google/wiki40b huggingface dataset:
אורי דרומי

ביוגרפיה

דרומי נולד וגדל בפרדס חנה. בוגר בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה, התגייס לצה"ל בשנת 1964 כעתודאי לכימיה ואמור היה ללמוד במסלול עתודה בטכניון, אולם במהלך הטירונות נשלח לקורס טיס, שאליו התקבל טרם גיוסו.
דרומי סיים את קורס הטיס בנובמבר 1966 במגמת נווטים כחניך מצטיין ושירת בחיל האוויר כנווט עד פרישתו בשנת 1989 בדרגת אלוף-משנה והמשיך לטוס במילואים עד שנת 2003.
במקביל לטיסה שימש כקצין חינוך של חיל האוויר, עורך בטאון חיל האוויר ועורך ראשי של "מערכות", בית ההוצאה לאור של צה"ל.
סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת בן-גוריון ולמד במסלול ישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים.

שירותו בחיל האוויר

אחרי סיום קורס הטיס, שובץ דרומי בטייסת הפילים, שם שירת במשך כ-37 שנים. דרומי שירת כנווט במלחמת ששת הימים, במלחמת ההתשה, במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה.
הוא הוסמך להיות נווט מבצעי בחודש מרץ 1967, שלושה חודשים לפני פרוץ מלחמת ששת הימים. לאחר מכן מילא דרומי תפקידים שונים בחיל האוויר: מפקד גף נווטים בטייסת הפילים, סגן מפקד טייסת תעופה בבסיס חיל האוויר לוד, ראש ענף חינוך, עורך בטאון חיל האוויר ומפקד הוצאת מערכות של צה"ל. השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.

לאחר השירות הצבאי

בשנת 1989 יצא דרומי לשליחות בלוס אנג'לס כנציג הסברה של ההסתדרות הציונית בצפון אמריקה.
בשנת 1992 מונה על ידי ראש הממשלה, יצחק רבין, לתפקיד מנהל לשכת העיתונות הממשלתית. לאחר רצח רבין, ארגן את סידורי העיתונות לקראת ההלוויה. דרומי שימש מנהל לע"מ עד לשנת 1996.
בתום עבודתו בלשכת העיתונות הממשלתית, הצטרף דרומי למכון הישראלי לדמוקרטיה, שם הקים את מחלקת הפרסומים ושימש כמנהל הקשרים הבינלאומיים של המכון.
בשנת 2007 התמנה כמנכ"ל משכנות שאננים וארגן פסטיבלי סופרים בינלאומיים. ב-2013 הקים את מועדון העיתונאים ירושלים - (Jerusalem Press Club (JPC - ארגון במשכנות שאננים בירושלים, שמטרתו לספק לכתבים זרים גישה למקבלי החלטות ומומחים ישראלים, תוכן תקשורתי ועוד.
דרומי כותב ב"הארץ" ביקורות ספרים ובשנים 2001 עד 2012 היה בעל טור שבועי בשם "אחרי מות", שאותו יסד ושבו כתב ביוגרפיות קצרות על אישים שנפטרו לאחרונה. נמנה גם עם כותבי החידה השבועית "מי היה האיש שהיה". כמו כן, יש לו טור קבוע על ישראל במיאמי הרלד.
כתב את הספרים: "טיסה קרבית" - סיפורים ועלילות בשחקים (איורים: מיקי עמית), את הרומן "התחייבות" ושני קובצי סיפורי מלחמה: "מלחמות גדולות, סיפורים קטנים" ו"ערפל הקרב: מלחמת העולם השנייה שלא הכרתם (איורים מיקי עמית). כן תרגם והוציא לאור את הספרים "סגן באלג'יריה" ו"מלחמת אלג'יריה", וערך את הספר "הטרגדיה האלג'יראית". בשנת 2019 הוציא ספר זיכרונות, "מכיסא הנווט: פרקי חיים בארץ סוערת," בהוצאה עצמית.
דרומי גר בירושלים. הוא נשוי לדוקטור דליה דרומי, לשעבר מנכ"לית עמותת "במקום". לזוג שלושה ילדים ושני נכדים.
נחל דרוך

נחל דרוך הוא נחל קניוני במורדותיו המזרחיים של רכס חתירה. בנחל מפלים, מעוק יפה שבו מכתשות גדולות וקרקס סחיפה מצוקי. נמצא במדבר יהודה שבדרום הארץ.

סקירה גאוגרפית

ראשיתו של נחל דרוך ברום של 700 מ' על גב רכס חתירה. ומכאן הוא יורד בכיוון דרום – מערב לעבר נחל צין. לאורך מרבית מהלכו זורם הנחל בעמק מתון, שמדרגות מפל קטנות שמלוות את הנחל, והוא תחום בין מדרונות סלע גיר בהיר.
אך עם הגיעו אל ראש הכיפה הגאולוגית החריפה של רכס חתירה, כלפי בקעת צין של רגליה, משתנים פני הנחל לחלוטין: הוא נדחס אל תוך נקיק צר, ובו שני מפלים בגובה 5-6 מ' כל אחד. אחר כך הוא יורד על משטחי סלע משופעים, בזווית חדה, עד הגיעו למפל ענק שגובהו כ-60 מ'. כאן נפתח קניון הנחל לקרקס סחיפה ענק ומצוקי, היוצר מעין פרסה לרוחב העמק.
בשפתו העליונה של מצוק הפרסה הזה כוכי המסה גדולים, שאחדים מהם פערו חלונות טבעיים במצוק. לרגלי מפל הפרסה מצטברים מים במכתשות גדולות לאחר השיטפונות. כן נוצרת ברכה טבעית יפה בקטע משטחי הסלע שמתחת לנקיק, ובו שני מפלים. נחל דרוך נשפך לנחל צין כ-2 ק"מ מדרום לשער המוצא שלו מתחום מצלעות הקמר של חתירה.

איך נוצרה פרסת הדרוך

ריבוד שכבות גאולוגיות עם סלעים בדרגות קושי שונות, המבנה הקמרוני של רכס חתירה היוצר שכבות נטויות בחוזקה, ונחל דרוך עצמו היורד מן הרכס ומתפתל באזור הנמוך של הרכס במקביל לשכבות, לקראת צאתו אל בקעת צין
בתחילה, לפני כ-200,000 שנה, פגע נחל דרוך הקדום בדופן אחת השכבות הקשות ויצר פרצה ראשונית, ובהמשך התמוטטו גושים של סלע קשה שהיו תלויים מעל הוואדי. מתחתם שכבות רכות שהוסרו ויצרו מתחם אליפטי שקוע הוא "הפרסה" הנראית לנו היום. אגב – בעתיד צפוי הרס המבנה כולו וחזרה למבנה פשוט של מצלעה ללא פרסה.
גולים

גולים (באנגלית: Exiles) הוא מחזהו היחיד של הסופר האירי ג'יימס ג'ויס. 
"גולים" נחשב לאחת מיצירותיו הפחות מוכרות של ג'ויס, והוא הועלה על הבמה בתיאטראות לונדון לראשונה רק ב-1970. ג'ויס, חסיד ומעריץ מושבע של הנריק איבסן, כתב את המחזה ברוח סגנונו של המחזאי הנורווגי .
המחזה הוא על משולש אהבה בין ריצ'רד רואן, סופר, רעייתו ברתה, אשה לא משכילה, ורוברט הנד, ידיד נעורים של רואן ועיתונאי מצליח, שהוא ורואן נהגו להתהולל בצעירותם. הדמויות במחזה מייצגות בעליל את ג'ויס עצמו, רעייתו נורה ואחד מחבריו.
המחזה נכתב על רקע ביקור המולדת של ג'ויס באירלנד ב-1909, בו פגש אחדים מחבריו. ג'ויס החל לכותבו ב-1914, סיימו ב-1916 והוציאו לאור ב-1918.  ניסיונותיו של ג'ויס להעלות את "גולים"  על בימת תיאטרון אבי או תיאטרון דובר אנגלית מרכזי אחר  לא עלו יפה. רק ב-1970, כשלושים שנה לאחר מותו, העלה הרולד פינטר את המחזה על במת תיאטרון מרמייד בלונדון.
חברו של ג'ויס, פאדריק קולם, התבטא כי: 
"למבקרים הייתה תחושה כי  ("גולים") חסר הן את הקסם של דיוקן האמן כאיש צעיר   והן את העושר של יוליסס. הם ציינו כי המחזה נכתב בצלמו של מחזה איבסני, וכי הוא פרי עבודתו של מעריץ צעיר של המחזאי הסקנדינבי הדגול."
משנשאל לימים על ידי ידידו איטלו זבבו מדוע קרא למחזהו "גולים" ענה ג'ויס:
"מסוכן לו לאדם לעזוב את ארצו, אבל מסוכן יותר לשוב אליה, משום שאז ינעצו בני ארצו, אם רק יוכלו, סכין בלבו."

עלילה

ריצ'רד רואן, סופר אירי, חוזר לעירו דבלין לאחר תשע שנים ברומא. עמו שבים רעייתו ברתה ובנו ארצ'י, בן השמונה. בדבלין הם פוגשים את רוברט האנד, עיתונאי בעל שם, ידידו מנוער של רואן, שהיה שותף לחיי ההוללות שלו כשהיו צעירים. רוברט מנסה להשיג לריצ'רד משרה באוניברסיטה,  ובמקביל  לפתות את ברתה מאחורי גבו.
הוא מזמין אותה לביתו, והיא מספרת על כך לריצ'רד, שהולך בעצמו לביתו של רוברט. בדו-שיח ביניהם מתוודה ריצ'רד שהוא דווקא קיווה שהשניים יבגדו בו. משמגיעה ברתה לבית הוא משאיר אותה בחברתו של רוברט, והולך. ברתה ההמומה חושדת שמא בעלה בוגד בה עם ביאטריס, אשה משכילה ממנה. היא נשארת עם רוברט, אך לא ברור האם בגדה בבעלה, והספק מכרסם בו.
במערכה השלישית מגיעה ברתה לביתה. בעיתון הבוקר מופיע מאמר המערכת פרי עטו של רוברט שישב וכתב אותו כל הלילה. המאמר עוסק ביחסה של אירלנד לבניה שעזבו אותה, ועתה היא קוראת להם לשוב.  ריצ'רד וברתה חוזרים זה לזו.

ההפקה בישראל

המחזה עלה בתיאטרון הבימה ב-17 בספטמבר 1981, בבימויו של תיאודור תומא. מעצבת התפאורה והתלבושות הייתה לידיה פינקוס-גני, המנהל המוזיקלי היה פולדי שצמן ומתרגמת המחזה הייתה רבקה משולח.
בהצגה שיחקו אלכס פלג בתפקיד ריצ'רד רואן, רחל דובסון בתפקיד ברתה, אריאל חן, יואב סיב, רוני וגנר בתפקיד ארצ'י בנם, שמואל עצמון בתפקיד רוברט הנד, עתונאי ושולמית אדר בתפקיד ביאטריס ג'אסטיס.
פלואורופור

גודל (משקל מולקולרי)

רוב הפלואורופורים מורכבים ממולקולות אורגניות קטנות שמכילות 20-100 אטומים (200-1000 דלטון - המשקל המולקולרי עשוי להיות גבוה יותר בהתאם לשינויים בתרכובות, ומולקולות מצומדות). לעומת זאת, הפלואורופורים הטבעיים, החלבונים, הרבה יותר גדולים כגון ה-GFP שמשקלו המולקולרי הוא 27 אלף דלטון.
הגודל יכול לגרום לאפקט סטרי ולהשפיע על הקיטוב הפלואורסצנטי.

פלואורופורים פנימיים

חומצות אמינו ארומטיות - כגון: פנילאלנין, טירוזין, טריפטופן
אנזימים - כגון: NAD, כלורופיל

יישומים

לפלואורופורים יש חשיבות מיוחדת בתחומי הביוכימיה ומחקר החלבון, כמו גם באנליזה של התא (אימונוהיסטוכימיה) וחישה ביולוגית זעירה.
אליאס קוטיז

חייו

קוטיז נולד במונטריאול שבקוויבק, קנדה. אביו היה מכונאי ברכבת הלאומית של קנדה ואמו הייתה כובענית. שני הוריו ממוצא יווני וקוטיז מדבר יוונית כשפת אם. קוטיז למד במכללת ונייר שבמונטריאול, וב-1981 החל ללמוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות הבמה בניו יורק, אותה סיים ב-1983. בשנים הראשונות בהן חי בארצות הברית, לא ניתנה לו אזרחות על כן הוא לא יכול היה לעבוד בעבודה מסודרת ותחת זאת עבד בשטיפת כלים בניו יורק עבור דולר לשעה. 
קוטיז ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של תומאס דאגט בסרט האמריקאי "The Prophecy". בשנת 2013 שיחק לצד קולין פירת' וריס וית'רספון בסרט הפשע "קשר שטני" של הבמאי אטום אגויאן.
אוהד חמו

ביוגרפיה

אוהד חמו נולד בירושלים בשנת 1976, שם גדל והתחנך. בתיכון למד במגמת מזרחנות.
את דרכו העיתונאית החל חמו בשנת 2003 כקשב בדסק הערבי של הערוץ הראשון וכאחד מעוזריו של עודד גרנות, הפרשן לענייני ערבים של הערוץ. כעבור שנה, בשנת 2004 מונה לכתב השטחים של הערוץ הראשון. את השידור הראשון שלו עשה מחוץ למוקטעה בשעה שיאסר ערפאת עזב את רמאללה בדרכו לבית חולים בצרפת, שם לבסוף נקבע מותו. במהלך עבודתו בערוץ הראשון סיקר את הנעשה ביהודה ושומרון ואף נכנס באופן קבוע לרצועת עזה.
בשנת 2009 עבר חמו לשמש בתפקיד דומה בחדשות 10. בשנת 2010 החל לעבוד ככתב לענייני שטחים בחברת החדשות, כשהוא ממלא את מקומם של סלימאן א-שאפעי ויורם בינור, שסיימו את עבודתם בערוץ זמן קצר קודם לכן. הוא עובד בחברת החדשות עד היום.
במהלך השנים סיקר חמו בכתבותיו את הנעשה בעזה ובגדה המערבית ועקב אחר האינתיפאדה השנייה, עסקת שליט, מלחמת לבנון השנייה ושלושת המבצעים בעזה. במהלך השנים הביא תיעודים נדירים של חמושים ומבוקשים פלסטינים מהפת"ח ומחמאס במחנות הפליטים ובערים הפלסטיניות. כמו כן, חמו נשלח לסקר אירועים חדשותיים בעולם. בין היתר, הצטרף בשנת 2015 למשט הסיוע "חירות" שיצא מכרתים לכיוון עזה, וכן תיעד בשכונת מולנבק בבריסל.
בסוף שנת 2015 החל בפרסום סדרת כתבות שהתמקדו בתנאים השוררים במחסומים בשטחים. בעקבות כתבות אלו הוחלט להעביר 300 מיליון שקלים לשיפור המצב.
בנוסף לעיסוקו בחברת החדשות, חמו כותב באופן קבוע במגזין "בלייזר" ומרצה במוסדות שונים.
חמו בעל תואר ראשון במדעי המדינה וארכאולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במזרחנות מהאוניברסיטה העברית. הוא נשוי ומתגורר בתל אביב ואב לשלושה.
רוח נושבת על הירח

העלילה

גיבורות הספר הן שתי אחיות, דינה ודורינדה, שאביהן, קצין בצבא, יצא לשליחות לארץ רחוקה. על אף שהאב הזהיר את הילדות שיתנהגו יפה, כיוון שרוח נושבת על הירח, והדבר טומן בחובו סכנות, נקלעות שתי הילדות עד מהרה להתפתקאות שונות ומשונות. הן נפגשות עם מכשפה, הופכות לזוג קנגורו הנכלאים בגן החיות ומשחררות ממנו פומה זהובה ונץ כסוף. בהמשך יוצאות האחיות להציל את אביהן משביו של הרודן האכזר הוגלו בלוט ונפגשות עם דמויות שונות, בהן שני חיילים זקנים מחיל החפרים של מלחמת העולם הראשונה. 
יחיעם פדן כתב על הספר: "ההומור המרומז והפנטזיה הצנועה, שאינה נדרשת לכשפים רעשניים, השפה היפהפייה והשילוב הייחודי המעניין בין ילדים ובין בעלי חיים".
צביקה לוי

ביוגרפיה

לוי נולד ב-13 בינואר 1948 בקיבוץ גבת בעמק יזרעאל ומשפחתו הייתה בין מקימי קיבוץ יפעת הסמוך, שם הוא גר עד למותו. אביו היה מקווקז ואמו הייתה מפולין. עם גיוסו לצה"ל התנדב לוי לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ולחם במלחמת ההתשה. בשירות המילואים שירת לוי כלוחם וכרב-סמל פלוגתי בגדוד 697 שבעוצבת חצי האש. במהלך מלחמת לבנון הראשונה הוענקה לו דרגת קצונה מבלי שעבר קורס קצינים על אומץ הלב שגילה תחת אש. בהמשך, בשל תפקידו כאחראי על החיילים הבודדים בתנועה הקיבוצית, הועלה בדרגה לסגן-אלוף. בשנת 2016 קיבל דרגת ייצוג אלוף-משנה.

פעילותו ההתנדבותית

בשנת 1983, לאחר מות בתו עופרי, קיבל על עצמו בהתנדבות, בעצת הרמטכ"ל רפאל איתן, לאסוף בחורים מעיירות פיתוח שקיבלו פטור מהצבא, ולעזור להם להתגייס. התנדבות זו נעשתה במקביל לעבודתו של לוי בגידולי שדה בקיבוץ. בדצמבר 1994 נתמנה על ידי ראש אכ"א יורם יאיר (יה־יה), לנהל את פרויקט חיילים בודדים בצבא.
לוי כונה "האבא של החיילים הבודדים" בזכות עשייתו רבת השנים למען אלפי חיילים מחוסרי אמצעים וטיפול במשפחות השכולות מטעם התנועה הקיבוצית. הוא היה ממונה על התיאום והקישור בין התנועה הקיבוצית לבין צה"ל בכל נושא ההלנה והטיפול בחיילים הבודדים, הפנייתם למשפחות מאמצות בקיבוצים, מעקב אחר היקלטותם ומתן מענה לכל בקשה ומצוקה שלהם.

חיים אישיים

בקיבוץ יפעת הכיר לוי את נעמי, ילדת חוץ מקריית טבעון, שסייעה לו בפעילותו ההתנדבותית. הם התחתנו בשנת 1974, ונולדו להם חמישה ילדים.
ב-1981 נפטרה בתו עפרי בת השמונה החודשים ממוות בעריסה.
בשנת 2016 חלה לוי בניוון שרירים (ALS). גם לאחר שחלה, המשיך לבקר בהתנדבות משפחות וחיילים בודדים.
ב-29 בדצמבר 2018 נפטר כתוצאה מהמחלה.
תאוריית מרחב העבודה הגלובלי

תאוריית מרחב העבודה הגלובלית (GWT) היא ארכיטקטורה קוגניטיבית פשוטה שפותחה על ידי ברנרד בארס Bernard Baars, כדי לתת מענה איכותני עבור מערך גדול תהליכים קוגניטיביים מודעים ולא מודעים.
תאוריית מרחב העבודה הגלובלית היא מושג דומה למושג זיכרון העבודה, המתייחס לאירוע פעיל באופן רגעי, אשר נחווה באופן סובייקטיבי בזיכרון העבודה - כמו למשל, דמיון חזותי או דיבור פנימי.
על פי תאוריית מרחב העבודה הגלובלי, תכנים מנטליים מתחרים על גישה למרחב העבודה, כאשר הזוכים מיוחסים לחשיבה המודעת.
על פי תאוריית מרחב העבודה הגלובלי המודעות מאפשרת להנגיש מידע באופן גלובלי עבור טווח רחב של תהליכים קוגניטיביים כמו חשיבה לוגית, שליפה מהזיכרון, יכולת תכנון, גיבוש כוונות ודיווח מילולי.
היציבות של התכנים המודעים נשמרת, משום שלמרחב העבודה הגלובלי יש את היכולת להגביר ולהדגיש את זרמי הקלט של התכנים שנמצאים בו ברגע נתון.
מרחב העבודה הגלובלי מכיל ייצוגים שמשודרים אליו ממערכות שונות לגמרי, כמו למשל: ייצוגים תפיסתיים, מוטוריים, רגשיים ומנומוניים.
על פי רוב מרחב העבודה הגלובלי מקושר לחוויות תפיסתיות מודעות, כלומר חוט מחשבה המונחה על ידי גירויים חיצוניים (externally guided train of thought). עם זאת היבטים מסוימים של הארכיטקטורה של מרחב העבודה הגלובלי יכולים להיות ישימים גם עבור מחשבה מודעת המונחת על ידי גורמים פנימיים (internally mediated conscious thought).
בהקשר זה רשת ברירת המחדל מתפקדת כמנגנון נוסף של מרחב העבודה הגלובלי, שמופעל כאשר החשיבה המודעת עוקבת אחרי חוטי מחשבה המונחים על ידי גורמים פנימיים.

מטפורת התיאטרון

ניתן להסביר את תאוריית מרחב העבודה הגלובלי במונחים של מטפורה התיאטרון. על פי מטפורה זו, ב"תיאטרון של התודעה" "זרקור" של תשומת לב סלקטיבית מקרין נקודת אור על הבמה. הנקודה הבהירה חושפת את התוכן המודע של תהליכי החשיבה, כלומר, את המתרחש על הבמה באזור שאותו היא מאירה. השחקנים נעים לעבר האזור המואר של הבמה ויוצאים ממנו לאחר שסיימו לבצע את תפקידם. באותו הזמן, הקהל שאינו מואר - נמצא בחושך (כלומר, בלא מודע) ומשם הוא צופה בהצגה. מאחורי הקלעים, שגם הם נמצאים בחושך, פועלים הבמאי (תפקודים ניהוליים), עוזרי הבמה, תסריטאים, מעצבים וכדומה. הם מעצבים את הפעילות הגלויה בנקודה המוארת על ידי הזרקור, אבל הם עצמם בלתי נראים, כלומר - לא מודעים.
קאיונגה

מחוז קאיונגה הוא מחוז במרכז אוגנדה הקרוי על שם העיר הראשית במחוז. שטח המחוז כ-1803 קמ"ר כולל ביצות, מקווי מים ויערות גשם טרופיים. אוכלוסיית המחוז הוערה בשנת 2002 בכ-341,000 נפש.
קאיונגה גובלת במחוז אמולטר בצפון, מחוז ביונדי בצפון מזרח, קמולי במזרח, ג'ינג'ה בדרום מזרח, מוקונו בדרום, לוורו במערב, ונאקאסונגולה בצפון מערב.
מטה המחוז נמצא גבעת נטניירו, 2 קילומטרים מהעיר קאיונגה. במחוז קאיונגה יש שתי נפות נטניירו ובבאאלה. נפת נטניירו ממוקמת במטה המחוז והמטה של נפת בבאאלה נמצא בצפון הרחוק של הנפה. המחוז מחולק לשלושה אזורי בחירות לייצוג בפרלמנט. במחוז יש שמונה תת- נפות, מועצת עיר ובראשה ראש עיר, 61 קהילות ו-366 כפרים.
ימי ויסלר

ביוגרפיה

ויסלר הוא בנו של הסופר ישראל ויסלר (פוצ'ו) ושל דיצה, בתו של בנימין מאיר, וקרוי על שמו.
ב-1996 הקים עם חברו לתיכון, נועם ענבר, את להקת הבילויים. ויסלר כתב והלחין את רוב השירים. הלהקה הוציאה שלושה אלבומים בין השנים 2003–2013 והתפרקה. בשנת 2016 יצא אלבום הבכורה של ערפדי הראגטיים, הרכב שהקים עם דידה פלד וערן ויץ.
ב-2005 כתב וביים מחזה קצר בשם "המסע המופלא במכונת הזמן" שהוצג במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא.
בטלוויזיה יצר וביים את הסדרות "מקום לדאגה" ששודרה בערוץ 10 (2010-2008), ו"המגפה" ששודרה בהוט (2013).
היה שותף לכתיבת העונה השלישית של סדרת המתח ״נויורק״ ששודרה ב"יס".
לוויסלר תואר ראשון בקולנוע מבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש ותואר שני בספרות כללית (2006).
אחיו, המאייר והאנימטור אורי ויסלר, נפטר ב-2013.
Burp Suite

Burp או Burp Suite (אנגלית: Burp Suite, תעתיק עברי: ברפ סוויט) הוא כלי גרפי לבדיקות אבטחה של יישומי אינטרנט. הכלי נכתב בשפת Java ופותח על ידי חברת PortSwigger Security.
לכלי 2 גרסאות: גרסה חלקית הניתנת להורדה בחינם (Free Edition) וגרסה מלאה אותה ניתן לרכוש לאחר תקופת ניסיון (Professional Edition).
הכלי פותח על מנת לספק מענה ראוי לכלי מקיף שנועד לבדיקות אבטחה של יישומי אינטרנט.  
מלבד אפשרויות בסיסיות כגון: שרת פרוקסי (HTTP Proxy), סורק (Scanner) ופולש (intruder).
הכלי מכיל אפשרויות מתקדמות יותר כגון: עכביש (Spider), מהדר (repeater), מפענח (decoder), משווה (Comparer), מרחיב (extender) ורצף תשדירי (sequencer).
בנוסף, פיתחה החברה גם אפליקציית סלולר המכילה כלים דומים וזמינה להורדה למכשירים סלולריים עם גרסת תוכנה iOS 8 ומעלה בלבד.
יאנה גור

ביוגרפיה

יאנה גור נולדה בטשקנט, בירת אוזבקיסטן בשם יאנה גורקיכר. במאי 2001 עלתה לישראל. כחודש לאחר עלייתה החלה בקריירת דוגמנות בישראל, שהפכה גם לקריירה בינלאומית, שבמסגרתה הצטלמה לקמפיינים בינלאומיים ומגזינים נחשבים כמו: קמפיין בינלאומי לחברת האיפור PUPA, קמפיין לחברת האופנה BGN, צילומים למעצבים בינלאומיים כמו JIL SANDER, PRADA ,CHRISTIAN LACROIX, SCHUMACHER, JILL STUART, GIANFRANCO FERRE, BALDININI
וצילומים למגזינים נחשבים כמו: MADAM FIGARO ,NYLON, Vogue, Marie Clair ,Elle, L’OFFICIAL, QVEST, TANK
באוקטובר 2006, נבחרה על ידי מאות מאנשי תעשיית האופנה בישראל כאחת מארבע המועמדות לפרס "דוגמנית השנה" בטקס פרסי האופנה, ששודר בערוץ 2.
גור החלה קריירת משחק בסדרה "לאהוב את אנה" (ערוץ 10), שבה גילמה את דמותה של "אנה", תפקיד שזיכה אותה במועמדות ל"פרסי האקדמיה לטלוויזיה" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 2009.
השתתפה בסרטו של דני לרנר "קירות", (לצד שחקנים כמו אולגה קורילנקו, נינט טייב, שלום מיכאלשווילי, זוהר שטראוס, הנרי דוד) בו גילמה את דמותה של נינה, צעירה מחבר המדינות המועסקת בישראל כזונה. 
השתתפה בעיבוד הקולנועי של "בדמי ימיה", המבוסס על סיפורו של ש"י עגנון, בבימוים של לינה וסלבה צ'פלין, בתפקיד לאה (לצד שחקנים כמו סיון לוי, מוריס כהן, צק ברקמן) 
גור גם משחקת בעונה השנייה של הסדרה חצויה בתפקיד "לילית".
"תמרות עשן" – בימוי: עודד דוידוף – עונה 2 (בתפקיד מוריה) לצד שחקנים כמו אפרת בן צור, צחי גראד, שי אביבי, יורם טולדנו.
“Mother's Fading” - (סרט קצר), תסריט ובימוי: ארתור סטפאניין. השתתף בפסטיבל "קאן" 2011.
"אשתו" (שם זמני) - בימוי: מיכה לבינסון. (בתפקיד "ציפורה" הצעירה) בהשתתפות: ששון גבאי, יבגניה דודינה (”ציפורה” הבוגרת), אבי קושניר, סנדרה שדה ועוד.
השתתפה בעונה החדשה של סברי מרנן בפרק 5 בתור חברתו של אדם הדר.
"סברי מרנן" - קשת, ערוץ 2 עונה 2
"מקום אחר" סרטה של מיכל זילברמן, ובהשתתפות שחקנים כמו אניה בוקשטיין, עלי סלימאן, מולי שולמן. 
"תאג"ד" כשחקן אורח בתפקיד טניה.
ביולי 2016 נישאה גור לבן זוגה, סוכן הדוגמניות דויד ישעיהו.
דוד עקוב

דוד עקוב הוא דיפלומט ישראלי המכהן כראש המרכז למחקר מדיני במשרד החוץ.

ביוגרפיה

עקוב נולד בישראל. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במחשבה מדינית ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית.
ב-1985 החל לעבוד במשרד החוץ. בשנים 1989 עד 1991 שירת כסגן הקונסול הכללי בקונסוליה הישראלית באטלנטה שבארצות הברית. בשנים 1993–1995 ריכז את קורס הצוערים של משרד החוץ. ב-1995 עד 2000 שירת בשגרירות ישראל בוושינגטון כאיש הקשר של ישראל עם הקונגרס של ארצות הברית. ב-2001 מונה לראש מחלקת צפון אמריקה 3 (המחלקה לענייני הקונגרס של ארצות הברית במשרד).
באוגוסט 2004 מונה לקונסול כללי של ישראל בסן פרנסיסקו. בשנים 2008 עד 2014 כיהן כראש חטיבה וסגן ראש המרכז למחקר מדיני. באוגוסט 2014 מונה לקונסול כללי של ישראל במומבאי שבהודו.
ב-2017 מונה למנהל המרכז למחקר מדיני.
עקוב נשוי לתמר והם הורים לשלושה.
חיי (וגנר)

חיי (בגרמנית: Mein Leben) הוא שמו של האוטוביוגרפיה של ריכרד וגנר, אשר מכסה את חייו מלידתו ב-1813 עד 1864. הרעיון לכתיבת האוטוביוגרפיה עלתה במכתב מלודוויג השני מ-28 במאי 1865, אשר בקש לדעת אילו אירועים בחייו הובילו לכתיבת מוזיקה, או בציטוטו:
"אתה תגרום לי לשמחה רבה אם תוכל לכתוב לי תיאור של התפתחותך הנפשית והאינטלקטואלית, ותיאור אירועי חייך גם."
וגנר החל בעבודה על הספר ב-17 ביולי 1865, מכיוון שלוגנר הייתה הערכה רבה ללודוויג השני, מכיוון שהוא הביא לו כסף בזמן שוגנר כמעט פשט את הרגל. הגרסה המקורית של הספר מחולקת לארבעה חלקים, החלק הראשון פורסם ב-1870, השני פורסם ב-1872, השלישי פורסם ב-1875, והחלק הרביעי, שוגנר סיים את כתיבתו רק ב-1880, פורסם באותה שנה בביירוית. וגנר ביקש מניטשה הצעיר לעבור על הספרים לפני פרסומם ולבצע תהליך של הגהה ולראות שהספר מפורסם גם בבזל. בהוצאה זו הודפסו רק מספר מועט של ספרים עבור אנשים בחוג החברים של וגנר. בעקבות הצעתו של ניטשה, על כריכת הספר הופיע שלט אצולה (כפי שניתן לראות בתמונה משמאל). לאורך השנים לאחר מותו של וגנר, קוזימה (אשתו) ניסתה לאסוף את כל העותקים של הספר, והיא הצליחה למצוא חלק ולשרוף אותם, מכיוון שחששה שהספר יעלה מהומות בקרב אוהדי וגנר. ההדפסה הרשמית הראשונה של הספר הייתה ב-1911, אך עובד על ידי משפחת וגנר בשביל למנוע בעיות בהוצאה. הפעם הראשונה בה פורסם הספר בגרסה המקורית שלו בצורה רשמית הייתה ב-1936, כ-53 שנה לאחר מותו של וגנר. הספר מ-1936 תורגם לאנגלית על ידי אנדרו גריי, ועד היום הספר לא תורגם לעברית.
אמריקה

אמריקה היא יבשת-על המשתרעת לכל אורך כדור הארץ. היא מתוחמת על ידי אוקיינוס הקרח הצפוני בצפון, האוקיינוס השקט במערב והאוקיינוס האטלנטי במזרח. הקצה הדרומי שלה, ארץ האש, נמצא מצפון לחוג האנטארקטי. כלולים בה גם איים רבים, בהם גרינלנד והאיים הקריביים.
נהוג לחלק את יבשת-העל לשתי יבשות: אמריקה הצפונית (שנכללת בה אמריקה המרכזית) ואמריקה הדרומית.
יש המחלקים את היבשת מבחינה תרבותית לאמריקה הלטינית – הכוללת את המדינות ששפתן ספרדית, פורטוגזית או צרפתית; אנגלו-אמריקה – הכוללת את ארצות הברית וקנדה דוברות האנגלית; והמושבה הדנית גרינלנד.

אטימולוגיה

השם "אמריקה" הופיע לראשונה בשנת 1507 על גלובוס ובמפה גדולה שנוצרה על ידי השרטט הגרמני מרטין ולדזמילר. ספר נלווה מסביר שהשם הוא על שמו של אמריגו וספוצ'י, שהגיע לדרום אמריקה אחרי כריסטופר קולומבוס. הסברה המקובלת גורסת כי אגרתו של וספוצ'י, "העולם החדש", זכתה לפופולריות רבה באירופה ודרכה נודע לוולדזמילר כי התגליות הגאוגרפיות במערב אינן הודו או אסיה, כפי שטען קולומבוס, אלא יבשת חדשה. אף על פי כן, יש הגורסים כי לווספוצ'י עצמו הייתה תרומה לקריאת היבשת על שמו. בעוד שמקורות מסוימים טוענים שהוא לא היה מודע לשימוש הרחב שנעשה בשמו כדי לתאר את הארץ החדשה, הרי שאחרים מחזיקים בדעה שלפיה הוא המציא סיפור לפיו הוא יצא ל"מסע סודי" מערבה וראה אדמה בשנת 1491, כשנה לפני קולומבוס. אחת מטענותיהם של שוללי גרסה זו היא שיש בה בעיה טכנית, מכיוון שכל מקומות היישוב שנקראו על שם אישים בעידן התגליות נקראו על פי שם המשפחה של האיש, ולא על פי שמו הפרטי (קולומביה, איי קוק ועוד), ואילו הייתה היבשת נקראת על שמו- היא הייתה אמורה להיקרא: "וספוצ'יה", ולא: "אמריקה". מה גם שוולדזמילר עצמו לא ציין זאת כעובדה, אלא כסברה, ואף החליף את השם ל"טֶרָה אִינְקוֹגְנִיטה" במפת העולם שכתב אחר כך, בשנת 1513) ייתכן והטעות השתרשה בציבור עוד יותר בעקבות הסרט: "מעבר לאופק-1492", שבו מוצג טקס שנערך כביכול בחצר המלוכה הספרדי, ובו ניתן הקרדיט לוספוצ'י, ולא לקולומבוס.
קיימות טענות נוספות לגבי מקור השם. אפשרות אחת, שהעלה אלפרד הוד, בעל חנות עתיקות מהעיר בריסטול באנגליה, הייתה שמקור השם "אמריקה" הוא שמו של ריצ'רד אמריק, סוחר מבריסטול, שככל הנראה היה המממן העיקרי במסעו של ג'ון קאבוט (שמו האנגלי של הימאי האיטלקי ג'ובאני קאבוטו)לאי ניופאונדלנד בשנת 1497, שנתיים לפני שוספוצ'י הניח את כף רגלו על אדמת יבשת אמריקה. התאוריה גורסת שהטיה מסוימת של שמו של אמריק הופיעה במפה בריטית העתיקה, שממנה לא נשארו עותקים. לפי טענה אחרת, שהועלתה לראשונה בשנת 1875, מקור השם "אמריקה" הוא במחוז בשם "אמריקֶה" (Amerrique) בניקרגואה. במחוז, הרווי בזהב, ביקרו גם אמריגו וספוצ'י וגם כריסטופר קולומבוס. לפי התאוריה, וספוצ'י נתן את השם מאוחר יותר ליבשת שגילה.
אפשרות נוספת לפירוש "אמריקה" היא בתרגום לספרדית. "אמי" ו"ריקה" כלומר אזור או עם "עשיר". (בדומה למשמעות השם "קוסטה-ריקה" – חוף עשיר)
נתן ישראלי

ביוגרפיה

ישראלי התגייס לקורס טיס ב-1991 וסיים אותו במגמת מסוקים ב-1993. ב-1994 עבר הסבה להטסת מסוקי יסעור ושירת בטייסת 114. 
בתקופת מלחמת לבנון השנייה היה בחופשת לימודי תואר ראשון ובהצבת חירום שימש טייס בטייסת 114. בסוף המלחמה, לאחר כניסת הפסקת האש לתוקפה, השתתף כטייס משנה בפעולה מיוחדת של הובלת כוחות סיירת מטכ"ל לאזור בעלבכ בעומק לבנון. לאחר הסתבכות הפעולה סייע מסוקו יחד עם מסוק נוסף בחילוץ הלוחמים תחת אש. על פועלו קיבל עם שאר אנשי צוות האוויר שהשתתפו בפעולה צל"ש ממפקד חיל האוויר. 
לאחר המלחמה פיקד על טייסת, ביולי 2010 מונה לראש ענף ארגון במחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר, ב-2012 מונה לראש תחום מערכות מידע וב-2013 מונה לראש מחלקת הסגל בלהק כוח האדם. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונה ביולי 2016 לראש הלהק בדרגת תת-אלוף. 
ישראלי נשוי לציפי, חוקרת בכירה במכון למחקרי ביטחון לאומי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון בביולוגיה ובפסיכולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
חבורת סקיה

בגאולוגיה של ארץ ישראל, חבורת סקיה היא חבורה הקרויה על שם הכפר הערבי סקיה, שהיה באזור הפארק הלאומי של רמת גן. היא הוגדרה לאור קידוחים לגילוי מים ונפט שנעשו באזור. ברוב המקרים, ההגדרה של חבורה זו בוצעה לפי ממצאים שאינם גלויים על פני הקרקע. החומר אשר שימש בסיס להגדרות הועלה מהקידוחים שנעשו.
מקורם של שכבות הסלע מחבורת סקיה הוא מתקופה ארוכה למדי: מתקופת תת-תור הנאוגן הכוללת את התקופות מיוקן ופליוקן ועד סוף תקופת הפליסטוקן, בתור הרביעון שבו אנו נמצאים גם היום (בתקופת ההולוקן). תקופה זוֹ משתרעת על פני כ-23 מיליון שנה, תקופה קצרה בלוח הזמנים הגאולוגי, שהסתייה רק לפני 11,700 שנה. במרוצת חלק מהתקופות האלה הוצפה ארץ ישראל בים ולכן החבורה כוללת סביבת ההיווצרות ימית - מלוחה ומתוקה ובחלק אחר הים נסוג ממנה ולכן - סביבת ההיווצרות היא יבשתית.

חשיבות החבורה

החול בחבורה זו מקורו מנהר הנילוס ממצרים, אשר הסיע בעבר חלקיקי קווארץ ממקורות הנהר בהרי אפריקה באתיופיה אל חופי חצי האי סיני ודרום ארץ ישראל.
חשיבותה של חבורת הסקיה הוא גם באטימותה לנזילת מים או נפט ממנה. בכך היא מהווה את הבסיס לאקוויפר החוף או ל"מלכודות נפט" פוטנציאליות. בקידוחים למציאת מים משתדלים להגיע אליה ואז בשכבת אבן החול מגלים מים. ואם הכמות מספקת והמים איכותיים ניתן גם לשאוב אותם.
מעל חבורת סקייה מצויה חבורת כורכר הנחשפת לאור חוף הים התיכון.