מארוול קומיקס

שנות ה-60

חוברות הקומיקס הראשונות תחת השם המסחרי מארוול קומיקס היו אנתולוגיית הסיפורים Journey into Mystery #69 וכותר הצעירים ההומוריסטי Patsy Walker #95, ששניהם פורסמו ביוני 1961. או אז, עם הצלחתה של חברת DC קומיקס להחיות מספר גיבורי-על בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 - במיוחד פלאש, גרין לנטרן ושאר חברים בקבוצת ליגת הצדק - חברת מארוול קומיקס פעלה בהתאם. הצגתה של קבוצת גיבורי-העל הראשונה של מארוול, ארבעת המופלאים (נובמבר 1961) החלה לבסס את המוניטין של החברה.
קבוצת גיבורי-העל ארבעת המופלאים של הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי הזכירה במעט את הרפתקאותיהם של "מאתגרי הלא נודע" ("Challengers of the Unknown"), אותם יצר קירבי בשנת 1957 עבור חברת DC. הרפתקאות אלו התרחשו בתקופת המלחמה הקרה, ועזרו לשכתב את הרפתקאות גיבורי-העל השונים באופן שישקף טוב יותר את רוח התרבות העכשווית. הימנעות מדימויים מוכרים מעולם הקומיקס כמו זהויות סודיות, קיומה של מפלצת כאחת מגיבורי-העל, וגישתם המציאותית של גיבורי-העל אל החיים האמיתיים הציגה רוח של שינויים בפרסומיה של החברה, מה שהתברר כנוסחה מנצחת. מארוול החלה לפרסם כותרים של גיבורי-על נוספים כמו הענק הירוק, ספיידרמן, תור, איירון מן, אקס-מן, דרדוויל ואיש הנמלה, וכן נבלי-על ידועים לשמצה כדוקטור דום, מגנטו, הגובלין הירוק, דוקטור אוקטופוס וגלקטוס. לי וסטיב דיטקו יצרו את סדרת הכותרים החדשה והמצליחה The Amazing Spider-Man. בנוסף, חברת מארוול יצרה ליין פרודי על כותריה וכותרי חברות אחרות בשם Not Brand Echh.
לחוברות הקומיקס של החברה נוצר מוניטין בשל התמקדותן באפיון הדמויות יותר מאשר חברות קומיקס אחרות שקדמו להן, במיוחד בכותר "ספיידרמן המדהים", שדיבר על גיבור-על צעיר שסבל מחוסר הערכה עצמית ומבעיות גיל ההתבגרות כמו כל נער אחר בגילו. מארוול הציגה אף גיבורי-על בעל מום כזה או אחר או לא טבעיים, בניגוד לגיבורים העשויים ללא חת בחוברות קומיקס אחרות. כמה מגיבורי-העל של החברה נראו כמו נבלים או כמפלצות. עם הזמן, גישה זו הביאה למהפכה בתעשיית הקומיקס. הכותב ג'ף באוצ'ר כתב: "סופרמן ו-DC קומיקס נראו פתאום כמו פאט בון מזדקן, בעוד חברת מארוול הביאה תחושה של הביטלס ושל הפלישה הבריטית. הייתה זו עבודת האיור הפסיכדלית של קירבי שהפכה את סדרות הכותרים למושלמות לתקופה זו, או שמא כתיבתו האמיצה והמלודרמטית של לי, שהייתה חסרת ביטחון אך חדשנית באותה עת".
היסטוריון הקומיקס פיטר סנדרסון כתב, כי בתחילת שנות ה-60,
"חברת DC הייתה המקבילה לאולפנים גדולים בהוליווד. לאחר החייאתם הגאונית של גיבורי-העל מחברת DC בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60, החברה נקלעה לבצורת יצירתית כתוצאה מסופו של עשור. היה קהל קוראים חדש לקומיקס, והילדים הקטנים לא היו עוד אלה שקראו חוברות. מארוול של תחילת שנות ה-60 הייתה מקבילתו של הגל החדש בקולנוע הצרפתי, והייתה חלוצית בהמצאת שיטות חדשות של סיפורת ואפיון דמות, נוגעת ברבדים רציניים יותר, ובאותה עת עוזרת לשמור על קהל יעד צעיר. נוסף על כך, בקרב קוראים אלה היו כאלה שרצו לכתוב/לצייר בעצמם בשיטה החדשה שמארוול המציאה ודחפה את גל היצירתיות קדימה".
— פיטר סנדרסון
אישיותו החמימה והלבבית של לי, נוסף על דרך ניהולו הקדחתנית כעורך ראשי, הפכו אותו לאישיות הידועה ביותר בתעשיית הקומיקס. חוש ההומור שלו וגישתו הקלילה הפכו ל"קול" המרכזי שניבט מהסיפורים, ועד מהרה הוא זכה למועדון מעריצים נאמן הודות לתיאורם של צוות היוצרים על ידו כ"משפחה גדולה ומאושרת" בטור הכותבים בחוברות, וכן להעלאת מורל היוצרים השונים. הדבר כלל נתינת קרדיטים לאמנים שהשתתפו ביצירת הסיפורים בהתבסס על קווי המתאר אותם כתב לי, במה שנודע כ"שיטת מארוול", שתרמה להצלחת החברה ולפופולריותה. ג'ק קירבי במיוחד זכה לקרדיט על רעיונות קוסמיים ודמויות שונות של ארבעת המופלאים ותור, כמו "הצופה", הגולש הכסוף ו"אגו הכוכב החי", בעוד סטיב דיטקו מזוהה ככוח היצירתי המניע מאחורי האווירה האורבנית והמתוחכמת של "ספיידרמן המדהים" וכן האווירה המיסטית והסוריאליסטית השוררת בחוברותיו של דוקטור סטריינג'.
בשנת 1968, מייסד החברה מרטין גודמן מכר את מארוול קומיקס יחד עם עסקי פרסום נוספים ל-Perfect Film and Chemical Corporation, שאיגדה את חברות הבת כ-.Magazine Management co, וגודמן נשאר בתפקידו כפרסומאי. בשנת 1969, מארוול סיימה את הסכם ההפצה שערכה עם DC קומיקס, שהגיע לנקודת רתיחה במהלך שנות קיומה של אטלס קומיקס ואשר הגבילה את התפתחותה על ידי חתימתה עם חברת ההפצה קורטיס.

שנות ה-80

בשנת 1978, ג'ים שוטר הפך לעורך הראשי. למרות אישיותו השנויה במחלוקת, הוא ריפא כמה מתחלואות החברה, כולל החמצת תאריכי יעד תכופים ונשנים. החברה זכתה לכמה מהצלחותיה הטובות ביותר בזמן תשע שנות תפקידו של שוטר כעורך ראשי, בין היתר הרצתם של כריס קלרמונט וג'ון ביירן על חוברות Uncanny X-Men, והרצתו של פרנק מילר על דרדוויל. וולט סימונסון שיכתב את סדרת כותרי The Mighty Thor והפך אותם לרבי מכר. שוטר הכניס את מארוול לתוך שוקי ההפצה הישירה ההולכים וגדלים, ביסס תמלוגים ליוצרים, החל את חותם Epic בשנת 1982, הציג את סיפורי הקרוסאובר הראשונים של החברה, "תחרות האלופים" ו"המלחמות הסודיות", ובשנת 1986 הקים חותם חדש בשם "היקום החדש" לרגל 25 שנות קיומה של החברה, אם כי בסופו של דבר חותם זה לא הצליח. "סטאר קומיקס", חותם נוסף של מארוול שיועד לקהל קוראים צעיר, זכה להצלחה מסוימת בתקופה זו.
חרף הצלחתה של מארוול קומיקס בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, היא הפסידה ל-DC קומיקס כאשר מספר מיוצריה המוכשרים ביותר ערקו לחברה המתחרה. חברת DC קומיקס נחלה מספר הצלחות במכירות, עם מיני סדרות ומהדורות מוגבלות כ"השומרים", "המשבר בעולמות האינסופיים", "האביר האפל חוזר", ושכתובם המחודש של ג'ון ביירן לסופרמן ושל אלן מור להיצור מן הביצה.
בשנת 1986, מארוול קומיקס נמכרה ל-New World Entertainment אשר מקץ שלוש שנים מכרה אותה למק'אנדרוס ופורבס, חברת אחזקות אשר בבעלותה גם חברת רבלון.

שנות ה-2000

עם תחילתו של המילניום החדש, חברת מארוול קומיקס ניצלה מפשיטת רגל והחלה שוב לגוון את היצע המלאי שלה. בשנת 2001, החברה פרשה מקוד האתיקה של הקומיקס והקימה שיטת מידרוג משלה לחוברות קומיקס. החוברת הראשונה שלא נשאה את הקוד הייתה X-Force #119 (אוקטובר 2001).
החברה יצרה גם חותמים חדשים, כמו חותם מקס (ליין המיועד לקוראים בוגרים) ו"עידן מארוול" (לקהל קוראים צעיר). בנוסף, החברה יצרה חותם של יקום מקביל בשם "אולטימייט מארוול" שאיפשר לחברה לאתחל כמה מסדרותיה המפורסמות כדי לשכתב ולעדכן את דמויותיה לדור חדש של קוראים. נכון ל-2010, מארוול קומיקס נותרה חברת הפרסום מהמובילות בתעשייה, למרות שהתעשייה עצמה דישדשה במקום לפני כעשור. כמה מדמויות החברה זכו לזיכיונות סרטי קולנוע מוצלחים, כמו למשל סרטי אקס-מן וסרטי ספיידרמן, בין היתר.
בשנת 2007, החברה פתחה במיזם מקוון בשם Marvel Digital Comics Unlimited, ארכיב מקוון של למעלה מ-2,500 חוברות הניתנות לצפייה באינטרנט תמורת תשלום דמי מנוי. בשנת 2009, החברה ציינה 70 שנה להיווסדותה, החל מימי טיימלי קומיקס, בכך שפרסמה את המהדורה המוגבלת Marvel Mystery Comics 70th Anniversary Special #1, כמו גם לחוברות מיוחדות נוספות.
ב-31 באוגוסט 2009, חברת וולט דיסני הודיעה רשמית על רכישתה של מארוול אנטרטיינמנט תמורת 4 מיליארד דולר. ב-24 ביולי 2010 הודיע העורך הראשי דאז, ג'ו קסאדה, על כוונת החברה להחיות מחדש את כותרי חברת קרוסג'ן, שהגישה בקשה לפשיטת רגל בשנת 2004.
בצעד דומה לזה שנעשה בספטמבר 2011 בידי חברת DC קומיקס, שאתחלה מחדש את יקום DC כדי למשוך קהל קוראים חדש, חברת מארוול קומיקס החלה בהרצה מחודשת של כותריה באוקטובר 2012, תחת מותג "מארוול עכשיו!". הרצה זו נמשכה עד לפברואר 2015, שבו אירועי "מלחמות סודיות" הביאו למיזוג של יקום מארוול עם יקום אולטימייט מארוול בהרצת החוברות "מארוול החדשה והשונה".
בעקבות רכישת לוקאס פילם וזיכיון מלחמת הכוכבים על ידי חברת וולט דיסני, החלה חברת מארוול להוציא ספרי קומיקס העוסקים במלחמת הכוכבים, כולל עלילות מקוריות וכן מספר רומנים גרפיים המהווים עיבוד קומיקסאי לסרטים.
ב-2018 החלה מארוול בהרצה מחודשת של חוברותיה, תחת המותג 'מארוול - התחלה חדשה' (Marvel - Fresh Start).