google/wiki40b huggingface dataset:
גורדון ג'קסון

ביוגרפיה

גורדון ג'קסון נולד בעיר גלאזגו בשנת 1923. היה הבן הצעיר למשפחה בת חמישה ילדים. למד בבית ספר תיכון הילהד, ובנעוריו השתתף בתוכניות רדיו של ה-BBC בין השאר בתוכנית "שעת הילדים" ("Children's Hour"). בגיל 15 עזב את בית הספר והחל לעבוד כשרטט בחברת רולס-רויס. קריירת המשחק שלו החלה ב-1942 כאשר מפיק קולנוע מאולפני אילינג חיפש צעיר סקוטי לתפקיד בסרט "The Foreman Went to France". אחר כך חזר לעבוד עבור "רולס-רויס" אך במהרה התבקש לשוב ולשחק בסרטים נוספים, וג'קסון החליט שהקריירה שלו תהיה בתחום המשחק. הוא הופיע בסרטים נוספים של אולפני אילינג כגון "San Demetrio London", ‏"The Captive Heart", ‏"Eureka Stockade" וכן ב-"Whisky Galore". בשנים הראשונות הופיע ג'קסון גם בתיאטרון הרפרטוארי בגלאזגו, וורת'ינג ובפרת' שבסקוטלנד.
ב-1949 כאשר כיכב בסרט "Floodtide" פגש את מי שתהיה אשתו, השחקנית רונה אנדרסון. הם התחתנו ביוני 1951, ונולדו להם שני בנים גרהם ורודי. באותה שנה הופיע לראשונה על הבמות בלונדון במחזה "Seagulls Over Sorrento". בשנות החמישים והשישים הופיע בטלוויזיה הבריטית בתוכניות כמו "The Quatermass Xperiment", "הרפתקאות רובין הוד", "ABC of Britain", ‏"The Navy Lark", ‏"Gideon's Way" ובסדרה "הגומלים" בכיכובו של פטריק מקני. כמו כן כיכב בסרטי הקולנוע "הבריחה הגדולה", "The Bridal Path" ו"תיק איפקרס". ב-1969 שיחק יחד עם אשתו בסרט "האביב של מיס ברודי" ובתפקיד הורשיו בהפקה של טוני ריצ'רדסון ל"המלט". על תפקידו זה זכה ב"פרס קלרנס דרוונט" וגילם את אותה דמות בגרסה הקולנועית. 
את עיקר פרסומו קיבל ג'קסון בעקבות השתתפותו בסדרת הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים", ג'קסון גילם בסדרה את דמותו של הדסון, רב המשרתים הסקוטי הקשוח, במשך 60 פרקים שצולמו בין השנים 1971 ועד 1975. ב-1976 זכה בפרס אמי על הופעה מצוינת כשחקן משנה על משחקו בפרק "The Beastly Hun". ב-1974 זכה בתואר "שחקן השנה" וב-1979 הוענק לו התואר קצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE). ב-1972 שיחק לצידה של בטי דייוויס בסרט הטלוויזיה האמריקאי "Madame Sin". 
תפקידו הגדול הבא בטלוויזיה היה בשנת 1977 בסדרה "המקצוענים". הוא גילם את דמותו של ג'ורג' קאולי במשך 57 פרקים עד לסיומה של הסדרה בשנת 1983. ב-1981 השתתף בדרמה האוסטרלית "A Town Like Alice" על תקופת מלחמת העולם השנייה, ועל תפקידו זה זכה ב-Logie Award, פרס הטלוויזיה האוסטרלית.
אחר כך המשיך ג'קסון להופיע בסדרות הטלוויזיה "Hart to Hart", ‏"Campion" ו-"Shaka Zulu", ובסרטי הקולנוע "The Shooting Party", ו"שריקה ברוח". הוא גם שיחק בתיאטרון בהצגה "קלפים על השולחן" על פי ספר מאת אגאתה כריסטי שהועלה ב-1981 ב"וודוויל תיאטר", וב-1982 הופיע בתיאטרון "ליריק האמרסמית" במחזה לשני שחקנים "Mass Appeal" שכתב ביל סי. דייוויס. תפקידו האחרון לפני מותו היה בסרט הטלוויזיה "Effie's Burning" ששודר אחרי מותו. 
ג'קסון אובחן כחולה סרטן ב-1989, ושנה אחר כך הוא נפטר בלונדון. גופתו נשרפה ב"גולדרז גרין קרמטוריום".
לוסיו מרניאו

ביוגרפיה

נולד בסאו לואיס, מרניאו שבברזיל וגדל בקבוצה המקומית מרניאו. ב-2010 עבר למחלקות הנוער של הוריזונטה במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו כשחקן בקבוצה בוגרת.
במהלך שנת 2012 חתם לוסיו לשלוש שנים באראפיראקה אס"א וערך במדיה 65 משחקים בהם כבש 31 שערים. במהלך התקופה בה היה תחת חוזה באראפיראקה אס"א הושאל מרניאו לקבוצות ויטוריה ופיגיירנסה. 
במהלך שנת 2014 נרכש לוסיו על ידי קבוצת בורירם יונייטד התאילנדית במדיה ערך 7 הופעות בהן כבש שני שערים. בתחילת שנת 2015 חזר לברזיל וחתם לעונה בפורטלזה במדיה ערך 37 הופעות וכבש 7 שערים. בעונה שלאחר מכן חתם ברגאטס וערך במדיה 35 הופעות בהן כבש 13 שערים.
ב-17 ביולי 2016 חתם לוסיו בהפועל באר שבע לשלוש שנים. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בהפועל באר שבע, כאשר פתח בהרכב וכבש בניצחון 5–0 על הפועל אשקלון במסגרת גביע הטוטו
ב-12 בינואר 2017 הושאל לוסיו למ.ס. אשדוד עד לסוף העונה.
ב-8 בפברואר 2017 כבש לוסיו את שער הבכורה שלו בהפסד 4-1 לבני יהודה. ב-15 ביולי 2017 חתם לוסיו באלאזיגספור הטורקית. ב-19 בדצמבר 2017 חתם לוסיו בארוקה הפורטוגזית. 
ב-14 ביוני 2018 חתם לוסיו בהפועל חדרה.
היריבות בין דינמו קייב לבין ספרטק מוסקבה

תולדות המפגשים

המפגש הראשון בין הקבוצות נערך בשנת 1936 עם חניכת ליגת העל הסובייטית. המפגש נערך ב-6 ביוני 1936 והסתיים בתוצאה 3:1 לטובת מוסקבה. 
ברם, היריבות בין הקבוצות לא הייתה חזקה ומשמעותית במרבית התקופה הסובייטית עד לשנת 1976. באותה עונה ספרטק הייתה בסכנת הדחה מהליגה העליונה לליגת המשנה הסובייטית ובמשחק המכריע היא הודחה על ידי דינמו קייב, שגברה עליה בתוצאה 3:1.
עונה לאחר מכן, בשנת 1977, ספרטק מוסקבה בהדרכת המאמן קונסטנטין בסקוב, חזרה לליגת העל הסובייטית. בעונת 1978 התחזקה, ספרטק וחזרה לראשות הטבלה וזכתה באליפות המדינה בעוד דינמו קייב מסיימת במקום השלישי, במה שציין יריבות מתמשכת בין שני מועדוני הכדורגל. 
בעונת 1982 ספרטק מוסקבה הפסידה 4:3 לדינמו קייב שזכתה באליפות על חשבונה. 
בשנים 1983–1984 ספרטק מוסקבה הראתה את עליונותה על דינמו והיריבות שככה מעט אך החריפה בעונת 1985, כשדינמו קייב הבטיחה לעצמה את הזכייה באליפות אחרי ניצחון במוסקבה.
היריבות לא נשארה בתחומי הליגה בלבד והתבטאה גם במשחקי גביע ביניהן. 
משחק הסופר דרבי האחרון ביניהן בקייב במסגרת הליגה הסובייטית נערך ב-21 ביוני 1991 והסתיים בניצחון דינמו 3:2. לאחר מכן הקבוצות נפגשו רק במסגרת המפעלים האירופיים בלבד, או במשחקי ידידות. 
המפגש הראשון לאחר התפרקות ברית המועצות החה בעונת 1994/1995 בשלב הבתים של ליגת האלופות, במשחק שנערך ב-14 בספטמבר 1994. ספרטק הובילה 2:0 לאחר המחצית הראשונה, אך המשחק הסתיים לבסוף בניצחון דינמו קייב בתוצאה 3:2, אך זה היה הניצחון היחיד של דינמו באותה שנה באירופה והיא סיימה לבסוף במקום האחרון בשלב הבתים. במשחק הגומלין שנערך באצטדיון לוז'ניקי ב-23 בנובמבר ספרטק הצליחה לגבור על יריבתה בתוצאה 1:0 ועבורה היה זה הניצחון היחיד בבית. 
לאחר מכן הקבוצות נפגשו ביניהן במסגרת משחקי ידידות ומשחקי טורניר גביע חבר המדינות כשבכל ארבעת הטורנירים הראשונים הקבוצות התמודדו ביניהן בגמר הגביע כשדינמו זוכה ב-3 גביעים וספרטק ניצחה פעם בלבד. 
משנת 2002 ועד 2017 ספרטק מוסקבה לא זכתה באף אליפות לאומית וכבר לא נטלה חלק במשחקי גביע חבר המדינות והמפגשים המחודשים בין הקבוצות נערכו במסגרת טורנירים ידידותיים כדוגמת גביע הערוץ הראשון שהתקיים בשנים 2006-2009 בישראל. בשני המפגשים הראשונים הקבוצות נפרדו בשוויון, אך במשחק האחרון ביניהן דינמו קייב ניצחה בתוצאה 3:0 וזכתה לאחר מכן באותו טורניר. 
אך אלה היו משחקי ידידות ולא משחקים רשמיים. הקבוצות נפגשו שוב במשחק רשמי בקיץ 2008 הקבוצות נפגשו בליגת האלופות אך היריבות לא ניכרה היטב ודינמו קייב הציגה עליונות ברורה וניצחה 4:1 בסיכום 2 המשחקים. 
לאחר מכן הקבוצות נפגשו רק במסגרת הטורניר המאוחד בקיץ 2013 כשבמסגרתו דינמו קייב גברה על יריבתה בצמד המשחקים (1:0 ו-2:1).
מאוריציו דמילנו

ביוגרפיה

דמילנו נולד בסקרנפיג'י נפת קונאו שבצפון איטליה, 45 ק"מ מטורינו. ביחד עם אחיו התאום, ג'ורג'ו, אף הוא אתלט אולימפי (מקום 11 ב-20 ק"מ הליכה במוסקבה 1980) התאמנו בהליכה תחרותית בהדרכת אחיהם הבכור סנדרו.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1978 סיים דמילנו במקום שישי ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:24:57.5 שעות.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה דמילנו במדליית זהב ב-20 ק"מ הליכה בשיא אולימפי חדש של 1:23:35.5 שעות, לפני פיוטר פוצ'ינצוק מברית המועצות (1:25:45.4 שעות) ורולנד וייזר ממזרח גרמניה (1:25:58.2 שעות).
באוניברסיאדה שנערכה בבוקרשט, רומניה בשנת 1981 זכה דמלינו במדליית זהב ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:26:47 שעות.
באוניברסיאדה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 1983 זכה דמלינו במדליית כסף ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:24:21 שעות. באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום שביעי ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:21:57 שעות.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה דמילנו במדליית ארד ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:23:26 שעות, אחרי צמד הלכים ממקסיקו ארנסטו קנטו (1:23:13 שעות) וראול גונסאלס (1:23:20 שעות) ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך, הוא השתתף ב-50 ק"מ הליכה, אך לא סיים את התחרות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה בשנת 1986 זכה דמילנו במדליית כסף ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:21.17 שעות, שתי שניות אחרי שיאן העולם יוזף פריבילינץ מצ'כוסלובקיה (1:21.15 שעות) ולפני מיגל אנחל פריטו מספרד (1:21.36 שעות).

אלוף עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 זכה דמילנו במדליית זהב ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:20:45 שעות, לפני יוזף פריבילינץ (1:21:07 שעות) וחוסה מרין מספרד (1:21:24 שעות).
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה דמילנו במדליית ארד ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:20:14 שעות, אחרי יוזף פריבילינץ (1:19:57 שעות) ורונלד וייגל ממזרח גרמניה (1:20:00 שעות). 
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה דמלינו במדליית זהב בשיא תחרות חדש של 1:19:37 שעות, לפני ההלכים מברית המועצות מיכאיל שצ'ניקוב (1:19:46 שעות) ויבגני מיסיוליה (1:20:22 שעות). 
באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים דמילנו במקום רביעי ב-20 ק"מ הליכה בתוצאה של 1:23:39 שעות.

שיאן עולם

בתחרות שנערכה בקונאו ב-3 באוקטובר 1992 קבע דמילנו ב-30 ק"מ הליכה שיא עולם חדש של 2:01:44.1 שעות (הנוכחי 2012).
ביומה

בִּיּוֹמָה (בעברית: נוֹפָה) היא חברה אקולוגית המשתרעת על פני שטח רחב, מוגדר מבחינה גאוגרפית ואקלימית, ומקיפה בדרך כלל כמה מערכות אקולוגיות. ביומות מוגדרות על סמך גורמים כמו מבנה הצמחייה (כמו עצים, שיחים, ועשבים), סוגי העלים (כמו עלים רחבים ועלים מחטניים), המרחק בין הצמחים (יער, חורש, סוואנה) ואקלים. ביומות מזוהות בדרך כלל עם דפוס מסוים של סוקצסיה אקולוגית ועם חברת שיא צמחית מסוימת.
בילבונג (חברה)

בילבונג בישראל

רשת חנויות Billabong Board Shop הוקמה בארץ על ידי חברת בילי האוס בע"מ, שממוקמת לא הרחק מחוף הים בבית ינאי. חנויות הרשת בישראל נקראות "בילבונג בורדשופ", ונמכרים מגוון רחב של מוצרי חברת הגלישה האוסטרלית Billabong. בנוסף, ברשת החנויות נמכרים מוצרי גלישה וסקייטבורד של חברות מהטובות בעולם.
Billabong החלה את דרכה כמתפרה קטנה לייצור מכנסי גלישה בלבד, ומאז התפתחה למעצמה של ציוד ואופנת גלישה צבעונית לבנים ובנות, המשקפת את סגנון החיים ותרבות הגלישה האוסטרלית. כיום, מוצרי החברה נמכרים בלמעלה מ-65 מדינות בעולם, כאשר השווקים החזקים הם ארצות הברית, אוסטרליה, אירופה, דרום אפריקה, ברזיל, יפן וישראל.
החברה מאמצת את התפיסה השיווקית של חברת Billabong העולמית, ובהתאם לכך, מאז הקמתה, מקפידה לתרום ולהוביל בפעילויותיה לקידום עולם הגלישה והסקייט בישראל, בין השאר על ידי מתן חסויות לתחרויות ולאירועים מרכזיים בענף וטיפוח עקבי של גולשים וסקייטרים מצטיינים.
בנוסף, פעילות החברה כוללת פרויקטים ושיתופי פעולה שוטפים עם עמותת "צלול", במטרה להגן על החופים בישראל ולחזק את המודעות לשמירה על איכות הסביבה.
שם החברה הוא מילת סלנג אוסטרלית לפיתול בנחל יבש אשר נותרו בו מים, בדומה לגב (ראו בילבונג).
חלום ליד האח

עלילה

הרקע של הסרט היה קבוע בעוד שהדמויות הן אלו שנעו בין תמונה לתמונה. התפאורה הייתה חדר רחב ידיים של טירה צרפתית, כורסא גדולה מימין, כורסא קטנה משמאל ובמרכז אח גדול. חתול שמן נכנס לאיטו לתוך הסלון, מסתובב אנה ואנה, וקופץ להתכרבל על הכורסא הגדולה. בעל הבית נכנס עם כובע ומעיל, מניח אותם בצד ומבריח את החתול מהכורסא. הוא פוסק רגליו ליד האח ונרדם. האש באח מתחזקת לה והלהבות הולכות וגדלות לתוך הארובה. בתוך האש נראים חייו של האיש ודמות אחרת שמעליבה אותו. האיש מתעורר ויוצא מהחדר אל הקרב.
פנפלורידול

פרמקודינמיקה - מנגנון פעולה

פנפלורידול חוסם את הקולטן בתר-סינפטי לדופמין במערכת הדופמינרגית המזולימבית ואינו מאיץ את שיעור המחזור של הדופמין. מעכב שחרורם של הורמונים היפותלמיים וביתרת המוח.

פרמקוקינטיקה

בדרך פומית המולקולה נספגת בקלות במערכת העיכול. היא מגיעה לשיא הריכוז בפלזמה שעתיים אחרי הבליעה. היא עוברת מטבוליזם של מעבר ראשון במעי ובכבד. הוא עובר  מטבוליזציה על ידי תהליכים של דה-אלקילציה. ההפרשה נעשית דרך הצואה (בה ניתן למדוד את המטבוליט תוצר ה- N-אלקילציה) ובשתן.
מחצית החיים של ההפרשה היא בין 66-120 שעות.

שימוש קליני

התרופה משמשת בהפרעות פסיכוטיות עם מחשבות שווא או הזיות, כולל בטיפול אחזקתי-מונע בסכיזופרניה. מכיוון שההיענות בטיפול התרופתי הקבוע היא חיונית במצבים אלה, ההשפעה הממושכת של פנפלורידול יכולה לעזור מאוד במקרים של מטופלים שאינם רוצים טיפול תרופתי יומיומי או טיפול בזריקות לטיפול ארוך טווח.
רוזה סלזאר

ביוגרפיה

אביה של סלזאר הוא פרואני ואמה היא צרפתייה. היא נולדה בוושינגטון וגדלה בעיר גרינבלט שבמרילנד הסמוכה. היא למדה בתיכון אלינור רוזוולט שבגרינבלט והשתתפה בחוג התיאטרון של התיכון.

קריירה

בשנת 2000 החלה לעבוד ב"CollegeHumor" ועברה לגור בניו יורק בכדי להאיץ את קריירת המשחק שלה. בשנת 2009 עברה ללוס אנג'לס.
בשנת 2011 שיחקה בארבעה פרקים של סדרת הטלוויזיה המצליחה "אימה אמריקאית: בית הרצח", וב-13 פרקים בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה "הורות".
בשנת 2015 שיחקה בסרט המצליח "ינשופי לילה".
בשנת 2015 שיחקה בתפקידים משניים בסרטים "מורדים" ו"הרץ במבוך: מבחני הכווייה". בשנת 2018 שיחקה בסרט ההמשך "הרץ במבוך: תרופת המוות".
בשנת 2016 התארחה בעונה השנייה של הסדרה הקומית "כשגבר פוגש אישה", בכיכובם של ג'יי בארושל ואריק אנדרה. 
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "CHiPs". באותה שנה דיבבה בשלושה פרקים של סדרת הטלוויזיה "פה גדול".
בשנת 2018 שיחקה בסרטים "קופסת הציפורים" ו"הגננת" של נטפליקס.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט אליטה: מלאך קרב של הבמאי רוברט רודריגז והמפיק ג'יימס קמרון. באותה שנה דיבבה את הדמות הראשית בסדרת האנימציה "Undone" של אמזון פריים וידאו.
חלומי

תהליך הייצור

גבינה זו, בדומה לשאר הגבינות החצי קשות, עוברת הגבנה על ידי אנזים הגבנה. הייחוד שלה היא שהיא מיוצרת ללא מחמצת לקטית כך שאין תהליך החמצה במהלך הייצור. הגבן נחתך ומופרד ממי הגבינה. הגבן עובר כבישה ראשונית (בייצור מסורתי על ידי המשקל העצמי של הגבן ואילו בייצור תעשייתי על ידי מכשיר מכני), נחתך לקוביות ומועבר למים רותחים שם הוא עובר בישול של כחצי שעה ולאחר מכן הוא מועבר לתמלחת עד לקבלת אחוז המלח הרצוי.
שמורת ביצת זיתא

גאוגרפיה

השמורה, שהוכרזה ב-5 בינואר 1984, משתרעת על-פני שטח של 47 דונם בלבד, והיא מקיפה את שטח הביצה האחרון ששרד מביצות חדרה אשר יובשו במהלך המאה ה-20. גם שטח השמורה יובש בעבר ושימש כבריכות דגים, אך הוא נעזב והפך מחדש לביצה. הגישה אל שטח השמורה ברגל איננה מוגבלת, אך הלכה למעשה הדבר אינו אפשרי בשל הסבך הצפוף ואגני הביצה. בשמורה גדלים עצי אשל מרובע, קנים ופטל קדוש, והיא משמשת מוקד לעופות ימיים, דוגמת מיני אנפתיים המקננים בשמורה בחודשי הקיץ ומינים רבים של ברווזים. בשמורה ניצפו גם חתולי ביצות, חזירי בר ומימיה עשירים בסרטנים, חרקים, רכיכות ומינים של דו-חיים. חלק מעצי האשל נכרתו באופן יזום כדי לסייע להתאוששות המערכת האקולוגית במקום. ניתן להשקיף על השמורה מדרום-מזרח, מראש התל השוכן במרכזו של אתר נטוש לכריית חמרה. בראש התל ניצב פילבוקס מרובע שנבנה על ידי הבריטים בתקופת המנדט.
שיחות של פליטים

שיחות פליטים הוא מחזה מאת ברטולט ברכט. המחזה ראה אור עם הוצאתו לאור של עזבונו הספרותי של ברכט, בשנת 1961, בהוצאת Suhrkamp הגרמנית.

הרקע למחזה

ברטולט ברכט עזב את גרמניה למחרת 27 בפברואר 1933, היום שבו העלו הנאצים את בניין הרייכסטאג בברלין באש. כשלושה חודשים מאוחר יותר ב-10 במאי 1933, כשהיה בדרכים, שמע על שריפת ספריו בכיכר האופרה הברלינאית. מסע-הנדודים שלו, כפליט, בדרך הסובבת עולם, עבר מברלין דרך פראג, וינה, ציריך, פריז לדנמרק (סוונדבורג) ולפינלנד. כאן ישב במשך כשנה, באחוזת המשוררת הפינית הלה וואוליוקי. כאן, בשנים 1941-1940 כתב את "שיחות של פליטים". במאי 1941, כאשר הנוכחות הגרמנית בפינלנד הלכה וגברה, עלה ברכט על הרכבת הטראנס-סיבירית, ודרך מוסקבה הגיע לוולאדיווסטוק. מכאן באוניה לאמריקה. התגורר בסנטה מוניקה הסמוכה להוליווד. גם כאן נרדף, הפעם על ידי סוכניו של מקארתי רדופי הפחד מן הקומוניסטים. באוגוסט 1948 חזר לברלין (לגרמניה המזרחית). שנים אלה של פליט נרדף הם הרקע למחזה.

תוכן המחזה

המחזה "שיחות של פליטים" הוא דיאלוג בין שני גברים הנפגשים באקראי בתחנת הרכבת של הלסינגפורס (שמה הקודם של הלסינקי בירת פינלנד) בימי מלחמת העולם השנייה. המפגש הזה חוזר על עצמו לאורך שבע עשרה תמונות, תמונה למפגש. גיבורי השיחות הם האדונים מר ציפל, פיזיקאי במקצועו, ובעל גוף, ומר קאלה, איש גוץ, ככל הנראה פועל במפעל.
השיחות מבטאות באופן ישיר את קשיי הקיום של שני האנשים האלה, ושל אחרים עליהם הם מדברים, הנרדפים בחפשם חוף מבטחים לעגון בו עד יעבור זעם. השיחות שלהם לא מתקיימות מתוך שלוות נפש, כיוון שהם מסתכלים סביבם בחשדנות. בתחנות רכבת, כידוע, עברו באותם זמנים על-פי רוב חיילים, ציוד מלחמתי, סוכני גסטפו וגם אנשים לגורלם המר.
השיחה הראשונה ביניהם מבהירה היטב את מעמדם הרעוע. מר קאלה קובע מיד עם תחילת המחזה כי "הדרכון הוא האיבר היקר ביותר לאדם. הוא גם לא נוצר בדרך פשוטה כל-כך כמו האדם. אדם יכול להיווצר בכל מקום באופן הפזיז ביותר וללא סיבה הגיונית – אבל דרכון לעולם לא. לכן גם מכירים בו כשהוא טוב – ואילו האדם יכול להיות טוב מאין כמוהו, ובכל זאת לא יכירו בו".
השניים משוחחים על נושאים רבים שעומדים על סדר יומם, ורובם נוגעים למלחמה ולרצון העז לשרוד אותה. הם בוודאי שביקורתיים ביותר נגד הגרמנים ומעשי הזוועה שלהם, ונגד מי שעומד בראשם, אותו הם מכנים נואיכקוראיםלו. הם ביקורתיים לא פחות כלפי המדינות והעמים הסובבות אותם, ובהם שווייצריה ואהבת החופש ששוררת בה (אם אתה תייר בה, אך לא כשאתה פליט), שוודיה ואהבת הזולת השוררת בה, דנמרק וההומור המוזר של אזרחיה, צרפת ואהבת הפטריוטיזם, לפלנד, וכן על הקומוניזם, על גזע האדונים על השלטון בעולם, ומושגים נוספים.
צ'ארלס א' וילסון

ביוגרפיה

וילסון נולד באוהיו בשנת 1890. הוא למד הנדסה באוניברסיטת קרנגי מלון וסיים את התואר הראשון שלו בשנת 1909, ולאחר מכן החל לעבוד בהנדסה בפיטסבורג שבפנסילבניה. העסק בו וילסון עבד פיתח ציוד רב עבור הצי והצבא האמריקאים בזמן מלחמת העולם הראשונה. הוא התחתן ב-11 בספטמבר 1912 ונולדו לו חמישה ילדים. בשנת 1919 החל וילסון לעבוד באחת מחברות הבת של ג'נרל מוטורס. הוא כיהן כמנכ"ל החברה עד למינויו לתפקיד מזכיר ההגנה בינואר 1953. תפקידו בחברה עורר תחילה מחלוקת בדיון בפני הסנאט של ארצות הברית, ולכן הסכים וילסון (בלחץ הסנאט) למכור את מניותיו בחברה, אשר היו בשווי של 2.5 מיליון דולרים. למרות המחלוקת, אושר מינויו של וילסון בסנאט ברוב של 77 תומכים אל מול 6 מתנגדים.
בתחילת כהונתו התרחשה מלחמת קוריאה, שלאחריה קיצץ באופן משמעותי את תקציב הביטחון. וילסון ביצע רפורמות ייעול מעמיקות ביותר במערכות ההגנה האמריקאיות. במסגרת רפורמות אלו, העמיקה ארצות הברית את ההסתמכות על נשק גרעיני, חיזקה את כוחה האווירי, קיצצה בכוחות היבשה ויעלה אותו. מדיניות זו הייתה שנויה מאוד במחלוקת באותן השנים. בנוסף על הרפורמות, יזם חוקים כנגד ניסויים בבני אדם. הוא החליט לעזוב את תפקידו בתחילת כהונתו השנייה של אייזנהואר.
לאחר סיום עשייתו הציבורית, וילסון עזב למישיגן, שם השקיע בעסקים ובמשפחתו. הוא נפטר בלואיזיאנה ונקבר בבית קברות של הבונים החופשיים בפרברי דטרויט.
ירחמיאל ירון

ירחמיאל רם ירון (10 בינואר 1909 - 23 בדצמבר 1983, י"ז בטבת תשמ"ד) היה פעיל ציוני, מראשוני משטרת ישראל ודיפלומט ישראלי.

חייו

ירון נולד בשם רוברט ("בובי") לוסטיג בווינה שבאוסטרו-הונגריה. בסיום לימודיו בבית ספר ריאלי בבודפשט למד בבית ספר גבוה למסחר בווינה ולימודים בתחום מדעי המדינה באוניברסיטת וינה. בתקופת הלימודים היה יושב ראש ארגון אגודות נוער ציוניות, ובשנים 1931–1932 היה חבר ההסתדרות הציונית באוסטריה. הגיע בשנת 1932 לארץ ישראל למשחקי המכביה כנציג "מכבי" אוסטריה. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל.
ירון שירת משנת 1933 ועד הקמת מדינת ישראל בשורות משטרת המנדט, משנת 1936 כקצין. בשנים 1940–1942 הוצב במרכז הבולשת ביפו, ומשם הועבר למרכז הבולשת בירושלים. בתקופת שירותו במשטרת המנדט שיתף פעולה עם מטה ההגנה והעביר לו ידיעות באמצעות אנשי קשר. במהלך השנים צבר מוניטין כמומחה לענייני קומוניסטים. לאחר קום המדינה והקמת משטרת ישראל היה חבר המטה הארצי ושירת בדרגת מפקח מחוזי בתפקיד ראש אגף החקירות הפליליות.
בשנת 1950 הצטרף לשירות החוץ ושירת בתפקיד הקונסול הראשון של ישראל לקפריסין (1950–1952), קונסול בשיקגו ומזכיר ראשון בשגרירות במקסיקו (עד 1956). הוא חזר לישראל ועמד בראש מחלקת המנגנון במשרד החוץ. בשנים 1957–1958 היה מנכ"ל חברת "ים סוף" (אינקודה) ולאחר מכן מונה לציר ישראל בהונגריה (דצמבר 1958 - אוקטובר 1960) ולשגריר ישראל בקונגו-ברזוויל ושגריר לא תושב בגאבון (נובמבר 1960 - פברואר 1964).
ביולי 1964 מונה למנהל לשכת המסחר ישראל-אמריקה, ולאחר מכן, ביולי 1965, נשלח לטורונטו, קנדה, כנציג המחלקה הכלכלית של הסוכנות היהודית. ב-1968 שב לישראל.
היה נשוי ואב לשניים.
קיבוע (גנטיקה)

קיבוע (או פיקסציה), בגנטיקה של אוכלוסיות, הוא מונח המשמש לתיאור מצב שבו בלוקוס מסוים באוכלוסייה מסוימת מתקיים רק אלל אחד. האלל בתחילה מתקיים לצד אללים אחרים באותו הלוקוס, אך מתפשט באוכלוסייה באמצעות תהליכים של סחף גנטי או ברירה טבעית חיובית. תהליכים אלה מובילים לעלייה בתדירות האלל באוכלוסייה. כאשר האלל מופיע אצל כל הפרטים באוכלוסייה (דהיינו תדירותו היא 100%),אומרים כי האלל באולוסייה עבר "קיבוע" והוא מכונה "אלל מקובע".
מג"ב עזה-רמון-ערבה

משמר הגבול מרחב עזה-רמון-ערבה הוא מחט"ב (מפקדת חטיבה) של משמר הגבול שפעלה בין השנים 1989–2011. בין השנים 1989–2003 פעל המרחב באזור רצועת עזה ונקרא מג"ב עזה, לאחר מכן הועבר המרחב לגבול ישראל מצרים שם פעל בין השנים 2003–2008 ונקרא מג"ב רמון בשנת 2008 עבר המחט"ב לאבטח את גבול ישראל ירדן בגזרת הערבה עד לפירוקו בשנת 2011 ונקרא מג"ב ערבה.

מג"ב עזה

בשנת 1972 הועברה פלוגה י"ג של מג"ב מאזור שכם לרצועת עזה וכך החלה נוכחות מג"ב ברצועה, בהמשך הגיעו פלוגות מג"ב נוספות לאזור זה. עד לאינתיפאדה הראשונה היו כוחות מג"ב ברצועה שייכים למג"ב דרום והופעלו על ידי המושל הצבאי של רצועת עזה. בעקבות אירועי האינתיפאדה הראשונה, שהחלו ב-1987 הועברו יחידות מג"ב רבות לרצועת עזה והוחלט להקים שם מרחב מג"ב עצמאי, שקם באופן רשמי ב-1989. במרחב פעלו עם הקמתו מספר פלוגות, ולראשונה גם יחידת מסתערבים של מג"ב שהוכשרה במיוחד להתמודד עם אירועי האינתיפאדה. למפקד המרחב נתמנה ניצב משנה נאש מימת, ובכך היה למפקד המרחב הצ'רקסי הראשון בתולדות משמר הגבול. מפקדת המרחב ישבה בפאת שדה מג"ב עזה החל לפעול בגזרתו, ובעקבות היעילות שהפגין קיבל בשנת 1990 אחריות מבצעית על רצועת עזה והפעיל את כוחות הביטחון ברצועה, כולל כוחות צה"ל.
מג"ב עזה המשיך לפעול לכל אורך האינתיפאדה ועם סיומה נרתם למשימת הסיורים המשותפים עם שוטרי המשטרה הפלסטינית. מג"ב עזה פעל גם במהומות מנהרת הכותל ובאירועים נוספים לאחר האינתיפאדה. עם פרוץ האינתיפאדה השנייה הפכה רצועת עזה לשדה לחימה של ממש. בתחילת האינתיפאדה השנייה פעל מג"ב ככוח משמעותי ברצועה אך ככל שעבר הזמן הפך אופי הפעילות ברצועת עזה דומה יותר לפעילות מלחמתית בה מתמחה הצבא מאשר לטיפול בהפרות סדר בה מג"ב מתמחה, לפיכך הוחלט להוציא את כוחות מג"ב מרצועת עזה ולהשאיר שם רק כוחות צה"ל. מרחב מג"ב עזה הועבר כמות שהוא, על יחידותיו לגבול ישראל-מצרים כדי לאבטח אותו ולמנוע חדירת מחבלים והברחות.

מג"ב מאבטח גבולות

עם העברת מג"ב עזה מרצועת עזה לגבול ישראל-מצרים שונה שמו למג"ב רמון.  מג"ב רמון שמפקדתו ישבה בהר חריף פעל בגבול והצליח למנוע חדירות מחבלים והברחות רבות. לצורך התמודדות עם האתגרים שניצבו בפניו הוקמה במג"ב רמון יחידת מתיל"ן שהתמחתה בהסוואה והסתתרות ובכך סייעה ליירוט מחבלים ולאיסוף מודיעין. בשנת 2003 הוחלט להעביר את המחט"ב לשמירת גבול ישראל-ירדן, ולקרוא לו מג"ב ערבה.
מג"ב ערבה המשיך בפעילות אבטחת הגבולות אך הפעם בגבול המזרחי ואף קצר הצלחות. מפקדת מג"ב ערבה ישבה בעין יהב. בסופו של דבר, בשנת 2011, במסגרת שינוי ארגוני רחב במשמר הגבול הוחלט לפרק את מג"ב ערבה. מספר יחידות, כגון יחידת המסתערבים של המרחב הוכפפו למג"ב דרום והמשיכו לפעול בגזרה, אך מרבית יחידות מג"ב ערבה פוזרו במג"ב צפון, מג"ב מרכז ובמג"ב חוף.
המעבדה להנעה סילונית

שורשי המעבדה להנעה סילונית

המעבדה להנעה סילונית החלה לפעול בשנות השלושים של המאה העשרים. תיאודור פון קרמן החל בניסויים בהנעה רקטית במתחם שהיה שייך למכון הטכנולוגי של קליפורניה (קאלטק). למרות השם, המרמז על הנעה סילונית, מעולם לא עסקו במעבדה זו בפיתוח מנועי סילון. השם JET שימש בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים כינוי להנעה רקטית. בשלהי מלחמת העולם השנייה התבקשו מומחי המעבדה לנתח ולהעריך את יכולותיו של הטיל הבליסטי הגרמני V-2. לאחר המלחמה, פיתחו אנשי המעבדה רקטה למדידות שונות ברום האטמוספירה, שכונתה קורפוראל. רקטה זו הורכבה על גבי טילי V-2 שהועברו לארצות הברית ושימשה כשלב שני בטילים אלה.

JPL כמרכז של סוכנות החלל האמריקנית נאס"א

עם הקמת נאס"א בשנת 1958, עברה האחריות המינהלית והתקציבית למתקני המעבדה להנעה סילונית אל הסוכנות החדשה. עם חלוקת תחומי האחריות של נאס"א בין מרכזיה הפזורים ברחבי ארצות הברית, הוחלט כי JPL תהיה אחראית על תחום גשושיות המחקר הפלנטריות השונות של סוכנות החלל האמריקנית. המעבדה להנעה סילונית ממומנת מתקציב פדרלי, ומבצעת עבודות עבור נאס"א תחת חוזים הנחתמים מולה ומול קאלטק.

תחומי פעילויות עיקריים

המעבדה להנעה סילונית אחראית על אפיון המשימות הבלתי מאוישות של סוכנות החלל האמריקנית, תכנון מפורט של הגשושיות, ניהול הפרויקטים עד לשלב בניית הגשושית, הקמת צוותי מדענים לניתוח הנתונים שייתקבלו מהגשושיות, ניהול משימות החלל בפועל דרך שורה של מרכזי בקרה בקומפלקס המרכז, הפקת תוצרי המשימות והפצתן.
גם אני

בהופעות

את השיר שרה פלס לראשונה קצת אחרי צאת הסינגל הראשון מהאלבום, בהופעה שלה בינואר 2013 בצוותא. היא שרה את השיר בליווי פסנתר בלבד.
השיר נכלל בסיבוב ההופעות שלה "איך שהשמש תזרח". היא שרה אותו כהדרן.

אזכורים נוספים

פלס התארחה בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים בשנת 2014. המשתתפים בתוכנית חולקו לשתי קבוצות. אחת מהן קיבלה משימה לביצוע, בה נדרשה להקליט את השיר ולצלם לו קליפ.