google/wiki40b huggingface dataset:
צביון לבן-רגליים

מאפיינים

צבע פרוותו של המין הוא זהוב בהיר עד אדמוני, והאזור האחורי כהה יותר מהקדמי; הצוואר והגחון אפרפרים. לאורך הגב יש פס רחב ושחור ברוחב של 6.0-2.5 ס"מ. הפס מתחיל בכתפיים ומסתיים בעכוז, כשלקראת הסוף הוא הופך לצר ביותר עד שמסתיים ברוחב של ס"מ אחד בעוקץ הזנב. הזנב ברובו בצבע זהוב-אדמדם עם פס שחרחר דקיק בחלקו העליון, ושערות לבנות בחלקו התחתון; הוא מסתיים בציצת שיער עגלגלה וזהובה עם שערות באורך של 7.5 ס"מ. הרגליים של מין זה ארוכות יחסית אפילו בחלק הקדמי, והחלק התחתון שלהם בצבע לבן-אפרפר או בוהק המהווה סימן היכר בולט של המין. הצבע הלבן מתרחב לעיתים לבית השחי ולשוקיים. על הרגליים הקדמיות יש רצועות בצבע חום כהה, ובין הפרסות העליונות לתחתונות יש כתם שחור. הגרון והסנטר בצבע בהיר בדומה לרגליים. הראש בצבע כתמתם בהיר עם שילוב של אפרפר, כשהמצח בצבע חום כהה עד ערמוני, והלוע כהה. מעל העיניים יש עצמות בולטות בצבע אגוז כהה שנראות כ"גבות". על האוזניים ישנם שערות שחורות דלילות בצדדים החיצוניים, והצד הפנימי שלהם לבנבן. הנקבות גדולות במעט מהזכרים במידות גוף. הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים, אך יש הבדל בולט באורכם. הקרניים של צביון לבן-רגליים הן הארוכות ביותר מתת-המינים של צביון אוגילבי. שאר מאפייני גופו דומים לצביון אוגילבי.
מידות גוף של צביון לבן-רגליים:

גובה הכתפיים: כ-55 ס"מ.

אורך הראש והגוף: 104-96 ס"מ. תועדו גם פרטים באורך של 145 ס"מ.

אורך קרני הזכר: 10.9-8.7 ס"מ.

אורך קרני הנקבה: כ-5 ס"מ.

אורך הזנב: 16-13 ס"מ.

משקל: עד 20 ק"ג.
צביון לבן-רגליים אנדמי למערב-מרכז אפריקה בעיקר בגבון ובאופן פחות ברפובליקה של קונגו. הוא מצוי במחוזות גבון הבאים: אסטואר, מויין-אוגוב, נגונייה, אוגובה-איבינדו, אואוגה-לולו, ואוגובה-מריטימה. בקונגו הוא מצוי במחוזות: קובט מערב וסאנגה. בית הגידול של המין הוא יער גשם טרופי-משווני, לרוב עם חופת יער סגורה. האקולוגיה שלו דומה לצביון אוגילבי.
צביון לבן-רגליים מסווג על ידי IUCN במצב השימור "קרוב לסיכון" (NT), בשל היותו עדיין נפוץ למדי בטווח ההיסטורי שלו, עם מגמת אוכלוסייה יציבה. הוא נמצא תחת איום פחות יותר משני תת-המינים האחרים של צביון אוגילבי, וכנראה ימשיך להיות קיים במספרים משמעותיים כל עוד הטווח של תפוצתו מיושב בדלילות על ידי בני אדם. עם כל זאת, התפשטות של יישובים בגבון וקונגו עשויה בסופו של דבר להפחית את מספריו ולהגביל אותו לאזורים מוגנים, כפארק הלאומי גמבה או הפארק הלאומי לופה ולהכללתו בקטגוריה מאוימת.
חזי משיטה

ביוגרפיה

משיטה גדל בקריות. עם גיוסו לצה"ל השלים קורס חובלים והוסמך כקצין מכונות. בהמשך עבר לשמש כקצין שיט. הוא שירת כמפקד הסטי"ל אח"י ניצחון, ופיקד על אח"י קשת במבצע דרך נץ. משיטה מילא מספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם נספח חיל הים בארצות הברית. בשנים 1999–1997 שימש כמפקד שייטת 3. בהמשך שימש כראש מספן המודיעין, בין היתר במבצע תיבת נוח. לאחר פרישתו מצה"ל שימש בשנים 2007–2004 כמנכ"ל עמותת אור ירוק. לאחר מכן בשנת 2008 מונה לעמוד בראש המטה שפעל למען שחרור החייל גלעד שליט בשנת 2009 פרש מתפקידו זה. לאחר מכן מונה לתפקיד ראש מינהלת המעבר של צה"ל לנגב במשרד הביטחון.
התקופה הארכאית באמריקה הצפונית

התקופה הארכאית היא תקופה ארכאולוגית בהיסטוריה של אמריקה הצפונית שזמנה מיד לאחר תקופת הפלאו-אינדיאנים. המונח והגדרתו שנויים במחלוקת. התחלת התקופה היא בדרך כלל סביב שנת 8,000 לפנה"ס במסו-אמריקה ושנת 6,000 לפנה"ס בצפון אמריקה וסופה סביב שנת 2,000 לפנה"ס במסו-אמריקה ומשתנה בין התרבויות של צפון אמריקה, שנת 1,000 לפנה"ס עבור מזרח אמריקה הצפונית, וזמנים שונים, בין 1,500 לפנה"ס לשנת 500 לספירה עבור התרבויות של מערב אמריקה הצפונית. בכמה אזורים דוגמת האגן הגדול בקליפורניה ורמת קולומביה תקופה זו לא הסתיימה עד בואם של האירופאים הראשונים לאזור. בתקופה הארכאית המשיכו התושבים לחיות כציידים-לקטים, עם זאת, גדלה חשיבות של ליקוט צמחי הבר מהציד. הטכנולוגיה הידועה לבני תקופה זו הייתה ייצור כלי אבן וקליעת סלים. במהלך התקופה פיתחו התושבים טכניקות תרבות חדשות כדוגמת חפירת בארות. בסוף התקופה הארכאית מתחילים ניצנים ראשונים של חקלאות, קדרות, והתיישבות קבע.

היסטוריה של המונח

המונח ארכאי בהקשר לתרבות עתיקה באמריקה נטבע לראשונה על ידי הארכאולוג ויליאם ריצ'י (William A. Ritchie) ב-1932. הוא תיאר כך תרבות ציידים-לקטים שנחשפה במדינת ניו יורק של ימינו. הארכאולוגים גורדון ויילי (Gordon R. Willey‏; 2002-1913) ופיליפ פיליפס (Philip Phillips‏; 1994-1900) השתמשו במונח במשמעותו הנוכחית בחלוקת ההיסטוריה של אמריקה הצפונית לתקופות בספרם משנת 1958 "שיטה ותאוריה בארכאולוגיה האמריקנית" (Method and Theory in American Archaeology). בשנות ה-60 של המאה ה-20 הייתה החלוקה של התקופות שנויה במחלוקת וההתייחסות לתקופה הארכאית הייתה כעל תקופת מעבר הדרגתית.
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 נוכחו לדעת שהמעבר מחברות של ציידים-לקטים לחברות חקלאיות היה תהליך שונה בתרבויות שונות, והתנהל בקצב איטי בהרבה ממה שחשבו. איסוף צמחי בר שיחק תפקיד חשוב גם בתקופה שהחלו לטפל בצמחים בהשקיה ובנו טרסות. עובדות אלו מעלות את השאלה האם המונח מתאים:
אכן התרחקנו מאוד מהאפיונים של אמצע המאה ה-20 של התקופה הארכאית, עד שתפיסה זו הפכה למטעה, אם לא חסרת משמעות לחלוטין.
— Kenneth E. Sasserman: The new Archaic – it ain't what it used to be
 
עם זאת, המונח עדיין מצוי בשימוש, אבל ההגדרה אבדה מחשיבותה. וההתייחסות לתקופה הארכאית היא אל אורח החיים של התרבויות של הציידים-לקטים בשלהי התקופה.
יעקב פרנקל (פיזיקאי)

ביוגרפיה

יעקב פרנקל נולד למשפחה יהודית ברוסטוב על דון. בשנת 1912, עוד היותו תלמיד בית הספר הוא כתב מאמר על השדה המגנטי של כדור הארץ. אברם יופה ראה את העבודה ונתן לה הערות. זו הייתה תחילתו של שיתוף פעולה בין הפיזיקאים שנמשך שנים רבות. בשנת 1913 פרנקל החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת סנקט פטרבורג. כאשר הוא סיים אותה בשנת 1916, הוא הושאר באוניברסיטה והחל הכנות לקריירה בתחום פיזיקה.
בשנת 1920 הוא התחתן. נולדו לו שני בנים שהיו פיזיקאים ידועים, פרופסורים לפיזיקה.
החל משנת 1922 יעקב פרנקל פרסם כל שנה ספר חדש. הוא כתב ספר לימוד ראשון בפיזיקה תאורטית בשפה הרוסית. דורות של פיזיקאים רוסים למדו לפי ספר זה. בשנת 1929 הוא נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה הסובייטית למדעים.
בשנת 1926 פרנקל כתב ספר על מחקריו בתחום פגמים בגבישים. בשנים 1931 ו-1936 הוא פרסם תוצאות עבודתו בהקשר לאקסיטונים.
בשנת 1930 פרנקל נסע לאוניברסיטת מינסוטה ולימד שם במשך שנה. בשנת 1938 הוא גילה אפקט פול פרנקל שנקרא על שמו.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 הוא היה מלמד בלנינגרד במכון למכניקה מדויקת ואופטיקה. פרופסור משנת 1947.
במשך שנים הוא סבל ממחלת לב ממנה נפטר בשנת 1952.
אלכסנדר דרוזדנקו

ביוגרפיה

הוא סיים את לימודיו במכון החקלאי של לנינגרד עם תואר בכלכלה וארגון חקלאי בשנת 1986 וקיבל תואר דוקטור לכלכלה בשנת 2007.
בשנים 1988–2002 עבד בתפקידים שונים במחוז המשנה קינגיספ שבמחוז לנינגרד והיה יו"ר מועצת הנבחרים של העיר קינגיספ (הפרלמנט העירוני) ושימש כראש מחוז המשנה קינגיספ. ב-6 בנובמבר 2002 מונה לסגן מושל מחוז לנינגרד ויו"ר הוועדה לניהול נכסי מדינה במחוז לנינגרד. במקביל, שימש כראש המשרד המחוזי בלנינגרד של המשרד לענייני רכוש המדינה.

מושל מחוז לנינגרד

ב-5 במאי 2012 הגיש נשיא הפדרציה הרוסית את אלכסנדר דרוזדנקו בפני האספה המחוקקת של מחוז לנינגרד כמועמד מטעמו לתפקיד מושל מחוז לנינגרד. ב-12 במאי 2012 אושר מינויו של דרוזדנקו והוא הושבע לתפקיד המושל ב-28 במאי 2012. בבחירות המוקדמות ב-13 בספטמבר 2015, קיבל אלכסנדר דרוזדנקו את תמיכתם של 471,145 מצביעים, שהסתכמו ב-82.1% מהציבור שהצביע והשתתף בבחירות.
כמושל לנינגרד הוא יזם את אסטרטגיית "מחוז של אנשים מצליחים" שמהווה תוכנית לטווח ארוך לפיתוח אזורי. הוא נוקט במדיניות קוהרנטית של צמצום עומס החובות על התקציב המחוזי (למחוז לא היו חובות לגופים מסחריים מאז 2017), החדרת ניהול פרויקטים ומשיכת משקיעים למחוז.
מאז 2014 נכלל בעקביות מחוז לנינגרד ברשימת עשרם המחוזות המובילים של הפדרציה הרוסית בהיקף גידול ההשקעות. בשנת 2017 התוצר המחוזי הגולמי של המחוז עלה לטריליון רובל לראשונה בהיסטוריה של המחוז. בהתבסס על נתונים לשנת 2017, מחוז לנינגרד תפס את המקום ה-12 בדירוג הלאומי לאטרקטיביות השקעות, על פי רשימה שהוקמה על ידי הסוכנות הממשלתית ליוזמות אסטרטגיות.
המושל דרוזדנקו יזם גם תוכנית שיקום בהיקף נרחב בעיר ויבורג שכללה מימון בינלאומי ופדרלי. הוא תיקן את מערכת הביטחון הסוציאלי והתבסס על קריטריונים של צורך וסטנדרטים חברתיים אחידים. בהוראתו, הוגשמה תוכנית לביצוע שיפוץ מוסדות חינוך במחוז לנינגרד בשנת 2015. בתוך שלוש שנים (2015–2017) שופצו 28 בתי ספר ו-4 בתי ספר מקצועיים מכספי תקציב המחוז.
הוא תמך בקבוצת היוזמה לסגירת אתר ההטמנה של פסולת מסוכנת קרסני בור שהופעל על ידי עיריית סנקט פטרבורג בשטח המחוז.
בשנת 2015 הוא דחף להעברת לאחריות המחוז של חלקות אדמה עירוניות שנועדו לבניית בתים באזורים הגובלים בעיר סנקט פטרבורג. בנוסף לצורך פיתוח מואץ של תשתיות דחף ליישום תוכנית בשם "שירותים ציבוריים תמורת מיסים".
המושל נוקט במדיניות של שקיפות - הוא פוגש תושבים ביישובי המחוז ומשיב לשיחות טלפון של תושבים פעמיים בחודש. ביוזמת המושל משודרים כל ישיבות ממשלת מחוז לנינגרד בשידור חי באינטרנט. מאז 2017 הוא מנהל בלוג משלו באתר יוטיוב והוא פעיל גם ברשתות החברתיות, בייחוד ברשת VK הרוסית.

חייו האישיים

מושל מחוז לנינגרד נשוי ואב לשתי בנות. יש לו כמה תחביבים, כמו ציד, דיג ורכיבה על אופנוע. הוא גם משחק כדורעף בנבחרת ממשלת המחוז.
ארין דניאלס

ביוגרפיה

נולדה בשם ארין כהן  בסנט לואיס למשפחה יהודית, ובגיל 22 שינתה את שם משפחתה לנוכחי. היא למדה ב"מכללת ואסר" שבניו יורק, לשם גם עברה להתגורר כדי לפתח קריירת משחק.
דניאלס זכתה לחשיפה ראשונה בשנת 1999 בקומדיית המצבים "אקשן", בה שיחקה בתור אשת קריירה הוליוודית בשם ג'ני. ב-2002 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "לחיות בתמונות" לצידם של מייקל ורטן ורובין ויליאמס. בשנת 2003 הופיעה בסרט האימה "בית 1000 הגופות" בתור דניס ויליס הנכלאת ומעונה על ידי משפחת סדיסטים. ב-2006 השתתפה דניאלס בסדרת הדרמה בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "צדק", בתור הבלשית הפרטית בטסי האריסון.
דניאלס זכתה להכרה נרחבת בזכות תפקידה הראשי בסדרת הדרמה "ישנן בנות", בתור הטניסאית הלסבית דנה פיירבנקס.
לדניאלס בן אחד מבעלה כריס רוטוויילר.
טיבור דרי

קורות חיים

דרי נולד בבודפשט, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית, ב-1894 למשפחה אמידה ממוצא יהודי שהתבוללה. סבו שינה את שם משפחתו היהודי, דויטש, לשם ההונגרי דרי. אביו היה עורך דין ואמו בתו של סוחר וינאי עשיר. מהיותו ילד, חונך טיבור בבתי ספר למסחר ולשפות, מאידך, בניגוד לרצון משפחתו, החליט טיבור להתמקד באמנות ובספרות. ב-1917 פרסם את יצירתו הספרותית הראשונה בכתב עת הונגרי בשם: מערב. בעקבות מלחמת העולם הראשונה, החל הסופר לפתח מודעות פוליטית שמאלנית, ואף הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. 
בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה והשנייה, התאכזב דרי מדרך הגשמת האידיאל הקומוניסטי. הוא התגורר בפריז, בבודפשט, בפראג ובעוד ערים באירופה לסירוגין, וניסה את מזלו במסחר אך נכשל. באותן שנים הוא היה פורה מבחינה ספרותית. ב- 1926 פרסם מחזה סאטירי בשם: תינוק מגודל. והוא התפרנס מכתיבת מאמרים ותרגום יצירות ספרותיות. הוא תרגם בין היתר להונגרית את יצירתו של אנדרה ז'יד: בחזרה מברית המועצות. בעקבות תרגום הספר נכלא הסופר למשך חודשיים על ידי השלטונות ההונגרים. בשנות השלושים, בעקבות עליית הפאשיזם, החל לכתוב את הטרילוגיה: פנים אל פנים שיצאה לאור ב-1945. הטרילוגיה מורכבת משלוש נובלות שעוסקות בעליית הפאשיזם ובפועלים מברלין המשתעבדים לו. יצירתו הגדולה הנוספת היא הרומן האמירה הלא גמורה, שנכתב בשנות השלושים אך יצא לאור רק ב-1947.
הרומן האמירה הלא גמורה זכה להצלחה בהונגריה והיה מקובל על השלטונות ההונגריים וביטאון המפלגה הקומוניסטית ההונגרית פרסם את סיפוריו של הסופר. בשנת 1948 אף זכה טיבור בפרס קושוט, שהיה באותם ימים הפרס היוקרתי ביותר עבור סופרים בהונגריה וקודם לכן זכה בפרס באומגרטן . מאידך, מנהיג המפלגה הקומוניסטית ההונגרית מתיאש ראקושי ניהל מדיניות פרו סובייטית, שביקשה להתאים גם את הסופרים והאמנים לאידיאל הסטליניסטי. נערכו מעצרים של אנשי רוח ואינטלקטואלים שחרגו מהקו הרשמי שהנהיגה המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. ב-1957 נגזרו על טיבור תשע שנות מאסר בעוון פעילותו העוינת את המשטר, וב-1960 הוא שוחרר בעקבות חנינה כללית. בקובץ סיפוריו אהבה מתאר הסופר את החיים בהונגריה בצל המעצרים הפוליטיים, והשלכותיהם על כל תחומי החיים. ב-1971 זכה סרט קולנוע שהופק על פי סיפוריו של טיבור דרי: אהבה ושתי נשים בפרס בפסטיבל קאן. הסרט זכה לתפוצה עולמית, אך נאסר להקרנה בהונגריה. בעקבות מותו של דרי ב-1977, יצאו כל כתביו מחדש ויצירותיו תורגמו לשפות רבות.

פרסים

בשנת 1947 זכה בפרס באומגרטן
בשנת 1948 זכה בפרס קושוט
אנדוסימביוזה

אנדוסימביוזה (יוונית: endo = בתוך, sym = ביחד ו-biosis = חיים; בעברית: צַוְתָּאוּת תּוֹכִית) היא צורת סימביוזה ובה יצור אחד מתקיים בתוך האחר.
באנדוסימביוזה, המין הראשון, החי בתוך חברו, קרוי "אורח". השני - מארחו, קרוי "פונדקאי". זוהי סימביוזה מסוג הדדיות שכן שני המינים מפיקים תועלת מן השיתוף. תאוריה זו פותחה בפירוט על ידי החוקרת לין מרגוליס והיא נועדה בעיקרה לצורך הסבר אבולוציוני.

אבולוציה באנדוסימביוזה

תאורית האנדוסימביוזה מנסה להסביר את האבולוציה של אברונים מסוימים בתאים וכך לנסות להסביר את האבולוציה של תאים איקריוטים - תאים בעלי אברונים.
בעבר הרחוק, בתקופה בה החלה הפוטוסינתזה להתפתח, היו כל התאים פרוקריוטים, חיידקים חסרי אברונים. סביר מאוד שחלק מהחיידקים האלו טרפו חיידקים קטנים מהם על ידי הכנסתם לתא ועיכולם בתוכו. חלק מהנטרפים היו בתקופה זו אותם תאים המקיימים פוטוסינתזה, מסלול יעיל להפקת מולקולות עתירות באנרגיה. התאוריה מסתמכת על ההנחה שלחלק מהתאים הפוטוסינתטיים הייתה הגנה מעיכול על ידי החיידקים הגדולים. כך קרה שחיידק בלע תא פוטוסינתטי וזה לא התעכל, ונשאר לחיות בתוך בולעו. כשהדבר קורה ייתכן שהתנאים בתא הפונדקאי מיטיבים עם האורח, ויש לו מזון בשפע וכן הגנה מפגעי הסביבה. כך ימשיך האורח בפוטוסינתזה ויצברו עודפים מתוצרי התהליך בהם הפונדקאי יכול להשתמש. בהמשך אבדו אט אט המאפיינים התאיים של האורח והוא הפך תלוי במארחו, התא הפך לאברון הכלורופלסט, האברון העיקרי לביצוע פוטוסינתזה בתאים איקריוטיים צמחיים. תהליך מקביל קרה עם המיטוכונדריון, שהיה בעבר תא פרוקריוטי המבצע נשימה אווירנית, עד שהחל לבצע אנדוסימביוזה עם הפונדקאי שבלע אותו, וכך הפך לאברון העיקרי לייצור אנרגיה בתאים איקריוטיים אנימליים.
תאוריה זו נתמכת בשפע הוכחות הקיימות כיום. המיטוכונדריה למשל, עדיין מתפקדים כתאים בכך שהם מתרבים באופן בלתי תלוי בתא ואף מכילים DNA ייחודי הדומה להפליא לזה של חיידקים מסוימים אך שונה מאוד מזה של האדם. ישנם מינים של ריסניות אשר אוכלות אצות, אך משמרות את הכלורופלסטים שבהן לשבועות אחדים אשר בהם הם ממשיכים את תפקודם לטובת הריסניות כאשר הריסניות מספקות להם חומרי הזנה.
מרסלה קלוסטרבואר

ביוגרפיה

בשנת 1998 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'"), בה גילמה את דמותה של חוספינה. דמותה של קלוסטרבואר כחוספינה בטלנובלה הארגנטינאית המצליחה, זיכתה את קלוסטרבואר במועמדות לזכייה בפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, וקלוסטרבואר זכתה במקום הראשון בקטגוריה באותה שנה.
בשנת 1999 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילמה את דמותה של קנדלה.
בשנת 2000 קלוסטרבואר שוב שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'"), בה גילמה את דמותה של חוספינה.
בשנת 2002 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Son amores" ("נאהבים").
בשנת 2004 קלוסטרבואר שיחקה בסרט הארגנטינאי "Roma" ("רומא").
בשנת 2006 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "El tiempo no para" ("הזמן לא עוצר"), בה גילמה את דמותה של קרולינה, לצדו של לוסיאנו קסטרו.
בשנים 2007–2008 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Lalola" ("לאלולה"), בה גילמה את דמותה של רומינה, הרוצה לנקום את היעלמויותיו והתעלמויותיו של לאלו, ופונה לעזרתה של מכשפה כדי שתהפוכו, בין לילה, מגבר לאישה.
בשנים 2009–2010 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים"), בה גילמה את דמותה של איסבל, לצדם של גונסלו הרדיה, מריאנו מרטינס ולוסיאנו קסטרו.
בשנים 2011–2012 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los Únicos" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של וירגיניה, לצדם של ניקולס ואסקס, אמיליה אטיאס וברנדה אסניקר. באותן שנים, קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של אמיליה, לצדם של לוסיאנו קסטרו, רומינה גאטני ובנחמין ויקוניה.
בשנת 2012 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Graduados" ("בוגרים"), בה גילמה את דמותה של רומינה.
בשנת 2013 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los vecinos en guerra" ("השכנים במלחמה"), בה גילמה את דמותה של קרולינה, לצדם של חואן מנואל חיל נבארו, דייגו טורס ואלאונורה וקסלר.
בשנת 2014 קלוסטרבואר שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sres. Papis" ("מר. פאפיס"), בה גילמה את דמותה של הלנה, לצדם של לוסיאנו קסטרו, פטו מנחם חואקין פוריאל. בשנת 2017 משחקת בסדרה "Las esterllas" (חמישה כוכבים) לצד סלסטה סיד נטלי פרס ויולטה אורטיזבראה, חוסטינה בוסטוס ועוד.

חיים אישיים

במקצועה, קלוסטרבואר היא עורכת דין לענייני זכויות בעלי חיים, חברה פעילה בארגונים אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים ו-"AnimaNaturalis" וטבעונית כשמונה שנים.
משנת 2002 עד שנת 2004 קלוסטרבואר הייתה במערכת יחסים עם השחקן הארגנטינאי מריאנו מרטינס. כאמור, השניים נפרדו לאחר שנתיים של זוגיות.
משנת 2004 עד שנת 2007 קלוסטרבואר הייתה במערכת יחסים עם הטניסאי הארגנטינאי גסטון גאודיו. כאמור, השניים נפרדו לאחר שלוש שנות זוגיות.
בשנת 2010 קלוסטרבואר ניהלה קשר רומנטי עם השחקן הארגנטינאי גונסלו הרדיה, שהופיע לצדה בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים").
ב-15 בנובמבר 2014, קלוסטרבואר התחתנה עם בן זוגה, איש העסקים הארגנטינאי ושחקן הרוגבי לשעבר, פרננדו סיילינג. קלוסטרבואר לבשה בחתונתה שמלה לבנה שעוצבה בניו יורק, ארצות הברית, על ידי מעצבת האופנה הישראלית פנינה טורנה, והגישה בחתונתה קייטרינג טבעוני.
ב-22 במרץ 2016, נולדה בתה הראשונה של קלוסטרבואר, חואנה סיילינג.
מצא אייפון

דרישות

החל מינואר 2013, השירות נתמך גם על iPod Touch, iPad ומחשבי מק המריצים את גרסה OS X 10.7.2 והלאה. בנוסף למכשיר תואם, חשבון iCloud נדרש כדי להשתמש ביישום "מצא אייפון".

אירועים

בחודש נובמבר 2011, במשטרת לוס אנג'לס, קליפורניה הצליחו למצוא חשוד שוד מזוין באמצעות יישום "מצא אייפון" על ידי השמעת צליל באייפון של הקורבן לגניבה.
בחודש ספטמבר 2012, שני חשודים נעצרו באטלנטה, ג'ורג'יה בשל שוד של חמש נשים באיומי אקדח. המשטרה הצליחה לאתר את החשודים באמצעות "מצא אייפון" כדי למצוא את אחד ממכשירי ה-iPhone הגנובים.
טיל ים-קרקע

טיל ים-קרקע הוא טיל המשוגר מכלי שיט ימי (כגון סיירת, משחתת, או צוללת) לעבר מטרות על היבשה.
לרוב, טילים אלו הם טילי שיוט ימיים המסוגלים לפגוע במטרות במרחק אלפי קילומטרים מנקודת השיגור. טילי ים-קרקע נוספים הם טילים בליסטיים הנושאים ראשי נפץ גרעיניים, המוצבים בדרך כלל על צוללות טילים בליסטיים שיכולות לשגר אותם בהתרעה של רגע.
ישנם טילים ימיים המסוגלים לשמש הן נגד ספינות והן נגד מטרות קרקע.
Zotye Z500

גרסה חשמלית

דגם "Zotye Z500 EV" אשר מיוצר משנת 2014 מיוצר ב-3 גרסאות: מנוע חשמלי לטווח 200 ק"מ, 250 ק"מ, 330 ק"מ. 
הספק המנועים החשמליים נע בין 72-95 קילו-ואט.
מחיר היחידה לדגמים החשמליים עמד על 199,900-229,000 רנמינבי (שנת 2014)
כל השירים (תרצה אתר)

הספר

הכותר כולל לקט של כל שיריה של תרצה אתר ומבחן מפזמוניה, בהם אני חולם על נעמי, בלדה לאישה, בלדה על נערי שגדל, פתאום עכשיו, פתאום היום ושיר לערב חג. לדברי בכל סרלואי, השירים מאופיינים במנעד רגשי ולשוני רחב וקו מלנכולי מובהק.
העורכת נגה אלבלך הוסיפה לספר "אחרית דבר" בו היא מספרת את הרקע לכתיבת חלק מהשירים והפזמונים ומצרפת קטעי יומנים ומכתבים של אתר.
בביקורת על הספר מתואר: "כעת, כשעומדים לפנינו במלואם מחזורי שירתה של אתר שנכתבו כמחווה וכתגובה לשירי אביה (נתן אלתרמן), ברור לנו... שגדולתה וחשיבותה וייחודה של אתר באים, בין היתר, דווקא מכך שהיא כה העמיקה להכיר ולהבין את האיש ואת שיריו. מחזורי שירה מרהיבים שכתבה לזכר אביה וכפיתוח אישי-פרשני לשירתו... מוגשים לנו עתה במלואם... הם פותחים בפנינו שער רחב גם לשכלול היכרותנו עם אלתרמן עצמו... – וגם למעמקים לא מוכרים בנפשה ועולמה של המשוררת הבת, זו שגדלה על ברכיו והוסיפה לו קומה."
יעקב אבידוב

יעקב (יאני) אבידוב (אוסטרובסקי) (26 ביולי 1901 קרמנצ'וג, רוסיה - 27 בפברואר 1970 נהלל). תושב נהלל. נשלח בתקופת מלחמת העולם השנייה על ידי המוסד לעלייה ב' לארצות ערב, לסייע בהעלאת יהודי מדינות ערב לארץ ישראל. המשיך בפועלו החשאי גם לאחר קום המדינה. בשנות החמישים פרש מהמוסד ועסק בהבאת חוטרי תמרים מארצות ערב לשיפור ענף התמרים בארץ.

השירות במוסד

ב-1944 התגייס אבידוב למוסד לעלייה ב' בראשות שאול אביגור (מאירוב). ארגון זה שם לו למטרה להעלות את יהודי מדינות ערב לארץ ישראל. הארגון פעל כבר משנות ה-30 ועד 1948. 
אבידוב הוצב ב-1944 בסוריה כשמפקדו מטעם ההגנה היה נפתלי גולומב מתל עמל ועוזרו היה עקיבא פיינשטיין מראש פינה. בתקופה זו הוציא לפועל את "מבצע האֵלֶף" במסגרתו הועלו לארץ כ-1,350 ילדים מיהודי סוריה. לאחר עלייתם, פוזרו רוב הילדים בקיבוצים ובמושבים.
ב-1946 הוצב לשירות ביוון שם עסק בארגון ושילוח ספינות מעפילים (כמו "חביבה רייק", "הנרייטה סולד", "כנסת ישראל" ועוד). 
ב-1947 הגיע אבידוב לאלג'יר והחל לארגן את העלאת יהודי צפון אפריקה לארץ. היה מעורב בשילוח אוניות המעפילים "יהודה הלוי" ו"שיבת ציון". שליחות זו נקטעה עקב מות בנו איתן.
ב-1949 נסע אבידוב למרוקו כדי לסייע בארגון מבצע יכין להעלאת צעירי יהדות מרוקו. עולים אלו הגיעו ארצה ב-1951 ו-1952 באוניות המעפילים "גלילה" ו"ארצה".
את תקופת שירותו תיאר אבידוב בספרו "נתיבים נעלמים".

מבצע הבאת חוטרי עצי תמר

בהנהגת היישוב בארץ רצו לשפר ולהרחיב את ענף גידול התמרים בארץ, ולשם כך נשלחו שליחי היישוב להביא חוטרי תמרים ממדינות ערב השכנות. מכיוון שלא התקיימו יחסי שלום עם אותן מדינות, נעשתה הבאת החוטרים בצורה בלתי לגאלית.
ב-1924 הביא יוסף ויץ ממחלקת ההתיישבות של ההסתדרות הציונית חוטרים ממצרים. החל מ-1933 הוביל את הנושא בן-ציון ישראלי שנסע למצרים, לעיראק, לכורדיסטן ולאיראן. ב-1953 הצטרף אליו יאני אבידוב על מנת להביא חוטרים מפרס ומפקיסטן. ב-1954, לאחר מותו של בן-ציון ישראלי באסון מעגן, המשיך אבידוב את המפעל. החוטרים שהובאו היוו את הבסיס לענף גידול התמרים בעמק בית שאן, בעמק הירדן ובערבה. תקופה זו מתוארת בסיפרו "עלילות עיראק".

השירות האזרחי

לאחר סיום פעילותו החשאית מונה למנהל מחלקת הקליטה במרכז מפא"י.

משפחתו

במהלך ביקוריו של אבידוב בכפרי רוסיה פגש את נסיה קוקסו ונשא אותה לאישה. ילדיהם, דב, התאומים איתן ועזה, ודוד (דודיק) נולדו בקיבוץ עין חרוד.
אבידוב נפטר בתל אביב ב-1970 מהתקף לב. אשתו נסיה נפטרה ב-1967. שניהם נקברו בבית הקברות של נהלל.

פרשת איתן אבידוב

איתן אבידוב, כמו אביו יעקב, עסק בהעלאת יהודים ארצה. ב-1947 נשלח למחנה ויזנהוף ליד אינסברוק שבאוסטריה (מחנה של תנועת הבריחה) כדי לסייע בהעברת היהודים בשבילי האלפים לאיטליה. באותה תקופה היה ארגון הבריחה מסוכסך עם ארגון האצ"ל על השליטה במסלולי הבריחה, וב-30 באוקטובר 1947 ניסו אנשי האצ"ל להשתלט על המחנה, ואיתן, שניסה להתנגד, נהרג מפליטת כדור אקדח. הוא הובא לקבורה בנהלל.

מורשתו

ב-2004 הפך הנכד, עופר אבידוב, את הסליק שברפת המשק בנהלל לאתר תיירות שכולל אוסף תמונות מחיי סבו.
סיפור על אהבה וחושך (סרט)

עלילה

הסרט מגולל את סיפור חייו של עמוס עוז כילד בירושלים בימים שלפני הקמת המדינה. הבמאית נטלי פורטמן מציגה את הדמויות השונות בחייו של עמוס, אביו אריה (גלעד כהנא) סופר חכם המנסה ללא הצלחה לפרסם את ספריו ולפתח את הקריירה כסופר. ואת אמו פניה (נטלי פורטמן) אישה יהודייה הסובלת ממחלה ודיכאון, ניתן לראות שלאמו של עמוס יש השפעה רבה עליו, על הדרך שבה הוא מתמודד עם החיים ואת הרגישות הרבה שיש ביניהם.

הפקה

ב-2007 רכשה השחקנית את זכויות היוצרים על הספר באמצעות חברת ההפקה החדשה של "Handsomecharlie", יחד עם חברת מובי פלוס הפקות. הסרט נתמך בידי קרן הקולנוע של הרשות לפיתוח ירושלים, קרן רבינוביץ' לאמנויות ת"א, שידורי קשת, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן אבי חי, מפעל הפיס המועצה לתרבות ואמנות והקרן לעידוד הסרט הישראלי.
צילומי הסרט נערכו בין השאר גם בירושלים ובקיבוץ חולדה.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2015 ויצא לאקרנים בישראל בספטמבר של אותה שנה.

הקרנות בישראל

על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק", במהלך שנת 2015 צפו בסרט זה 63,616 צופים, ב־35 מסכים בבתי קולנוע ברחבי ישראל.
מיקאל לוסטיג

קריירת מועדונים

לוסטיג התחיל את הקריירה שלו באומאו עיר הולדתו. אחרי עונה אחת בקבוצה הבוגרת, חתם בסונדסוואל שעלתה אז לליגת העל השוודית.
בקיץ 2008 חתם ברוזנבורג בלקלאב מליגת העל הנורווגית במדיה שיחק 3 שנים.
ב-23 בנובמבר 2011 נסגרה עסקת העברתו לסלטיק מליגת העל הסקוטית והוא הצטרף למועדון עם פתיחת חלון העברות ב-1 בינואר 2012. כעבור חודשיים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד אברדין. ב-1 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד היברניאן בו גם הבקיע גול עצמי לחובת קבוצתו.
ב-21 ביוני 2019 לוסטיג עזב את סלטיק אחרי 7 וחצי עונות וחתם בגנט מליגת העל הבלגית.

קריירה בינלאומית

ב-19 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה בניצחון 0-2 נגד ארצות הברית.
ב-29 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד מולדובה. ב-16 באוקטובר 2012 הבקיע את השער שני עבור נבחרתו במשחק נגד גרמניה בו נבחרתו נקלעה לפיגור 4-0 והצליחה להשוות ל 4-4.
לוסטיג נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012 ויורו 2016.
למריה

למריה (בגאורגית: ლამარია) או למרה במיתולוגיה הסוואנית היא אלת פוריות האדמה, הלידות והשמירה על נשים. בתקופת המעבר מעבודת אלילים לנצרות הייתה למריה מזוהה עם מריה. בנוסף נחשבת למריה לאלת המשפחה (או המשפחתיות), תפקיד שאין לו מקבילה למעשה במיתולוגיה החבסורית, להוציא אולי את שומרי המלאכים השומרים (פּוּדזיס אנגֶלוֹזי).