google/wiki40b huggingface dataset:
דאל

דאל (בהינדי: दाल, בבנגלית: ডাল או দাল) הוא מאכל הודי המבוסס על קטניות, בדרך כלל עדשים, שעועית או אפונים ולעיתים גם גרגירי חומוס או מש. הדאל הוא מאכל מקובל בהודו, פקיסטן ובנגלדש. בדרום הודו, מהווה הדאל גם את אחד ממרכיבי הסמבאר. מקור שמו של המאכל במילה בשפת הסנסקריט שפירושה "לחלק". בדרך כלל הוא נאכל לצד אורז וירקות או רוטי.
חיים מרדכי קאטץ

הרב חיים מרדכי קאטץ (ג' בניסן ה'תרנ"ד, 9 באפריל 1894 - י"ב בכסלו ה'תשכ"ה, 17 בנובמבר 1964) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי.
מנהלה הרוחני של ישיבת טלז בטלז, ליטא, ולאחר מלחמת העולם השנייה מייסד וראש ישיבת טלז בקליבלנד, אוהיו. חבר מועצת גדולי התורה ודמות בולטת בהנהגה החרדית של יהדות ארצות הברית.

ביוגרפיה

נולד בשאדובה שבמחוז פוניבז', ליטא. בצעירותו למד אצל הרב יוסף יהודה לייב בלוך שבאותה תקופה שימש כרב העיר. בשנת 1910 עבר ללמוד אצל הרב ברוך בר ליבוביץ בישיבת כנסת בית יצחק שבפרבר הקובנאי סלובודקה. בזמן מלחמת העולם הראשונה שהה שנתיים בישיבת וולוז'ין ועם תום המלחמה חזר ללמוד אצל רבו הרב בלוך, שכיהן כבר כראש ישיבת טלז. שנים ספורות אחר כך נישא לבתו של רבו.
זמן מה לאחר נישואיו התמנה כראש המכינה לצעירים שליד ישיבת טלז שהיה פעיל בהקמתה, הוא הרחיב את פעילותו החינוכית כשהשתתף בהקמת תנועת הנוער האגודתי "צעירי אגודת ישראל". עם הקמת הגימנסיה העברית לבנות "יבנה" בטלז ב-1921, עמד בראש ועד ההנהלה שלה לצד גיסו הרב אליהו מאיר בלוך. ב-1924 התמנה לעמוד בראש כולל האברכים שבישיבת טלז ובהמשך בראשות התוכנית להכשרת רבנים של הכולל. ב-1938 נבחר במהלך הכנסייה הגדולה השלישית של אגודת ישראל, כחבר הוועד הפועל העולמי של התנועה.
מאז פטירת חמיו ב-1929 ומינויו של גיסו הרב אברהם יצחק בלוך לעמוד בראש הישיבה, שימש כר"מ ומנהל הישיבה כמו גיסו הרב אליהו מאיר בלוך. מיד בראשית מלחמת העולם השנייה נשלחו השנים לארצות הברית כדי לארגן את העברת הישיבה ותלמידיה לשם. הקשר עם אירופה ניתק בשלב כלשהו והשנים שהשאירו משפחות בטלז שבליטא המשיכו במאמציהם להקמת הישיבה החדשה. בז' בחשוון ה'תש"ב, 28 באוקטובר 1941. אשתו ועשרת ילדיו נספו בשואה עם קהילת יהודי טלז.
לאחר המלחמה היה שותף למאמצי השיקום של עולם הישיבות הליטאי, כראש ישיבת טלז בקליבלנד בצוותא עם גיסו הרב בלוך, ולאחר פטירתו של האחרון בראשית 1955 כראש ישיבה יחיד. הוא היה חבר במועצת גדולי התורה ודמות בולטת בהנהגה החרדית של יהדות ארצות הברית.
הרב קאטץ לקה בהתקף לב ונפטר בוויקליף, אוהיו  בי"ב בכסלו ה'תשכ"ה, 17 בנובמבר 1964. ארונו הועלה לקבורה בישראל ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
הנסיכה דזירה, ברונית סילפברכיאלד

ביוגרפיה

דזירה נולדה ב-2 ביוני 1938 בארמון האגה השוכן במטרופולין של סטוקהולם, בו גם גדלה, לנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן ולזיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה. ב-1960 התלוותה לאחותה, הנסיכה בירגיטה לנסיעה לארצות הברית עבור חגיגות 50 שנה לייסוד הקרן האמריקאית-סקנדינבית (The American-Scandinavian Foundation), לכבוד ביקורן אורגן על ידי ראש עיריית שיקגו נשף במלון בעיר.
ב-5 ביוני 1964 היא נישאה לברון נילס אוגוסט סילפברכיאלד, ונולדו לה שלושה ילדים. מאז נישואיה היא התגוררה בטירת קוברג ובטירת גסבאדהולם הנמצאות בבעלות משפחתה, היא נוכחת מדי שנה בטקס הענקת פרס נובל ולוקחת חלק באירועים של משפחת המלוכה השוודית, היא נוהגת לעיתים קרובות ללבוש תכשיטים וכתרים השייכים למשפחת המלוכה.
אולריך פון הוטן

אולריך פון הוטן (21 באפריל 1488 - 29 באוגוסט 1523) היה אביר, משורר והומניסט גרמני.
אולריך נולד למשפחת האצילים פון הוטן, שהתגוררה בטירת שטקלנברג שבמדינת אסן, ואביו ייעד אותו לכמורה, ולשם כך שלח אותו למנזר בפולדה, אך אב המנזר שם לב לנטיית נפשו הלירית, והצליח להוציא אותו משם. לאחר מכן הסתכסך עם אביו, שדרש ממנו ללמוד משפטים, ואילו הוא נמשך לשירה, לפילוסופיה ולתאולוגיה. בשל כך הגיע כמעט לפת לחם, עד שמזכיר החצר של מיינץ, אייטלוולף פון שטיין, לקח אותו תחת חסותו. מאז למד אולריך באוניברסיטאות שונות בגרמניה, ובין השאר למד אצל יוהנס רויכלין, והפך בהשפעתו להומניסט. לאחר מכן התיידד עם מרטין לותר. הוא היה אף מכותבי "מכתבי אנשים חשוכים" שהוציאו מתנגדי הדומיניקנים אחרי 1510, בעקבות מאבקם של הדומיניקנים נגד רויכלין.
לאחר שהתחילו לנוע גלגלי תנועת הרפורמציה (1517), הצטרף אולריך במלוא המרץ וההתלהבות לתנועה הפרוטסטנטית וניסה לשכנע את הקיסר החדש, קרל החמישי, שהיה ידידו, וכן את הנסיך הבוחר אלברט ממיינץ, אך ללא הצלחה.
ב-1522 הקים ביחד עם ידידו, איש הצבא פרנץ פון סיקינגן ברית אבירים למען הרפורמציה "אבירי המהפכה", וניסו לתקוף את ארצו של הנסיך הבוחר מטריר, אך הובסו.
בסוף ימיו ניסה להשפיע על מלומדים שונים, שהנודע שבהם היה ארסמוס מרוטרדם, אך הלה סירב להפגש עמו, על אף שאולריך הגיע, כמעט גוסס, עד בזל במיוחד בשביל להיפגש עמו.
אולריך מת ב-1523 בציריך ממחלת העגבת והוא אחד המקרים הראשונים המתועדים של מתים ממחלה זו.
פרשת רשות המיסים

פרשת רשות המיסים היא פרשה שנחשפה בישראל בתחילת 2007, ובה התערבו גורמים חיצוניים בקביעת מינויים ברשות המיסים בישראל, ובראשם מינויו של ראש הרשות, ג'קי מצא, שנאלץ לפרוש מתפקידו בעקבות חשיפת הפרשה. שמונה מהחשודים בפרשה, מהם חמישה עובדי רשות המיסים, הועמדו לדין והורשעו.
הפרשה נודעה לציבור ב-2 בינואר 2007, עם זימונם לחקירה משטרתית של 22 חשודים ומעצרם של אחדים מהם: ראש רשות המיסים ג'קי מצא, קודמו בתפקיד איתן רוב, איש העסקים יורם קארשי וחשודים נוספים. שולה זקן, אחותו של קארשי וראש לשכתו של שר האוצר ולאחר מכן ראש הממשלה, אהוד אולמרט, נשלחה למעצר בית.
במסגרת הסדר טיעון הודה מצא שקובי בן-גור ויורם קארשי סייעו לבחירתו למנהל רשות המיסים, ובעקבות זאת נענה לדרישותיהם למנות ולקדם עובדים ברשות המיסים.
שולה זקן הורשעה במרמה והפרת אמונים בפרשה זו, על שסייעה למקורבים להתמנות לתפקידים בכירים ברשות.
היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, ציין שהפרשה הייתה חמורה במיוחד ואם לא הייתה נחשפת, תוך זמן קצר כל צמרת רשות המיסים הייתה מאוישת באנשים שהיו חייבים את מינויים לגורמים בעלי עניין מחוץ למערכת. מזוז הוסיף כי: "זה הדבר הכי קרוב שהגענו אליו של השתלטות עוינת של גורמים בעלי עניין על אחת המערכות הציבוריות הכי רגישות. לכן, בעיני זו הפרשה הכי חמורה. פה הנגע העמיק לתוך הגוף והפך ממש לסרטני."

חשדות להעלמת מידע מהחקירה-פרשת המכולה המוברחת

קטע זה עוסק באירוע אקטואלי או מתמשך. הנתונים בנושא זה משתנים במהירות, ועל כן ייתכן שהם חלקיים, לא מדויקים או לא מעודכנים.
בנובמבר 2017, פורסמה חוות דעת של נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות דוד רוזן, אשר בה ציין כי מצא שיש ממש בתלונה שהגיש רפי רותם כנגד סגירת התיק על ידי רות דוד תוך שלושה ימים במהלך 2004. רוזן העלה חששות לגבי טיוח, לאור זאת שהתיק בוער בזמן לא ידוע ואי תיעוד הביעור, לאחר דרישת הנציבה הקודמת הילה גרסטל ומעצרה של רות דוד. כן מתח ביקורת על היעדר כל תיעוד לפניות של דוד רותם בעניין זה, מה שמעלה חשד למחיקת המידע במערכת הממוחשבת.
בדצמבר דווח בעיתון גלובס על פרשייה שבה חוקר המכס עו"ד חיים שצ'ופק, אחד מ"קבוצת 15 החוקרים", מצא הצהרה כוזבת על שווי מכולה וחרף זאת המכולה שוחררה מבלי לנקוט בצעדים כנגד הנציג שבא לשחרר אותה. נמצא קשר בין המכולה לשמעון בלולו, אחד מנאשמי פרשת ב. יאיר (בה הואשמו רות דוד ורונאל פישר בשיבוש הליכי משפט) ופעיל בעל השפעה במרכז הליכוד, זאת לפי עדות מקור מודיעיני שצולם בחקירה במשטרה. לפי העדות לכאורה, התקבלה הוראה מלשכת שר האוצר בנימין נתניהו לשחרר את המכולה, אך הקלטת לא נכללה בדו"ח שנמסר לעיונו של דוד רוזן על ידי מנחם מזרחי, סגנה של רות דוד. המקור דיווח על חשש כי נחשף וביוני 2005 נמצא מת עם שקית על ראשו. אלמנת המקור תבעה את המדינה על הפקרת המקור אך טרם שלב ההוכחות בתביעה, הפרקליטות הודיעה כי ישולם לאלמנה פיצוי.
המידע העולה מחוות הדעת של מזרחי ורוזן מצביע על חשדות לקשר בין בכירים באגף חקירות מכס (שמואל גונן), רשות המיסים (רפי עמיאל) ואחרים לעבריינים העוסקים בהברחה.
בריגיטה טופט

בריגיטה טופט (בדנית: Brigitte Toft) הייתה אוניית משא דנית שנחכרה על ידי חברת צים, אשר עברה לראשונה את מצרי טיראן בדרכה לאילת, לאחר נסיגת צה"ל מסיני בחודש מרץ 1957 וביולי אותה שנה עברה את תעלת סואץ בדרכה לחיפה אך העיתונאי הישראלי רפי נלסון, שהיה על סיפונה, נעצר על ידי המצרים.
באביב 1957, עם השלמת נסיגת צה"ל מסיני ועזה, נותר לממשלת ישראל לראות אם יישמר חופש השיט במצרי טיראן. ישראל החליטה להעביר במְצרים מטענים על גבי ספינות זרות שאינן נושאות דגל ישראל. הראשונה הייתה "בריגיטה טופט" שנחכרה על ידי חברת צים. הספינה השתייכה לחברת הספנות "יוטלנד" שבבעלותו של הדני יאנס טופט, שהעניק לה את שמה של בת אחותו אינגה טופט. ספינה אחרת ה"אינגה טופט" נשאה את שמה של בת משפחה אחרת.
הבריגיטה טופט בת 3,500 טון הטעונה במטען של חמניות ובוטנים ליצור שמן עברה ב-24 במרץ 1957 את המצרים ללא הפרעה והגיעה ב-25 במרץ לנמל אילת. ספינה של חיל הים יצאה לקראתה ועל סיפונה הציר השוודי בישראל, עיתונאים ישראלים ועיתונאי חוץ. עם עלותם לאונייה הוזמנו לתאו של הקברניט האנס לולק להרמת כוסית. הקברניט סיפר כי הספינה הפליגה מנמל קייפטאון בדרום אפריקה, עגנה בדרכה בג'יבוטי והגיעה למצרי טיראן בשעת ערב מוקדמת, אך הקברניט העדיף לעבור במצרים רק למחרת באור יום. אנשי צוות הספינה הוזמנו לקבלת פנים בבית החייל באילת. 
מאילת הפליגה הספינה לנמלי אפריקה ואסיה כשהיא נושאת מטען של מלט ואשלג. חופש השיט במצרי טיראן הפך לעובדה. המצרים נשארו פתוחים בערבותה של ארצות הברית למעבר ספינות וסחורות לישראל במשך עשר השנים שלאחר מכן.
באחת מהפלגותיה הסדירות של הספינה לנמלי אסיה, בעת שהגיעה לנמל רנגון, פרקה בו מטען של מלט והעמיסה מטען של אורז, פרצה בה ב-21 במאי 1957 דליקה. במשך 7 שעות עמלו הכבאים להשתלט על האש וחדר המכונות של הספינה נפגע קשות.
TV3 (נורווגיה)

היסטוריה

שלא כמו המתחרים העיקריים שלו, TV2, NRK ו-TVNorge, הערוץ אינו משודר מנורווגיה אלא מהממלכה המאוחדת, וזאת על אף שהערוץ מכוון לצופים בנורווגיה. עקב העובדה כי הוא משודר מחוץ למדינה, הערוץ פטור מחוקי הפרסומות של נורווגיה, שנחשבים קפדניים ביותר וכוללים איסור על שידור פרסומות המיועדות לילדים או קטיעת תוכניות למטרת פרסומות ("ברייקים"). כמו כן, בניגוד לערוצים העיקריים, הערוץ לא היה זמין במערך הערוצים האנלוגי הקרקעי במדינה, וניתן היה לקלוט את הערוץ רק באמצעות צלחת לווין או כבלים. עם זאת, מאז השקת מערך השידורים הדיגיטלי באוקטובר 2007, הפכו שידורי הערוץ לזמינים באופן חופשי.
ב-3 באוגוסט 2009 השיק הערוץ חזות חדשה וסמליל חדש ובהם בולט הצבע סגול. על אף שהזהות החדשה קיימת גם בערוצים המקבילים בדנמרק והונגריה, TV3 בנורווגיה היה הראשון שהכניס לשימוש את האריזה החדשה.
ב-1 באוגוסט 2011 החליף הערוץ את האריזה שלו באריזה אחרת, ובה שימוש ניכר בצבע צהוב. ביתר המדינות קיימת עדיין החזות הישנה.
מרחב (CAT(k

במתמטיקה, מרחבי (CAT(k הם מרחבים מטריים מטיפוס מיוחד: המשולשים שלהם "דקים" יותר ממשולשי-ההשוואה במרחב סטנדרטי בעל עקמומיות קבועה k. העקמומיות של מרחבי  היא לכל היותר k בכל נקודה. את המונח  טבע מיכאיל גרומוב ב-1987, כראשי-תיבות של המתמטיקאים אלי קרטן (C), אלכסנדר אלכסנדרוב (A) וויקטור אנדרייביץ' טופונוגוב (T). 
ההפרדה האמיתית היא בין המקרים k<0, k=0 ו- k>0, מכיוון שמרחבי  אפשר לכייל למרחבי  אם לשני הפרמטרים k ו- 'k אותו סימן. מרחבי (CAT(0 שלמים קרויים גם "מרחבי הדמר", על-שם המתמטיקאי הצרפתי ז'אק אדמר.

מרחבי המודל

עבור מספר ממשי k, מסמנים ב-  את המשטח היחיד שהוא פשוט קשר בעל עקמומיות קבועה k. לדוגמה,  הוא המישור האוקלידי  עם המטריקה הרגילה שלו;  הוא ספירת היחידה במרחב האוקלידי התלת-ממדי, ו-  הוא המישור ההיפרבולי. 
אם k>0, הקוטר של המרחב הוא  (אחרת הקוטר אינסופי).

משולשי השוואה

נקבע k ממשי. נניח ש- X הוא מרחב מטרי ו- T משולש שקודקודיו p,q,r; אם k>0, נניח שקוטר המשולש אינו עולה על . אז קיים ב- משולש יחיד, עד כדי איזומטריה, שבו המרחקים בין הקודקודים שווים לאלה של T. משולש זה נקרא משולש ההשוואה של T.

תנאי 
  
    
      
         
        
          
            CAT
          
        
        (
        k
        )
      
    
    {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(k)}

נניח ש- הוא מרחב גאודזי, כלומר, מרחב מטרי שבו יש מסילה גאודזית המחברת כל שתי נקודות (מסילה גאודזית היא פונקציה , כאשר  הוא קטע על הישר הממשי, והמרחק מקיים  לכל ). אומרים שמשולש גאודזי D במרחב X (משולש שצלעותיו הן מסילות גאודזיות המחברות את הקודקודים) מקיים את "תנאי ", אם המרחק בין כל שתי נקודות על הצלעות של D קטן או שווה למרחק בין הנקודות המתאימות על משולש ההשוואה שלו, 'D במרחב . 
המרחב X נקרא מרחב , אם כל משולש גאודזי (שקוטרו, אם k>0, אינו עולה על ), מקיים את תנאי . אומרים שמרחב מטרי (אפילו אם אינו גאודזי) הוא "בעל עקמומיות k לכל היותר", אם לכל נקודה שלו יש סביבה קמורה-גאודזית (סביבה הכוללת עם כל שתי נקודות גם קו גאודזי המחבר אותן), המקיימת את תנאי . מרחב בעל עקמומיות 0 לכל היותר הוא "מרחב בעל עקמומיות שאינה חיובית". 
התנאי  הולך ומתחזק כאשר k מקבל ערכים נמוכים יותר: אם , אז כל מרחב  הוא גם מרחב . מאידך התכונה סגורה במובן הבא: מרחב שהוא  לכל , הוא גם .

דוגמאות

המרחב  הוא . 
המרחב האוקלידי  (מכל ממד) הוא .
המרחב ההיפרבולי  (מכל ממד) הוא .
ספירת היחידה  (בכל ממד) היא  (אבל לא ). ספירה ברדיוס r (ולכן מעקמומיות ) היא .
כל מרחב נורמי המקיים איזשהו תנאי  הוא מרחב מכפלה פנימית.
אם מנקבים את המישור האוקלידי בנקודה, המרחב הנותר אינו גאודזי, ולכן אינו . מאידך, לכל נקודה יש סביבה קמורה-גאודזית שהיא , ולכן המישור המנוקב הוא מרחב בעל עקמומיות שאינה חיובית.
עץ הוא מרחב  לכל k.
כל מרחב , עבור k<0, הוא מרחב . בפרט, מרחבים כאלו הם כוויצים.

תכונות של מרחבי 
  
    
      
         
        
          
            CAT
          
        
        (
        k
        )
      
    
    {\displaystyle \ {\mbox{CAT}}(k)}

יהי X מרחב .

היפרבוליות

כל מרחב  (עבור ) הוא מרחב היפרבולי. מרחב  הוא היפרבולי אם ורק אם אין לו תת-מרחב איזומטרי למישור האוקלידי  (עם המטריקה הרגילה).
עוד יסופר

עוד יסופר הוא שיר מאת נתן אלתרמן המתאר את תחושותיו מליל ה-14 ביולי 1956, בו נכח המשורר בעת פריקתם החשאית של כלי שריון שהגיעו לישראל מצרפת ערב מבצע סיני במסגרת מבצע יונה. הצנזורה הצבאית אסרה את פרסום השיר, אך המשורר מסר עותק לראש הממשלה דוד בן-גוריון. בעת פרסום המבצע לציבור, ב-15 באוקטובר הקריא בן-גוריון את השיר המלא מעל בימת הכנסת, בכך היה זה השיר העברי הראשון שהוקרא במלואו מעל בימת המשכן. למחרת נדפס השיר במדורו של אלתרמן הטור השביעי ב"דבר" ובמקביל בעיתונים "למרחב" ו"הארץ" (תחת הכותרת "לילה ללא תואר ושם") השיר שב ונדפס עם תיקונים בכרך השני של שירי "הטור השביעי" תחת הכותרת אחד הלילות.
קולטון אייברסון

קריירה

קולטון שיחק במשך שלוש עונות במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מינסוטה ועוד עונה בקבוצת אוניברסיטת המדינה של קולורדו, בה כיכב עם ממוצע של 14.2 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז MWC.
ב-‏2013 נבחר בדראפט ה-NBA במקום ה-53 על ידי אינדיאנה פייסרס, והזכויות עליו עברו לבוסטון סלטיקס, בה שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA.
ב-2014 שיחק בבשיקטאש הטורקית. בעונה שלאחר מכן חתם במדי קבוצת קאחה לבורל ויטוריה מספרד.
ב-2015 שיחק בקבוצה הטורקית פינאר קרשיאקה שהייתה אלופת ליגת העל הטורקית.
ב-2016 חתם בקבוצת מכבי תל אביב.
ב-24 בינואר 2018 חתם אייברסון באנדורה מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה. ב-16 ביולי של אותה שנה חתם לעונה אחת בטנריפה מליגת העל הספרדית.
ביולי 2019 חתם בזניט סנקט פטרבורג מליגת VTB.
רונלד ג'ין סימונס

רונלד ג'ין סימונס (באנגלית: Ronald Gene Simmons; ‏15 ביולי 1940 - 25 ביוני 1990) היה נגד בחיל האוויר האמריקאי בדימוס שרצח 16 בני אדם במסע רצח שנמשך שבוע בשנת 1987. 14 קרבנותיו הראשונים היו כל בני משפחתו - אשתו, בניו ובתו, כלתו וחתנו ונכדיו.

מסע הרצח

זמן קצר לפני חג המולד של שנת 1987, החליט סימונס להרוג את כל בני משפחתו. בבוקר 22 בדצמבר, רצח את בנו ואשתו בביתם בדובר שבארקנסו בירי אקדח בקוטר 22 מ"מ. לאחר מכן רצח את שאר ילדיו בזה אחר זה כשהגיעו לביתם. הוא טמן את הגופות בחצר הבית.
בשעות הצהריים של 26 בדצמבר הגיעו שאר בני המשפחה לביקור חג המולד, בנו של סימונס בילי ואשתו רנטה היו הראשונים שנרצחו, שניהם נורו למוות. לאחר מכן חנק סימונס את בנם, נכדו, וירה למוות בבתו הבכורה שילה ובבן זוגה דניס מקנאלטי, ושוב חנק שניים מנכדיו. סימונס הניח את גופותיהם של כל בני משפחתו בשורות מסודרות בסלון הבית כשהן מכוסות במעילים ובמפה. גופותיהם של שני הנכדים היו עטופות ביריעות פלסטיק במכוניות נטושות בקצה השביל.
לאחר הרצח הלך סימונס לשתות לשוכרה בבר מקומי, ולאחר מכן חזר לביתו. מתעלם מהגופות השוכבות סביבו, בילה את שארית הערב ואת יום המחרת כשהוא שותה בירה וצופה בטלוויזיה.
בבוקר 28 בדצמבר, נסע סימונס לעיירה רוסלוויל, נכנס למשרד עורכי דין, והרג את פקידת הקבלה, אישה צעירה בשם קאתי קנדריק, שבה היה מאוהב אך נדחה על ידה. משם המשיך במסע הרג במרכז המסחרי של העיירה, עד שהניח את נשקו וישב לשוחח עם מזכירה במשרד מקומי כשהם ממתינים להגעת המשטרה. סימונס מסר את נשקו לשוטרים ללא התנגדות.
הוא הוליך את חוקריו לביתו ולמקום קבורת חלק מן הגופות בחצר הבית. 
סימונס הואשם ב-16 מקרי רצח, נמצא אשם, ונידון למוות. הוא סירב לערער על גזר דין המוות, וביקש מבית המשפט לבצע את גזר הדין במהירות. ב-31 במאי 1990 חתם מושל ארקנסו, ביל קלינטון (לימים נשיא ארצות הברית), על צו ההוצאה להורג של סימונס, והוא הוצא להורג ב-25 ביוני אותה שנה בזריקת רעל כבקשתו. גופתו לא נדרשה והוא נקבר בקבורה ציבורית.
לקסינגטון (CV-2)

תכנון ופיתוח

תכנון הלקסינגטון החל ב-1916, וכוונת המתכננים הייתה לבנות סדרה של סיירות מערכה, אך הפיתוח התעכב בגלל מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, החלה בניית הלקסינגטון, והנחת השדרית החלה ב-8 בינואר 1921. כשנה לאחר מכן נעצרה בניית האונייה, ולאחר הוועידה הימית בוושינגטון שבה נאסרה בניית אניות מערכה  וסיירות מערכה, שינו מתכנניה את יעודה לנושאת מטוסים. ביולי 1922 חודשה בנייתה, הפעם כנושאת מטוסים. לקסינגטון הושקה ב-3 באוקטובר 1925, ונכנסה לשירות ב-14 בדצמבר 1927.
אורך סיפון ההמראה של הלקסינגטון היה 264 מטרים, ושתי מעליות קישרו בינו לבין סיפון ההאנגרים, ששיטחו היה 3,114.9 מ"ר. את האונייה הניעו ארבעה מדחפים, שכל אחד מהם הופעל על ידי מנוע חשמלי בהספק של 22,500 כוחות סוס. את החשמל למנועים סיפקו ארבעה טורבו-גנרטורים של חברת ג'נרל מוטורס, ואת הקיטור לטורבינות סיפקו 16 דוודים.
בעת הבנייה, לא האמינו המתכננים שמטוסים יכולים לספק הגנה מספקת עבור נושאת המטוסים, ולכן התקינו עליה ארבע סוללות תותחים ימיים בקוטר 8 אינץ'. בנוסף, ברחבי האונייה הותקנו תותחי נ"מ בקוטר 3 אינץ' וחמישה אינץ', ומאוחר יותר גם נוסף תותח אורליקון.

היסטוריה מבצעית

לאחר כניסתה לשירות, הפך נמל לוס אנג'לס לבסיס הבית של לקסינגטון. בשנת 1929 הכתה את מדינת וושינגטון בצורת, שגרמה לירידת מפלס המים באגם קושמן, שהזין את תחנת הכוח ההידרואלקטרית שסיפקה חשמל לעיר טקומה. לקסינגטון נשלחה לעיר, וכבלי חשמל חוברו לגנרטור שלה, והאונייה סיפקה לעיר חשמל במשך חודש שלם, מה-17 בדצמבר ועד ה-16 בינואר 1930.

מלחמת העולם השנייה

ב-5 בדצמבר 1941, הורה מפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית אדמירל האסבנד קימל, ל"כוח משימה 12", שכלל את לקסינגטון, שלוש סיירות כבדות וחמש משחתות, להפליג לאטול מידוויי כדי להביא לשם 18 מטוסי SB2U וינדיקטור של חיל הנחתים האמריקני. בבוקר ה-7 בדצמבר, עם תחילת ההתקפה על פרל הארבור, נמצא כוח משימה 12 500 מילים ימיים (930) ק"מ דרומית-מזרחית למידוויי. מספר שעות לאחר מכן, קיבל מפקד כוח המשימה, אדמירל משנה ג'ון ניוטון, הוראה להפליג לנקודת מפגש 100 מילים ימיים מערבית לאי ניאיהאו, תוך כדי שהוא מחפש אחר נושאות המטוסים היפניות. לאחר שלא התגלו עקבות היפנים, שב כוח משימה 12, ולקסינגטון, לפרל הארבור ב-13 בדצמבר. בחודשיים לאחר מכן לקחה לקסינגטון חלק בסיורים של הצי האמריקני במרכז האוקיינוס השקט.
הבסיס היפני ברבאול, שמטוסיו חלשו על דרום מערב האוקיינוס השקט, ובכך סיכנו את קווי התקשורת בין ארצות הברית ואוסטרליה, היווה איום על בעלות הברית, שהחליטו לפשוט עליו באמצעות מטוסים מנושאות מטוסים. לקסינגטון נשלחה, במרכזו של כוח משימה 11, כדי לערוך את הפשיטה, אך לאחר שנתגלה הכוח החליט מפקדו לסגת. למרות זאת התפתח קרב אוויר, שבו ניצחו האמריקנים.

הנצחה

עם היוודע דבר אובדנה, הציעו פועלי מספנת קווינסי, בה נבנתה לקסינגטון עשרים ואחת שנים קודם לכן, למזכיר הצי של ארצות הברית פרנק נוקס לשנות את שמה של אחת מנושאות המטוסים מסדרת אסקס שנבנתה שם באותה עת מ"קאבוט" ללקסינגטון. נוקס הסכים, ונושאת המטוסים לקסינגטון החדשה נכנסה לשירות ב-17 בפברואר 1943. לקסינגטון החדשה הייתה לאוניית הדגל של כוח משימה 58 בקרב ים הפיליפינים ביוני 1944, ונשארה בשירות פעיל עד 1991.
רבה בר אבוה

האם היה רבה בר אבוה "ריש גלותא"?

לדעות אחדות שימש רבה בר אבוה במשרת ריש גלותא (ראש הגולה) - המשרה היהודית הרמה ביותר בגלות בבל. הבסיס לכך הוא הצלבה של שלשה מקורות - שניים בתלמוד ואחד באגרת רב שרירא גאון: בתלמוד מסופר כי רבה בר אבוה ביקש להשיא את בתו לרב נחמן. עוד עולה מן התלמוד, כי אשתו של רב נחמן - ילתא - הייתה בתו של ריש גלותא. בנוסף, רב שרירא גאון מעיד כי הוא צאצא של רבה בר אבוה, וכותב עליו "ומן דבית נשיאה הוה", כלומר "וממשפחת הנשיא היה". מצירוף מקורות אלו למד מחבר סדר הדורות, כי חותנו של רב נחמן היה רבה בר אבוה, וכי הוא שימש במשרת ריש גלותא. בעקבות סדר הדורות כתבו כך גם שי"ר, אייזיק הירש וייס ועוד. וייס אף מוסיף כי "ככל ראש הגולה היה עשיר כל ימיו", ומצביע על מקור בתלמוד לקביעה זו.
לעומתם כותבים חוקרים אחרים, כי קביעה זו שגויה מכל וכל. ראשית הם דוחים את הראיה מאגרתו של רב שרירא גאון, ומצביעים על כך שהגאון לא כתב שרבה בר אבוה היה הנשיא, אלא ממשפחת הנשיא. יתירה מכך, הגאון עצמו מדגיש, שכל ידיעתו על קרבתו של רבה בר אבוה למשפחת הנשיא נובעת רק מצירוף ידיעתו האישית על כך שהוא עצמו מצאצאי רבה בר אבוה, עם מסורת משפחתית עתיקה שהם ממשפחתו של ריש גלותא. אם כן, דבר זה לא מבואר בשום מקור קדמוני, ולכן הסיק זאת רב שרירא מתוך צירופי העובדות הגנאלוגיות.
ההוכחה מצירוף המקורות מהתלמוד הבבלי נדחית אף היא, משום שלא נאמר במפורש שרבה בר אבוה השיא את בתו לרב נחמן, אלא רק שהוא שקל לעשות כן, וביקש שיבררו האם רב נחמן אינו סריס. לא מוזכר בשום מקום שנישואין אלו יצאו לפועל, וככל הנראה לא הייתה ילתא בתו של רבה בר אבוה, אלא בתו של ראש הגולה, שהיה אדם אחר. זו דעתו של ר' יצחק אייזיק הלוי. ר' אהרן היימן כותב שסביר שילתא אשתו של רב נחמן אכן הייתה בתו של רבה בר אבוה, אך בכל זאת טוען שהוא לא היה ריש גלותא, כי באותו זמן מר עוקבא היה ריש גלותא. בנוסף, התלמוד מתאר שרבה בר אבוה היה עני מרוד, ורק לאחר פגישה עם אליהו הנביא העשיר, דבר שאינו סביר לריש גלותא שהיה עשיר מעצם תפקידו.

אישיותו

אין בידינו עדויות תלמודיות רבות על חייו ומשפחתו, אך ניתן להסיק שרבה בר אבוה נחשב אף בדורו לאחד מגדולי האמוראים, ולכן נתמנה לרבה של העיר מחוזא, אחת הערים היהודיות החשובות בבבל. לרבה בר אבוה הייתה ישיבה, ובה נמצאו קובצי ברייתות שלא היו בידי האמוראים האחרים. 
בתלמוד מסופר שרבה בר אבוה זכה לגילוי אליהו. אודות ענוותנותו מובא כי הוא הצהיר שאינו בקי כלל בש"ס, אך אמרותיו הרבות בהלכה פזורות על פני התלמוד כולו.
NGC 185

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 9.2 והיא התגלתה ב-30 בנובמבר 1787 על ידי האסטרונום הגרמני ויליאם הרשל והוכנסה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1789 תחת הציון H II.707, כשהיא מתוארת כערפילית בהירה למדי, גדולה מאוד, עגולה באופן לא-סדיר ומתבהרת בהדרגה לכיוון מרכזה. בנו, ג'ון הרשל, הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 90, ובשנת 1888 ג'ון דרייר כלל אותה בקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 185, כשהיא מתוארת כפי שתוארה על ידי הרשל. בשנת 1944 זיהה האסטרונום ולטר באדה שמדובר בגלקסיה והעריך את המרחק אליה בכ-665,000 שנות אור, ולכן קבע שהיא שייכת לקבוצה המקומית.

מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8.2 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-4,800 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎7.2×10⁸‎ מסות שמש, כשתי אלפיות ממסת שביל החלב, אך רק כ-‎6.8×10⁷‎ מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים הנראים שבה, כך שלמעלה מ-90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. המרחק הזוויתי בין NGC 185 ובין NGC 147 הוא פחות ממעלה ולו המרחק שלה ושל NGC 147 משביל החלב היה דומה, אז המרחק בינה ובין NGC 147 היה פחות מ-40,000 שנות אור, ומכיוון שלשתיים מהירות רדיאלית דומה, הן היו קשורות כבידתית זו לזו, אולם מדידות עדכניות יותר מראות שהמרחק ביניהן גדול בהרבה והוא לפחות 200,000 שנות אור כך שככל הנראה אין קשר ביניהן. המתכתיות של NGC 185 היא נמוכה ועומדת על 5% מהמתכתיות של השמש, ורוב אוכלוסיית הכוכבים שלה זקנה, אך בניגוד ל-NGC 147 שבה אין יצירה של כוכבים חדשים, ב-NGC 185 יש גם אוכלוסייה של כוכבים צעירים חמים. נראה ש-NGC 185 היא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה והיא מקיפה את מרכזה במרחק שנע בין 460,000 שנות אור ובין 720,000 שנות אור בזמן הקפה של כ-6 מיליארד שנים.
סופת חול (סרט)

עלילה

משפחה בדואית מתקשה להתמודד עם מציאות חדשה כאשר ג'לילה (רובא בלאל-עספור), בת 42 ואם לארבע, מארחת את חתונתו השנייה של בעלה סולימאן (הייתאם עומארי), לכלה הצעירה ממנה ב-20 שנה. ליילה (למיס עמאר), בתה בת ה-18 שמנהלת קשר סודי ואסור עם בחור זר, מגלה שהאם יודעת על הקשר. האם שלא מוכנה להכיר בבחור הזר, אנואר (ג'לאל מסרוה), אוסרת על ליילה לפגוש אותו יותר. לאחר ירח הדבש, סולימאן עובר לגור בבית חדש עם אשתו החדשה, בצמוד לבית הקודם בו גר עם משפחתו מאשתו הראשונה. ג'לילה מתקשה לנקות, לכבס ולהכין אוכל מכיוון שהבית הישן סובל מהזנחה ואינו מחובר לחשמל.
אף על פי שהאם אוסרת, ליילה מפגישה בין אנואר שבו התאהבה לבין סולימאן. האב מסרב להכיר בו מפני שהוא לא מאותו שבט. האב הכועס, מבטיח את ליילה למוניר, בן למשפחה מאותו השבט. ג'לילה הכועסת, מסרבת בתוקף שליילה תינשא למוניר ואומרת לסולימאן שמוניר לא מספיק טוב ושיחפש מישהו אחר. בגלל זה, סולימאן מגרש את ג'לילה מהבית חזרה לבית אביה.
ליילה שלא רוצה שמשפחתה תתפרק, מסכימה להינשא בלית ברירה למוניר בהבטחה שאביה לא יגרש את אמה.

מועמדויות ופרסים

הסרט זכה במקום הראשון בדירוג חבר השופטים בפסטיבל סאנדנס בארצות הברית, וכן זכה במקום הראשון בפסטיבל ג'אנג'ו בקוריאה ובפסטיבל הקולנוע ירושלים. כמו כן, זכה הסרט בפרס הבחירה הרשמית בפסטיבל ברלין בגרמניה, פסטיבל שנחאי בסין ופסטיבל קרלובי וארי בצ'כיה.
בנוסף, זכה בשישה פרסי אופיר לשנת 2016 ובהם בפרס הסרט הטוב ביותר. נבחר לייצג את ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אולם לא נכלל לבסוף בין חמשת המועמדים בקטגוריה בטקס.
עופל בופל

העלילה

הדמות הראשית בסדרה היא ציפור גדולה מדברת ממין זכר אשר שמה המלא הוא "עופל בופל ימפפופל אליק בליק בם", אך היא מכונה בפי כל עופל בופל. לעופל בופל כוחות על-טבעיים, בעזרתם הוא מסוגל לשנות את גודלו וצבעו.
ילד בשם מתתיהו מוצא ספר קסמים ומביע משאלה שהציפור הבדיונית בספר תהיה אמיתית. משאלתו מתגשמת ובעקבות כך הוא יוצא למסע הרפתקאות בעקבות הוריו, זוג חוקרים אשר אבד בקוטב הצפוני, יחד עם עופל בופל, הנסיכה טוטו ועוזרת הבית שלו, גברת קוטרבאום. דודו הרשע של מתתיהו שחורי, יוצא אחריהם על מנת לוודא שמשימתם תיכשל וגם כדי לשים את ידיו על אוצר מסתורי. הוא נעזר לשם כך בבריון בשם נזק, איש צרפתי בשם קלוד פלאנל, ושודד ים בשם פייר, בעל תוכי ירוק וחכם.