שרה נתניהו

ביוגרפיה

שרה בן ארצי נולדה בקריית עמל (חלק מקריית טבעון), לחווה ושמואל בן ארצי. למדה בבית הספר התיכון על-שם גרינברג בקריית טבעון. שימשה כתבת נוער ב"מעריב לנוער". שירתה בצה"ל כמאבחנת מחקר באמ"ן.
ב-1984 סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, וב-1995 סיימה תואר שני במקצוע זה באוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרתו כתבה תזה בנושא בדיקת המהימנות הפסיכודיאגנוסטית של מבחן אינטליגנציה וכסלר לילדים, בהדרכת ד"ר סורל קאהן.
בשנת 1980 התחתנה עם דורון נויברגר, חבר קיבוץ געש. ב-1987 השניים התגרשו לאחר 7 שנות נישואין. עבדה כמאבחנת פסיכוטכנית לילדים מחוננים ב"מכון לקידום נוער ליצירתיות ולמצוינות" בראשות ד"ר אריקה לנדאו, כמאבחנת במרכז שיקום מקצועי של משרד העבודה, וכדיילת אוויר ב"אל על".
במרץ 1991 נישאה לבנימין נתניהו, שהיה אז חבר הכנסת וסגן שר. במהלך הקדנציה הראשונה של נתניהו כראש הממשלה, שימשה יו"ר חוג הידידים של אגודת "יד ביד" לילדים במצוקה. לזמן קצר שימשה גם נשיאת עמותת "צעד קדימה" לילדים הפגועים משיתוק מוחין וסייעה לארגוני רווחה שונים.
ב-1996 הודיע בעלה הראשון, נויברגר, על כוונתו לפרסם ספר על שרה נתניהו, אך לבקשתה הוציא בית משפט לענייני משפחה ברמת גן צו מניעה זמני בעניין. לבסוף, כשהפסיד נתניהו בבחירות 1999 ופרש מהפוליטיקה, נמלך נויברגר בדעתו והספר לא ראה אור.
בשנת 2000 החלה לעסוק במקצועה, והיא עובדת כפסיכולוגית חינוכית (מומחית משנת 2009) בשירות הפסיכולוגי החינוכי של עיריית ירושלים במשרה חלקית.
באפריל 2018 פנתה לרעייתו של ראש ממשלת אוסטרליה, מלקולם טרנבול, בעניין המשלוחים החיים מאוסטרליה לישראל, ובעקבות זאת הורה שר החקלאות האוסטרלי, דייוויד ליטלפראוד, על בחינה מהירה של המשלוחים בחודשים החמים, שבהם גדול סבלן של הבהמות המובלות.
ב-10 בדצמבר 2018 יצאה לשליחות דיפלומטית בגואטמלה במסגרת משלחת של משרד החוץ, בעקבות הזמנתה של אשת נשיא גואטמלה, פטריסיה מוראלס.

דמותה הציבורית

במהלך הקדנציה הראשונה של בנימין נתניהו כראש הממשלה קיבלה שרה נתניהו תשומת לב רבה מאמצעי התקשורת בישראל. לרוב היה העיסוק בה בנימה שלילית, ועיקר הטענות היו על יחסי אנוש לקויים, ועל כך שיש לה השפעה חריגה על החלטות בעלה, בפרט בנושא מינויים למשרות בכירות. בתגובה טענה נתניהו כי דמה נשפך. העיסוק הציבורי בה התמתן במידה רבה לאחר סיום כהונתו של נתניהו כראש הממשלה (בקדנציה הראשונה שלו), בשנת 1999.
בספטמבר 2002 פורסמה בתקשורת שיחת טלפון סוערת שקיימה, ובה אמרה שאם לא מעוניינים בבעלה - "נעבור לחוץ לארץ. שהמדינה הזאת תישרף. המדינה בלעדי ביבי לא תחזיק מעמד". לאחר הפרסום התנצלה נתניהו, ואמרה שהדברים נאמרו בשעת כעס.
בשנת 2008 פרסם ערוץ 10 כי בזמן מלחמת לבנון השנייה, כשנסע בנימין נתניהו בלוויית רעייתו שרה ללונדון למסע הסברה, שולמו הוצאותיהם על ידי תורם לונדוני. בתגובה הגיש נתניהו תביעת דיבה נגד הערוץ. נסיעתה של שרה נתניהו לא אושרה כנדרש על ידי ועדת האתיקה, ובנימין נתניהו קיבל הערה על כך מהוועדה. תביעת הדיבה נמחקה ב-2009.
גם במהלך הקדנציה השנייה של בנימין נתניהו בראשות הממשלה, שהחלה במרץ 2009, המשיכה שרה נתניהו לקבל תשומת לב, לרוב בנימה שלילית, מאמצעי התקשורת. לעומת זאת, בכתבת עומק שפרסם העיתון "בילד" הגרמני ביוני 2012 תוארה נתניהו כ"אשה אינטליגנטית ורחומה שמקדישה את עצמה לתמיכה בבעלה". באותה כתבה צוטטו דברי בעלה בנימין נתניהו לפיהם שרה היא ששכנעה אותו לבסוף להסכים לעסקת שליט עם החמאס, שכללה שחרור של כאלף מחבלים, מתוכם 280 שנשפטו למאסרי עולם על ביצוע ותכנון פיגועי טרור ורצח בישראל, תמורת גלעד שליט.
ניר חפץ, עורך "מעריב" ששימש קודם לכן ראש מערך ההסברה הלאומי בלשכת ראש הממשלה נתניהו, אמר כי "יש לא מעט עוול באופן שבו שרה נתניהו מוצגת על ידי התקשורת הישראלית" וכי מעולם לא ראה אותה מתערבת בהליך קבלת ההחלטות בלשכה בענייני המדינה בתקופה בה עבד שם. לעומת זאת, אורית גלילי צוקר, יועצת אסטרטגית לבנימין נתניהו, אמרה: "מה מצפים מאשת ראש ממשלה, בוודאי מאישה כמו שרה שהיא שותפה מלאה בכתיבת הנאומים שלו? קחי כדוגמה את נאום בר-אילן ואת הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון, אלה דברים שעוברים גם דרך הבית. צריך גיבוי של משפחה כדי לעשות את המהלכים הגדולים שהיו ואת הגדולים שיהיו. ושרה היא אישה שיש לה בהחלט מה להשמיע".
בפברואר 2013 זכתה השמלה שלבשה נתניהו בטקס השבעת הכנסת ה-19 לדיון נרחב באמצעי התקשורת. אשת המשנה לראש הממשלה ג'ודי ניר מוזס שלום ושרת התרבות והספורט לימור לבנת וכן אריה דרעי גינו את העיסוק התקשורתי בלבושה.
בשנת 2013 דורגה על ידי מגזין "פורבס ישראל" במקום הראשון בדירוג השנתי של 50 הנשים החזקות בישראל. מטעם המגזין הוסבר שהיא דורגה כך בגלל השפעתה ומעורבותה במינויים בסביבת ראש הממשלה, על פי מקורות שהתראיינו למגזין.
בפברואר 2015 הופיעה במיזם צילומי אופנה של השבועון "את", בהמשך לתמונות של מיכל הרצוג, אשתו של יצחק הרצוג, שהתמודד אז בבחירות לכנסת העשרים מול בנימין נתניהו על ראשות הממשלה. הצילומים פורסמו חרף דרישתה של נתניהו לדחות את פרסומם עד לאחר הבחירות.
במסיבת עיתונאים שקיים ביוני 2016 יחד עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין התלונן בעלה ראש הממשלה בנימין נתניהו על היחס התקשורתי שמקבלת רעייתו, ואמר כי ״ברור שזה חלק מרדיפה פוליטית שיטתית. מה שלא הצליחו לעשות בקלפי מנסים לעשות בהאשמות שווא עם ניפוח תקשורתי אדיר, ולצורך זה לא בוחלים בשום אמצעי. רומסים את דמותה של רעייתי והופכים אותה לאבק אדם". בנאום שנשא כעבור שנה חזר נתניהו על טענות דומות.

תביעות דיבה שהגישה נתניהו

שרה ובנימין נתניהו הגישו לפחות שבע תביעות דיבה נגד עיתונאים ואמצעי תקשורת בישראל.
תביעה אחת, כנגד רשת שוקן והכתבת סיון כהן, הסתיימה בשנת 2002 בפסיקת פיצוי על סך 110,000 ש"ח לשרה נתניהו, בעקבות שתי ידיעות שפורסמו אודותיה בטור הרכילות של המקומון "כל העיר".
במקרה נוסף תבעו בני הזוג את יגאל סרנה, לאחר שפרסם במרץ 2016 סטטוס בפייסבוק שבו טען כי שיירת ראש הממשלה נעצרה בכביש 1, וראש הממשלה בנימין נתניהו סולק ממכוניתו בהוראת שרה אשתו. בתגובה הגישו בני הזוג תביעת דיבה על סך 279 אלף ש"ח. ב-11 ביוני 2017 קבע בית המשפט שאמיתות הסיפור שהפיץ סרנה לא הוכחה ולכן מדובר בלשון הרע שפורסם במטרה לפגוע, וחייב את סרנה לשלם לבני הזוג נתניהו מאה אלף ש"ח כפיצויים, ועוד 15 אלף ש"ח הוצאות משפט. בספטמבר 2017 הגיש סרנה ערעור על הפסיקה. בינואר 2018 נדחה ערעורו ונפסק כי עליו לשלם לבני הזוג נתניהו 20 אלף ש"ח נוספים כהוצאות משפט.
תביעה שלישית הסתיימה בפשרה שלפיה "מעריב" יפרסם הודעת התנצלות ויפצה אותה בגין אגרת בית משפט. שלוש תביעות דיבה נמשכו על ידי בני הזוג נתניהו.
נתניהו הגישה תביעת דיבה על סך מיליון ש"ח נגד העיתונאי בן כספית לאחר שזה כתב שהיא הביאה לפיטורי חצרן בן 70, אב שכול. התביעה הסתיימה בפשרה שלפיה שרה נתניהו תקבל 50,000 ש"ח "לכיסוי הוצאותיה המשפטיות", וכספית יפרסם התנצלות על פרסומו הכוזב.

יחסה לעובדי משק הבית ומעון ראש הממשלה

בשנת 2010 הגישה ליליאן פרץ, מנהלת משק הבית הפרטי של משפחת נתניהו בקיסריה, תביעה נגד שרה נתניהו בבית הדין האזורי לעבודה, ובה טענות על הלנת שכר, תנאי העסקה בלתי הוגנים ושימוש באלימות מילולית. בתגובה הגישה נתניהו תביעה נגדית. העניין הסתיים בפשרה שפרטיה לא פורסמו, ובמסגרתה מחקו השתיים את התביעות ההדדיות.
שמה של נתניהו עלה בתביעות שהגישו בבית הדין לעבודה עובדי מעון ראש הממשלה, גיא אליהו ומני נפתלי נגד משרד ראש הממשלה.
בפברואר 2016 קיבל בית הדין האזורי לעבודה בירושלים את תביעתו של מני נפתלי נגד משרד ראש הממשלה ופסק לו פיצויים, בין השאר בגין העסקה פוגענית. בפסק הדין נכתב, בין השאר: "העדויות הרבות שהוצגו בפני בית הדין מצביעות על כך שבמעון שררו תנאי העסקה פוגעניים בגין התנהגותה של נתניהו ויחסה אל העובדים שכלל דרישות מוגזמות, העלבות, השפלות והתפרצויות זעם". נתניהו הגישה ערעור על פסק הדין, אך ערעורה נדחה על הסף, משום שלא הייתה צד לתביעה. עתירתה לבג"ץ בעניין זה נדחתה על הסף. גם המדינה ערערה על פסק הדין, אך בהמלצת בית הדין משכה את ערעורה.
במרץ 2016 במסגרת התביעה של גיא אליהו, עובד אחר במעון ראש הממשלה, הגישה שרה נתניהו בקשה לפסול את נשיאת בית הדין לעבודה, השופטת דיתה פרוז'ינין, בנימוק שהיא הכריעה לטובת מני נפתלי. הבקשה נדחתה. לאליהו נפסק פיצוי מהמדינה בסך 120 אלף ש"ח, 65 אלף ש"ח עקב העסקה פוגענית ועוד 55 אלף ש"ח עקב הפרות שונות של דיני העבודה.

החקירות בעניינה והרשעתה בפלילים

בין השנים 2014–2015 נחשפו, בין היתר על ידי מבקר המדינה יוסף שפירא, מספר פרשות הקשורות לניהול מעון ראש הממשלה אשר בעניינן עלה חשד לביצוע עבירות פליליות. במהלך שנת 2015 אוגדו הפרשות הללו יחד וכונו "פרשת מעונות ראש הממשלה", ובאוגוסט 2015 נפתחה חקירה פלילית נגד נתניהו. היא נחקרה באזהרה בפרשה מספר פעמים.
בספטמבר 2017 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, על כוונתו להגיש נגדה כתב אישום, בכפוף לשימוע, בעבירות של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים תוך יצירת מצג שווא, בגין הזמנת ארוחות בסך 359,000 ש"ח בניגוד לנהלים, מספטמבר 2010 ועד מרץ 2013. מנדלבליט החליט לסגור את התיקים נגדה בפרשת החשמלאי ובפרשת המטפלת הסיעודית. עוד קודם הוחלט שאין מקום להמשיך בחקירת טענות נוספות שעלו בנושאי בקבוקים, נרות נשמה וריהוט גן. ב-21 ביוני הוגש נגדה כתב אישום בעבירות של קבלת דבר במרמה ומרמה והפרת אמונים, ובתום הליך של גישור פלילי הוסכם על הסדר טיעון שבעקבותיו הוגש ב-12 ביוני 2019 כתב אישום מתוקן. ב-16 ביוני 2019 הורשעה נתניהו בניצול בתחבולה של טעות הזולת ללא מרמה (סעיף 416 לחוק העונשין), והוטל עליה לשלם פיצוי לקופת המדינה בסך 45 אלף ש"ח בתוספת קנס בסך 10,000 ש"ח.
במרץ 2018 נחקרה נתניהו באזהרה בתיק 4000. בדצמבר אותה שנה פרסמה המשטרה את עמדתה כי התגבשה תשתית ראייתית נגדה.
ב-28 בפברואר 2019 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט כי לא יוגש כתב אישום נגד שרה נתניהו בתיק זה. כמו כן הודיע היועץ כי החקירה בעניין תיק 4001 תיסגר אף היא בלא הגשת כתב אישום.