google/wiki40b huggingface dataset:
דבורה לחובר

דבורה לָחוֹבֶר (לאחובר) (1895 – 1 במאי 1962) הייתה מחנכת ישראלית. עסקה בתרגום ובעריכה. עורכת ירחון "האִשה" (ירושלים 1926–1929).

ביוגרפיה

דבורה לחובר נולדה בעיר חורז'ל (חוֹזֶ'לֶה) שבפולין, ליד הגבול עם מזרח פרוסיה (גרמניה). בנעוריה עברה לוורשה, ושם סיימה סמינר למורים בקורסים העבריים הגבוהים בהנהלתו של ש"ל גורדון. עם סיום לימודיה עבדה כמורה לעברית ולתנ"ך בגימנסיה העברית בוורשה. בימי מלחמת העולם הראשונה פעלה למען פליטים יהודים.
הייתה פעילה בחוגי נוער ציוני וממייסדי "צעירי ציון" בפולין. בשנת 1920 עלתה לארץ ישראל. בארץ המשיכה את עבודתה כמורה וכמו כן עבדה כמתרגמת ספרים לנוער לעברית. בשנים 1926–1929 ערכה את הירחון "האִשה", שהופיע בירושלים. אחר כך עבדה בקק"ל ונסעה בשליחותה לפולין.
בהמשך עבדה כמורה לעברית ולתנ"ך במשק הפועלות צפון (תל אביב) בהנהלת חנה צ'יזיק, עד פרישתה לגמלאות בשנת 1960. בשנים האחרונות לחייה עבדה כמורה וכמפקחת בבתי ספר לנערות עובדות של ויצ"ו.
לחובר לא נישאה מעולם, וסבלה מבדידות. הייתה מיודדת עם המשורר יעקב פיכמן. היא תוארה כאישה שופעת רגש, בעלת השכלה רחבה ומורה אהובה.
נפטרה בתל אביב לאחר מחלה, בגיל 67. נקברה בבית העלמין נחלת יצחק. הניחה אחים ואחיות, ביניהם פישל לחובר.
לריסה שפיטקו

ביוגרפיה

לריסה שפיטקו נולדה בעיירה ארטיומובסק, אוקראינה הסובייטית (כיום אוקראינה). בשנת 1954 היא סיימה לימודי בית הספר בלבוב והחלה לימודי במאות במכון לקולנוע על שם גרסימוב במוסקבה. כבר בזמן לימודיה היא השתתפה במספר סרטים כשחקנית.
בשנת 1961 היא ביימה את הסרט הראשון שלה. בעבודה על הסרט היא קיבלה עזרה מאלם קלימוב, לו נישאה מאוחר יותר. סרטה, "כנפיים", זכה ב-1966 להצלחה והשחקנית מאיה בולגקובה זכתה בפרס שחקנית השנה על תפקידה בסרט.
ב-1976 ביימה שפיטקו את הסרט "בעליה" על אירועי מלחמת העולם השנייה. הסרט כמעט ונאסר  על ידי הצנזורה הסוביטית, אך בסופו של דבר אושר להקרנה. הוא זכה בפרס הגדול בפסטיבל הקולנוע בריגה ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בשנת 1979, בזמן הכנות לסרטה החדשה היא נהרגה בתאונת דרכים. בעלה, אלם קלימוב, השלים את בימוי הסרט והוא הוקרן בשנת 1981.
ריצת 100 מטר משוכות

ריצת 100 מטר משוכות היא תחרות ריצה הנערכת במסגרת מקצועות האתלטיקה במשחקים האולימפיים, המיועדת לנשים (המקבילה הגברית היא ריצת 110 מטר משוכות). המתחרות בריצה זו רצות לאורך מסלול שאורכו 100 מטר, שלאורכו 10 משוכות שגובהן 83.8 ס"מ. המשוכה הראשונה נמצאת במרחק של 13 מטר אחרי נקודת הזינוק, ושאר המשוכות נמצאות במרווח של 8.5 מטר האחת מן השנייה והמרחק בין המשוכה האחרונה לקו הסיום הוא 10.5 מטר. המשוכות צמודות זו לזו לכל רוחב המסלול, אך בכל מסלול משוכה נפרדת, כך שאם תפיל אותה האצנית, הדבר לא יפגע ברצות שמצדדיה. אין בנפילה של משוכה כדי להביא לפסילת האצנית, ולמעשה ניתן לסיים את המירוץ גם לאחר הפלת כל עשר המשוכות. עם זאת, הפלה כזו מאטה את הריצה, ומהיר יותר לדלג מעל המשוכה. 
ריצת 100 מטר משוכות נכנסה לראשונה לתוכנית האולימפית באולימפיאדת מינכן (1972), במקום ריצת 80 מטר משוכות שהייתה חלק מהתוכנית האולימפית מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932).
Say My Name (שיר של דייוויד גטה)

רקע

ספוטיפיי דיווחה כי ביולי 2018 גואטה יוציא לאור שיתוף פעולה עם דמי לובאטו וג'י בלוויין, אך מנהלו של גואטה חפף ואמר ברשת החברתית אינסטגרם שהסינגל לא יוצא לאור, אז גואטה יוציא לאור את הסינגל "Don't Leave Me Alone" יחד עם הזמרת אן מארי. חודש שלאחר מכן, גואטה הודיעה על האלבום האולפן השביעי שלו אשר נקרא גם כך, אשר כולל בתוכו את הסינגל "Say My Name" שיתוף פעולה יחד עם הזמרים, ביבי רקסה וג'יי באלווין.
רקסה אמרה שלגואטה ולה יש הרבה הצלחות עם הסינגל "Hey Mama", אך "זה היה זמן מוזר כי נתנו לי קרדיט על השיר בלי להיות ממש ידועה עליו [אז] זה היה כיף שיהיה סינגל נוסף איתו והכל מתחיל מחדש מההתחלה". קליפ השיר בוים על ידי חנה לוקס דייוויס.
מנחם לנדאו

מנחם לנדאו (נולד ב-1948) הוא פעיל ציבור ישראלי, יו"ר עמותת גבעת התחמושת, לשעבר ראש אגף בשירות הביטחון הכללי.

ביוגרפיה

לנדאו גדל בפתח תקווה, למד בישיבת "מרום ציון" בירושלים ובתיכון ישורון בפתח תקווה. שירת בחטיבת הצנחנים. בוגר החוג למדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת חיפה.
במשך 32 שנים שירת בשב"כ בתפקידים מגוונים. בהתחלה בארכיון, אחר­ כך הועבר למגזר הערבי, היה אנליסט במרחב ירושלים והתקדם במערך המבצעי. בהמשך עבר למגזר היהודי, טיפס והגיע לתפקיד ראש החטיבה היהודית (עוד לפני שהייתה חטיבה). בתקופת מלחמת לבנון הראשונה היה ממונה על הלוגיסטיקה של השב"כ, אחר­ כך מונה כאחראי על כוח האדם בשירות. כמו כן עמד בראש מערך האבטחה הישראלי באירופה ובראש האגף לסיוע ביטחוני ומינהלת סייענים ומשת"פים וסיים את השירות בתפקיד ראש אגף ביטחון ומבצעי­ קרקע. ב-2001 פרש מהשירות.
לאחר פרישתו הקים יחד עם אפי איתם את "עמותת מים" לזהות יהודית. שימש כחבר בדירקטוריון עמידר, חבר בוועד המנהל של המזרחי העולמי. עמית יועץ של המכון לאסטרטגיה ציונית. חבר בוועדת ביטחון, משק לשעת חירום ופס"ח בעיריית ירושלים. חבר בוועד המנהל של העמותה הבינלאומית להקמת כפרי ילדים בסיכון אס.או.אס וחבר עמותת "מלח הארץ-עשיה חינוכית". משמש גם כנציג ראש העיר ירושלים בוועד המנהל של הקרן למורשת הכותל. מ-2012 מכהן כיו"ר עמותת גבעת התחמושת. הוביל את המאבק למניעת סגירת אתר גבעת התחמושת מחוסר תקציב והפיכתו לאתר מורשת לאומי.
לנדאו תושב ירושלים, נשוי ואב לארבעה.

מעורבות פוליטית

בבחירות המוניציפליות 2003 לעיריית ירושלים, ריכז את מטה הבחירות של המפד"ל.
ב-2006 הוזכר שמו בין אישי הציבור מקרב הציונות הדתית שהביעו תמיכה במפלגת קדימה.
ב-2008 היה חבר במפלגת אח"י.
בבחירות המוניציפליות 2008 לעיריית ירושלים היה במקום השמיני בסיעתו של ראש העיר הנבחר ניר ברקת אשר זכתה בבחירות אלה ל-6 מנדטים. לנדאו ריכז בהתנדבות את מטה יום הבחירות של הסיעה.
ב-2012 בעקבות הודעת מטה אורלב על התפקדותו של לנדאו למפלגת הבית היהודי ותמיכתו במועמדותו של זבולון אורלב ליו"ר המפלגה, הבהיר לנדאו כי הוא בכלל לא התפקד למפלגה, אין לו כוונה לעשות זאת בעתיד ואין בכוונתו להיכנס למפלגה כלשהי.
מעת לעת מרואיין לנדאו בנושאים הקשורים לביטחון מסכל, במסגרת זו התראיין גם כלפי פעולות תג מחיר וכלפי פגיעה בצה"ל על ידי גורמי ימין קיצוני. כך למשל טען באפריל 2014, שיש לטפל באלימות ביצהר כמו בטרור הערבי, "מטילים עוצר, שמים מחסומים ועוברים מבית לבית".
ירמי פינקוס

ביוגרפיה

פינקוס נולד בתל אביב ב-15 ביולי 1966, לחנה ומשה. למד עיצוב גרפי בבצלאל. ערך את המהדורה הישראלית של מד מגזין לצד רותו מודן. ב-1996 היה בין מייסדי קבוצת הקומיקס אקטוס טרגיקוס שזכתה להצלחה רבה ובמסגרתה פרסם מספר ספרי קומיקס, בהם "האחיות ד'אספרד ו-Crumpet Ladies.
בשנת 1997 החל לשמש כמבקר אופרה וכתב תיאטרון בעיתון העיר, כמו כן ערך את "ריתמוס", עיתון התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 2001 כתב טור קומיקס יומי לעיתון הגרמני פרנקפורטר אלגמיינה.
בשנת 2000 הקים את המסלול ללימודי איור במכללת שנקר ובשנת 2011 קיבל דרגת פרופסור חבר.
מתגורר בתל אביב עם בן זוגו, עמירן ולדמן, שהוא פסיכותרפיסט. אב לבן.

פרסים וציונים לשבח

בשנת 2004 זכה בפרס שר החינוך לעיצוב. 
בשנת 2008 ראה אור ספר הילדים שאייר "מעשה בדייג ובדג הזהב" המבוסס על מעשיה של אלכסנדר פושקין, תרגום: רנה ליטוין, בהוצאת אחוזת בית. האיורים זכו בציון לשבח מטעם אגף הנוער במוזיאון ישראל (פרס בן-יצחק). ספר הפרוזה הראשון שלו, "הקברט ההיסטורי של פרופסור פבריקנט", בהוצאת עם עובד, זיכה אותו בפרס ספיר לספר ביכורים בשנת 2009. הספר תורגם לאיטלקית (2010) ויצא בהוצאת L'ancora del mediterraneo, נאפולי. בשנת 2014 זכה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים ע"ש בן-יצחק, על איוריו לספר "מר גזמאי הבדאי" בהוצאת נח וספריית הפועלים.
לורי פטפטן

תיאור

גודלו של הלורי הוא כ-30 ס"מ. צבעו אדום בוהק ומקורו אדום. כנפיו ורגליו ירוקות-חומות. העין כתומה וסביבה עיגול חום. מקורו כתום ובקצהו כתם שחרחר. לפרטים צעירים המקור בצבע חום. אין הבדלים נראים בין הזכר לנקבה.
למין שלשה תת-מינים: L.g flavopalliatus, L.g. garrulus, L.g. morotaianus.
תותח אוטו מלרה 76 מ"מ

שימוש בצה"ל

תותחים מדגם זה מותקנים ברוב ספינות הטילים של חיל הים הישראלי, פרט לספינות סער 5 וספינות נגד צוללות.

העתקים

בספטמבר 2006, נחשפה לתקשורת מערכת פג'ר 27 - תותח ימי מתוצרת איראן, המבוסס על תותח אוטו מלרה 76 מ"מ.
שונטל

2008–2009: אלבום בכורה

ב-18 במרץ 2007 יצא השיר "Roll It", שיתוף פעולה של שונטל וריהאנה. בתחילת 2008 החלה שונטל לעבוד על אלבום הבכורה שלה. הסינגל הראשון מהאלבום היה "T-Shirt" שיצא ב-15 ביולי 2008 והגיע למקום הראשון במצעד ה- R&B בממלכה המאוחדת. אלבום הבכורה של שונטל נקרא "Shontelligence" ויצא ב-18 בנובמבר, האלבום הגיע למקום ה-24 במצעד הבילבורד עם מכירות של למעלה מחמישים אלף עותקים בארצות הברית. הסינגל השני מהאלבום היה שיתוף פעולה עם הזמר אקון בשיר "Stuck with Each Other" אשר יצא ב-10 בפברואר 2009. השיר זכה להצלחה ואף יצאה לו גרסת רמיקס והוא נכלל מאוחר יותר בפסקול הסרט וידויים של שופהוליק.
בתחילת 2009 השתתפה שונטל בתור מופע חימום בסיבובי הופעות של הניו קידס און דה בלוק ושל ביונסה נואלס. ב-9 ביוני יצא השיר "Battle Cry" אשר היה הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום.

2009–2010: אלבום שני

הסינגל הראשון מהאלבום היה "Impossible". השיר זכה להצלחה רבה, הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי וזכה למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של למעלה ממיליון עותקים. בדצמבר 2012 ביצע מתמודד העונה התשיעית של תוכנית הכשרונות האקס פקטור, ג'יימס ארתור, גרסת כיסוי לשיר של שונטל ומכר למעלה ממיליון עותקים לגרסתו לשיר. ב-31 באוגוסט יצא הסינגל השני מהאלבום אשר היה "Perfect Nightmare". אלבומה השני של שונטל נקרא "No Gravity" ויצא ב-21 בספטמבר 2010. בעבודה על האלבום היו שותפים אומנים כמו The-Dream וברונו מארס. הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "Say Hello to Goodbye" אשר יצא ב-15 במרץ 2011. בסוף 2010 כתבה שונטל את השיר "Man Down" אשר נכלל באלבומה החמישי של הזמרת ריהאנה.

2011–הווה: אלבום שלישי

ביולי 2011 חשפה שונטל פרטים על אלבומה השלישי וגילתה כי עזבה את חברת ההקלטות מוטאון ועברה ליוניברסל ריפבליק רקורדס. אלבומה השלישי היה אמור לצאת בתחילת 2013 אך בגלל בעיות טכניות לא יצא עדיין.
ברסלב (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ברסלב 29,175 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 25,508 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 64.59% בלארוסים, 18.66% פולנים, 14.26% רוסים ו-2.49% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (49.56%) ורוסית (45.6%).
קונון (מצביא)

קונון, (ביוונית: Κόνων; נולד ב-444 לפנה"ס - מת ב-394 לפנה"ס) היה אדמירל אתונאי מוכשר. לקח חלק במלחמה הפלופונסית, ובמלחמה הקורינתית.

ביוגרפיה

בשנת 406 לפנה"ס פשט המצביא הספרטני קליקרטידס על לסבוס בעלת בריתה של אתונה. קונון יצא ללסבוס עם 70 ספינות שם נתקל ב-140 ספינות ספרטניות. הוא איבד שלושים ספינות ועם הארבעים שנותרו נמלט לנמל מיטילנה שם הטיל עליו קליקרטידס מצור. הוא הצליח לשגר ספינה לאתונה שהודיעה על מצבו הקשה. שייטת של 12 ספינות נשלחה לסייע לו, אולם הובסה ו-10 ספינות טובעו. האתונאים מיהרו לצייד צי חדש של 110 ספינות, רבים מאנשי הצוות של ספינות אלו היו עבדים או מלחים לא מנוסים. אליהם הצטרפו בסאמוס עוד 40 ספינות, והצי בן ה-150 ספינות יצא להציל את קונון. הספרטנים השאירו 50 ספינות לשמור על קונון, וקליקרטידס יצא עם השאר להיפגש עם האתונאים בקרב ארגינוסאי. הקרב נמשך כל היום ובסופו ניצחו האתונאים. 70 ספינות ספרטניות הוטבעו, וקליקרטידס נהרג. אולם האתונאים איבדו 25 ספינות, וחלק מהצי הספרטני עוד עגן בנמל מיטילנה. הסטרטגים תרמנס, ותרסיבולוס, נשלחו עם 47 ספינות להציל את הניצולים מבין הספינות שטובעו. והשאר יצאו להשמיד את הספרטנים. אולם סערה כבדה מנעה את הגשמת התוכניות, הספרטנים נמלטו לכיוס, והניצולים טבעו. הכישלון התקבל בזעם באתונה. חלק ממפקדי הכוח האתונאי הוצאו להורג והשאר נמלטו. קונון לעומת זאת לא נענש.
בשנת 405 לפנה"ס יצאו 180 ספינות ספרטניות תחת פיקודו של ליסנדרוס אל למפקוס. האתונאים שלחו 200 ספינות תחת פיקודם של קונון, פילוקלס, ואדיימנטוס, כדי לעצור אותו. הם קראו תיגר יום יום על הספרטנים ולאחר שהתייאשו מהתקפה היו מורידים את הצוותים לחוף לקנות מזון. בהדרגה החלו האתונאים מזלזלים בספרטנים והיו מתפזרים לכל עבר כאשר ירדו אל החוף. ליסנדרוס הבחין בכך ופעם תקף את הספינות האתונאיות הלא מוכנות בקרב אייגוספוטמוי. 150 ספינות אתונאיות, ו-3,000 איש נפלו בשבי. קונון הבחין מבעוד מועד בספרטנים מתקרבים, ונמלט מהמערכה עוד לפני שהתחילה יחד עם 8 ספינות. יחד אתו נמלטה אוניית קודש בשם "פאראלוס" שהייתה תמיד מוכנה להפלגה. קונון חשש לחזור לעירו ולכן נמלט אל אואגורס מלך סלמיס שבקפריסין שהיה בעל ברית של אתונה.
לאחר סיום המלחמה הפלופונסית, הפכה ספרטה למעצמה החזקה ביותר ביוון. אחד ממלכי ספרטה אגסילאוס השני פלש לממלכת פרס האחמנית אל תחומי שלטונו של הסטרפ טיספרנס. זה האחרון ניסה לעצור אותו אולם נכשל ומת. יורשו טיתראוסטס הצליח להגיע להסכם עם אגסילאוס לפיו עד שיגיעו שני הצדדים למשא ומן יעבור אגסילאוס אל הסטרפיה של פרנבזוס השני. פרנבזוס שרצה לסלק את האורחים הלא קרואים שלח את טימוקרטס מרודוס להתסיס מרד ביוון נגד ספרטה. המרד גרר בסוף את המלחמה הקורינתית. בינתיים קונון שסבל ממחסור בכסף לשלם לאנשיו, מונה למפקד צי פרסי שהורכב מספינות מקיליקיה, קפריסין, ופיניקיה. יחד אתו פיקד על הצי פרנבזוס. סך הכל היו בצי 200 ספינות, ובראשית שנת 394 לפנה"ס פשטו על רודוס, והחליפו את האוליגרכיה הפרו ספרטנית באי בדמוקרטיה. לאחר מכן יירט קונון צי שהביא אספקת דגן ממצרים. אגסילאוס שלח את גיסו פייסנדרוס לעצור את קונון. אולם פייסנדרוס שהיה חסר ניסיון בקרב ימי הובס בקרב קנידוס ונהרג. קונון ופרנבזוס עברו מאי לאי בים האגאי והכניעו את כולם. אז חש קונון בטוח לחזור לאתונה. הא תרם 50 כיכרות כסף לשיפוץ החומות הארוכות. באותה שנה הוא נשלח שוב בשליחות דיפלומטית לפרס, לאחר שנודע שהסטרפ החדש טיריבזוס יוזם מגעים עם הספרטנים. קונון יחד עם שאר חברי המשלחת נעצרו והושמו במאסר. אולם קונון הצליח להימלט ולהגיע לקפריסין שם מת.
בנו היה המצביא המפורסם טימותיאוס.
מסת עצם ושריר בחלל

פיזיולוגיה

עצמות ושרירים בחלל מעבדים את מסתם במהירות מסוימת ללא מניעה.
אוסטאופורוזיס נתפסת כמחלה "שקטה", כזו שאינה מורגשת עד להופעה של שבר אוסטאופורוטי ואז הנזק כבר רב והשלכותיו רבות.
שבר אוסטאופורוטי מתרחש בעקבות חבלה בעצימות נמוכה, כמו נפילה מגובה עמידה או חבלה קלה, כאשר האזורים בשלד שנפגעים בשכיחות גבוהה באוסטאופורוזיס הם צוואר הירך (מפרק שבו עצם הירך מתחברת לאגן), חוליות עמוד השדרה הגבי והמותני ושורש כף היד.

תופעות לוואי

חשיפה ארוכת-טווח לחוסר כבידה גורמת לבעיות בריאות מרובות, ביניהן פיזור מחדש של נוזלים ואיבוד מסת עצמות ומסת שריר. לאורך זמן ההשפעות הללו עלולות לפגוע בביצועים של אסטרונאוטים, להעלות את הסיכון שייפגעו, להפחית את יכולת קליטת החמצן שלהם ולהאט את פעילות הלב וכלי הדם. בהיעדר כבידה לא מופעל משקל על שרירי הגב או על שרירי הרגליים הדרושים לעמידה, והם מתחילים להיחלש ולקטון. חלקם מתנוונים במהירות וללא תרגול סדיר האסטרונאוטים עלולים לאבד עד 20 אחוז ממסת השריר שלהם בתוך 5–11 ימים.
רקמת העצם מאבדת מסה בשיעור של כאחוז וחצי בחודש בסביבה חסרת כבידה, מכיוון שאין עליה לחץ מכני, בהשוואה לכשלושה אחוזים בעשור אצל אדם בריא בסביבה רגילה. אובדן המסה פוגע בעיקר בחוליות הנמוכות של עמוד השדרה, במפרק הירך ובעצם הירך. בשל השינוי המהיר בצפיפות העצם עלולה להפוך שבירה ולהפגין תסמינים דומים לאלה של דלדול עצם (אוסטאופורוזיס).

מניעה

דלדול השרירים מצריך התעמלות, והרבה. אסטרונאוטים בחלל מקדישים כשעתיים ביום לתרגילי כושר בעזרת מכשירים והתקנים מיוחדים המבוססים על קפיצים, תרמות ורצועות המספקים לשרירים התנגדות ומחקים את התנגדות משקל הגוף והכבידה.
אך צעדים ושיטות אלה לא הצליחו לפתור את בעיית דלדול השרירים והעצמות.
מדענים שערכו מחקרים במימון נאס"א אומרים שנראה כי האסטרונאוטים יוכלו למנוע את איבוד העצם בעזרת עמידה על פלטה רוטטת במשך 10–20 דקות ביום. האסטרונאוטים ייקשרו למשטח באמצעות רצועות אלסטיות ויוכלו לעבוד על משימות אחרות בשעה שגופם רוטט.
לדבריהם, אותו טיפול עשוי להימצא כיעיל גם עבור כל אותם מיליוני אנשים הסובלים מאיבוד העצם המכונה אוסטאופורוזיס, כאן, על כדור הארץ.
הפלטה רוטטת ב-90 הרץ (1 הרץ = סיבוב בשנייה), כשכל תנודה קצרה יוצרת האצה הזהה לשליש מכוח הכבידה של כדור הארץ.
הרעידות אמנם קלות אך נמצא כי יש להן השפעה משמעותית על איבוד העצם בחיות מעבדה כמו תרנגולי הודו, כבשים וחולדות
באחד המחקרים (שפורסם ב-The FASEB Journal באוקטובר 2001) הייתה קבוצה אחת של חולדות שנמנעה מהן הנחת משקל על רגליהן במשך כל היממה, למעט 10 דקות בלבד של טיפול ברטט, אשר עודד שיעורי היווצרות עצם כמעט נורמליים. לקבוצה נוספת של חולדות במחקר לא התאפשרה הנחת משקל על רגליהן האחוריות במשך כל היום, ואצלן נמצאה פגיעה חמורה בשיעורי היווצרות העצם – ירידה של 92%. קבוצה אחרונה של חולדות בילו 10 דקות ביום כשהן נושאות את משקל גופן, אך ללא הרטט, ואצלן עדיין נראתה ירידה בהיווצרות העצם – 61% פחות.
תוצאות המחקר הראו שהטיפול ברטט עזר לשמור על שיעורי יצירת עצם נורמליים, בשעה שסתם נשיאת משקל לא עשתה זאת.
קלינטון רובין, פרופסור להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת סטוני ברוק וחוקר ראשי במחקר מקפיד לומר שמחקרים נוספים נחוצים בטרם יוכלו המדענים להיות משוכנעים שהטיפול ברטט מועיל גם לבני אדם. בעלי חיים שונים מבני אדם. ואפילו בין בני האדם יש הבדלים שונים וחשובים, כמו תזונה ומטען גנטי. מה שעובד ביעילות עבור נשים לאחר מנופאוזה (הנוטות לסבול מאוסטאופורוזיס) לא בהכרח יעבוד עבור אסטרונאוטים בחלל.
גבעות וסטפולד

גאוגרפיה

שטח אזור הגבעות - 411 קמ"ר. 
אזור הגבעות מחולק לשלושה רכסים, המצויים על שלושה חצאי איים לכיוון מערב, שביניהם מפרידי פיורדים צרים. גובה הגבעות נע בין 30 ל-90 מטרים מעל פני הים. 
הפסגה הגבוהה ביותר ברכס הגבעות מגיעה לגובה 160 מטרים מעל פני הים.   
הגבעות אינן מכוסות שלג וקרח, ולכן הן נחשבות נווה מדבר אנטארקטי.

גילוי רכס הגבעות

גבעות וסטפולד התגלו ב-20 בפברואר 1935, עת קבוצת הנחיתה של אניית דיג הלוויתנים הנורווגית ת'ורסהוון (Thorshavn), ירדה לחוף, שבראשם רב החובל קלריוס מיקלסן, ורעייתו (קרולין מיקלסן) וכן שבעה אנשי צוות נוספים. 
בירידה זו אל החוף הייתה קרולין מיקלסן לאישה הראשונה אשר דרכה על אדמת אנטארקטיקה. 
אזור הגבעות והאיים הסמוכים לו מופו באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן (1937–1936). לאחר מכן ביקרו באזור לינקולן אלזוורת', ויוברט וילקינס בשנת 1939. 
הגבעות צולמו מהאוויר במסגרת מבצע קפיצה לגובה של צי ארצות הברית (בשנים 1947–1946). 
הגבעות מופו על ידי משלחת המחקר הלאומית האוסטרלית לאנטארקטיקה בראשות פיליפ לואו. 
משלחת החקר הלאומית האוסטרלית הקימה באזור את תחנת דייוויס בינואר 1957.

מקור השם

הגבעות נקראות על שם מחוז וסטפולד שבנורווגיה, בו, בעיר סאנדיורד הייתה ממוקמת עיקר תעשיית ציד הלוויתנים של נורווגיה.

לקריאה נוספת

• Beau Riffenburgh, Encyclopedia of the Antarctic, Volume 1, P 680 
•  Johanna Laybourn-Parry, Jemma L. Wadham, Antarctic Lakes, PP 92 - 93
אנדריי שלייפר

אנדריי שלַייפֶר (באנגלית: Andrei Shleifer; נולד ב-20 בפברואר 1962) הוא כלכלן אמריקאי ממוצא יהודי-רוסי, המכהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטת הרווארד. בשנים 2006-2001 החזיק בקתדרה ע"ש ויפל ו"נ ג'ונס (Whipple V. N. Jones). הוא נחשב לאחד הכלכלנים המשפיעים ביותר כיום ומדורג תדיר ככלכלן המצוטט ביותר בעולם. זוכה מדליית ג'ון בייטס קלארק לשנת 1999 עבור תרומותיו בתחום מימון חברות, כלכלה של שווקים פיננסיים וכלכלת מעבר.

קורות חיים

שלייפר נולד ב-1961 במוסקבה בירת ברית המועצות במשפחה יהודית, בנו של מהנדס. בשנת 1976, כשהיה בן 15, היגר עם הוריו לרוצ'סטר שבניו יורק. את השפה האנגלית למד מתוכניות טלוויזיה. בשנת 1982 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת הרווארד, וב-1986 סיים עבודת דוקטורט ב-MIT. במהלך התואר הראשון שלו פגש את פרופ' לורנס סאמרס, עמו עבד שנים רבות. בשנת 1991 החל לכהן בסגל של אוניברסיטת הרווארד. הוא משמש עורך ראשי בכתב העת The Quarterly Journal of Economics.
עבודתו של שלייפר מתמקדת בכלכלה של שווקים פיננסיים ובפרט מימון התנהגותי. באחרונה הוא עוסק במשפט וכלכלה, ובפרט בהשפעה של מסורת החקיקה של מדינה על הפיתוח הכלכלי. כן כתב בהרחבה עם כמה עמיתים על ממשל תאגידי. בשנת 1994 ייסד שלייפר יחד עם עמיתים קרן לניהול נכסי הון, ונכון ל-2006 הקרן מנהלת 50 מילארד דולר.

פרשיית מכון הרווארד לפיתוח בינלאומי

בראשית שנות ה-90 שימש שלייפר יועץ לאנטולי צ'ובאיס, סגן ראש ממשלת רוסיה דאז ומאדריכלי ההפרטה. בתקופה זו ייעץ לממשלה הרוסית מכון הרווארד לפיתוח בינלאומי בשליחות הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי. מתקציב הפרויקט שעמד על 300 מיליון דולר קיבל שלייפר 40 מיליון דולר. שלייפר גם מונה להקים ולפתח את שוק ההון הרוסי, והועלו טענות כי הפרויקט נוהל בשחיתות וניגודי אינטרסים. במקביל לכהונתו בפרויקט הייעוץ, שלייפר היה גם יועץ לוועדת נכסי המדינה, חבר מועצת המנהלים של מרכז ההפרטה הרוסי ויועץ בתשלום של הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי.
כ-20 שנים לאחר ששלייפר וסאמרס נפגשו בהרווארד, שימש סאמרס כסגן שר האוצר האמריקאי ומינה את שלייפר לעצב מדיניות כלכלית, בתנאים שהקלו על שלייפר להמשיך את כהונתו בפרויקט הרווארד. כמו כן פורסם כי סאמרס עזר לשלייפר ולאוניברסיטת הרווארד "לזכות בפרסים ממשלתיים בתנאי תחרות לא הוגנת." תלונות אלה הובילו את הקונגרס האמריקאי לפתוח בחקירה של משרד החשב הכללי, שלפי מסקנותיו מכון הרווארד לפיתוח בינלאומי פעל בשליטת הממשל האמריקאי ולא באופן עצמאי ואובייקטיבי, באופן שהיה "חריג ביותר".
ממשלת ארצות הברית תבעה את אוניברסיטת הרווארד בגלל ניגוד העניינים שבו היו נתונים שלייפר ואחרים שרכשו מניות רוסיות על-אף עבודתם בפרויקט, בניגוד לכאורה להסכם של האוניברסיטה עם הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי. בית משפט פדרלי דחה בשנת 2001 את ההאשמות האישיות כלפי המשתתפים בפרויקט, וכן שעל-אף שהאוניברסיטה הפרה את החוזה עם הממשלה, היא לא נושאת באחריות לנזק. עם זאת קבע בית המשפט כי שלייפר ועמיתיו יישאו בנזקים בשווי של עד כ-100 מיליון דולר במידה וחבר מושבעים יקבע זאת. ביוני 2005 הגיעו ממשלת ארצות הברית ואוניברסיטת הרווארד להסכם עקרוני, ובהמשך הוסכם כי האוניברסיטה תשלם לממשלת ארצות הברית 26.5 מיליון דולר. שלייפר עצמו הוכרח לשאת בשווי של 2 מיליון דולר מתוך סכום זה.
התנהלותו של שלייפר נבחנה על ידי ועדת אתיקה מטעם אוניברסיטת הרווארד, שהחליטה כי שלייפר יישאר חבר סגל באוניברסיטה אולם יחדל מלכהן בקתדרה ע"ש ויפל ו"נ ג'ונס (Whipple V. N. Jones).
נסיכות ליפה

היסטוריה

בשנת 1123 העניק לותאר השלישי, מלך גרמניה לברנהרד הראשון, הלורד של ליפה, שטח שהשתייך לדוכסות סקסוניה באזור ליפה כלורדות. יורשיו הרחיבו את שטח הלורדות, וצירפו אליה עוד שטחים. בשנת 1413 צורף ללורדות אזור דטמולד, ובשנת 1536 שודרגה הלורדות לדרגת רוזנות.
בשנת 1613 חולקה רוזנות ליפה בין בניו של זימון השישי, רוזן ליפה-דטמולד; בנו הבכור זימון השביעי ירש את רוזנות ליפה-דטמולד, בנו השני אוטו ירש את רוזנות ליפה-בארקה, שחזרה והתאחדה בשנת 1709 עם רוזנות ליפה-דטמולד, ובנו הצעיר פיליפ ירש את רוזנות ליפה-אלפרדיסן, שהתאחדה בהמשך עם נסיכות שאומבורג-ליפה. בשנת 1625 העניק זימון השביעי, רוזן ליפה-דטמולד חלק מאדמותיו לבנו הצעיר הרמן יובסט, הלורד של ליפה-ביסטרפלד כלורדות, ששודרגה בשנת 1762 לרוזנות. בשנת 1789 שודרגה הרוזנות לדרגת נסיכות, ולאופולד הראשון, נסיך ליפה קיבל את התואר "נסיך האימפריה".
בשנת 1806 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין, ולאחר מפלת נפוליאון הצטרפה בשנת 1815 לקונפדרציה הגרמנית.
בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות בראשות לאופולד השלישי, נסיך ליפה לפרוסיה במלחמת אוסטריה-פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות לצד פרוסיה במלחמת פרוסיה-צרפת, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לאימפריה הגרמנית.
בשנת 1895 מת וולדמאר, נסיך ליפה, ובמקומו עלה לשלטון אלכסנדר, נסיך ליפה שהיה ללא ילדים, ולא היה כל כך שפוי. בעקבות כך פרץ מאבק ירושה בין בית שאומבורג-ליפה לבית ליפה-ביסטרפלד. בשנת 1905 הכריע בית המשפט הקיסרי בלייפציג, שהנסיכות תעבור ללאופולד, רוזן ליפה-ביסטרפלד.
ב-12 בנובמבר 1918 התפטר לאופולד הרביעי, נסיך ליפה מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.

לאחר מכן

כאשר הנסיכות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לשנת 1947, שאז מוזגה לתוך מדינת נורדריין-וסטפאליה.
ספייק ג'ונז

ביוגרפיה

נולד בשם אדם שפיגל (Adam Spiegel) ברוקוויל, מרילנד שבארצות הברית לאב יהודי ולאם נוצרייה. יש לו אח ששמו סאם אשר עוסק כמפיק גם כן.
הבעלים הקודם של חנות קהילתית בבת'סדה, מייק הנדרסון, נתן לו את הכינוי "ספייק ג'ונז" על שם המוזיקאי ספייק ג'ונס. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון עסק ג'ונז כצלם ב"פריסטיילין' מגזין".

קריירה

ב-1993, הופיע ג'ונז לראשונה בקולנוע בתפקיד קטן בסרט "Mi Vida Loca". ב-1997, הוא הופיע בסרטים: המשחק ושלושה מלכים.
ב-1999, הופיע ג'ונז בווידאו קליפ של פאטבוי סלים לשיר "Praise You", ובקליפ הוא עצמו רוקד יחד עם חבורת מחול בהנהגתו. הוא ביים את הקליפ וחיבר את הכוריאוגרפיה.
ב-2001, הוא שיחק בסרט "Keep Your Eyes Open". ב-2006, השתתף ג'ונז באלבומו של בק "The information" בשיר "The Horrible Fanfare/Landslide/Exoskeleto".
מאז 2007 משמש ג'ונז כמפיק ברשת הטלוויזיה האינטרנטית "VBS.tv".
ב-2009, ביים ג'ונז את הסרט "ארץ יצורי הפרא".

חיים אישיים

ג'ונז נישא לבמאית סופיה קופולה ב-26 ביוני 1999. בדצמבר 2003 התגרשו השניים. 
ג'ונז הוא חובב מחול ידוע.
אוניברסיטת קים איל-סונג

היסטוריה

במהלך חודש יולי 1946, בתקופת השלטון הצבאי הסובייטי בקוריאה הצפונית וכשנתיים בטרם קבלת העצמאות, הוועדה העממית לענייני פנים, בראשות קים איל-סונג עצמו, התכנסה והחליטה על הקמת אוניברסיטה ראשונה מסוגה בקוריאה הצפונית (פקודה מס' 40). האוניברסיטה הוקמה שלושה חודשים לאחר מכן, ב-1 באוקטובר 1946, במתחם מיועד במרכז העיר פיונגיאנג, בירתה המיועדת של המדינה שבדרך.
בשנת 1948, ארבע מהפקולטות שפעלו באוניברסיטה (הפקולטה להנדסה, הפקולטה להנדסת תחבורה, הפקולטה לחקלאות, והפקולטה לרפואה) הופרדו מאוניברסיטת קים איל-סונג לשם הקמתן של מכללת פיונגיאנג לטכנולוגיה (קרויה כיום אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה), אוניברסיטת פיונגיאנג לחקלאות, ואוניברסיטת פיונגיאנג לרפואה.
במהלך מלחמת קוריאה, האוניברסיטה הועברה באופן זמני למתחם חלופי, רחוק ממרכז העיר פיונגיאנג, על מנת להימנע מהפצצות חיל האוויר האמריקאי על העיר. לאחר תום המלחמה, האוניברסיטה שבה למרכז העיר פיונגיאנג. 
בשנים שלאחר המלחמה, אוניברסיטת קים איל-סונג הפכה בהדרגה למרכז של ״התנגדות אינטלקטואלית״ בקוריאה הצפונית, כאשר הסטודנטים ואנשי הסגל שאפו להרחיב את היקף חופש הביטוי והמחשבה בקוריאה הצפונית, תוך התנגשות עם גורמי השלטון ומפלגת הפועלים של קוריאה, אשר ביקשו להצר את חופש הביטוי במדינה. בעקבות אירועי המרד ההונגרי של שנת 1956, שלטונות קוריאה הצפונית החלו בתהליך ״טיהור״ של האוניברסיטה, כאשר כמאה סטודנטים, יחד עם בכירים מקרב סגל האוניברסיטה, הושמו כמטרה מצד השלטון. בהמשך, הליך הטיהור התרחב גם כלפי גורמים ״חתרניים״ נוספים ברחבי קוריאה הצפונית.
עד לסוף שנות ה-70, למעלה מ-50,000 צפון-קוריאנים סיימו לפחות שנת לימודים אחת באוניברסיטה.
האוניברסיטה גם שימשה ומשמשת ככלי חשוב לאימון ולהכשרת קצינים בצבא קוריאה הצפונית. מסיבה זו, בין היתר, במהלך שנות ה-70 החלו להתקיים באוניברסיטה גם קורסים ללימוד השפה האנגלית.