חלב אתונות

חלב אתונות (או חלב חמור / חלב ג'ני) הוא חלב הניתן על ידי אתון, נקבת חמור הבית, Equus asinus. ידוע שהחלב שימש מאז ימי-קדם למטרות קוסמטיות, כמו גם כמזון לתינוקות.

היסטוריה

השימוש בחלב חמורים על ידי בני אדם למטרות תזונה וקוסמטיקה היה פופולרי מאז ימי מצרים העתיקה. 
היפוקרטס (370 - 460 לפני הספירה), "אבי הרפואה המערבית", היה הראשון שכתב על הסגולות הרפואיות של חלב אתון .
בתקופה הרומית הוכר חלב החמורים כתרופה עממית נפוצה. פליניוס הזקן (23 - 79 לספירה) בעבודתו האנציקלופדית, Naturalis Historia, כתב בהרחבה על היתרונות הבריאותיים של חלב זה, אך רק בתקופת הרנסאנס נבדקו לראשונה אספקטיים מדעיים בנוגע לחלב חמורים. 
בתקופה מאוחרת יותר ציין ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון (1707–1788), חוקר טבע צרפתי, את היתרונות של חלב חמורים בספרו Histoire naturelle .
פולין בונפרטה (1780–1825), האחות של נפוליאון, דיווחה גם היא כי השתמשה בחלב חמורים לטובת בריאות העור שלה. 
במאה ה-19, ד"ר פארוט מבית החולים des Enfants Assistès בצרפת, הפיץ את הנוהג של הבאת תינוקות חסרי-אם היישר לפטמת החמור על מנת שיינקו ממנה (Bullettin de l'Académie de médicine, 1882). 
לאחר מכן, עד המאה ה-20, נמכר חלב חמורים למטרות שונות כמו למשל: הזנה של תינוקות יתומים, ריפוי מחלות ובעיות שונות של ילדים קטנים, חולים וקשישים. מסיבות אלו, באיטליה, בלגיה, גרמניה ושוויץ נהוג שחמורים גדלים ונולדים בחוות גידול.

הפקה

המין האסיני של חמורים נחשב למין פוליסטרי עונתי, אך לקו הרוחב בו ממוקמת חוות הגידול יכולה להיות השפעה ניכרת על מחזור ההתרבות של החמורים. הריון ממוצע של נקבה לרוב נמשך כ-12 חודשים.  
ייצור של חלב חמורים שונה מאוד מזה של חלב בעלי חיים אחרים שהוא קונבנציונאלי יותר, במיוחד מבחינת אספקת החלב שהיא הרבה יותר מוגבלת אצל חמורים. יש לכך מספר סיבות: לבלוטת החלב של האתונות יש קיבולת נמוכה יחסית (2.5 ליטר מקסימום) ויש להשאיר חלק מתוצרת החלב של האם לעיר הנולד, ומאחר והחליבה עשויה להתבצע שעתיים או שלוש לאחר הפרדת האם מהעיר הנולד. לאחר ההמלטה יש לחלוב את האתונות כ-20-90 דקות, שלוש פעמים ביום. נקבה ממוצעת נותנת בין 0.5 ל 1.3 ליטר חלב ביום למשך 6-7 חודשים. השונות בייצור חלב החמורים נובעת מהדרך בה מתנהלת החליבה אך מגורמים שונים נוספים, כמו למשל התנובה של הפרטים, תזונה, גנטיקה, ניהול רבייה ועוד. 
באופן כללי, חוות חמורים (לרבייה) שמטרתה היא ייצור חלב היא לרוב חווה קטנה, עם כמה עשרות פרטים ורק במקרים נדירים ישנן חוות גדולות יותר.  
באירופה ובאופן ספציפי באמיליה-רומאניה שבאיטליה, יש רק חוות חמורים אחת גדולה מאוד ובה כ 800 פרטים.

רכיבים פונקציונליים וביו-אקטיביים

בין החלבונים התפקודיים בחלב חמורים, ישנן מולקולות הפעילות בהגנה אנטי-מיקרוביאלית, כמו למשל ליזוזימים ולקטופרין.
תכולת הלקטופרין בחלב חמורים היא ממוצעת, בערך באמצע בין הערכים הנמוכים שלו בחלב פרה והערכים הגבוהים יותר בחלב אם. 
הלקטופרין מעכב את הצמיחה של חיידקים תלויי-ברזל במערכת העיכול וגורם לריסון של אורגניזמים מסוימים, כמו למשל קוליפרמים ושמרים, שדורשים ברזל. הליזוזום בחלב חמורים קיים בכמות גדולה, ונע בין טווח של 1.0 מיליגרם/מיליליטר ל 4 מיליגרם/מילילטר, בהתאם לשיטת המדידה הנבחרת (כימית או מיקרוביולוגית). חומר זה קיים גם בבני אדם (0.12 מ"ג/מ"ל), אך קיים בכמויות זעירות בלבד בחלב פרה ובחלב עיזים. 
הליזוזומים בחלב חמורים יציבים ועמידים מאוד בפני חומצות ופרוטאיזים ועשויים למלא תפקיד משמעותי בתגובה החיסונית של המעי.
מהפרשת חלב החמורים, שומני או לא, ניתן לקבוע גם גורמי גדילה והורמונים. הפרשות חלב החמורים מכילות לפטין דמוי-אדם ברמות הקרובות לזה הנמצא בחלב-אם. (3.35-5.32 נג/מ"ל חלב).  הפפטידים הביו-אקטיביים כמו למשל אינסולין, גרלין וטריאוטותירונין נמצאו גם בחלב חמורים קפוא. מולקולות אלו, ומולקולות רבות אחרות שנמצאו בחלב אם, מקבלות תשומת לב הולכת וגדלה מנקודת מבט תזונתית, מאחר והן ממלאות תפקיד פוטנציאלי הקשור ישירות בוויסות צריכת מזון, חילוף חומרים ומצבם הפיזי של תינוקות.

חלב היפואלרגני טבעי לתינוקות עם CMPA

חלב חמורים משמש כחומר היפואלרגני טבעי, כי הוא נסבל על ידי כ-90% מהתינוקות עם אלרגיות למזון, למשל, אלרגיה לחלבון חלב פרה (CMPA), אלרגיית מזון נפוצה בילדות עם שכיחות של כ-3% במהלך 3 שנות החיים הראשונות. עם זאת סיבלות של תינוקות לחלב חמורים חייבת להיות קודם כל מוערכת סובייקטיבית, תחת השגחה רפואית ולאחר ביצוע של בדיקות אלרגיה ספציפיות. 
השימוש בחלב חמורים אצל תינוקות מתחת לגיל שישה חודשים לא מומלץ מאחר והיו לכך בעבר הקשרים למקרי מוות בעריסה, הורדת החסינות של התינוק עקב זיהומים וירידה ביכולות של התינוק לקלוט קולוסטרום.
חלב החמורים דומה לחלב אם מבחינת תכולות הלקטוז, החלבונים, המינרלים ותכולת חומצת האמינו השומנית אומגה 3 שבו. 
במונחים של אנרגיה למרות תכולת הלקטוז הגבוהה בחלב חמורים, ממוצע תכולת השומן הוא נמוך. בשימוש בתזונת תינוקות, לרוב מוסיפים לחלב החמורים שמן ממקור צמחי (4 מ"ל/פר 100 מ"ל חלב) כדי לחקות את האנרגיה הגבוהה יותר שיש בחלב-אם. חלב חמורים מכיל מרכיבים שמחזקים את מערכת החיסון, (במיוחד ליזוזומים ולקטופרין) שמסייעים בהגנה מפני מחלות וזיהומים אצל תינוקות. בנוסף לכך, הטעם והמראה של חלב החמורים נמצא כאטרקטיבי בעיני ילדים.

חלב חמורים מותסס

חלב חמורים וסוסים יכול להיחשב כמצע מתאים לייצור משקאות פרוביוטיים.

קומיס (משקה)

השימוש בחלב חמורים/סוסים מותסס הוא מסורת עתיקה במרכז אסיה, וישנם משקאות המיוצרים ממנו כמו למשל קומיס  או איירג, חלב סוסות מותסס פופולרי מאוד באסיה ורוסיה; אבל יש גם גרסאות מסורתיות העשויות מחלב חמורים.  
במונגוליה, שם הקומיס הוא המשקה הלאומי, יש אמירה שטוענת כי "קומיס מרפא 40 מחלות".

היסטוריה

נאמר שקליאופטרה, מלכת מצרים העתיקה, התרחצה באמבטיות חלב חמורים כדי לשמר את יופיו וצעירותו של עורה. האגדה מספרת כי לא נדרשו לא פחות מ- 700 חמורים כדי לספק את כמות החלב שנדרשה לאמבטיה היומית שלה.     
זה היה גם המקרה של פופה סבינה (30 - 65), אשתו השנייה של הקיסר הרומי נירון קיסר, שמופיע בתיאורו של פליניוס הזקן של סגולות חלב חמורים לעור: 
"בדרך כלל מאמינים שחלב החמורים משפיע על קמטים בפנים, הופך את העור לעדין יותר ושומר על בהירותו של העור: וזו עובדה ידועה, שחלק מהנשים נוהגות לרחוץ את פניהן שבע פעמים ביום, תוך שמירה קפדנית על המספר הזה. פופאה, אשתו של הקיסר נרו, הייתה הראשונה שעסקה בכך; אכן היו לה אמבטיות ישיבה, שהוכנו אך ורק עם חלב חמורים, ולשם כך נהגו כוחות שלמים של חיילים להשתתף במסעותיה "   
המשורר הרומאי אוביוד (43 לפנה"ס - 18 לספירה) מרמז  בשירו Medicamina Faciei Femineae על מסכות יופי שנעשו תוך שימוש בחלב חמורים. 
על פי הדיווחים, גם פולין בונפרטה (1780–1825), אחותו של נפוליאון, השתמשה בחלב החמורים לטיפול בעור שלה.

חלב חמורים בשימוש בתעשיית הקוסמטיקה

בשנים האחרונות ענף הקוסמטיקה מתמקד בעיקר במוצרים המיוצרים עם רכיבים טבעיים והוא מכוון לצריכה בת-קיימא. בגלל מקורו הטבעי, רכיבי חלב זה מתאימים בתחומים רבים לצורכי הקוסמטולוגיה.  מחקר שנעשה לאחרונה על קרם המכיל חלב חמורים הראה יתרונות שונים לעור. תוצאות אלו קשורות ליעילות של מרכיבים שונים בחלב החמורים, כמו למשל: פרוטאינים, מינרלים, ויטמינים, חומצות שומן חיוניות, אנזימים ביו-אקטיביים וקו-אנזימים שמספקים לעור הזנה מאוזנת ולחות מספקת. תכולת ויטמין C גבוהה בו במיוחד (כמעט פי 4 מתכולתו בחלב פרה). חלב חמור מכיל יותר לקטופרין מחלב פרה ומגוון ניכר של ליזוזימים (1-4 מ"ג/מ"ל, עם תלות בשיטת המדידה הנבחרת (כימית או מיקרוביולוגית). מסיבות אלו יש לחלב הזה פוטנציאל, כאשר נעשה ממנו מוצר בתרכובות נכונות, להפחית בעיות עוריות שונות כמו למשל: אקזמה, אקנה, פסוריאזיס והרפס, ויש לו מאפיינים המרגיעים סימפטומים. חלק מהחוקרים העריכו ראשונית האם השימוש בקרם פנים המיוצר מחלב חמורים השפיע על התפיסה של היבטים חושיים מסוימים. התוצאות הראו כי מטופלים שטופלו בקרם זה בעלי עור יבש העריכו אותו בשל ההיבטים התחושתיים הבאים: פיזור, מראה כללי, רכות, לחות ויעילות כללית. השיפוט הכללי הביא גם לתוצאות גבוהות במבדקים שנעשו לגבי קרם פנים המבוסס על חלב חמורים .  
כיום, עדיין משתמשים בחלב חמורים בייצור סבונים וקרמים.

חלב חמורים ליפוזידי (קפוא מיובש)

מוצר זה מיועד לשמירה על האיכות הביולוגית הגבוהה ביותר של חלב החמורים, כך שהוא שומר על תכונותיו התזונתיות, התפקודיות והקוסמטיות. זה אפשרי מכיוון שבתהליך הייבוש וההקפאה החלב נשמר תחת ואקום בטמפרטורות נמוכות. במהלך תהליך זה המים מוסרים על ידי סובלימציה. התוצאה היא בערך עשרה אחוזים מהחומר המוצק מה שמכונה חלב חמורים ליפוזידי (lyophilized) (או מיובש בהקפאה).המוצר הוא בצורת אבקה הקלה לשיחזור. יש לארוז את המוצר ללא חמצן. העמידות של המוצר גבוהה, הוא יכול אף להישמר לשנתיים. 
לסיכום, הטיפול בליופיליזציה (ייבוש בהקפאה) של חלב החמורים הראה שהצבע הטבעי, הטעמים, החומרים המזינים והחומרים הביואקטיביים בחלב החמורים נשמרו טריים. במקום זאת, בשיטת הייבוש בריסוס, דרך נוספת לייבוש מוצרים, מחממים את החלב ואז ויטמינים וחומרים ביו-אקטיביים חשובים אחרים יכולים ללכת לאיבוד. בנוסף תהליך של ייבוש בהקפאה אינו דורש שימוש בחומרים משמרים כימיים וניתן לצרוך אותו בקלות ולחדש אותו בקלות. עם זאת, לשיטה זו יש עלויות גבוהות שנהוגות  רק על ידי מספר מצומצם של חברות. 
קל למצוא את המוצר הזה באיטליה, שם נמכר לראשונה באופן מסחרי, אך יכול להיות קשה למצוא אותו מחוץ לאירופה.