google/wiki40b huggingface dataset:
סלופ

סְלוּפּ (באנגלית: sloop, מהולנדית sloep או מצרפתית chaloupe) הוא סוג של סירה או ספינת מפרשים בעלת תורן יחיד ומעטה אורכי, הכולל מפרש ראשי ומפרש קדמה אחד. קאטר, לשם השוואה, מניף מפרש ראשי ושני חלוצים לפחות, ותורנו מותקן קרוב יותר לירכתיים מאשר בסלופ.
מערך המעטה הנפוץ ביותר של מפרשיות כיום הוא מערך סלופ-ברמודה (Bermuda sloop) או בקיצור מערך ברמודי (Bermuda rig). מפרשית מסוג סלופ בת ימינו מניפה מפרש ראשי עם מנור ומפרש קדמה ללא מנור (חלוץ או חלוץ גנואה).
דוסיאט

יהודי דוסיאט

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-700 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה חוגים ציוניים ובית ספר עברית מרשת תרבות.
בתקופה הסובייטית נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה, והולאמו בה עסקים פרטיים.
עם פרוץ מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה לאומנים ליטאים, וביצעו ביהודיה מעשי שוד ורצח. עם כניסת הגרמנים לעיירה, ריכזו את יהודיה בגטו קטן, אליו נכנסו מעת לעת השומרים הליטאים, והתעללו ביושביו.
ב-26 באוגוסט 1941 הוצעדו כל יושבי הגטו ליער דגוצ'יאי (Deugučiai), ונרצחו שם בסמוך לכפר סוויצ'יונאי (Savičiunai) עם יהודים נוספים מסביבה.
הגה מצויה

הגה מצויה במקורות היהודיים

הצמח נזכר בתלמוד הבבלי בשמו הארמי הִגֵא או היגֵי:
לאו אמר רב ששת: האי מאן דתלש כשותא (זה מי שתולש כשות) מהיזמי והיגי מיחייב (מחויב) משום עוקר דבר מגידולו
— תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ז, עמוד ב'
ורב חסדא כד הוה מסגי (כאשר היה הולך) ביני היזמי והִגֵא מדלי להו למאנייה. אמר: זה מעלה ארוכה וזה אינו מעלה ארוכה
— תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף צ"א, עמוד ב'

שימושים רפואיים על פי מקורות קדומים ועד ימינו

בימי הביניים השתמשו רופאים ערביים בתמצית העלים לריפוי מחלות עיניים, כאבי ראש, שיעול כאבי בטן ועוד. נוזל סוכרי המופרש מהצמח שימש סם משלשל ומכייח. ברפואה העממית בימינו משמשות טיפות השרף הנוזלי המופרשות מהצמח כסם משלשל. יהודי פרס נוהגים להכין מהפרש המתוק משקה לטיפול בהצטננות, חום גבוה, עצירות וכאבי בטן.
בורסלינו

בורסלינו (Borsalino) היא חברה לייצור כובעים, הידועה בעיקר במגבעות הפדורה (Fedora) מתוצרתה, הידוע ומכונה גם הוא, לעיתים, בשם בורסלינו במקום פדורה.
מפעל החברה נפתח בשנת 1857 באלסנדריה ונקרא על שם מקימה, ג'וזפה בורסלינו (1834–1900). במפעל ייצרו לבד מפרוות לאפין בלגי. ג'וזפה בורסלינו ביקר באיטליה ובצרפת על מנת ללמוד על מסחר הכובעים, והקים סדנת אומנות ראשונה לייצור לבד כובעים. עם פטירתו, המשיך בנו של ג'וזפה, טרסיו בורסלינו, את העסק המשפחתי. הצלחתו נמשכה עד שנות ה-40, אז, יצאו כובעים אלה מהאופנה.
ב-1970 היוו כובעי החברה השראה לסרט "בורסלינו", בכיכובם של אלן דלון וז'אן פול בלמונדו. הסרט זכה להצלחה והקנה פרסום מחודש לחברה ולכובעיה. ב-1986 עבר מפעלה של החברה למיקומו העכשווי בפרברי אלסנדריה. בנוסף, הוקם במתחם מוזיאון המוקדש להיסטוריית הכובעים. המפעל עוסק מאז שנות השמונים גם בייצור כפפות, עניבות וקסדות.
כובעי החברה פופולריים כיום, בין השאר, בציבורים החרדי ליטאי, חרדי הספרדי וחסידי חב"ד, והיו תקופות בהן המותג בורסלינו היה המוביל בשוק זה בישראל.
לחברה 3 חנות בישראל בראשם עומד מנדי בוסטומסקי.
שר הטבעות (טרילוגיית סרטים)

הפקה

אף על פי שסרטי "שר הטבעות" צולמו בעיקרם בניו זילנד, ההפקה עצמה היא למעשה ניו זילנדית-אמריקאית.
מינה איתן

ביוגרפיה

איתן נולדה בשנת 1947 לנעמי וליעקב שליטא במחנה מעצר שהוקם על ידי שלטונות המנדט הבריטי בקפריסין.
לאחר עלייתה לישראל התגוררה בקיבוץ בית השיטה. בשנת 1952 יצאה משפחת שליטא מבית השיטה ועברה להתגורר בקריית שלום. ב-1959 עברה המשפחה לחולון, שם בילתה הסופרת את תקופת נעוריה שבמרכזם עמדה הפעילות בתנועת הנוער העובד והלומד. בתקופת הצבא שרתה בנח"ל. מינה איתן נישאה לאמנון איתן ב-1967 והייתה חברת קיבוץ חמדיה עד שנת 1987. במהלך תקופה זו יצאה עם בעלה ושני ילדיה אורי ואופיר לארצות הברית, ניו יורק, שם שימש בעלה אמנון איתן שליח מטעם הסוכנות היהודית בתנועת הבונים. תקופה זו היא המקור לספרה "עיניים קטנות בארץ גדולה".
במהלך כל שנותיה בקיבוץ חמדיה הייתה מינה איתן מורה ומחנכת בבית החינוך המשותף בקבוץ נווה איתן שם לימדה ספרות ומקרא ועסקה בבימוי הצגות בבית החינוך ובקיבוץ. מינה איתן עזבה את קבוץ חמדיה בשנת 1987 ועברה עם משפחתה לכפר הנוער הדסים. במהלך השנים 1987 -2010 בהן התגוררה משפחת איתן בהדסים עבדה מינה איתן בבית הספר השש שנתי שם שמשה רכזת מגמה ומורה לתיאטרון ורכזת ומורה במגמת הקולנוע וכן למדה ספרות בחטיבת הביניים.
ב-2010 עם פרישתם ממערכת החינוך עזבו מינה ואמנון את כפר הנוער הדסים והם מתגוררים בכפר סבא.
עם המעבר לכפר סבא הצטרפה איתן לעמותת "ידיד לחינוך" ומקיימת בהתנדבות פעילויות של עידוד קריאה וכתיבה יוצרת בבתי ספר יסודיים ובקרב סניפי העמותה.
איתן פרסמה סיפורי ילדים בעיתוני הילדים "פילון" ו"הארץ שלנו" החל משנת 1977.
איתן למדה באוניברסיטת תל אביב ספרות ומקרא, ולה תואר שני בתיאטרון.
בשנת 2018 זכתה בפרס דבורה עומר על ספרה "שלום ותקוה חברים)
מיסוי הכנסה משכר דירה

תקבולי שכר דירה שמקבל נישום הם הכנסה שחלים עליה כללי מיסוי. בחלק מהמדינות הכנסה זו פטורה ממס, באחרות המקבל חייב בדיווח בלבד, מדינות מסוימות ממסות את ההכנסה מס מלא וחלקן אף מחייבות את המשלם לנכות מס במקור ולהעבירו לרשויות המס.
חוקי המס במדינות שונות מסווגים באופן שונה את סוג ההכנסה, ועל פי הסיווג נקבע שיעור המס שיש לשלם. מדינות רבות אינן עושות הבחנה בין הכנסה רגילה להכנסה מדמי שכירות, ועל כן, ההכנסה מתווספת לכל שאר ההכנסות וממוסה בהתאם. מדינות אחרות, כמו ישראל, מפרידות בין סוגי הכנסות וקובעות שיעורי מס שונים להכנסות ממקורות שונים.

מיסוי דמי שכירות בישראל

בישראל, תקבולי דמי שכירות במסגרת עסקו של המשכיר הם הכנסה החייבת במס הכנסה ככל הכנסה עסקית. תקבולי דמי שכירות על ידי יחיד מהשכרת דירה בישראל שלא במסגרת עסקו אף הם בגדר הכנסה חייבת, אך חלים עליהם מסלולי מיסוי מופחת, שנוצרו על מנת לעודד השכרתן של דירות.
בהתאם להוראות סעיף 2(6) לפקודת מס הכנסה נקבע כי דמי שכירות שהפיק תושב ישראל שמקורם באחוזת בית, בקרקע או בבניין תעשייתי הם הכנסה חייבת.

מסלול מס מופחת

בהתאם להוראות סעיף 122 לפקודת מס הכנסה, השכרת דירת מגורים, יחיד רשאי לשלם מס מופחת בשיעור של 10% על הכנסות אלו. מסלול זה אינו מאפשר לדרוש הוצאות שהוצאו בייצור ההכנסה או הוצאות פחת. יחד עם זאת במכירת הדירה לצורך חישוב מס שבח במכירת הדירה, מוסיפים לשווי המכירה הסכום המרבי של הפחת אשר היה ניתן היה לנכותו, אילולא המגבלה שבסעיף.
יש לשלם את המס המופחת לכל המאוחר תוך 30 יום מתום שנת המס שבה התקבלה ההכנסה משכר דירה. תשלום לאחר המועד לעיל יחייב את המשכיר בתשלום ריבית והצמדה על חוב המס.

מסלול מס מלא

במסלול זה יחול שיעור המס השולי של המשכיר על פי מדרגות המס. לגבי הכנסות משכר דירה מדרגת המס הראשונה היא 31%, למעט מי שמלאו לו בשנת המס 60 שנה, שלגביו מדרגת המס הראשונה היא 10%.
המסלול החייב במס מלא מאפשר לדרוש הוצאות שוטפות שהוצאו בייצור ההכנסה, כולל הוצאות פחת. אולם, בעת מכירת דירת המגורים, בחישוב מס שבח מקרקעין ינוכה משווי המכירה הפחת שנדרש בעבר כנגד ההכנסה החייבת משכר דירה.

מסלול מס מופחת

בהתאם להוראות סעיף 122א לפקודת מס הכנסה, יחיד שהייתה לו הכנסה מדמי שכירות מהשכרת מקרקעין מחוץ לישראל רשאי לשלם עליה מס בשיעור של 15%, מסלול זה אינו מאפשר לדרוש הוצאות שהוצאו בייצור ההכנסה, למעט הוצאות פחת, ואינו מאפשר קיזוז, זיכוי או פטור מההכנסה מדמי השכירות או מהמס החל עליה.

מסלול מס מלא

במסלול זה יחול שיעור המס השולי של המשכיר על פי מדרגות המס. במסלול זה ניתן לנכות הוצאות שוטפות שהוצאו בייצור ההכנסה, כולל הוצאות פחת.

תשלומי חובה אחרים

במקרים מסוימים ידרש המשכיר לשלם דמי ביטוח לאומי בגלל ההשכרה. וייתכן שלהשכרה תהיה השלכה גם על המיסים בעת מכירת הדירה.
דלת אש

דלת אש היא דלת שנועדה לסייע במניעת התפשטות שריפה במבנה ולאפשר לאנשים להיחלץ ממנו בקלות.
הדלת בנויה ממתכת ומחומרים העמידים בפני אש; לרוב פלדה, גבס (העמיד באש) וורמיקוליט - מינרל בעל יכולת בידוד גבוהה מאוד. היא כוללת שני משטחים מתכתיים משני צידיה וחלל בידוד ביניהם שתפקידו לשמור על צד אחד של הדלת קר יחסית במקרה של אש בצידה השני על מנת שאפשר יהיה לגעת בדלת. הדלת נפתחת תמיד לכיוון היציאה המהירה מן הבניין ולעיתים כוללת ידית בהלה בצידה הפנימי כדי לאפשר לאנשים הנמלטים מהבניין לעבור דרכה ללא בעיה גם כשהיא סגורה.
דלתות אש שבתפקודן היומיומי אמורות להיות פתוחות מוחזקות על ידי אלקטרומגנט. אולם, לעיתים בעת הקמת הבניין נחסכת עלות זאת, וניתן למצוא בניינים בעלי דלתות אש הדורשות פתיחה ידנית יומיומית. בשעת שריפה, מערכת הגילוי החשמלית, הפועלת תמיד על בסיס מקור אנרגיה חלופי ובלתי תלוי במערכת החשמל הרגילה, מנתקת את האלקטרומגנט ובכך גורמת לסגירה אוטומטית של הדלתות, על ידי מנגנון מכני או בכח הכובד. הדלתות נסגרות כדי למנוע התפשטות האש לאורך מסדרונות הבניין אך בו בזמן מאפשרת לאנשים לצאת דרכן ללא בעיה. בבנייני משרדים או בתי מלון בהם מסדרונות ארוכים שלאורכם שטיחים שעלולים ליצור מלכודות מוות בעת שריפה, מותקנות דלתות אש לאורכם כל מרחק מסוים הקבוע בתקני בטיחות של מכבי אש.
בדלתות אש כפולות, כלומר דלתות בעלות שתי כנפיים, מותקן תמיד "מתאם סגירה" לדלתות - מנגנון מכני פשוט שתפקידו להבטיח שכנף אחת של הדלת תיסגר לפני הכנף השנייה בהתאם לאופן הסגירה של הדלת, זאת כדי למנוע חריץ שיישאר בדלת שלא נסגרה עד הסוף דרכו יכולה להתפשט האש.
פתיחתם של חלק מדלתות האש יכולות להפעיל אזעקה שנשמעת בכל האזור או המבנה שבו התחילה השריפה, מטרת האזעקה היא "להודיע" לאנשים במבנה על השרפה ולגרום להם לצאת המבנה בהקדם האפשרי
פנטלריה

היסטוריה

שרידי כפר נאוליתי מעידים על תושבים קדמונים, שמקורם אינו ברור וגם סופם אינו ידוע.
לאחר פרק זמן ממושך שבו האי כנראה לא היה מיושב, הוקמה באי עיר קרתגנית, בערך ב-700 לפני הספירה. מדרום לעיר פנטלריה יש שרידי חומות בצורת ריבועים ומספר בריכות אגירה. כמו כן התגלו קברים ושרידים מהתקופה הקרתגנית.
הרומאים כבשו את האי בשנת 255 לפני הספירה, איבדו אותו לאחר כשנה, וכבשו אותו מחדש בשנת 217 לפני הספירה. המקום שימש להגליית רומאים רמי מעלה.
בשנת 700 לספירה, הושמדה האוכלוסייה הנוצרית במקום על ידי המוסלמים; הם גורשו ממנו בשנת 1123 על ידי רוג'ר השני מלך סיציליה. ב-1311 נכבש האי על ידי לואיס דה רקסנס (Lluís de Requesens), ומאז משפחתו היו נסיכי פנטלריה, עד לשנת 1553 שבה נכבש האי על ידי הטורקים.
בזמן מלחמת העולם השנייה נחשב כיבוש האי הכרחי להצלחת הפלישה לסיציליה, בשנת 1943, משום יכולתו לשמש בסיס תעופה קרוב לסיציליה. האי הופצץ מהאוויר והופגז מהים קשות על ידי האמריקאים, לפני הפלישה המתוכננת אליו.
חיל האוויר האמריקאי תכנן להכניע את האי (כמו גם את האי למפדוזה) על ידי הפצצות בלבד כהוכחה ליכולתו של כוח אווירי אך הם נכשלו וחיל המצב הקטן נכנע לפולשים עם הגיעם לאי. הייתה זו הפעם הראשונה בה כבשו בעלות הברית שטח הנחשב לשטח "איטליה" (להבדיל ממושבותיה), והדבר היווה מפלה מורלית קשה שתרמה להדחתו של מוסוליני מספר שבועות לאחר מכן.

אתרים

שרידי כפר נאוליתי מצויים בחוף המערבי של האי, מערבית לנמל. בדרום מזרח האי יש מספר רב של קברים עתיקים הדומים לאלה המצויים בסרדיניה. כמו כן יש כמה מגדלים עגולים ואליפטיים עם חדרים בתוכם הבנויים מלבני לבה.
שלום ואנו

שלום ואנו (15 באפריל 1938 - 1 בינואר 2018) היה כדורגלן ישראלי, סוכן ביטוח, עסקן כדורגל וספורט, שדר ופרשן ב"שירים ושערים" וכתב "חדשות הספורט" שנים רבות. שחקנה של מכבי חיפה בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60. יקיר העיר חיפה. בשנותיו האחרונות שימש כגזבר אגודת מכבי חיפה.

ביוגרפיה

ואנו נולד בשכונת פלורנטין בתל אביב הקרויה על שם סבו שלמה פלורנטין מקים השכונה. ואנו הגיע למכבי חיפה בשנת 1956 מקבוצת גדנ"ע יהודה. באותן השנים גדנ"ע יהודה סיפקה מספר רב של שחקנים לליגה הבכירה והייתה מעלה באופן קבוע בין 4–5 שחקנים לליגה הבכירה. ואנו היה שחקן קבוע בנבחרת הצעירה של ישראל.
אלי פוקס, מאמנה של מכבי חיפה באותן שנים, חזה בשני משחקים והתרשם מסגנון משחקו האיכותי של ואנו, והציע לו לעבור לחיפה.
בשנת 1958 נתקל ואנו בגדעון טיש בדקה העשירית, כאשר שיחק נגד הפועל תל אביב ונפצע בראשו. באותה תקופה, בכל העולם, לא היו חילופים בכדורגל וכך אם שחקן היה נפצע ולא היה יכול להמשיך במשחק, הייתה קבוצתו משחקת עם שחקן פחות. ואנו הגיע מחוסר הכרה לבית החולים וכאשר התעורר ביקש לדעת את תוצאת המשחק והדקה. כאשר גילה כי מדובר במחצית בלבד, ביקש שיחבשו את ראשו ודרש לחזור למגרש כדי להמשיך המשחק. צילום מאוחר יותר גילה כי התיקול היה כה חזק עד כדי שלפני התפרים שלפו שן של טיש מראשו של ואנו.
בשנת 1962 זכה בגביע המדינה עם קבוצת מכבי חיפה והיה למצטיין במשחק הראשון מבין השניים בגמר.
לאחר פרישתו שימש כמאמן הנערים של קבוצת מכבי תל אביב ולאחר מכן כמאמן הנוער. הקבוצה אותה אימן הוציאה תשעה שחקנים לשורות הבוגרים ביניהם אורי סלימן, ירון עוז, עזרא עוזרי ועוד.
שימש כחבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל כמו גם נציגה של מכבי חיפה בהתאחדות. היה חבר הנהלת מחלקת הכדורגל של מכבי חיפה. כמו כן, היה מבכירי סוכני הביטוח בארץ ומילא תפקידים בכירים ביניהם יו"ר הסניף החיפאי של לשכת סוכני הביטוח עד שנבחר להיות וכיהן במשך 9 שנים כיו"ר המועצה הארצית של סוכני הביטוח בישראל.
בשנת 2005, קיבל את תואר "יקיר חיפה". להחלטת השופטים לא הייתה כמעט נגיעה בקריירה הספורטיבית של ואנו, אלא היא התייחסה לרוח ההתנדבותית שגילה במשך עשרות השנים. זכה גם לתואר "יקיר מכבי ישראל".
שימש במשך 25 שנים כאחד השדרנים הבולטים בשירים ושערים והיה כתב העיתון חדשות הספורט.
כל התורה על רגל אחת

כל התורה על רגל אחת הוא ביטוי יהודי המבוסס על אגדה המובאת בתלמוד. באגדה מבקש גוי שיגיירו אותו בלימוד כל התורה בעודו עומד על רגל אחת. משמעות הביטוי במקורו היא התייחסות לאדם המבקש להקיף תחום ידע שלם בזמן מועט. כיום משמש הביטוי לעיתים (בדרך כלל בקיצור: "על רגל אחת") גם במשמעות נייטרלית: עיקרי הדברים בקצרה, מבלי לפרט.

מקור הפתגם

בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א', מסופר:
ושוב מעשה בגוי אחד שבא לפני שמאי. אמר לו: גיירני על מנת שתלמדני כל התורה כולה כשאני עומד על רגל אחת. דחפו [שמאי] באמת הבניין שבידו.

בא לפני הלל. גייריה [=גייר אותו]. אמר ליה: דעלך סני, לחברך לא תעביד, ואידך – פירושא הוא; זיל גמור! [=אמר לו: מה ששנוא עליך, לא תעשה לחברך, והשאר – רק פירוש; לך ולמד!]
— תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א'
הפירוש המקובל מציג את המתגייר באור חיובי ומבאר כי רצה לדעת מה היא המצווה החשובה ביותר, שעליה אפשר להעמיד את התורה כולה. לכן שמאי דחפו באמת בניין, כדי ללמדו שכמו שבניין לא נבנה על עמוד אחד, כך התורה לא יכולה לעמוד על מצווה אחת. בפירוש רש"י מובאים שני הסברים לדבריו של הלל: הראשון, שהכלל "מה ששנוא עליך לא תעשה לחברך" כולל את רוב מצוות התורה, בהן כל מצוות שבין אדם לחברו וגם מצוות רבות שבין אדם למקום. הפירוש השני והעיקרי לפי רש"י הוא שה' הוא רעו ואוהבו של האדם, כמו שכתוב "רֵעֲךָ וְרֵעַ אָבִיךָ אַל תַּעֲזֹב" ומפורש שמדובר על הקדוש ברוך הוא, לפיכך משמעות הכלל היא "אל תעבור על רצונו כמו ששנוא עליך שעוברים על רצונך".
אל-קודס (נפה)

חלוקת משנה

רשימת יישובים בנפת ירושלים:
אסתר פלד

ביוגרפיה

אסתר פלד למדה לתואר ראשון בספרות ופסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה. בשנת 1997 קיבלה באוניברסיטת חיפה תואר שני בפסיכולוגיה קלינית, עבודת התזה שלה עסקה ב"השפעות של כוח, אוריינטציה חברתית, זכויות-קניין והבדלים בין-תרבותיים על הקצאת-משאב באינטראקציה זוגית מתמשכת", ונעשתה בהנחייתו של פרופסור רמזי סלימאן. עבודת הדוקטור שלה, אף היא באוניברסיטת חיפה, פורסמה כספר בהוצאת רסלינג בשם "פסיכואנליזה ובודהיזם – על היכולת האנושית לדעת".
אסתר פלד היא פסיכולוגית הרשומה בפנקס הפסיכולוגים, ללא מומחיות באחד מתחומי הפסיכולוגיה. בעלת קליניקות בתל אביב ובירושלים.
M52

היסטוריה

הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-7 בספטמבר 1774 בעת שצפה בשביט שעבר בסמוך ותואר על ידיו בקטלוג מסיה כ"צביר של כוכבים קטנים בתוך ערפילית". בשנת 1783 צפה בצביר ויליאם הרשל וציין שאין ערפילית סביב הכוכבים. בתצפית נוספת בשנת 1805 הוא ציין שקשה להפריד את הצביר מסביבתו וייתכן שמדובר בכלל רק באזור צפוף ועשיר במיוחד של שביל החלב. ג'ון הרשל ציין שזהו "צביר גדול עשיר שנעשה צפוף יותר במרכזו ובו כוכבים עם בהירות בדרגות 9-13".
לצביר דרגת בהירות 7.3 כך שניתן לראותו באמצעות משקפת ואף להבחין בשני ענקים צהובים עם בהירות מדרגות 7.8 ו-8.2 שהם הבהירים ביותר מבין כוכבי הצביר. טלסקופ חובבים יאפשר להבחין בעשרות כוכבים עם דרגות בהירות עד 13, בהם מספר כוכבי הסדרה הראשית מסוגים ספקטרלים A ו-B. מיקומו של הצביר הוא בהמשך הקו המחבר את הכוכבים α בקסיופאה ו-β בקסיופאה, כ-6 מעלות מעבר ל-β בקסיופאה.

מאפייני הצביר

מרחקו של M52 ממערכת השמש מוערך בכ-5,000 שנות אור, אך מרחק זה אינו ודאי מכיוון שבאזור זה של שביל החלב יש חומר בין-כוכבי רב הגורם לפיזור מוגבר של האור הנפלט מכוכבי הצביר ומקשה על הערכת בהירותם המוחלטת. גודלו הזוויתי הנראה הוא כ-13 דקות קשת, מעט פחות מחצי קוטרו של הירח המלא, כך שקוטרו הוא כ-19 שנות אור, בהנחה שהערכת המרחק נכונה. הצביר כולל כ-200 כוכבים, רובם מסוגים ספקטרלים B ו-A וכן יש בו מעט מאוד ענקים כך שגילו מוערך בכ-35 מיליון שנים.
אוריבה פראלטה

קריירת מועדונים

ב-22 בפברואר 2003 פראלטה ערך את הופעת הבכורה שלו ככדורגלן מקצועי, בקבוצת מורליה, כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה של משחק הליגה נגד קלוב אמריקה. את הופעתו השנייה בקבוצה ערך במשחק נגד קרוס אסול. לאחר שתי הופעות בלבד במורליה, פראלטה עבר ללאון. במדי לאון הוא כבש 8 שערים ב-33 הופעות, וסייע למועדון לסיים במקום הראשון בליגת המשנה המקסיקנית בעונת 2004 קלאוסורה ולהעפיל לליגת העל המקסיקנית.
בשנת 2004 פראלטה עבר למונטריי. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הוא ערך בתבוסה 6-2 לטיגרס. במשחקו השני במונטריי כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0-3 על קרוס אסול. בעונת 2004 אפרטורה הוא כבש חמישה שערים ב-22 הופעות ליגה, וסייע לקבוצתו להעפיל לגמר הליגה המקסיקנית, שם הפסידה 3-1 לטיגרס בסיכום שני משחקי הגמר. בשנת 2005 פראלטה הושאל לתקופה קצרה לגוודלחרה. בתקופה זו הוא שיחק בארבעה משחקי גביע ליברטדורס ולא הופיע בליגה. במהלך כל התקופה ששיחק במונטריי פראלטה הופיע ב-64 משחקים, בהם כבש 11 שערים.
בשנת 2006 פראלטה עבר לסנטוס לגונה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך במשחק נגד מונטריי, קבוצתו לראשונה. במשחק זה גם כבש את שער הבכורה שלו בסנטוס לגונה. ב-2009 פראלטה הושאל לצ'יאפס לעונה אחת. בעונה זו הוא כבש 12 שערים ב-35 הופעות. לאחר עונתו המוצלחת בצ'יאפס פראלטה חזר לסנטוס לגונה. במהלך עונותיו בלגונה הוא היה החלוץ העיקרי של הקבוצה וכבש 97 שערים ב-264 הופעות. בתקופתו בקבוצה הוא זכה איתה ב-2 אליפויות מקסיקו, ב-2008 קלאוסורה וב-2012 קלאוסורה. בשנת 2013 נבחר לשחקן השנה בצפון ומרכז אמריקה.
ב-13 במאי 2014 פראלטה נמכר לקלוב אמריקה. על אף שסכום ההעברה המדויק לא היה ידוע, דווח כי עמד על 10 מיליון דולר אמריקני, העסקה היקרה ביותר בתולדות הליגה המקסיקנית.
ב-18 ביוני 2019 חזר פראלטה לגוודלחרה לאחר 14 שנה, וחתם לשנתיים.

נבחרת מקסיקו

ב-9 במרץ 2005 פראלטה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת מקסיקו במשחק ידידות נגד ארגנטינה. הוא זומן לסגל מקסיקו לקופה אמריקה 2011 ולמשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2011. במשחקים הפאן-אמריקאיים מקסיקו זכתה במדליית זהב ופראלטה סיים כמלך שערי טורניר הכדורגל, עם 6 שערים.
פראלטה זומן לסגל מקסיקו לאולימפיאדת לונדון ב-2012. במשחק הגמר, מול ברזיל, פראלטה כבש שני שערים, הראשון 29 שניות משריקת פתיחת המשחק, וסייע למקסיקו לזכות במדליית זהב בטורניר זה. בסך הכל כבש ארבעה משחקים בטורניר.
פראלטה לא זומן לסגל מקסיקו לגביע הקונפדרציות 2013 ולגביע הזהב 2013 עקב פציעה. לעומת זאת, הוא זומן לסגל נבחרתו למונדיאל 2014. הוא כבש את שערו היחיד בטורניר במשחק הראשון של מקסיקו בניצחון 0-1 על קמרון. פראלטה זומן לסגל גביע הזהב 2015, בטורניר כבש שלושער נגד קובה בניצחון 6-0, ושער נוסף בגמר בניצחון 3-1 נגד ג'מייקה, שהעניק את הזכייה בטורניר.
לאומית שירותי בריאות

היסטוריה

הקופה הוקמה בנובמבר 1933, באופן עצמאי על ידי קבוצת רופאים, ולאחר מכן התחברה אל הסתדרות העובדים הלאומית שנוסדה שנה לאחר מכן, בשנת 1934. הקופה הוקמה במטרה לספק שירותי בריאות חלופיים לחברי התנועה הרוויזיוניסטית, על ידי רופאים החברים בה, שפרשו או פוטרו מקופת החולים הכללית, בעקבות האשמת פעילים הרוויזיוניסטים ברצח חיים ארלוזורוב, יושב ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. ארבעה חודשים לאחר הרצח התארגנה קבוצה ראשונה של רופאים רוויזיוניסטיים בראשות ד"ר יוסף פעמוני, וד"ר יעקב וינשל שהכריזה על הקמת "קופת חולים לעובדים לאומיים". המרפאה הראשונה שהוקמה שכנה בביתו הפרטי של ד"ר יעקב וינשל ברחוב גרוזנברג בתל אביב. שם פעלו צוות רופאים, בהם ד"ר יוסף פעמוני, ד"ר נחום כהנוביץ, ד"ר אמיל רוזנברג, ד"ר אלכסנדר דוידסון, ד"ר משה הר אבן, ד"ר מרדכי גלעדי וד"ר צבי הירש גליקר. זמן קצר לאחר מכן נפתחו סניפים ברמת גן ובחיפה. ב-18 במאי 1944 ניתן האישור כי אגודת קופת חולים לעובדים לאומיים רשומה בהתאם לחוק.
עוד בשנות ה-30 קבעו מייסדיה כי ייחודה של קופת חולים יהיה במתן זכות הבחירה: הבחירה בקופה, הבחירה ברופא והבחירה בשירותים הרפואיים. השירות התבסס על העיקרון של בחירת רופא ורפואה עצמאית. שירותי האשפוז ניתנו לפי הסכם בבתי החולים העירוניים ובמוסדות הדסה. שירותים אחרים ותרופות נקנו במכונים פרטיים. בשנת 1940 קבע המשורר אורי צבי גרינברג כי תפקידה של הקופה הוא "לחנך ולרפא את הגופים". אב"א אחימאיר הוסיף כי "יש ללמד את היהודים להיות בריאים גם כשהם חולים".
עם ייסודה קבע מנהלה הראשון, דוד מלמדוביץ', כי הקופה תהיה פתוחה לכל, ללא הגבלת חברות בגין שייכות פוליטית או מעמדית.
עיקר פעילותה של הקופה היה בערים. עם הקמת מדינת ישראל פעלה קופת חולים לאומית גם במעברות, ביישובי עולים ובעיירות פיתוח. בראשית שנות ה-60 החלה הקופה לעבור ממודל הרפואה העצמאית שאפיין אותה למודל משולב של רפואה עצמאית יחד עם רפואה שכירה במערך מרפאות שכונתיות.
קופת חולים לאומית הייתה ארגון הבריאות המרכזי אשר סיפק שירותי בריאות לראשית היישובים ביהודה ושומרון ובחבל עזה]. כמו כן פעלה הקופה בקרב כפרי המיעוטים בגליל. במשך שנים הפעילה הקופה גם קרן נכות ועזרה רפואית לנזקקים מבין חבריה.
שיוכה הארגוני של קופת חולים לאומית להסתדרות העובדים הלאומיים היווה במשך רוב שנות קיומה את הבסיס הכספי והאידאולוגי לפעולתה. עם חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, ב-1995, הותר הקשר הארגוני המחייב שבין קופת חולים לאומית לבין הסתדרות העובדים הלאומית, והקופה הפכה לגורם עצמאי הפועל על בסיס החוק. ניתוק הקשר בין הסתדרות העובדים הלאומית לקופת חולים לאומית הושלם בשנת 2016, עם אישור תקנון שנוטל מההסתדרות את הסמכות למנות דירקטורים בקופה.
ב-2 במאי 2010 שינתה הקופה את שמה מ"קופת חולים לאומית" (או בשמה המלא "קופת חולים לעובדים לאומיים של הסתדרות העובדים הלאומית בארץ ישראל") ל"לאומית שירותי בריאות". כמו כן שונה הסמליל של הקופה.

לאומית שירותי בריאות - 2015

בשנת 2015 מנתה הקופה למעלה מ-730,000 חברים, ושירותיה כוללים כ-350 סניפים בפריסה ארצית (כולל בפזורה הבדואית בנגב), כאשר לקוחותיה יכולים גם לקבל שירותים במרפאות של רופאים עצמאיים הקשורים עם הקופה, כ-3,000 עובדים, למעלה מ-2,000 רופאים מומחים ומערך מעבדות.
לאומית מספקת את שירותי הבריאות עם תקציב שנתי של 4 מיליארד ש"ח. החל משנת 2007 סיימה לאומית את שנות הכספים באיזון.
ב-2015 זכתה לאומית במקום הראשון בפרס איכות השירות של המי"ל.
יוסף גוזיקוב

מיכאל יוסף גוזיקוב (ביידיש: גאזיקאוו; 2 בספטמבר 1806 - 21 באוקטובר 1837) היה הכליזמר הראשון שהופיע במערב אירופה, בהשתמשו ב"כלי העץ והקש" שלו.

גוזיקוב וכלי הנגינה שלו

גוזיקוב נולד למשפחת כליזמרים בעיירה שלקוב (כיום בבלארוס). בילדותו למד לנגן בחליל, כמו אביו, אך ריאותיו החלשות הכריחו אותו לחפש לעצמו התמחות אחרת. ב-1831 הוא המציא, ככל הנראה, את כלי הנגינה שלו, אותו כינה "כלי העץ והקש". כלי זה היה למעשה קסילופון שעוצב כצימבלום עם לוח תהודה שנבנה מגלילי קש. כיום, קיים ויכוח האם הכלי אכן הומצא על ידי גוזיקוב עצמו או שמא על ידי בן דורו שמשון יקובובסקי. גוזיקוב פיתח יכולות נגינה וירטואוזיות בכלי זה וב-1834 כבר הופיע באודסה, קייב ומוסקבה.
באחת מהופעותיו באודסה שמע אותו הכנר הפולני קארול ליפינסקי אשר בתמיכתו ובתמיכת המשורר אלפונס דה למרטין יצא למסע הופעות במערב אירופה החל מ-1835. הופעותיו, בהן ניגן לרוב בלבוש יהודי מסורתי ובליווי בני משפחתו, זכו להצלחה מסחררת. בפריז נעשה פופולרי כל-כך שנקרא על שמו סגנון תספורת אשר חיקה את הפאות שלו. גוזיקוב נהג לנגן אלתורים על בסיס מוזיקה יהודית וכן על בסיס נושאים מפורסמים מהאופרה של זמנו. מלבד פריז, הופיע גוזיקוב גם בפראג, פרנקפורט ווינה.

ביקורות על נגינתו

מוזיקאים יהודיים מקצועיים רבים התרשמו מנגינתו של גוזיקוב. פרדיננד הילר כתב בשבחו לג'אקומו מאיירבר ופליקס מנדלסון כתב עליו למשפחתו ב-1836: "אני סקרן לדעת האם גוזיקוב מצא חן בעיניכם כפי שמצא חן בעיני. הוא תופעה; טיפוס מפורסם שאינו נחות משום וירטואוז, הן בדיוק והן ברגש. לפיכך הוא מענג אותו בנגנו על כלי העץ והקש שלו יותר מרבים אחרים, בנגנם על הפסנתרים שלהם".
פרנץ ליסט, לעומת זאת, התייחס לגוזיקוב בזלזול, בכנותו אותו "ניקולו פגניני של הרחובות, שכשרונו, או מוטב לומר גאונותו, הייתה מתאימה יותר להמצאת כלי חקלאי". ליסט אף הוסיף וטען בביטול כי "כשרונו הבלתי מפותח לא הוביל לדבר מלבד דברי הבל מוזיקליים".
גוזיקוב זכה להערכתו של המוזיקולוג פרנסואה-ז'וזף פטי, עמו התיידד. פטי כתב עליו בהארכה במילון המוזיקלי שלו, בהתבסס על השיחות שערכו בבריסל.

מותו

מותש ממסע ההופעות שלו, גוזיקוב נפטר משחפת באאכן. ימיו האחרונים עברו עליו בייסורים, לאחר שכלי הנגינה שלו נגנב ממנו ככל הנראה.
מבין יצירותיו של גוזיקוב שרדה רק יצירה אחת - גרסה למזמור התהילים "שיר למעלות".
תיאה גיל

חיים אישיים

גיל נשואה לבריאן ריצ'מונד. היא הצהירה בראיונות שהיא מחשיבה את עצמה כבי-סקסואלית. היא מתגוררת בוויקטוריה, קולומביה הבריטית שבקנדה ויש לה שני ילדים חורגים ושני נכדים חורגים.

ציטוטים

כשהיא נשאלה על המשחק שלה בתור דמות לסבית היא אמרה: "באופן אישי, אני לא רואה את זה כמשהו מאוד מתוח בשבילי. אני באמת לא! הרבה אנשים מפרשים את זה כבי-סקסואליות ויכול להיות שזה מה שזה." היא אמרה במגזין "Curve", "ברמה האנושית והרגשית אני מוצאת שהקו בין גיי, סטרייט וביסקסואל הוא מאוד דק. בשבילי, הכל זה אהבה".