google/wiki40b huggingface dataset:
צבי מרק

ביוגרפיה

מרק נולד בירושלים, למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת הר עציון. בצבא שירת בחיל השריון. לאחר שהשתחרר החל ללמוד אצל הרב שג"ר. לאחר מכן למד באוניברסיטה העברית, שם קיבל תואר דוקטור בתחום מחשבת ישראל. בין השנים 1996-2012 היה עמית מחקר במרכז ללימודים מתקדמים במכון שלום הרטמן.
נשוי לרות ואב לחמישה. מתגורר באפרת. אחיו, מיכי מרק, היה מנהל ישיבת עתניאל, ואחותו, יוכי קלמנזון, נשואה לראש ישיבת עתניאל, הרב בני קלמנזון.

מחקרו

מרק הוציא את ספרו הראשון, שבוסס על עבודת הדוקטורט שלו, ב-2004. ספר זה עסק בשיגעון ובמיסטיקה בתורת רבי נחמן מברסלב, ובקשרים פנומנולוגיים בין דבקות לשיגעון בהגות זו. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 הצליח להגיע לכתבים סודיים של חסידות ברסלב, גם כאלו שהתגלגלו בספריות אך לא הגיעו למודעות החוקרים, אך בעיקר כתבי יד המצויים באוספים פרטיים של חסידי ברסלב. מחקר כתבי יד אלו עמד ברקע שניים מספריו, הראשון "מגילת סתרים: חזונו המשיחי הסודי של ר' נחמן מברסלב" מ-2006. על ספר זה זכה בפרס על שם ארנולד ויז'ניצר מטעם האוניברסיטה העברית לספר הטוב ביותר בין השנים 2005-2007 בנושא חקר תולדות ישראל. ספר זה עורר הדים רבים בארץ ובעולם. הספר השני הוא "התגלות ותיקון בכתביו הגלויים והסודיים של רבי נחמן מברסלב", אשר חשף כמה מן הסיפורים הסודיים של רבי נחמן מברסלב, העוסקים הן בתיעוד חוויות התגלות אישיות שעבר והן בעיצוב התיקונים שהנחיל לחסידיו, ביניהם התיקון הכללי והעלייה לקברו באומן.
ב-2014 הוציא ספר בו ריכז את כל סיפורי רבי נחמן, כולל סיפורי מעשיות משנים קדמוניות מוגהים ומדויקים, יחד עם סיפורים גנוזים אליהם הייתה לו גישה.
בנוסף פרסם מרק סדרת מאמרים בחקר חסידות ברסלב המאוחרת, המוקדשים לשאלות כגון למה נרדף רבי נתן מנמירוב, תלמידו של רבי נחמן, במחלוקות בין זרמים שונים בחסידות ברסלב ועוד.
מחקריו מיצבו את מרק כחוקר עכשווי חשוב של תורת רבי נחמן מברסלב כיום.
מרק עוסק גם ביסודות המיסטיקה והניו אייג' בספרות העברית ובהשפעות הקיימות מהספרות והתרבות המודרנית הלא-יהודית בכתבי משוררים וסופרים, כמו ש"י עגנון, חמוטל בר יוסף, יוסף ברדיצ'בסקי, יונה וולך, זלדה, וסיון הר-שפי.
פירוקסן

היסטוריה

מקור השם פירוקסן הוא במילים היווניות "אש" (פירו) ו"זר" (קסנוס). הפירוקסן נמצא כנפוץ באזורי פעילות וולקנית כמשוקע בזכוכית געשית והיוונים פירשו את נוכחותו כזיהום של הזכוכית. אם כי, כיום ידוע כי מינרלי הפירוקסן מתגבשים בטמפרטורות גבוהות עוד בטרם התפרצות הלבה ולכן נראים כגופים זרים במסת האם הזכוכיתית.

תכונות

הפירוקסנים הם מינרלים אינוסיליקטים המסודרים במבנה של שרשראות בודדות של ארבעונים של סיליקה המאורגנות במערכות סימטריה מונוקליניות או אורתורומביות.
בגלל אופי קשרי השרשרת אצל הפירוקסנים, נוצרות קורות של יסודות במבנה הגורמות לשבירתם בזווית של 90 מעלות או 90 מעלות בקרוב. פצילות אופיינית זו היא אחד האמצעים להבחנה בין מינרלי הפירוקסן והאמפיבול הדומים זה לזה בשדה. כמו כן, הפירוקסנים ייווצרו כאשר ישנה נוכחות דלה של מים.
הנוסחה הכימית של הפירוקסן בנויה כווריאציות של XY(Si,Al)₂O₆, כאשר X הוא לרוב מגנזיום או ברזל (בפירוקסנים האורתורומבים) וסידן, נתרן, ברזל או מגנזיום (במונוקלינים). מנגן, אבץ או ליתיום נפוצים בכמויות קטנות אך לעיתים הם היונים העיקריים. Y מייצג את היונים בעלי הרדיוס הקטן יותר, בדרך כלל מגנזיום או ברזל אך לעיתים כרום, אלומיניום, מנגן, סקנדיום, טיטניום וונדיום.
לעומת האמפיבול ופצלת השדה, רק בחלק קטן מהמינרלים של קבוצת הפירוקסן אלומיניום מחליף סיליקה באתר הטטרהדרלי.

פירוקסנים במעטפת כדור הארץ

משפחת הפירוקסנים מהווה חלק חשוב בהרכבו של כדור הארץ. חלקה העליון של המעטפת כדור הארץ בנוי בעיקרו מאוליבין ופירוקסן. במעבר לחלקה התחתון של המעטפת בשל תנאי לחץ וטמפרטורה גבוהים מאוד עובר הפירוקסן התמרה במבנה הכימי שלו למינרלים פירוקסנים צפופים יותר במבנה שלהם ולפירוסקוביט. הפירוסקוביט הוא המינרל הנפוץ ביותר במעטפת כדור הארץ, מה שהופך אותו לאחד המינרלים הנפוצים ביותר בכדור הארץ.

לקריאה נוספת

Frandon John, The Practical Encyclopedia of Rock and Minerals, Lorenz Books: London 2006
קלמנטין, נסיכת בלגיה

ביוגרפיה

קלמנטין נולדה ב-30 ביולי 1872 בארמון המלכותי לייקין בבריסל שבבלגיה. אביה היה לאופולד השני, מלך הבלגים, וסבא רבא שלה מצד האב היה לואי פיליפ, מלך הצרפתים. אמה הייתה מריה הנרייטה, ארכידוכסית אוסטריה לבית הבסבורג, אשר הייתה נכדתו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונינתו של קרלוס השלישי, מלך ספרד. אביה ואמה לא הסתדרו היטב, ואמה העבירה את מרבית זמנה בעיר ספא ליד הארדנים. לאופולד הזניח את בנותיו והתעניין בעיקר בבנו לאופולד, בעוד מריה הנרייטה התמקדה בבנותיה והעניקה להן חינוך מעולה.  בשנת 1869 מת אחיה לאופולד בגיל תשע. המוות הכניס את אביה להלם שממנו לא התאושש עוד. הוא התפייס עם אמה לזמן מה בניסיון ללדת בן זכר נוסף שיירש אותו, אולם התוצאה הייתה לידתה של בת נוספת, הנסיכה קלמנטין. לאחר לידתה, לאופולד איבד לחלוטין עניין במשפחתו, והשקיע את מרבית תשומת לבו בקונגו (אשר הייתה מושבה פרטית שלו) ובמספר פילגשים. בשנת 1895 אמה פרשה סופית מחצר המלוכה והתגוררה בעיר ספא למשך שארית חייה.
בצעירותה התארסה קלמנטין עם בן דודה בודואן, נסיך בלגיה, בנו של הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה, אשר אביה טיפח אותו כיורשו, אולם הוא מת במפתיע בשנת 1891. לאחר מכן התאהבה קלמנטין בברון אוגוסט גופינט, אולם בשל אי היותו חבר האצולה הגבוהה סירב אביה להרשות לה להתחתן עמו. בשנת 1903 ביקשה קלמנטין להינשא לוויקטור, נסיך נפוליאון, עמו נפגשה כבר בשנת 1888, אולם אביה סירב לכך, בשל היותה נצר לבית אורליאן, בעוד ויקטור היה חבר בבית בונפרטה, שהיה יריבו של בית אורליאן. בשנת 1909 מת אביה, ובשנת 1910 הרשה לה בן דודה אלברט הראשון, מלך הבלגים להינשא לוויקטור, ואכן ב-10 בנובמבר 1910 התחתנו השניים. לבני הזוג נולדו שני ילדים, ובשנת 1926 מת בעלה ויקטור. ב-8 במרץ 1955 מתה קלמנטין בניס, צרפת, ובמותה הייתה הילד הלגיטימי האחרון של לאופולד השני שנותר בחיים.
אתנחתא קומית

הגדרה

אתנחתא קומית לעיתים קרובות מתייחסת לשחרור של מתח או רגשות אחרים כתוצאה מקטע קומי המשולב בעיצומה של יצירה דרמטית, המרובה באלמנטים רציניים או טרגיים.

שימוש

בקומיקס קיים שימוש נרחב באתנחתות קומיות; בדרך כלל, זה מתרחש כאשר ישנו רגע דרמטי בסיפור, אבל הדמות הקומית ממשיכה להצחיק בכל זאת. בטרגדיה יוונית אין כל אפשרות לשלב אתנחתא קומית. בתקופת הרנסאנס, באנגליה, המחזאי כריסטופר מרלו שילב אתנחתות קומיות בהצגות של סצנות מסעירות ביצירתו "דוקטור פאוסטוס" תוך שימוש במסורת, על פיה קיימת הפסקה בין שני מחזות טרגיים. למעשה, על פי המסורת הקלאסית, הערבוב בין טרגדיה לקומדיה היה אסור.
ביצירה בדיונית, אתנחתא קומית בדרך כלל, לובשת צורה של סיידקיק מתחכם או שלומיאל, עוזרו של הגיבור, או אפילו צורה של נבל. הסיידקיק משמש להקלה קומית, עשוי להתייחס למצבו האבסורדי של הגיבור ולהעיר הערות שאינן הולמות לדמויות שיש להתייחס אליהן ברצינות. דמויות אחרות עשויות להשתמש באתנחתא קומית כאמצעי לעצבן אחרים או לחזק את ביטחונן.

דוגמאות לאתנחתאות קומיות

ויליאם שייקספיר חרג מהמסורת הקלאסית, ועשה שימוש באתנחתא קומית ב"המלט", "מקבת", "אותלו", "הסוחר מוונציה" ו"רומיאו ויוליה". סצנת השוער ב"מקבת", סצנת הקברן בהמלט ודמותו של רודריגו באותלו נועדו לספק אתנחתא קומית אדירה. הלעג של השוטה כלפי המלך ליר בהמלט גם כן יכול להיחשב כאתנחתא קומית.
בתרבות הפופולרית, דמותו של C-3PO, המופיעה בכל ששת סרטי מלחמת הכוכבים, נחשבת גם היא לשימוש כאתנחתא קומית. הדמות, לעיתים קרובות, נמצאת בסיטואציה בה היא מותחת ביקורת על המצב הנואש שהדמויות האחרות נמצאות בו, או שעמיתה, R2-D2, מציל אותה ממצוקותיה.
ברבים מסרטיו של אקירה קורוסאווה יש דמות המשמשת כאתנחתא קומית, כאשר הבולט שבהם הוא "שבעת הסמוראים", בו הלוחם השיכור קיקוצ'יו (טושירו מיפונה) טוען שהוא בן 13 שנים, למרות העובדה הברורה שהוא גבוה מדי, ובעל יותר מדי שיער פנים, על מנת להיות בגיל הזה.
בסדרות הטלוויזיה של "פאוור ריינג'רס" ישנם שימושים כאתנחתות קומיות, כשהבולטת מכולן היא השימוש בדמויותיהם של בולק וסקאל בסדרות "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" ו-"פאוור ריינג'רס בחלל". צמד זה הם חבריהם לכיתה של הפאוור ריינג'רס, בבית-הספר התיכון אנג'ל גרוב. הם מתנהגים בדרך כלל כבריונים, אך לפעמים גם משמשים כדמויות משנה המסייעות לגיבורים. בסופו של דבר, הצמד הפסיק להופיע באופן קבוע, למרות שחזרו מדי פעם להופעות אורח.
מפלגת אח"י

היסטוריה

הסיעה הוקמה על ידי חברי הכנסת אפי איתם ויצחק לוי שפרשו מהמפד"ל בעקבות הקרע שנוצר במפלגה בינם לבין מחנהו של זבולון אורלב שסירב לפרוש מהממשלה אחרי שאישרה את תוכנית ההתנתקות. הפרישה עצמה באה רק אחרי שאיתם הושעה מתפקידו כיו"ר המפלגה והמפד"ל דחתה את הצעתו לאחד את המפד"ל עם האיחוד הלאומי לגוש ימין גדול.
השניים פרשו מהמפד"ל ובתחילה קראו למפלגתם החדשה הציונות הדתית, אך המפד"ל התנגדה לשם זה בטענה שהמונח "ציונות דתית" מייצג ציבור שלם ומגוון ואין לייחדו לתנועה מפלגתית בודדת. בעקבות דיון אצל רשם המפלגות, שינו השניים את השם לסיעת התחברות.
בחודש מאי 2005 התנתקה הסיעה באופן סופי מהמפד"ל ונרשמה בפנקס המפלגות בשם מפלגת "ציונות לאומית דתית מתחדשת". ב-1 באוגוסט 2005 הכריזה על התאחדותה עם האיחוד הלאומי.
בבחירות לכנסת ה-17 התמודדה במסגרת רשימת האיחוד הלאומי והמפד"ל.
ב-11 בנובמבר 2007 שינתה את שמה למפלגת אח"י (ראשי תיבות של ארץ ישראל, חברה, יהדות) ופתחה את המפקד הלאומי במטרה לאחד את כל המפלגות הדתיות הציוניות הימניות תחת שם אחד מחודש. המפלגה, בראשותו של אפי איתם, זכתה לתמיכתו של חתן פרס נובל הפרופסור ישראל אומן. לאחר הקמתו של הבית היהודי, פרשו חברי אח"י יצחק לוי ואפי איתם מן האיחוד והקימו סיעה עצמאית, שרצה עם הליכוד בבחירות לכנסת ה-18 בזכות הסכם שהושג ב-28 בדצמבר 2008 ובו הבטחה לשריון ברשימה המשותפת במקומות ה-39 לשלום לרנר ובמקום ה-45 לאדמונד חסין. אפי איתם לא שובץ ברשימת הליכוד ולא התמודד לכנסת ה-18. יצחק לוי הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים. בבחירות אלו זכתה רשימת הליכוד-אח"י ב-27 מנדטים ונציגי אח"י לא נבחרו לכנסת. המפלגה לא התמודדה בבחירות לכנסת ה-19.
בבחירות לכנסת העשרים ואחת רצה המפלגה כחלק מרשימת הליכוד במסגרת הסכם בין הליכוד לאיחוד מפלגות הימין, במסגרתו מתמודדות הבית היהודי והאיחוד הלאומי ברשימה משותפת יחד עם עוצמה יהודית. כחלק מהסכם זה עבר המועמד במקום ה-4 מהבית היהודי, אלי בן-דהן, למפלגת אח"י והמפלגה רצה כחלק מרשימת הליכוד, כאשר בן-דהן משובץ במקום ה-27 ברשימת הליכוד.
לקראת הבחירות לכנסת ה-22 עבר בן-דהן עם מפלגת אח"י לסיעה עצמאית, כהכנה לחזרה לאיחוד מפלגות הימין.

אידאולוגיה

מפלגת אח"י הייתה מפלגת ימין דתית-לאומית ודגלה בארץ ישראל השלמה ובמפעל ההתנחלויות בשטחי יהודה ושומרון וחבל עזה. התנועה קמה מתוך ההתנגדות לתוכנית ההתנתקות אך שללה אלימות וסרבנות כנגד צה"ל במסגרת פינויי יישובים (או בכלל). בנוסף שמה לעצמה התנועה מטרה להילחם בשחיתות השלטונית. התנועה זכתה לתמיכתו של הרב שלמה אבינר, ששימש לה מעין מורה דרך רוחני.
מטרתה הראשית הייתה יצירת גוש ימין חזק שינהיג את המדינה.
יחסי ארצות הברית–כף ורדה

היסטוריה

על פי מחלקת המדינה של ארצות הברית הקשר שבין שתי המדינות הוא "לבבי ויש לו שורשים היסטוריים חזקים". בתחילת המאה השמונה עשרה ספינות ציד לווייתנים אמריקניות החלו לגייס צוותים מבראווה ופוגו לצוד לווייתנים שהיו רבים במים הסובבים את כף ורדה. קשרים בין המושבות האמריקניות לבין כף ורדה מתועדים כבר ב-1740, כאשר ספינות אמריקאיות עגנו באופן שגרתי בנמלים של כף ורדה, כדי לסחור במלח או לקנות עבדים. מסורת ההגירה הכף ורדית לארצות הברית החלה באותו זמן ונמשכת עד היום.
הקונסוליה האמריקנית הראשונה באפריקה שמדרום לסהרה הוקמה בכף ורדה בשנת 1818. הייצוג הקונסולרי של ארצות הברית בכף ורדה נמשך לאורך המאה התשע עשרה. ארצות הברית בכף ורדה ביום בו קיבלה עצמאות ותמכה לאורך כל הדרך בתהליך קבלתה לאומות המאוחדות. בשנת 1983 הועלה דרג הקונסוליה והיא הפכה לשגרירות ארצות הברית בכף ורדה.
ארצות הברית הגישה לכף ורדה סיוע הומניטרי בשווי מיליוני דולרים.
סנט'אלנה

היסטוריה

בימי הביניים היה האי מופרד בתעלה מייתר חלקי העיר. ההתיישבות באי התמקדה סביב כנסיית סנט'אלנה והמנזר הסמוך אליה. כנסייה ומנזר זה נבנו במהלך המאה ה-12 ושופצו ונבנו מחדש במהלך המאה ה-14. 
עם הגידול באוכלוסיית האי, מולאה התעלה בין האי לבין העיר והוצרה (נותרה תעלה צרה למעבר כלי שיט) ושלושה גשרים נבנו על מנת לקשר בין האי לבין העיר.
כיום ממוקם באי גן הזיכרון של ונציה (Rimembranze Park) וכן אצטדיון פרלוג'י פנזו - אצטדיון הכדורגל של ונציה. עוד ממוקמים באי בנייני הביאנלה של ונציה.
יום פתוח

יום פתוח הוא יום פעילות יזומה המתוכננת ומאורגנת על ידי ארגון או מוסד, במטרה להציג בפני המתעניינים את הפעילות וההישגים של הארגון, ולשווק אותו לקהל הרחב. ביום זה מתאפשרת גישה חופשית למתקני הארגון, שלרוב אינם פתוחים בפני הציבור, ומתקיימות בו פעילויות שונות בהן הארגון מוצג ומשווק בפני הקהל.

יום פתוח באקדמיה

ימים פתוחים מתקיימים לעיתים קרובות במוסדות אקדמיים שונים, במטרה להציג בפני המתעניינים בלימודים אקדמיים את אפשרויות הלימודים במוסד. היום הפתוח מתקיים במכללות ובאוניברסיטאות פעם בשנה או מספר פעמים בשנה, סמוך למועדי הרישום לשנת הלימודים האקדמית הבאה או לסמסטר הלימודים הקרוב.
במהלך היום הפתוח מוצגים תכנים הנלמדים במוסד האקדמי, הישגים של המוסד, מתקניו וכיתות הלימוד שלו ועוד. נערכים מפגשים עם סגל המרצים, סטודנטים ובוגרים, ומוצע ייעוץ אקדמי לבחירת מסלול לימודים, כך שאלו משמשים כממליצים או סוכני מידע עבור ציבור המתעניינים בלימודים. זאת במטרה להשפיע על המתעניינים לבחור בו כמוסד האקדמי ללימודיהם.
הפעילות מלווה בהגשת כיבוד קל, הרצאות והסברים על מוסד הלימודים בחוגים השונים, חלוקת חוברות מידע, ואפשרות לבקר במתקני הקמפוס פתוחים לרשות הקהל (לרבות כיתות לימוד, אולפני רדיו, מעבדות ועוד).
במהלך היום הפתוח נערכים מאמצי שיווק שונים, כגון שימוש בתמריצים להרשמה ביום הפתוח (חלק מהמוסדות האקדמיים מקנים הנחות בשכר לימוד או בדמי ההרשמה לנרשמים במהלך היום הפתוח), שירות ייעוץ אקדמי חינם למתעניינים, שימוש במסרים פרסומיים בתוך תחומי המוסד (כגון הצבת פוסטרים, שלטים, שימוש במותג ובצבעי המותג של המוסד, ועוד), פעילויות בילוי, פנאי ומופעים חיצוניים שונים, ועוד.
המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן

מעמד

אין לשפוט אף אחד מחמשת השופטים הבכירים של בית המשפט העליון של פקיסטן, והאדם היחיד שבידו האפשרות לשפוט שופטים אלו הוא נשיא המדינה, על פי דו"ח המועצה המשפטית העליונה. המועצה רשאית לפתוח בהליכים כגד שופט, ביוזמתה או בהחלטת נשיא פקיסטן. אם המועצה מסיקה כי השופט נאשם בהתנהגות לא נאותה, יש לסלקו מתפקידו. שופט בית המשפט הכפוף לבג"ץ, עשוי להיות מסולק באופן מיידי על ידי בית המשפט העליון.

מקרים מפורסמים

בשנת 2007, הנשיא הפקיסטני, פרבז מושארף, הושעה על ידי נשיא בית המשפט העליון של הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. השופט אפתיחאר מוחמד צ'אודהרי הציג האשמות שחיתות במועצה כנגד הנשיא, והמועצה המשפטית העליונה הורתה על החזרתו לתפקידו.
שמואל הופרט

שמואל (תומי) הופרט (16 ביולי 1936 - נובמבר 2006) היה סופר עברי, שדרן ועורך תוכניות רדיו.

חייו

שמואל הופרט נולד בצ'כיה. נמלט עם משפחתו מצ'כיה לפולין, בתקווה שהנאצים לא יגיעו שמה. נכלא עם משפחתו במחנות ריכוז, שהה בגטו ז'שוב, והגיע למחנה ברגן בלזן. הוא ואמו ניצלו מהשמדה בזכות סרטיפיקט (רישיון עליה לארץ), ששלח אליהם אביו מארץ ישראל. שמואל ואמו הגיעו ארצה בשנת 1945. את סיפור הצלתם המופלא ונדודיהם כתבה הִילְדֶה הופרט, האם, בספרה "יד ביד עם תומי", שנדפס בכמה מהדורות ותורגם לכמה לשונות.
סיים את לימודי התיכון שלו בחיפה, ולאחר השירות בצה"ל עלה לירושלים, שם השלים לימודיו באוניברסיטה העברית, והחל את עבודתו ברדיו. היה עורך תוכניות ולימים מנהל המחלקה לספרות של קול ישראל. במסגרת עבודתו ערך ראיונות עם גדולי סופרי העולם שבאו לירושלים. אם לביקורים פרטיים, ואם כזוכים בפרס ירושלים. ראיונות הרדיו הללו הם חומר רב ערך להבנת יצירתם.
בשנת תשל"ח סיים לימודיו באוניברסיטה העברית לתואר דוקטור בספרות עברית, בהנחייתו של פרופ' שמואל ורסס. עבודתו נשאה את השם "גלות וגאולה, תפיסתן ודרכי עיצובן, בשירתו העברית של אורי צבי גרינברג".
כתב כמה ספרי ילדים ונוער, ובהם: "אריות בירושלים" שזכה בפרס זאב, "אל תספרו לסימה", "סיפורי דודים", שזכה בפרס ע"ש שרה כהן, ואחרים. הספר "אריות בירושלים" אף הוסרט לטלוויזיה לכבוד יום ירושלים ולווה במנגינה מקורית. בין השחקנים הופיעה גם רובי פורת-שובל.
בשנותיו האחרונות פרסם כמה ספרים אוטוביוגרפיים, שבהם פרש את סיפור חייו ומשפחתו, ואת סיפור הצלתו המופלא מידי הנאצים ועוזריהם.
לנארט ברנדוט, רוזן ויסבורג

ביוגרפיה

לנארט נולד ב-8 במאי 1909 בארמון סטוקהולם, סטוקהולם, לנסיך וילהלם, דוכס סדרמנלנד ולמריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק, ועם לידתו הוענק לו התואר דוכס סמולנד. בשנת 1914 התגרשו הוריו ואמו חזרה לרוסיה, ולנארט גודל על ידי סבתו המלכה ויקטוריה.
ב-11 במרץ 1932 התחתן וילהלם בנישואים מורגנטים עם קארין ניסוונדט ללא הסכמת המלוכה, ובשל כך איבד את תאריו המלכותיים. לנארט קיבל יחס מחפיר מצד בית המלוכה השוודי, מה שגרם לאשתו לפסיכוזה חמורה, והביאה לבסוף לגירושיהם בשנת 1971.
בשנת 1944 שיחק ברנדוט כקרל, נסיך הכתר של שוודיה ונורווגיה בסרט ההיסטורי הנסיך גוסטב, תפקידו היחיד של ברנדוט כשחקן. ב-2 ביולי 1951 קיבל לנארט משארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג את התואר "רוזן ויסבורג", אשר הוא אחד מתארי האצולה השוודיים. למרות שקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה יכל להעניק ללנארט את תאריו מחדש, הוא בחר שלא לעשות זאת. באותה שנה הוא רכש את ארמון מאינאו במאינאו שבגרמניה, והפך את האי שלו לאטרקציה תיירותית פופולרית. בשנת 1971 התגרש לנארט מאשתו, וב-29 באפריל 1972 התחתן לנארט עם סוניה האונץ. בשנת 1996 הוא קיבל את טבעת הכבוד של קרן אדוארד ריין, וב-21 בדצמבר 2004 הוא נפטר בביתו במאינאו.
מלטם קומבול

ביוגרפיה

מלטם קומבול נולדה בעיר אקסהיר בטורקיה. הקריירה של קומבול כוללת 16 סרטים, ביניהם הסרט "Head-On", שש סדרות טלוויזיה ביניהן הסדרה "Yılan Hikayesi", שבעבר הייתה הסדרה הכי מצליחה ונצפית בטורקיה, כמו כן גם מחזות ומחזמרים כגון "Smokey Joe's Cafe" ו-"Taming of the Shrew". היא גילמה את פטמה סולטאן בסדרה ההיסטורית המצליחה "הסולטאן". 
היא גם זכתה בפרסים ולקחה חלק בחבר מושבעים בהרבה טקסים לאומיים ובינלאומיים בפסטיבלים כמו פאלם ספרינגס, קווינס, אנקרה, ופסטיבל הסרטים של אנטליה. נכון לעכשיו, מלטם קומבול מלמדת את שיטת המשחק של אריק מוריס, איתו היא למדה בלוס אנג'לס למשך 3 שנים החל מ-2005, באוניברסיטת סינאן לאמנויות הבמה, שבה היא סיימה את לימודיה.
בשנת 2004 הנחתה מלטם את תחרות האירוויזיון שהתקיימה בארצה בעיר איסטנבול יחד עם קורהאן אבהאי.
ג'ק מייפל

ביוגרפיה

מייפל נולד בשכונת "ריצ'מונד היל" בניו יורק, למד בלימודי ערב הנדסה אוירונאוטית בתיכון טכני בברוקלין ובבקרים עבד למחייתו. הוא החל לעבוד במשטרת התעבורה כבלש בתחנות הרכבת התחתית של ניו יורק והתקדם לדרגת מפקח. מייפל החל למפות את מקרי השוד ברכבות התחתיות על גבי מפות נייר כדי לזהות דפוסים מאפיינים במקרי השוד והציב את שוטריו בהתאם ל"נקודות החמות" שגילה והביא לירידה של 27% במעשי השוד. ויליאם בראטון, שהיה מפקד משטרת התעבורה זיהה את שיטתו של מייפל ואת תוצאותיה וכאשר מונה בראטון על ידי ג'וליאני בשנת 1994 לנציב משטרת ניו יורק, מינה את מייפל לסגנו. יחד הם הובילו את פיתוח שיטת ה-COMPSTAT הממוחשבת למיפוי פשיעה, שהתבססה על מחשוב מפות הנייר. מעבר להיותה סטטיסטיקה פלילית ממוחשבת, הייתה ה-COMPSTAT גם פילוסופיית ניהול משטרה שכללה מעקב שוטף אחרי הפעילות הפלילית והטילה אחריות על מפקדי התחנות לנעשה בשטח שיפוטם, כשמייפל היה זה שערך ישיבות COMPSTAT שבועיות, בהן דרש דין וחשבון ממפקדי התחנות על כל ביצועי תחנותיהם.
לאחר שג'וליאני, בצעד שנוי במחלוקת, פיטר את בראטון ומייפל, פתח מייפל, עם שותף, עסק לייעוץ משטרתי ושירותיו נשכרו על ידי משטרת ניו אורלינס שהובילה אותה עת הן בנתוני הפשיעה והן בשחיתות ובאלימות משטרתית. הטמעת שיטותיו של מייפל הביאו לירידה מתמשכת של עשרות אחוזים בפשיעה גם בניו אורלינס והפיכתה לעיר שנחשבה לעיר בטוחה. ערים נוספות ששכרו את שירותי הייעוץ של החברה היו ניוארק, ניו ג'רזי, בולטימור ואיסטנבול בטורקיה. הוא פרסם ספר בשם "הלוחם בפשיעה".
מייפל התפרסם גם בחוש הומור שלו ובשל נטייתו להתלבש בהידור רב ובהופעתו הפומפוזית.
מייפל חלה בסרטן המעי הגס, אך נטה להתייחס בביטול למחלתו, שהלכה והחמירה, עד שהביאה למותו בגיל 49.
על דמותו וסיפוריו של מייפל התבססה סדרת הטלוויזיה "המחוז" ("The District") של רשת CBS, ששודרה גם בישראל.
סילור

סילור הוא תור בעידן הפלאוזואיקון.
משך תקופתו: 30.5 מיליוני שנים, מלפני 439 מיליוני שנים עד לפני 408.5 מיליוני שנים. התור השלישי בעידן הפלאוזואיקון מ-440 עד 400 מיליון שנה קודם זמננו. בתור הסילור התרחש הקימוט הקלדוני, אשר יצר את שרשרת ההרים לאורכה של נורווגיה, את רכסי ההרים העיקריים בסקוטלנד ובאנגליה, את רכסי הארדנים והסודטים.
בתקופה זו הופיעו צמחי היבשה. בתקופה זו החלו להופיע גם דגי הסחוס.
ונילה סקיי

תקציר העלילה

דייוויד איימס (טום קרוז) הוא פלייבוי צעיר, בעלים בירושה של אימפריית כתבי עת. איימס סובל מסיוטים הנובעים מאירוע טראומתי בעברו. הוא נמצא בכלא ועובר איבחון על ידי פסיכולוג (ראסל בתפקיד ד"ר מקייב), במהלכו הוא חושף את עברו בפני הפסיכולוג: יחסים עם מאהבת (דיאז בתפקיד ג'ולי ג'יאני) שבהמשך מתגלה כי היא מאוהבת בדייוויד ומדוכאת מיחסו המזלזל כלפיה. דייוויד בעצמו בכלל מתאהב בסופיה (פנלופה קרוז) המגיעה עם חברו הטוב (לי בתפקיד בריאן שלבי) למסיבת יום הולדתו ואת המשך הערב הם מבלים בביתה. ג'ולי, שעקבה אחריו, מפתה אותו לרכבה ובמהלך הנסיעה מתעמתת איתו לגבי יחסו כלפיה, ואז מתאבדת על ידי הפלת הרכב מגשר. דייוויד שורד את התאונה אך נפגע קשות - ידו מתרסקת, פניו מושחתות כליל והוא סובל מכאבים ומסיוטים.
דייוויד נאבק על הבראתו ועל המשך שליטתו בחברה, וכן מנסה לחדש את הקשר עם סופיה. אולם הוא סובל מסיוטים חוזרים ונשנים ומתקשה להבדיל בין מציאות לבין דמיון. הוא עובר ניתוחים שמחזירים אותו למראהו מלפני התאונה, ומצליח לחיות תקופה מאושרת עם סופיה, אולם הסיוטים לא עוזבים אותו ובשיאו של התהליך, מדמה דייוויד כי ג'ולי שבה אליו וכי כל התאונה לא הייתה אלא תרמית, והיא מנסה לסלק את סופיה מחייו.
בשלב זה מגלה דייוויד, בעזרת הפסיכולוג, כי למעשה רצח את סופיה במהלך קיום יחסי מין היות שחשב שזו ג'ולי. הפסיכולוג מאמין שמדובר באי שפיות זמנית, אולם מספר שאלות שהעלה הפסיכולוג במהלך האיבחון מציתות את זיכרונו של דייוויד, ושניהם יחד מגלים כי דייוויד חתם על חוזה עם חברה המציעה שימור גופות על ידי הקפאה למועד בו יהיו קיימים טיפולים המאפשרים ריפויין, תוך אספקת "בידור" ישירות למוחם של המוקפאים, בידור שבמקרה של דייוויד השתבש.
בשלב זה דייוויד מגלה כי למעשה הוא מוקפא מזה 150 שנה, פניו המושחתות מעולם לא תוקנו אלא מדובר בזכרונות ש"הושתלו" במוחו, וסופיה וכל מכריו מתים מזה זמן רב. אנשי החברה מציעים לדייוויד את הבחירה בין הישארות במצב המוקפא תוך הבטחת זיכרונות נעימים, או החזרתו לחיים וקבלת הטיפולים שירפאו אותו לחלוטין, אך כמובן ללא איש ממכריו. דייוויד בוחר בחזרה לחיים.
סלט חצילים רומני

סלט חצילים רומני (ברומנית Salată de vinete) הוא סלט רומני שעשוי מחצילים קלויים. הקלייה מתבצעת בדרך כלל על אש גלויה - על גחלים בוערות או על כיריים דולקות - עד שהקליפה נשרפת ומתקשה. לאחר מכן מפרידים את בשר החציל מהקליפה, ואת הבשר קוצצים, באופן מסורתי בעזרת סכין עשוי עץ.
הסלט נפוץ ופשוט מאוד. הוא מכיל חצילים קלויים מתובלים במלח, בצל קצוץ דק ושמן תירס. לעיתים מוסיפים גם מעט פלפל חריף טרי קצוץ דק לשיפור הטעם.
ניז'ר במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של ניז'ר למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שני ספורטאים שהתחרו בסיף ושחייה. הספורטאים לא הגיעו להישגים וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים: אתלטיקה, ג'ודו, טאקוונדו וסיף. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים. השתתפות המשלחת הייתה סמלית.
רוברט גרי

ביוגרפיה

רוברט גרי נולד בניו יורק למינה ופייבל גרינברג, ששינו את שם משפחתם לגרי מיד עם הגיעם מרומניה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20. הוא למד באוניברסיטת ניו יורק, וסיים תואר ראשון בסוציולוגיה ועיתונות.
בתחילת 1946 נשלח גרי על ידי סוכנות הידיעות היהודית Jewish Telegraphic Agency‏ (JTA) לדווח מגרמניה שאחרי המלחמה. עם הגיעו למינכן הוא ביקר במחנות העקורים, ראיין את ניצולי מחנות ההשמדה ודיווח על משפטי נירנברג.
בשנת 1947 דיווח גרי על מצבם של המעפילים מאניית המעפילים "אקסודוס" שהוחזקו במחנות הגירוש באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. ב-30 בספטמבר דיווחה סוכנות הידיעות היהודית כי השלטונות הבריטיים אסרו על גרי את הכניסה לשני המחנות שדיווח מתוכם, לאחר שדיווחיו עוררו את כעסם.
ב-1948 הכיר את אשתו, פנינה, שהגיעה בשליחות כגננת למחנות העקורים. הם נישאו בסוף 1949 ונולדו להם שתי בנות, דורית ומירב.
ב-1949 החל לעבוד ב"ג'רוזלם פוסט" ומשפחתו עברה להתגורר בירושלים. ב-1953 עברה המשפחה לניו יורק, שם היה מנהל המחלקה ליחסי ציבור של הקונגרס היהודי האמריקאי (American Jewish Congress).
ב-1957 שב לתל אביב ונתמנה למנהל המחלקה ליחסי ציבור של ועדת העשור למדינה וב-1958 נתמנה למנהל המחלקה ליחסי ציבור ופרסום של "המשביר המרכזי". בהמשך שימש כדובר וכאיש יחסי הציבור של הג'וינט, ולאחר מכן של המחלקה האנגלית של אוניברסיטת תל אביב. במקביל, שידר דיווחים טלפוניים לרדיו בארצות הברית.
ב-1960 כתב תסריטים לסרטים דוקומנטריים ישראליים בשפה האנגלית לצורכי הסברה בחו"ל, ביניהם: "ארבעים שנות ההסתדרות" וסרט על הציור האבסטרקטי בישראל.
אחרי מלחמת ששת הימים החל לעבוד ככתב עבור סוכנות הידיעות "רויטרס".
בשנות ה-70 כתב מאמרים לעיתון "מעריב" על שלוש נסיעות לארצות שמעבר ל"מסך הברזל" – ביולי 1972 נסע לרוסיה, פולין, צ'כוסלובקיה והונגריה, שם הצליח לראיין אסירי ציון, לוחמי חופש יהודים, תחת אפם של המשטרים הקומוניסטים. בסוף אוגוסט 1973, חמישה שבועות בלבד לפני מלחמת יום כיפור, נסע לסיור במצרים, בירדן, בסוריה ובלבנון. ב-1980 נסע לסין, שם כתב סדרה של 14 מאמרים בליווי תמונות.