google/wiki40b huggingface dataset:
אבידיתיים

מאפיינים

תפוצת האיבידית בהרי ההימלאיה שבמרכז ומזרח אסיה, בדרום הרמה הטיבטית וכן בתת-היבשת הודו. על אף השטח הנרחב בו היא מצויה כביכול, מספריה קטנים והיא מרוכזת בנהרות רדודים, מסולעים ובעלי זרימה מעטה בלבד. 
מראה הייחודי לעופות מים אינו מותיר מקום לבלבול: צבע נוצות הבוגר אפור ובטנו לבנה, הרגליים אדומות, המקור גדול דק ומעוקל כלפי מטה, הפנים והחזה שחורים. לצעירים נוצות אפורות גם בחזה ובפנים ומקורם קטן יותר. נוצותיו של האבידית, אחידות בצבען במהלך כל השנה. הנוצות המתחדשות עם בעלי קצוות לבנים, הבולטים על רקע הפנים הכהות, אך הן מתבלות עם תחילת עונת הרבייה. 
על אף השוני בינה לשאר משפחות החופמאים, היא חולקת מספר מאפיינים איתם. חוקרי עופות רבים, הניחו כי המין הוא חוליה מקשרת בין משפחת השלצדפיים, המזכיר אותם במראה האפרוחים ובהתנהגות הטריטוריאלית, לבין משפחת הסיפניים - איתם המין מזכיר בצורת הבוגרים. חוקרים אשר אינם רואים את המין כיחיד במשפחתו, ממינים אותו באחת המשפחות, על פי רוב בתוך השלצדפיים. 
האבידית היא אחת מהעופות ה"מבוקשים" ביותר על ידי צפרים ברחבי העולם. בעונת הרבייה (מרץ-יוני) היא נמצאת בגבהים 4400-1700 מטרים, רחוק ממשכנו של האדם. האבידית מטילה 4 ביצים בקן קטן אותו היא בונה על הקרקע. בחורף (נובמבר-פברואר) נשארת באותו אזור גאוגרפי, אך בגבהים של 300-2000 מטרים ונמצאת בעיקר בצפון יבשת הודו, שם ניתן לראותה ביתר קלות. עיקר תזונתה של האבידית היא חסרי חוליות השוכנים במים ודגים מזדמנים. את טרפה היא מוצאת בעזרת המקור הנובר בקרקעית הנהר והופך את האבנים. בניגוד לחופמאים אחרים באזור, שיטת התזונה של האבידית אינה מותאמת לנהרות בעלי זרימה חזקה או בוציים יתר על המידה.
בררנות זו בבחירת שטחי המחיה, היא הסיבה לנדירותה של האבידית. בנפאל, למשל, זיהום מי הנהרות וניצולן למטרות חקלאות, תעשייה ותחבורה, גרמו לירידה ניכרת בתפוצתה והיא כעת בסכנת הכחדה במדינה זו. עם זאת באופן כללי המין אינו מצוי בסכנה.
מכפלה חצי ישרה

מכפלה חצי ישרה של חבורות היא פעולה היוצרת משתי חבורות H ו-K חבורה חדשה .
הזורע

תולדות הקיבוץ

הקיבוץ עלה על הקרקע למרגלות הכרמל ליד יקנעם, בשנת 1936, כאשר כח חלוץ היה במקום כבר בתחילת ינואר 1936. השטח כלל 20,000 דונם שנקנו על ידי חברת הכשרת היישוב ויועדו למושבה פרטית. 5000 דונם מתוכם נמכרו לקרן הקיימת לצורך התיישבות קיבוצית של עולי גרמניה, אולם בגלל בעיות הקשורות לפינוי האריסים מהקרקע ניתן היה להתיישב רק על מעט מהקרקע. מייסדי הקיבוץ היו מגרעין של עולים שהתגבשו בחדרה במהלך 1934. רובם הפסיקו לימודים אקדמיים או לימודי מקצוע ויצאו להכשרות לקראת עליה. בחדרה נבחר השם הזורע, שביקש לסמל את הקשר לאדמה ולהתחדשות בארץ ישראל. 
במשך קרוב לשלוש שנים ישבו חברי הגרעין על חלקת אדמה קטנה באורך 300 מטר ורוחב של 60 מטר באוהלים וצריפים ארעיים וסבלו מהתנכלויות בתקופת המרד הערבי הגדול. במהלך הזמן נעשו ניסיונות להגיע להסדר פינוי עם הבדואים האריסים שישבו על אדמתם, אך הדבר לא התאפשר בגלל לחץ של קיצונים ערביים. ב-6 בספטמבר 1938 פונו הבדואים מהקרקע על ידי משטרת המנדט והועברו לקרקע חלופית של חברת הכשרת היישוב. בדצמבר 1938 הונחה אבן הפינה למבנה הקבע הראשון של הקיבוץ, בית הילדים. 
בשנת 1942 הצטרפה לקיבוץ קבוצה של יוצאי גרמניה, רובם יוצאי ה"וורקלויטה", שעזבו את קיבוץ שמיר. כן קלט הקיבוץ קבוצת נוער מבולגריה שלא מעטים מבניה התגייסו מיד לאחר מכן לפלמ"ח ולצה"ל, ונפלו במלחמת השחרור. זמן קצר לאחר מכן נקלטה קבוצת ילדים בני מרוקו, וכן נערים שעלו מסוריה ולבנון. לאחר מלחמת השחרור קיבל הקיבוץ תוספת אדמה שהייתה לפני כן אדמות הכפרים קירי ואבו זריק.
בהמשך נקלטו בקיבוץ עולים מארצות רבות שהגיעו תחילה לאולפן העברית שפעל בו משנת 1956 ונסגר לאחרונה.

כיום

קיבוץ הזורע קיבל החלטה על שינוי אורחות החיים ב-9/2013 מקיבוץ שיתופי לקיבוץ מופרט. הפרטה זו, יחסית להפרטות אחרות בתנועה הקיבוצית, אינה הפרטה אגרסיבית והצליחה לשמור על רשת ביטחון כלכלי רחבה ולשמר את חיי התרבות והקהילה של הקיבוץ.
בקיבוץ נמצא מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח, הכולל אוסף של אמנות המזרח הרחוק, שתוכנן על ידי האדריכלים אל מנספלד ומוניו גיתאי ויינראוב.
בתחום הקיבוץ נמצא בית הספר היסודי האזורי "פלגים", בו לומדים ילדי הקיבוץ עם ילדים מיישובים שכנים. בית הספר התיכון האזורי אליו שולח הקיבוץ את ילדיו הוא בית הספר מגידו בעין השופט.
בתחום הכלכלי, בצד המשק החקלאי, ניתן למצוא בקיבוץ את "פלסטופיל", מפעל לייצור יריעות פלסטיק, בריכות לגידול דגי נוי, חנות רהיטים שהייתה בעבר חלק ממפעל רהיטי הזורע שנמכר על ידי הקיבוץ וכיום הוא חלק מרשת שמרת הזורע, חנות 3 משאלות ,וכן  תחנת הדלק דור-אלון כולל חנות נוחות 'אלונית' במתחם המסחר הסמוך לקיבוץ, לצד  כביש 66.
רכיבת טריאל

רכיבת טריאל (מאנגלית: trial riding או observed trials) היא רכיבה טכנית על אופניים עם רמת שליטה מהגבוהות בענף. בתחרויות מסוג זה נדרש הרוכב לעבור סדרת מכשולים מבלי להוריד את הרגל מאופניו. רכיבה זו התחילה מרכיבת טריאל על אופנועים, בשנות ה-80 בקטלוניה, ספרד על ידי אוט פי (מאנגלית:ot pi) אלוף עולמי בטריאל אופנועים. אביו של אוט רצה ללמדו טריאל אופנועים על אופניים בגלל משקלו הכבד של האופנוע וכך הומצא סגנון אופניים חדש.
רכיבת טריאל היא מבחן השליטה האולטימטיבי לאופניים. בתחרויות אלו נדרש הרוכב לצלוח מכשולים טבעיים ו/או מלאכותיים. יחסית לשאר ענף האופניים סצנת הטריאל קטנה יחסית אך עדיין בסבב ה UCI הבינלאומי. רוב רוכבי הטריאל התחרותיים מגיעים מאירופה שם הסצנה חזקה מאוד. טכניקות שמקורן בטריאל, יכולות להתבצע על כל אופניים, כגון: טרק סטנד (מאנגלית:trackstand) שזו טכניקה של איזון האופניים על ידי שימוש בבלמים ובאיזון של הרגליים הפדלים - התוצאה היא עמידה במקום ללא הורדת רגל אל הקרקע.
אופני טריאל מאופיינים בבלמים עוצמתיים, כידון רחב, חלקים קלים, הילוך אחד (קל), צמיגים בעלי לחץ אוויר נמוך וללא אוכף הילוכים או בולמי זעזועים.

חוקי הטריאל התחרותי

העיקרון הכללי בטריאל תחרותי הוא רכיבה של מספר מקטעים (לרוב 2 סבבים של 10 מקטעים או 3 סבבים של 7 מקטעים), המנצח בתחרות הוא הרוכב בעל מספר הנקודות הנמוך ביותר בסוף התחרות.
מספר הנקודות המקסימלי היכול להתקבל מידי סיבוב הוא 5, התוצאה הנמוכה (והטובה ביותר) היא 0 או "קלין" -(נקי).
הדרך הנפוצה ביותר לקבל נקודות היא על ידי כך שמורידים את הרגל מהאופניים במהלך המקטע. בגלל הסיבה הזאת נקודות נקראות לרוב בשם 'טפיחות'.
מספר חוקים מכתיבים את מספר הנקודות המצטבר מידי סיבוב, למשל, הורדה של יד או שתי הרגליים מהאופניים תמנה כחמש נקודות. חריגה מהזמן הניתן במקטע תצבור נקודה מידי חמש עשרה שניות.

סטריט טריאל

סטריט טריאל, (מאנגלית: street trials) או פריסטייל בייק טריאל ( מאנגלית: freestyle bike trial), הוא טריאל בסגנון אורבני המבוצע בצורה לא תחרותית בשימוש עם אלמנטים עירוניים. הרכיבה דורשת שליטה גבוהה במיומנויות הטריאל כגון שיווי משקל וכדומה.
רוכב הסטריט טריאל המפורסם ביותר הוא דני מקסקיל (Danny MacAskill), שעשה מספר פרסומות עבור רד בול וגו-פרו.
בנוסף, דני מקסקיל הקים קבוצה בשנת 2014 הנקראת drop&roll (בתרגום חופשי: פול והתגלגל) המעלה מופעי טריאל עם רוכבי טריאל גדולים (כדוגמת פביו וויבמר) ברחבי אירופה.

הטריאל בישראל

כיום, ישנה פעילות מועטת בנושא הטריאל בשל חוסר הפופולריות שלו בקרב הישראלים. אמנם ישנו לפחות ישראלי אחד שפועל למען לימוד הטריאל בישראל (''תום טריאל בר").
עות'מאן השלישי

עות'מאן השלישי (טורקית III. Osman; טורקית עות'מאנית عثمان ثالث, 2 בינואר 1699 עד 30 באוקטובר 1757) היה הסולטאן העשרים-וחמישה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-13 בדצמבר 1754 ועד יום מותו. הוא היה בנו של הסולטאן מוסטפא השני ואחיו של הסולטאן שקדם לו מהמוט הראשון.
בשל כך שעלה לשלטון בגיל 55, בילה את רוב שנותיו בקפס בהרמון. שלטונו נמשך שלוש שנים בלבד והתאפיין בעלייה בחוסר הסובלנות כנגד לא מוסלמים, אשר אולצו לשאת אות קלון. הוא נודע בהתנהגותו התמוהה, בין היתר בשנאתו למוזיקה ולנשים לאחר שבילה את רוב שנותיו בהרמון. מסיבה זו וכדי לא לפגוש בנשים, הוא נהג לנעול נעלי ברזל אשר גרמו לצעדיו להישמע למרחוק ולהזהיר נשים על בואו.
כי אשמרה שבת

"כִּי אֶשְׁמְרָה שַׁבָּת" הוא פיוט לשבת שחיבר רבי אברהם אבן עזרא במאה ה-12. הפיוט הפך פופולרי בקהילות ישראל השונות, וחוברו לו לחנים רבים.
תוכן הפיוט נסוב על אודות הדברים שאסור לעשות בשבת, כדוגמת דיבור בענייני חולין וסחורה – למול המעשים החיוביים, כדוגמת הגייה בתורה ואכילת מאכלים משובחים. הפיוט בנוי מחמישה בתים ובצורת אקרוסטיכון, כך שחמש האותיות הראשונות שבכל אחד מחמשת הבתים יוצרות את המילה "אברהם", שם המחבר. הרפרן (הפזמון החוזר) של הפיוט הוא "כִּי אֶשְׁמְרָה שַׁבָּת אֵל יִשְׁמְרֵנִי, אות הִיא לְעולְמֵי עַד בֵּינו וּבֵינִי".
ל'אוסרווטורה רומאנו

המאה ה-19

הגיליון הראשון של ל'אוסרווטורה רומאנו ראה אור ברומא ב-1 ביולי 1861, מספר חודשים לאחר ההכרזה על ממלכת איטליה ב-17 במרץ 1861. מטרתו המקורית של העיתון הייתה כלי תעמולתי המגן על מדינת האפיפיור. בעקבות תבוסת כוחות האפיפיור ב-18 בספטמבר לצבאו של ויטוריו אמנואלה השני, מלך פיימונטה, נחלש כוחו של האפיפיור. אירוע זה עודד אינטלקטואלים קתולים להתייצב ברומא לשירות האפיפיור פיוס התשיעי. התגייסות זו תמכה ברעיון של עיתון יומי המרים על נס את דעות הכס הקדוש. את הרעיון לפרסום רשמי-למחצה, אשר יפרסם רעיונות רטוריים, לצד העיתון הרשמי של הוותיקן, Giornale di Roma, העלה עוד בשנת 1860 מרקנטוניו פאצ'לי (סבו של האפיפיור לעתיד פיוס השנים עשר). בקשה לרשות רשמית מן האפיפיור לפרסום העיתון הוגשה ב-22 ביוני 1861, וארבעה ימים אחר כך, ב-26 ביוני, נתן האפיפיור פיוס התשיעי את רשותו לפרסום.
כותרת הגיליון הראשון הייתה "ל'אוסרווטורה רומאנו - עיתון מדיני וגשמי". הוספת הסיפא: "עיתון מדיני וגשמי" הופסקה כבר בשנתו הראשונה של העיתון, תחתיה נוספו שני המוטו המופיעים בכותרת שם העיתון עד היום. החל מ-31 במרץ 1862 נוסף הכיתוב "עיתון יומי" לכותרת העיתון הקבועה. לאחר פריצת שער פיה - דרכה פרצו ב-20 בספטמבר 1870 חילי צבא ממלכת איטליה וכבשו את רומא על מנת להפכה לבירת ממלכת איטליה המאוחדת - גיבש העיתון קו מערכת ברור המתנגד לממלכת איטליה ותומך באופן מוחלט באפיפיור ובהוראותיו, ומצהיר כי ישאר נאמן "לאותו עקרון דתי ומוסרי שלא ניתן לשנותו, המכיר באפיפיור כאדם היחיד המשמר את מורשת ישו עלי אדמות." זמן קצר אחר כך החל הל'אוסרווטורה רומאנו להחליף את העיתון Giornale di Roma כערוץ החדשות הרשמי של מדינת האפיפיור. התפתחות זו נעשתה ברורה במהלך כהונת האפיפיור לאו השלושה עשר, אשר רכש את העיתון ובכך קיבע את מעמדו הרשמי בשנת 1885.

המאה ה-21

בעשר הראשון של המאה ה-21 העיתון נוקט בקו מערכת אובייקטיבי יותר מאשר בעשורים הראשונים להיווסדו, ומתגאה בכך שהוא "מציג פן אמיתי של הכנסייה ואידיאלים של חירות," זאת בעקבות הצהרה של הקרדינל טרציסיו ברטונה בנאום מחודש אוקטובר 2005, לכבוד תערוכה המתעדת את יסוד העיתון וההיסטוריה שלו. הקרדינל אף תיאר את העיתון "ככלי להפצת תורתו של ממשיך דרכו של פטרוס וכן למידע על אירועי הכנסייה."

ל'אוסרווטורה רומאנו ותורת הוותיקן

טעות נפוצה בקרב עיתונאים ותאולוגים היא לפרש את המאמרים המתפרסמים בל'אוסרווטורה רומאנו כאילו היו בעלי מעמד רשמי, בבחינת תורת הוותיקן. מאמרים אלה המתפרסמים בל'אוסרווטורה רומאנו אינם יכולים להיות בעלי ערך של תורה רשמית, אלא אם כן נכתבו על ידי בישוף, מחזיק משרה רמה בכנסייה, הכותב בסגנון המחמיר והאופייני לפרסום תורה דתית רשמית, אחרת אינם אלא מאמרי דעה המייצגים השקפה תאולוגית. ל'אוסרווטורה רומאנו אינו מוסמך לפרסם, או לאשר, אנציקליקות והבעות דעה רשמיות של האפיפיור.
כך לדוגמה, במאמר שהתפרסם בעיתון בשנת 2008 הובעה הדעה כי הוויכוח הדתי בנושא מוות מוחי יפתח מחדש לאור התפתחויות בתחום מדע הרפואה. לאחר פרסום המאמר מסר דובר רשמי של הוותיקן כי המאמר ייצג דעה אישית של המחבר ולא משקף שינוי בעמדה הרשמית של הכנסייה הקתולית.
רבי פרידא

רבי פרידא היה אמורא בדור השלישי לאמוראי בבל. תלמידו המובהק של רבי אמי.

אריכות ימים

רבי פרידא ידוע, בעיקר אודות סיפור הממחיש את גודל עוותנותו וסבלנותו: אחד מתלמידיו, היה בעל מוח חלש קשה הבנה, אך רבי פרידא, למרות היותו אמורא מפורסם, ישב ללמוד איתו את הגמרא, ורק לאחר ארבע מאות פעמים שהסביר לתלמיד את ביאור המשנה הנלמדת, הוא הבין אותה. באחד מהימים, בא אדם באמצע הלימוד, ורבי פרידא אמר לו שימתין מעט, כי הוא תיכף גומר את סדר הלימוד. כאשר סיים רבי פרידא ללמוד ארבע מאות פעמים עם התלמיד, אמר לו התלמיד כי לא הבין את המשנה, מכיוון ששמע מרבו שהוא תיכף הולך להתפנות לענייניו של הלה, ומכיוון שכך לא הייתה דעתו פנויה לשמוע את דברי ההסבר, מרוב דאגה, כי כל רגע ורגע חשב בליבו, שתיכף יסתלק רבו מהמקום ויפסיק את הלימוד המשותף. כאשר שמע זאת רבי פרידא, הוא לא התרגז, אלא אמר: עכשיו אחזור על דברי ההסבר שוב ארבע מאות פעמים, תן את דעתך לשמוע כי לא אסתלק באמצע. לאחר ארבע מאות הפעמים הנוספות הוא הבין.
יצאה בת קול משמים, כי יכול רבי פרידא לבחור לעצמו אחת מהאפשרויות הבאות: לחיות במשך ארבע מאות שנה, או שהוא וכל דורו יזכו לחיי העולם הבא. רבי פרידא, בחר באפשרות השנייה, המזכה את כל בני דורו, במקום לבחור באפשרות הראשונה הקרובה יותר לליבו. כאשר שמעו זאת בשמים, גזרו שיזכה לשני הדברים גם יחד; כשכר על כך שלא דאג רק לעצמו אלא לבני דורו בשווה.
במסכת מגילה מסופר כי שאלו תלמידיו של רבי פרידא את רבם במה האריך ימים, ואמר להם שלוש מהמצוות עליהן הקפיד במיוחד: להיות הראשון בבית הכנסת, כיבד תמיד כהן לברך בברכת המזון -ואפילו כאשר הכהן היה תלמידו, וזהירות לא לאכול כלום מבשר בהמה שחוטה שהשוחט לא הרים ממנה מתנת הזרוע לחיים וקיבה.

השקפה

רבי פרידא, היה מורה להסתכל בעיקר על היחוס העצמי של אדם, ולא על יחוס אבותיו. כך למשל מסופר, כי אמרו לפני רבי פרידא, שבא האמורא רבי עזרא (הכהן), שיחוסו כפול ומכופל: מלבד היותו בנו של רבי אבטולס, הוא דור עשירי לרבי אלעזר בן עזריה, שהיה דור עשירי לעזרא הסופר. נענה רבי פרידא בתרעומת: למה הינכם מאריכים כל כך? הן אם הוא תלמיד חכם מיוחס, והן אם הוא תלמיד חכם לא מיוחס, חשוב הוא אצלי, ואם מיוחס הוא ואינו בן תורה - תאכלהו אש! נענו השומעים ואמרו: בן תורה הוא, וגם מכאן חשיבותו. הריב"ש מביא ראיה מגמרא זו, כי ניתן להקל בכבודו של כהן עם הארץ, ואין לו חשיבות דין כהן, בין אם הוא כהן מוחזק ובין אם הוא כהן מיוחס.
Test Case Generation

גישות עיקריות לייצור מקרי בדיקה באופן אוטומטי

ישנן מספר גישות הנוגעות לייצור אוטומטי של מקרי בדיקה. כל גישה מגדירה באופן שונה מהיכן שואבים את הפרמטרים לבדיקה ואיך מחליטים האם הבדיקה עברה בהצלחה או נכשלה.

Model Based Test case generation

ה- test case מיוצרים לפי מודלים של המערכת. המודלים האלה מתארים התנהגות רצויה של המערכת, ומיצגים את הסביבה בה המערכת נבדקת ורצה.
המודלים האלה נכתבים בשפות שונות (תלוי בכלי בו משתמשים ליצירת ה-test case) והם מגדירים אילוצים על המערכת ואופן פעולתה. האילוצים האלה יכולים לבוא בצורה של pre-conditions ו- post conditions או תיאור של מעברים אפשריים בין מצבי המערכת (בדומה ל-state machine). חלק מהכלים עושים שימוש בשפות modeling ייחודיות להם וחלקם עושים שימוש בתרשימי UML סטנדרטיים ושפת OCL.
ה-test case שמיוצרים הם ברמה האבסטרקטית של המודל. על מנת  שניתן יהיה להריץ אותם כנגד המערכת יש צורך ליצור Executable Test Suite.
Executable Test Suite נגזרים מה- Abstract Test Suite על ידי אוסף של הוראות לייצור של מקרי בדיקה שניתנות ל generator, כקלט בצירוף עם המודל של המערכת.
ה-test case שמיוצרים בשיטה זו מבוססים על מודל אבסטרקטי של המערכת ולא על הקוד עצמו לכן יש נטייה להתייחס אליהם כ- black box testing. ניתן לשלב אותם עם בדיקות שמבוססות על הקוד של המערכת על מנת  לשפר את איכות הכיסוי.
שימוש במודל של המערכת על מנת  ליצור מקרי בדיקה נהוג כבר זמן רב בתעשיות החומרה, תקשורת ואווירונאוטיקה, וכיום מנסים להכניס את השיטה הזו גם לעולם התוכנה ובמקביל מתבצע מחקר בתחום על מנת  לשפר ולהתאים את השיטה לעולם התוכנה.

Specification Based Test case generation

ה- test cases מיוצרים לפי ספציפיקציה של המערכת - מסמכים המגדירים דרישות פונקצינאליות של המערכת כמו use-cases או תרשימי מכונת מצבים. למעשה רב הכלים שעובדים בשיטה זו משתמשים בתרשימי מכונת מצבים של המערכת או מודול מסוים שלה כדי לייצר test-cases. היתרון העיקרי בשיטה זו הוא האפשרות ליצירה של test oracles בקלות יחסית.

Model Based Test case generator

קיימים כמה כלים שעובדים בשיטה זו:
UNITESK
כלי שנכתב על ידי האקדמיה הרוסית למדעי המחשב. מקבל מודל של המערכת שנכתב בשפות J@VA או C@++, השפות האלה הן שפות שנועדו למידול של מערכת שנכתבה בשפות c++, java. 
המודל מגיע בצורה של pre-condition ו- post-condition לפונקציות ולמחלקות שבקוד.
ה-Test case מיוצרים על ידי ניתוח של המודל, כך שיגיעו לערכים קיצוניים במסלול ההחלטות (סוג של branch covering).
הכלי עובד ברמה של הקוד כלומר מייצר unitTests בצירוף עם test drivers (תוכנית שמריצה את הבדיקות).
הכלי היה בשימוש על ידי nortel כדי לבדוק מערכת הפעלה שפיתחו.
REACTIS
פותח על ידי Reactive Systems.
מקבל כקלט מודלים בשפות SimuLink, StateFlow
המודל מהודר ומתקבל סימולטור של המודל (איך המערכת אמורה להתנהג במצבים מסוימים).
מתוך הסימולטור הזה נגזרים ה- test case תוך כדי אפשרות לבחירת קריטריון הכיסוי של המודל (branches, states,
transitions, conditions).
איוונה ברליץ'-מז'וראניץ'

ביוגרפיה

ברליץ'-מז'וראניץ' נולדה למשפחת מז'וראניץ', שהייתה ידועה בקרואטיה בזמנו. אביה, ולדימיר מז'וראניץ', היה סופר, עורך דין, והיסטוריון, שחיבר מילון קרואטי להיסטוריה ומשפט, בשנת 1882. סבה היה איוואן מז'וראניץ', פוליטיקאי ומשורר ידוע, וסבתה אלכסנדרה מז'וראניץ' הייתה אחותה של דימיטריה דמטר, מסאית שהייתה אחת ממנהיגות התנועה האילירית, שעודדה לאומיות קרואטית. משפחתה של ברליץ'-מז'וראניץ' עקרה לקרלובץ, ומשם ליסטרבארסקו, ולבסוף התיישבה בזאגרב.
איוונה התחנכה בעיקר בבית. משנישאה לוואטרוסלב ברליץ', פוליטיקאי ועורך דין ידוע, בשנת 1892, עקרה איתו לברוד נא סאבי, שם חיה רוב חייה. היא הקדישה את עיקר זמנה לגידול משפחה ולחינוך ששת ילדיה. 
לאחר מאבק ממושך עם דיכאון קליני, נטלה ברליץ'-מז'וראניץ' את חייה ב-21 בספטמבר 1938, בזאגרב.

יצירתה

ברליץ'-מז'וראניץ' החלה לחבר שירה, מאמרים, ולכתוב יומן בשלב מוקדם בחייה, ראשית בצרפתית, אך עברה לקרואטית עד מהרה. היא פרסמה לראשונה רק בשנת 1902, וזכתה להצלחה ראשונה כשפרסמה סדרת מאמרים חינוכיים תחת הכותרת "בית הספר והחגים". בשנת 1913, עם פרסום ספרה "הרפתקאות לאפיץ'" (Čudnovate zgode šegrta Hlapića), זכתה להכרה נרחבת בקרב הספרות הקרואטית של זמנה. הספר עוסק בשוליה עני אשר מוצא את בתו האובדת של אדונו.
בשנת 1916 פרסמה את ספרה "מעשיות קרואטיות נושנות" (Priče iz davnine), שבו יצרה סדרה של מעשיות חדשות על בסיס שמות ומוטיבים מן המיתולוגיה הסלאבית של הקרואטים. ספר זה זיכה אותה בהשוואות להאנס כריסטיאן אנדרסן ולטולקין.
בחייה נודעה מז'וראניץ' כ"אנדרסן הקרואטית".
— אדוורד פיקו, Twice Told Tales באתר Hyperliterature Exchange.
הספר עדיין אהוד מאוד בקרב קוראי קרואטית, לא מעט בשל עיבודו למשחק מחשב בסוגת ה-Interactive Fiction בידי האמנית הלנה בולאיה בשנים 2003 ו-2006.
ברליץ'-מז'וראניץ' הייתה מועמדת לפרס נובל לספרות ארבע פעמים -- בשנים 1931 ו-1935 הוגשה מועמדותה על ידי ההיסטוריון גבריאל מנוילוביץ', ובשנים 1937 ו-1938 גם על ידי הפילוסוף אלברט בזאלה. בשנת 1937 הפכה ברליץ'-מז'וראניץ' לאשה הראשונה שהתקבלה כחברה בהאקדמיה היוגוסלבית למדעים ואמנויות.
יצירתה טרם תורגמה לעברית.
מדד דאו ג'ונס

מדד דַאוּ ג'וֹנְס (באנגלית: Dow Jones; שמו המלא מאנגלית: ממוצע התעשייה דאו ג'ונס, באנגלית: Dow Jones Industrial Average; ידוע גם בשמו המקוצר: "הדאו"), הוא מדד מניות המשקלל את השינוי הרצוף בשערי 30 מניות נבחרות של חברות ענק אמריקאיות בבורסה לניירות ערך בניו יורק. בנוסף למדד התעשייה הנ"ל קיימים גם מדדי דאו ג'ונס אחרים לענפי כלכלה שונים בארצות הברית ולבורסות מסביב לעולם; אך השם המקוצר מדד דאו ג'ונס מיוחד למדד ספציפי זה שהיה במשך עשרות שנים המדד המקובל ביותר למדידת השינויים היומיים בשערי המניות בבורסה לניירות ערך בניו יורק. למרות שבשמו הרשמי כלולה המילה "תעשייה" רבות מהחברות שמניותיהן כלולות כיום במדד זה עוסקות בענפי כלכלה שונים לרבות בנקאות, ביטוח ושירותים.

היסטוריה

מייסדו של המדד הוא העתונאי צ'ארלס דאו, שהיה מהוגי רעיונות המדדים בעולם של שוק ההון. דאו ייסד את העיתון וול סטריט ג'ורנל והיה לעורכו. הוא גם הקים את חברת דאו ג'ונס אנד קומפני שאמונה על פרסום מידע מהשווקים הפיננסיים למשקיעים ולמתעניינים. דאו החל את רעיון המדד באמצעות רישום מניות ברשימות אישיות, ועם הזמן הדבר התפתח בהדרגה למדד הנמדד ברציפות והוותיק ביותר בבורסות ברחבי תבל.
המדד הראשון התפרסם ב-26 במאי 1896, והרכיבו אותו מניות של 12 חברות תעשייה גדולות בארצות הברית. ערכו ביומו הראשון עמד על 40.94 נקודות. באותה שנה הוא הגיע גם לשפל כל הזמנים של 28.48 נקודות. חברת ג'נרל אלקטריק הייתה כלולה במדד במשך התקופה הארוכה ביותר לאחר שנוספה ב-1907 והוצאה ממנו ב-2018. 
המדד שמבטא את התנהגות שוקי ההון האמריקנים צנח בשיעורים חדים במספר תקופות במשך העשורים הרבים שבהם הוא נמדד. עקב מלחמת העולם הראשונה הוא צנח ב-24.39% ב-12 בדצמבר 1914. במהלך המשבר הפיננסי הגדול שהתחיל ב-1929 הוא צלל לשפל שאותו לא חצה עד ל-1954. ב-1987 נחתך המדד ב-22.6% ביום שני ה-19 באוקטובר שידוע בכינויו יום שני השחור.
ב-19 במרץ 1999 חצה המדד לראשונה את קו 10,000 הנקודות, בתום יום המסחר. חמישה שבועות אחר כך המדד חצה את קו ה-11,000 הנקודות. בחודש ינואר שנת 2017 חצה המדד לראשונה את קו 20,000 הנקודות.

מדדים נוספים

לחברת דאו ג'ונס אנד קומפני ישנם עוד עשרות מדדים יומיים. ביניהם ניתן למנות את מדד דאו ג'ונס לממוצע בתחבורה, מדד דאו ג'ונס לענף השירותים, מדד הדאו ג'ונס לענקיות גלובליות ועוד רבים.
חיים קשלס

קורות חיים

חיים קשלס נולד בפלובדיב ליצחק שהיה מורה לעברית, מחנך ואיש ציבור בבולגריה ולחנה לבית כהן. בנעוריו, הצטרף ל"הסתדרות לשפה ולתרבות העברית" בראשות אלברט רומנו. ב-1925 הצטרף לתנועת השומר הצעיר וב-1936 הצטרף למפלגת פועלי ציון. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש איש קשר למשלחת הארץ ישראלית בקושטא שתפקידה היה ליצור קשרים עם הקהילות היהודיות בארצות הכיבוש, ולהוציא לפועל פעולות עזרה והצלה.
ב-18 בספטמבר 1944 לאחר הפיכת חזית המולדת כוננה מחדש ההסתדרות הציונית בבולגריה והוקמה מחדש מפלגת פועלי ציון. קשלס נמנה עם חמשת ראשי ועד המפלגה. ביולי 1948 מונה חיים קשלס לקצין העלייה בבולגריה מטעם ממשלת ישראל. במקביל, כיהן כנציג הסוכנות היהודית לבולגריה. קשלס כיהן בתפקידו עד 15 בנובמבר 1948 עת עלה לישראל.
בעת כהונתו התחוללו מאבקי שליטה על מנגנוני העלייה כאשר "התא הקומוניסטי היהודי" בחזית המולדת פעל להשתלטות על מפעל העלייה לישראל ושיבושו. באופן רשמי הועבר ניהול נושא העלייה לידי הקונסיסטוריה היהודית שנשלטה על ידי הקומוניסטים. עם זאת שייקה דן שליח המוסד לעלייה ב' לבולגריה רקם קשרים אישיים עם שלטונות בולגריה וראשי מנגנוני הביטחון של המדינה. בשל קשריו ריכז שייקה דן בפועל את העלייה מבולגריה. חיים קשלס לא זכה לשיתוף פעולה מספק מהגורמים השונים בבולגריה ותפקידו נותר כמעט ריק מתוכן.
לאחר עלייתו לישראל עסק בחקר תולדות יהודי בולגריה, היה חבר מערכת ושותף לכתיבת הכרך העוסק ביהדות בולגריה באנציקלופדיה של גלויות. בשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20 החל בהוצאה לאור של עבודתו המרכזית, עת הופצו בהדרגה חמשת כרכי "קורות יהודי בולגריה". כרך שישי נכתב, אך לא הוצא לאור. ספריו, בעיקר אלו העוסקים בהיבטים שונים של בולגריה המודרנית ומציגים גם כרוניקות שלחלקן היה שותף, היוו בסיס ואסמכתאות למחקרים מאוחרים יותר. בשנת תשל"א זכה בפרס יצחק בן-צבי בתחום קהילות ישראל במזרח. בנימוקי מתן הפרס נכתב בין השאר:
"מחקרו של חיים קשלס הינו מקיף ,מרחיב ומאיר חלקים  על חיי היהודים בבולגריה שלא היו ידועים ללא כתיבתם על ידי המחבר"
מאידך הייתה גם ביקורת על מחקריו שטענה שסגנון כתיבתם האקדמי לקוי, ומשום שהספרים העוסקים בהיסטוריה המוקדמת של הקהילה התבססו על מקורות שחלק מקביעותיהם לא התקבלו במחקר המודרני, כגון חלק ממחקריו של שלמה אברהם רוזאניס.
את ארכיונו תרם לארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי שבאוניברסיטה העברית.
חיים קשלס היה נשוי ללאה לבית ביבאס ואב לחנה ויצחק. קשלס ורעייתו הלכו לעולמם ב-9 ביולי 1977.
נונאטאקי רות'ר

מקור השם

שמם של הנונאטאקים ניתן להם על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת מינסוטה לחקר האזור, אשר חקרה את הרכס בין השנים 1963–1964.
ההרים נקראו על שם צ'ארלס ג'י. רות'ר (Charles J. Reuther), טכנאי מסוקים של יחידת התעבורה ה-62 של צי ארצות הברית בתקופת מחקר הרכס.

לקריאה נוספת

• G.F.Webers, K.B. Sporli, Palaeontological and Stratigraphic Investigations in the Ellsworth Mountains, West Antarctica, Antarctic Earth Science, p. 261-262
אנדראה לדסם

ביוגרפיה

לדסם נולדה כאנדראה סלמון באֵיילְסְבְּרִי שבבקינגהאמשייר. היא התחנכה בבית-הספר המכין לבנות בטנברידג'. הגיעה לדרגת עמיתת מחקר למדע המדינה באוניברסיטת ווריק שבקובנטרי. מ-1993 ועד 1997 הייתה מנהלת פיננסית בכירה בברקליס, ולאחר מכן באינווסקו. 
ב-2003 פתחה בקריירה פוליטית כחברת מועצה בדרום אוקספורדשייר. ב-2005 התמודדה מטעם הטורים על מושב הפרלמנט במחוז נוזלי דרום והגיעה למקום האחרון, עם רק 4,492 מתוך 36,444. בבחירות מאי 2010 הצליחה להיבחר לראשונה מטעם מחוז דרום נורת'המפטונשייר, ברוב גדול. בתחילה הייתה חברה בוועדה מיוחדת במשרד האוצר, ובאפריל 2014 קודמה למזכירה הכלכלית של השר. במאי 2015 מונתה לתת-שרה במשרד לאנרגיה ושינויי אקלים. 
במהלך משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי (2016) תמכה במחנה המצדד בפרישה. לאחר התפטרות ראש הממשלה דייוויד קמרון הכריזה ב-30 ביוני על מועמדותה להנהגת המפלגה ולראשות הממשלה, אך פרשה מההתמודדות ב-11 ביולי.
ביוני 2017 התמנתה לתפקיד הלורד נשיא המועצה בממשלתה של תרזה מיי. ביולי 2019 מונתה לשרת המסחר, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית בממשלתו של בוריס ג'ונסון.