גור אלרואי

ביוגרפיה

גור אלרואי נולד בתל אביב, בילדותו ונעוריו התגורר עם הוריו ושני אחיו בשכונת רמת אשכול בירושלים. אביו, יואש אלרואי, שימש שנים רבות כמנהל מחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית. את לימודיו התיכוניים השלים בבית הספר ע"ש רנה קסין בירושלים. בשנת 1987 התגייס ושירת כלוחם בחטיבת גבעתי. הוא השתחרר מצה"ל בשנת 1991 בדרגת סגן.
מסלולו האקדמי של אלרואי החל באוניברסיטה העברית בירושלים. את לימודי התואר הראשון סיים בשנת 1995 בחוג לתולדות עם ישראל ובחוג להיסטוריה כללית. בשנת 1997 סיים בהצטיינות יתרה את לימודיו לתואר מוסמך במכון ליהדות זמננו ע"ש אברהם הרמן באוניברסיטה העברית. עבודת המוסמך שלו עסקה בסוגיית ההתאבדות בתקופות העלייה השנייה והעלייה השלישית. אלרואי המשיך ללימודי תואר שלישי במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים וכתב עבודת דוקטורט על ההגירה היהודית לארץ ישראל בראשית המאה ה-20: המקרה של העלייה השנייה בהנחיית פרופ' חגית לבסקי ופרופ' גדעון שמעוני. בשנת 2002 התקבל אלרואי כמרצה בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה. בשנת 2014 זכה בתואר פרופסור מן המניין. בשנים 2009–2011 שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת קולומביה בארצות הברית. עם חזרתו לישראל התמנה לראש בית הספר להיסטוריה באוניברסיטת חיפה עד שנת 2016. בין השנים 2006–2009 שיש גם כראש החוג ללימודי ארץ ישראל ובשנת 2016 נבחר לדיקן הפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת חיפה.
בשנת 2013 יזם והקים אלרואי את תוכנית רודרמן ללימודי יהדות ארצות הברית, תוכנית ייחודית וחלוצית באקדמיה הישראלית בשותפות עם קרן משפחת רודרמן. תוכנית רודרמן מכסה מגוון רחב של נושאים הנוגעים לחיים היהודיים בארצות הברית, לחברה האמריקנית ולקשר ארוך הטווח והחשוב בין הקהילה היהודית אמריקנית, מדינת ישראל והחברה הישראלית.
פרופסור אלרואי פרסם שישה ספרים על ההגירה היהודית בראשית המאה ה-20 ועל האידאולוגיה הטריטוריאליסטית ומאמרים רבים בכתבי עת מובילים בישראל ומחוצה לה. הוא מלמד באוניברסיטת חיפה קורסים בנושאים מגוונים, ביניהם: "ההגירה היהודית לארצות הברית ולארץ ישראל", "הציונות ומתנגדיה" ו"ארץ ישראל המנדטורית". לצד עבודת המחקר הפורה שלו שימש כיועץ מוזיאון ההגירה באנטוורפן, בלגיה. אלרואי משרת במילואים כחוקר ביחידת אית"ן, המערך לאיתור נעדרים בצה"ל והצליח לפענח שלושה תיקי נעדרים ממלחמת תש"ח.
אלרואי מתגורר בחיפה, נשוי ואב לשניים.

מחקריו

מחקריו הרבים של אלרואי הטביעו את חותמם בחקר ההגירה היהודית בכלל ובחקר ההגירה היהודית לארץ ישראל בפרט ונחשבים לפורצי דרך הן בזכות המתודולוגיה הייחודית שפיתח והן בזכות מסקנותיו המקוריות.
תרומתו למחקר סבה על ארבעה צירים עיקריים:

הציר האינדיווידואלי

הנחת היסוד של אלרואי היא שהגירה היא בראש ובראשונה חוויה אינדיבידואלית וכי יש לבחון אותה מנקודת המבט של המהגר על מנת לעמוד על טיבה. במחקריו של אלרואי משמשים המהגר היחידני ומשפחתו כקטגוריה אנאליטית מרכזית. באמצעות ניתוח מקורות ראשוניים חדשניים בהיסטוריוגרפיה הציונית והיהודית של חקר ההגירה נחשפים לבטיו ומהלכיו של המהגר היהודי החל מקבלת ההחלטה להגר ועד הגעתו לארץ היעד. ברוב מחקרי ההגירה נתפס שלב ראשוני זה כמובן מאליו ולא הוקדשו מאמצים לפענחו, בעוד במחקריו של אלרואי נחשף שלב זה כמכריע ומהותי לצורך הבנת תהליך ההגירה בשלמותו.

הציר ההשוואתי והרב תחומיות

במחקריו של אלרואי נעשה שימוש בפרספקטיבה ההשוואתית לצורך בחינת הרכב המהגרים, גלי ההגירה, ארצות המוצא של המהגרים היהודים ועוד. אחת התרומות המחקריות העיקריות של אלרואי בהקשר זה היא חשיפת קבוצות מהגרים אשר הגיעו לארץ ישראל אך לא זכו להכרה בהיסטוריוגרפיה הציונית.

הציר המגדרי

כדי להבין את החברה הכללית וחברת המהגרים בפרט אלרואי בוחן את החוויה המגדרית כמעורבות האקטיבית והפסיבית של נשים בתהליכי הגירה וחוקר תופעות חברתיות שליליות הנלוות לתהליך ההגירה, כגון: נטישת נשים, אונס, זנות וסחר בנשים.

ההבחנה הטיפולוגית בין עולים ומהגרים

בציר זה מתגלמת במחקריו של אלרואי הבחנה טיפולוגית בין עולים ומהגרים המבוססת על ניתוח סמנטי של מונחים אלה במחשבה הציונית. אלרואי יצא נגד טענה רווחת בהיסטוריוגרפיה, לפיה 'עלייה' הוא מונח נייטרלי. לטענתו המונח חדור תוכן ערכי ואידאולוגי אשר מצד אחד מייחס לכל יהודי שמגיע לארץ ישראל מוטיבציה לאומית ומצד אחר מטשטש, עד כדי מעלים, גורמי הגירה אחרים. לפי אלרואי זוהי דוגמה מובהקת המעידה על גיוס השפה למטרותיה של תנועה לאומית. על כן הוא סבור כי אין ההיסטוריון נדרש לקבל את המינוח הלאומי ללא ערעור ועליו לבחון את ההגירה לארץ ישראל באותן אמות מידה המקובלות בחקר ההגירה הכללי. כפתרון וכאתגר מציע אלרואי הבחנה טיפולוגית בין שני המונחים המגדירים כניסה לארץ חדשה, בין אם זו ארץ ישראל ובין אם ארץ יעד אחרת: "עלייה" ו"הגירה".

אימיגרנטים: ההגירה היהודית לארץ ישראל בראשית המאה העשרים

ספר זה ראה אור בשנת 2004 בהוצאת יד בן-צבי. הספר מבקש לבחון, באמצעות סיפוריהם של מהגרים מן השורה, את שלביה והשתלשלותה של ההגירה היהודית. הספר בוחן מנקודת מבט השוואתית את הרכב המהגרים שהגיעו לארץ ישראל בתקופת העלייה השנייה (1914-1904) וממצאיו מצביעים, בין היתר, על מספר קווי דמיון בין המהגרים שהגיעו לארץ ישראל לבין אלו שהיגרו לאמריקה, כמו גם על קבוצות מהגרים שהגיעו לארץ ישראל אך לא זכו להכרה בהיסטוריוגרפיה הציונית. בשנת 2014 התפרסמה גרסה אנגלית של הספר בהוצאת סטנדפורד המרחיבה את היריעה בהיבטים מסוימים, כגון ההיבט המגדרי.

המהפכה השקטה: ההגירה היהודית מהאימפריה הרוסית, 1924-1870

ספר זה יצא לאור בשנת 2008 על ידי מרכז שזר. ספר זה הוא אחד החשובים שנכתבו על ההגירה היהודית הגדולה ממזרח אירופה. הספר שופך אור על "המהפכה השקטה" שבמהלכה עזבו את מזרח אירופה כשליש מכלל היהודים אל עבר העולם החדש. פרופסור אלרואי ביקש להתחקות אחר מגוון לבטיו וקשייו של המהגר היהודי היחידני משך כל תהליך הגירתו ועד הגעתו לנמלי היעד בניו יורק, בואנוס איירס או יפו. הספר בוחן גם את השפעת תהליך ההגירה על המשפחה היהודית ואת יחס החברה היהודית המזרח אירופאית להגירה היהודית ההמונית.

מחפשי מולדת: ההסתדרות הטריטוריאליסטית היהודית (יט"א) ומאבקה בתנועה הציונית בשנים 1905–1925

עוסק בהיסטוריה אינטלקטואלית בשונה מקודמיו אשר עסקו בהיסטוריה חברתית. בספר מתחקה אלרואי אחר נבכי המחשבה הטריטוריאליסטית מראשיתה, עם פרסום ה"אוטואמנציפציה" של פינסקר ועד התפרקות יט"א ודעיכת הרעיון שעמד בבסיסה. הספר מספר את קורות מסע החיפושים אחר ה'מולדת' ובוחן את האירועים הדרמטיים שקדמו להקמת יט"א, את פולמוס אוגנדה בימי הרצל ולאחר מותו, את פרישתם של מייסדי יט"א מההסתדרות הציונית והקמת ארגונם ואת האידאולוגיה של הארגון ומאבקו עם ההסתדרות הציונית. הספר מציג היבט חשוב בשיח האידאולוגי שרחש בתנועה הציונית בעשור שקדם למלחמת העולם הראשונה ומהווה תרומה חשובה להבנת תולדות העם היהודי והתנועה הציונית בעידן שקדם להכרה הבין-לאומית בזכויותיו של העם היהודי בארץ ישראל. גרסתו האנגלית של הספר יצאה לאור בשנת 2016 בהוצאת אוניברסיטת ויין מדטרויט.

"Bread to Eat and Clothes to Wear: Letters from Jewish Migrants in the Early Twentieth Century"

ספר זה יצא בשנת 2011 בהוצאת אוניברסיטת ויין. חלקו הראשון של הספר כולל מבוא נרחב המתאר את היקף ההגירה היהודית ומאפייניה הייחודיים, דן בהקמת לשכות המודיעין שהקימו ארגונים יהודים בינלאומיים ומנתח היבטים שונים של ההגירה היהודית כפי שהם משתקפים במכתבי המהגרים. חלקו השני של הספר כולל 66 מכתבים פרי עטם של יהודים ממזרח אירופה. מכתבים אלה מעידים על התהליך המורכב של ההגירה, על הצורך העז של המהגרים במידע, על מצבם העגום של הנשים היהודיות שנותרו מאחור, על הפוגרומים מהם סבלו היהודים ועל מכשולים נוספים שעמם התמודדו המהגרים בדרכם לארץ היעד.