google/wiki40b huggingface dataset:
ישראל אדלר (מוזיקולוג)

ביוגרפיה

נולד ב-1925 בברלין בירת גרמניה, בנם של פאני לבית פרידמן והרמן אדלר. בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל עם אביו בשנת 1937. הוא השתתף בקרבות במלחמת העצמאות, ולאחר קום המדינה נסע לצרפת להמשיך בלימודיו בקונסרבטואר של פריז (1949–1953) ואחר במחלקה למוזיקולוגיה של אוניברסיטת סורבון, שהעניקה לו תואר דוקטור בשנת 1963. במקביל ללימודיו עבד בספרייה הלאומית של צרפת כממונה על מחלקת העברית והיהדות.
עם שובו לישראל התקבל לעבודה בבית הספרים הלאומי, כמנהל מחלקת המוזיקה, הקים את הפונותיקה הלאומית (ארכיון הצליל הלאומי) ואת המרכז לחקר המוזיקה היהודית ועמד בראשו במשך שנים רבות. אדלר יזם את הקמת האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה ועמד תקופה מסוימת בראשו. בשנת 1971 הצטרף לחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1973 התמנה למרצה למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1998 זיהה אדלר אורטוריה של המלחין האיטלקי כריסטיאנו ג'וזפה לידרטי (Cristiano Giuseppe Lidarti) משנת 1774, שהתגלתה באוניברסיטת קיימברידג'. האורטוריה, "תשועת ישראל ביד אסתר", בוצעה בבכורה עולמית בפסטיבל מונפליה 2003.
ערך את כתב העת "יוּבָל: קובץ מחקרים של המרכז לחקר המוזיקה היהודית" בהוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס.
אדלר נמנה עם מייסדי האיגוד העולמי לארכיוני צליל (International Association of Sound and Audiovisual Archives,‏ IASA) והיה חבר בוועד המנהל של המועצה הבינלאומית למוזיקה של אונסק"ו ובהנהלת האיגוד הבינלאומי למוזיקולוגיה.

פרסומיו

ישראל אדלר ערך יצירות מוזיקליות וכתבים בנושאי מוזיקה, מהם בנפרד ומהם עם חוקרים אחרים, כמו בתיה באיאר ואליהו שלייפר. כמו כן ערך פרטיטורות ובאסו קונטינואו.
לאה רפאלי (צנציפר)

לאה רפאלי (צנציפר) (1901 ה'תרס"א - 1979 אב ה'תשל"ט) הייתה שחקנית, אמנית תיאטרון, קריינית, משוררת וכותבת פיליטונים רוסייה - ישראלית. פעילת צעירי ציון והחלוץ ואסירת ציון. במקצועה עסקה כרוקחת והייתה מחלוצי הרוקחות בארץ ישראל. בת למשפחת ליין (חן) ואשתו של אריה רפאלי (צנציפר).

קורות חיים

נולדה ב-1901 בנוול למנחם מנדל ליין (חן) בן משה לייב ליין בנו של הרב פרץ חן, ולחנה בת איסר קלאצקין, אחיו של הרב אליהו קלאצקין, משפחת חסידי חב"ד. למדה בגימנסיה עד 1917, ואז נסעה לפטרוגראד, שם השתלמה ברוקחות באקדמיה המדיצינית הצבאית.
ב-1919 נבחנה לתיאטרון היהודי הממלכתי אצל אלכסיי גרנובסקי והתקבלה עם עוד מספר שחקנים מתוך 75 נבחנים. לאה לא התחברה להגותו של גרנובסקי, שקידש את התנועה הפיזית החיצונית כעיקר התיאטרון, ולאחר זמן נטשה אותו. בהמשך נבחנה לסטודיו לאמנות התיאטרון על שם שלום עליכם בראשות אלכסיי דיקי, שם למדה שנתיים.
ב-1921 נאסרה באשמת פעילות של צעירי ציון והחלוץ בדירתה המשותפת עם אחותה מרים. היא הוגלתה לאוראל, וכעבור שנה וחצי ב-1926 הורשתה לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל, בה עברה את קשיי הקליטה של החלוצים. באותה שנה נישאה לאריה רפאלי (צנציפר).
היא עסקה כרוקחת בקופת חולים בתל אביב, וכשרכשה את השפה העברית עסקה בקריינות בנשפים אמנותיים, ברדיו ובהופעות יחיד שערכה כערבי שירה ומשחק. ב-1964 שהתה בארצות הברית ובקנדה, שם ערכה ערבים והופיעה ברדיו בניו יורק ומונטריאול. במוסקבה כתבה שירים ופרודיות על גירוש מוסקבה והם נפוצו בעיתונות המקומית, בישראל כתבה פיליטונים בעיתונים שונים כ"איתנים" ו"בינינו".
יובל מלחי

קורות חייו

מלחי נולד בקיבוץ גבים שבנגב וגדל במושב אביחיל שבשרון. בנעוריו עזבה משפחתו את ישראל והיגרה לארצות הברית. לאחר סיום לימודיו האקדמיים, חזר מלחי לישראל והתגייס לחיל השריון. במהלך שירותו שירת גם ברצועת הביטחון בלבנון. לאחר שחרורו עבר מלחי לניו יורק ועבד בתחום ההייטק על קו ישראל–ניו־יורק.
ב-2002 היה שותף בכתיבת ספר בתחום מחסני הנתונים יחד עם ג'פרי ר' גארבוס.
ב-2012 החל מלחי לפרסם כתבות העוסקות בהיסטוריה. הכתבות התפרסמו, בין השאר, במגזין סגולה, במגזין עיניים ואצל העמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה בא"י.
מלחי משמש כפאנליסט במספר תוכניות טלוויזיה, בהן לונדון את קירשנבאום, העולם הבוקר עם אברי גלעד והילה קורח ובערוץ i24news בשפה האנגלית. מלחי גם מלמד קורס הפקת פודקאסטים בבית אריאלה.
ברדיו מתארח מלחי באופן קבוע בתוכנית "שלושה שיודעים" בהנחית דודו ארז בכאן תרבות ובתוכנית "השעה הבינלאומית" עם ערן סיקורל המשודרת ברשת ב'. כמו כן, משמש מלחי עמית ומרצה בעמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה ומרצה ביחידת המרצים של חיל החינוך.
מלחי בעל תואר ראשון ושני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת סירקיוז. במהלך לימודיו התמחה בארגון הצלב האדום בז'נבה שבשווייץ ובקונגרס ארצות הברית, בוועדה ליחסים בינלאומיים בבית הנבחרים.

פודקאסטים

בשנת 2008 החל מלחי להפיק ולשדר את הפודקאסט "קטעים בהיסטוריה". במהלך השנים פרסם פרקים בנושאים שונים כמו מרד בר כוכבא, מלחמת האזרחים האמריקנית, סדרה רחבת היקף על מלחמת העולם הראשונה, כמו גם ראיון יוצא דופן עם איש ה-SS ארי אוטלינדֶה. במהלך השנים התרחבה פעילות הפודקאסט. בשנת 2013 הפך מלחי לפודקאסטר הראשון בישראל במשרה מלאה.
בסוף שנת 2017 החלה הטלוויזיה החינוכית לשדר פודקאסט נוסף המספר את סיפורה של מלחמת העולם השנייה. את הפודקאסט הפיק מלחי יחד עם רני שחר ובעזרת צוות נרחב של חוקרים וכותבים. הפודקאסט מספר את סיפורה של המלחמה על פי סדר כרונולוגי בכל החזיתות במלחמה ומביא סיפורים עלומים לקדמת הבמה. מלחי גם הפיק פרויקט בשם "גיבורים נשכחים", יחד עם בית אבי חי, בו מסופר על דמויות יהודיות וישראליות יוצאות דופן שנשכחו מהתודעה הציבורית. בשנת 2016 החל להפיק פודקאסט נוסף בשם "סיפור אחר", לזכרה של שירה בנקי שנרצחה במצעד הגאווה בירושלים בקיץ 2015. הפרויקט נוצר בשיתוף משפחתה של בנקי ובעזרת מימון המונים.
בשנת 2017 החל להגיש עבור מיזם הפודקאסטים של תאגיד השידור הציבורי את הפודקאסט הפילוסופי "לא סופי", לצידו של ד"ר אושי שוהם קראוס, ואת הפודקאסט "היסטוריה לילדים".
נכון לשנת 2017, הפודקאסט "קטעים בהיסטוריה" הוא הפודקאסט העצמאי השני המואזן ביותר בישראל על פי נתוני אתר ICast.

ספריו

ב-2002 היה חלק מצוות כותבים אשר עסק בפיתוח ספר מקצועי בשם ASE 12.5 Performance and Tuning, העוסק בתחום פיתוח ושיפור מחסני הנתונים בתחום התוכנה.
ב-2017 הוציא את הספר "הסיפורים הטובים בהיסטוריה".
שי מימון

קריירה

מימון נולד בנתניה ובצעירותו שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר טוברוק, ממנה עבר בגיל 16 למכבי חיפה. בשנים הראשונות בחיפה לא הרבה לשחק והושאל למכבי הרצליה ולמועדון ספורט אשדוד, עד שבתחילת עונת 2009/2010 חזר למכבי חיפה ואף היה שותף לניצחונות על רד בול זלצבורג, בעקבותיהם עלתה הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
בתחילת עונת 2011/2012 עבר למכבי פתח תקווה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית ושוחרר מהקבוצה. לאחר שלא שיחק כחצי שנה, בינואר 2013 חזר לשחק במ.ס. אשדוד. ב-3 בספטמבר 2014 חתם במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית. לקראת עונת 2015/2016 הצטרף לעירוני טבריה מליגה א'. אחרי עונה אחת חזר לליגה הלאומית כאשר חתם בעולה החדשה עירוני נשר.
מימון נכלל בסגל הנבחרת הצעירה של ישראל כשהעפילה לאליפות אירופה בשנת 2007, ובסך הכל רשם 20 הופעות במדי הנבחרת הצעירה. ב-26 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת אורוגוואי, ובסך הכל ערך שתי הופעות במדי הנבחרת הלאומית.
אחיו הוא הסטנדאפיסט קובי מימון.
פרנסיס הנרי מאי

קורות חיים

פרנסיס הנרי מאי נולד בדבלין שבאירלנד. מאי היה בנו הרביעי של ג. א. ס. מאי (G. A. C. May), נשיא בית המשפט העליון של אירלנד.
מאי התחנך בבית הספר הארו, ובמכללת טריניטי שבדבלין. מאי קיבל תואר BA בשנת 1881, ומונה לתפקיד באדמיניסטרציה הקולוניאלית בהונג קונג. בין השנים 1893–1902 כיהן כמפקד משטרת הונג קונג, ובין 1896–1902 כמפקד מכבי האש של הונג קונג.
בשנת 1886 מונה למזכיר האישי של המושל סר ג'ורג' ויליאם דה וו. בין השנים 1889–1891 כיהן כמזכיר האישי של המנהלן הראשי של המושבה ג'ורג' דיגבי בארקר.
בשנת 1891 מונה לסגן מזכיר המושבה, ובשנת 1892 לתפקיד גזבר המושבה בפועל. בשנת 1895 מונה כחבר המועצה המחוקקת של הונג קונג, ובאותה שנה קיבל תואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
בין השנים 1902 -1910 כיהן כמזכיר המושבה, ובשנת 1903–1910 כיהן כמנהלן בפועל של המושבה.
בשנת 1910 מונה לתפקיד מושל פיג'י ותפקיד הנציב העליון של מערב האוקיינוס השקט בו כיהן עד שנת 1912.
ס-24 ביולי 1912 מונה לתפקיד מושל הונג קונג, ונשא בתפקיד זה עד שנת 1919. ביולי 1912 נעשה ניסיון לרצוח אותו בעת שנסע באפריון שלו. הכדורים שנורו על ידי המתנקש לי האנג האנג פגעו באפריון של רעייתו של מאי, אשר נסעה לצידו. לי האנג האנג ביקש להתנקם במאי, בשל מעשיו בתקופה בה היה מפקד המשטרה (מאי הביא לכליאתו של אביו של האנג). מאז ניסיון התנקשות זה החל מאי לסוע במושבה ברכב במקום באפריון.
בשנת 1919 פרש מאי מתפקידו בשל בריאותו הלקויה ושב לאנגליה.
מאי נפטר בשנת 1922 ונקבר במנזר קלייר, בסאפוק שבאנגליה.

משפחתו

מאי נשא לאישה את הלנה בארקר (Helena Barker) בשנת 1891, בתו של מנהלן המושבה, מייג'ור ג'נרל ג'ורג' דיגבי בארקר. לזוג נולדו ארבע בנות.

מורשתו

על שמו של מאי קרויה דרך מאי, באזור המיד לוולז של האי הונג קונג. קרן הלנה מאי קרויה על שם אשתו.
המטרה

תוכן

הספר מתאר בצורה עלילתית את עקרונות תורת האילוצים ויישומם על רצפת היצור. העלילה מספרת על מנהל מפעל בשם אלכס שבשל הפסדים בחטיבה של התאגיד אליו שייך המפעל עומד תחת איום בסגירת המפעל. אלכס יוצר קשר עם המרצה שלו לפיזיקה מימי האוניברסיטה, יונה (בן דמותו של גולדרט), שעבר לייעוץ לארגונים. יונה מנחה את אלכס להבין את מטרת המפעל (להרוויח כסף) ואז עוזר לאלכס ולצוותו למצוא את האילוץ המונע מהמפעל להצליח - במקרה זה משאבי צוואר הבקבוק של הייצור ובאמצעות שינוי המיקוד שלהם, ממדדים מקומיים כגון נצילות למדדים מערכתיים כגון תפוקה, לקבל החלטות נכונות לגבי ניצול יעיל של האילוץ, הכפפת המשאבים לאילוץ ופריצת האילוץ. באמצעות 5 צעדי המיקוד של תורת האילוצים. הצעדים הללו הופכים את המפעל לרווחי ביותר ולמוביל בחטיבתו, והמפעל ניצל מסגירה. בעקבות ההצלחה מקודם אלכס לתפקיד מנהל החטיבה.

בעקבות הספר

עם פרסומו הצליח הספר מאוד ברחבי העולם והביקוש לתורתו החדשה של גולדרט גאה. ברם, הספר התמקד ברצפת הייצור, שכן גולדרט היה משוכנע שהקוראים יבינו כיצד להרחיב את העקרונות לעסק כולו והניח שזהו כל המידע הנדרש להבנת תורתו. משנוכח כי טעה, כתב ספרים נוספים והמשיך לפתח את השיטה והכלים תוך פישוטם.
ניבים בערבית בישראל

הניב הערבי בישראל הוא אחד הניבים הערבים, כאשר האוכלוסייה הערבית בישראל מדברת בניב הפלסטיני הדומה לסוריה ולבנון, למעט הבדואים, כשהדרומיים מהם מדברים בניב הבדואי הדומה לניב המדובר בסיני והבדואים הצפונים מדברים בניב בדואי הדומה לניב המדובר במזרח סוריה ועיראק. בנוסף לשוני זה קיימים הבדלים רבים בין הגיית המילים והאותיות בין אזור גאוגרפי לאזור אחר כמו, ערים לכפרים, כפרים לכפרים אחרים ועיר לעיר אחרת, כך שהמיעוט הערבי בישראל מדבר במספר ניבים ולא בניב אחיד, כאשר לכל אזור יש ניב שמייחד אותו ולעיתים בעיר או בכפר מסוים קיים יותר מניב אחד.

הגיית אותיות

אחד המאפיינים של השפה הערבית המדוברת הוא ביטויים שונים של האותיות, ובמיוחד האות ق (בעברית "ק"). כלומר, הגה אחד יכול להיאמר באופנים שונים. מאפיין זה קיים גם בקרב דוברי הערבית בישראל.
עוגת דבש

עוגת דבש (מכונה לעיתים לייקח) היא עוגה המומתקת באמצעות דבש, והנאכלת באופן מסורתי במהלך ראש השנה, בעיקר על ידי יהדות אשכנז.
מנהג אכילת עוגת הדבש התפתח בעקבות המנהג לאכול בראש השנה תפוח בדבש על מנת לסמל שנה מתוקה. מנהג נוסף הוא להגיש עוגה זו בצורה עגולה, בדומה למנהג להגיש חלה עגולה בראש השנה.
מתכונים לעוגות דבש רבים ושונים. בדרך כלל מדובר בעוגה דחוסה, מאורכת, בדומה ל"אינגליש קייק", לעיתים בתוספת אגוזים, שקדים או צימוקים, אך יש גם מתכונים קלי-משקל, המזכירים יותר עוגת ספוג. תוספות מקובלות הן קפה או תה, להדגשת הצבע, ותבלינים שונים, בהם ציפורן, זנגביל או קינמון. 
יש המשווים את עוגת הדבש ללחם זנגביל ("ג'ינג'רברד"), המקובל באירופה ובארצות הברית.
קיימת השערה, לפיה המסורת היהודית של עוגות דבש ראשיתה במצרים הקדומה, בעוגות שנקראו "בסבוסה"].
פראגנאננדה ראמשבאבו

ביוגרפיה

פראגנאננדה נולד בצ'נאי, בטאמיל נאדו, שבהודו, שם הוא מתגורר עד היום (2019). אחותו הבוגרת, וישאלי (ילידת 2001) היא רב-אמן לנשים.
אנוואר נוסייבה

תולדות חייו

נוסייבה נולד בירושלים למשפחה ידועה ובעלת נכסים. אילן היוחסין של משפחתו בירושלים מתחיל עם הכיבוש המוסלמי במאה ה-7 לספירה. הוא למד משפטים באוניברסיטת קיימברידג'. הוא עבד כעורך דין בירושלים והתמנה לשופט במערכת המשפט של המנדט הבריטי בארץ ישראל. בשנת 1948, בעת מלחמת העצמאות הוא נורה ונפצע באש מהדסה הר הצופים, בדרכו מנווה יעקב, בעת שהוביל כנופיה חמושה של ערביי חיפה שהגיעו לירושלים כדי לכבוש את כנסיית הקבר ומסגד עומר. בעת הטיפול בפציעתו נכרתה רגלו.
לאחר שנעדר מירושלים לתקופה קצרה, ושימש מזכיר ממשלת כל פלסטין, הוא שב אליה לאחר שסופחה לירדן. בשנת 1951 נבחר לפרלמנט הירדני. החל משנות ה-50 הוא מילא תפקידים שונים בממשלת ירדן. בספטמבר 1952 מונה לשר הבינוי והשיכון ובאוקטובר אותה שנה מונה אף לשר ההגנה, תפקידים בהם שימש עד חודש מאי 1953. במאי 1954 מונה בשנית לשר ההגנה ואף לשר החינוך. הוא שימש כשר ההגנה הירדני עד 28 במאי 1955.
בשנת 1963 הוא מונה על ידי המלך חוסיין לשגריר ירדן בבריטניה. בתקופת כהונתו בלונדון הוא יצר קשרים קרובים עם בני משפחת המלוכה הבריטית. בשנת 1965 מונה למושל ירושלים. לאחר מלחמת ששת הימים הפסיק לשרת במערכת השלטון הירדנית והיה לאחד הפלסטינים הראשונים שיצרו קשרים עם גורמי שלטון בישראל. הוא שימש יועץ משפטי של אונר"א. בשנות השבעים התפרסמו בעיתונות הישראלית פגישותיו עם לוי אשכול, גולדה מאיר, משה דיין, שלמה הלל, עזר ויצמן ושרים נוספים בממשלות ישראל.
החל משנת 1978 ועד סמוך למותו, הוא שימש יושב ראש מועצת המנהלים של חברת החשמל המזרח ירושלמית. הוא שימש אף נאמן ומחזיק במפתחות כנסיית הקבר בעיר העתיקה, זכות שבה משפחתו החזיקה לאורך מאות בשנים.
נוסייבה נפטר בירושלים בגיל 74 ונקבר בשטח מסגד אל-אקצא בהלוויית המונים. נוסייבה הותיר ארבעה בנים ושתי בנות. בנו סרי משמש נשיא אוניברסיטת אל-קודס, ובנו זאכי היה יועצו האישי של נשיא איחוד האמירויות הערביות זאיד בן סולטאן.
מריו פשאליץ'

היידוק ספליט

פשאליץ' נולד במיינץ שבגרמניה ועבר להתגורר בקרואטיה בגיל צעיר. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של NK GOŠK, ובשנת 2006 עבר למחלקת הנוער של היידוק ספליט.
לקראת עונת 2012/2013 נכלל פשאליץ' בסגל הקבוצה הבוגרת, אך בקדם העונה אובחן כסובל מזיהום סטפילוקוקוס והושבת למשך רוב העונה. ב-14 באפריל 2013 ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את איבן ווקוביץ' בדקה ה-90 בניצחון 2-1 על ציבאליה במסגרת המחזור ה-27 בליגת העל הקרואטית. לקראת סוף העונה ערך פשאליץ' הופעה נוספת.
בקיץ 2013 חתם פשאליץ' על חוזה ל-4 שנים במועדון. ב-13 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון ובליגת העל הקרואטית, שער בדקה ה-75 בניצחון 5-1 על זאדאר במסגרת המחזור הראשון. ב-14 בספטמבר הבקיע פשאליץ' צמד שערים בניצחון 2-0 על מועדון הפאר הקרואטי דינמו זאגרב במסגרת המחזור התשיעי, וב-8 בפברואר 2014 הבקיע צמד שערים בניצחון 2-1 בדרבי נגד ר.נ.ק. ספליט. הוא סיים את עונת 2013/2014 עם 30 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.

צ'לסי

ב-9 ביולי 2014 הודיעה צ'לסי מהפרמייר ליג על החתמתו של פשאליץ'.

ההשאלה לאלצ'ה

ב-22 ביולי 2014 הושאל פשאליץ' לעונה אחת לאלצ'ה מליגת העל הספרדית. ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 81 דקות בהפסד 3-0 לברצלונה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-12 באפריל 2015 הבקיע פשאליץ' את שער הבכורה שלו במועדון ובליגת העל הספרדית, שער בדקה ה-68 בניצחון 2-0 על קורדובה במסגרת המחזור ה-31. הוא סיים את עונת 2014/2015 עם 31 הופעות ליגה ו-3 שערים.

ההשאלה למונקו

ב-3 ביולי 2015 הושאל פשאליץ' לעונה אחת למונקו מליגת העל הצרפתית. כחלק מהעסקה עשה רדאמל פלקאו את הדרך ההפוכה. במהלך לראיון לגבי השאלתו למונקו אמר פשאליץ' שהישארות בצ'לסי לא הייתה אפשרות מבחינתו מכיוון שהוא צריך להשתפר ורק אז לקוות לקבל הזדמנות בצ'לסי. ב-28 ביולי ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 3-1 על יאנג בויז ברן במסגרת סיבוב ההעפלה השלישי לליגת האלופות 2015/2016. באותו משחק הוא הבקיע גם את שער הבכורה שלו במועדון, השער השלישי של מונקו. ב-8 באוגוסט ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כשהוחלף על ידי ברנרדו סילבה בדקה ה-25 בניצחון 2-1 על ניס במסגרת המחזור הראשון. ב-16 באוקטובר הבקיע פשאליץ' את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה ה-39 בתיקו 1-1 נגד אולימפיק ליון במסגרת המחזור העשירי.

השאלה למילאן

ב-27 באוגוסט 2016 הושאל פשאליץ' לעונה אחת למילאן. ב-30 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1-0 על פסקארה. ב-4 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2-1 על קורטונה.

השאלה לספרטק מוסקבה

ב-2 באוגוסט 2017 הושאל פאשליץ' לספרטק מוסקבה הרוסית למשך עונה אחת.

השאלה לאטלנטה

ב-25 ביולי 2018 הושאל פאשליץ' לאטלנטה מהסרייה א'.

קריירה בינלאומית

ב-14 במאי 2014 נכלל פשאליץ' בסגל המורחב של נבחרת קרואטיה למונדיאל 2014 על ידי המאמן ניקו קובאץ', אך הוא היה אחד משבעת השחקנים שלא נכללו בסגל הסופי. ב-4 בספטמבר 2014 ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשהחליף בדקה ה-61 את מריו מנדז'וקיץ' בניצחון 2-0 על נבחרת קפריסין במשחק ידידות.
דונה דונה

דונה דונה (בכתיב יידי: דאָנאַ דאָנאַ) או דאָס קעלבל (מיידיש. בתרגום לעברית: "העגל") הוא שיר יידי שנכתב בארצות הברית ב-1940 על ידי אהרון צייטלין והולחן בידי שלום סקונדה. השיר זכה לפופולריות בארצות הברית ובמדינות אחרות בעולם, ובכללן ישראל, שבהּ בוצע לראשונה ב-1962 על ידי נחמה הנדל, שאף תרגמה את מילות השיר מיידיש לעברית.
השיר נכתב במקור עבור המחזמר ביידיש "אסתרק'ה", שהועלה בניו יורק בין שנים 1940–1941. התרגום הראשון מיידיש לאנגלית נעשה על ידי סקונדה אך השיר לא זכה לפופולריות. ב-1956 תרגמו את השיר לאנגלית ארתור קווש וטדי שוורץ ושינו את מילות הפזמון מ"דאנא דאנא ... דאן" ל"דונה דונה... דון". בשנת 1960 ביצעה את השיר זמרת העם האמריקאית ג'ואן באאז, והשיר בביצועה זכה לפופולריות רבה. ב-1965 ביצע את השיר הזמר דונובן, שגם ביצועו זכה לפופולריות.
השיר תורגם לשפות רבות, ובכללן גרמנית, צרפתית, יפנית, רוסית ועברית. ביפן השיר אף הוכנס לתוכנית הלימודים בבתי הספר. לעומת זאת, המשטר הרודני בקוריאה הדרומית אסר בתקופה מסוימת את השמעת השיר בשל טענה כי הוא בעל נטייה קומוניסטית.
בין הזמרים שביצעו את השיר בולטים ג'ואן באאז, דונובן, נחמה הנדל, ג'וזי כץ (באלבום שבעים שמונים), חוה אלברשטיין (ביידיש), הצמד אבי עופרים ואסתר עופרים, תיאודור ביקל, אביבה סמדר, קלוד פרנסואה ופיטר סו ומארק
נראה כי משמעות המילים שבפזמון המקורי הן הקריאות שבהן נהגו העגלונים לעודד את סוסיהם המושכים את עגלתם. העורך המוזיקלי הוותיק, ישראל דליות, סיפר כי נחמה הנדל שתרגמה את השיר לעברית וביצעה אותו לראשונה בקול ישראל ב-1962, החליטה לשמור על מילות הפזמון שהתפרסמו באנגלית בביצועה של ג'ואן באאז.
בשנת 1983 פרסם המעבד גיל אלדמע את גירסתו לשיר.
בן ג'ונסון (מחזאי)

ביוגרפיה

נולד בשנת 1572 בלונדון והיה ממוצא סקוטי. אביו נפטר לפני לידתו. ג'ונסון למד בבית ספר וסטמינסר והושפע ממנהלו, המלומד ויליאם קאמדן. הוא התקבל לאוניברסיטת קיימברידג', אך כעבור שבועות ספורים נאלץ לחזור ללונדון לעזור לאביו החורג בפרנסתו. שפכטל בידו האחת וספר בידו השנייה, היה משנן שירה במהלך עבודתו בבניין בתים. 
כאוטודידקט ג'ונסון היה למלומד קלאסי בעל בקיאות פנומנלית בתרבות הרומית. 
בשנת 1597 החל לעבוד כמחזאי. באותה השנה החל לעבוד גם כשחקן, אך איכותו כשחקן לא ברורה. על כל פנים, ידוע שלא הצליח בקריירה זו.
התחתן בשנת 1594 בלונדון לאישה שזהותה נותרה מעורפלת. בתו הבכורה נפטרה בגיל שלושה חודשים ובנו הראשון נפטר בגיל 7. גם בנם השני של הזוג נפטר בגיל צעיר.
בתחילת שלטונו של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה  (שנת 1603) החל להפגין הערצה פומבית למלך ולאן, נסיכת דנמרק והחל להתקרב לחוגי האליטות.
לקראת שנות ה-20 של המאה ה-17 ירדה תפוקתו של ג'ונסון, אך הוא נשאר ידוע. בשנים אלו פרחו מחזאים צעירים יותר, דבר שפגע בפופולריות של ג'ונסון. בנוסף על כל אלה, הוא קיבל שבץ מוחי, אך המשיך לכתוב עד מותו. נפטר באוגוסט 1637 במנזר וסטמינסטר.
חלוקה (תורת הקבוצות)

בתורת הקבוצות, חלוקה (לפעמים נקראת חלוקה זרה) של קבוצה X, היא אוסף של תת קבוצות לא ריקות של X, שהן זרות בזוגות ומכסות את X (דהיינו, X שווה לאיחוד שלהן).

יחס העידון

על אוסף החלוקות של קבוצה X מוגדר יחס סדר חלקי הנקרא "יחס העידון"; חלוקה אחת מעודנת יותר מהשנייה אם קבוצותיה מוכלות בקבוצות החלוקה השנייה. באופן הזה החלוקה המעודנת יותר היא למעשה איחוד של חלוקות של קבוצות החלוקה הפחות מעודנת. באופן פורמלי, חלוקה  מעודנת יותר מחלוקה  אם ורק אם לכל  קיימת   כך ש- . יחס העידון הופך את אוסף החלוקות של הקבוצה X לסריג שהמינימום והמקסימום שלו הן החלוקות הטריוויאליות.
פול דה מאן

חייו

דה מאן נולד בבלגיה, לאנרי דה מאן שהיה יו"ר מפלגת הפועלים הבלגית ופנה לכיוון הנאציונל-סוציאליזם, ולאחר מלחמת העולם השנייה לימד בארצות הברית.
דה מאן ידוע במיוחד בקריאותיו המעודנות בשירה ובפילוסופיה רומנטית, ובשל מאמריו הקצרים על מגוון שאלות פילוסופיות וספרותיות. המאמר, "ההתנגדות לתאוריה" ("The Resistance to Theory"), שחוקר את מטרות והנחות היסוד הפילוסופיות של תורת הספרות, הוזמן כהקדמה לספר על חקר הספרות, ונדחה לאחר מכן על ידי האגודה לשפה מודרנית. המאמר טוען, שההתנגדות הרחבה והפולמוסית לתאוריה היא, למעשה, התנגדות לקריאה עצמה, התנגדות לשימוש בשפה לשם דיבור על שפה. מאמר זה פורסם לאחר מותו, בשנת 1986, בספר בשם זה, שבו נכללים גם עוד כמה מהמאמרים הידועים שפרסם בשנותיו האחרונות.
תורתו של דה מאן חילחלה בעיקר דרך השפעת סטודנטים שלו, אם כי לאחרונה עבודותיו שלו נעשו יותר ויותר נפוצות.
מחלוקת חריפה פרצה בסוף שנות השמונים, כאשר, לאחר מותו של דה מאן, מאמריו לעיתון בלגי, ששיתף פעולה עם הנאצים, התגלו. חלק מהמאמרים מכילים דעות אנטישמיות. הכרך, Responses : on Paul de Man's wartime journalism (נערך על ידי ורנר המאכר, ניל הרץ ותומס קנן. נברסקה, 1989), מכיל אוסף מאמרים שנכתבו על ידי תלמידיו של דה מאן וקולגות שלו, שעוסקים במחלוקת חדשה זו סביב עבודתו של דה מאן. בין השאר, אף ז'אק דרידה, פילוסוף יהודי צרפתי, וידידו של דה מאן, ניסה להגן על שמו הטוב של חברו, ולהסביר את הביטויים האנטישמיים במאמרים אלו. מיכל בן-נפתלי, תלמידתו של דרידה, ומרצה באוניברסיטה העברית, כתבה מאמר בו היא מנסה להגן על הגנתו של דרידה על פול דה מאן.
הספר "ההתנגדות לתאוריה" תורגם לעברית על ידי שי גינזבורג, ויצא לאור בהוצאת רסלינג ב-2010.
יאקוק

היסטוריה

יאקוק וקבר חבקוק מוזכרים בסיפור מסעותיו של רבי שמואל בר' שמשון שסייר בארץ ישראל בשנת 1210 יחד עם נוסעים יהודים נוספים.
השם יאקוק מופיע בטקסט על גבי כתובת על קבר שנכתב על ידי רבי יעקב שהיה שליח הישיבה של הרבי יחיאל מפריס (לפני שנת 1257).
בשנת 1596 יאקוק הייתה שייכת לנפת (נהייה Nahiyah) ג'ירה שהייתה שייכת לסנג'ק של צפת. מספר התושבים היה 396 איש. והם שילמו מיסים על מספר גידולים ומתקני ייצור, כולל חיטה, שעורה וזיתים, עיזים, כוורות, ומתקנים ששימשו לעיבוד ענבים או זיתים.
ויקטור גרן שסייר בארץ במאה ה-19 תיאר את הכפר כבעל 20 בתי אבן, שהיו בו כ-200 תושבים מוסלמים והיה מוקף באדמה ראויה לעיבוד. הוא היה מוקף בבורות מים רבים ובעל מעיין מים באיכות טובה.
האתר נסקר במסגרת סקר ארץ ישראל המערבית על ידי משלחת בראשותו של קלוד קונדר הוא זיהה את המקום כשרידיו של היישוב העתיק חוקוק.
לפי מפקד האוכלוסין של שנת 1931 היו בכפר 153 תושבים ו-28 בתים נושבים.
בתקופת המנדט הבריטי הכפר היה שייך לנפת טבריה. על פי סקר הכפרים שהתקיים בשנת 1945 בארץ ישראל, שטח הכפר היה 8,507 דונם טורקי, מתוכם 4,229 בבעלות ערבית, 4,275 בבעלות יהודית ו-3 דונם שטחים ציבוריים. כמות התושבים הוערכה ב-210 תושבים.
על כפר חקוק (יעקוק) בתקופה העות'מאנית כתב יצחק בן צבי: "בין הכפרים שבהם היו באותה התקופה יהודים, נזכרו גם מעון ליד טבריה, כפר חקוק (יעקוק) וכן פמייס היא בניאס, ועגלון בעבר הירדן מזרחה".
מרשל אולמן

ביוגרפיה

אולמן נולד באוסטין, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית. כיום הוא מתגורר עם אשתו וילדיו בלוס אנגלס.
בילדותו הוא פיתח את כישוריו במשחק ובכדורגל. ב-2002, לאחר תום לימודיו, הוא למד משחק בלוס אנג'לס, קליפורניה, ואמנות בניו יורק. אולמן שיחק בסדרות רבות בתפקידי אורח: ללא עקבות, מלקולם באמצע, הפרקליטים, תקועים בזמן ועוד. תפקידו המשמעותי ביותר עד כה הוא בסדרה נמלטים. משתתף בעונה השלישית של הסדרה דם אמיתי.
בשנת 2009 שיחק בקומדיה "התפיסה ללא רבב של דיזל קטן" לצד נטשה ליון. בשנת 2012 שיחק לצד קלייר הולט בסרט הדרמה "כחול כמו ג'אז" שמבוסס על ספר באותו שם, ובסרטו של בילי בוב תורנטון "המכונית של ג'יין מנספילד".   
ביוני 2006 נישא לג'יימי אולמן.
ראש עירייה

ראש עירייה (מכונה לעיתים "ראש עיר") הוא תוארו של בעל תפקיד העומד בראש העירייה - הגוף שנבחר במדינות דמוקרטיות על ידי תושבי העיר לשם ניהולה, או שממונה על ידי הממשל במדינות בעלות שיטת משטר שאיננה דמוקרטית.
בראש רשויות מקומיות קטנות מעיר ניצב בעל סמכות דומה: ראש מועצה מקומית (בראשות מועצה מקומית) וראש מועצה אזורית (בראשות מועצה אזורית).

סמכויותיו ותפקידיו של ראש עירייה

סמכויותיו ותחומי פעילותו של ראש העירייה כפופים לשלטון המרכזי – משרד הפנים או הממונה על המחוז. על ראש העיר לנווט, לנהל את ענייני העיר ולהתאים את המדיניות הממשלתית לצרכים המקומיים. 
במסגרת תפקידו, על ראש העיר להקפיד על ביצוע שוטף ותקין של מטלות העירייה, לתת שירותים חיוניים לתושבי העיר וליצור שיפור תמידי באיכות החיים של אלה הגרים בה. כראש עירייה עבודתו מתפרסת על תחומים רבים, בהם פיתוח רציף של שכונות המגורים, אזורי תעשייה, מוסדות ציבור, שיפור קליטת עלייה ועוד.
מריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל

ביוגרפיה

מריה אנטוניה נולדה ב-28 בנובמבר 1862 בטירת ברונבאך, ורטהיים אם מיין, למיגל הראשון, מלך פורטוגל ולאדליידה מלוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג, בתם של קונסטנטין, נסיך הכתר של לוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג ואגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ששהו בגלות לאחר שגורשו מפורטוגל במהלך המלחמות הליברליות.
ב-15 באוקטובר 1884 התחתנה מריה אנטוניה עם רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 12 ילדים. בשנת 1907 מת בעלה רוברטו, ומאוחר יותר עברה מריה אנטוניה לגור עם בתה זיטה, ששהתה בגלות לאחר התפטרותו של בעלה קרל הראשון, קיסר אוסטריה מהשלטון בסוף מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1940 עברה מריה אנטוניה יחד עם בתה זיטה ומשפחתה לקוויבק שבקנדה, ולאחר המלחמה עברה לגור בטירת ברג שבלוקסמבורג. ב-14 במאי 1959 מתה מריה אנטוניה בביתה, ובעת מותה, היא הייתה הנכדה האחרונה ששרדה מנכדיו של ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל.