google/wiki40b huggingface dataset:
וובה ברואון

קריירה

ברואון נולד בטשקנט שבאוזבקיסטן (אז אוזבקיסטן הסובייטית כחלק מברית המועצות), ועלה לישראל עם משפחתו כשהיה בן ארבעה חודשים. בצעירותו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל רמת גן, וב-3 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–3 להפועל עכו במסגרת גביע הטוטו לליגה הלאומית.
בעונת 2008/2009 המשיך ברואון לשחק בקבוצת הנוער של המועדון ושותף רק במשחק גביע הטוטו אחד במדי הקבוצה הבוגרת, אשר העפילה בתום העונה לליגת העל. ב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק מול מכבי פתח תקווה. בסך הכל שותף בעונת 2009/2010 בשישה משחקי ליגה ובשני משחקי גביע הטוטו.
בעונת 2010/2011 זכה ברואון לשחק הרבה יותר, ואף פתח בהרכב הקבוצה במספר משחקים. ב-7 באוגוסט 2010 כבש את שערו הראשון בקריירה, במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. בליגה ערך 16 הופעות בעונה זו, אשר בסופה ירדה הפועל רמת גן לליגה הלאומית.
בעונת 2011/2012 שותף ברואון כמעט בכל משחקי הפועל רמת גן, ובסופה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. במחזור הלפני האחרון אף כבש ברואון את שער הליגה הראשון בבוגרים, במשחק מול מכבי אחי נצרת שהסתיים בניצחון 3–0. בעונת 2012/2013 זכה ברואון עם הפועל רמת גן בגביע המדינה, אך בליגה סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה בחזרה לליגה הלאומית.
בעונת 2013/2014 חתם ברואון בעירוני קריית שמונה לעונה אחת עם אופציה לחמש עונות נוספות. ב-25 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–3 למכבי חיפה. ב-29 במרץ 2014 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 4–1 על בני סכנין. בתום העונה, בה סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה, זכה ברואון עם הקבוצה בגביע המדינה הראשון בתולדותיה, והשני שלו ברציפות.
בעונת 2014/2015 כבש ברואון שער ליגה אחד, בתיקו 1–1 מול מכבי תל אביב. בעונה זו סייע לקבוצה לסיים במקום השני בליגה, ובתחילת עונת 2015/2016 זכה עמה בתואר אלוף האלופים לאחר שניצחה את מכבי תל אביב. בסך הכל שיחק שנתיים וחצי בקריית שמונה, וערך במדיה 74 הופעות ליגה במהלכן כבש שני שערים.
ב-19 בינואר 2016 חתם ברואון לארבע וחצי שנים בקבוצת הפועל באר שבע, אשר שילמה עבורו 1.9 מיליון שקלים. חמישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–1 על בית"ר ירושלים באצטדיון טרנר. ב-22 בפברואר כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 2–0 על בני יהודה. עד תום העונה ערך 12 הופעות בליגה והיה שותף לזכייתה של הפועל באר שבע באליפות.
בעונת 2016/2017 זכה ברואון עם הפועל באר שבע בתואר אלוף האלופים לאחר ניצחון על מחזיקת הגביע מכבי חיפה, ובהמשך השתתף במשחקי הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות והגיע עמה לשלב הפלייאוף בו הודחה מול סלטיק, וכתוצאה מכך נשרה לשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-28 בדצמבר 2016 זכה ברואון עם הקבוצה בגביע הטוטו, לאחר ניצחון על עירוני קריית שמונה במשחק הגמר, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות.
ב-31 בינואר 2018 עבר ברואון בהשאלה לקבוצת מועדון ספורט אשדוד עד תום העונה.
ב-21 באוגוסט 2018 חזר ברואון לעירוני קריית שמונה, כאשר חתם על חוזה לשנתיים.
ב-18 בספטמבר 2019 חתם בראון לעונה אחת בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.
מיס שוודיה

מיס שוודיה (בשוודית: Fröken Sverige) היא תחרות יופי שנתית שנערכה בשוודיה ואורגנה על ידי מגזין הנשים וקורבין. 
בדומה לתחרויות דומות ברחבי העולם דוגמת תחרות מלכת היופי הישראלית הזוכה במקום הראשון, מלבד התואר של מיס שוודיה, היא גם מייצגת את מדינתה בתחרות מיס תבל. הזוכה במקום השני נשלחת לייצג את מדינתה בתחרות מיס עולם, והזוכה במקום השלישי נשלחת להתחרות בתחרות מיס אינטרנשיונל, ב-1992 שודרה התחרות לראשונה בטלוויזיה. 
התחרות אורגנה בין השנים 1949 עד 2003, וב-2004 התחרות חדלה להתקיים ונציגות שוודיה לתחרויות היופי הבינלאומיות נבחרות בפורמטים אחרים. 
רבות מהזוכות ומהמשתתפות בתחרות זכו לקריירת דוגמנות מצליחה ולקריירת משחק מצליחה מקומית ובהוליווד, דוגמת קריסטינה וייבורן, מארי סטאבין, לנה אולין וויקטוריה סילבסטד או מנחות טלוויזיה כמו ג'סיקה אלמנס.
צ'ארלס מריאם

צ'ארלס אדווארד מריאם (באנגלית: Charles Edward Merriam;‏ 15 בנובמבר 1874 – 8 בינואר 1953) היה איש מדע המדינה וחוקר פוליטי בארצות הברית, מאבותיה של הגישה ההתנהגותית במדע המדינה.
מריאם שימש כשנים רבות כפרופסור למדע המדינה באוניברסיטת שיקגו. עד לתקופתו של מריאם עסק תחום מדע המדינה בעיקר בניתוחם של מוסדות פוליטיים מתוך גישה פורמלית, והמעיט בערכו של המחקר האמפירי. מריאם, מתוך ראיית ההתפתחות במדעים כסוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה אשר קידמו מחקר מדעי המבוסס על ממצאים אמפיריים, קידם את "הגישה ההתנהגותית", והוציא את מדע המדינה מן התחום הצר שיועד לו במסגרת הפקולטה למשפטים או הפקולטה לפילוסופיה, לכלל גישה ייחודית, בין תחומית, הנשענת על הקידמה המדעית, ועל שיטות מחקר כמותניות, שעיקרן ביצוע מחקרי שטח הנשענים על סקרים. אמונתו של מריאם הייתה כי בכוחם של תהליכי תיעוש וקידמה מדעית לחזק את ההשתתפות הפוליטית של האזרחים במערכת הפוליטית.
מריאם שילב את המחקר הפוליטי עם ניסיון לעסוק בקריירה פוליטית. בשני העשורים הראשונים של המאה ה-20 שימש מריאם במספר ועדות חקירה שחשפו את אי הסדרים הכספיים במפלגה הרפובליקנית בשיקגו. בכך קנה לו שם הן בעירו שיקגו והן ברמה הלאומית. כישלונו בבחירות המקדימות לראשות העיר שיקגו בשנת 1919 לא היווה סיום לקריירה הפוליטית שלו, אם כי לאחריו לא ניסה עוד את כוחו בבחירות למשרה פוליטית. מריאם שימש כיועץ לנשיאים הרברט הובר ופרנקלין דלנו רוזוולט ובתקופת השפל הגדול קידם את אמונתו בכוחה של המערכת הפוליטית ליצור שינוי חברתי בסיסי.
בשנת 1931 פרסם מריאם את מאמרו פורץ הדרך "על מצבו הנוכחי של חקר הפוליטיקה". הייתה זו תחילתה של אסכולה מחקרית אשר קידמה את גישתו של מריאם במדע המדינה באמצעות הקמת גופים כ"ועדה לחקר מדע החברה" (Social Science Research Committee) ו"המועצה לחקר מדע החברה" (Social Science Research Council) אשר העניקו מלגות ומענקים לחקר מדעי החברה על פי שיטתו המדעית של מריאם. מריאם ותלמידיו הרולד לאסוול והרולד גוסנל פעלו בשנים הבאות, עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה לקידום מחקרים פורצי דרך בשאלות של השתתפות פוליטית ופסיכולוגיה פוליטית.
ממלכת אויו

ממלכת אויו (Oyo) היא אימפריה שהתקיימה בין המאה ה-15 למאה ה-19 בדרום מערב ניגריה של היום. הממלכה הייתה אחת מממלכות עמי היורובה (Yoruba) שקמו באותה תקופה סביב נהר הניגר, ובשיא תקופת כיבושיה, במאה ה-17, הייתה הגדולה והמשפיעה מביניהן.

רקע והתפתחות

על פי המסורת, ממלכת אויו הוקמה על ידי האב הקדמון של עמי היורובה, אוראנמיאן. עובדה זו תרמה לחוזקה של הממלכה. בירתה הראשונה של הממלכה הייתה אויו אילה (Oyo Ile) ששכנה במרחק 450 ק"מ מהחוף. הממלכה החלה להתחזק בעקבות השימוש בסוסים שהגיעו ממדינות ההאוסה מצפון במאה ה-16. חיל פרשים חזק אפשר לה כיבושים רבים באזורים שמדרום לה. כיבוש עיר החוף ווידה (Whyda) אפשר את השתלבותה של אויו בסחר הטרנס-אטלנטי.

מבנה מדיני

מלך האויו נקרא אלפין (Alaafin) והוא נחשב לנציג הכוחות העל טבעיים עלי אדמות. בנוסף, פעלה גם מועצת האויו מסי (מועצת ראשי משפחות עיר הבירה), בראשה עמד הבשורון (Bashorun), שהיה גם מפקד הצבא. האויו מסי היוו כוח מאזן ומגביל לכוחו של המלך. המלך ומפקד הצבא נבחרו על ידי המועצה, ובכוחה היה להדיח את המלך על ידי דרישה להתאבדותו. המועצה יכלה להביע את התנגדותה להחלטות המלך על ידי היעדרות מטקסים ודחיית תפקידים שהוצעו לחבריה.

צבא

עוצמתה הצבאית של ממלכת אויו נבעה מחיל הפרשים שלה. לוחמיה השתמשו בעיקר בחצים וקשתות, חרבות וחניתות. לצבא לא היה צורך ברובים. חיל הפרשים נועד לא רק לכיבושי שטחים אלא גם לפשיטות שנועדו לחטיפות של מקומיים לצורכי סחר עבדים. העובדה שהבשורון היה אחראי על הצבא גרמה למתחים ששררו בין האלפין לבשורון, ובעקבותיהם גם התפוררה הממלכה.

דת

ממלכת אויו קיימה את פולחן עמי היורובה. בין האלים להם סגדו היו שנגו (Shango) אל הרעם ואוגון (Ogun) אל הברזל. מרכז הפולחן היה באיפה (Ife), שם ישב כהן הדת "האוני" (Oni). לפי אמונתם, עם מותו, עובר האדם לעולם הבא, ממנו הוא מסוגל להשפיע על העולם הזה. על מנת לפייס את המתים, נהגו להקריב קורבנות בקברי בני משפחה.

מבנה כלכלי

מיקומה של הממלכה, מדרום לערבה ובגבול הצפוני של אזור היער, סייע בהתפתחותה הכלכלית והצבאית. אויו הייתה למרכז מסחרי שקישר בין הסחר הטרנס-סהרי לסחר הטראנס אטלנטי. בנוסף, מיקומה גרם לה להיות חשופה להשפעות מן הצפון וליישמן (לדוגמה – חיל הפרשים של צבאה וחדירת דת האסלאם לתוך האימפריה).
כלכלתה של אויו התבססה על סחר חליפין. תמורת עבדים, קיבלה מאירופה נשק, אריגים, ברזל, חוטי נחושת ואגוזי קולה. התבססות כלכלתה על סחר עבדים היוותה סיבה עיקרית להתמוטטותה.

התמוטטות הממלכה

לקראת סוף המאה ה-18 נחלשה ממלכת אויו. כוחה הצבאי ירד בעקבות בעיות בתחזוקת הסוסים. בנוסף, ביטול סחר העבדים בשנת 1807 גרם להיחלשות כלכלית. גורם נוסף להתפוררות הממלכה היה חוסר היציבות השלטונית שנבעה ממתחים ששררו בין האלפין לבשורון ולאויו מסי. אלו הביעו אי אמון במלך ודרשו את התאבדותו בהתאם למסורת.
כמו כן, מלחמות וכיבושים מבחוץ פוררו את הממלכה. במאה ה-18 אירעו מספר מרידות בתוך הממלכה; ערי היורובה ניצלו את חולשת האויו, השתלטו על הסחר באזור החוף וכך התחזקו כלכלית והשתחררו משלטונה. האירוע שגזר את דינה של הממלכה היה, כיבושה של עיר הבירה בידי הפולאני כחלק ממסעות הג'יהאד. עיר הבירה עברה לאיבדן (Ibadan), כ-120 ק"מ דרומה ועימה נדדו השלטון ופליטי העיר. מעבר זה סימן את סופה של הממלכה.
קונסטנטין סנטסקו

ביוגרפיה

סנטסקו נולד ב-14 בינואר 1885 בבוקרשט, רומניה. כיהן כנספח הצבאי של רומניה בפריז ובלונדון. הוא הגיע לדרגת גנרל בצבא רומניה כבר בשנת 1935, ראש המטה הכללי בשנת 1937, וראש המשלחת הרומנית למוסקבה בשנת 1940. 
בשנת 1940 גילה גנרל סנטסקו באקראי את המתרחש בפרעות דורוחוי והורה לעצור את הפרעות ולחקור את המקרה. סנטסקו היה המפקד הצבאי של בוקרשט בעת דיכוי מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט.
סנטסקו היה אחד הגנרלים הרומנים, שלקחו חלק במגעים ליצירת קואליציה, שתפיל את ממשלו של יון אנטונסקו ותוציא את רומניה מהברית עם גרמניה הנאצית
לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 הטיל המלך מיכאי הראשון על סנטסקו להרכיב את הממשלה, וכך היה לראש הממשלה הראשון של רומניה שלאחר משטר אנטונסקו. הוא ניסה לנהל מגעים עם ארצות הברית כדי למנוע את הכיבוש הסובייטי, אך מגעים אלה עוררו את חשדנותו של סטלין, והלה אילץ אותו להתפטר ב-2 בדצמבר 1944.
בית התה של ירח אוגוסט

תקציר העלילה

העלילה מתרחשת כולה בכפר טוביקי, כפר קטן באוקינאוונה, המייצג את כל יפן תחת הכיבוש האמריקאי.
מוביל העלילה הוא המתורגמן סאקיני, כפרי זריז וסתגלן המפרש את המציאות באופן הדדי בין היפנים לאמריקאים ולהפך ובין הבמה לקהל, תוך פניות ישירות, בלשון חדה והומוריסטית, אל הקהל. תפקיד סאקיני הוא התפקיד המרכזי במחזה מבחינת תשומת הלב ו"כוכבות" השחקן המגלם אותה.
הקולונל פורדי, המאמץ את הערכים האמריקאים של דמוקרטיה וקפיטליזם ואת הצורך להנחלתם המהירה על העם היפני, שולח את הקצין הצעיר פיסבי לכפר טוביקי על מנת ללמד את "האנשים האלה דמוקרטיה גם אם נצטרך לירות בהם אחד אחד". פיסבי מגיע לכפר, נוטל את סאקיני כמתורגמן ועורך בכפר בחירות דמוקרטיות למשרות ממשל מקומיות ו"לליגת הנשים הדמוקרטית" הוא אף מתחיל לארגן מיד בניית בית ספר מקומי וחוקר אחר אפשרויות עשיית הון. כל תפיסה של הקצין, הבטוח בצדקת בדמוקרטיה והתרבות המערבית, נתקלת בקיר של תרבות מקומית הרואה את הדברים באופן שונה ומורכב.
הכפריים מנסים לקרב את הקצין ומעניקים לו מתנה, את הגיישה היפה פרח הלוטוס. בהחלטת ועד דמוקרטית מסבים הכפריים את בניין בית הספר ההולך ונבנה לבית תה עבור הגיישה. עד מהרה נכבש פיסבי על ידי התרבות המקומית ומפסיק להאבק בה. הקולונל פורדי שולח לאי את קפטן מקלין, אותו מקבל פיסבי לבוש בקימונו במקום במדים. גם מקלין נשבה בקסם הכפרי.
כאשר מגיע אל הכפר הקולונל פורדי עצמו הוא נדהם מכשלונו העצום של פיסבי, שוויתר על הכיבוש והנחלת הערכים האמריקאים בתמורה לחיי שקט ורווחה. הוא משליך את פיסבי לכלא ומורה על הריסת בית התה, אך אז נודע כי השלטון הכריז על הכפר השקט כעל מופת להצלחת תוכנית הכיבוש האמריקאי. פורדי משחרר את פיסבי ומורה למקומיים להקים מחדש את בית התה ואף זוכה הן באהדת המקומיים והן בדרגת הגנרל לה ייחל.

הפקות

המחזה הועלה לראשונה בברודוויי ב-15 באוקטובר 1953, הוצג 1027 פעמים וזכה בפרס טוני ובפרס פוליצר.
בשנת 1956 עובד לסרט בכיכובו של מרלון ברנדו בתפקיד סאקיני. הסרט לא זכה להצלחה רבה.
בישראל הועלה המחזה לראשונה בתיאטרון הבימה, בבימויו של יוליוס גלנר, ב-5 במרץ 1955, בכיכובו של רפאל קלצ'קין כסאקיני, עם יוסי בנאי, חנה'לה הנדלר, ארי קוטאי ושמואל רודנסקי (מתחלפים בתפקיד הקולונל פורדי), מישא אשרוב (מקלין), מרים זוהר (פרח הלוטוס) ודליה פרידלנד (נערה), עם מוזיקה מקורית מאת גארי ברתיני.
ב-1970 עלה בברודוויי המחזמר "Lovely Ladies, Kind Gentlemen" ("גבירות נחמדות ואדונים חביבים"), המבוסס על המחזה.
דרגומן

דְרָגוֹמָן (או דרוגמן) היה בעבר אדם ששימש במקצועו מתורגמן ומתרגם באזור המזרח התיכון, בעיקר מהשפות ערבית, טורקית ופרסית, והתמקצע גם כפרשן ומדריך.
מקור השם בשורש השמי ת-ר-ג-מ. לתפקיד נדרשה שליטה בערבית, פרסית וטורקית וכן בשפות אירופה. הדרגומן היה מוצב לעיתים בשגרירויות, קונסוליות או נקודות מסחר, שם הייתה דרישה למרכולתו. בימי האימפריה העות'מאנית עלה הביקוש לתפקיד בשל הימנעות המוסלמים העות'מאנים מידיעת שפות אירופה. הדרוגמנים הפכו אפוא למתקשרים בין הארצות הנוצריות לאימפריה האיסלאמית, ותפסו מקום חשוב ביחסי החוץ ובפוליטיקה, ולעיתים אף משרות בממשלה - הדרגומן הראשי (או הגדול) של השער הנשגב היה למעשה הממונה על יחסי החוץ של האימפריה. רוב הדרגומנים בימי האימפריה העות'מאנית היו בעלי מוצא אתני יווני (פנרים).
חיבוט הקבר

חיבוט הקבר הוא עונש המוזכר בקבלה על הנאה שאינה לשם שמים. בספר ראשית חכמה הובא מדרש הנקרא "מסכת חיבוט הקבר" המתאר את עונש חיבוט הקבר. "מסכת חיבוט הקבר" הוכנסה גם לתוך "מסכת שמחות" אחת מן המסכתות קטנות של התלמוד. חיבוט הקבר מוזכר בקצרה גם בחיבור "שיעור קומה", חיבור מיסטי קדום העוסק בתיאור גודלו של הגוף האלוהי. ביאור על חיבוט הקבר מוזכר בפרקים הראשונים של ספר התניא.

מהותו

על פי התיאורים במדרשים, עומד מלאך המוות על קבר המת ושואלו מהו שמו, ומכה על ידיו. הרשעים שוכחים את שמם לאחר מותם ועל כן יש הנוהגים לומר פסוק בסוף תפילת שמונה עשרה כסגולה שלא ישכחו את שמם באותו הזמן. אם לא ידע המת מהו שמו אזי כורת מלאך המוות את אבריו, ואילו מלאכי החבלה -שליחיו, שבים ומרכיבים את הגוף כדי להכינו לסבב נוסף של ענישה כזו, ובכך להגדיל את עינוייו.
חלק מן החוקרים סוברים שהאמונה בחיבוט הקבר הופיעה ביהדות בתקופת הגאונים בהשפעת האסלאם. בספרות האסלאמית קיימים תיאורים של "עד'אב אלקבר" כלומר עינוי הקבר. לפי תיאורים אלה, לאחר שהאדם מת מופיעים בקברו שני מלאכים מפחידים ששמם "מנכר" ו"נכיר" (משמעותם של שמות אלה בערבית היא: מכוער, דוחה). שני המלאכים האלה מעירים את הנפטר ושואלים אותו שאלות נוקבות לגבי התנהגותו בעולם הזה. לאחר שהנפטר עונה להם הם מחזירים אותו למצב של חוסר הכרה עד שיתעורר מחדש ביום הדין.

סגולות

העולים לקבר המת, כדי להתפלל לעילוי נשמתו, קוראים פסוקים המתחילים באותיות שמו של הנפטר, או תפילות המתחילות באות הראשונה של שמו, כסגולה נגד חיבוט הקבר. (כמו כן בספרי סגולות מובאות סגולות שונות תחת הכותרת "להנצל מחיבוט הקבר"). לפי המבואר בספר התניא, הסגולה לכך היא שבכל ימי חייו, יכוון האדם את כל מעשיו לשם שמים.
כמו כן, כדי להיפטר כליל מחיבוט הקבר מובא שעל האדם להיות מגומלי חסדים, להתפלל מתוך כוונה אמיתית, ולהיות מכניס אורחים.
סגולת השבת מהווה גם היא כדרך להיפטר מעונש זה, על כן מקובל כי אלו שהובאו לקבורה בסמוך לכניסת השבת נפטרים מעונש חיבוט הקבר.

בתרבות

חיבוט הקבר מוזכר בסיפור "המלבוש" מאת ש"י עגנון.
דני בורסוק

ביוגרפיה

בורסוק נולד בארץ ישראל, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב בעקבות אחיו הבכור, משה בורסוק. לצידו של בורסוק בקבוצת הנוער שיחקו גם שבי בן ברוך, שלמד עמו בבית הספר תיכון חדש, וכן דוד פרימו ויחזקאל חזום.
בגיל צעיר החל בורסוק להשתתף במשחקי הקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, וב-20 במאי 1961 כבש בדקה ה-99 את שער הניצחון מול הפועל רמת גן במסגרת גביע המדינה. ב-30 בספטמבר 1961 כבש את שער הבכורה שלו בליגה, במשחק מול הפועל חיפה. ב-27 באפריל 1963 כבש לראשונה בקריירה צמד שערים, בניצחון 5–1 על בני יהודה. ב-21 בנובמבר 1964 כבש שלושער ראשון בקריירה, בניצחון 4–2 על מכבי שעריים. באותה עונה היה בורסוק מלך שערי הקבוצה עם 16 שערי ליגה, ובסך הכל 20 שערים בכל המסגרות.
בעונת 1965/1966 זכה עם הפועל תל אביב לראשונה באליפות המדינה, תחת הדרכתו של המאמן דוביד שווייצר, כשלצידו מככבים בקבוצה, בין היתר, שייע פייגנבוים, ג'ורג' בורבה ושים בן יהונתן. בשנת 1967 העפיל עם הקבוצה לגמר אליפות אסיה לקבוצות מול אלופת מלזיה. את השער הראשון כבש בורסוק עשר דקות לפני סיומו של המשחק, מבישול של חיים נוריאלי. לאחר שהמלזים השוו כבש קיקו רחמינוביץ' את שער הניצחון, והפך את הפועל תל אביב לזוכה הראשונה במפעל.
בעונת 1968/1969 זכה עם הפועל תל אביב באליפות נוספת, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, ששיחק עמו בעבר והפך למאמן הקבוצה. בתום עונה זו פרש בורסוק ממשחק פעיל, בגיל 25. בסך הכל כבש בורסוק 43 שערים במדי הפועל תל אביב, מתוכם 32 שערי ליגה.
לזכותו של בורסוק 7 הופעות בנבחרת ישראל. את הופעת הבכורה ערך ב-3 באוקטובר 1962, במשחק ידידות מול נבחרת אתיופיה שנערך באצטדיון רמת גן. ב-17 במאי 1968 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, בניצחון 4–1 על נבחרת טיוואן במסגרת גביע אסיה שנערך בטהראן.
ב-25 במאי 2009, לפני משחקה של הפועל תל אביב מול הכח עמידר רמת גן במסגרת המחזור האחרון של ליגת העל, נערך באצטדיון בלומפילד טקס לכבודו של בורסוק, ובו גדעון טיש העניק לו גביע הוקרה על תרומתו למועדון.
ב-4 במרץ 2010 נפטר בורסוק בגיל 66, לאחר שנאבק במחלה. שבוע לאחר מכן נערכה דקת דומייה לזכרו, לפני משחקה של הפועל תל אביב מול בני יהודה.
איקונוסטאזיס

איקונוסטאזיס (יוונית Εἰκονοστάσις וכיום Εικονοστάσιο - "מעמד איקונין") היא המחיצה המפרידה בין החלל המרכזי של הספינה בכנסייה הנוצרית אורתודוקסית, לבין אזור הקודש שבו ניצב המזבח ואשר בו נערכים הטקסים הדתיים. האיקונוסטאזיס מעוטר באיקונות - דמויות קדושים נוצריים ומכאן שמו. האיקונוסטאזיס התפתח מהטמפלון שהיה קיים באדריכלות הכנסייתית הביזנטית, בין המאה ה-10 והמאה ה-15.

מיקום בכנסייה

הסורג מפריד בין חלל הכנסייה המרכזי, שבו נהגו לעמוד (וכיום יושבים) מרבית המתפללים, לבין האזור המקודש שסביב המזבח. לרוב נבנתה מדרגה לפני האיקונוסטאסיס, לשימושם של המשרתים בקודש, הנקראת "סולאס", ובמרכזה לרוב נבנתה במה בגובה המדרגה ולפניה, שצורתה כשל חצי סהר. על המדרגה הקרויה "אמבון" ניצב הדיאקון הדת בעת קטעים מסוימים בטקס האורתודוקסי. על אף גובהו, אין האיקונוסטאזיס מגיע לתקרת הכנסייה, דבר המאפשר למאמינים לשמוע את התפילה הנאמרת מאחוריו.

מבנה האיקונוסטאזיס

על פי רוב, באיקונסטאזיס שלוש דלתות - במרכז "הדלתות המלכותיות"  המכונות גם "השערים היפים" או "הדלתות הקדושות", ודלתות צדדיות בשני הצדדים. מקור שמן של הדלתות המלכותיות, במנהג קיסר האימפריה הביזנטית, לעבור דרך הדלתות במרכז האיקונוסטאזיס שניצב בעבר בכנסיית האגיה סופיה שבקונסטנטינופוליס. דלתות אלה נותרות תמיד סגורות, למעט בעת טקס התפילה, כאשר הן נפתחות בשלבים שונים של הטקס, בהתאם לנוהגי הכנסייה.
הדלתות הצדדיות מכונות דלתות הדיאקונים, ולכן על פי רוב הן מעוטרות בדמויות קדושים נוצרים המגינים על הכמרים כגון סטפנוס הקדוש, ואפרים הסורי. לעיתים מכונות הדלתות בשם "דלתות המלאכים", והן מעוטרות בהתאמה בדמויותיהן של המלאכים מיכאל או גבריאל. על פי רוב משמשת הדלת הימנית לכניסת הדיאקונים והצפונית ליציאתם, ולכן דמותו של מיכאל, הנחשב למלאך מגן, תופיע על הדלת הימנית, ודמותו של גבריאל, הנחשב לשליחו של האל, על הדלת הצפונית.

משמעות תאולוגית

האיקונוסטאזיס לא נועד לשמש כמחיצה בין אזור הקודש ליתר הכנסייה, אלא להיות גורם מאחד ומקשר בין השנים. האיקונוסטזיס הוא למעשה קישור בין הקודש (או קודש הקודשים) המסמל את גן העדן לבין הכנסייה (אזור מקודש) ובשל כך מסמל את הפרוכת שהייתה במשכן ובבית המקדש. דמויות הקדושים שעל האיקונוסטאזיס נועדו להוביל את המאמינים לעבר גן העדן. האיקונות נחשבות לחלונות של גן העדן או גשרים אל גן העדן, ולכן דמותו של ישו מופיע במרכז האיקונוסטאזיס מאחר שהוא מסמל בנצרות את השער בין העולם הגשמי לעולם הרוחני, ובין בני האדם לממלכת גן העדן.

התפתחות ארכיטקטונית

האיקונוסטאזיס התפתח מהטמפלון (τέμπλον), שהיה בתחילתו מעין מעקה שהוצב בחללן של כנסיות ביזנטיות. בבזיליקה שנבנתה בשנת 463 בקונסטנטינופוליס והוקדשה ליוחנן המטביל, הוקם טמפלון בצורת האות π, אשר התנשא לגובה של 1.6 מטרים. בטמפלון זה נקבעה דלת מרכזית שקישרה בין מרכז הבזיליקה לאזור הקודש, ומשני צדדיה הותקנו שתי דלתות צדדיות. במהלך המאות השישית - שמינית נבנו טמפלונים בכנסיות הנוצריות שהלכו וגבהו. בכנסיות מהמאה ה-10 הוחלפו טמפלוני אבן אלה בסורג עשוי עץ, ככל הנראה בהשפעת הסורג בכנסיית האגיה סופיה שבקונסטנטינופול. האיקונוסטאזיס גבה במהלך השנים, והכללים לסידור האיקונות נתקבעו, אם כי אלה משתנים בין הזרמים המזרחיים השונים. כמו כן נוצרו מספר הבדלים בצורת השער בין הכנסיות - כאשר בחלקן ישנו שער עץ מעוטר ומוזהב, ובאחרות מדובר בפרוכת בד.
וגר זאב עם כבש

זיהוי הנביא

להערכת חוקרים אחדים, נבואה זו לא נאמרה על ידי ישעיהו בן אמוץ, שפעל בממלכת יהודה באמצע תקופת בית ראשון, אלא על ידי נביא מאוחר יותר, בימי גלות בבל. חוקר המקרא יאיר זקוביץ מנמק הערכה זו במילים הפותחות נבואה זו, "וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי", המלמדות שהעץ, שושלת בית דוד נכרת, אך יש תקווה שמהגזע הכרות תתחדש צמיחה חדשה, וישוב שליט מבית דוד.

נבואה לזמנה או לעתיד לבוא

הפרשנים נחלקו בשאלה האם תיאור זה הוא שבחו של חזקיהו המלך, בן זמנו של ישעיהו, או שזה תיאור של מצב עתידי, כאשר ימשול בישראל מלך המשיח, מצאצאי בית דוד -"חוטר מגזע ישי" או "שורש ישי". רש"י, רבי יוסף קרא, רד"ק, רבי ישעיה מטראני מפרשים שמדובר במלך המשיח. רבי אברהם אבן עזרא פירש: "רובי המפרשים אמרו כי זה המשיח, והטעם שימות מחנה אשור הצר על ירושלם, ועוד יבא עת גאולת ירושלם השלימה. ולפי דעת רבי משה הכהן שעל חזקיהו רמז, כי הוא דָבֵק עם הפרשה". רבי יוסף כספי הצטרף לעמדתם של רבי משה הכהן ואבן עזרא. מלבי"ם עורך ניתוח בלשני לפסוק הפותח, "וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי וְנֵצֶר מִשָּׁרָשָׁיו יִפְרֶה", ומגיע למסקנה לפיה בנבואה יש כפל משמעות: אם יזכו תהיה הגאולה תיכף בימי חזקיהו, ואם לא יזכו תהיה הגאולה באחרית הימים. אליה שמואל הרטום מציג בפירושו את שתי האפשרויות: "הנמשל הוא מלך אידיאלי של יהודה או המלך המשיח באחרית הימים".

שינוי טבע החיות - מציאות או משל

הנבואה מתארת שינוי מהותי בטבעם של בעלי החיים, שבעקבותיו טורפים ונטרפים יחיו בשלום אלה עם אלה.
רבי סעדיה גאון רואה בנבואה תיאור של מציאות עתידית, שבה שינוי טבע החיות הוא אחד מחמשת מאפייני הגאולה. כמותו גם הרמב"ן רואה בכך תיאור מציאותי של העתיד לבוא, מימוש של ההבטחה "וְהִשְׁבַּתִּי חַיָּה רָעָה מִן הָאָרֶץ" (ספר ויקרא, פרק כ"ו, פסוק ו'). גם דון יצחק אברבנאל רואה בנבואה תיאור של מציאות עתידית, ומציין "שברצות ה' דרכ' א'ש גם בעל' ח״ם הטורפ'ם המז'ק'ם לא 'ז'קוהו". בין הפרשנים הנוקטים בדעה זו, יש הרואים את שינוי טבע החיות בארץ ישראל בלבד, ויש הרואים שינוי זה בכל העולם.
הרמב"ם כותב כי לדבריו של ישעיהו יש משמעות סמלית בלבד וגם בימות המשיח לא יתבטל דבר ממנהגו של עולם. לדעתו, לא יהיה שום חידוש במעשה בראשית אלא, הפירוש הוא כי "ישראל שישבו לבטח עם רשעי עכו"ם המשולים לזאב ולנמר". גם רבי אברהם אבן עזרא מציין שהנבואה היא "דרך משל, מהשלום שיהיה בימיו".
ומכל מקום, נבואה זו נכתבה על מנת לתאר את המצב של השלום והשפע אשר יהיו בעולם בעת הגאולה, כדוגמת הנבואה של "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה", וכך החיות לא יצטרכו לאכול זה את זה, למרות שזהו טבעם.
עין שוירח

עין שוירח (לשעבר "עין שריר") הוא מעיין הנמצא במצוקי האון, על המורדות הדרומיים של רמת הגולן, בסמוך לדרך (סימון שבילים ירוק) העולה מקיבוץ האון ומאנדרטת הטייסים הטורקים לתאופיק. 
שביל הליכה הרגלי מוביל אל המעיין מדרך הרכבים. מי המעיין נאגרים בבריכת בטון ארוכה שנבנתה בשנת 1944 על ידי פרסים בהאים מהכפר סמרה (במיקום קיבוץ האון כיום) כדי לשמש להשקיה.
הבריכה שופצה על ידי ירח פארן, מתושבי קיבוץ האון, שעל שמו נקרא כיום המעיין (שילוב השמות "שריר" ו "ירח").
ההגעה למעיין אפשרית רגלית (רצוי בירידה מכיוון חניון עין עקוב) או, חלקית, עד לשער סמוך למעיין, ברכב עם הנעה ארבע על ארבע.
עומק המים בבריכה כשמונים ס"מ, ומסביבה עצי אקליפטוס היוצרים צל.
מקסימיליאן פון לאפרט

תחילת הקריירה

פון לאפרט נולד בלינדאו ב-10 במאי 1855 לאביו קרל פון לאפרט שהיה אחראי על המכס ולאשתו קלרה לבית פון דר ונזה. בשנת 1871 התגייס פון לאפרט לצבא הגרמני הקיסרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1908 מונה למפקד הדיוויזיה ה-40 (הסקסונית ה-4), ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2).

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לאפרט מפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. באוקטובר 1914 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. ב-1 בספטמבר 1916 קיבל פון לאפרט את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות.
ב-20 ביולי 1917 מת פון לאפרט בפרנקפורט מהתקף לב פתאומי.