google/wiki40b huggingface dataset:
החולמים (סדרת טלוויזיה)

עונה 1

"החולמים" מגוללת את סיפורם של הנערים והנערות בבית אומנה בשם "המעון לנערים ונערות נזקקי הלנה" (מכונה בקיצור "המלונה"). במרכז הסיפור נער בשם יונתן שקיבל את התואר להיות "המיועד", ובמהלך הסדרה הוא ודני מתאהבים. הכול מתנהל באופן שגרתי עד שבמוזיאון הנמצא בסמוך למלונה מתגלה אבן משאלות - "אבן אשתר" המוזרה. מטרתו של יונתן להשיג את האבן כדי שיוכל לשוב ולהיפגש עם אמו, שהשאירה אותו במלונה לפני עשר שנים. לפי הסדרה, אבן אשתר (אבן המשאלות) הייתה שייכת לסנחריב מלך אשור. פתיחת התיבה גורמת להעצמת הרצון לקבל יותר ויותר דברים ובכך להטריף את כל מי שחושק בה על ידי הזיות. העונה מסתיימת כשאישה זרה באה לבית האומנה ומספרת שהיא אמו של יונתן.

עונה 2

האישה המסתורית שנחשבת בתור אמא של יונתן בעונה 1 בפרק האחרונה מתגלה כי היא לא באמת אמו אלא שאמא של דני שילמה לאישה הזאת כדאי שתשקר ליונתן שהיא אמו. הילדים בבית האומנה ממשיכים לחפש את אבן המשאלות ומצאו חדר סודי שבו צריך לקיים את טקס המזלות של אבן המשאלות. מתגלה גם שיש חוץ "מהמיועד" (יונתן) גם את "האחר" (תום), ושאם "האחר" יבקש משאלה יהיה רע בעולם והאבן תתפוצץ. כולם חושבים ש"האחר" הוא יונתן וה"מיועד" הוא תום, מה שמתגלה בסוף הפוך, דני אומרת ליונתן שהיא אוהבת אותו. ולבסוף הם מוצאים את אבן המשאלות ובן מבקש שהכול יהיה רגיל וכך קורה.
בספין-אוף של "החולמים", "גאליס", מתגלה שמשאלתו האמיתית הייתה לגדול ולהיות כמו שאר חבריו וכך הוא הפך לבן 18.
דב אהרונוב

אודות

הוריו, הלל ודולה אהרונוב. אביו הגיע לארץ מהעיר דניפרופטרובסק באוקראינה. אמו עלתה בגיל 16 מליטא ובארץ עבדה במסגרת "גדוד העבודה". אביו עבד כל חייו בבית חרושת "שמן" כמנהל עבודה ואמו הייתה עקרת בית. דב ניגן במשך שנים רבות בילדותו בכינור, אולם בגיל 18 החליט לבחור בכיוון המדעי.
את לימודיו האקדמאים החל כעתודאי בטכניון, בחיפה. סיים תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1960. שירת כממלא מקום קצין במטה הכללי ואחר כך עבר לחיל הים בחיפה, במטרה להמשיך לתואר שני בטכניון. בחיל היה בין האחראים על עבודות המיחשוב הקשורות בשיפוץ הצוללת "תנין". הוא סיים תואר שני בשנת 1963 וקיבל תואר דוקטור בשנת 1967, בהנחייתו של פרופסור אלישע נתניהו. נושא עבודתו: "נגזרות השוואתיות ופונקציות פשוטות". עשה פוסט דוקטורט באוניברסיטת מרילנד ואחר כך הצטרף למחלקה למתמטיקה בטכניון. בשנת 1972 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1978 פרופסור מן המניין. בשנת 1989 מונה לעמוד בראש הקתדרה למתמטיקה בטכניון על שם רג' ואוה דונר. בשנת 2006 יצא לגמלאות.
ביחד עם המתמטיקאי האמריקאי הרולד שפירא- Harold Shapiro פיתח במשך עשרות שנים את התאוריה של תחומי אינטגרציה (quadrature domains). מאמרם, "Domains on which analytic functions satisfy quadrature identities", משנת 1976 שפורסם בJournal d'Analyse Mathématique נחשב לפורץ הדרך בתחום. היה מנחה דוקטורט של ארבעה תלמידים, פרופסור דאוד בשותי, גילה פרוכטר, פרץ רונן ולביא קרפ, וכן מנחה לתואר שני של פרופ' אדריס תיתי. אהרונוב פרסם כ - 70 מאמרים אקדמיים בכתבי עת מתמטיים.
בשנת 1972 הוענק לו פרס רוזנבלום על עבודת מחקר בטכניון. בשנת 1992 הוענק לו פרס מהלר למתמטיקה. 
אחיו, יקיר אהרונוב, הוא פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב. דב אב לשלושה ילדים:עינת הבכורה והתאומים ניב ודורית.
ניב בוגר תואר ראשון במתמטיקה של הטכניון.
עינת ודורית שתיהן בעלות תואר פרופ' באוניברסיטה העברית בירושלים.דורית היא פרופ' למדעי המחשב .עינת היא פרופ'"למדעי כדור הארץ". לאחר פרישתו לגמלאות התפנה לכתיבה ופרסם מאות כתבות בנושאים הקשורים לילדותו בקריית חיים, וכן בנושאים הקשורים למדינה ולחברה.
אסרולה

תפוצה

האסרולה הוא מין מקומי לאיים הקריביים (בפרט איי הודו המערבית), ומשם התפשט המין לאמריקה הדרומית והמרכזית, מקסיקו וטקסס.

מאפיינים

עצי האסרולה הם ירוקי עד, עליהם בעלי צורה פשוטה ושפה תמימה, קצה מעוגל וגוון ירוק כהה.
הפרחים צומחים במקבצים של שתיים עד חמש פריחות יחדיו, כל פריחה בעלת חמישה עלי כותרת בגוון ורוד-אדום.
הפרי הוא ענבה עסיסית בעלת ציפה מבריקה, שגוונה מאדים עם ההבשלה, המכילה בין שניים לשלושה זרעים קטנים וקשים. טעם הפירות חמוץ עד מתוק, והם מכילים כמות גדולה של ויטמין C (בין אחוז ל-4.5 אחוז ממשקל הפרי הוא חומצה אסקורבית). לשם השוואה, תפוז מקולף לרוב יכיל כ-0.05% (כ-50 מ"ג ל-100 גרם) של חומצה אסקורבית. האסרולה עשירה בוויטמינים נוספים - מכילה כמות של ויטמין A הדומה לגזר, ריבופלאבין וניאצין.
הפרי מכיל מינרלים כגון גופרית, אשלגן, חומצה מאלית, ברזל, סידן ועוד. הסוכרים שבו כוללים דקסטרוז, סוכרוז ופרוקטוז.

בשימוש האדם

האסרולה משמש כמזון מקומי באמריקה הדרומית, שם הוא נמכר למאכל בדומה לדובדבנים. אחד מהשימושים הנפוצים ביותר בו הוא למיצים - מיץ האסרולה נחשב עשיר בוויטמינים, ומהווה תחליף מקומי באיים הקריביים למיץ התפוזים, הפופולרי באמריקה הצפונית.
שימוש נוסף הוא כמרכיב בקוסמטיקה - הודות לריכוז ויטמין A וחומצה אסקורבית, יש המכינים ממנו מסיכות פנים. יעילותו של האסרולה בתחום זה לא הוכחה מדעית.
מבצע בולמוס 5

מבצע "בולמוס 5" היה פשיטה של שייטת 13 על תחנת משמר של צבא מצרים בראס עדבייה שבצפון מפרץ סואץ שהתרחשה בליל 21 ביוני 1969 במהלך מלחמת ההתשה. המבצע הוא ציון דרך בתולדותיה של שייטת 13, בהיותו הראשון שבו עסקו לוחמי השייטת בלחימה יבשתית.
במהלך מלחמת ההתשה, כתגובה לתקיפה מצרית של מעוזים ישראלים על שפת תעלת סואץ, החל צה"ל להגיב באמצעות פשיטות בעומק מצרים ובחבלה בגשרים ובמתקנים שונים. נשקלו מספר יעדים ובראשם האי גרין. במסגרת זו נערך מבצע בולמוס 5.
ב-19 במאי 1969, כחודש לפני הפשיטה, ערך כוח של 8 לוחמי שייטת 13, שהגיע ליעד בשני "חזירים" בפיקודו של רס"ן עמנואל פז, סיור מקדים בראס עדבייה, לשם איסוף מודיעין. 
מבצע "בולמוס 5" נערך בליל 21 ביוני 1969. מפקד הפעולה היה מפקד שייטת 13, סא"ל זאב אלמוג. בראש 25 לוחמי השייטת שהסתערו על תחנת המשמר עמד רס"ן שאול זיו. הלוחמים הגיעו ליעד בשבע סירות גומי, נהוגות בידי 14 מפעילים. באחת מהן שהו במהלך הפעולה סא"ל אלמוג ותא"ל רפאל איתן, קצין חי"ר וצנחנים ראשי. כוחות נוספים של חיל הים, חיל האוויר ופיקוד הדרום נמצאו בכוננות לסיוע. 
32 חיילים מצריים נהרגו בפשיטה, וכל חמשת המבנים והמתקנים שביעד פוצצו. לכוח הישראלי היו שני פצועים קל. אחת ממטרות הפשיטה, הריסת תחנת מכ"ם במקום, לא הושגה, מכיוון שהדיווח המודיעיני אודות תחנת מכ"ם במקום התברר כשגוי. 
פעולה זו הייתה הראשונה מסוגה בתולדות שייטת 13 וזכתה להוקרת הרמטכ"ל, חיים בר-לב. פעולה זו גם הייתה פעולה קרבית משמעותית ראשונה במסגרת מחלקתית מאז מלחמת ששת הימים. הצלחתה סללה את הדרך לפעולות נוספות, הראשונה שבהן-הפשיטה על האי גרין.
ז'ילבר ססברון

ביוגרפיה

ז'ילבר ססברון נולד בפריז. הוא למד בבית הספר התיכון "קונדורסה" שבעיר, ואחר כך במכון למדעי המדינה. ראה את יעודו כחבר מועצת המדינה, אך דרכו הובילה אותו לקריירה ברדיו - פעילות שהמשיך בה במקביל להתלהבותו מן הכתיבה. ב-1934 פרסם לקט שירה בשם "פלג הרים".
הרומן הראשון שלו "התמימים מפריז" (1944) זכה להצלחה מיידית. באותה שנה קיבל את פרס אגודת הסופרים. שמו הלך לפניו אחרי פרסום הרומן "בית הכלא שלנו הוא ממלכה" (1948) שבעטיו קיבל את פרס סנט-בוו. המחזה "הגיעה שעת חצות, דוקטור שוויצר" (1952) עובד לרדיו ולקולנוע. במשך כל ימי חייו המשיך לכתוב רומנים, נובלות, סיפורים, מסות ואת ה"יומן ללא תאריך" שיצא לאור בשלושה כרכים (1963, 1967 ו- 1973).
ב- 1972 החל בפעילות חברתית והומניטרית. בין היתר פעל ב"אגודה לעזרה קתולית". ב- 1978 קיבל את פרס עירית פריז לאות הוקרה על פעילותו זו.
ז'ילבר ססברון מת ב-1979 בפריז, ונקבר בבית הקברות דה בורה במחוז לואר-א-שר שבחבל סאנטר-עמק הלואר.

יצירתו

הרומנים של ססבורן עוסקים בבעיות חברתיות כמו מעמדם של הכמרים ("הקדושים הולכים לגיהנום", 1952), בעבריינים צעירים ("כלבים אבודים ללא קולר", 1954 על ילד יתום ושופט נדיב שעובד לקולנוע ב- 1955), בהמתת חסד ("השעה מאוחרת יותר מכפי שאתם חושבים", 1958), ובאלימות ואי אלימות ("בין כלבים וזאבים", 1962).
רומנים אלה מאופיינים על ידי הרצון לשקף את המציאות החברתית של תקופתו מנקודת מבטו של נוצרי המאחל לטוב: "יש ברצוני לעודד את המוסר מבלי להיות מטיף". ססברון מטפל בכתביו בבעיות העוני הסבל וההשפלה של המעמדות הנחותים שבחברה. סגנונו העממי והנושאים שבהם הוא מטפל גרמו להערכה הרבה שבה ספריו התקבלו בציבור.
יחסי אוסטריה–בנגלדש

היסטוריה

בגלל המרחק הגדול בין אוסטריה לבנגלדש (המרחק בין הבירה וינה לבירה דאקה הוא 7,000 ק"מ), המגעים ההיסטוריים בין שני העמים קטנים למדי, שכן בנגלדש מעולם לא תפסה תפקיד דומיננטי באסיה, ואוסטריה למרות היותה מדינה חזקה מאוד בתוך אירופה, התמקדה בעיקר בענייני היבשת ומעולם לא הפכה לאימפריה קולוניאלית.
שתי המדינות נלחמו בשתי מלחמות העולם זו בזו, שכן אוסטריה הייתה חלק ממעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה וחלק מהרייך השלישי של אדולף היטלר במלחמת העולם השנייה ובנגלדש הייתה מושבה בריטית ועמדה לצד בריטניה בשתי המלחמות הללו.

מסחר ושיתוף פעולה

אוסטריה ובנגלדש משתפות פעולה בתחומי האנרגיה, בריאות, חינוך, תיירות, פיתוח וניהול.

שיתוף פעולה חינוכי

סקטור החינוך נחשב לתחום שיתוף פעולה פוטנציאלי בין שתי המדינות. אוסטריה ובנגלדש שמו דגש על חילופי תוכניות חינוכיות בין שתי המדינות. בנגלדש רוצה בשיתוף פעולה חינוכי עם אוסטריה כדי להגדיל את מספר המלגות האוסטריות לסטודנטים מבנגלדש.

שיתוף פעולה כלכלי

אוסטריה ובנגלדש הראו התעניינות עמוקה להרחיב את הפעילויות הכלכליות ההדדיות בין שתי המדינות. נכון לשנת 2013, היקף הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות עמד על כ-400 מיליון אירו. כ-30 חברות בינלאומיות אוסטריות פועלות בבנגלדש.

ביקורים רשמיים

שר החוץ לשעבר של בנגלדש, דיפו מוני ביקר בווינה בשנת 2013.

יחסים דיפלומטים

אוסטריה מחזיקה בקונסוליה בדאקה. מאידך, בנגלדש מחזיקה בשגרירות בווינה וקונסוליה בסנקט פלטן.
יהודית לוזיה

ביוגרפיה

לוזיה, בת לשושנה ומנחם, עולים מסוריה ואחות לאלי (1939) ורינה, נולדה וגדלה בקיבוץ אפיקים. אביה היה פעיל העלאת הילדים מסוריה בעליית האלף ויוצר מחברת לוזיה. בגיל 12, גילתה שהיא קרויה על שמה של אחותה הבכורה, יהודית לוזיה, שבהיותה בת שנתיים ו-6 חודשים ב-13 ביוני 1938, מעדה לתוך לתעלת השקיה, נסחפה בזרם המים למרחק רב, טבעה וכך מצאה את מותה. היא התאמנה בהדרכת שמריהו נאבל.

1955

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1955 זכתה לוזיה במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:46.5 דקות, אחרי דורית שרצר מברית מכבים עתיד שקבעה שיא מכבי חדש של 1:36.3 דקות ורחל ברגשטיין מהפועל גוש זבולון (1:41.2 דקות).

1956

באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים שבחיפה בתחילת אוקטובר 1956 זכתה לוזיה במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:43.6 דקות, אחרי שושנה ריבנר (1:33.2 דקות) ודורית שרצר (1:33.6 דקות), שתיהן מברית מכבים עתיד.

1957

באליפות הפועל ה-14 בשחייה שנערכה בחדרה בספטמבר 1957 זכתה לוזיה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא הפועל חדש של 1:35.5 דקות, שיפור לשיא של ברגשטיין (1:35.9 דקות). במכביה החמישית שנערכה בשנת 1957 היא סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:26.7 דקות.

1958

באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים בספטמבר 1958 זכתה לוזיה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא הפועל חדש של 1:34.7 דקות, אחרי שושנה ריבנר (1:31.5 דקות) ולפני דורית שרצר (1:36.0 דקות), שתיהן מברית מכבים עתיד ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:24.4 דקות, אחרי חיותה מרצ'ביאק מהפועל תל עמל (3:21.8 דקות) ולפני תמר זליג ממכבי חיפה (3:25.0 דקות).

1959

בתחרות שחייה בין נבחרת ישראל לנבחרת יוון שנערכה באתונה ביולי 1959 קבעה לוזיה שיא ישראלי חדש לנערות במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:31.4 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באמצע אוקטובר אותה שנה זכתה לוזיה במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:35.4 דקות, אחרי גלי להב מהפועל תל עמל (1:30.4 דקות) וחיותה מרצ'ביאק (1:34.5 דקות).

חיים אישיים

נשואה לצבי (צ'ירי) אשכנזי.
פלוטואיד

מקור המונח

ב-24 באוגוסט 2006 החליט האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (ה-IAU) לסווג מחדש את פלוטו ככוכב לכת ננסי תוך הגדרה כי כוכב לכת בהגדרה צריך "לפנות את סביבתו במסלולו". האספה הכללית של האיגוד החליטה לסווג מחדש את פלוטו כקטגוריה חדשה של גוף טרנס-נפטוני. במהלך הדיונים על ההגדרה הוצע לסווג את פלוטו וכוכבי לכת הדומים לו כ"פלוטון", ולהגדיר "פלוטונים" ככוכבי לכת אשר זמן המחזור של מסלולם סביב השמש נמשך יותר מ-200 שנים יוליאניות, ושמסלולם אליפטי יותר ובעל אינקלינציה גבוהה יותר מאשר כוכבי לכת "מסורתיים". הצעה נגדית הייתה לא להגדיר את פלוטו ככוכב לכת ולסווגו כגוף טרנס נפטוני. לבסוף הוחלט להגדיר את פלוטו וגורמי שמיים הדומים לו ככוכבי לכת ננסיים אשר "דומים לפלוטו" מבחינת מאפייני המסלול הבאים: אינקלינציה, אקסצנטריות וזמן מחזור. כמו כן הוחלט כי ההגדרה הרשמית והשם יוגדרו במועד מאוחר יותר.
באותו זמן הוחלט כי אריס יוגדר גם כן כאותו סוג של כוכב לכת ננסי.
לאחר האספה הכללית של ה-IAU השם "פלוטואיד" הוצע על ידי הוועדה לשמות גרמי שמיים קטנים והתקבל רשמית ב-11 ביוני 2008. יחד עם ההכרזה על תת-הקטגוריה הזו של כוכבי הלכת הננסיים הוגדר מאקה-מאקה כפלוטואיד. יחד עם ההחלטה שהוכרזה, ניתנה הגדרה מפושטת מאוד: כל כוכבי הלכת הננסיים שהם גופים טרנס-נפטונים הם פלוטואידים.
ג'ון ניומן

ביוגרפיה

ניומן גדל ביורקשייר שבבריטניה ולמד במכללה הקהילתית. ניומן התחיל את דרכו במוזיקה בגיל 14, כאשר כתב והלחין שירים משלו על גיטרה. בהמשך הקליט והפיק את שיריו באולפן ביתי שבנה. בגיל 20 עבר ניומן לגור בלונדון והקים להקה. לאחר מכן הוחתם בחברת התקליטים המצליחה "איילנד" ("Island records"), בה הוציא את השיר "Cheating" לרשת והופיע עם השיר בגרסה האקוסטית בהופעות.

2013-2012: תחילת דרכו ופריצת הדרך

במאי 2012 ג'ון ניומן נכנס לתודעת העולם בשיתוף עם Rudimental עם השיר "Feel the love". חודש לאחר מכן השיר זכה להתמקם במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. השיר גם היה בין חמשת השירים המובילים באותה תקופה בניו זילנד, בלגיה ואוסטרליה. השיר היה להצלחה באוסטרליה וזכה לתקליט פלטינה כפול על ידי איגוד תעשיית המוזיקה האוסטרלי. גל ההצלחה באוסטרליה לא פסק רק בכך. השיר זוהה בהמשך עם משחק הווידאו המפורסם "Need for Speed: Most Wanted", ובהמשך גם התנגן בשיווק המכירות של החברה האוסטרלית "Foxtel Australia". הדי- ג'יי פאולי די התחיל את דרכו בתוכנית ריאליטי ששודרה בערוץ MTV האמריקאי. בהמשך הקים פאולי די את הפרויקט הלטיני אמריקאי בתכונית ריאליטי נוספת שגם כן שודרה בערוץ MTV. השיר "Feel the love" הושמע בפרומו לתוכנית וגם פה עשה קידום ושיווק התוכנית לקראת שידורה.
הסינגל הבא שהוציא, גם כן בשיתוף עם rudimental בשיר "Not Giving In". השיר הגיע הפעם למקום ה-14 במצעד הבריטי, והיה בין 20 השירים המובילים במצעדים באוסטרליה ובניו- זילנד. ביום אוסטרליה הלאומי, בשנת 2013, הגיע למקום ה-16 בין מאה השירים הטובים ביותר לאותה שנה במוזיקה בעולם. השיר הושמע במספר סדרות אמריקאיות, ביניהן הסדרה המצליחה "Teen wolf".

2013-הווה: Tribute

השיר "Love me again" שוחרר כסינגל ביוני 2013 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של ג'ון ניומן. השיר הגיע לשיא במקום הראשון במצעד הסינגלים בבריטניה והיה ללהיט במספר מדינות ביניהן אסטרליה, אוסטריה, בלגיה, דנמרק, גרמניה, ניו זילנד ועוד. השיר היה לפסקול במשחק הווידאו הפופולרי "FIFA 14". השיר התפתח לרמיקס וקיבל בעקבות כך השמעות רבות יותר בערוצי המוזיקה ובתחנות הרדיו המובילות בעולם. בתחילת אוקטובר שיחרר ניומן את השיר "Cheating" והיה לסינגל השני ששוחרר מתוך האלבום שייצא. השיר זינק למקום התשיעי במצעד הסינגלים בבריטניה והושמע רבות במדינות בלגיה ואירלנד. בסוף אותה שנה, 14 באוקטובר 2013, יצא אלבום הבכורה של ג'ון ניומן "מחווה", "Tribute", בבריטניה בהוצאת יוניברסל ואיסלנד- חברות ענק בתעשייה המוזיקה. בדצמבר 2013 ניומן שחרר את הסינגל השלישי שנקרא "Losing Sleep".
אשר בלוט

קריירה

בלוט נולד בקרלסרוהה שבגרמניה, וכשהיה בן שנתיים עלה לישראל עם משפחתו, וגדל ברחוב אוסישקין בתל אביב. בילדותו הצטרף להפועל צפון תל אביב, שהייתה קבוצת בת של הפועל תל אביב, וכשהיה בן 15 עלה עם הקבוצה לליגה הבכירה, שם שיחק במדיה לצידו של דוביד שווייצר. כשפרצה מלחמת העצמאות הופסקה הליגה, ובסוף המלחמה פורקה הקבוצה לאחר ששיחקה עונה אחת בליגה הבכירה.
בשנת 1949 הצטרף בלוט להפועל תל אביב, ושיחק במדיה לצידם של יעקב חודורוב ורחביה רוזנבוים. בשנת 1951 יצא עם הקבוצה למסע המשחקים הבינלאומי הראשון שלה, ושותף במשחקים מול ארסנל, לידס ומנצ'סטר יונייטד. את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב כבש בלוט ב-5 בדצמבר 1953, במשחק הדרבי מול מכבי תל אביב.
בעונת 1956/1957, כשהוא משמש כקפטן הקבוצה, הוביל בלוט את הפועל תל אביב לזכייה באליפות השישית בתולדותיה, והראשונה מאז קום מדינת ישראל. שנתיים לאחר מכן עזב את הקבוצה, לאחר שכבש 24 שערים במהלך העשור בו שיחק בקבוצה, מתוכם 18 שערי ליגה. בלוט שיחק תקופה קצרה בהפועל פתח תקווה, ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל ושימש כמאמן בקבוצות שונות.
לזכותו של בלוט חמש הופעות בנבחרת ישראל. את הופעות הבכורה בנבחרת שלו ערך ב-1 בנובמבר 1953, במשחק מול נבחרת יוון שנערך באתונה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1954. בלוט שיחק בכל ארבעת המשחקים בקמפיין, מול יוון ויוגוסלביה, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-1 במאי 1954, במשחק ידידות מול נבחרת דרום אפריקה ביוהנסבורג.
בלוט נפטר ב-1 בינואר 2019 ונטמן בבית העלמין מנוחה נכונה בראשון לציון.
Nail Within

נייל וית'ין (Nail Within) היא להקת דת' מטאל מלודי ישראלית מתל אביב.
הלהקה הוקמה ב-2001 על ידי מוזיקאים מלהקות המטאל הישראליות ביטרייר, עזאזל, הורקור ובצפר, ואלבומה הראשון, "Nail Within", יצא ב-2003. ניר נקב מלהקת סיילם שימש כמתופף בהקלטת האלבום. האלבום זכה לביקורות טובות אך הלהקה התפרקה על רקע חילוקי דעות בין חבריה ולא הייתה פעילה בין 2003 ו-2007. בתקופה זו פתח הגיטריסט מתן כהן בקריירה בינלאומית מצליחה עם להקת בצפר. נייל וית'ין חזרה לפעילות בסוף 2007 ומתכננת את הוצאתו של האלבום השני.
אלבום הבכורה כולל הופעות אורח של מספר זמרי דת' מטאל נודעים, ביניהם זאב טננבוים מסיילם, מילה פטרוצה מקריאייטור ותומס לינדברג מאט דה גייטס. הוא הופק בידי האריס ג'ונס (שהפיק בין השאר בעבר את קריאייטור וסודום) וזאב טננבוים, וכולל השפעות חזקות של ת'ראש מטאל.
בישראל זוכה הלהקה לפעמים לכינוי "סופרגרופ" מכיוון שהוקמה על ידי מוזיקאים שהיו כבר מוכרים בסצנת המטאל הישראלית בזמן הקמת הלהקה.
קאפו די פונטה

גאוגרפיה

העיירה קאפו די פונטה שוכנת בגובה 362 מטרים מעל פני הים בערך במרכז ואל קמוניקה, עמק ארוך (כ-90 קילומטרים) במורדות הרי האלפים. לאורך כל העמק זורם נהר האוליו (Oglio) והוא עובר מערבית לעיירה. שני נחלים: קלניה (Clegna) ורה די טרדנוס (Re di Tredenus בקצרה רה) נשפכים לאוליו בסביבות העיירה. הנחל רה מוזכר במקורות ההיסטוריים כגורם מרכזי לשיטפונות. בשנת 1315 יצר השיטפון ביצה גדולה בעמק בין קאפו די פונטה לסלרו (Sellero). ב-1698 נסחף הכפר הקטן צרו (Zero), מזרחית לקאפו די פונטה, במימי הנחל.
הגרעין המקורי של העיירה שוכן מערבית לגשר שעל הנהר לכיוון היישוב הקטן צ'מו (Cemmo) והוא שנתן את שמו לעיירה (כאמור "ראש הגשר"). העיירה והקומונה הנושאת את שמה דווקא משתרעים מזרחית לנהר.

היסטוריה

ההיסטוריה האנושית של עמק קמוניקה, שקאפו די פונטה מצויה במרכזו, מתחילה בסוף עידן הקרח לפני כ-15,000 שנים. מניחים כי ציידים, נוודים למחצה, שנהגו לחצות את האלפים, חנו בעמק למשך תקופות קצרות. סימנים לכך הם מיקרוליתים (להבים קטנים שסותתו מאבן ושובצו בתוך ידית מעץ או עצם), וכן מבנים מהתקופה המזוליתית. בתקופה הנאוליתית, עם עליית הטמפרטורות ונסיגת הקרחונים מהעמק, החלה התיישבות הקבע בוואל קמוניקה, כשהתושבים הראשונים להתנחל הגיעו משפלת הפו. עד סוף תקופת הברזל חרתו תושבי העמק מאות אלפי פטרוגליפים על אבני החול שלוטשו בידי קרחונים. הפטרוגליפים, שבהם מופיעים מוטיבים של ציד, לחימה ואלמנטים דתיים, מפוזרים בכל רחבי ואל קמוניקה, אך הריכוז הגדול ביותר מצוי סביב קאפו די פונטה.
בין המאה ה-11 למאה ה-14 הייתה קאפו די פונטה ישוב קטן, חלק מהיישוב צ'מו (הפוך למצב כיום). אדמות היישוב היו שייכות למנזר הסמוך, "סן סלווטורה דלה טצה" (San Salvatore delle Tezze).
מ-1454 היה ואל קמוניקה בשליטת ונציה. עם נפילתה כתוצאה מפלישת נפוליאון לאיטליה ב-1796, צורף העמק למדינת החסות הצרפתית שהקים נפוליאון בצפון איטליה, רפובליקה צ'יסאלפינה, שמרכזה במילאנו. ב-1797 נוסדה "הקומונה של קאפו די פונטה" (comune of Capo di Ponte) ושנה אחר-כך, ב-1798 שונה שמה ל"קומונה של צ'מו וקאפו די פונטה" (comune of Cemmo and Capo di Ponte). השם שונה שוב ב-1816, ונקבע סופית לשם הנוכחי ב-1859 תחת שלטון ממלכת סרדיניה.
קורפטיטור

קורפטיטור (Corepetitor), ובעברית - פסנתרן חזרות, הוא נגן פסנתר אשר תפקידו לעבוד עם זמרי אופרה קודם עבודתם עם מנצח האופרה ועם התזמורת.
לקורפטיטור תפקיד רבגוני ומורכב, ועל כן עליו להיות פסנתרן מיומן למדי. עליו להכיר רפרטואר אופראי ולנגן באופן שוטף רדוקציה לפסנתר של תפקיד התזמורת כולה (אלא שכיום ברוב המקרים זמינות רדוקציות כאלה שנכתבו מראש). נגינת תפקיד של תזמורת שלמה קשה מכיוון שהיא מחייבת נגינת צלילים רבים בו בעת ולרוחב מנעד הפסנתר כולו, בעוד על הפסנתרן להבהיר בעזרת קלידי הפסנתר בלבד את גוני הכלים המשתתפים באותו קטע.
עבודת הקורפטיטור אינה מסתכמת בליווי הזמרים משום שעליו גם לעבוד איתם כיחידים וכאנסמבל, כך שלחזרה עם התזמורת הם יגיעו מוכנים לגמרי. הדבר חוסך שעות עבודה עם תזמורת גדולה, שהן יקרות מאוד.
לרוב הקורפטיטור נחשב לשוליית המנצח הראשי, וזהו תפקיד שבו משמשים מנצחים מתחילים בראשית קריירת הניצוח.
חבורת לול

חבורת לוּל הוא שמה של חבורת אמנים שפעלו בעיקר בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 בתל אביב והשפיעו רבות על התרבות הישראלית. יחד הם יצרו סרטי קולנוע, תוכנית טלוויזיה, מערכונים ואלבומי מוזיקה.

תולדות החבורה

החבורה החלה להתגבש ולפעול ביחד בשנת 1969 תחת חברת ההפקות "הגר". את החבורה הובילו אורי זוהר, אריק איינשטיין, שלום חנוך, צבי שיסל ובועז דוידזון. מלבדם היו שותפים ליצירה גם שמוליק קראוס ואשתו ג'וזי כץ, מיקי גבריאלוב, יעקב רוטבליט, משה איש כסית, דורי בן זאב, פופיק ארנון, יהונתן גפן, תיקי דיין, אושיק לוי, דן שילון, טליה שפירא, אלונה איינשטיין (אשתו של אריק איינשטיין), ליהי חנוך (אשתו של שלום חנוך), ברוריה דוידזון (אשתו של בועז דוידזון) ויהודית סולה.
יצירתם המשותפת הראשונה הייתה סרט הקולנוע "שבלול", בבימויו של בועז דוידזון, שיצא לאקרנים במאי 1970, ובעקבותיו יצא גם האלבום המוזיקלי "שבלול", שהכיל ברובו שירים שהופיעו בסרט. השם "שבלול" נגזר מכינויו של איינשטיין על ידי שלום חנוך.
בשנת 1970 עלתה לשידור בערוץ הראשון גם תוכנית טלוויזיה בת ארבעה חלקים שיצרה החבורה תחת השם "לול". מאוחר יותר באותה השנה יצא האלבום המוזיקלי, "פלסטלינה", שנוצר במהלך העבודה על תוכנית הטלוויזיה וסיכם את פעילות החבורה. באוקטובר 1970 עזב חנוך לבריטניה וכך התפרק הציר המוזיקלי המרכזי של החבורה.
בשנת 1972 ביים זוהר את הסרט "מציצים", בו הוא גם כיכב לצידם של איינשטיין ושיסל, על הווי החוף הנהנתני של תל אביב שאפיין דאז את חבורת לול.
בשנת 1988 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "לול", שהורכב מקטעי שירים ומערכונים שנערכו מתוך תוכנית הטלוויזיה. בשנת 1994 יצא לחנויות אלבום פסקול של הסרט.
חלק גדול משירי החבורה הפכו לאבן דרך בתולדות הרוק הישראלי, ביניהם: "מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר", "אבשלום", "קח לך אישה", "למה לי לקחת ללב", "מה איתי", "כתבו עליו בעיתון", "צא מזה", "אני אוהב לישון", "אמא אדמה" ו"אני ואתה".
תוכנית הטלוויזיה כללה גם מערכונים שהפכו לנכסי צאן ברזל וביניהם: "חידון התנ"ך", "לה מרמור מאת פרלש" ו"עולים חדשים".
מלבד היצירה, נודעה החבורה באורח חיים פרוע והולל שניהלה, כולל התנסות בסמים, והיא הפכה למעין סמל של הצעירים הצברים המרדנים של סוף שנות השישים ושנות השבעים.
עינת עריף-גלנטי

ביוגרפיה

עריף-גלנטי נולדה בשנת 1975 בירושלים. בין השנים 1995 ו-1998 למדה במחלקה לצילום יישומי במכללה האקדמית הדסה ירושלים. עם סיום לימודיה זכתה שנתיים ברציפות במלגת צילום קרן התרבות אמריקה-ישראל. בשנת 2002 למדה ציור ורישום בסדנא לציור ורישום בירושלים בראשותו של ישראל הרשברג, מוסד שממשיך גישה מסורתית לאמנות פיגורטיבית. ב-2004 ייסדה את הגלריה השיתופית אגריפס 12 בירושלים יחד עם בעלה יוסי גלנטי ואמנים אחרים.
עריף-גלנטי מרצה בבית הספר הגבוה לאמנות – פרדס בגבעת וושינגטון. היא הציגה 10 תערוכות יחיד והשתתפה בתערוכות קבוצתיות רבות בארץ ובהעולם, ביניהם במוסדות הבאים: מוזיאון ישראל, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, מוזיאון בס לאמנות, מיאמי, מוזיאון העיר של Collegno, טורינו, מוזיאון חיפה לאמנות ומוזיאון Kiyosato לאמנות הצילום, יפן. בשנת 2013 זכתה במענק של מועצת הפיס לתרבות ולאמנות ובשנת 2018 בפרס עידוד היצירה של משרד התרבות והספורט. עבודותיה מצויות באוספים פרטיים וציבוריים בארץ ובעולם. היא כותבת במגזין אנטייטלד וחולקת סטודיו בסדנאות האמנים ירושלים.
הפארק הלאומי דורמיטור

גאוגרפיה

הפארק הלאומי ששטחו 390 קמ"ר, הוכרז בשנת 1952 ובשנת 1980 הכליל אותו ארגון אונסק"ו ברשימת אתרי המורשת העולמית. הוא משתרע בין גבהים של 450 ל-2,525 מטר מעל פני הים, והוא מתחלק לאזור ההררי, לרמה בגובה ממוצע של 1,500 מטר, ולמספר קניונים. בגלל המגוון הטופוגרפי של נוף הפארק ומיקומו הגאוגרפי הוא מושפע משני אזורים אקלימיים שונים - אקלים ים תיכוני ואקלים אלפיני.
האזור ההררי כולל 48 פסגות מעל גובה של 2,000 מטר, ומגיע לשיאו בהר בובוטוב קוק (Bobotov Kuk) הנישא לגובה של 2,525 מטר.
בפארק ארבעה קניונים עיקריים שהידוע שבהם הוא קניון נהר טארה (Kanjon reke Tare; Кањон реке Таре) הנמתח לאורך של 68 ק"מ והוא השני בגודלו בעולם אחרי הגרנד קניון. עומקו המרבי של הקניון הוא 1,333 מטר, והוא חלק מנהר באורך כולל של 144 ק"מ הנשפך בסופו של דבר לדרינה. הטארה הוא אתר פופולרי לחובבי ראפטינג. הוא ידוע גם בזכות גשר ג'ורג'וויצ'ה (Đurđevića) שאורכו 365 מטר וגובהו של 172 מטר, ואשר הוקם בשנים 1937-1940. מבחינה גאולוגית הקניונים עשויים ממסיב סלעי שמקורו בטריאס התחתון עד לרביעון, והמאפיין העיקרי שלהם הוא אבן גיר מהטריאס המרכזי ועד לקרטיקון העליון.
ברמה 18 אגמים קרחוניים קטנים שזכו לכינוי "עיני ההר", ואלה שוכנים בגבהים שבין 1,140 ל-2028 מטר. הידוע שבאגמים הוא האגם השחור (Црно језеро; Crno jezero) השוכן ברום של 1,442 מטר. שטחו של האגם הוא כחצי דונם ועומקו המרבי 24.50 מטר. אגם זה מזין את מימיהם של שני אגני ניקוז, זה של הטארה, ובאופן תת-קרקעי גם את אגנו של נהר קורמניצה (Komarnica) המתחבר לאחר מכן אל הטארה.

החי והצומח

הצמחייה בפארק רב גונית וכוללת למעלה מ-1,300 מיני צמחים. היא מכסה שטח של כ-200 קמ"ר בפארק, שרובו עשוי מיערות עצים נשירים ומיערות מחטניים וכן כרים אלפיניים. העצים השכיחים הם עצי אורן, אשוח ואשור, ולהם נוספים 37 מינים אנדמיים.
מימי הנהרות והאגמים עשירים בדגים, בייחוד דגי סלמון, ועל היונקים נמנים הדוב החום, הזאב המצוי, חזיר הבר וחתול הבר. העופות כוללים מספר סוגי עיט, את הקורא ועוד.

השפעת האדם

בתחומי הפארק מתגוררים כ-4,000 איש, והעיירה הגדולה ביותר היא ז'אבליאק (Žabljak) שבה מתגוררים כמחצית מהם. היא משמשת כמרכז ספורט החורף במדינה, ובשנת 2005 הורה ארגון אונסק"ו על הוצאתה מתחומי הפארק הלאומי בשל בנייה והתפתחות בלתי שקולים, ועל הוספת שטחים אחרים הראויים להגנה. לפי החלטת אונסק"ו, על צעד זה להתקיים לפני שנת 2010 ובסופו יעמוד שטחו הכולל של הפארק על 340 קמ"ר.
המקום הוא יעד ביקור ונופש פופולרי בכל עונות השנה, ובקיץ פוקדים אותו מטפסי הרים ומטיילים. בתחומי הפארק אתרים היסטוריים מתקופת יוון העתיקה ורומא העתיקה ובייחוד מימי הביניים. על אלה נמנים תילי קבורה, מצבות ונקרופוליסים, שרידי מנזרים ומבנים מבוצרים, וכן כנסיות מהמאה ה-19.