פאלמדייל

היסטוריה

המתיישבים האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור והקימו יישוב היו ממוצא גרמני-שווייצרי. בשנת 1886 הגיעה קבוצה של אירופאים וקנו את הקרקע. נאמר להם שהשטח קרוב לאוקיינוס בגלל עצי הדקל שעמדו שם. האירופאים, שמעולם לא ראו עצי דקל חשבו שעצי יהושוע הם דקלים ולכן קראו ליישוב שהקימו "פאלמנטל" (בתרגום מגרמנית: עמק הדקלים).
היישוב הוכר רשמית ב-17 ביוני 1888. חוסר ניסיון בחקלאות באזור מדברי-צחיח ומיקומו של היישוב הרחק מכל דרך ראשית ומסילת רכבת גרמו להגירה שלילית מהיישוב, עד שבשנת 1889 נותרה משפחה אחת בלבד. רוב התושבים שעזבו התיישבו יחדיו והקימו יישוב חדש לא הרחק, ליד מסילת הרכבת של חברת סאותרן פסיפיק. היישוב החדש נקרא בשם 'פאלמדייל' והוקם במקום בו כיום נמצא מרכז העיר.
תוך זמן קצר הוקמה תחנת רכבת ביישוב על מסילת הברזל של חברת סאותרן פסיפיק שקישרה בין לוס אנג'לס לסן פרנסיסקו, מה שתרם רבות לכלכלת היישוב ולגידול האוכלוסייה.
עם גידול האוכלוסייה נוצרה בעיית מחסור במים. באותה תקופה נאלצו להביא מים על עגלות רתומות לסוסים, והמחסור גרם למים להתייקר מאוד. רק בשנת 1913 הסתיימה בנייתו של 'מוביל מים קליפורניה-לוס אנג'לס'. לאחר שהושלמה בנייתו, כל אזור לוס אנג'לס החל לצמוח במהירות ושטחים מדבריים החלו להתמלא ביבולים של פירות, בעיקר תפוחים ואגסים.
בשנת 1915 יצא לאור לראשונה העיתון המקומי 'פליימדייל פוסט', כיום הוא נקרא 'אנטילופה ואלי פרס'.
בשנת 1921 נפתח כביש סלול בין לוס אנג'לס לפאלמדייל. הייתה זו פריצת דרך בתחום התחבורתי באותה תקופה והיה הכביש הראשון מלוס אנג'לס לאחת העיירות בקרבתה. כיום הכביש נקרא כביש סיירה.
בשנת 1924 הושלמה בנייתו של 'סכר ליטלרוק' ו'מאגר הרולד' אשר נבנו על מנת להבטיח כמות מים מספקת לאוכלוסייה הגדלה של פאלמדייל, לתעשייה ולחקלאות. כיום 'מאגר הרולד' נקרא אגם פאלמדייל.
חקלאות היוותה כמקור פרנסה העיקרי של תושבי פאלמדייל ושכנתה הצפונית לנקסטר עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בשנת 1933 נבנה בסיס חיל האוויר של הצבא מוּרוֹק' (כיום שמו "בסיס חיל האוויר אדוארדס") 10 ק"מ צפונית ללנקסטר.
בשנת 1952 הוסב נמל התעופה האזרחי ששירת את תושבי פאלמדייל למרכז חקר החלל, מחקר וניסויים של חיל האוויר האמריקני. כתוצאה מכך הוסבה התעסוקה העיקרית של האזור למתקנים אלו, והחקלאות נדחקה הצידה. בבסיס הניסויים נוסו מספר כלי טיס של חיל האוויר, בהם: B-2 ספיריט, X-15, F-117 נייטהוק, F-35 לייטנינג II ועוד.
ב-24 באוגוסט 1962 הוכרזה פאלמדייל רשמית כעיר. שטחה הכולל אז היה 5 ק"מ רבועים בלבד.
בשנת 1980 חיו בעיר 12,000 תושבים, ועם בנייתו של כביש מהיר שחיבר אותה ללוס אנג'לס האוכלוסייה החלה לצמוח במהרה. במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 חלה צמיחה משמעותית באוכלוסייה. החלו להיבנות יותר ויותר שכונות יוקרה, ופאלמדייל הפכה לעיר פרבר אטרקטיבית לעובדים בלוס אנג'לס. במהלך שנות ה-90 הייתה פאלמדייל העיר עם שיעור הצמיחה הגבוהה ביותר במדינת קליפורניה, והשנייה בארצות הברית.

העיר כיום

פאלמדייל כיום היא העיר הגדולה ביותר בעמק אנטילופה, והרביעית בגודלה במדבר מוהאבי (אחרי לאס וגאס, הנדרסון וצפון לאס וגאס). במהלך 25 שנים האחרונות פאלמדייל מדורגת בין 25 הערים המתפתחות בארצות הברית. נכון ל-1 בינואר 2009 נמנו בה 151,346 תושבים. היא נחשבת עיר מבוססת ובטוחה.
בשנת 2005 נפתחה תחנה אוטובוסים מרכזית גדולה בעיר ליד תחנת הרכבת. התחנה אמורה לספק פתרון תחבורה ציבורי יעיל לתושבי האזור. לקראת סוף 2009 אמור להיפתח בעיר מרכז רפואי מתקדם בעלות 200 מיליון דולר.

כלכלה

התעשייה החשובה ביותר בעיר היא הנדסת אווירונאוטיקה ותעשיית האוויר והחלל. בלוס אנג'לס אך גם בעיר עצמה ישנם מספר חברות ענק בינלאומיות, המספקות מגוון רב של עבודות לתושבי האזור (בעיקר בתחום התעופה והחלל) כגון: לוקהיד מרטין, נורת'רופ גראמן, בואינג, בנק אוף אמריקה, צ'ברון ועוד.
בעיר מספר גדול של מפעלים וחברות שונות, הנהנים ממדינות עידוד ממשלתית ועירונית בדמות הקלות מס ותמריצים.

גאוגרפיה

העיר משתרעת על שטח של 272.2 קמ"ר, בגובה 809 מטרים מעל פני הים, כ-60 ק"מ צפונית ללוס אנג'לס, במחוז לוס אנג'לס. גבולותיה של העיר הם: רכס הרי סן גבריאל מדרום, המפרידים בינה לשכונות הצפוניות של לוס אנג'לס, מצפון העיר השכנה לקסטר, ממזרח מדבר מוהאבי.
העיר ממוקמת קרוב להעתק סן אנדראס, דבר המעמיד אותה בסיכון גבוה לרעידת אדמה, במיוחד בחלקה הצפוני של העיר.

תחבורה ציבורית

ישנו מגוון רחב של תחבורה ציבורית בעיר כגון: אוטובוסים, רכבות ומטוסים.
תחנה מרכזית של פאלמדייל שנבנתה בשנת 2005, היא גם תחנת רכבת מרכזית בעיר.
את שירות הרכבות לתושבי העיר מעניקות החברות: מטרולינק- לנסיעות באזור לוס אנג'לס ואמטרק למרחקים ארוכים.
התחנה מיודעת גם להיות תחנה לרכבות מהירות של 'רכבת מהירה של קלירפוניה', פרויקט שעבודתו אמורה להתחיל בשנת 2011 בעלות 9.95 מיליארד דולר ובו תיבנה מסילת רכבת מהירה בין סן דייגו לסן פרנסיסקו וסקרמנטו דרך לוס אנג'לס.

נמלי תעופה

נמל תעופה אזורי לוס אנג'לס-פאלמדייל ממקום בקרבת העיר ובו שני מסלולי המראה ונחיתה, כל אחד מהם באורך 3.5 ק"מ. נמל התעופה האזרחי הוא גם בסיס של חיל האוויר האמריקאי ועל כן אין בו טיסות סדירות אלא טיסות מיוחדות מדי פעם.