google/wiki40b huggingface dataset:
קרב בית הדואר הפולני בדנציג

קרב בית הדואר הפולני בדנציג היה קרב שנערך ב-1 בספטמבר 1939, היום הראשון של מלחמת העולם השנייה, בעיר דנציג (כיום - גדנסק) בין עובדי ומגיני בית הדואר הפולני לבין כוחות גדולים של הוורמאכט ואס אס מקומיים. הקרב הסתיים כעבור 15 שעות. המגינים הפולנים שנכנעו, הועמדו לדין והוצאו להורג.

ההכנות לקרב

כאשר החריף המתח בין פולין לגרמניה החליט המטכ"ל הפולני להגן על בית הדואר. באפריל 1939 הם שלחו למקום קצין מילואים בשם קונראד גודרסקי והטיל עליו לארגן את הגנת בית הדואר. גודרסקי החל לאמן את האנשים ולבצר את המקום. לפולנים היו רובים, שלושה מקלעים ורימוני יד. ערב ההתקפה מנו הפולנים 56 איש. מלבד הקצין גודרסקי כולם היו אזרחים: 42 עובדי הדואר, 10 עובדים נוספים מגדיניה ובידגושץ' ומנהל הדואר, אשתו ובתו בת ה-11. משימתם הייתה להחזיק מעמד 6 שעות עד לבוא התגבורת.
מולם עמד כוח גרמני של למעלה מ-200 לוחמים של אס.אס, אס.אה, חיילים, שוטרים ומתנדבים מקומיים, מצוידים בשלושה משוריינים כבדים,  תותחים ולהביורים.

הקרב

ב-1 בספטמבר 1939 בשעה 04.00 ניתקו הגרמנים את אספקת החשמל לבניין. בשעה 04:45 כשנשמעו קולות ההפגזה על הוסטרפלאטה, החלה סימולטנית ההתקפה על בית הדואר. המגינים הפולנים החמושים בנשק קל הצליחו להדוף את הגרמנים.
בשעה 11:00 חידשו הגרמנים את ההתקפה בחסות הפגזה של תותחי 75 מ"מ ולהביורים. גם התקפה זו נהדפה אבל המפקד הפולני גודרסקי נהרג.
בשעה 15:00 הכריזו הגרמנים על שעתיים הפסקת אש ודרשו מהפולנים להיכנע. משלא נענו חידשו את ההתקפה. בסיוע תותחי 105 מ"מ ופיצוץ מטען של 600 ק"ג הם הצליחו להבקיע חור גדול בקיר המבנה ולחדור בשעה 18:00 עם להביורים. חמישה פולנים נשרפו במקום, מנהל הדואר ועוזרו שיצאו עם דגל לבן, נורו. השאר נכנעו. שישה הצליחו להימלט מתוכם נתפסו שניים. 16 נשלחו לבית חולים סובלים מכוויות קשות מתוכם מתו ששה בתוכם בתו בת ה-11 של מנהל הדואר. לגרמנים היו 10 הרוגים והם איבדו משוריין אחד.
השבויים הפולנים הוצעדו למרתפי הגסטפו בגדנסק שם עברו מסכת השפלות ועינויים והועמדו לדין. הגרמנים סירבו להכיר בהם כשבויי מלחמה, מנעו מהם ייצוג משפטי ושפטו אותם כלוחמים בלתי חוקיים פורעי חוק, והם נידונו למוות. הרמטכ"ל הגרמני ולטר פון בראוכיטש סירב לחתום על בקשת חנינה והם הוצאו להורג ביריה ב-5 באוקטובר 1939.

הקרב בהיסטוריה הפולנית

הפולנים מחשיבים קרב זה כהקרבה הירואית כמו סיפור של קרב דוד וגלית. קבוצה קטנה של אזרחים הצליחה להחזיק מעמד נגד כוח גרמני גדול בהרבה, מיומן ומצויד היטב.
עם העברת העיר לשלטון פולני לאחר מלחמת העולם השנייה, שינה השלטון החדש את שם הכיכר שלפני הדואר מ"כיכר האווליוס" ל"כיכר מגני הדואר הפולני".
הבניין עצמו נפגע קשות בקרב, שוקם ונבנה כמעט מחדש בשנים 1949–1951. הבניין הנוכחי ממשיך לשמש כבית דואר ובתוכו מוזיאון קטן על הקרב. בכניסה לבניין חקוק בפולנית הסבר על הקרב. ב-1979, במלאת ארבעים שנה לקרב, הוסר הלוט מעל אנדרטה גדולה מפלדת אל-חלד בחזית בניין הדואר.
תיאור הקרב מופיע בספר תוף הפח של הסופר הגרמני גינתר גראס.
בית ספר למוסיקה (תוכנית טלוויזיה)

רקע

התוכנית מאתרת ומתעדת ילדים בעלי כישרון מוזיקלי שחולמים להיות זמרים ולכל ילד המתקבל אל בית-הספר מוצמד מורה המלווה אותו ומתכונן איתו לביצוע שירים בהופעה מול קהל. התלמידים מחולקים לשתי קבוצות והופעה מסוימת של כל התלמידים כוללת שני פרקים, חוץ מפרקי הדואטים (או השלישיות) כשבכל פרק כזה כל התלמידים השתתפו.
בתוכנית אין "הדחות". כל התלמידים יכולים להיבחר להתחרות על תואר מצטיין העונה. כמו כן, בכל פרק של הופעה מול קהל מוכרז המצטיין ומקומות שני ושלישי וציון לשבח לתלמיד שבמקום הרביעי (בעונה השלישית בפרק השני של בחירת המתחרים על תואר מצטיין העונה נבחרו ארבעה ומי שהגיע למקום החמישי זכה לציון לשבח).
השופטים של התוכנית המדרגים את התלמידים על סמך הביצועים, מורכבים גם מצוות המורים וגם מחברי הוועדה המקצועית היושבים בקהל. בכל פרקי ההופעה מול קהל התלמיד המצטיין זוכה לבצע את השיר בדואט עם המורה שלו ובסוף מסיבת הסיום מצטיין העונה שר בדואט עם המורה שלו.
בעקבות הצלחת התוכנית, אלבום המכיל שירים של התלמידים יצא לחנויות, והכנסותיו הוקדשו למספר עמותות הפועלות למען ילדים נזקקים.

צוות המורים

צוות מורי בית הספר בעונות 1–2 הוא: קרן פלס, יהורם גאון, משה פרץ ומתי כספי. לכל מורה מוצמדים 4 תלמידים. המורים בוחרים לתלמידיהם את השירים, מתרגלים אותם עמם ומקיימים חזרות על במה לקראת ההופעה מול הקהל.
בעונה השלישית שונה הרכב המורים והוא כולל את קרן פלס, יהורם גאון, רוני דלומי ושרית חדד.
בעונה הרביעית שונה כל הרכב המורים: משה פרץ שהיה בשתי העונות הראשונות חוזר לתפקיד ואליו יצטרפו נועה קירל, הראל סקעת ומירי מסיקה.

חברי הוועדה המקצועית

הוועדה המקצועית מונה כ-30 חברים, בהם צמד רעים, קורין אלאל, גדי ליבנה, דני סידס, מיקה קרני, חיים אוליאל, סי היימן, עופר נחשון, רוחמה רז, מירי אלוני, מיקי שביב, איגי וקסמן, אליוט, שרי, יקיר אביב, דור דניאל, אביבה אבידן, ישי לפידות, שולה חן, שרון חזיז, דפנה ארמוני, לאה שבת, שרון מולדאבי, לירון לב, הדר מרקס, טל שגב, רגב הוד וכן זמרים, מוזיקאים ואנשי רדיו נוספים.
החל מהעונה השלישית הצטרפה לוועדה גם בוגרת העונה הראשונה, שי המבר.

בית ספר למוסיקה: עולים כיתה

בטקס נבחרי הילדים 2011, בערוץ הילדים, הודיעו צביקה הדר וטל מוסרי, כי החל מ-15 בפברואר 2012 תשודר בערוץ הילדים תוכנית המשך ל"בית ספר למוסיקה" - "בית ספר למוסיקה: עולים כיתה", בה טל מוסרי יהיה המנחה והמורה של כל הנבחרת מעונה 1, בחודש מרץ גם קובי פרג' הצטרף ל"בית ספר למוזיקה: עולים כיתה". באותו הטקס, נבחרה התוכנית, לתוכנית השנה על ידי הילדים.

עונה 2 (2013)

בעונה זו שודר פרק לפני מסיבת הסיום שבו המורים של המתמודדים שהגיעו לגמר ביקרו בביתם של התלמידים, וביצעו באולם המופעים שירים יחד עם התלמידים. כמו כן בפרק זו חולקו ציונים לשבח לשאר התלמידים שלא נבחרו להתחרות על מצטיין העונה שניתנו בידי אחד או צמד מבחרי הוועדה המקצועית שאהבו אותם במיוחד.

עונה 3 (2015)

העונה השלישית של התוכנית צולמה במהלך קיץ-סתיו 2015 ושידורה החל ב-18 באוקטובר 2015.
צוות השופטים הוא: יהורם גאון, שרית חדד, רוני דלומי וקרן פלס.

עונה 4

בדצמבר 2018 פורסם בישראל היום כי לאחר תהליכי ליהוק המתמודדים, חיפוש מנחים ושופטים חדשים לתוכנית, הערוץ המשדר קשת 12 החליט כי נכון לעכשיו הפקת התוכנית תעצר ככל הנראה בשל חששות לרייטינג נמוך יחסית בהשוואה לתוכניות ריאלטי שירה אחרות. בהמשך נבחר צוות התוכנית לעונה הזו, השופטים יהיו מירי מסיקה, הראל סקעת, נועה קירל ומשה פרץ שיחזור לתוכנית. את העונה צפוי להנחות עידו רוזנבלום.
קתרין שאן

ביוגרפיה

בתם של אם צרפתייה ואב סנגלי, היא נולדה בשם קתרין נ'דיאייה וגדלה במקומות שונים באפריקה, ביניהם סנגל, ניז'ר, וולטה העליונה (כעת בורקינה פאסו), קונגו, ומדגסקר. לאחר מכן חזרה לצרפת. מ-1975 עד 1981, היא הייתה פרופסור לפילוסופיה. מ-1982 עד 1983, היא עבדה במשרד מנכ"ל אונסק"ו. שאן אז עבדה כעיתונאית בקבוצת "Jeune Afrique", במגזין Géo, וב-Radio Nederlands. היא גם כתבה וביימה מספר סרטים.
ספרה Gens de sable, שיצא ב-1984, הוא נרטיב המתאר את החיים בסנגל ב-33 ציורים, שהוא בעצם הסיפור על התרבותיות הכפולות של היוצרת. ספרה Sa vie africaine, אשר יצא ב-2007, חוזר לאותה התמה מזווית אחרת. הספר מספר על אישה המבקשת להבין את אמה, וגם את ההבדלים ביניהן. הספר מצייר דיוקן של אישה צרפתייה אשר נישאה לאפריקאי, ועבור בתה החזרה לצרפת הוא משום גלות. בין שתי עבודות אלה, יצא ספרה, La vie à deux, המתאר את חייהם של זוג והמשברים שגורמים להם בסוף להיפרד. הנרטיב הוא בקולו של הגבר. בשנות ה-1990, היא הקדישה את זמנה לכתיבה קולנועית, וכתבה מספר תסריטים, ואז בשנים 1998 ו-2005, היא יצרה וביימה סרטים על ריקוד, ובמיוחד על הכוריאוגרפית האמריקאית אשר עבדה בפריז, סוזן בירג'.
ג'ימי ויילס

ביוגרפיה

ויילס נולד בשנת 1966 בהאנטסוויל, אלבמה, שבארצות הברית. הוא בוגר אוניברסיטאות אובורן ואוניברסיטת אלבמה. בצעירותו שימש כסוחר של אופציות ומניות בשיקגו. ב-1996 הקים את פורטל האינטרנט "בוֹמיס", שרווחיו באים בין השאר ממכירת פרסומות ותכני פורנוגרפיה.
בתחילת שנת 2000 החליט לייסד אנציקלופדיית "תוכן חופשי" שתיכתב בידי מומחים, "נופדיה". הוא מינה לעורך דוקטורנט לפילוסופיה, לארי סנגר. כל מאמר שנכתב ל"נופדיה" היה אמור להיסקר ולהיערך בידי מומחים לתחום. האנציקלופדיה התקדמה בעצלתיים והושלמו בה רק כמה עשרות בודדות של ערכים.
בדעתו של סנגר עלה הרעיון לייסד אנציקלופדיה משלימה, פורמלית פחות - "ויקיפדיה". בעקבות פנייתו נאות ויילס להקצות את השרתים לוויקיפדיה, וזו החלה לפעול ב-10 בינואר 2001. מאז הפך ויילס לרוח החיה ולמנהל הארגוני של ויקיפדיה. הוא עמד בראש חבר הנאמנים של קרן ויקימדיה עד ספטמבר 2006 וגם באמצע העשור השני של המאה ה-21 הוא אחד מחברי חבר הנאמנים של הקרן. הוא השקיע משאבים רבים, מכיסו, מחברת בומיס ומתרומות בהפעלת ויקיפדיה וחוות השרתים שלה.
ויילס פעיל בקידום רעיונותיו בזכות התוכן החופשי. הוא מרצה ברחבי העולם ומשתתף בכינוסים מקומיים של ויקיפדיה.
לאחר פרישתו מראשות חבר הנאמנים של קרן ויקימדיה הקים ויילס את חברת "ויקיה", המאפשרת לכל דורש הקמה של אתרי ויקי על תשתית מדיה-ויקי שעברה מודיפיקציה. בדצמבר 2006 פורסם על כוונת החברה לפתח מנוע חיפוש מבוסס קוד פתוח, אשר הושק בגרסה ראשונית בינואר 2008.
בתחילת 2014 נבחר ליו"ר חברת הסלולר הבריטית TPO.
בחודש פברואר 2015 הוכרז כזוכה בפרס דן דוד בקטגוריה הווה בתחום מהפכת המידע.
באפריל 2017 הכריז ויילס על מיזם אינטרנטי חדש, "Wikitribune" - אתר חדשות שנכתב על ידי מתנדבים בשילוב עם עורכים בתשלום.
ויילס נשוי לקייט גארווי, עוזרתו לשעבר של טוני בלייר, אשר אותה הכיר בוועידת דאבוס בשווייץ. לוויילס שלוש בנות, אחת מאשתו לשעבר ושתיים מקייט. הוא מתגורר בלונדון.

ביקורת

ויילס עמד במרכז מספר שערוריות סביב מעורבותו בתכנים בוויקיפדיה האנגלית. בין השאר ניסה בסוף 2005 לצנזר את הערך עליו בוויקיפדיה האנגלית, על ידי מחיקת אזכור שותפותו של לארי סנגר בייסוד ויקיפדיה ועידון האזכור על כך שוויילס הפעיל אתר פורנו. ב-2008 נודע לרייצ'ל מרסדן, פרשנית פוליטית קנדית ובת-זוגו של ויילס, על פרידתו ממנה, דרך הערך על ויילס בוויקיפדיה. ויילס ערך את הערך כשהוא מצהיר על הפרידה ומנמק אותה כהתייחסות לשמועות שהוא עשה דברים לא אתיים בנוגע לעריכת הביוגרפיה של מרסדן בערך עליה בוויקיפדיה האנגלית. ב-2010 נטען שוויילס מחק מוויקיפדיה האנגלית תמונות פורנוגרפיות לפי שיפוטו האישי וללא התייעצות עם עורכים אחרים בוויקיפדיה האנגלית, טענה שהוכחשה על ידי מנהל התקשורת של קרן ויקימדיה, ושהובילה לוויתורו של ויילס על חלק מהרשאות היתר שהיו לו בוויקיפדיה האנגלית.
רומן הובניק

קריירה

הקריירה המקצוענית של הובניק החלה בצ'כיה, בקבוצת הליגה השנייה סיגמה אולומוק, בה ערך את הופעת הבכורה. באותה עונה עלה עם הקבוצה לליגת העל הצ'כית. לאחר שש עונות בקבוצה עבר הובניק לפ.ק מוסקבה תמורת סכום העברה המוערך בכ-3.5 מיליון אירו.
בינואר 2009 הושאל הובניק לשנה לקבוצה הצ'כית ספרטה פראג. עם סיום תקופת ההשאלה הושאל הובניק בשנית, הפעם להרטה ברלין מהבונדסליגה. עם ירידת הקבוצה לליגה השנייה חתם הובניק על חוזה לארבע שנים בקבוצה.
בספטמבר 2013 חזר הובניק לצ'כיה וחתם בקבוצת ויקטוריה פלזן.

נבחרת צ'כיה

רומן הובניק שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה. בחודש יוני 2009 ערך הובניק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה הבוגרת במשחק מול נבחרת מלטה. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-12 באוגוסט 2009 בניצחון 1-3 על נבחרת בלגיה.
ארנבת (קבוצת כוכבים)

גרמי שמיים רחוקים

קבוצה זו כוללת את M79 - צביר כדורי במרחק 42,100 שנות אור, את הערפילית הפלנטרית IC 418, הצביר הפתוח NGC 2017, גלקסיית הרדיו NGC 1710 והגלקסיות הספירליות NGC 1784 וNGC 1964.

היסטוריה

הארנבת היא קבוצה עתיקה. האסטרונומים המצריים חשבוה לסירתו של אוסיריס, אולי בשל קרבת הקבוצה לנהר ארידנוס, שנחשב לנילוס. הקבוצה נקראה ארנבת משום שהיא נחשבה לכזו על ידי אאודוכסוס מכנידוס במאה ה-4 לפנה"ס, וכך קרא לה תלמי באלמאגסט שלו. במיתולוגיה היא מייצגת את הארנבת הנרדפת על ידי אוריון.
XL איירווייז (גרמניה)

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2006 על ידי קבוצת אויון מאיסלנד. באותה שנה נקנתה החברה ושמה שונה ל-XL איירווייז גרמניה ובכך חברה לחברות XL איירווייז צרפת ו-XL איירווייז אנגליה. בשנת 2007 הטיסה החברה כ-200,000 נוסעים ברחבי גרמניה. בשנת 2008 בעקבות המשבר העולמי ועליית מחירי הדלק נכנסה החברה לקשיים ולאחר מכאן נרכשה על ידי בנק השקעות גרמני.
ב-27 בדצמבר 2012, הגישה בקשה לפשיטת רגל;
הטיסות עצמן הופסקו ב-14 בדצמבר.
ב-3 בינואר 2013, חברת התעופה נסגרה סופית.
הרולד הראשון, מלך אנגליה

ביוגרפיה

הרולד היה בנו הבלתי-חוקי של המלך הדני קאנוט הגדול, שכבש את אנגליה. הוא כונה "קל-רגליים" בשל זריזותו וכשרונו כצייד.
אחיו למחצה של הרולד, הארדיקאנוט, שהיה בנם של קאנוט ואמה מנורמנדיה, נועד לרשת את כס המלוכה הדני וגם את האנגלי, אך לאחר מותו של קאנוט ב-1035, השתלט הרולד על אנגליה בכוח הזרוע, בזמן שאחיו שהה בדנמרק.
ב-1037 שב לאנגליה אלפרד, בנם של המלך אתלרד השני ואמה מנורמנדיה, יחד עם אחיו אדוארד, כדי להשיב לעצמו את כס המלכות. הרולד שבה את אלפרד, ניקר את עיניו ולאחר מכן הוציאו להורג, אך אדוארד הצליח להימלט.
הרולד לא נישא מעולם, אך היה לו בן בלתי-חוקי בשם אלפווין, שהיה לנזיר.
הרולד נפטר ב-1040, בדיוק בזמן שהארדיקאנוט תכנן פלישה לממלכת אנגליה. הוא נקבר בוסטמינסטר, אך מאוחר יותר הוציא הארדיקאנוט את גופתו מהקבר והשליכה לביצה.
Israel Cycling Academy

היסטוריה

הקבוצה הושקה בנובמבר 2014 על ידי צוות שהצהיר על מטרה של פיתוח רוכבי אופניים צעירים, במיוחד מישראל. המימון של המיזם בתחילתו היה של איש העסקים, חובב רכיבת אופניים, רון בר און. חברו אליהם הרוכב הישראלי, רן מרגליות וסוכנו - רוכב העבר האיטלקי, ג'ובאני לומברדי המקורב לרוכב המפורסם, פטר סאגאן. שמו של סאגאן צורף למיזם כמי שאמור לתת חסות רעיונית למיזם פיתוח רוכבים צעירים ממדינות כמו ישראל ומדינות מזרח אירופה כגון: צ'כיה, סלובקיה ופולין.
הניצחון הראשון של הקבוצה במרוץ בישראל היה במרוץ פתיחת העונה באורים, בינואר 2015, והושג על ידי הרוכב הפולני, פטריק טלאגה. הניצחון הראשון של הקבוצה במרוץ UCI היה בקטע הרביעי של טור ד'אזרבייג'ן ב-2015, והושג על ידי הרוכב הצ'כי דניאל טורק. ב-2016 חבר למיזם איל הנדל"ן הקנדי-ישראלי סילבן אדמס והזרים כסף נוסף שאפשר לקבוצה להתקדם ב-2017 לדרג קונטיננטל פרו.
נכון ל-2018 רוכבים בסגל הקבוצה חמישה רוכבים ישראלים, בהם אלופי ישראל, גיא שגיב ורועי גולדשטיין.
ב-17 במרץ 2018 נטלה הקבוצה חלק במרוץ מילאנו - סן רמו; השתתפות ראשונה במרוץ המשתייך לחמשת המונומנטים.
הקבוצה השתתפה בג'ירו ד'איטליה 2018 שהוזנק מירושלים וסיימה במקום ה-19 מתוך 22 בדירוג הקבוצות הכללי. בין הרוכבים שהשתתפו במירוץ היו גם גיא שגיב וגיא ניב, הגברים הישראלים הראשונים אי פעם שהשתתפו באחד ממירוצי הגרנד טורס. גיא שגיב אף סיים את המירוץ. הקבוצה השתתפה גם בג'ירו של 2019, סיימה במקום ה-21 מבין 22 קבוצות. רוכב הקבוצה, גיא ניב, סיים במקום ה-113. בנוסף לכך, הוסיפה ניצחונות בטור של וואלני, במרוצים בפורטוגל ועוד. לקראת סוף עונת 2019, הודיעה הקבוצה שהיא מחתימה את הרוכב הבכיר דן מרטין. והוא ירכב עבורה בשנת 2020.
ב-2 באוקטובר 2019 הוציאה הקבוצה הודעה לתקשורת כי הגיעה להסכם לרכישת רישיון וורלד-טור מקבוצת קטיושה-אלפסין וכי, בכפוף לאישור ה-UCI, היא תהפוך ב-2020 לקבוצת וורלד טור.
קבורת הלב בנפרד מהגוף

מלכי צרפת

רבים ממלכי צרפת נטמנו כשלבם מחוץ לגופם. ובמשך תקופה מסוימת היה זה מנהג מקובל. מיוחד הוא מקרהו של הדופין, המכונה לואי ה-17, אשר נשאר בחיים לאחר עריפת ראשו של אביו בזמן המהפכה הצרפתית. הדופין מת בן 10, כשהוא עני ואין אדם אשר יתמוך בו. גופו הושלך לקבר ללא שם, אך רופא מלוכני שצפה בקבורה הצליח לעקור את לבו של הדופין, ולשמרו בפורמלין. הלב עבר גלגולים שונים במשך מאתיים שנים, ולבסוף הוחזר לצרפת בשנת 1975. לאחר שבדיקת DNA אישרה כי האיבר קשור גנטית לקווצת שער של אמו, מארי אנטואנט, נקבר הלב בכנסייה בסן דני בפריז, בטקס רב רושם, על ידי מלוכנים ואנשי כנסייה צרפתים, ב־8 ביוני 2004.

מלכי בית הבסבורג

היה זה מנהגם של מלכי בית הבסבורג להיטמן בשלושה חלקים: הגוף עצמו נטמן בקפלת הקיסרים, בכנסייה הקפוצ'ינית בווינה, בעוד שחלקי הגוף הפנימיים נקברו במקום אחר, ואילו הלב נטמן ב"אוגוסטינר קירכה" בסמוך, אך בנפרד. הנוהג נשמר בין 1600 בערך ל-1872, אך אף לבו של קיסר אוסטריה האחרון, קרל הראשון נקבר בווינה, בנפרד מגופו, שנקבר באיי מדירה, מקום גלותו ומותו.

מלכי בוואריה

לודוויג השני ("המטורף") מלך ממלכת בוואריה קבור בקתדרלה של מינכן ולבו בכד בכנסייה באלטוטינג (Altotting), שהיא מקום עלייה לרגל לקתולים של גרמניה (גם שם, כמו בצ'נסטוחובה שבפולין, יש פסל קדוש של "מדונה שחורה").
סשה שניידר

ביוגרפיה

שניידר נולד בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית. בשנת 1881, כאשר היה בן 11, עברה משפחתו להתגורר בציריך שבשווייץ. לאחר מות אביו עבר שניידר לגרמניה והתגורר בדרזדן, שם למד בגימנסיה "Evangelische Kreuzgymnasium". ב-1889 החל לימודי אמנות באקדמיית דרזדן לאמנויות (Dresdner Kunstakademie). בשנת 1903 הכיר את הסופר קארל מאי, והפך למאייר הקבוע של כריכות ספריו. בשנת 1904 מונה שניידר לפרופסור בבית הספר לאמנויות בוויימאר על שם הדוכס הגדול של סקסוניה (Grossherzoglich-Sächsische Kunstschule Weimar; היה קיים עד שנת 1910).
בתקופת שהותו בוויימאר חי שניידר עם הצייר הלמות יאן (Hellmuth Jahn). יאן נהג לסחוט את שניידר באיומים שיחשוף את דבר היותו הומוסקסואל, דבר שהיה מנוגד לחוק בגרמניה באותן שנים על פי סעיף 175. איומיו של יאן הביאו את שניידר לעבור לאיטליה, שם לא הייתה הומוסקסואליות מנוגדת לחוק. באיטליה הכיר שניידר את הצייר רוברט שפיס (Robert Spies) ויצא איתו למסע בהרי הקווקז. לאחר מכן חזר לגרמניה למשך חצי שנה והתגורר בלייפציג, ומשם חזר לאיטליה והתגורר בפירנצה.
בשנת 1912 כתב שניידר אוטוביוגרפיה בשם "Mein Gestalten und Bilden". שניידר נהג לפרסם איורים בעיתון "Der Eigene", אשר היה המגזין ההומוסקסואלי הראשון.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה חזר שניידר לגרמניה והתגורר בעיירה הלראו (Hellerau) הסמוכה לדרזדן. בשנת 1918 הוא הקים מכון לעיצוב הגוף בשם "Kraft-Kunst", וכמה מהדוגמנים של יצירותיו נהגו להתאמן במקום.
שניידר, אשר סבל במהלך חייו מסוכרת, נפטר בשנת 1927 בעיר סווינמינדה (כיום Świnoujście שבפולין), לאחר ששתה בטעות חומר ניקוי רעיל.
גרוסולובה

פוגרום גרוסולובה 1919

בשנת 1917 פרצה ברוסיה המהפכה הגדולה אשר הפילה את שלטון הצאר והטילה את תושבי המדינה הענקית אל תוך תקופה ארוכה של מלחמת אזרחים אכזרית. המהפכנים "האדומים" נלחמו כנגד הכוחות "הלבנים" נאמני הצאר, ושני הצדדים לא בחלו מביצוע מעשי טבח נוראיים ביריביהם.
במצב קשה במיוחד היו היהודים אשר התגוררו במערב רוסיה, בשטח השייך כיום לאוקראינה. הלאומנים האוקראינים שביקשו לנצל את מלחמת האזרחים על מנת להשיג עצמאות ראו ביהודים נטע זר, והאשימו אותם שהם "מורדים קומוניסטים". האנטישמיות המושרשת בקרב תושבי הארץ באה לידי ביטוי במלא אכזריותה, ורבות מן הקהילות היהודיות סבלו מפוגרומים.
בכתבה שהתפרסמה בעיתון דבר ביום 3 במאי 1934 תיאר הכותב באריכות את מנת הייסורים אשר נפלה בחלקה של העיירה גרוסולובה:
"רק" 3 פוגרומים עברו על העירה גרוסולובה, פוגרומים ממש, של שוד ורצח, אנוס ושחיטה בהמון. אולם רוח פוגרומי, בהלות ומקרי רצח בודדים לא פסקו מהעיר ההיא במשך שנה תמימה. מראשית אדר תרע"ט ועד סוף החורף של שנת תר"ף נמשכו ימי הדמים, המהומות והזוועות. בזה הצטיינה גרוסולובה מכל אחיותיה הקרובות והרחוקות. היו קהילות יהודיות שעלו כולה על המוקד, נחרבו ונמחו לגמרי... אבל המשחית בא בחטף, פרע ורצח, טרף ושרף ומהר להיעלם לזמן מה ולפעמים גם ברח לבלי שוב עוד. לא כן גורל גרוסולובה – רבות וממושכות היו תלאותיה, שחיטותיה וענוייה, ויגונה לא סר מעליה ימים וירחים רצופים, עד אשר נתגבש ונתבסס השלטון הקומוניסטי ששם קץ לפרעות.
— עיתון "דבר" ביום 3 במאי 1934.
בפוגרום הראשון בפברואר 1919 הרג מנהיג צבא מקומי בשם פופוב 22 יהודים. בפוגרום השני לפני פסח הרג כח בלתי-סדיר של צבא פטליורה עוד 20 יהודים. בפוגרום האחרון בל"ג בעומר 1919 פשטו כנופיות מקומיות והרגו כ-20 איש נוספים. 
ניצולי הטבח יצאו למסע הארוך לארץ-ישראל. הם הגיעו ליפו במעבורת האודסאית "רוסלאן" ונקלטו בקושי רב לחיים חדשים במולדת, שלא האירה להם פניה בשנים הראשונות. בני משפחתם וקהילתם, שכבר היו בארץ, פעלו למען קליטתם כאן ולמען הנצחת קורבנות הפוגרום.

הנצחה

בשנת 1929 התגוררו בארץ ישראל כעשרים משפחות של יוצאי גרוסולובה, אשר עלו לארץ בתחילת העלייה השלישית. ביוזמת אברהם פרלמן, אחד מן העולים אשר שכל בפרעות את אביו ושני אחיו, החליטו חברי הקהילה להקים אתר הנצחה לזכר החללים. הם אספו ביניהם סכום של 75 לירות, ונטעו חורשה בשטח של חמישה דונם במרומי ההר המשקיף על שכונת בורוכוב ממזרח. את האדמה הקצתה הקרן הקיימת לישראל בהסכמת מועצת שכונת בורוכוב, תל אביב תרמה את צינורות ההשקיה, ויוצאי גרוסולובה מימנו את רכישת 1300 העצים ונטיעתם על ראש הגבעה.
את תוכנית הנטיעה גיבש יוסף וייץ, איש הקרן הקיימת לישראל. הרעיון המוביל היה להשאיר מקום פנוי על ראש הגבעה בו יוקם עם הזמן בית הבראה שיספק פרנסה לאנשי שכונת בורוכוב.
חמש שנים מאוחר יותר, ביום 3 במאי 1934, הונחה אבן הפינה לאנדרטה שתוכננה להיבנות בין עצי החורשה. הרעיון היה לעצב את האנדרטה במתכונת שימושית של פינת ישיבה, בה ישולבו לוחות הזיכרון בתוך מבנה של פרגולה המטילה צל על ספסל מעוגל. מזרקה קטנה תוכננה לקרר את האוויר ולהנעים את שהייתם של המבקרים באתר האנדרטה. 
התוכנית לא יצאה אל הפועל, ובמקומה נבנתה אנדרטה בה שולב תבליט פיסולי לצד לוח הנצחה. התבליט, מעשה ידיה את הפסלת בתיה לישנסקי, מציג את תושביה המוכים והנרדפים של גרוסולובה כשהם נמלטים על נפשם.
 
בחלקו העליון של לוח ההנצחה נכתב: לזכר חללי הפרעות בגרוסולובה אוקראינה בשנת תרע"ט. אֶרֶץ אַל תְּכַסִּי דָמִי וְאַל יְהִי מָקוֹם לְזַעֲקָתִי (איוב, פרק ט"ז, פסוק י"ח).

במלחמת העולם השנייה


מפקד מחנה גדוסולבו, סאבין מוטורה (Motora, Sabin) הוכר כחסיד אומות העולם
Server Side Includes

Server Side Includes (עברית: הכללות צד-שרת), או בראשי-תיבות SSI, היא שפה המפורשת על שרת דפי האינטרנט, שנועדה להפיכת דפי HTML סטטיים למעט יותר דינאמיים. מטרתה של SSI אינה להפוך דפי HTML ליישומי צד-שרת מלאים, כמו אלה הנכתבים ב-ASP, ב-PHP ובשפות דומות, אלא לאפשר הכללת מידע דינאמי מהשרת בתוך דפי ה-HTML.
לדפי HTML שמוכללים בהם תגי SSI יש בדרך-כלל סיומת shtml או shtm. בשרת IIS נהוגה גם הסיומת stm.

היסטוריה

SSI הופיעה לראשונה בשרת NCSA HTTPd, שממנו התפתח שרת אפאצ'י. שרת IIS של מיקרוסופט מממש את SSI באופן דומה לזה של NCSA HTTPd על ידי רכיב ISAPI בשם Ssinc.dll. בשרת אפאצ'י קיימות הוראות SSI נוספות על אלו שב-NCSA HTTPd וב-IIS, המכונות "xSSI" על ידי קרן התוכנה אפאצ'י (כשהאות x היא קיצור של extended - הכללות צד שרת מורחבות). הן ממומשות כמודול הרחבה לשרת בשם mod_include.

תחביר הוראות SSI

התחביר הכללי עבור הוראות SSI הוא:
<!-- # directive parameter1="value" parameter2="value" ... -->
הוראות SSI נמצאות בתוך הערות HTML, כך שאם הוראה מסוימת לא תעובד, או שהקובץ לא יפורש על ידי מפרש ה־SSI כלל, לא יפריעו הוראות ה־SSI לתצוגה בדפדפן.
כל הוראה מורכבת מהערת HTML, ובתוכה סימן סולמית (#), ומיד לאחריו סוג ההוראה, ואחריה רשימת הפרמטרים של ההוראה הכתובה בדומה לפרמטרים של תגי HTML - שם הפרמטר, סימן שווה, וערכו של הפרמטר.

שרת NCSA HTTPd

תחביר SSI של שרת זה הוא התחביר הבסיסי, שעליו מתבססים שאר היישומים של SSI.

משתני הסביבה של SSI

המשתנים שניתן להשתמש בהם בהוראות השונות הם משתני הסביבה של CGI (כגון, SERVER_NAME, QUERY_STRING, REMOTE_ADDR וכו'), ומספר משתנים נוספים, הכוללים את שם הקובץ הנוכחי (DOCUMENT_NAME), התאריך המקומי של השרת, ועוד.

שרת IIS

מימוש SSI של שרת IIS כולל את אותן 6 הוראות של שרת NCSA HTTPd, והתאימות כמעט מוחלטת. גם רשימת משתני הסביבה כמעט זהה.
בשרת IIS, הוראת exec יכולה לבצע גם דפי ASP ויישומי ISAPI, ולא רק יישומי CGI בעזרת הפרמטר cgi.
הוראת include ניתנת לשימוש גם בדפי ASP. למרות שטכנית מפרש ASP מבצע את ההכללה, ולא מנוע SSI, הדבר קשור בקשר הדוק ל־SSI, ומצוין בתיעוד שלה. הוראות SSI אחרות אינן פועלות בדפי ASP.
Ice Peaks

הוקי קרח

עוד לפני שנפתח ולמרות היות משטח הקרח קטן מהתקן של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF), אישרה התאחדות ההוקי קרח הישראלית את השימוש בהיכל לצורכי הליגה, אך קבעה כי הרכב הקבוצות יוקטן לארבעה שחקני שדה ושוער (במקום חמישה ושוער).
מאז שנפתח, הפך ההיכל למרכז ההוקי קרח במרכז הארץ והביא להקמת קבוצות הוקי קרח רבות נוספות במרכז הארץ ולהקמת הליגה הלאומית (הליגה השנייה). בחודש יולי 2013 הגיעה נבחרת ארצות הברית להתאמן בהיכל לקראת המכביה ה-19. 
לקראת עונת 2013/14 הוחלט בהתאחדות ההוקי קרח הישראלית על פיצול ליגת העל ל-2 בתים על מנת לאפשר לקבוצות המרכז להפחית נסיעות למרכז קנדה, שעד הקמת ההיכל היה המקום היחיד בישראל בו ניתן היה לשחק הוקי קרח. 
בסוף עונת 2013/14 התקיים בהיכל גמר אליפות ישראל, הראשון מחוץ למרכז קנדה, ואף שודר בשידור ישיר בערוץ 9 והפך להיות משחק ההוקי קרח הישראלי הראשון ששודר בזמן אמת בטלוויזיה. בחודש יוני 2014, קיים ההיכל, בשיתוף התאחדות ההוקי קרח הישראלית, טורניר בינלאומי לילדים עד גיל 14 בהשתתפות מספר קבוצות מקומיות וקבוצה אחת מאוקראינה ואף משחק ידידות בין נבחרת ישראל הבוגרת לבין קבוצה אוקראינית.

החלקה אומנותית

עם פתיחת ההיכל, נפתחו מספר חוגי החלקה על הקרח למתחילים, למתקדמים ואף למבוגרים ונוספו הזדמנויות אימון למחליקים אומנותיים המשתתפים בתחרויות בישראל ובעולם. בשנת 2014 התקיימה בהיכל אליפות ישראל בהחלקה אומנותית בה השתתפו אלכסיי ביצ'נקו - בקטגוריית הגברים והצמד יבגני קרסנופולסקי ואנדריאה דוידוביץ' בקטגוריית ההחלקה האומנותית לזוגות. זו הייתה הופעתם האחרונה של השלושה לקראת אולימפיאדת סוצ'י (2014)

תוכניות פיתוח

בדצמבר 2014 אישרה עיריית חולון להקים סמוך להיכל הקרח אולם נוסף עם משטח החלקה אולימפי (1,800 מ"ר) ו-1,200 מושבים ביציעים כדי לשמש לאימונים ולארח תחרויות החלקה על קרח והוקי קרח על משטח תקני. האולם החדש אמור היה להיפתח בתחילת 2017. עלות המבנה המתוכנן כ-25 מיליון ש"ח. אך למרות הכנת התוכנית, נכון לעכשיו בנייתו טרם החלה. רק בסוף דצמבר 2017 פורסם המכרז להקמתו ותאריך היעד להקמתו הוא עד סוף 2018. באפריל 2018 נחתם הסכם עם חברת פסגות הקרח המפעילה את המתחם להקמת משטח הקרח האולימפי. שטח מתחם ההוקי קרח יגדל מכ-1,800 מ"ר כיום, לכ-6,600 מ"ר עם זירת ההוקי קרח האולימפית שתושלם בתחילת 2020 וצפויה להכיל כ-1,500 צופים.
אפונסו טיירה

קריירה

טיירה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אינטרנסיונל אלמקיל, ממנה עבר לאשטוריל ובגיל 14 הצטרף לאקדמיה של ספורטינג ליסבון. בשנת 2011 חתם לשלוש שנים בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה.
בעונת 2012/2013 טיירה הושאל לאתלטיקו CP בה שיחק שנתיים.
ב-8 ביוני 2014 חתם לארבע שנים באשטוריל בה שיחק בצעירותו. ב-24 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד ריו אבה.
ב-24 ביולי 2017 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל.
ב-21 באוגוסט 2018 חתם טיירה על חוזה לשנתיים בבית"ר ירושלים, וב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בהפסד 4-1 למכבי פתח תקווה. בתאריך 24 בספטמבר הבקיע שער בניצחון הביתי באצטדיון טדי מול בני סכנין 2-3.
ב-2 בספטמבר 2019 עזב טיירה את בית"ר ירושלים וחתם בקבוצת הרמנשטאדט מליגת העל הרומנית.
שיטת רונגה-קוטה

באנליזה נומרית, רונגה-קוטה היא משפחת שיטות איטרטיביות, ישירות ועקיפות (Implicit and explicit), הכוללות את השגרה הידועה, שיטת אוילר, דיסקרטיזציה טמפורלית להערכת פתרונות מקורבים של משוואות דיפרנציאליות רגילות. שיטות אלו פותחו בסביבות 1900 על ידי המתמטיקאים הגרמנים קארל דייוויד רונגה ומרטין וילהלם קוטה.

תיאור

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.