google/wiki40b huggingface dataset:
האחים (סדרת טלוויזיה)

העלילה והדמויות

הסדרה פותחת במותו של אב המשפחה ומי שהקים את חברת ההובלות "האמונד". בקריאת הצוואה לאחר מותו מתברר שהוא הוריש את השליטה בחברה במשותף לשלושת בניו, השונים באופיים והמסוכסכים ביניהם: אדוארד, הבכור; בריאן, רואה חשבון הנשלט על ידי אשתו ודייוויד הצעיר, הולל תאב בצע וחלש אופי. שותפה נוספת בשליטה בחברה היא מזכירתו לשעבר של האב, ג'ניפר קינגסלי, שמסתבר שהייתה פילגשו ואם בתו. מי שלכאורה לא קיבלה דבר היא אם המשפחה, מרי, אך מתברר שלמעשה היא שולטת בכל הנעשה במשפחתה על ידי יצירת בריתות בין בניה ונשותיהם. סיטואציה בסיסית זו, המוצגת בפרק הראשון כאקספוזיציה, טומנת בחובה כר נרחב ליחסים, מריבות, קנאות ושנאות הנפרשות לאורך כל פרקי הסדרה.
אדוארד, שבתחילה זועם על ג'ניפר, מתחתן איתה לבסוף, לזעמה של אם המשפחה, אשתו של בריאן, האח האמצעי המוכשר והאהוד, בוגדת בו ודייוויד הצעיר מסתבך בשערוריות ומנסה לפנות לפוליטיקה לזמן קצר.
דמויות חשובות נוספות היו מנהיג איגוד העובדים של החברה, ביל ריילי; איש עסקים אוסטרלי בשם הארי קרטר המנסה להשתלט על החברה ועוד. השליטה בחברה ניטלה סופית מן המשפחה על ידי פול מארוני, הנבל העיקרי של הסדרה, ואחת המטרות המוקדמות לשנאה בסדרות טלוויזיה (במובן זה הטרים את דמותו של ג'יי אר יואינג). הוא הוצג כקפיטליסט תאב-ממון וחסר לב שכל המניע אותו היה מרוץ אחר רווח ועוצמה אישית וזאת תוך דריסת כל כללי המוסר. אחת הדמויות המורכבות יותר בסדרה הייתה דמותה של אשת העסקים ג'ין מקסוול. היא פעלה במניפולטיביות ובערמומיות, ללא מצפון. בינה ובין מארוני נרקמו יחסי שנאה-משיכה ותככיהם הלכו והסתבכו עד שאיבדו כל הגיון פנימי. הדמות שייצגה נפוצה מאז באופרות סבון וגולמה בדמויות כמו אלכסיס קרינגטון (בגילומה של ג'ואן קולינס) בשושלת או עידית לינוביץ' (בגילומה של גילת אנקורי בסדרה הישראלית רמת אביב גימל.
סיומה של החברה הגיע בחטף. בפרק האחרון של העונה הרביעית הציל מארוני את "האמונד" מפני השתלטות עוינת על ידי מיזוגה בחברה הולנדית, בניגוד לדעת המשפחה. אולם הסדרה הופסקה על ידי BBC בשלב זה ולא נוצרו פרקים נוספים.
מפיקי הסדרה, כנהוג באופרת סבון, "טיפלו" בדמויות באופן שיתאים לחוזים עם השחקנים. השחקן ששיחק את אדוארד התחלף לאחר עשרה פרקים; אשתו של דייוויד, ג'יל, "מתה" בין עונות הסדרה ללא הסבר והכנה מוקדמת ובריאן נעלם למשך זמן ארוך.

"האחים" וישראל

"האחים" הייתה למעשה אופרת הסבון הראשונה ששודרה במדינת ישראל. הקהל, שצפה בערוץ בודד, ולא היה לו ניסיון צפייה בדוגמאות דומות, התייחס אל הסדרה ברצינות, עקב אחריה משבוע לשבוע ושוחח אודות הפרק ששודר, תוך ניתוחו, במקומות העבודה והלימודים. 
בשנת 1977 הוציאה הוצאת רמדור ארבעה כרכים ובהם עלילת "האחים" בתרגום ועריכת נוגה שמש. לאחר סיום הקרנת העונה האחרונה הגיעו כמה משחקני הסדרה לביקור בישראל. הביקור קיבל אופי ממלכתי כמעט כאשר השחקנים התארחו אצל ראש עיריית תל אביב-יפו, שלמה להט וקיבלו טלפון משר החוץ, משה דיין, שאף התלוצץ ואמר שאילו ישראל הייתה מותקפת ביום רביעי בשמונה בערב, היא הייתה נתפסת לא מוכנה כיוון שכולם היו צופים ב"האחים". 
בראיונות שנערכו עם השחקנים למעלה משלושים שנה לאחר תום הקרנת הסדרה הם ציינו בחום את הביקור בישראל ואת האהדה חסרת התקדים לה זכו. הסדרה זכתה למעמד של סדרה נערצת גם בהולנד ובסקנדינביה.
טויוטה פריוס

טויוטה פריוס (Toyota Prius) היא מכונית בעלת הנעה היברידית מתוצרת חברת טויוטה היפנית. היא נמכרה ביפן החל מ-1997 ובכך הייתה למכונית ההיברידית הראשונה שיוצרה בייצור המוני. במאי 2008 הגיעו מכירות הדגם למיליון כלי רכב, באוקטובר 2010 לשני מיליון כלי רכב וביוני 2013 לשלושה מיליון.
ביפן  ה"טויוטה פריוס" הוגדרה כמכונית קומפקטית.

שלב הפיתוח

שנת 1993 הכריז איג'יי טויודה, נשיא החברה, הביע את דאגתו לעתיד תעשיית הרכב. בעקבות כך יושירו קימברה, סמנכ"ל המחקר ופיתוח יזם את פרויקט G21, שהחל לפעול בפברואר 1994. המטרה הייתה לייצר מכונית משפחתית קטנה בעלת וביצועים ומחיר הדומים למכוניות אחרות בקטגוריה ותהיה גם חסכונית באנרגיה. בשלב הראשון הוגדרה כמטרה ייצור מכונית משפחתית קטנה שתצרוך 50% מצריכת הדלק של הקורולה.
בשנת 1995 הוצג בתערוכת הרכב של טוקיו דגם הפריוס, רכב המונע בטכנולוגיית (HSD (Hybrid Synergy Drive - הנעה היברידית, המשלבת מנוע בנזין עם מנוע חשמלי. ייצור הרכב החל באוקטובר 1997, בכך הפך הפריוס לרכב ההיברידי הראשון שיוצר בייצור המוני.

1997–2003 דור ראשון (XW10 ,XW11)

הדגם הראשון של פריוס (שם קוד XW10) הוצג בשנת 1997 ונמכר ביפן בלבד. הוא היה בעל ארבע דלתות וצויד במנוע בנזין בן ארבע בוכנות בנפח 1.5 ליטר ו-58 כוח סוס ובמנוע חשמלי שהונע באמצעות מצבר ניקל-מטל בתא המטען ומייצר 40 כוחות סוס. צריכת הדלק של הרכב עמדה על 28 קילומטר לליטר. החברה הציבה לעצמה כיעד מכירה של 12,000 כלי רכב בשנה במחיר הנמוך מ-17,000 דולר. 
בשנת 2001 עבר הדגם עדכון (XW11) - הספק מנוע הבנזין עלה ל-70 כוח סוס והספק מנוע החשמל עלה ל-44 כוח סוס. דגם זה היה הדור הראשון של פריוס ששווק גם מחוץ ליפן. ארצות הברית הייתה המדינה הראשונה בה שווקה הפריוס. בספטמבר 2001 החל השיווק לאירופה.
זכתה בפרס מכונית השנה בצפון אמריקה לשנת 2001.

2003–2009 דור שני (XW20)

הדור השני של הפריוס הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק בשנת 2003. בדגם זה נעשו שינויים רבים - בסיס הגלגלים הוארך ב-150 מילימטרים ואפשר מקום רב יותר ליושבים בספסל האחורי, דבר שסייע למיצוב המכונית בין הקורולה ובין הקאמרי. יעילות הפעלת המערכת ההיברידית שופרה ומתח העבודה הועלה לכ-500 וולט, בעקבות כך עלה הספק המנוע החשמלי ל-67 כוח סוס ומנוע הבנזין ל-76 כוח סוס. מיזוג האוויר הופעל באמצעות מנוע חשמלי נפרד.
בשנת 2005 בוצעו בדגם שינויים עיצוביים קלים בעיקר בחלק האחורי של הרכב. בשנת 2006 נוספו כריות בטיחות בצדדי הרכב כאביזר בטיחות סטנדרטי בכל דגמי הפריוס.

2009–2015 דור שלישי (XW30)

במאי 2009 הציגה טויוטה דור שלישי לפריוס. גם בדגם זה שופרה צריכת הדלק והספק שני המנועים הוגדל. מנוע הבנזין הוגדל לנפח של 1.8 ליטר עם הספק של 99 כוח סוס והמנוע החשמלי מספק 82 כוח סוס. התפוקה המשותפת של שני המנועים עומדת על 134 כוחות סוס.
שנת 2010, השנה בה הושק הדור השלישי הייתה שנת השיא במכירות הדגם עם מכירות של למעלה מ-500 אלף יחידות. מאז שנת 2011 חלה ירידה הדרגתית במכירות הדגם בעולם. בשנת 2014 נמכרו כ-242 אלף יחידות, ירידה של יותר מ-50%.

דור רביעי

הדור הרביעי של הפריוס נחשף בדצמבר 2015. הדגם קל יותר במשקל, חסכוני בדלק ובעל מנוע חשמלי חזק יותר.
קייטנה

קייטנה היא מסגרת חינוכית חלופית לגן או לבית הספר לילדים בחופשי השנה. הקייטנה כוללת לרוב פעילויות מגוונות, כגון ימי טיולים, סדנאות, פעילות ספורטיבית וביקורים באתרי בילוי ופנאי. קייטנות מסוימות אף מקדישות עצמן לנושאים מסוימים, החל ממדע וכלה בספורט כמו למשל ליגה קאמפ. הקייטנות מנוהלות במסגרת ממלכתית או במסגרת פרטית - על ידי עמותות, אגודות, חברות מסחריות או אף על ידי אנשים פרטיים.
הפעילויות מתקיימות בחופשות הקיץ והחגים, למשך תקופות קצרות יחסית (מספר ימים עד מספר שבועות), והן כוללות לרוב בעיקר פעילות חברתית ומחנאית של ספורט וחוויה. לפיכך הן מאופיינות במספר חסרונות, כגון צוות מדריכים צעיר יחסית ולא מנוסה, שלא מכיר את הילדים באופן מעמיק; ופעילויות כמו שהייה בבריכות שחייה, טיולים וספורט, הטומנות בחובן סיכונים מסוימים.

מקור המילה "קייטנה" במילה הארמית "קייט" שמשמעה "חופש" במובן "פנאי" (מעבודה או מטרחה. מקביל למונח 'Leisure' באנגלית. להבדיל מ"חופש" במובן "חירות").

הקייטנה בראייה חינוכית

הרשויות המקומיות ותנועות הנוער בארץ מקיימות קייטנות במהלך החופשות החל מראשית החינוך העברי בארץ ישראל, כהשלמה לחינוך שמתקיים במוסדות החינוך במהלך שנת הלימודים. הדגש בקייטנות הוא על חיי חברה, משחק, בידור, מלאכה יוצרת, תרבות, אמנות וספורט. בקייטנות הילדים מוצאים פורקן לאחר שנת לימודים ארוכה, ומתרעננים לקראת מאמץ מחודש בשנת הלימודים הבאה. בעולם גוברת ההכרה שהקייטנות והמחנות הם כלי חינוכי שעשוי לתרום לעיצוב אישיותם והתנהגותם החברתית של הילדים.

חוק הקייטנות

בשנת 1990 חוקקה הכנסת את חוק הקייטנות (רישוי ופיקוח), התש"ן–1990. החוק קובע כי קייטנה היא עסק שנדרש עבורו רישוי עסקים לפי חוק רישוי עסקים, התשכ"ח–1968, ורישיון זה יינתן לה רק לאחר אישור ממי שהוסמך על ידי שר החינוך. החוק והתקנות שהותקנו מכוחו קובעים אמות מידה מקצועיות לפעילויות בקייטנות, בתחומי כוח האדם, החינוך, הביטחון, התברואה והבטיחות.
משרד החינוך, הממונה על ביצוע חוק הקייטנות, קבע בעקבות זאת את תקנות הקייטנות (רישוי ופיקוח), התשנ"ד–1994, בהן נקבעו הוראות לגבי בטיחות, תברואה, ביטחון ופעילות הפדגוגית בקייטנות. זאת בתוספת להוראות שנקבעו כשני עשורים לפני כן בתקנות רישוי עסקים (תנאים תברואיים לקייטנות ומחנות נופש), התשל"ו–1975, והוראות והנחיות משרד הבריאות. ההנחיות מפרטות גם על ההדרכה והפיקוח הפדגוגי, ועל תהליך קבלת האישור לקייטנות.
על פי חוזר מנכ"ל ממאי 2014, קייטנה מוגדרת כ""מקום שמתנהלת בו פעילות יום-יומית מאורגנת של נופש וחברה לקבוצה המונה 11 ילדים לפחות, במבני קבע או במבנים קלים שהוקמו למטרה זו לתקופה זמנית או בשטח פתוח, במשך תקופה קצובה ורצופה של מעל ליומיים, בתקופה של חופשת לימודים מבית הספר ומגן הילדים. בקייטנה יהיו ילדים בגיל 3–17 (ועד בכלל). בקייטנה של גן ילדים לא יעלה מספר הילדים על 35, וצוות העובדות בה חייב לכלול מנהלת וסייעת. צהרונים המעבירים את פעילותם משעות אחר הצהריים לבוקר ייחשבו כקייטנה בגן ילדים".
קנדס קרוגר

ביוגרפיה

קרוגר נולדה באוסטין לברברה ולארי.
ב-1994 החלה להתחרות בתחרויות יופי מקומיות בטקסס, התואר הראשון שזכתה בו היה היה "מיס מדינת ויליאמסון" (Williamson County) ב-1999.
התואר השני שזכתה היה "מיס אוסטין" ב-1999.
היא השתתפה מספר פעמים במהלך שנות התשעים בתחרות מיס טקסס ארצות הברית אך לא הגיעה למקומות הראשונים ובשנת 2000 עלתה לשתים עשרה.
ב-2001 זכתה בתואר מיס טקסס ארצות הברית בטקס שנערך באודיטוריום של לאבק.
בתחרות הארצית של מיס ארצות הברית נבחרה למקום הראשון כנציגת טקסס, במהלך כהונתה בתואר ביקרה בבית הסנאט של טקסס ונפגשה עם מושל המדינה ריק פרי.
בתחרות מיס תבל 2001 נבחרה לסגנית השנייה.
היא למדה עיתונאות באוניברסיטת טקסס A&M.
ב-2004 ו-2005 הופיעה בתוכנית המגזין "Across America".
ב-2005 הנחתה את תחרות מיס טקסס, ב-2006 תמכה בהדחתה מהתואר של מיס ארצות הברית טרה קונר.
כיום, עובדת כמגישה בתחנת טלוויזיה בדאלאס.
מאשה גסן

מאשה גֶסֶן (באנגלית: Masha Gessen; ברוסית: Мария Александровна Гессен; נולדה ב-13 בינואר 1967) היא עיתונאית אמריקאית-רוסית ממוצא יהודי.
היא נולדה למשפחה יהודית ברוסיה בשנת 1967, ובשנת 1981 היגרה עם משפחתה לארצות הברית. בשנת 1991 שבה לרוסיה וב-2013 חזרה לארצות הברית.
גסן כותבת ברוסית ובאנגלית. היא משמשת ככתב לענייני רוסיה בעיתון U.S. News & World Report. כמו כן היא תורמת מפרי עטה לעיתונים New Republic,‏ New Statesman,‏ Granta, וסלייט. 
היא מבקרת חריפה של משטרו של ולדימיר פוטין ופעילה למען זכויות להט"בים.
לאחר שסירבה לסקר את אחת מפעילותיו של פוטין למען איכות הסביבה, פוטרה מתפקידה במגזין הטבע הרוסי ווקרוג סווטה. בעקבות כך הזמין אותה פוטין לפגישה יחד עם מו"ל המגזין והציעה לה לחזור לעבודתה, גסן סירבה להצעה.
גסן נשואה לדריה אורשקינה והיא אם לשלושה ילדים. הם מתגוררים בניו יורק.
סאמי

סאמי (Sámegielat בסאמי) הוא שם קיבוצי לקבוצת השפות האוראליות המדוברות על ידי הלאפים באזורים הצפוניים של פינלנד, נורווגיה ושוודיה וכן במערב מורמנסק. לעיתים קרובות השפות הסאמיות נחשבות בטעות לשפה אחת (סאמית או לאפית), אך למעשה מדובר בשפות שונות ודוברי השפות הסאמיות השונות מתקשים להבין אחד את השני. לסאמי מעמד של שפת מיעוטים בפינלנד, שוודיה ונורווגיה.
עובד בן עמי

ילדותו ונעוריו

בן עמי (דנקנר) נולד בכ' בתמוז תרס"ה בפתח תקווה למאיר דנקנר, מראשוני פתח תקווה, ולשושנה רייזל צלליכין ממשפחות הביל"ויים. למד בבית הספר "פיק"א" בעיר. מנעוריו גילה נטייה לעיתונות. בגיל 15 החל לכתוב בעיתון "דואר היום" של איתמר בן אב"י, בתור כתב העיתון, במושבה פתח תקווה. בגיל 17 נתמנה לעורך בעיתון]. באותה תקופה כתב גם בשבועון האנגלי "פלשתיין ויקלי"] והיה ממקימי חוג נוער, על פי עקרונות תנועת הצופים העולמית (חוגים כאלו התאחדו מאוחר יותר לתנועת הצופים העבריים בישראל).

פעילותו הציבורית

בשנת 1922 התהדקו היחסים בין בן עמי לבן אב"י, והשניים יזמו את הקמתו של ארגון ההתיישבות "בני בנימין", שנועד לתת מענה לילידי הארץ, שחשו שאינם מיוצגים מספיק בתנועה הציונית, אל מול "ההגמוניה הרוסית". במסגרת ארגון זה, פעלו בן עמי ובן אב"י להקמת היישוב הראשון של "בני בנימין", כפר אהרון (על שמו של אהרון אהרונסון, ממקימי ניל"י), ליד רחובות. נשיא הארגון היה אלכסנדר אהרנסון והמזכיר היה בן עמי. בן עמי ובן אב"י נסעו למסע גיוס תרומות בארצות הברית, על מנת להקים יישוב חדש בשרון. היישוב נקרא נתניה, על שם התורם נתן שטראוס. 
בהמשך הקימו השניים גם את היישוב אבן יהודה, על שמו של אביו של בן אב"י, מחיה השפה העברית, אליעזר בן יהודה. בן עמי כיהן כראש מועצת נתניה ומאוחר יותר כראש עיריית נתניה מ-1933 עד 1974 (לא באופן רציף). 
עובד בן עמי הצטרף לעסקי היהלומים בארץ ישראל, שאת תשתית תעשיית ליטושם הקים עקיבא אריה ויס. בשנת 1938, בן עמי הזמין לארץ את שני תעשייני היהלומים אשר (אנשל) דסקל וצבי (הרמן) רוזנברג, ובסכומים הראשונים שגויסו הוקמה המלטשה הראשונה של העיר נתניה, "מלטשת אופיר". בשנת 1940 הקים את התאחדות תעשיית היהלומים הישראלית.
בשנת 1947 בן עמי היה עציר פוליטי במחנה המעצר בלטרון. 
ב-1948 תמך כלכלית בד"ר עזריאל קרליבך וחבורת הפורשים מהעיתון "ידיעות אחרונות", והיה שותף להקמת העיתון "מעריב". מאז עמד במשך שנים רבות בראש הוצאת מודיעין, בעלת העיתון.]
בשנת 1949 יזם את הקמת התאחדות בעלי התעשייה, ועמד בראשה עד 1950. 
בשנת 1955 יזם שר האוצר דאז לוי אשכול את הקמת העיר אשדוד. לצורך כך גייס את עובד בן עמי שנחשב למיליונר ישראלי. בן עמי הקים יחד עם המיליונר פיליפ קלוצניק מארצות הברית את החברה הקבלנית "קבוצת בוני ערים", שבנתה את יחידות הדיור הראשונות בעיר אשדוד. הממשלה הצטרפה לחברה כשותפה, ובן עמי התמנה לראש צוות ההקמה. 
בן עמי היה מקורב לחוגי הימין בישראל, ונמנה עם מקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה לאחר מלחמת ששת הימים.
עובד בן עמי היה נשוי ליפה, אם שלוש בנותיו: חנה, ניצה וליאורה. על שמו קרויים רחובות בנתניה ובאשדוד. בתו ליאורה, נשואה לאלי לנדאו, שהיה ראש עיריית הרצליה.
Philosophia

Philosophia, הרבעון הישראלי לפילוסופיה, הוא כתב עת המתפרסם בשפה האנגלית ויוצא לאור בהוצאת שפרינגר.
כתב העת נוסד על ידי אסא כשר ואלכס בלום בשנת 1971. השניים שימשו כעורכיו עד לשנת 1975 ולאחר מכן על ידי כשר לבדו. כתב העת שימש אכסניה למאמרים פרי עטם של חוקרים ישראלים לצד חוקרים זרים בעלי שם. בין היתר התפרסמו בו מאמרים מאת הכלכלן זוכה פרס נובל קנת' ארו, הפילוסופים הבריטים אלפרד ג'ולס אייר, פיטר גיץ', פיטר סטרוסון וגילברט רייל, הפילוסוף האמריקאי וילארד ואן אורמאן קוויין, הפילוסוף ההולנדי-אמריקאי באס ואן פראסן, הפילוסוף האוסטרלי פיטר סינגר, הפילוסוף הפיני יאקו הינטיקה, ההיסטוריון האמריקאי ריצ'רד פופקין ורבים אחרים.
בכתב העת התפרסמו מאמרים בתחומי המשנה השונים של הפילוסופיה וההיסטוריה של הפילוסופיה, ועל נושאים המשיקים גם לתחומי ידע אחרים כגון גזענות, טרור, רגש, איידס, ענישה, מוסר ועוד.
עם חברי המערכת נמנים, נוסף על כשר, שלמה אבינרי (מהאוניברסיטה העברית), אהרון בן-זאב (מאוניברסיטת חיפה), אלכס בלום (אוניברסיטת בר-אילן), דב גבאי (קינגס קולג' לונדון), משה (מקס) ימר (אוניברסיטת בר-אילן), דוד הד (האוניברסיטה העברית), רוברט הופמן (אוניברסיטת העיר ניו יורק), ג'ונתן כהן (אוניברסיטת אוקספורד), שלום לפין (קינגס קולג' לונדון), קאי נילסן (אוניברסיטת קונקורדיה), סול קריפקי(אוניברסיטת העיר ניו יורק), אריאל רובינשטיין (אוניברסיטת תל אביב), ויליאם רודיק (אוניברסיטת ניו יורק) וג'ורג' שלזינגר (אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל).
רביעיית הסקסופונים ראשר

רביעיית הסקסופונים ראשֶר (באנגלית: Raschèr Saxophone Quartet) הוא הרכב מקצועי של ארבעה סקסופוניסטים, המבצע מוזיקה קלאסית אירופאית ומוזיקה בת זמננו. 
כמו ברוב רביעיות הסקסופונים, משתתפים ברביעיית ראשר נגן אחד לכל אחד מארבעת הגדלים המקובלים בסקסופון: סופרן, אלט, טנור ובריטון.
הרביעייה הוקמה בארצות הברית בשנת 1969, על ידי הסקסופוניסט הקלאסי הנודע סיגור ראשר ובתו, קארינה. כעבור שנים אחדות  העתיקה הרביעייה את מושבה לגרמניה ושם היא שוכנת עד היום.
רביעיית ראשר מופיעה באולמות קונצרטים מן החשובים באירופה ובארצות הברית, בהם קרנגי הול ומרכז לינקולן בניו יורק, קנדי סנטר בוושינגטון, אופרה בסטיליה בפריז, רויאל פסטיבל הול בלונדון, קונצרטחבאו באמסטרדם, אולם הקונצרטים של ברלין, מוזיקפריין בווינה וטונהאלה בציריך.
הרביעייה זכתה לביקורות אוהדות וה"ווינר צייטונג" הכתיר את נגניה בתואר "מלכים ללא כתר של הסקסופון"].
דו-חיים קיימים

אטימולוגיה

מקור השם הוא מהשם היווני Λισσαμφίβια שמשמעותו דו-חיים (amphibia) חלק (Liss).
אליזבת לודוויקה, נסיכת בוואריה

ביוגרפיה

אליזבת נולדה ב-13 בנובמבר 1801 במינכן, למקסימיליאן הראשון, מלך בוואריה ואשתו קרולינה מבאדן. היא הייתה תאומה זהה של המלכה אמליה מסקסוניה (אשתו של יוהאן, מלך סקסוניה) ואחותה של סופי, נסיכת בוואריה, אמם של הקיסרים פרנץ יוזף הראשון מאוסטריה ומקסימיליאן הראשון ממקסיקו. בקרב משפחתה היא נקראה אליזה (Elise).
ב-29 בנובמבר 1823 היא נישאה לפרידריך וילהלם, נסיך הכתר הפרוסי, ותמכה בעיסוקיו האינטלקטואליים כגון עבודות אמנות. בשנת 1830 המירה את דתה לנצרות פרוטסטנטית, לאחר שטרם הנישואים סירבה לעשות זאת והסכימה רק להסתיר את אמונתה הקתולית.
היא הפכה למלכה הרעייה של פרוסיה בשנת 1840, והייתה מעורבת בפוליטיקה הפרוסית בכך שפעלה לשימור הברית בין פרוסיה לאימפריה האוסטרית.
היא הייתה קרובה מאוד לבעלה, ובמהלך מחלתו הארוכה שהתה לצדו. לאחר מותו ב-2 בינואר 1861 היא התגוררה בבתיה בסנסוסי, שארלוטנבורג ושטולצנפלס, והקדישה את עצמה לעבודת צדקה לזכרו של בעלה. היא מתה בדרזדן ב-1873 במהלך ביקור אצל אחותה אמליה. ב-21 בדצמבר היא נקברה לצד בעלה בכנסיית השלום שבפוטסדאם.
ספוקיין

היסטוריה

עד 1810 היה במקום יישוב אינדיאני, השם ספוקיין משמעו "ילדי השמש" בשפת השאליש. ב-1810 התקיימה במקום תחנת סחר פרוות בשם "מפלי ספוקיין" (Spokane Falls). מאוחר יותר התגלו במקום מרבצי זהב וכסף וההתיישבות גדלה. ב-1881 הוכרזה במקום עיר. 
לאחר התדרדרות במצבה במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 ובריחת תושבים, התקיימה בה בשנת 1974 התערוכה העולמית אקספו 74'. הייתה זו יוזמתו של היזם קינג קול שהוכחה כמקפצה כלכלית שהזניקה את העיר, שיפרה את תשתיותיה, מיצבה אותה כעיר הנושאת את דגל איכות הסביבה והעניקה לה פארק רחב ידיים (Riverfront Park), במקום בו ניצבו תחנה ומוסך רכבת.

כלכלה

כלכלת העיר התבססה באופן מסורתי על מכרות, אולם משנות ה-90 של המאה ה-20 מתפתח במקום מרכז היי-טק וביוטכנולוגיה.

השכלה

מוסד החינוך הגבוה בעיר היא אוניברסיטת גונזגה, אוניברסיטה קתולית פרטית.
יחסי הממלכה המאוחדת–לוקסמבורג

היסטוריה

בשנת 1914 פלשו הגרמנים ללוקסמבורג וכבשו אותה, ובלוקסמבורג אף התמקם המטה הכללי הגרמני. בסוף מלחמת העולם הראשונה שחררו כוחות מדינות ההסכמה את לוקסמבורג מהכיבוש הגרמני.
בשנת 1940 נכבשה לוקסמבורג בשנית על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי לוקסמבורג הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית, ובכלל זה כוחות מהארמייה הבריטית השנייה. במהלך המלחמה ישבה בלונדון הממשלה הלוקסמבורגית הגולה .
לאחר המלחמה הצטרפו לוקסמבורג ובריטניה לנאט"ו, ומאוחר יותר היו שתיהן ממייסדות האיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים ותרבותיים.

שיתוף פעולה

שתי המדינות חברות בנאט"ו ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ומשתפות פעולה ביניהם במגוון תחומים. שתיהן גם חברות באיחוד האירופי, עד לפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי הצפויה.

יחסים דיפלומטיים

לוקסמבורג מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, וקונסוליה כללית באדינבורו. מאידך, בריטניה מחזיקה בלוקסמבורג רק שגרירות בלוקסמבורג.
הגם אתה, ברוטוס?

הגם אתה, ברוטוס? (לטינית: Et tu, Brute?‎) היו, על פי מחזהו של ויליאם שייקספיר, מילותיו האחרונות של יוליוס קיסר, דיקטטור הרפובליקה הרומית.
מקורות עתיקים מייחסים לקיסר "מילים אחרונות" אחרות, או שמציינים כי מת בלי לומר דבר. אחת הגרסאות הנפוצות יותר מספרת כי אמר "הגם אתה, בני?" ביוונית (καὶ σὺ τέκνον) בהתייחסו לאחד מרוצחיו, מרקוס יוניוס ברוטוס, אשר לפי שמועות היה בנו מפרשת אהבים אותה ניהל עם אמו סרוויליה קפיאוניס. הפירוש המקובל הוא שהדברים מבטאים את התדהמה ותחושת הבגידה העמוקה שקיסר חש לנוכח העובדה שברוטוס היה בין רוצחיו, אולם ייתכנו פירושים אחרים למילים אלו; ייתכן שהן באו לבטא את הזלזול של קיסר בברוטוס בכך שהוא קורא לו בפטרונות "בני". לפי פירוש אחר זאת הייתה אמרה נפוצה שתוכנה המלא הוא "גם אתה, בני, תדע יום אחד את טעם השלטון", כלומר שגם ברוטוס ימות מוות אלים לאחר שיגיע לפסגת הכוח.
הגרסה הלטינית שלעיל פורסמה על ידי ויליאם שייקספיר, שהשתמש בה במחזהו "יוליוס קיסר".
מילים אלה הפכו לביטוי פופולרי המשמש לרוב את מי שחש נבגד.
הידרוליזה

הידרוליזה (מכונה גם תהליך הידרוליטי) היא תגובה או תהליך כימי בו מולקולה נחלקת לשני חלקים (יונים) כשהיא מגיבה עם מולקולת מים. מולקולת המים (H₂O) מתחלקת גם היא לשני יונים: H (פרוטון) ו-OH (הידרוקסיד) כאשר יון אחד של המולקולה מתחבר ל-H והיון השני ל-OH.
אחד השימושים בהידרוליזה הוא בפירוק פולימרים טבעיים או מלאכותיים.
לדוגמה, בתהליך ייצור סבון, ספוניפיקציה, משתמשים בהידרוליזה כדי לפרק קשר אסטרי, לכוהל ולקרבוקסיל. כאשר מתרחשת הפעולה ההפוכה, דהיינו, דחיסת כוהל וקרבוקסיל, מתקבלת מולקולת מים.

סוגים

בכימיה אורגנית, הידרוליזה יכולה להיחשב כתגובה ההפוכה לתגובת דחיסה, שבה שני מקטעים מולקולריים חוברים יחד תוך יציאת מולקולת מים. כיוון שהידרוליזה יכולה להיחשב כתגובה הפיכה, דחיסה והידרוליזה יכולות להתרחש באותו הזמן, כשקבוע שווי המשקל קובע את הכמות של כל תוצר (תוצר ההידרוליזה ותוצר הדחיסה).
שוודט על האודר

גאוגרפיה

שוודט שוכנת בחלקו המזרחי של האזור ההיסטורי של אוקרמארק המשתרע בין נהר האודר לבין נהר ההאבל (Havel). העיר ממוקמת בתוך עמק קרחוני בשוליים המערביים של שטחי ההצפה של נהר האודר המשתרעים לאורך גבול גרמניה-פולין, ואשר בשנת 1995 הוכרזו כפארק הלאומי של עמק האודר התחתון (Nationalpark Unteres Odertal). על גבי הנהר, במרחק של 10 ק"מ מדרום-מזרח, שוכנת העיר הפולנית חוינה (Chojna). הערים הגרמניות הקרובות הן אנגרמונדה (Angermünde) וגארץ (Gartz).

היסטוריה

לאחר נדידת העמים יושב האזור בשבטים פולאבים. החל משנת 937 ובמשך המאה ה-11 וה-12 התחולל מאבק על השליטה באזור בין שבטים סלאבים, סקסונים ופומרנים. היישוב שוודט מוזכר לראשונה במסמך משנת 1265. בעימות שהתחולל בין ברנדנבורג לבין פומרניה ויתר לודוויג השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג על העיר עבור ברנים השלישי, דוכס פומרניה (Barnim III) ב-1354. ב-1434 הוטל מצור על העיר על ידי פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג מבית הוהנצולרן, אך ללא הצלחה. ב-1481 עברה הבעלות על האזור לידיהם של רוזני תורינגיה והם העניקו ליישוב את זכויותיו כעיר והביאו את בשורת הרפורמציה הפרוטסטנטית.
פריחתה של שוודט הגיעה לקיצה עם פרוץ מלחמת שלושים השנה, כאשר העיר, שניצבה על הדרך שבין שצ'צ'ין לבין ברלין, נבזזה מספר פעמים. ב-1631 חנה במקום גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, לאחר שנחת בפומרניה ובדרכו לקרב ברייטנפלד. שש שנים לאחר מכן העלה את העיר באש הפילדמרשל השוודי יוהאן באנר, לאחר שתושביה סירבו להיכנע.
במהלך המלחמה הצפונית הגדולה נחתם במקום הסכם שוודט.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, הפצצות כבדות שנמשכו מעל חודשיים, גרמו להרס של כ-85% משטח העיר, כולל המצודה שלה. הצבא האדום כבש את שוודט ב-26 באפריל 1945, שבועיים לפני כניעתה הסופית של גרמניה הנאצית.
במהלך שנות ה-60 ממשלת מזרח גרמניה עודדה את תושביה להתגורר בשוודט, מגמה שנעצרה עם נפילת הגוש הקומוניסטי.
מחלף הסירה

אמנות במחלף

על המחלף חולש מגדל מים, ועליו פסל צלליתו של בנימין זאב הרצל, מעשה ידי האמן אורי ליפשיץ. בפינה הצפון מזרחית של המחלף ניצבת העבודה "שדרות דקלים" (1989) מאת האמן עמי לוי.
אלווין ג'ונס

ביוגרפיה

אלווין ג'ונס נולד בפונטיאק שבמדינת מישיגן. הבן הצעיר ביותר במשפחה בת עשר נפשות, אביו עבד בחברת ג'נרל מוטורס. שנים מאחיו הבוגרים הפכו גם כן לנגני ג'אז - האנק ג'ונס ות'אד ג'ונס.
אלווין ג'ונס החל לנגן באופן מקצועי בשנות הארבעים כאשר ניגן בתזמורת צבאית. בנוסף, בשנת 1949 ניגן ג'ונס מעט במועדון בדטרויט. ג'ונס החל לנגן בסופו של דבר עם אמנים כצ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס ווורדל גריי, ב-1955, לאחר שנכשל באודישן לתזמורת של בני גודמן, הוא מצא עבודה בניו יורק בתזמורתו של צ'ארלס מינגוס והוציא את האלבום "J is for Jazz".
בשנות השישים החל לנגן עם ג'ון קולטריין בהרכב שבעתיד יקרא "הקוורטט הקלאסי" של קולטריין. יחד עמו ניגנו בקוורטט גם ג'ימי גאריסון ומק'קוי טיינר, ויחד הם הקליטו את אחד מאלבומי הג'אז המצליחים בכל הזמנים - A Love Supreme. ג'ונס וקולטריין הירבו בנגינת דואטים שונים בגוון ג'אז חופשי. ג'ונס המשיך לנגן עם קולטריין עד שנת 1966, באותה תקופה ג'ונס כבר לא הרגיש בנוח עם הכיוון אליו חותר קולטריין. כמו כן, סגנונו הפוליריתמי של ג'ונס, לא תאם כבר לסגנון של המתופף השני בהרכביו של קולטריין - ראשיד עלי.
לאחר שעזב את הרכבו של קולטריין, ניגן ג'ונס עם דיוק אלינגטון והקים הרכב משלו שנקרא "Jazz Machine". ג'ונס המשיך לעבוד על סגנון נגינתו והמשיך בפיתוח הסגנון הפוליריתמי שלו. מגזין לייף הכתיר את ג'ונס בתואר "המתופף הכי ריתמי בעולם" והסגנון החופשי הזורם שלו השפיע על מתופפי רוק שונים, בהם מיטש מיטשל שניגן עם ג'ימי הנדריקס.
ג'ונס לימד באופן קבוע, העביר כיתות אמן, ניגן בבתי ספר ואף הופיע בהתנדבות בבתי כלא, שיעוריו כללו היסטוריה של המוזיקה וטכניקות תיפוף.
אלווין ג'ונס נפטר עקב כשל לב ב-18 במאי 2004, מותיר אחריו שתי נשים (שירלי ג'ונס שממנה התגרש וקייקו ג'ונס שלה נישא בצורה לא חוקית) ושני ילדים: בן (אלווין נתן ג'ונס) ובת (רוז-מרי).
טרור מדינתי

המונח טרור מדינתי (State Terrorism) מתייחס לפעולות שעשויות להיחשב לפעולות טרור שמבצעת מדינה כלשהי באופן ישיר, בהנחיה ממשלתית או ביוזמת מנגנוני הביטחון שלה, בין אם נגד אוכלוסייה אזרחית באותה ארץ או בארץ אחרת (למשל במקרים של ענישה קולקטיבית וגרימת הרג המוני). לעיתים משמש המונח גם לתיאור פעולות שמבצעות ממשלות נגד מנהיגים פוליטיים או גורמים צבאיים (למשל במקרים של התנקשויות).
הגדרה זו משמשת לרוב כחלק משיח ביקורתי על אופיין ותכליתן של פעולות צבאיות שמבצעות מדינות והמונח עשוי לחפוף בחלק מהמקרים את ההגדרות של פשע מלחמה או פשע נגד האנושות.