google/wiki40b huggingface dataset:
אלפרד מנינגס

נעוריו

מנינגס נולד במנדהאם, שבמחוז סאפוק באנגליה. אביו היה טוחן בטחנת מים. בגיל 14 נשלח לנוריץ' כשוליה של מדפיס, מעצב וצייר כרזות פרסום, שם שהה בשש השנים הבאות, ובזמנו הפנוי למד בבית הספר לאמנויות של נוריץ'. עם תום תקופת שולייתו היה לצייר במשרה מלאה. בשנת 1898 איבד את הראייה בעין ימין עקב תאונה, אך הדבר לא פגע בנחישותו לצייר. ב-1899 הוצגו שניים מציוריו בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות.
מנינגס שוייך לאסכולת ניולין בציור, ציוריו עסקו בסצנות כפריות וברבים מהם הוצגו סוסים, למשל בעת ציד או רכיבה.

צייר מלחמה

מנינגס התנדב לצבא אך נמצא בלתי כשיר כלוחם. ב-1917, בעת מלחמת העולם הראשונה הועסק בתפקיד אזרחי של משלוח עשרות אלפי סוסים קנדיים לצרפת, ולרוב - אל מותם. מאוחר יותר הוצב באחד ממאגרי הסוסים בחזית המערבית. כישרונו של מנינגס מיצב אותו כ"צייר מלחמה" של חטיבת הפרשים הקנדית, תחת פטרונותו של מקס אייטקן, לקראת סוף המלחמה.
במהלך המלחמה צייר סצנות רבות, בהן דיוקן רכוב של גנרל ג'ק סילי. מנינגס עבד על הקנבסים שלו במרחק כמה קילומטרים מקווי החזית הגרמניים. כשיחידתו של גנרל סילי נאלצה לסגת בחופזה, גילה מנינגס מהי התחושה כשנקלעים תחת אש תותחים.
מנינגס צייר ב-1918 את "הסתערות פלוגתו של פלאוורדיו", הידועה כהסתערות הפרשים הגדולה האחרונה, בקרב מוריול ווד. גורדון פלאוורדיו עוטר לאחר מותו בצלב ויקטוריה על הובלת הרגימנט בתקיפה מוצלחת נגד הכוחות הגרמנים.
גיס היערנות הקנדי הזמין את מנינגס ב-1918 לתור את מחנות העבודה שלהם בצרפת והוא הפיק רישומים וציורים בצבעי מים, ביניהם "סוסי עבודה, מנסרה ביער דרו". תפקיד זה של הסוסים היה קריטי אך לא מדווח מספיק. בפועל, המספוא לסוסים היה המצרך הגדול ביותר שמדינות מסוימות השיטו לחזית.
תערוכת "רשומות המלחמה הקנדיות" באקדמיה המלכותית לאחר המלחמה כללה ארבעים וחמישה מציוריו של מנינגס.

המשך הקריירה ומורשתו

מנינגס עוטר בתואר אבירות ב-1944. באותה שנה נבחר כנשיא האקדמיה המלכותית לאמנויות. תקופת נשיאותו זכורה בעיקר עקב נאום הפרידה שנשא ב-1949, בו תקף את המודרניזם. לשידור האזינו מיליוני מאזיני רדיו ה-BBC. מנינגס, שהיה כפי הנראה שתוי, טען כי מאטיס, סזאן ופיקאסו השחיתו את האמנות. הוא איזכר כי וינסטון צ'רצ'יל אמר לו פעם: "אלפרד, אם תפגוש את פיקאסו ברחוב, האם תצטרף אלי לבעוט ב... שלו?" ועל כך מנינגס ענה, לדבריו: "כן אדוני, אצטרף אליך."
הוא נפטר באחוזתו בכפר דדהם, אסקס ב-17 ביולי 1959. לאחר מותו הפכה אשתו את האחוזה למוזיאון ליצירותיו. רחוב בדדהם ופאב הכפר קרויים על שמו.
יצירות האמנות של מנינגס פופולריות מאוד בארצות הברית, בממלכה המאוחדת ואף בשאר העולם. במהלך חייו נקנו יצירותיו על ידי עשירי האספנים של תקופתו. הסכום הגבוה ביותר ששולם על יצירה של מנינגס (נכון ל-2007) היה 7,848,000 דולר על ציורו "הנסיך מאר האדום", ציור שמן על קנבס בגודל 60*40 אינץ', שצויר ב-1921, ומחירו הוערך בין 4 ל-6 מיליון דולר. מחיר זה עולה בהרבה על שיא המכירה הקודם שלו - $4,292,500, שהושג בכריסטי'ס בדצמבר 1999.
אליזה קורנה

תחילת הקריירה

בשנת 2004 החלה קורנה לשחק בכמה טורנירים בסבב ה-ITF במולדתה צרפת. ב-2005 ערכה קורנה את הופעת הבכורה שלה ברולאן גרוס. היא הצליחה להעפיל לסיבוב השני ובו הפסידה למדורגת שלישית בטורניר אמלי מורסמו. במקביל המשיכה קורנה לשחק בטורנירי ITF.

2006

ב-2006 שיחקה קורנה לראשונה באליפות אוסטרליה הפתוחה והפסידה בסיבוב הראשון לאייקו נקמורה. ברולאן גרוס העפילה קורנה שוב לסיבוב השני ובו הפסידה לטטיאנה גארבין. בנוסף זכתה קורנה בשני התארים הראשונים בקריירה שלה, שניהם בטורנירים מסבב ה-ITF. הראשון היה בבארי (על סך 25,000 דולרים) והשני היה בפדובה (גם כן על סך 25,000 דולרים).

2007

2007 מהווה את שנת הפריצה של קורנה. זו השנה הראשונה אותה סיימה קורנה בתוך רשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם. הישגי השיא של קורנה בשנה זו היו הגעה לשלב רבע הגמר בשני טורנירים מסבב ה-WTA, באקפולקו (שם החלה קורנה את דרכה במוקדמות) ובפאס. בנוסף שיחקה קורנה לראשונה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם. היא הגיעה לסיבוב הראשון באליפות אוסטרליה הפתוחה (הפסידה למדורגת 15 בטורניר דניאלה האנטוחובה) וברולאן גרוס (הפסידה למדורגת 26 בטורניר ונוס ויליאמס), לסיבוב השני בווימבלדון (הפסידה למדורגת 26 בטורניר אי סוגיאמה) ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה (הפסידה למדורגת שלישית בטורניר ילנה יאנקוביץ'). בנוסף זכתה קורנה בתואר השלישי בקריירה שלה, בטורניר מסבב ה-ITF בדניפרופטרובסק על סך 50,000 דולרים. בחודש אוגוסט של אותה השנה נכנסה קורנה בפעם הראשונה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם, כשהיא עולה מהמקום ה-107 הישר למקום ה-94. את שנת 2007 סיימה קורנה במקום ה-57 בעולם, שיפור של 132 מקומות מן השנה הקודמת.

2008

בשנת 2008 המשיכה קורנה את התקדמותה המקצועית. בשנה זו היא זכתה בתואר WTA ראשון, בבודפשט, שם ניצחה את אנדריאה קלפאץ' בגמר. בנוסף הגיעה פעמיים לשלב הגמר : באקפולקו, (דרג 3; הפסידה לפלאביה פנטה) וברומא (דרג 1; הפסידה לילנה יאנקוביץ'). כמו כן הגיעה קורנה לשלושה חצאי גמר נוספים בסבב ה-WTA : באמילייה איילנד (דרג 2), שם הפסידה לדומיניקה ציבולקובה, בצ'ארלסטון (דרג 1), שם הפסידה לסרינה ויליאמס ובניו הייבן (דרג 2), שם הפסידה לקרוליין ווזניאקי. חצי הגמר בניו הייבן היה הראשון בסבב ה-WTA אליו מגיעה קורנה בטורניר שלא משוחק על משטח החימר. ברולאן גרוס הגיעה קורנה לסיבוב השלישי (התקדמות של שני סיבובים לעומת השנה הקודמת), ובו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה. באליפות וימבלדון היא הפסידה בסיבוב הראשון. בטורניר הטניס האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג הגיעה קורנה לסיבוב ה-3, שם הפסידה לסרינה ויליאמס. באליפות ארצות הברית הפתוחה היא הגיעה לסיבוב ה-3, ובו הפסידה לאנה-לנה גרונפלד.

2009

באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה קורנה לסיבוב הרביעי (בו הפסידה לדינארה סאפינה). בחודש פברואר הגיעה קורנה לדירוג השיא שלה עד היום בסבב ה-WTA : מקום 11 בעולם. בחודש יולי הגיעה קורנה לראשונה בשנה זו לשלב חצי הגמר בטורניר WTA. הדבר קרה בטורניר באד גאסטיין המשתייך לקטגוריה הבינלאומית. בחצי הגמר הפסידה קורנה ליואנה ראלוקה אולארו.

2010

כמו בשנת 2009, הגיעה קורנה בחודש יולי לראשונה בשנת 2010 לשלב חצי הגמר בטורניר WTA. הדבר קרה שוב בטורניר באד גאסטיין. בחצי הגמר הפסידה קורנה ליוליה גורגס.

גביע הפדרציה

הופעת הבכורה של קורנה בגביע הפדרציה הייתה בפברואר 2008, אז היא הפסידה לנה לי הסינית בהפסד של הנבחרת הצרפתית לזו של סין.
המאזן של קורנה בגביע הפדרציה עומד על ניצחון אחד (במשחק זוגות) מול 8 הפסדים (6 במשחקי יחידות ושניים במשחקי זוגות).
טיוואנאקו

מיקום ושם האתר

חורבות העיר העתיקה נמצאות בגובה 3,845 מ' באזור הרמה הגבוהה המכונה "אלטיפלנו", 15 ק"מ דרומית לאגם טיטיקקה ו-72 ק"מ מערבית ללה פאס בירת בוליביה. 
לא ידוע בוודאות מאין לקוח שמה של טיוואנאקו, משום שלא נמצאה שום עדות לקיומו של כתב כלשהו אצל בוני האתר. על פי גרסה אחת, מדובר בשם שנתנו למקום בני האינקה, שהקימו את האימפריה שלהם על חורבות התרבות שבנתה את האתר. אם אמנם כך, אזי פירושו של השם בשפת האינקה הוא - "מקום החיות". יש גם שסוברים כי מדובר בשיבוש של השם "טאיפיקלה" - taypiqala (אבן במרכז), כפי שהמקום נקרא באיימרה, שפת האינדיאנים המתגוררים באזור, שהם אולי צאצאי בוני האתר, אשר האמינו כי המקום נמצא במרכז העולם.

היסטוריה

טיוואנאקו התגלתה למערב לראשונה ב-1549. קונקיסטאדור ספרדי בשם פדרו דה לאון - Pedro Cieza de León גילה שרידים שלה במקרה, כשחיפש אחרי בירת ממלכת האינקה. 
על פי הידוע כיום, העיר החלה ככפר קטן, בערך בין 1200 לפנה"ס ל-1500 לפנה"ס. עם זאת, הארכאולוג האוסטרי ארתור פוזננסקי טוען בספרו - Tihuanacu, the Cradle of American Man (ארבעה חלקים: שני הראשונים יצאו לאור ב-1945, שנה לפני מותו ואילו שני החלקים האחרונים יצאו רק ב-1957), שזמן הקמתה מוקדם בהרבה. על פי פוזננסקי, טיוואנאקו הוקמה בשנת 15,000 לפני הספירה. 
תושבי המקום התפרנסו תחילה מחקלאות בעל וגידול תפוחי אדמה ודגנים. באזורים מוגנים יותר הם גידלו גם אפרסק. המקום התרחב לעיר גדולה בין המאה ה-3 והמאה ה-5 בזכות היכולת לעבד נחושת. החברה הייתה למעמדית, הופיע מעמד של בעלי מלאכה, והתושבים החלו לבנות מערכות השקיה ולעסוק בחקלאות שלחין. בסביבות שנת 550 הייתה העיר לבירתה של מעצמה אזורית בדרום הרי האנדים, והחלו נבנים בה בתים מונומנטאליים. בנוסף החלו מוקמים סביבה שדות מוגבהים שביניהם תעלות השקיה, ואלה השתרעו על שטח כולל של כ-65 קמ"ר. העיר חוברה בדרכים אל היישובים השכנים, ונעשה שימוש בלאמות, כבהמות משא לשינוע סחורות. 
בשיא פריחתה, במאה ה-8, השתרעה העיר על פני שטח של 6 קמ"ר וכללה פירמידות, מקדשים, חצרות שקועות ואזורי מגורים עירוניים. התגוררו בה בין 70,000 ל-125,000 תושבים, ובתחום השפעתה קמו ערים בנות ומושבות. בחלק מהתקופה, האימפריה שטיוואנאקו הייתה בירתה, התקיימה במקביל לאימפריה של הוארי, שהחלה כמושבה של טיוואנאקו, ואשר שלטה על האזור שבו שוכנת כיום פרו.

נטישת העיר

טיוואנאקו ננטשה בערך בשנת 1000. הסיבה לנטישה אינה ידועה, אך רוב החוקרים סבורים כי גרמו לכך שנות בצורת אחדות. הבצורת גרמה לאגם טיטיקקה, שהיה אז גדול יותר, להתכווץ ולהתרחק מהעיר. 
מאז נטישת טיוואנאקו, הסגנון האמנותי הייחודי לה נעלם. סגנון זה כלל יכולת בניין מרשימה. המבנים נבנו מאבנים שחוברו ללא טיח. האבנים נחצבו, סותתו, קושטו והותאמו יחד ברמת דיוק ששום תרבות דרום אמריקאית אחרת, כולל האינקה, לא השתוותה אליה. התושבים הצטיינו גם בקרמיקה. כלי החרס הצבועים של טיוואנאקו הם בין ההישגים הגדולים ביותר שאליהם הגיעה מי מהתרבויות הפרה קולומביאניות בדרום אמריקה.
הכפר המודרני הנושא את שם האתר הוקם לאחר הכיבוש הספרדי, וחלק ניכר מחומרי הבנייה ששימשו בהקמתו נלקחו מהאתר הארכאולוגי. חלקים מהכפר אף מכסים את האתר. הכנסייה נבנתה בין 1580 ל-1612 והיא מן העתיקות בסביבה. משני צידי הכניסה אליה ניצבים מונוליתים ענקיים לצד פסליהם של פטרוס ופאולוס הקדושים. 
רוב המבנים באתר העתיק לא נשתמרו היטב, בהיותו יעד לביזה ולחפירות שבוצעו על ידי חובבנים במטרה לאתר חפצי ערך, במהלך כל התקופה, החל מנטישת העיר ועד המאה ה-20. 
בשנת 2000 הוכרז האתר על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
טום הידלסטון

ביוגרפיה

הידלסטון נולד בשכונת וסטמינסטר שבמרכז לונדון לדיאנה פטרישיה, מנהלת תיאטרון אנגלייה, ולמדען הסקוטי ג'יימס נורמן הידלסטון.
למד בבית ספר הפרטי "בית ספר הדרקון" שבעיר אוקספורד וב"איטון קולג'".
למד משחק ב" אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה", שם סיים את לימודיו בהצלחה יתרה בשנת 2005.

קריירת משחק

הידלסטון נחשף לראשונה בשנת 2002 בסדרה "The Gathering Storm", שם שיחק הידלסטון בתור רנדולף צ'רצ'יל בנו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל (אלברט פיני) והופיע לראשונה כשחקן קולנוע בסרט טלוויזיה משנת 2001 בשם "חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבוי". ב-2005 זכה בפרס התיאטרון לורנס אוליביה לשחקן החדש הטוב ביותר על הופעתו במחזה "סימבלין".
ב-2006 שיחק בסדרה הקומית הבריטית "Suburban Shootout".
ב-2010 שיחק בתפקיד הראשון שלו בסרט קולנוע בריטי, "ארכיפלג".
הידלסטון פרץ לתודעה באופן רשמי בשנת 2011 בסרט גיבורי העל שובר הקופות "תור", בו שיחק בתפקיד הנבל לוקי, אחיו החורג המניפולטיבי של תור (כריס המסוורת'). הידלסטון המשיך לשחק את תפקידו של לוקי בסרטים "הנוקמים" ו"תור: העולם האפל. בהמשך השנה השתתף גם בסרטו המצליח של וודי אלן "חצות בפריס", בתפקיד הסופר האמריקאי פרנסיס סקוט פיצג'רלד.
ב-2012 גילם את דמותו של הנרי החמישי, מלך אנגליה בסדרת ה-BBC, "הכתר החלול".
בשנת 2017 הופיע בתפקיד הראשי בסרט ההרפתקאות "קונג: אי הגולגולת", אשר מהווה אתחול לסדרת סרטי קינג קונג. באותה שנה יצא לאקרנים סרט האקשן "תור: ראגנארוק" בכיכובו, אשר מהווה הסרט השלישי בסדרת סרטי "תור". את הסרט ביים טאיקה וואטיטי והפיק קווין פייגי.
בשנת 2018 חזר לתפקידו כלוקי בסרט הנוקמים: מלחמת האינסוף, הסרט השלישי בסדרת סרטי הנוקמים.
בשנת 2019 שיחק את לוקי בסרט הנוקמים: סוף המשחק.
סירת ברטרם

רכישה

הרכישה נעשתה על מנת לשמש כסירת אם חמושה למבצעי שייטת 13. השימוש הראשון נעשה ב-14 ביולי 1967 כאשר הובאה לתעלת סואץ על מנת לבצע שיוט הפגנת נוכחות. בקרבת פורט תאופיק נפגעה הסירה מירי מצרי בעודה על הרכב והחלה לבעור. הכח בפיקודו של גדי שפי שהיה תחת אש לא הצליח לכבות. לאירוע היו מסקנות לשינוי מנועי הסירה מבנזין לדיזל וכן הוכנס חומר מעכב בעירה לתערובת גוף הסירה

בצי המצרי

סירות ברטרם נרכשו על ידי הצי המצרי, חומשו במטולי רקטות והוצבו במפרץ סואץ. סירה כזאת נפגעה על ידי כח ספינות דבור בקרב מרסא תלמאת. בכיבוש נמל עדביה נלקחו שלל שתי סירות ברטרם מצריות.
טסטאצ'יו

טסטאצ'יו (באיטלקית: Testaccio) הוא שמו של הרובע העשרים מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.
הרובע נקרא על שם מונטה טסטאצ'יו הסמוך.
בעת העתיקה, שימש הרובע, הממוקם על גדת נהר הטיבר כאתר המסחר העיקרי של רומא העתיקה, והתגלו בו שרידים רבים של כלי חרס ואמפורות.
כיום משמש הרובע כרובע מסחרי ברובו, אולם בשנים האחרונות הפך לאזור בילויים ונפתחו בו מועדוני לילה רבים.
ברובע עוברת חומת אורליאנוס ונמצאת בו פרמידת קסטיוס.
מחבר מובלע

ההבדל בין המחבר המובלע לכוונת המחבר

המחבר המובלע, כאמור, שונה גם מהממחבר:
יש לכך כמה סיבות. ראשית, במרבית המקרים אין באפשרותנו לדעת מהי כוונת המחבר. קורא של יצירת ספרות, למשל, לא מכיר בדרך כלל את מחבר היצירה, והוא שופט את כוונותיו בהתאם ליצירה ולהקשר בו היא נוצרה (זמן הכתיבה, ז'אנר וכדומה). 
בנוסף, לא תמיד כוונת המחבר המובלע זהה לכוונת המחבר. טעויות פרשניות הן דוגמה מובהקת לכך. במקרים כאלה, הנמען מפרש את השדר באופן השונה מכוונתו של מוען השדר (אם כי לא תמיד באופן השונה מכוונת השדר עצמו), ומייחס את הכוונה הזו למחבר המובלע. העובדה שאנו מוכנים להודות כי לא הבנו את השדר נכון מצביעה על כך שאנו מכירים בהבדל בין המחבר המובלע לבין כוונתו של המוען.
לעיתים הכוונה העולה מהשדר עצמו שונה מכוונת המחבר. מקרה מפורסם הוא הסיפור "סונאטת קרויצר" של טולסטוי. אף שטולסטוי הוסיף הקדמה לסיפור (לאחר שקוראים רבים לא הבינו אותו כפי שביקש שיבינו אותו), הראתה ד"ר תמר יעקבי מאוניברסיטת תל אביב במאמר שפרסמה בנושא זה, כי כוונת השדר שונה ממה שטולסטוי התכוון לו. לטענתה, טולסטוי אמנם התכוון שנבין דבר מה אחד, אולם הסיפור אומר דבר מה אחר. מבלי להיכנס לפרשנות הסיפור עצמו, יש בפער בין הפרשנויות כדי להדגים את הפער שיכול להיות בין כוונתו של המוען לבין הכוונה העולה מהשדר.
קבוצת M81

קבוצת M81 היא קבוצת גלקסיות שנמצאת במרחק של כ-12 מיליון שנות אור משביל החלב ומשתרעת על קבוצות הכוכבים הדובה הגדולה, דרקון וג'ירף. הקבוצה מונה כ-30 גלקסיות, רובן גלקסיות ננסיות, אשר מושפעות מכוח כבידה הדדי הפועל ביניהן. במרכז הקבוצה נמצאות הגלקסיות הגדולות והבהירות יחסית M81, שעל שמה נקראת הקבוצה, ו-M82. זו אחת מקבוצות הגלקסיות הסמוכות לקבוצה המקומית והיא חלק מצביר-על הנקרא צביר-על הבתולה, שמכיל קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות רבים.

מבנה ותכולה

קוטרה של קבוצת M81 הוא כ-7 מיליון שנות אור, מסתה הכוללת היא ‎1.6×10¹²‎ מסות שמש והיא מכילה 25-30 גלקסיות. רוב הגלקסיות מרוכזות בקבוצת הדובה הגדולה סביב הגלקסיות M81 ו-M82, אך בחלקה המערבי של הקבוצה, בקבוצת ג'ירף יש ריכוז של כ-5 גלקסיות סביב NGC 2403 המהוות תת-קבוצה שייתכן שאינה באמת חלק מקבוצת M81. בחלקה המזרחי של הקבוצה, בקבוצת דרקון, ישנן מספר גלקסיות בודדות סביב NGC 4236 ובנוסף מספר גלקסיות בסביבתה של NGC 3738 נמצאות על הגבול בינה ובין קבוצת M94. שייכותן של הגלקסיות האלה לקבוצה אינה ודאית.

סביבת הקבוצה

בין קבוצת M81 ובין הקבוצה המקומית נמצא אזור כמעט חסר גלקסיות שקוטרו כ-10 מיליון שנות אור. במרחק של כ-8.5 מיליון שנות אור בכיוון ניצב לקו המחבר את קבוצת M81 עם הקבוצה המקומית, נמצאת קבוצת מאפיי שהיא קבוצת הגלקסיות הקרובה ביותר לקבוצה המקומית, כאשר תת-קבוצת NGC 2403 בולטת מקבוצת M81 בכיוון קבוצת מאפיי. בכיוון ההפוך לקבוצת מאפיי, במרחק דומה של כ-8.6 מיליון שנות אור, נמצאת קבוצת M94, כאשר מספר גלקסיות בסביבתה של NGC 3738 נמצאות על הגבול בין הקבוצות ולא ברור למי משתיהן הן שייכות.
לוציפר (סדרת טלוויזיה)

עלילה

הסדרה מתמקדת בחייו של לוציפר מורנינגסטר, לשעבר שליט הגיהנום, שלא היה מרוצה מתפקידו, והחליט לצאת לחופשה בלוס אנג'לס, שם הוא מנהל מועדון לילה יחד עם שדה בשם מזיקין. לאחר שזמרת שהכיר נרצחה, החל לשתף פעולה עם משטרת לוס אנג'לס, ובייחוד עם בלשית בשם קלואי דקר, כיועץ אזרחי.

הפקה

בספטמבר 2014, דווח כי DC קומיקס מתכננת סדרת טלוויזיה שתתבסס על דמותו של לוציפר כפי שנכתבה על ידי ניל גיימן. בפברואר 2015, הוכרז כי טום אליס ישחק את דמותו של לוציפר. במאי 2015, קיבלה הסדרה אור ירוק ל-13 פרקים שיעלו לשידור ב-2016.
ב-10 באפריל 2019 פורסם הטיזר הרשמי לעונה ה-4 של הסדרה והיא יצאה ב-8 במאי באותה השנה.
ב-6 ביוני 2019 הסדרה חודשה לעונה חמישית ואחרונה.
אוניברסיטת קנזס

ספורט

תוכניות הספורט של האוניברסיטה זכו ב-13 אליפויות של ה-NCAA. התוכנית המצליחה ביותר היא כדורסל גברים בה זכתה הנבחרת בחמש אליפויות (1922, 1923, 1952, 1988, 2008). מאמנה הראשון של הקבוצה היה ממציא משחק הכדורסל ג'יימס נייסמית'.
גאורג גרוסקורט

גאורג גרוסקורט (בגרמנית: Georg Groscurth;‏ 1904, אונטרהאון (גר') שבמדינת הסן - 1944, ברנדנבורג) היה מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה שנרצח על ידי הנאצים.

קורות חיים

גרוסקורט היה רופא בהכשרתו ותומך במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. הוא היה חברו של רוברט האבמן. השניים הכירו בשנת 1932 כשעבדו יחד במחלקה לכימיה פיזיקלית בחברת הקייזר וילהלם  בברלין. לאחר עליית הנאצים לשלטון פוטרו השניים עקב דעותיהם הפוליטיות.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה הצליחו גרוסקורט והאבמן למצוא עבודה בבית חולים בברלין, בזכות מענקי מחקר שקיבלו. המעבדה בה עבדו הפכה למקום מפגש  למתנגדי המשטר הנאצי בקרב עובדי בית החולים. 
גרוסקורט הפך לרופא פרטי של בכירים במפלגה הנאצית, בהם רודולף הס ואחיו אדולף, והקשר עמם סייע לו להשיג מידע שאותו העביר למחתרת. בשנת 1943 ייסדו השניים עם האדריכל הרברט ריכטר ורופא השיניים פאול רנץ' קבוצת מחתרת בשם "האיחוד האירופי" שפעלה להצלת יהודים. בשיא פעילותה מנתה הקבוצה כחמישים חברים גרמניים. 
חברי הקבוצה יצרו קשר עם שבויי מלחמה ועם עובדי כפייה באזור ברלין, וסיפקו מזון ליהודים וכן מסמכים מזויפים כדי לאפשר להם לחיות בזהות שאולה של בני הגזע הארי. בין יתר פעולותיהם, הסתירו גרוסקורט ואשתו אנליזה את היהודיה אליזבת פון שבן (לבית ויידנריך) בביתם למשך שלושה שבועות וכן נתנו לה מסמכים מזויפים. 
הגסטפו גילה את פעולות הקבוצה, ובתחילת ספטמבר 1943 עצר את חבריה, בהם בני הזוג גרוסקורט ורנץ', רוברט האבמן והרברט ריכטר. אנליזה גרוסקורט ומרגרט רנץ' שוחררו לאחר חודשיים. גאורג גרוסקורט, רוברט האבמן, פאול רנץ' והרברט ריכטר נדונו למוות על ידי בית הדין העממי בברלין ב-16 בדצמבר 1943. האשמה הייתה - בגידה במדינה וסיוע ליהודים. 
גאורג גרוסקורט, פאול רנץ' והרברט ריכטר הוצאו להורג בכלא ברנדנבורג  ב-8 במאי 1944. לפני שנורה כתב גרוסקורט לאשתו: "חשבי על כך שאנו מתים למען עתיד טוב יותר, לטובת חיים ללא שנאה לזולת. אני אוהב מאד אנשים, ובוודאי הייתי עושה טוב יותר."
כל היהודים שגרוסקורט וחבריו ניסו להציל נספו בשואה, מלבד אליזבת פון שבן, ששרדה באושוויץ.

הכרה והנצחה

בשנת 1995 נקבעה לוחית זיכרון לגרוסקורט בבית החולים בו עבד, "בית החולים מואביט" (גר') ברובע מואביט (גר') בברלין.
בשנת 2005 הכיר יד ושם בגאורג גרוסקורט בתור חסיד אומות העולם. גם עמיתיו לניסיונות ההצלה, אנליזה גרוסקורט, פאול רנץ' והרברט ריכטר, הוכרו בתואר זה באותה שנה.
סיפורם של בני הזוג גרוסקורט הונצח בספר "השנה שלי בתור רוצח" (Mein Jahr als Mörder) שכתב הסופר הגרמני פרידריך כריסטיאן דליוס  בשנת 2004, ספר המשלב מוטיבים ביוגרפיים ברומן פשע. 
על שמם של בני הזוג גרוסקורט נקראה כיכר ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף בברלין.
רוברטו אבלאי

קריירת מועדונים

אבלאי נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במועדוני הכדורגל הארגנטינאים ריבר פלייט, ארחנטינוס ג'וניורס ובאנפילד. לאחר מכן עבר לאסטוריאס מליגת העל המקסיקנית, איתה זכה באליפות מקסיקו, וסיים כמלך שערי הליגה עם 40 שערים ב-24 הופעות. הוא זכה בתואר שחקן השנה של CONCACAF לשנת 1945. לאחר מכן חזר לארגנטינה ושיחק בסן לורנסו. בהמשך עבר לשחק בגנואה מהסרייה א' במשך עונה אחת, ממנה עבר לצרפת ושיחק ב-FC נאנסי ובמץ. הוא סיים את הקריירה שלו באלג'יר מליגת העל האלג'יראית.
ריד אים אינקראיס (מחוז)

ריד אים אינקראיס הוא מחוז במערב אוסטריה עילית שבאוסטריה. שטחו משתרע על 585.01 קמ"ר, ואכלוסייתו מונה 58,203 תושבים נכון ל 2001. במחוז ישנה עיר אחת, ריד אים אינקראיס, שהיא העיר היחידה במחוז, ו-36 עיירות.
דיסקוגרפיה

דיסקוגרפיה (מאנגלית: Discography) הוא מונח מתחום המוזיקה, המתייחס למחקר וקיטלוג פרטי הקלטות הרלוונטיות לאמן או לסוגה מוזיקלית מסוימת. השם מורכב משילוב בין המינוחים דיסק וגרפיה. דיסק הוא כינוי מקובל לתקליט וגרפיה הוא מונח המתייחס לרישום נתונים.

תוכני הדיסקוגרפיה

המידע הכלול בדיסקוגרפיה משתנה בהתאם לסוגה והיקפה, אך מכיל בדרך כלל את שמות האמנים המבצעים, תאריכי ביצוע ההקלטות, משך כל רצועה, שם הרצועה המוקלטת, תאריכי הפקתה והפצתה, נתוני מכירות ובסוגות הרלוונטיות גם מיקום הרצועה במצעדי הפזמונים. הדיסקוגרפיה עשויה לכלול גם חלוקה גאוגרפית בהתייחס לנתוני מכירות ומצעדים ביבשות ובמדינות ספציפיות. הדיסקוגרפיות הוסיפו על המידע שהיה מודפס על עטיפות התקליטים השונים וכללו גם מידע על אולפני ההקלטות וכתובותיהם, כלי הנגינה השונים, פירוט מקיף על הנגנים ובסוגות הרלוונטיות גם על זמרי הליווי‏.

היסטוריה

דיסקוגרפיות חלקיות נוצרו לראשונה בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20. חברות תקליטים ובמיוחד קטנות, לא הקפידו על קטלוג התקליטים שהפיצו ועל רישום תאריכי ההפקה וההפצה וכך נולד הצורך בשימור המידע ותיעודו. האזכור הראשון למילה דיסקוגרפיה הופיע ב-1932 במילון אוקספורד‏. ב-1934 היה שארל דלונאי, מבקר מוזיקה צרפתי לראשון שפרסם דיסקוגרפיה מקיפה ושנה מאוחר יותר פורסמה הדיסקוגרפיה הראשונה בבריטניה שנקראה ‏"Rhythm on Record". המונח הפך לנפוץ מאמצע שנות ה-30 על ידי אספני תקליטי ג'אז בארצות הברית, אשר חקרו ופירסמו מאות דיסקוגרפיות של תקליטי הסוגה, האמנים הרלוונטיים וחברות התקליטים‏.
ב-1957 פורסמה בארצות הברית דיסקוגרפיה בשם "המדריך השלם להקלטות ג'אז ובלוז", שנחשבה למקיפה והמקצועית שנוצרה וכללה מיון לפי מספר רב של מפתחות ומידע נרחב נוסף לגבי היצירות‏. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הוחל בעריכת דיסקוגרפיות מקיפות לסוגות מוזיקליות נוספות כגון מוזיקה קלאסית, רוק אנד רול ובהמשך מוזיקה אתנית. במהלך שנות ה-70 החלו לפרסם דיסקוגרפיות גם בכתבי עת שעסקו במוזיקה‏. הכניסה לעידן המחשב ככלל והאינטרנט בפרט, הרחיבה מאד את יכולות יצירת מסדי נתונים ואת אפשרויות אחסונם והפצתם. כמו כן נוצרה אינטראקציה מקוונת ומהירה בין יוצרי מסדי נתונים שונים בעולם. כך נוצר מאגר דיסקוגרפיות ממוחשב שחלקו שיתופי ונגיש לגולשים באינטרנט וכן גדלה בצורת משמעותית כמות המידע בתחום ורמתו המקצועית‏.
עזריה פז

ביוגרפיה

פז נולד בעיר יאשי שברומניה ולמד שם עד היותו בן שש עשרה. בינואר 1948 עלה באחת מאוניות הפאנים, קודם למחנות בקפריסין ולאחר מכן לחיפה.
הוא הגיע למחנה עולים בחיפה, היה בגבעת השלושה במסגרת עליית הנוער ואחר כך היה בגרעין של תנועת הנוער העובד בקיבוץ בארי. באותה שנה גויס לפלמ"ח ולחם במלחמת העצמאות במסגרת חטיבת הנגב. לאחר המלחמה עבר להתגורר בקיבוץ בית גוברין. עשר שנים מאוחר יותר עבר להתגורר בקיבוץ עין חרוד.
לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה העברית במטרה לחזור וללמד בקיבוצו, אך הצטיין בלימודיו והחליט להמשיך ללימודים מתקדמים. המנחה שלו בעבודת המאסטר היה פרופ' מיכאל רבין, והוא זה שהוביל אותו לתחום מדעי המחשב, שהיו אז בחיתוליהם בארץ. עבודת המאסטר שלו עסקה בתורת האוטומטים. התקבל לטכניון ללימודי דוקטורט ושם המשיך בעבודה שהתחיל עם רבין. הוא עשה את עבודת הדוקטורט בנושא אוטומטים הסתברותיים במחלקה למתמטיקה. בשנת 1967, לאחר סיום הדוקטורט, הוזמן לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם כיהן כמרצה אורח במשך שנתיים. בשנת 1968 חזר מברקלי לטכניון ולימד בפקולטה למתמטיקה עד אשר הצטרף לפקולטה למדעי המחשב בשנת 1972. בשנה זו התמנה לפרופסור אורח במשך שנה באוניברסיטת סטוני ברוקס בניו יורק ובמשך שנה נוספת באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובין השנים 1979 ל-1981 לימד באוניברסיטת ברקלי. בין השנים 1995 ל-1999 שימש כדקאן הפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
מחקריו האקדמיים עוסקים בתורת האלגוריתמים (אלגבריים, הסתברותיים), אנליזה שלהם וקירובים, מתמטיקה חישובית דיסקרטית, אלגוריתמים בשלמים, תורת האוטומטים, שפות פורמליות (דטרמיניסטיות והסתברותיות), גרפואידים ואפיון אי-תלות במערכות ידע. עם תלמידי הדוקטורט שלו נמנים הפרופסורים צבי קדם, שלמה מורן ושמואל וינוגרד.
פז מתגורר בקריית טבעון. בתו היא המתרגמת והמוציאה לאור אפרת אביסרור.
גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה

ביוגרפיה

גאורג וילהלם נולד ב-20 בדצמבר 1784 בביקבורג שהשתייכה לרוזנות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה ויוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל, בתו של וילהלם, רוזן הסן-פיליפסטאל.
ב-13 בפברואר 1787 מת אביו פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה, וגאורג וילהלם עלה לשלטון במקומו. בשל גילו הצעיר שלטה אמו יוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל ברוזנות עד לבגרותו. זמן קצר לאחר מות אביו פלש וילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל לרוזנות, בטענה כי מקור השושלת הוא בנישואים מורגנטים, אולם לאחר חודשיים נאלץ לפנות את הרוזנות, בעקבות פסקו של בית המשפט הקיסרי.
בשנת 1807 שודרגה הרוזנות על ידי נפוליאון לדרגת נסיכות, והצטרפה לקונפדרציה של הריין. לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית.
ב-21 בנובמבר 1860 מת גאורג וילהלם, ובנו אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו.
The Ocean Way Sessions

ביקורת

ב-Allmusic קיבל מיני-האלבום דירוג של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל. אנדרו לאהיי מ-Allmusic תיאר את מיני-האלבום כמיני-אלבום המכיל בתוכו שירים מקוריים בסגנון הפופ, אשר שיריהן של שרה ברליס וברנדי קרלילה.
מגזין ה-Blast הפנה כלפי מיני-האלבום ביקורת שלילית, תוך שהעניק לו ציון של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
לודוויג, דוכס מקלנבורג-שוורין

ביוגרפיה

לודוויג נולד ב-6 באוגוסט 1725 בגרבוב שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לכריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין ולגוסטבה קרולינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ומריה, דוכסית מקלנבורג-גיסטרוב.
לאחר מות אביו בשנת 1756, עלה אחיו פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין לשלטון, ומכיוון שלא היו לו ילדים, התמנה לודוויג ליורש העצר של הדוכסות. אולם, לודוויג מת ב-12 בספטמבר 1778 כשאחיו היה חי, ובנו פרידריך פרנץ מונה במקומו ליורש העצר, וירש את השלטון בשנת 1785.
טיקה פטסציה

ביוגרפיה

פטסציה נולדה בטביליסי ובגיל שש הלכה ללמוד בבית ספר לבלט בעיר.
ב-1991 החלה ללמד לנגן בפסנתר ובגיטרה.
היא למדה היסטוריה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי.
היא זכתה במספר תחרויות יופי בארצה וביניהן "מיס טביליסי".
ב-2000 נהייתה חברה בהרכב המוזיקלי "SETI".
ב-2003 הוציאה את אלבומה הראשון.
ב-2006 הוציאה את הסינגל "Tkvi ras apireb".
ב-2008 זכתה בתוכנית המוזיקה "Wave of Hope", לאחר מכן באותה שנה השתתפה בתחרות הלאומית לבחירת נציג גאורגיה לאירוויזיון 2008, היא לא זכתה בתחרות, באירוויזיון זה היא הציגה את הניקוד של גאורגיה.
ב-2009 ניסתה פעם נוספת לייצג את גאורגיה באירוויזיון.
ב-2010 החלה להנחות את הגרסה הגאורגית של America's Got Talent.