google/wiki40b huggingface dataset:
סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן

תקציר העלילה

שנה חלפה מאז ההרפתקה האחרונה של בני פבנסי בנרניה, אולם בנרניה חלפו 1,300 שנים, ובני אדם השתלטו עליה. ארבעת האחים פיטר, אדמונד, סוזן ולוסי לומדים בעולם שלנו, בעוד הם מביעים את הרצון העמוק שלהם לחזור לנרניה, אך הם מבינים שיעבור זמן עד שיחזרו, אם יחזרו, ושזהו ביתם עכשיו.
בינתיים בנרניה, המלך המרושע מירז מונע את כס המלכות מידי אחיינו, הנסיך כספיאן. בתגובה, כספיאן משתמש בקרנה של סוזן, שהושאר מאחור, על מנת לזמן את ארבעת ילדי פבנסי לעזור לו בהשבת שלטונו על נרניה. הוא מצליח לשכנע את אנשי היערות שהוא רוצה להפיל את דודו והם מסכימים לעזור לו. ארבעת האחים מגיעים באורח פלא לנרניה, שם הם מגלים שטירתם נהרסה אך חפציהם נשארו במקומם. האחים מצילים גמד בשם טרמפקין והוא מגלה להם שהטלמרינים השתלטו על נרניה ושעברו 1,300 שנים מאז שעזבו.
האחים פוגשים בכספיאן ובריפיצ'יפ- עכבר לוחם, והם מגלים שהוא צריך את עזרתם בהפלת שלטונו של דודו. הם נענים לבקשתו, ויחד הם מגיעים לשולחן אוכל, המקום בו אסלן מת לכאורה. הם מגבשים תוכנית תקיפה נגד הטלמרינים ונעזרים בקנטאורים. הכל הולך כשורה, וכספיאן מגיע לחדרו של דודו בשביל להרוג אותו אך הוא אינו מסוגל. הטלמרינים מצליחים לגבור עליהם, ורוב צבאם נשאר בתוך הטירה כדי לגרום לאחרים להצליח לברוח. פיטר כועס על כספיאן והם כמעט מתחילים קרב. כספיאן ופיטר כמעט מפותים על ידי מלכת השלג המוקפאת בתוך קרח, אך אדמונד דוקר אותה ומציל אותם.
הטלמרינים מבינים שצבאם הולך וקטן והם בונים בליסטראות שיעזרו להם במלחמה. במקום שפיכות דמים, פיטר וכספיאן מציעים שפיטר יילחם נגד מירז. אם פיטר ינצח הטלמרינים יכנעו, אך אם מירז ינצח כספיאן וצבאו יכנעו ונרניה תהיה שייכת לטלמרינים. אדמונד מופיע במחנה הטלמרינים ומציע להם את העסקה ומירז נענה בחיוב. הקרב מסתיים ופיטר מנצח, אך הוא אינו הורג את מירז. לפתע גנרל לורד גלוזל דוקר את מירז עם חץ של סוזן וצועק שהם בגדו בעסקה והרגו אותו, והטלמרינים פותחים במתקפה. צבאו של כספיאן מפסיד בגלל הבליסטראות, אך לפתע לוסי מופיעה ולצידה האריה אסלן, הוא מטביע את הטלמרינים והקרב מסתיים. בשטח אסלן מכתיר את כספיאן כמלך ומצמיח לריפיצ'יפ זנב הודות לאהבת חבריו.
בטירה, הצבא חוגג את מפלתו של מירז ועלייתו של כספיאן. אסלן מספר לכל הטלמרינים שהם יכולים לחיות בארצו, הם לא מאמינים לו, אך לבסוף הם מסכימים. כספיאן מתוודה על אהבתו לסוזן, אך היא מספרת לו, לאדמונד ולוסי שהיא ופיטר לא יחזרו, ושזה היה ביקורם האחרון בנרניה מכיוון שגדלו, ועכשיו צריכים לחיות את חייהם. אסלן מבטיח לאדמונד ולוסי שהם עוד ייפגשו, ושנרניה תצטרך אותם פעם נוספת. הממלכה נפרדת מהמלכים והם חוזרים דרך שער לעולם שלנו.
האחים נוסעים ברכבת, אדמונד מספר להם ששכח את פנסו החדש בנרניה והם פורצים בצחוק.

הפקה

לפני הקרנתו של החלק הראשון, "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים", הוכן כבר תסריט לסרט ההמשך. הבמאי, אנדרו אדמסון, ציין כי הדבר נועד לצורך המשכיות וכדי להימנע מרווח ארוך שבין ההפקות השונות. הסרט היה אפי בגודלו, והיו בו קרבות בסדר גודל נרחב מאשר בסרט הקודם. הסרט היה גם אפל יותר מקודמו ובעל פן ימי הביניים, בזמן שבו יצורי נרניה דוכאו בזמן שלטונו המושחת של מירז. עיצוב הדמויות היה נרחב יותר, והוצגו דמויות חדשות ושלבי גילאים שונים. האפקטים המיוחדים היו רבים יותר בסרט זה, וכללו 1,500 סצינות (הסרט הקודם כלל 800), מה שאילץ את אדמסון להעביר את ההפקה לבריטניה. את האפקטים ערכו "וולדן דיגיטל" במשותף עם "Moving Picture Company" ו-"Framestore CFC".
ניצחון

ניצחון הוא מונח המתייחס בדרך כלל למלחמות, ומתאר הצלחה בהשגת המטרות והבסת האויב, או הבסת היריב בתחרויות. הצלחה במערכה צבאית תוקפנית נקראת "ניצחון אסטרטגי", וניצחון בהיתקלות עם האויב (התגוננות מוצלחת) נקראת "ניצחון טקטי".
מבחינה רגשית, לניצחון מתלווה תחושה של התרוממות רוח, וברוב התרבויות הוא מתבטא בתנועות ובתנוחה המשדרות תוקפנות. ריקודי ניצחון וזעקות ניצחון, בדומה לריקודי מלחמה וזעקות מלחמה מבוצעים לפני שמתקיים קרב אלים. דוגמה היסטורית ראשונית לריקוד ניצחון היא ריקודם של הלומברדים והודייתם לאודין לאחר ניצחונם בקרב בשנת 579. הם שחטו עז וסביב ראשה הכרות חגו במעגל ושרו שיר ניצחון. 
בימי הרפובליקה הרומית, ניצחונות נחגגו על ידי מצעד ניצחון, שער ניצחון והקמת אנדרטות ניצחון. בימי עבר, המנצחים בקרב היו לוקחים שלל מהמובסים, כגון נשקו של האויב לשימוש משני, או חלקים מגופותיהם.
במיתולוגיה היוונית ניקה היא אלת הניצחון ובמיתולוגיה הרומית היא נקראה ויקטוריה, ומכאן מקור המילה ניצחון בשפות הלטיניות (Victory) והשמות ויקטוריה וויקטור. בספרות ובאגדות שבאו לאחריהן הניצחון מיוצג על ידי גיבור שהורג מפלצת בקרב פנים אל פנים (גאורגיוס הקדוש, אינדרה, תור שהורג את יורמנגנד ועוד). סול אינוויקטוס, אל השמש "הבלתי מנוצח" מהמיתולוגיה היוונית, נהפך לשמו של ישו במיתולוגיה הנוצרית. פאולוס תיאר את תחיית ישו כניצחון על המוות והחטא.
המילה הלטינית לניצחון, ויקטורי, החלה להחליף את מקבילתה באנגלית עתיקה, sige. התחילת "זיג" הייתה נפוצה במשפחת השפות הגרמאניות ושאריותה בימינו הן שמות כמו, זיגפריד, זיגמונד, זיגברט, זיגורד ועוד.
אפר ואבק

סקירה כללית

השירים הראשונים שהוקלטו עבור האלבום, "התחנה הקטנה טרבלינקה" ו"פרחים ברוח", נוצרו במקור עבור התוכנית "אחרי המלחמה" שערכה דלית עופר ליום השואה בגלי צה"ל שפוליקר וגלעד השתתפו בה. התוכנית הוקדשה לדור השני לשואה. בעקבות האלבום השתתפו גלעד ואמו יחד עם משפחת פוליקר בסרטה התיעודי של אורנה בן דור "בגלל המלחמה ההיא", שעסק בדור השני לשואה ובו מתואר הליך הפקת האלבום.
באלבום "אפר ואבק" אחראי פוליקר לביצועי הסולו לנגינת הבוזוקי, הגיטרה החשמלית, הבאס, האקורדיון, כלי ההקשה, הקלידים, הגיטרה האקוסטית, הבגלמה, ההלחנה, העיבוד וקולות הרקע.
צילום עטיפת האלבום הוא של הצלם הצ'כי יאן סאודק. את הרעיון לשימוש בצילום הגה הצלם מיכה קירשנר, שהיה אז בעלה של דלית עופר.
אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ'

קורות חייו

רבינוביץ' נולד בשנת 1854 בעיר לאדי שבמחוז מוהילב של האימפריה הרוסית, באזור רוסיה הלבנה (כיום בלארוס), עיר שהייתה מרכז חב"ד. בנערותו שימש כגבאי בבית הכנסת של החסידות בעיר, והיה אחראי על רכישת ספרי קודש לבית הכנסת.
בשנת 1887 החל ללמד בעיר פולטבה (כיום באוקראינה). פרסם את סיפוריו הראשונים ברוסיה ולאחר מכן בפולין, בעיתונו של נחום סוקולוב "האסיף", שיצא לאור בוורשה. היה מקורב לתנועת חובבי ציון. בשנת 1897 נבחר לקונגרס הציוני הראשון.
אז"ר עלה לארץ ישראל בימי העלייה השנייה בשנת 1906, עבד כספרן בספריית שער ציון ועסק בהוראה. במהלך מלחמת העולם הראשונה גורש אז"ר יחד עם שאר תושבי תל אביב, ושהה בצפת עד סיום המלחמה. בעקבות הסיפור "מחרבנות החלוקה", שפרסם בקובץ הספרותי "הגליל", גזרו עליו רבני צפת נידוי.
היה פעיל בתנועת העבודה, ואף קיבל בגיל 75 את פנקס החבר מספר 1. הרבה להופיע בסניפי הנוער העובד ואף זכה לכינוי "הסבא" של הנוער העובד, כפי שמעיד זלמן שזר בנאום במסיבה בבית הנשיא:
קודם כל היה סבא לנוער העובד. עוד זכורים הימים כאשר היינו מתאספים בכל יום הולדת של "סבא". זכורים הימים כשהוא היה בא נשען על מקלו לתוך מסיבות הנוער העובד. ילדים וילדות כתרוהו מסביב ורקדו לפניו, והוא, ר' אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ', כבר אז ישיש, היה קרוי בפי כולם: "סבא של הנוער העובד".
היה מקורב לסופרים ש"י עגנון ויוסף חיים ברנר וכן לרב הראשי של יפו באותה עת, הרב אברהם יצחק הכהן קוק. תמונתם המשותפת מונצחת בפסיפס המרכזי במרכז סוזן דלל בשכונת נווה צדק. כיהן כחבר נשיאות אגודת הסופרים העבריים בארץ ישראל החל משנת 1921.
כך כתב עליו ש"י עגנון בספר תמול שלשום (ספר ראשון, פרק שישי), הוצאת שוקן:
...מלבד הספרים שקרא בחדרו קורא היה בבית הספרים שערי ציון. ואז"ר היטיב עמו ולא מנע ממנו כל ספר, חוץ מספרים שמצא בהם דברי מינות. לפי שראה שהרבה מן הצרות שבאות על בחורי ישראל באות משום הדעות הנפסדות שלומדים מספרי מינים...
היה מראשוני תל אביב, וממקימי שכונת בורוכוב בגבעתיים. בחייו הוציא לאור כ-100 ספרים, ולרגל יום הולדתו ה-80, הוחלט לקרוא יישוב על שמו, הוא כפר אז"ר.
נפטר בשנת 1945, ונטמן בבית הקברות הישן של תל אביב ברחוב טרומפלדור. נכדו, יזהר ארנון, המשיך את דרכו כעיתונאי, עורך וסופר.

עמדותיו

אז"ר ניהל אורח חיים דתי, והיה מתפלל בכל יום. באחת ההזדמנויות אמר שאין להעלות על הדעת קיום העם העברי בלי הדת, ושאף לראות אנשים דתיים בתוך תנועת העבודה.
מקובל לטעון כי בהגיעו לארץ ישראל התקרב יותר לאורח-חיים דתי, בהשפעתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. ככל הנראה היה קשר ביניהם, והוא אף ערך יחד עם בנו של הרב קוק, הרב צבי יהודה, קובץ בשם "התרבות הישראלית", קובץ שהיה בהשראת רוחו של הרב קוק, שאף כתב בו מאמרים ושלדברי הרצי"ה נועד מלכתחילה לשמש כקונטרה לשופרו של אחד העם, כתב העת "השילוח", אלמלא נאלצו להפסיק את הוצאתו לאחר הגיליון הראשון בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
בפעילותו בנוער העובד נאבק בהשפעות הפרקציה (הסיעה) הקומוניסטית ושאר השפעות שמאליות לא-ציוניות, ששאפו לקשור את הנוער העובד לקומוניזם ולמהפכה הבולשביקית ולבטל את מטרותיה הלאומיות היהודיות של התנועה.

כתביו

כתב, ערך ותרגם יותר ממאה ספרים. מיצירותיו הבולטות: "בצל הכסף", "בת העשיר", "דרך הרוח".
השקיע בתרגומים תורניים, בעיקר של ספרי מחקר התלמוד של הרב ד"ר בנימין זאב (וילהלם) בכר, וניכר בהם שהוסיף נופך משלו על פי למדנותו התורנית. מתרומתו לספרות התורנית: אגדות התנאים, אגדות אמוראי ארץ ישראל, ערכי מדרש, הרמב"ם פרשן המקרא, מסילות לתורת התנאים, תרגום לשיר השירים, פירוש לאיוב ולקט פירושים למקרא מספרי המדקדק יונה אבן ג'נאח.
לסלו מוהולי-נג'י

שנים ראשונות

נולד בשם לסלו וייס בכפר בצ'בורשוד (Bácsborsód) בדרום הונגריה והתחנך בעיר סגד, בן-דודו היה המנצח גאורג שולטי. אביו נטש את המשפחה בעודו ילד ואם המשפחה נעזרה בעורך דין נוצרי בשם נג', שנטל על עצמו לסייע לה. את שם משפחתו החדש הרכיב מצירוף שמו של נג' והעיר ההונגרית מוהול (Mohol; כיום בסרביה), בה היה למשפחה בית בו בילה חלק מילדותו. ב-1914 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת בודפשט עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית, נפצע, החלים וחזר להילחם. בשנת 1918 התנצר לקלוויניזם והיה מעורב בהפיכה הקומוניסטית קצרת הימים. ב-1919 החליט שלא לעסוק בדבר פרט לאמנות. בנובמבר עבר לווינה ובראשית 1920 הגיע לברלין.
יצירתו באותה תקופה הושפעה במיוחד מתנועת דאדא, אמנות קינטית ויצירות רדי מייד בציור, פיסול, צילום ושילוב סגנונות. את עולם הצילום הכיר בזכות אשתו הראשונה, לוסיה (Lucia Moholy). ב-1922 הציג את תערוכות היחיד הראשונה שלו בגלריה "Der Sturm" בברלין. מנהל בית הספר באוהאוס, ולטר גרופיוס, ביקר בתערוכה, התרשם והציע לנג' לעבור ללמד בבית הספר.

שנות באוהאוס

בעקבות אווירת בית הספר, הרחיב נג' את תחומי התעניינותו לשטחי העיצוב כולל טיפוגרפיה, עיצוב תעשייתי, הדפסים ושילובי עיצוב ואמנות. תחום עניין מרכזי שלו היה האור, הן בהשתקפויותיו (כגון השתקפויות האור מיצירתו "פסל ניקל") והן בצילום (ריבוי חשיפה לאור, משחקים באורך זמן החשיפה של האובייקט וכדומה). בין היתר יצר "צילומים ללא מצלמה" באמצעות הנחת חפצים על גבי נייר רגיש לאור ויצר בכך פוטוגרמות. גורם מניע לגיוון ביצירתו היה העוני ששרר ברפובליקת ויימאר בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20, בשלו לא ניתן היה להשיג חומרי גלם סטנדרטיים כסרטי צילום. בין היתר יצר נג' קולאז'ים תוך שימוש בשטרי כסף שהפכו לחסרי-ערך עקב האינפלציה. בנוסף, עסק נג' גם בצילום קולנוע ויצר מספר סרטים אמנותיים-מופשטים כגון "דומם ברלינאי" (1936) ו"משחק אור, שחור, לבן ואפור" (1933).
נג' עבר עם באוהאוס לדסאו והיה לסגנו של גרופיוס, אולם ב-1928 עזב את בית הספר וחזר לברלין, שם פתח סטודיו פרטי. הוא עסק במגוון עבודות על גבול האמנות והעיצוב בהן עיצוב במה, יצירת כרזות, עיצוב ואיור ספרים, יצירת סרטים וכתיבה ועריכה בכתבי עת שונים. בשנים 1927–1929 היה העורך הראשי של מגזין האוונגרד ההולנדי-גרמני-אנגלי i10 INTERNATIONAL REVUE ‏.
יצירה מרכזית מאותה תקופה והיצירה הידועה ביותר שלו, המשלבת עיצוב מוצר עם אמנות היא המנורה שנקראה "אביזר אור חשמלי לבמה" (בגרמנית: Lichtrequisit einer elektrischen Buehne), כעין זרקור (פרוז'קטור) נע לשם יצירת דגמי הארה והצללה משתנים אותו יצר ב-1930 המוצר/פסל נחשב לאחת הדוגמאות הראשונות לפסל קינטי משולב אור.

בבריטניה

עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 עזב להולנד ומשם עבר ללונדון ב-1935. בלונדון חי בהמפסטד יחד עם גרופיוס וגולים אחרים מגרמניה מבין אנשי הבאוהאוס. השניים ניסו להקים סניף של באוהאוס בלונדון, אך לא קיבלו תמיכה כספית. פנייתו של מוהולי-נג'י למשרות הוראה נדחו והא עבד בעיקר כצלם אדריכלות עבור המגזין Architectural Review. בן-ארצו הבמאי אלכסנדר קורדה ביקש ממנו עיצוב לסרט המדע הבדיוני "Things to Come", אולם בסופו של דבר דחה את הצעתו..

בארצות הברית

ב-1937 עבר מוהולי-נג'י לשיקגו, שם ייסד וניהל את "הבאוהאוס החדש". בית הספר נסגר מחוסר מימון שנה לאחר הקמתו, ונפתח מחדש ב-1939 בשם "המכון לעיצוב" (כיום IIT Institute of Design)‏.
בשנת 1946 נפטר מוהולי-נג'י מלוקמיה בשיקגו. על שמו קרויה אוניברסיטה לאמנות ועיצוב בבודפשט (Moholy-Nagy Művészeti Egyetem).
צבע מים

צבע מים (בלועזית: אַקוָורֶל) הוא צבע לציור המורכב מפיגמנטי צביעה, מים וגומי ערבי לעיבוי וייבוש.

אופן הציור בצבעי מים

צבעי מים ניתנים לשימוש על מצעי ציור רבים, ביניהם קרטון, בד, קיר ועוד, אך לרוב מצוירים על גבי נייר עבה ומותאם במיוחד לספיגה, הקרוי נייר אקוורל. צבעי מים מגיעים לצרכן בשני אופנים: צלוחיות ושפופרות. הצלוחיות מכילות תיבה קטנה של צבע מים מיובש, שניתן להמיסו במגע עם מים, והשפופרות מכילות צבע מים לח, שניתן לדללו במים או למרחו ישירות.
צבעי מים מתייבשים במהירות על הדף לשכבה שקופה למחצה (בהתאם למידת הדילול של הצבע בעת המריחה) וניתן לעבוד עליהם בשכבות, כמו גם להרטיב את הדף על מנת ליצור מחיקה של שכבה או פיזור שונה לשכבת צבע. טכניקה של הרטבת הדף לפני המריחה קרויה לעיתים "רטוב על רטוב".
שימוש בצבעי מים מאפשר רמות שקיפות שונות, החל מצבעים כמעט שקופים ועד אטימות מוחלטת. פעמים רבות נדרשת עבודה במספר שכבות על מנת להגיע למורכבות של צבע וטקסטורה. לפיכך, נדרשת מיומנות בעבודה עמם. הצבעים מתאימים לעבודות אמנות מופשטת באותה מידה שהם יכולים לשמש לעבודות היפר ריאליסטיות ומדויקות.

טכניקות ציור שונות

בטכניקת הציור בצבעי מים, מתחיל הצייר לרשום בעזרת צבע בהיר ומדולל במים ובהדרגה הוא מוסיף שכבות כהות ומדוללות פחות. זאת מכיוון שטיבם החצי-שקוף של צבעי המים אינו מאפשר בנוחות להבהיר את הגוון, ושכבה נוספת תכהה תמיד את זו שמתחתיה. בנוסף, הנייר וצבעו מהווים אלמנט מכריע בציור, כיוון שהוא משתקף דרך שכבות הצבע. בציורים רבים מהווה הנייר הבהיר תחליף לפיגמנט הלבן שאינו נמצא בדרך כלל בשימוש בעת ציור בצבעי מים. הציור נעשה בעזרת מכחולים בעלי סיבים רכים מאוד הקרויים מכחולי צובל, או מכחולים מסיבים סינתטים אחרים. קיימים גם צבעי מים אטומים, הקרויים גואש, שטכניקת השימוש בהם דומה לציור בצבעי שמן או אקריליק.

ציור בחיק הטבע

צבעי מים נחשבים למדיום פופולרי לציור בחיק הטבע, היות שהם דורשים מעט הכנות מוקדמות, יחסית לשיטות ציור כגון צבעי שמן. בהתאם, כמעט לכל מותג של צבעי מים יש גרסה ניידת, שהיא קופסה ובה סדרת צלוחיות ומגש ערבוב, או סדרת שפופרות קטנות. ניתן לפיכך לצייר בנוחות בצבעי מים בנסיעות ארוכות, כמו גם בחנייה ארעית בחיק הטבע. כצבעים מהירי ייבוש, קל לעבוד בשכבות מהירות ואקספרסיביות וללכוד על הדף מצבים משתנים כגון חיות בר ומזג אויר. רבים מבני האצולה האנגלים ציירו בצבעים אלה באופן זה.

שימור ציורים בצבעי מים

אחת הבעיות העיקריות עם צבעי מים היא המסיסות במים. גם כשהצבע יבש, מגע עם מים ימוסס אותו מחדש, וכך רסס אקראי עלול להרוס לחלוטין ציור בצבעי מים. מגע עם אוויר לח יכול אף הוא לשנות את הגוונים על הדף. על מנת לשמור על ציור בצבעי מים לאורך זמן, יש להשתמש בנייר בעל יכולת שימור, ולמסגר את הציור הגמור תחת זכוכית אטומה.
ליגת העל הרוסית ברוגבי

שיטת המשחקים

כל מועדון משחק נגד היריב פעמיים; ארבע נקודות מוענקות עבור ניצחון, שניים על תיקו, לא מוענקים נקודות על תבוסה. 
מאז 2006, הליגה נערכת בשיטת טבלת ליגה ופלייאוף. ארבע הקבוצות הטובות ביותר ממשיכות להתמודד בפלייאוף על תואר האליפות.

מבנה הליגות

הדרגה העליונה של הרוגבי ברוסיה היא ליגת העל. מתחתיה נמצאות הליגה הרוסית הראשונה ברוגבי (הדרגה השנייה) והליגה הפדרלית (הדרגה השלישית, המהווה לליגת החובבנים) המחולקת לשמונה חטיבות אזוריות: אורל, סיביר, עבר הוולגה, דרום, מרכז, מוסקבה, צפון-מערב וקרסנויארסק. 
לאחר כל עונה, שתי הקבוצות העליונות בליגה הראשונה מחליפות את שתי הקבוצות התחתונות בליגת העל והאלופות של כל אזור בליגה השנייה מחליפות את כל חמש הקבוצות התחתונות בליגה הראשונה.
הליגה השנייה היא הדרגה הנמוכה ביותר של הרוגבי המקצועני ברוסיה.

האליפות הסובייטית

האליפות הלאומית הראשונה ברוסיה, הייתה למעשה אליפות ברית המועצות (Чемпионат СССР по регби) שנערכה בשנים 1936,1938-1939 ובשנים 1966–1991, למעט שנת 1967.
במרבית שנות האליפות קבוצות הרוגבי המוסקבאיות היו הדומיננטיות ביותר, לצד קבוצות מקייב, כותאיסי וטביליסי.
הקבוצה שזכתה במירב התארים הייתה קבוצת VVA מחוז מוסקבה, שהיא קבוצת אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין מהעיר מונינו שבמחוז מוסקבה, שזכתה ב-9 אליפויות.

האליפות הרוסית

הליגה פעלה בתור הסופרליגה הרוסית ואורגנה מחדש בשנת 2005 תחת השם "ליגת הרוגבי המקצוענית" (Профессиональная регбийная лига). הליגה הוקמה בדמות הליגה האנגלית ברוגבי ואיחדה תחתיה את כל קבוצות הרוגבי הרוסיות. 
בשנת 2014 אורגנה מחדש בחסות פדרציית הרוגבי הרוסית תחת השם "הפרמייר-ליג הרוסי ברוגבי", או ליגת העל הרוסית ברוגבי (Регбийная премьер-лига) וארגון הליגה המקצוענית שניהל קודם את הליגה פורק והפך למלכ"ר.
חלבנה

חלבנה היא אחת מסממני הקטורת שהוקטר במקדש. היא הוכנסה בכמות של שבעים מנה לתוך הקטורת בכל שנה.

זיהוי

החוקר יהודה פליקס מזהה את החלבנה עם ferula galbaniflua, galbanum ואילו הרמב"ם הביא מספר דעות בזיהוי החלבנה; "יש שפירשוה ׳אלמחלב׳ ויש אומרים ׳אללאד׳ן׳ וזה בלתי נכון ויש אומרים ׳אלמיעה׳ והוא אפשרי יותר לפי שכבר באר התלמוד שהחלבנה ריחה רע כלומר שיש אי נעימות בריחה".
רש"י כתב שלחלבנה היה ריח רע כדי לאחד את עם ישראל ושגם החוטאים הם חלק מהכלל. רש"י גם כתב  שהחלבנה היא הגלבנ"א (גאלאבן).
לפי אחת מהדעות, מזהים את החלבנה עם השרף של עץ שמצוי בקפריסין והוא קרוי "ליקוידאמבר מזרחי" ונקרא בערבית מִיעַה, זוהי גם דעתו של הרמב"ם והרס"ג.]

משמעותה ביהדות

ה' ציווה את משה להכין קטורת: "ויאמר ה' אל משה קח לך סמים נטף ושחלת וחלבנה סמים ולבונה זכה בד בבד יהיה" (שמות, ל', ל"ד). הסממנים שכתובים בפסוק הם הסממנים שחובה לקחת מהם לקטורת, בנוסף לאלה שכתובים במסכת כריתות דף ו.
הבן איש חי מזהה את ריח הרע של החלבנה עם הכתוב בגמרא כי נישואי בת כהן עם זר אינו בכלל סעודת מצווה.
אכסניית ניקולאי

הקמת המבנה

הבניין הוקם כאכסניית גברים בשנת 1903 לאחר ששאר בנייני מגרש הרוסים לא יכלו להכיל את כמות הצליינים הרוסים שהגיעו באותה תקופה לירושלים. הוא הכיל כ-1200 מקומות לינה לגברים ונקרא על שמו של הצאר ניקולאי השני, ששלט ברוסיה באותה תקופה.

המנדט הבריטי

לאחר כיבוש ירושלים בידי הבריטים בשנת 1917, הלאימו הבריטים את מבני מגרש הרוסים וביניהם גם את אכסניית ניקולאי והפכו אותם למבני שלטון. מבנה אכסניית ניקולאי הפך להיות המטה הארצי של הבולשת הבריטית בארץ ישראל ותחנת משטרה. בשנת 1937, על מנת לאפשר תנועה נוחה ברחוב יפו, הרסו הבריטים חלק קטן מהמבנה והתאימו את חזיתו שפונה לרחוב יפו לקו שאר החזיתות ברחוב. ב-23 במרץ 1944 פוצץ האצ"ל במקביל את משרדי הבולשת בירושלים, יפו וחיפה. בפיצוץ במטה הבולשת באכסניית ניקולאי נהרס חלק מהמבנה ושוקם על ידי הבריטים לאחר מכן. במהלך הטמנת חומרי הנפץ במקום נפצע לוחם האצ"ל אשר בנזימן ונפטר מפצעיו לאחר כמה שעות. לאחר התקפה זו על בניין הבולשת והתקפות נוספות בהם פיצוץ מלון המלך דוד, גידרו הבריטים את האזור והקימו בו "בווינגרד" סגור ומבוצר.

לאחר קום המדינה

ב-14 במאי 1948, מיד עם צאת הבריטים מירושלים, נתפס מגרש הרוסים, ובתוכו אכסניית ניקולאי, ללא קרב על ידי כוחות ההגנה והאצ"ל, במסגרת מבצע קלשון, קודם שהספיקו הכוחות הערביים לתופסו בעצמם. לאחר הקמת מדינת ישראל הפך המבנה למטה מחוז ירושלים במשטרת ישראל. עם השנים הבניין הוזנח והוספו לו תוספות ארעיות שונות שפגמו במראו. בשנת 2010 החלו עבודות שיפוץ ושימור במבנה במטרה להחזיר לו את מראהו המקורי ולהתאימו לסטנדרטים מודרניים.
אינטרפולציה ליניארית

במתמטיקה, אינטרפולציה ליניארית היא שיטה של התאמת עקומה תוך שימוש בפולינום ליניארי כדי לבנות נקודות חדשות בטווח של נקודות נתונים בדידות ידועות.

אינטרפולציה של קבוצת נתונים

אינטרפולציה ליניארית על קבוצה של נקודות נתונים  מוגדר כשרשור אינטרפולנטים ליניאריים בין כל זוג של נקודות נתונות. התוצאה היא עקומה רציפה, בדרך כלל עם נגזרת בלתי-רציפה, היינו פונקציה חלקה - .

יישומים

אינטרפולציה ליניארית משמשת לעיתים קרובות כדי למלא פערים בטבלה. נניח שיש טבלה שמכילה אוכלוסיית ארץ מסוימת ב-1970, 1980, 1990 ו-2000, ורוצים להעריך את האוכלוסייה ב-1994. אינטרפולציה ליניארית היא דרך קלה לעשות את זה.
הפעולה הבסיסית של אינטרפולציה ליניארית בין שני ערכים נפוצה בגרפיקה ממוחשבת. בז'רגון, פעולה זו נקראת lerp. המונח יכול לשמש פועל או שם עצם של הפעולה. 
פעולות lerp בנויות לתוך החומרה של כל מעבד גרפי במחשב מודרני. הן משמשות לעיתים קרובות בתור אבני בניין עבור פעולות מורכבות יותר: לדוגמה, אינטרפולציה ביליניארית ניתן להשיג בשלוש פעולות lerp. מכיוון שפעולה זו "זולה" (מבחינת ביצועים), זה גם דרך טובה ליישם טבלאות חיפוש מדויקות עם חיפוש מהיר עבור פונקציה חלקה מבלי לבצע יותר מדי דגימות של ערכי הטבלה.

דיוק

אם פונקציית C⁰ אינה מספיקה, למשל אם התהליך הזה הפיק נקודות נתונים הידועות כחלקות יותר מ - C⁰, מקובל להחליף אינטרפולציה ליניארית עם "אינטרפולציית שֶׁגֶם" (spline interpolation), או אפילו אינטרפולציה פולינומית במקרים מסוימים.

רב משתנים

אינטרפולציה ליניארית כפי שמתוארת כאן היא עבור נקודות נתונים בממד המרחבי הבודד. במקרה של שני ממדים מרחביים, הרחבה של אינטרפולציה ליניארית נקרא אינטרפולציה בילנארית, בשלושה ממדים, אינטרפולציה תרילינארית. יש לשים לב, כי אינטרפולנטים אלו כבר אינם פונקציות ליניאריות של קואורדינטות מרחביות, אלא תוצרים של פונקציות ליניאריות; תופעה זו של איבוד ליניאריות באה לידי ביטוי בבירור באיור שלמטה של אינטרפולציה בילנארית. הרחבות אחרות של אינטרפולציה ליניארית יכולות להיות מיושמות בסוגים אחרים של רשת (mesh), כגון רשת משולשת או טטראהדרלית, כולל "משטח בזייר" (Bézier surface). אלה עשויים להיות מוגדרים כפונקציה ליניארית רב ממדית (האיור התחתון).
ברטוצ'ו ואליירו

ברטוצ'ו ואליירו או ברטוצ'ו ואלייר (באיטלקית: Bertuccio Valiero; ‏ 1 ביולי 1596 - 29 במרץ 1658) היה הדוכס ה-102 של ונציה. ואליירו כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-15 ביוני 1656 ועד פטירתו.

קורות חיים

ברטוצ'ו ואליירו נולד בוונציה לסילווסטרו ואליירו ולביאנקה פריולי. ואליירו היה איש משכיל אולם לא ברור האם רכש תואר אקדמי. ואליירו נשא לאישה את בנדטה פיזאני, ולזוג נולדו ילדים רבים (מספרם המדויק אינו ברור). כל ילדיו של ואליירו נפטרו בגיל צעיר למעט סליבסטרו ואליירו אשר לימים כיהן כדוג'ה.
בריאותו של ואליירו הייתה רעועה כל משך חייו, אולם עושרו הרב איפשר לו לעסוק בפוליטיקה והוא שירת את לה סרניסימה במספר משרות רשמיות ובהם פודסטה במספר ערים ושגריר לה סרניסימה בחצר האפיפיור אלכסנדר השביעי.
לאחר מות הדוג'ה קארלו קונטאריני, ב-1 במאי 1656, היה ואליירו מועמד לתפקיד הדוג'ה, אולם הפסיד בבחירות לפרנצ'סקו קורנארו. קורנארו נפטר ב-19 ימים לאחר מכן, ובחירות חדשות נערכו ב-15 ביוני בהן נבחר ואליירו בהצבעה הראשונה שנערכה. באותה עת הייתה ונציה מעורבת במלחמת כרתים במסגרתה נאבקה באימפריה העות'מאנית על השליטה בכרתים. ואליירו הציע לעות'מאנים לחתום על הסכם שלום אולם הסולטאן סירב. בתגובה יצא ואליירו בראש הצי הוונציאני דרך הדרדנלים במטרה לתקוף את איסטנבול ולהביא לסיום המלחמה (או לפחות להקל את המצור על קאנדיה). המתקפה לא הביאה לסיום המלחמה או להקלת המצור.
בשנת 1605, בשל מחסור בכספים למימון המלחמה, ואליירו הרשה לישועים, אשר גורשו מהעיר ונציה בשנת 1606 על ידי הדוג'ה לאונרדו דונאטו, לשוב אל העיר בתמורה לתשלום. ואליירו עצמו תרם לקופת הרפובליקה 10,000 דוקטים מהונו האישי, אולם הרפובליקה עמדה על סף פשיטת רגל בעת פטירתו של ואליירו בשל בריאותו המעורערת, ב-29 במרץ 1658, שנתיים לאחר בחירתו לתפקיד.
אנדרטה לזכרו נבנתה בכנסיית סנטי ג'ובאני אי פאולו ביוזמת בנו.