חנן גטריידה

ביוגרפיה

חנן גטריידה נולד, גדל וחי עד היום עם משפחתו בקיבוץ קבוצת שילר ולו שלושה אחים ואחות מבוגרים ממנו. אביו היה בעליו של מפעל בברלין. הוריו, אדי ואילזה (אישה) גטריידה הגיעו לקיבוץ ב-1938 עם שלושת ילדיהם לאחר שנמלטו מגרמניה הנאצית. אביו הקים וניהל את "שילטקס", מפעל הטקסטיל של הקיבוץ בו חנן עבד במשך כארבעים שנה בפיתוח מוצרים וניהול מחלקות. דודו היה הצלם החיפאי הוותיק יוליאן פִירְסְט.
במשך שנים רבות גטריידה טיפל בצילום תיעודי של קיבוץ קבוצת שילר ואנשיו. ב-1984, אחרי שביקר בתערוכת צילומיה של יולה ליפשיץ במוזיאון תל אביב, החליט להפוך לצלם מקצועי. הוא בנה לעצמו מסלול של צילום אמנותי בכמה תחומים, ושילב בהתפתחות העצמית גם קורסים בצילום על ידי מובילי הצלמים בבתי הספר השונים לצילום בארץ, כגון "סטודיו גברא", "צילום יוצר", "המגמה לצילום של הדסה ירושלים", "קמרה אובסקורה".
גטריידה התמקד בצילום נופי טבע מצד אחד, מול נוף תעשייתי, שהדגש בו הוא על יחסי הגומלין בין האדם לטכנולוגיה בסביבת עבודתו הטבעית. נושאים אלה הוצגו על ידיו בתערוכות שונות מאז ראשית שנות התשעים.
מאיר רונן, ג'רוזלם פוסט:
"תדפיסי הצבע הגדולים של חנן גטריידה מהמיוחדים והיפים ביותר שראיתי מעודי. לגטריידה יש עין נפלאה, הן לסצינות והן לקומפוזיציה, כאשר שליטתו הטכנית ושליטתו באווירה הן מדהימות, התוצאות הן תמיד הרמוניות. דוגמאות לכך הן הקומפוזיציה הגאומטרית של עננים ומטע, או הדרך העדינה בה נראים שני חלקים שונים של ים המלח, או הגבעה מכוסה הרקפות. אלה תצלומים עוצרי נשימה."
הרצאתו של גטריידה בנושאים אלה נקראת "תיצור אתה את הדמות", בה הוא מדגיש את אחריותו של הצלם על יצירתו. הרצה בין השאר בפני התאחדות הצלמים דבלין אירלנד, המחלקה לצילום של הדסה ירושלים והמחלקה לצילום של ויצו חיפה.
גטריידה מלמד צילום במסגרות שונות ומדריך סדנאות צילום לנוער ולבוגרים. תצלומיו הופיעו בעשרות ספרים, עיתונים וכתבי עת, רבים מהם בהוצאת אריאל.
היה חבר ב"התאחדות הצלמים המקצועיים בישראל", וכיהן בהנהלת ההתאחדות בשנים 1993-4 ושוב בשנים 1997-8. בתקופה זו כתב מאמרים ברבעון ההתאחדות "צילום מקצועי".
בשנים 2011-2002 טס עשרות פעמים לארצות הברית להציג בתערוכות במוזיאונים ולהרצות, בעיקר בקהילות יהודיות.
משנת 2002 מכהן כחבר בחבר הנאמנים של בצלאל, ירושלים.
עבודותיו נרכשו על ידי The Jewish Theological Seminary of America (בית המדרש לרבנים באמריקה), ניו יורק, ומוזיאון שלושת הערוצים בסין ומוזיאון המדע בשיקגו.
גטריידה נשוי לצופיה, בעלת סטודיו ומורה לקרמיקה, אב לארבעה ילדים, שכולם מתגוררים בקבוצת שילר.

פרסומים

אקח אותך לשם, הוצאת משרד הביטחון, אפריל 1997
ספרו הראשון של גטריידה, צילומי נופי ישראל. יורם טהרלב כתב את ההקדמה וכל צילום לווה בטקסט פרי עטו של טהרלב. הספר הודפס בתריסר מהדורות ונמכר בכ-30,000 עותקים, 72 עמ'. יצאה גם מהדורה אנגלית.
המרחב הישראלי – עיר כפר ונוף בישראל 2000, מאי 2000
פרויקט של צילום אנשים בישראל בנוף מגוריהם ל"פנים – כתב עת לתרבות, חברה וחינוך" מספר 13, אביב 2000 – רבעון בהוצאת הסתדרות המורים בישראל, בעריכת רוביק רוזנטל, ופרופ' אריה שחר, 128 עמודים.
נושקת לחול, נוגעת בשמים, הוצאת חברת החשמל ומשרד הביטחון אוגוסט 2000
הספר מתעד ארבע שנות ליווי הקמת תחנת הכח רוטנברג אשקלון.
ישראל שבילי צילום – היכרות אינטימית עם נופים ואנשים באחת הארצות המסקרנות בעולם, הוצאת "קואורדינטה", ספטמבר 2013
הספר מסכם 30 שנות צילום של גטריידה בכל התחומים בהם טיפל ובו כלולים כ-300 צילומים ומקיף 416 עמודים. בספר כ-30 פרקים, כל פרק נפתח בטקסט שכתב המחבר בעברית ובאנגלית. גטריידה מספר על מה שמניע אותו ועל אהבתו לצילום, פורש את השקפת עולמו על הצילום הישראלי, מסווג את הסוגיות השונות המרכיבות את עולמו הצילומי, מקטלג אותן ואף מסביר את ההיגיון העומד ביסוד השילוב ביניהם.
פרופ' משה צוקרמן, המבוא לספר:
"...והתוצאה, אי-אפשר לומר זאת אחרת, פשוט מרהיבה. בין אם מדובר בצילומי "תעשייה", ב"אנשים בעבודה", ב"אנשים בצורות חיים שונות", ב"נופים" או במה שמכונה בפי חנן גטריידה "קרוב לבית" – אין ולו צילום אחד בכל התחומים הללו, שאינו מוקפד מבחינת קומפוזיציית התמונה ושאינו מציית ציות אובססיבי-כמעט לכללי האסתטיקה, בבואו להטעין את הדימוי המתועד ביופי מפעים".
דוד רובינגר, המבוא לספר:
"עבודתו של חנן משלבת את המקצוענות של הצלם העובד למחייתו עם אהבתו של הצלם החובב. מתת נדירה בהחלט. בתצלומיו, אי-אפשר שלא להתרשם מהאהבה והחיבור הרגשי שלו למצולמים - תחושה שצלמים מקצועיים רבים חייבים להקריב בבואם לבצע צילום מוזמן״.