google/wiki40b huggingface dataset:
יום היווסדות הרפובליקה

יום היווסדות הרפובליקה (בקוריאנית: 인민정권 창건일) הוא יום העצמאות והחג הלאומי של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה (קוריאה הצפונית), אשר נחגג מדי שנה ב-9 בספטמבר.
יום היווסדות הרפובליקה הוא אחד מהמועדים החשובים ביותר בלוח השנה הצפון קוריאני, יחד עם יום השמש (יום הולדתו של קים איל-סונג), יום הכוכב הנוצץ (יום הולדתו של קים ג'ונג-איל) ויום היווסדות המפלגה.

היסטוריה

בעקבות כניעת האימפריה היפנית ב-1945, ושחרור חצי האי הקוריאני על ידי ברית המועצות וארצות הברית, הוקם באותה שנה משטר צבאי בשליטת ברית המועצות בשטחה הצפוני של קוריאה, במקביל למשטר צבאי שהוקם בדרום חצי האי תחת שליטת ארצות הברית.
בשעה שסופו של הממשל הצבאי הסובייטי בקוריאה נראה לעין, ובמסגרת השאיפה הסובייטית להעביר את השלטון בצפון קוריאה לידי ממשל עצמי ידידותי בראשותו של קים איל-סונג, הוקם במהלך חודש אוגוסט 1948 גוף מחוקק חדש, וזמן קצר לאחר מכן, ב-3 בספטמבר, הוכרזה גם חוקה חדשה למדינה שבדרך.
ההכרזה הרשמית על הקמת המדינה החדשה, בשם הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה, נעשתה ב-9 בספטמבר 1948, כאשר במועד זה קים איל-סונג עצמו הוכרז כראש הממשלה של המדינה החדשה. 
החג נחגג לראשונה בשנת 1949, לציון שנת העצמאות הראשונה למדינה. עם זאת, אופיין של החגיגות השתנה במידה ניכרת לאורך השנים, בהתאם לאקלים הפוליטי ערב החג. כך לדוגמה, החגיגות בשנת 1950 היו צנועות מהרגיל מאחר שהתקיימו זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת קוריאה. לעומת זאת, החגיגות בשנת 1956 התאפיינו בגרנדיוזיות רבה בעקבות התגברותו של קים איל-סונג על משבר פוליטי פנימי שהתרחש רק מספר ימים טרם לכן.
ב-9 בספטמבר 1997, וכחלק מחגיגות יום היווסדות הרפובליקה לאותה שנה, אומץ באופן רשמי לוח שנה צפון-קוריאני חדש בהשראת אידאולוגיית ג'וצ'ה. משכך, ה-9 בספטמבר 1997 הפך באחת לשנת ג'וצ'ה 86.

אירועי החג

החג נחגג בכל רחבי הארץ. במהלך היום, מתקיימים שורה ארוכה של אירועים שונים כגון ריקודים המוניים, תערוכות אמנות, הופעות חגיגיות, אירועי ספורט, ועוד. כמו כן, מדי 5 שנים עגולות (שנת ה-60, שנת ה-65, וכדומה), נערך מצעד צבאי חגיגי בכיכר קים איל סונג בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית, בהשתתפות המנהיג העליון של קוריאה הצפונית.
בניגוד לחגים אחרים המצוינים בקוריאה הצפונית, המתאפיינים בגוון פוליטי בולט, יום היווסדות הרפובליקה נועד לסמל ולהדגיש את אחדותם של כל הצפון-קוריאנים. משכך, במהלך היום נערכים לרוב שורה של אירועים ומפגשים אליהם מוזמנים נציגים דיפלומטים ממדינות זרות, כאשר השתתפות נציגים חיצוניים באירועים אלו נעשית בדבר שבשגרה.

חגיגות שנת ה-70

ב-9 בספטמבר 2018, קוריאה הצפונית ציינה את יום השנה ה-70 להיווסדות הרפובליקה. בחגיגות באותה שנה לקחו חלק מספר רב של מוזמנים ממדינות העולם, ביניהם יושבת ראש מועצת הפדרציה של רוסיה ולנטינה מטוויינקו, נשיא מאוריטניה מוחמד ולד עבד אל-עזיז, וכן משלחות מקובה, סוריה, לבנון, הרשות הפלסטינית, הרפובליקה הדומיניקנית, אוגנדה ודרום אפריקה. 
שי ג'ינפינג, נשיא הרפובליקה העממית של סין היה אמור לצפות במצעד במהלך ביקור מדיני בקוריאה הצפונית, אולם ביטל את הגעתו, ובמקומו נשלח נציג בכיר מטעם השלטון.
צבא העם הקוריאני החל להתכונן למצעד הצבאי לרגל שנת ה-70 כבר החל מחודש יולי 2018, כאשר מניתוח צילומי לוויין של פיונגיאנג בטרם האירוע, עלה כי המצעד הצבאי היה אחד מהמצעדים הגדולים ביותר בהיקפו בהיסטוריה של קוריאה הצפונית.
הארמייה השלישית (רומניה)

מלחמת העולם הראשונה

עם הצטרפות רומניה לצד מדינות ההסכמה, נפרסה הארמייה השלישית בגבול עם ממלכת בולגריה, בעוד ששאר הצבא תקף בטרנסילבניה. בספטמבר 1916 הותקפה הארמייה על ידי צבא בולגרי-גרמני בפיקוד אוגוסט פון מקנזן, ונחלה תבוסה בקרב טורטוקאיה. לאחר מכן לחמה הארמייה הקרבות השונים, ולאחר נפילת בוקרשט בדצמבר 1916 פורקה הארמייה.

מלחמת העולם השנייה

הארמייה לחמה לצד הוורמאכט במהלך מבצע ברברוסה בגזרה הדרומית, והשתתפה בקרב אודסה ובקרב הראשון על חצי האי קרים. בשנת 1942 לחמה הארמייה בקרבות סביב סטלינגרד, והותקפה על ידי הרוסים במבצע אורנוס. התמוטטותה של הארמייה הביאה לכיתור הארמייה הגרמנית השישית בסטלינגרד, ולבסוף לנפילת שרידיה בשבי.
לאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות השונים באוקראינה וברומניה, ולאחר מעבר ממלכת רומניה לצד בעלות הברית במהלך מבצע יאשי-קישינב, לחמה הארמייה לצד הצבא האדום בקרבות בהונגריה עד סוף המלחמה.

המלחמה הקרה

הארמייה התקיימה במהלך המלחמה הקרה כחלק מברית ורשה, ופורקה לאחר קריסת ברית המועצות.
Las de la Intuición

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שאקירה ולואיס פרננדו אוצ'ואה, והופק על ידי השניים גם כן. עם השיר הופיעה שאקירה בפריז בשנת 2011, וההופעה נכללה באלבום ההופעה הרביעי והאחרון שלה, Live from Paris.
גם בסיבוב ההופעות החמישי שלה "The Sun Comes Out World Tour", הופיעה שאקירה עם השיר, אך לא הופיעה עם הגרסה בשפה האנגלית.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם במיאמי, ארצות הברית בביומם של שאקירה וז'אומה דה לאיגואנה. הקליפ מציג את שאקירה, כשלראשה פאה סגולה, מחוך שחור ונעלי עקב גבוהים. יחד עם ארבעה רקדני ליווי, שאקירה מחזיקה בגיטרה סגולה, ושרה את השיר.
בתחילת הקליפ ניתן לראות את שאקירה, כשהיא מתחת לניילון נצמד, ולאחר מכן מורחת אודם על שפתיה, ומתאפרת להנאתה. בין לבין ניתן לראותה רוקדת מאחורי מסך המסתיר אותה, ומציג רק את הצל שלה בצבעים שונים.
נכון לאוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-136 מיליון צפיות, והוא ה-24 הנצפה ביותר של שאקירה.
מקסימוס המאמין

מקסימוס המוודה (יוונית Μάξιμος ο Ομολογητής) המכונה גם התאולוג מקסימוס או מקסימוס של קונסטנטינופול (580 בערך - 13 באוגוסט 662), היה נזיר נוצרי, תאולוג, והיסטוריון. בצעירותו היה עובד מדינה, ואף שימש כעוזרו של הקיסר הביזנטי הרקליוס. עם זאת ויתר על החיים במרחב הפוליטי כדי להיכנס בעול הנזירות.
לאחר המעבר לקרתגו, למד מקסימוס ספרות נאו-אפלטונית והפך בעצמו לסופר בולט. מקסימוס היה נערץ הן בנצרות המזרחית והן בנצרות המערבית. העמדות הכריסטולוגיות שלו המיטו עליו עינויים קשים ועונש גלות, שבעקבותיהם מת. עם זאת, התאולוגיה שלו אושרה על ידי ועידת קונסטנטינופוליס השלישית והוא הוכתר כקדוש זמן קצר לאחר מותו.
בכתב יד שהתגלה ששמו "חיי מקסימוס המוודה" שנכתב על ידי "גרגוריוס מריש עינא", בישוף שהתנגד לגישתו של מקסימוס, יש התייחסות לכך שהוא נולד ב"חיצפין קריתא" כלומר בחסיפה.
בחריין במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של בחריין למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 4 ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט, אתלטיקה וטאקוונדו. השתתפותה של המשלחה באולימפיאדה זו הייתה סמלית בלבד וספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא המשלחת הגדולה ביותר ששלחה בחריין עד כה. המשלחת מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה בלבד. המשלחת רשמה הישגים משמעותיים כאשר זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בנות, מדליית ארד בריצת 1500 מטר בנות והגעה למקום הרביעי במקצה הגמר בריצת 3 ק"מ בנות ובריצת 3 ק"מ בנים.
סולידר

סולידר ס.א.ל (בצרפתית: Solidere S.A.L) היא קרן הון משותפת, האחראית על תכנון ושיקום מרכז ביירות מאז סוף מלחמת האזרחים השנייה במדינה בשנת 1990. על פי ההסכם עם הממשלה, סולידר נהנית מסמכויות מיוחדות וסמכויות רגולציה מסוימות המוסדרות בחוק, שהופכות אותה לחברה בבעלות פרטית-ציבורית מיוחדת.
סולידר הוקמה ב-5 במאי 1994 על ידי ראש הממשלה דאז, רפיק אל-חרירי, והוגדרה כחברה פרטית הנסחרת בשוק המניות. שמה של הקרן הוא ראשי תיבות של Société libanaise pour le développement et la reconstruction de Beyrouth – "החברה הלבנונית לפיתוח ושיקום ביירות".

פרויקטים

סולידר נחשבת לכוח העיקרי מאחורי עלייתה של ביירות בשנים האחרונות כמרכז אורבני משגשג בעל סיכוי לחזור לימיה הגדולים כ"פריז של המזרח התיכון". מלבד ההשקעה בפיתוח תשתיות, הבנייה החדשה, שיקום המבנים שנפגעו כתוצאה מלחימה והתכנון העירוני, משכה סולידר למרכז ביירות קמעונאים עולמיים כמו וירג'ין מגהסטורס. הפרויקט המרכזי של החברה הוא פרויקט ה"סוקס": 100,000 מ"ר של שטח מסחר קמעונאי, שנפתח בשנת 2009. השקעות אחרות כוללות את "חדיקת א-סמח" (גן הסליחות), "מגדל הפלטינה" וקומפלקס המגורים היוקרתי "מגדלי המרינה", וכיום בעיקר "שער ביירות" ו"הכפר הפיניקי" שמתוכננים לעתיד הקרוב.

פיננסים

מניות סולידר נסחרות בבורסות של ביירות ושל כווית, ואחזקותיה הבינ"ל נסחרות בבורסות לונדון, פרנקפורט ולוקסמבורג. מחיר המניה בבורסת ביירות עלה רבות בשנים האחרונות, מכ-5$ למניה בשנת 2004 עד לכ-26$ למניה בפברואר 2006. באותה שנה הכריזה החברה על דיווידנדים בשיעור של 100 מיליון דולר לבעלי המניות שלה. 
רוב משקיעיה של סולידר הם חברות השקעה אירופאיות וצפון אמריקאיות, וכן משקיעים פרטיים מהמפרץ. רפיק אל-חרירי עצמו החזיק ברוב מניות החברה לפני רציחתו ב-2005, ומשפחת אל-חרירי ממשיכה להחזיק ברוב מניות החברה.
גבעת היקבים

גבעת היקבים הוא אתר ארכאולוגי ליד חרשה שבגוש טלמונים ובו שרידי יישוב יהודי מתקופת הברזל ובית שני עם ארבעה בתי בד וגת משוחזרת מימי בית ראשון.
באתר נשתמרו רחובות, קירות בתים ומערכת תת-קרקעית הכוללת כ-30 בורות פעמון חצובים בסלע (בקבוקונים) המכונים במחקר "בורות גבעון" מפני שנמאו והוגדרו לראשונה על ידי פריצ'רד ב-1956 בחפירות אל ג'יב המזוהה כגבעון המקראית. הם שימשו כיקבים לאחסון של קנקני יין ושמן זית בימי בית ראשון. 
אולם בימי בית שני נעשה שימוש בבורותיו כמחסנים וקולומבריום. בזמן מרד בר-כוכבא הבורות שימשו למסתור מפני הרומאים, פתחיהם נאטמו באבנים והם חוברו במחילות. 
האתר נמצא בסמוך לחורש ירון ושיח' עיסא. הוא נקרא כיום "גבעת היקבים" בהשראת דברי רש"י "חופרי הארץ, לשון יקבים, שהם חפירות בקרקע".
ג'ייסון ביגס

ביוגרפיה

ביגס נולד בניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא אנגלי ואיטלקי. אמו, אנג'לה (לבית זוקו), עובדת כאחות, ואביו, גארי לואיס ביגס עובד כמנהל חברת הובלות. בתיכון, התאמן ביגס בטניס והיאבקות והשתתף בתחרויות ארציות.
ביגס למד זמן קצר באוניברסיטת ניו יורק מ-1996 עד 1997, אך לאחר מכן חזר למשחק.

קריירה

ביגס התחיל לשחק בגיל 5. ב-1991, הוא הופיע לראשונה בטלוויזיה בסדרה "Drexell's Class" של רשת FOX. בנוסף הופיע בתוכנית מיוחדת של HBO בשם "The Fotis Sevastakis Story", שבגלל ויכוחים על אישור התוכנית, היא לא עלתה לאויר. באותה שנה הופיע בברודוויי, במחזה "Conversations with My Father", אשר גרם לביגס להשתתף באופרת הסבון "כשהעולם מסתובב". הוא היה מועמד לפרס "השחקן הצעיר הטוב ביותר" בטקס פרסי אמי, על תפקידו בסדרה.
ב-1997, הוא הופיע בסדרה "Camp Stories".
ב-1999 הוא כיכב בסרט הקומדיה "אמריקן פאי", אשר הפך ללהיט בינלאומי, והוא הופיע גם בשלושת סרטי ההמשך כשהאחרון יצא ב-2012.
ב-2000, הופיע ביגס בסרט "לוזר".
ב-2001 שיחק בסרט הקומי "רעה כלבבו" לצד אמנדה פיט, ג'ק בלאק וסטיב זאן. הוא הופיע גם בסרט "ג'יי ובוב השקט מכים שנית".
בשנים 2004 ו-2005 הופיע ביגס כיהודי אורתודוקסי בקומדיה של דניאל גולדפרב, "אורתודוקס מודרני", אשר עלתה בתיאטרון "Dodger Stages", בניו יורק.
ב-2006, הופיע ביגס בתוכנית המציאות של MTV, אשר נקראה "Blowin' Up" עם ג'יימי קנדי וסטו סטון.
בשנת 2011 כיכב בסיטקום "אהבה מטורפת" בתפקיד בן פר לצד שרה צ'וק, ששודר בערוץ CBS למשך עונה אחת.
ב-2013 השתתף בסדרה של נטפליקס "כתום זה השחור החדש" עד עונתה השנייה. בשנת 2017 שב לתפקיד אורח לעונה החמישית.
בשנת 2016 שיחק בקומדיה "לילה חובבני" בכיכובה של אשלי טיסדייל.

חיים אישיים

ב-2008, התארס ולאחר כמה חודשים נישא לשחקנית האמריקאית-יהודייה ג'ני מולן, עמיתתו לסרט "החברה של החבר הכי טוב שלי". להם שני ילדים.
צומי

צומי הוא מונח נפוץ בסלנג העברי ובתרבות הישראלית. פירוש המונח הוא תשומת לב, והוא מופיע בדרך כלל כאמירה צינית על אחר המחפש או זקוק לתשומת לב מהסביבה.

אטימולוגיה

המונח צומי הוא הלחם בסיסים של צמד המילים "צומת לב" שנעשו מהיווצרות של דיבור בהבלעת הברות מהמילים תשומת לב שמשמעותן הוא קשב, ההבלעה נוצרה מהחיבור בין האות ת' לאות ש' שמאלית (תחליף ל-ס) ולפיכך, אמורה המילה להיכתב "תשומי". עוד דוגמה הנחשבת להבלעה נפוצה היוצרת את האות צ' (לדוגמה ההבלעה "בצפר" - בית ספר).

לקריאה נוספת

מילון הסלנג המקיף, רוביק רוזנטל, עמ' 321, צומי.
האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה

האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (באנגלית: Royal Academy of Dramatic Art,‏ RADA) אשר ברובע בלומסברי שבלונדון, נחשבת לבית הספר למשחק היוקרתי ביותר בעולם.
האקדמיה נוסדה ב-1904 על ידי סר הרברט בירבוהם טרי, מפיק שקספירי מוביל. מספר שנים לאחר מכן הצטרף למועצה המנהלת המחזאי ג'ורג' ברנרד שו, אשר בשנת 1912 תרם את התמלוגים ממחזהו פיגמליון לאקדמיה וב-1950 הוריש לה שליש מכלל התמלוגים עבור יצירותיו. ירושה זו קיבלה ערך כלכלי משמעותי עבור בית הספר עם הפקת הסרט גבירתי הנאוה אשר הכניס כסף רב והפקות התיאטרון של המחזמר אשר היה להיט גדול (1964). גובה ההכנסות גרם לממשלת בריטניה לבטל את תמיכתה בבית הספר לשנים מספר.
RADA הוא בית ספר סלקטיבי במיוחד משום שהוא קולט 32 תלמידים בשנה בלבד לתוכנית ה-BA במשחק. תלמידים אלה לא נדרשים לעמוד בתנאי סף אקדמיים אלא להוכיח התאמה ויכולת משחק באודישן. בנוסף מצטרפים מדי שנה 35 סטודנטים לתוכניות להכשרת מנהלי במה ומקצועות טכניים אחרים בעולם התיאטרון.
קורסים נוספים המוצעים על ידי האקדמיה: קורסים קצרים לשחקנים בריטיים, קורסים מיוחדים לשחקנים אמריקאים ולשחקנים יפנים בלונדון, סדנאות לנוער שוחר תיאטרון.
הניהול האדמיניסטרטיבי מתבצע באמצעות קינג'ס קולג' באוניברסיטת לונדון.
בוגרים מפורסמים של RADA: השחקן סר ג'ון גילגוד שחזר בעבר למוסד כנשיא והמשמש היום כחבר כבוד, לורד ריצ'רד אטנבורו השחקן והבמאי אשר שימש כנשיא האקדמיה, הבמאי מייק לי, השחקנים דניאל שרמן, טארון אגרטון, אלברט פיני, טום קורטני, גלנדה ג'קסון, ג'ון הרט, אנתוני הופקינס, בנדיקט קמברבאץ' והשחקן והבמאי קנת בראנה ועוד רבים אחרים.
אולג גוסב

קריירה

גוסב גדל במחלקת הנוער של המועדון ממחוז הולדתו, ספרטק סמי. את הקריירה המקצוענית שלו הוא החל בקבוצת ארסנל קייב בשנת 2002, בגיל 19. הוא שיחק בארסנל קייב במשך עונה אחת, וכבש במדי הקבוצה שער אחד ב-23 משחקים.
בקיץ 2003 עבר גוסב למועדון הצמרת האוקראיני דינמו קייב. כבר בעונת הבכורה שלו בדינמו, עונת 2003/2004, הוא כבש שבעה שערים במסגרת ליגת העל האוקראינית וסייע לקבוצתו לזכות באליפות אוקראינה, שהייתה התואר הראשון בקריירה שלו. במסגרת משחקיו בדינמו קייב הוא השתתף בעונה זו לראשונה בליגת האלופות, וכבש שער אחד במסגרת המפעל, שבו קבוצתו לא צלחה את שלב הבתים.
בעונת 2004/2005 המשיך גוסב להיות שחקן חשוב בדינמו, כאשר כבש שלושה שערים. הוא זכה עם הקבוצה בעונה זו בגביע האוקראיני, אף שקבוצתו איבדה את האליפות לשחטאר דונצק. בעונה הבאה הוא זכה עם דינמו בגביע אוקראיני שני ברציפות, וכבש שבעה שערים בכל המסגרות, אחד מהם בהפסד במוקדמות ליגת האלופות לת'ון.
לאחר ששיחק בהצטיינות במדי נבחרת אוקראינה במונדיאל 2006, היה גוסב מבוקש על ידי קבוצת אולימפיק ליון הצרפתית, אך נשיא המועדון סירב לשחררו, בטענה שיחד עם ארטיום מילבסקי ורוסלאן רוטאן הוא אחד משחקני העתיד של דינמו. גוסב המשיך להפגין יכולת טובה בעונת 2006/2007, כאשר כבש ארבעה שערי ליגה וזכה עם דינמו באליפות השנייה שלו. באותה עונה הוא זכה עמה גם בגביע האוקראיני, וכך השלים דאבל ראשון בקריירה.
בעקבות יכולתו בשנים אלו, הפך גוסב לאחד משחקני הקישור הבולטים בכדורגל האוקראיני, על אף גילו הצעיר יחסית. עם זאת, פציעה קשה במהלך עונת 2007/2008 גרמה לו להחמיץ את כל שארית משחקי העונה, והשביתה אותו גם לתוך העונה שלאחר מכן, עד שחזר לשחק בנובמבר 2008. לאחר חזרתו, זכה גוסב עם דינמו קייב באליפות השלישית שלו ב-2009, והעפיל עמה באותה עונה עד לחצי גמר גביע אופ"א.
גוסב היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות אוקראינה בעונות 2014/15 ו-2015/16 ובגביע האוקראיני בעונות 2013/14 ו-2014/15.
ב-17 בדצמבר 2016 הודיעה הנהלת דינמו קייב כי לא תחדש את חוזהו של אולג גוסב. ביוני 2017 חתם גוסב על חוזה חדש בדינמו למשך שנה אחת.

נבחרת לאומית

גוסב החל לשחק בנבחרת הלאומית של אוקראינה בשנת 2003, ומאז הפך לאחד מהקשרים הפותחים הקבועים של הנבחרת. הוא מחזיק ב-50 הופעות ושישה שערים במדיה.
גוסב היה שותף להעפלה הראשונה בתולדות נבחרת אוקראינה למונדיאל 2006, ובכך היה זה גביע העולם הראשון בקריירה שלו. הוא אף כבש שער בניצחון 0-3 על טורקיה במשחקי המוקדמות, שהיה שער הבכורה שלו בנבחרת. במונדיאל עצמו, סייע גוסב לאוקראינה להעפיל עד לרבע הגמר, שם הפסידה לנבחרת איטליה. בדו-קרב בעיטות העונשין בשלב שמינית הגמר מול נבחרת שווייץ, הבקיע גוסב את הפנדל שהכריע את המשחק.
גוסב שיחק בקביעות בנבחרתו גם במוקדמות יורו 2008, וכבש ארבעה שערים במסגרת המשחקים, בהם צמד שערים בניצחון 0-5 על איי פארו. עם זאת, הקמפיין היה כושל עבור אוקראינה, שסיימה במקום הרביעי בלבד בביתה ולא הצליחה להעפיל לאליפות אירופה. במוקדמות מונדיאל 2010 הוא המשיך להיות חבר בסגל הנבחרת.
זיסקינד מטרימברג

חייו

זיסקינד קרוי על שם עיר הולדתו טרימברג, כיום רובע באלפרסהאוזן הסמוכה לווירצבורג. כל מה שידוע עליו בוודאות הם שישה שירים (כ-200 שורות) המופיעים בשמו בקודקס מאנסה (Codex Manesse), ותמונה לצידם המצביעה על מעמדו הגבוה בקרב משוררי תקופתו. כל יתר המידע הביוגרפי על אודותיו, כגון האפשרות שהתפרנס כרופא בחצר הבישוף של וירצבורג או פרנקפורט, מבוסס על השערות שהועלו בתקופות מאוחרות יותר בהתבסס על פרשנויות לתמונה. לפי אחת המסורות, קבורתו של זיסקינד תועדה בספר זיכרון נעלם של קהילה יהודית בשלוכטרן שליד פולדה, לא הרחק מטרימברג.
בכתב היד הוא נקרא "יהודי" שלוש פעמים, ובאיור בכתב היד הוא מתואר כחובש את כובע היהודים (כובע שנאלצו היהודים לחבוש בימי הביניים). חיזוק נוסף לזיהויו כיהודי היא העובדה שרק יהודים נשאו אז את השם "זיסקינד". כנגד זאת, הועלו בספרות המחקר טענות שלפיהן זיסקינד מטרימברג לא היה יהודי. הסופר והמתרגם דב סדן, שתרגם את שירי זיסקינד לעברית בשנת 1929, הודה מאוחר יותר כי טעה וכי שוכנע שהמשורר כלל לא היה יהודי.

שיריו

זיסקינד נדד ככל הנראה מארמון לארמון והשמיע את שיריו בפני אבירי גרמניה. רוב השירים בקודקס מאנסה הם אמנם "מינזאנג", אך זוסקינד לא היה מינזינגער (מעין טרובדור), ושיריו שייכים לקטגוריה הכללית יותר של "Spruchdichtung" מימי הביניים.
שיריו אינם עוסקים באהבה ונשים, כמנהג רבים ממשוררי התקופה הנוצרים, אלא בהערצת הרוח, צניעות האישה, וכן נדיבות לב, כפי שמשתקף באחד משיריו: 
משבח אני את הנדיב העושה מעשה נדיבות ולא את המתפאר ביחוסו. האם לא ראינו שושנים פורחות בין החוחים (=צדקת העניים) ועוולה משגשגת בין אצילים?
זיסקינד אף תינה את צער היהודים בפני האבירים, והביע את רצונו להזדהות עמם: 
רוצה אני לברוח מחצרות אדונים, לגדל זקן ושערות שיבה ולחיות כדרך היהודים הזקנים: ארוך יהיה מעילי ואת כובעי אחבוש עמוק על מצחי, הילוכי יהיה בענוה ורק לעתים רחוקות יצלצל שירי בארמונות, מאחר שהאדונים משכו חסדם ממני.
 בשיריו ישנן רמזים אפשריים לתפילות וברכות מהמסורת היהודית (ראו בסוף התרגום של סדן).

דמותו באמנות

דמותו של זיסקינד החלה להיחקר בעיקר מהמאה ה-18, והוצגה מאז במחזות וספרים אחדים. שיריו אף תורגמו לגרמנית ופולנית מודרנית.
כבר בשנת 1939 פרסם המשפטן והסופר השווייצרי מקס גיילינגר (Geilinger) מחזה בשלוש מערכות בשם Süßkind vom Trimberg, ein Minnesänger. בשנת 1972 פרסם הסופר היהודי-אוסטרי פרידריך טורברג (Torberg) רומן ביוגרפי פיקטיבי על אודות זיסקינד מטרימברג (Süsskind von Trimberg).
המלחין הישראלי מרק קופיטמן הלחין את האופרה "זיסקינד פון טרימברג" (1982), ללברית מאת רחה פראייר. האופרה היא שורה של סצינות קאמריות מחייו של זיסקינד, שלפי המסופר באופרה קרוי על שם חברו מילדות, שהיה לברון פון טרימברג ולפטרונו של הזמר והמשורר.
נמל התעופה הבינלאומי מהראבאד

הנמל

נמל התעופה ממוקם במערבה של טהראן ובתוך שטחה העירוני. שדה תעופה היה קיים באתר הנמל מאז 1938, עת שימש כמסלול המראה לחובבי תעופה. לאחר מלחמת העולם השנייה הפך האתר לנמל תעופה בינלאומי ולבסיס לחיל האוויר האיראני, שאותו הוא משרת עד היום. ב-1955 נסלל בו מסלול הטיסה הראשון המצופה אספלט. לאחר מכן הוקם בו טרמינל חדש בסגנון האדריכלות המודרנית. בין מתכנניו היה האדריכל ויליאם פריירה.
לאחר פתיחתו לתנועה של נמל התעופה הבינלאומי האימאם חומייני בקרבת טהראן ב-2007 הועברו בהדרגה אל הנמל החדש כל הטיסות הבינלאומיות ממהראבאד. בין השנים 2010-‏2017 חל גידול של 44 אחוזים במספר הנוסעים שעברו בנמל התעופה.
בנמל פועלים שני מסלולי אספלט מקבילים וכן מסלול בטון קצר. מצויים בו ששה מבני טרמינל, ששניים מהם פועלים רק במהלך עונת החאג' האסלאמית.
הנמל משרת כ-20 חברות תעופה שכמעט כולן איראניות, מהן חמש חברות מטען. הן מפעילות ממנו טיסות אל כ-60 יעדים ברחבי המדינה. הוא משמש בסיס פעולה מרכזי של ארבע חברות תעופה ובכללן החברה הלאומית איראן אייר וחברת מאהאן אייר.
בנמל ממוקמים מטות ארגון התעופה האזרחית של איראן וחברת איראן אייר.
בנמל ממוקמות שתי תחנות של הרכבת התחתית של טהראן.
בשנים 1974-‏2015 התרחשו בנמל ובקרבתו שמונה תאונות מטוסים. בחמורה שבהן, ב-6 בדצמבר 2005, התרסק מטוס תובלה צבאי שהמריא מהנמל אל תוך בניין מגורים בטהראן. בתאונה נספו 106 אנשים, מהם 94 שהיו יושבי המטוס ו-12 על הקרקע.
נחום מוכיח

ביוגרפיה

נולד בתל אביב, למד בעירוני א' במגמה מזרחנית ושירת בצבא ביחידה 8200. לאחר שחרורו מהצבא למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. לקראת סיום לימודיו החל לעבוד כצלם אולפן פרילנסר בתוכניות בידור שונות כגון זהו זה!, שצולמו בטלוויזיה החינוכית, באולפני הרצליה ובטלוויזיה הישראלית.
בשנת 1979 סיים את לימודיו. משנת 1980 עד שנת 1981 עבד כעיתונאי בשבועון קול תל אביב והמרכז של "ידיעות אחרונות". בשנת 1981 נסע לניו יורק והשתתף בקורסים שונים בתחום תקשורת המונים באוניברסיטת ניו יורק.
בזמן שהותו בניו יורק התפרנס ככתב במספר עיתונים ישראלים מקומיים וכן שלח כתבות בנושאי קולנוע ואמנות לעיתונים הארץ, דבר והעולם הזה. בין הכתבות שפרסם באותה עת היה ריאיון שערך עם הכוכב ההוליוודי ג'יימס סטיוארט. בשנת 1983 שב לישראל. בשנת 1984 השתלב כמבקר הקולנוע של כתב העת את. בשנת 1988 נמנה עם הגרעין המייסד של שבועון הנוער ראש אחד ושימש בו ככתב קולנוע ומוזיקה. בהמשך התמנה לעורך הבידור שלו. במרוצת שנות ה-90 עבד כעורך תרבות לעיתוני רשת ידיעות אחרונות: 7 לילות, פנאי פלוס ולאשה.   
החל מ-2005 החל לעבוד באתר התרבות הבמה והחל מ-2006 ועד 2014 עבד במקביל בעיתונים ישראלי, מקור ראשון ומעריב. ב-2015 החל לעבוד בירחון אטמוספירה. בשנים 2016-2017 שימש כתסריטאי וכתחקירן של תוכנית הטלוויזיה טלסינמה בערוץ הראשון.   
מ-2015 משמש כשופט בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים בצוותי השיפוט של פיפרסקי, ארגון המבקרים הבינלאומי. עד כה שפט בפסטיבלי מינכן גרמניה, לוס קאבוס מקסיקו, פרישטינה קוסובו, קוטבוס גרמניה, סיאטל ארצות הברית, טאייפיי טייוואן, ולדיווסטוק רוסיה, בנגלור הודו, קרקוב פולין.     
ב-2019 סיים את יצירת סרטו הדוקומנטרי "מיוחדת במינה".
קווארק תחתון

קווארק תחתון (באנגלית: Bottom quark) הוא חלקיק יסודי במודל הסטנדרטי. ידוע גם תחת השם beauty quark.
זהו קווארק דור שלישי, בעל מטען חשמלי e. אף שכל הקווארקים מתוארים באופן דומה לפי הכרומודינמיקה הקוונטית, מסתו הגדולה (כ-4 GeV - יותר מאטום הליום), יחד עם הערכים הנמוכים של האלמנטים Vub ו-Vcb של מטריצת ה-CKM, נותנים לקווארק התחתון תכונות מיוחדות, שמאפשרות זיהוי פשוט שלו באופן ניסויי. הקווארק התחתון הוא אחד מתוצרי הפירוק של קווארק עליון. 
הקווארק התחתון התגלה בפרמילאב בשנת 1977. הוצע עבורו השם "יופי" (beauty), ולקווארק השני מהדור השלישי (שטרם נתגלה) כינו בשם "אמת" (truth). השמות הללו לא נתקבלו, ומאוחר יותר הקווארקים האלו נקראו "תחתון" ו"עליון".
קווארק תחתון יכול להתפרק לקווארק למעלה או לקווארק קסום באמצעות הכוח הגרעיני החלש. זמן החיים של קווארק תחתון הוא כ-‎10⁻¹²‎ שניות.
אל המעיין

הקמה

התנועה הוקמה בסביבות מרץ 1986 ועד אמצע 1987 הוקמו כ-80 סניפים ברחבי ישראל. בשנת 1986 קיבלה התנועה ממשרד החינוך 2 מיליון שקלים, מעל רבע מתקציב התמיכות של האגף לתרבות תורנית במשרד החינוך. מנכ"ל התנועה היה יאיר לוי.

הפעילים בארגון

הפעילות בארגון מהווה בסיס להתקדמות פוליטית עבור מנהיגות מדרג שני. בשל מבנה התעסוקה המוגבל של פעילי ש"ס, שרובם מוגדרים כתלמידי ישיבה ש"תורתם אמנותם" יש להם מוטיבציה גבוהה להוכיח את יכולתם על מנת להתקדם במערכת. מכאן נכונותם של הפעילים לעבוד בהתנדבות או בשכר נמוך הרבה מעבר לשעות המקובלות והרבה מעבר למתחייב מתפקידם.".
ואכן יצאו מתוך פעילות התנועה כמה מבכירי תנועת שס כיום. אלי ישי ששימש סגן ראש הממשלה ויושב ראש שס, הרב שמעון דיין שמשמש סגן מנכ"ל התנועה והרב עופר כהן מנהל אזור צפון.

מעיין השבוע

העמותה מדפיסה ומפיצה עלון שבועי שכולל בין היתר דברי תורה על פרשת השבוע, הלכות, כתבות על גדולי ישראל וחידונים לנוער. התפוצה היא בהיקף של 60-100 אלף עותקים שחולקו בבתי כנסת בישראל. כמו כן, העלון הופץ גם באינטרנט. כיום (2016) העלון חזר להופיע בכל שבוע במתכונת חדשה.

פרסים ומלגות על פרסומים

ניתנים פרסים ומלגות על חידושי תורה שנכתבים על ידי אברכים מדי שנה ומאורגנים על ידי העמותה. החיבורים נבדקים ונבחרים על ידי רבנים ובסופם ניתנות מלגות לימוד למיוחדים ולמצטיינים. בנוסף, מוציאה העמותה לאור את החיבורים בקובץ מיוחד בשם "אוריתא".

פריסה

אל המעין היא התנועה הגדולה ביותר בישראל להפצת תורה ולפעילות חברתית כאחד ]. מטה העמותה שוכן בירושלים ונקודות הפעילות פרוסות ברחבי הארץ- בקריית שמונה שבצפון ועד אילת שבדרום, כאשר את מרב המאמצים משקיעה העמותה ביישובי הפריפריה ומושבים.