ויצו

ויצו (WIZO – ראשי תיבות באנגלית של ארגון נשים ציוני בינלאומי, Women's International Zionist Organization) הוא ארגון נשים יהודיות בישראל ובעולם.

ייסוד ושנים ראשונות

ויצו נוסד ב-11 ביולי 1920 על ידי קבוצת נשים יהודיות במנצ'סטר, בריטניה: ורה ויצמן, רבקה זיו ואדית' אדגר. הרקע להקמתה היה שילוב של שני תהליכים: התעוררות התנועה הציונית בעקבות הצהרת בלפור, והתעוררות הפעילות הפוליטית-חברתית של נשים בבריטניה, ובאירופה, שצוין על ידי הצלחת מאבק הסופרג'יסטיות והענקת זכות בחירה לנשים בבריטניה בשנת 1920. אף על פי שבמוסדות הציוניים באופן רשמי היו זכויות הנשים שוות לזכויות הגברים, חלקן בפעילות היה מועט והיחס אליהן בפועל היה מפלה או מזלזל. על רקע זה הציעו הנשים בבריטניה להקים ארגון משלהן לצד הפדרציה הציונית במדינה, ולאחר מכן החליטו להקים ארגון נשים עולמי שיהיה חבר בהסתדרות הציונית. ביולי 1920 התכנסו בלונדון נציגות ארגוני הנשים מבריטניה ומארצות אחרות לוועידה המייסדת של ויצו. מטרתה של ויצו הייתה לאחד את הנשים לשיתוף פעולה למען הגשמת הרעיון הציוני, לאחר שבמסגרת הארגונית הקודמת פעילותן לא באה לידי ביטוי. הכוונה הייתה שחברות הארגון יתרמו, ויכשירו את הנשים בארץ ישראל לתרום, בתחומים שבהם הוסכם שנשים יכולות להועיל במיוחד, כמו חינוך, כלכלת בית, בריאות וסעד. מצע הארגון התמקד בהכשרת הנשים המגיעות לארץ-ישראל בכלכלת בית, חקלאות וטיפול סוציאלי בילדים. ויצו נתפסה בשלב זה כארגון של נשות הגולה שנועד לסייע לנשים ולילדים בארץ-ישראל.
עם תחילת פעילותה של ויצו בארץ ישראל, החלו נשים בארץ להיות מעורבות בה באופן לא מאורגן ועל בסיס אישי. הן החלו לעזור לאחיות הבריטיות ששלחה ויצו לתל אביב לצורך הדרכת אמהות, ואחרי כן גייסו כסף לפתיחת מרפאה נוספת לטיפול באמהות צעירות עולות. ב-1927 התארגנו נשים אלה בהסתדרות ארצית והפכו לפדרציה ארצישראלית של ויצו, הכפופה למשרד בלונדון. ב-1933 התאחדה ויצו הארצית עם הסתדרות נשים עבריות, ארגון נשים ארצישראלי גדול נוסף.
שושנה שטרן הייתה עורכת הדין שפעלה בויצ"ו, טרם קום המדינה, ובתפקידה זה הגנה על נשים מוכות ומקופחות.

מהקמת המדינה ועד היום

לאחר הקמת המדינה בשנת 1949 הועבר המשרד הראשי של ויצו מלונדון לתל אביב. עם הקמת המדינה, תפקידים רבים שמולאו על ידי ארגונים התנדבותיים הועברו לידי הממשלה. ויצו ויתרה על חלק מהשירותים והמוסדות אותם יצרה, כמו טיפות חלב, שירותי העבודה הסוציאלית והדרכה חקלאית. עם זאת, בהשענותה על תרומות מחו"ל ועל מתנדבות, המשיכה ויצו לספק שירותים משלימים לשירותים הממלכתיים. לצד המשך הפעילות בתחום הסיוע לעולים, החינוך וההכשרה והסיוע החברתי, נכנסה ויצו לתחומים חדשים כמו סיוע לחיילות וחיילי צה"ל ולמשפחות השכולות, פעילות בקרב אוכלוסיות לא-יהודיות בישראל וסיוע לקשישים.
בשנת 1950 אימצה ויצו את פעילות הלשכות המשפטיות, שפעלו קודם במסגרת התאחדות נשים לשווי זכויות, והחלה להרחיב את הפעילות הזאת. הלשכות מופעלות על ידי מתנדבות ויצו שעברו הכשרה מיוחדת, בסיוע צוות מקצועי של עורכות דין ועובדות סוציאליות, ומסייעות לנשים בעניינים משפטיים הקשורים במשפחה, כמו גירושין וירושה, ובחלק מהמקרים גם בענייני אפליה בעבודה. מתנדבות ויצו הוכשרו גם לייצג נשים בפני בתי הדין הרבניים. כיום יש 30 לשכות הפרושות ברחבי הארץ].
הקמת המדינה הייתה נקודת מפנה בקשר בין יהודי התפוצות וישראל. אחת ממטרותיה של ויצו היום היא לחזק את הקשר הזה. עבור חברות ויצו בתפוצות, הפעילות ובויצו היא לעיתים מרכיב עיקרי בזהות היהודית ובקשר לעם היהודי ולישראל.
בשנת 2008 זכתה התנועה בפרס ישראל בתחום מפעל חיים עבור תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.

ויצו ופמיניזם

ויצו הוקמה כמחאה על ייצוג החסר של נשים בפעילות הציונית. מייסדות ויצו שאפו שנשים תהיינה שותפות שוות לגברים בהחלטות, באחריות ובביצוע. הפעילות ההתנדבותית הייתה בשבילן אפיק כניסה לתחום הציבורי ואמצעי להרחבת העניין הציבורי בענייני הבית והמשפחה. אך עצם קיום ארגון נשים נפרד הביא להדרתן מהארגונים הכלליים ולקיבוע התפיסה שפעילותן צריכה להיעשות ללא תמורה כספית.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20, עם התחלת הגל השני של הפמיניזם, ובעקבות פעילותם של ארגוני נשים פמיניסטיים כמו התנועה לשחרור האשה ושדולת הנשים, החלה ויצו לעסוק באופן מובהק יותר בשאלות של מעמד האישה ואלימות נגד נשים. זאת לצד תחומי פעילותה המסורתיים. בין תחומי הפעילות החדשים: מקלטים לנשים מוכות ומרכזים למניעת אלימות במשפחה, הפעלת לשכות משפטיות בקהילה, פיתוח מעונות היום לילדי נשים עובדות, מאבק בהטרדה מינית וקידום מעורבות נשים בפוליטיקה ובעסקים.

ויצו במספרים

לויצו 250 אלף חברות, המאורגנות ב-50 פדרציות ארציות ברחבי העולם. בארץ, יש לה 46 סניפים שבהם מרוכזת הפעילות ההתנדבותית, וכן פעילות הסיוע לעולים, לקשישים ולשכבות החלשות. יש לה גם כ-5000 עובדים, רובם אנשי סגל ב-8 בתי ספר ופנימיות וב-180 מעונות יום. בבתי הספר לומדים כ-5,500 תלמידים, ובמעונות כ-15,000 פעוטות. יש לה 8 בתים חמים לנערות בסיכון, מועדוניות לילדים בסיכון, מרכז עד"י לנערות בבאר שבע, 56 צהרונים לילדי הגנים בגבעתיים ותל אביב, 30 לשכות משפטיות, 2 מקלטים לנשים מוכות ומרכזים נוספים למניעת אלימות במשפחה]. הנהלות ויצו ישראל והעולמית נמצאות בשדרות דוד המלך 38 בתל אביב.