google/wiki40b huggingface dataset:
השמלה (סרט)

עלילה

גיבורת הסרט הראשון, "השמלה", היא ספרנית בספרייה ציבורית (לאורה ריבלין) שפוגשת בחור צעיר הבא לשאול ספרים (אסי דיין) ומתאהבת בו. השניים עוברים בביתה של הספרנית לפני שהם יוצאים לבילוי, ופוגשים בשותפתה לדירה (ג'וזי כץ), מוזיקאית שמככבת בסרטי פרסומת. כשהשותפה מבקשת למדוד את שמלתה החדשה של הספרנית, היא לוכדת את תשומת לבו של הבחור והספרנית נותרת לבדה. 
גיבור הסרט השני, "המכתב", הוא בחור צעיר (מוטי ברכאן) שמפרסם מודעה בעיתון: "מכוער מחפש יפהפייה". בתגובה הוא מקבל מכתב עם תצלום של צעירה מקסימה (רינה גנור) ומחליט לחפש אחריה. כשהוא מוצא אותה הוא נוכח לדעת שהיא כבר תפוסה ואיננה מעוניינת בחבר חדש. 
בסרט השלישי, "תומאס חוזר", בחור צעיר (יאיר רובין), תומאס, חוזר לחייה של אשתו לשעבר, אילנה (גבי אלדור) החיה בדירה יחד עם בן זוגה גדי (אמיר אוריין). תוך כדי ניסיונות החיזור של תומאס אחרי אילנה, כל אחד מבין השלושה חווה את טעם הבדידות. בסיום הסרט תומאס עוזב את אילנה וגדי.
יתלה

יִתְלָה הייתה עיר מקראית בנחלת שבט דן, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.
העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי נחלת שבט דן בשפלת יהודה: "לְמַטֵּה בְנֵי דָן לְמִשְׁפְּחֹתָם יָצָא הַגּוֹרָל הַשְּׁבִיעִי, וַיְהִי גְּבוּל נַחֲלָתָם צָרְעָה וְאֶשְׁתָּאוֹל וְעִיר שָׁמֶשׁ וְשַׁעֲלַבִּין וְאַיָּלוֹן וְיִתְלָה".
יש המזהים את העיר עם "ח'רבת בית תול", כשני ק"מ צפונית מערבית לנווה אילן, על שלוחת הר הרוח, בשל הדמיון בשם ובשל הסמיכות היחסית לתל איילון ולתל שעלבים. מנגד יש המזהים את יתלה על פי כתב יד ותיקנוס B שם נכתב SILTHA, עם ח'רבת שלתא היא תל שילת אשר נמצאת ליד המושב שילת.
על סמך זיהוי זה, נתנה ועדת השמות הממשלתית את השם "נחל יתלה" לנחל היוצא מאזור הר הרוח.
בחורבה שרידי מבנים קדומים, ובהם גם אבן מיל רומית.
קרח (סרט)

תקציר עלילת הסרט

נדיה היא מחליקה אומנותית על הקרח שאושפזה עקב טעות בן זוגה שהביאה לכך שהיא מרותקת לכסא גלגלים ומאבדת את יכולתה להגשים את חלומה, אך היא פוגשת בסשה, שחקן הוקי קרח שמאלץ אותה לשוב ולחלום ולשאוף לחזור לקרח.

הפקה

צילומי הסרט נערכו בהיכלי הקרח השונים במוסקבה, בעוד צילומי החוץ נערכו באירקוטסק ובסמוך לאגם הבאיקל.

סרט המשך

זמן קצר לאחר צאת הסרט המפיק פיודור בונדרצ'וק הודיע כי ז'ורה קריז'ובניקוב יביים סרט המשך בשם "קרח 2" עם השחקנים הראשיים שישובו לגלם את דמויותיהם גם בסרט ההמשך, שמתוכנן לצאל לאקרנים ב-14 בפברואר 2020.
מתן

גאוגרפיה

מתן הוא יישוב קהילתי המשתרע על פני כ- 570 דונם וממוקם צפונית לקיבוץ חורשים, היישוב הקהילתי נירית ומושב ירחיב, בגבול השרון המזרחי והשומרון. סמוכים לו היישובים הערבים - ישראלים כפר ברא וג'לג'וליה, ובקצה היישוב עוברת חומת בטון גבוהה המפרידה בינו לבין הכפר הפלסטיני חָבְלֶה. הערים הגדולות הסמוכות למתן הן: כפר סבא, הוד השרון וראש העין. בסמוך ליישוב עובר נחל קנה שהוא נחל אכזב. מתן הוא יישוב של בתים צמודי קרקע על אדמות מנהל. היישוב שייך למועצה אזורית דרום השרון ומנוהל על ידי ועד מתנדב נבחר.

היסטוריה

החזון להקמתו של היישוב מהווה חלק מחזונו הכולל של אריאל שרון להקים את יישובי הכוכבים, שרשרת של יישובים יהודיים על "קו התפר" או "הקו הירוק" של גבולות 1967, לצורך עיבוי ההתיישבות היהודית והתשתית ההגנתית של הקו, לאור השלכות האינתיפאדה הראשונה. במהלך שנת 1991 הוציא משרד השיכון מכרז על אדמות שהפשיר "מינהל מקרקעי ישראל". שר השיכון באותה עת, אריאל שרון, ביקש לספק מגרשים לזוגות צעירים עבור בנייה צמודת קרקע במחיר סמלי, ולאפשר להם בנייה מרוכזת באמצעות עמותות כדי להוזיל את העלויות. תחילת האכלוס שלו הייתה בשנת 1995.

דמוגרפיה

נכון לינואר 2013 גרים ביישוב כ- 800 משפחות - רובן יהודיות ואחת שומרונית, וסה"כ כ-4000 תושבים. בסוף 2017 החלה בנייה של כמה עשרות יחידות דיור לכיוון היישוב הסמוך נירית.

שם היישוב וסמלו

ההשראה לשם "מתן" לקוחה מן התנ"ך, ספר משלי, יח', טז': 
מתן אדם ירחיב לו
— ספר משלי, פרק י"ח, פסוק ט"ז
.
פירוש הפסוק: נתינה לאחֵר מרחיבה את לבו ואת דעתו של אדם. 
השם נבחר גם בשל סמיכותו של היישוב לכפר הפלסטיני ראס עַטייָה, שפירוש שמו "פסגת המתנה", וליישוב ירחיב אשר צמוד אליו.
סמל היישוב נבחר לאחר שעוצב על ידי אחד מילדי בית החינוך, שזכה בתחרות עיצוב הסמל ליישוב החדש. סיסמת היישוב, המכילה את מהותו היא: "מתן – אופי עם יופי" – שילוב בין היופי הפסטורלי של השרון-שומרון, לבין האופי – אוכלוסייה חילונית ברובה, עובדת ומשכילה, אם בכוחות הביטחון, אם בהייטק, במגזר הציבורי והפרטי ועוד; קהילה שמשקיעה רבות בעשייה למען הזולת ולמען הסביבה, ושומרת על שכנות טובה עם הכפרים בסביבה.

מוסדות היישוב

היישוב מנוהל על ידי ועד מקומי המונה 10 חברי ועד מתנדבים. במתן צוות של עובדי הוועד המקומי בראשם עומד המזכ"ל. המזכ"ל הראשון של היישוב, אמיר עשבי, בשנים 1998 ועד 2008, אנשי אחזקה וביטחון. ביישוב גני ילדים, בית ספר יסודי, מתנ"ס, בית כנסת אורתודוקסי, שני מרכזי מחזור, מרכז שיטור קהילתי (מש"ק), סניף של תנועת הנוער "האיחוד החקלאי", מועדון נוער, אולם ספורט, בריכה ומרכז מסחרי. 
תלמידי התיכון לומדים ברובם בתיכון האזורי "עמי אסף" הסמוך לבית ברל, שבכפר סבא. 
במתן מערך ביטחון יישובי הכולל: קב"ט, סייר ועמדת ש"ג מאוישת ברוב שעות היממה.
מרדכי שניר

מרדכי שניר (קושניר) (1894–1961) היה סופר וחוקר העלייה השנייה, מהוגי הדעות של תנועת העבודה.

ביוגרפיה

נולד בבאלטה, אוקראינה, לשיינדל ודוד קושניר. היה אחיו של שמעון קושניר, סופר ועסקן ציונ ואביו של טוביה קושניר. בשנת 1904 עלה אביו לבדו לארץ ישראל, וכעבור מספר חודשים עלתה האם עם ששת ילדיה ובהם מרדכי. במשך תקופה הם התגוררו ביהודיה, וכעבור זמן עברו לפתח תקווה. הוא למד בבית הספר החקלאי, ובין חברי כיתתו הייתה אסתר ראב, עמה שמר על קשרי ידידות.
לאחר מותו העלתה ראב זיכרונות מימי ילדותה וכתבה על שניר:
כולו עמקות, טהרת-נפש ומטען יהודי עשיר: נער צעיר, חיוור, בעל עיניים נפלאות – התרשמתי ממנו; בדור ההוא היינו כולנו 'ילדים מתבגרים לפני זמנם', אך לא היה בין בני המושבה הנאים והזקופים אחד שהיה קרוב לרוחי כמרדכי; הוא דיבר איתי על החסידות, סיפר לי על ברנר וגורדון, קרא לי מאמרים מתוך 'הפועל הצעיר', העלה בדחילו את דת-העבודה למרומי חיי, והכניס את כולי ורובי בסוד קדושת תנועת העבודה.
— "דבר הפועלת", אדר א' תשכ"ב, פברואר 1962
שניר היה מקורב לקבוצת החלוצים והפועלים שהתגוררה בעין גנים, ובהם א. ד. גורדון ויוסף חיים ברנר. הוא תיעד את רצח ברנר וחבריו וטען כי לא נעשה די כדי להצילם. את הדברים פרסם בקובץ "אהל" ובספרו "בתחום הימים" שיצא בהוצאת "עם עובד" בשנת 1954. הוא גם כינס אסופת זיכרונות על ברנר והוציאם לאור בשנת 1943. מהדורה מורחבת יצאה בשנת 1971, עשור לאחר מותו, ובשנת 1991 יצא קובץ השלמות על ידי אורי ברנר ויצחק כפכפי.
שניר הוציא גם אסופת זיכרונות על רחל המשוררת ועל ברל כצנלסון. כמו כן ערך את ספרו של כצנלסון "הסולם אל החזון", שיצא בשנת 1946.
במשך שנים היה מנהל ארכיון תנועת העבודה. פרסם מאמרי הגות ופובליציסטיקה על תנועת העבודה ועל דור העלייה השנייה. בשנת 1959, שנתיים לפני מותו, הוציא את הספר "בני הדור ומוריו" על דור המייסדים של תנועת הפועלים.
קלובלי

גאוגרפיה

קלובלי מצוי על חוף ים טסמן, כ-8 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. ממזרח הוא גובל במפרצון קלובלי, מצפון בברונטי, ממערב ברנדוויק ומדרום בקוג'י. הרחוב הראשי שחוצה את הפרוור ממזרח למערב הוא דרך קלובלי, ומצפון לדרום הרחובות ארדן וקרינגטון.

היסטוריה

שמו המקורי של הפרוור היה "קוג'י הקטן", על שם קרבתו לפרוור הגדול קוג'י מדרום. שמו הנוכחי של הפרוור נקבע בשנת 1913, על שם אחוזת קלובלי. זו נקראה בתורה על שם הכפר קלובלי בדבון, אנגליה.
בצומת רחוב קרינגטון ודרך קלובלי הייתה תחנת קו רכבת קלה, שנעה דרך מרבית הפרוורים המזרחיים ונמתחה צפונה ומערבה. הקו הוביל לסנטניאל פארק וסירקולר קווי במרכז העסקים הראשי של סידני, ותרם רבות לפופולריות וליישובו של קלובלי. קו רכבת זה נסגר ב-1957 והוחלף בקווי אוטובוס, בדומה לרוב הפרוורים המזרחיים (קו הרכבת המזרחי ביותר מסתיים בבונדיי ג'נקשן).

תרבות

בקלובלי מרבית אירועי התרבות מתרחשים במפרצון קלובלי וחופו. המפרצון משמש לאימוני שחייה ותחרויות עממיות (תודות למבנהו הצר והארוך, הוא מוגן מגלים גבוהים), ומשמש בין השאר לאימוני חילוץ והצלה. בפרוור מצוי אחד ממועדוני חילוץ והצלת גולשים הוותיק בעולם (נוסד ב-1906, ומתחרה על תואר הוותיק בעולם עם מועדון טמרמה).
האזור המסחרי הראשי בפרוור מתפרש לאורך דרך קלובלי, הרחוב הראשי. הרחוב כולל גם מספר פאבים ומועדון כדורת.
בפרוור שני בתי ספר: בית הספר הציבורי קלובלי, ובית הספר היסודי הקתולי ע"ש אנתוני הקדוש.
פטרישה פאסלר

ביוגרפיה

פאסלר נולדה בציריך. בילדותה למדה בלט בתיאטרון של ציריך. היא החלה לדגמן בגיל שש עשרה, וב-1991 ייצגה את שווייץ בתחרות מראה השנה של עלית ועקב כך שימשה כדוגמנית הבית של חברת הביגוד השווייצרית "Tally Weijl". ב-1993 נבחרה ל"מלכת היופי של שווייץ" וייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם 1993 ומיס תבל 1994 שם זכתה במקום השישי. היא הצטלמה למגזינים הרפרס בזאר וקוסמופוליטן ודיגמנה עבור לקוסט, מקס מארה ולוריאל. במהלך שנות התשעים אף שימשה כדוגמנית של קו מוצרים דרמטולוגיים לטיפוח העור ב-42 מדינות, הנקרא "Louis Widmer".
בנוסף לכך, פאסלר היא גם אמנית והציגה תערוכה של ציורים ותצלומים שלה. ב-2010 סיימה תואר באתיקה יישומית באוניברסיטת ציריך. היא פעילה במספר ארגונים חברתיים ובין היתר אחראית על פרויקט המקדם חינוך לילדים באפריקה.
מרקוס רוהדן

קריירת מועדונים

רוהדן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים "הוסנה" ובגיל 16 הצטרף לאלפסבורג. בדצמבר 2011 רוהדן חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצה הבוגרת. ב-26 באוגוסט 2012 רוהדן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השוודית המשחק הליגה נגד האקן, בו גם כבש את שער הבכורה שלו.
ב-3 באוגוסט 2016 רוהדן חתם בקרוטונה, העולה החדשה לסרייה א'.
ב-13 באוגוסט 2019 רוהדן חתם בפרוזינונה.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, שיחק רוהדן בנבחרת הנערים והנבחרת הצעירה של שוודיה.
ב-15 בינואר 2015 רוהדן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-2 נגד חוף השנהב, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
רוהדן השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2018.
חוליו ארקה

קריירת מועדונים

ארקה החל את הקריירה במחלקת הנוער המשובחת של ארחנטינוס ג'וניורס הידועה בייצור כשרונות ובה גדלו חלק מגדולי שחקני ארגנטינה. ב-1998 הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת בה שיחק עד שנת 2000.
בשנת 2000, אחרי שהרשים את מגלי הכשרונות של סנדרלנד בתום משחקה של ארגנטינה הצעירה עם מקבילתה האנגלית, הוחתם ארקה על חוזה תמורת 3.5 מיליון ליש"ט. כבר בעונתו הראשונה סחט ארקה מחמאות ואף נבחרת לשחקן הצעיר המצטיין של העונה. בעונתו השנייה נפצע לתקופה ארוכה וחווה פציעות חוזרות אשר גרמו לו להיעדר מהמגרשים ברוב חלקי העונה. ארקה העדיף להשאר בקבוצה גם עם ירידתה לליגה הראשונה, הוא היה משחקניה המצטיינים של הקבוצה אשר זכתה בעלייה בעונת 2004/2005. במהרה הפך ארקה לחביב הקהל גם לנוכח יכולתו, סגנון משחקו ההתקפי והטכני ונאמנותו לקבוצה.
בעונת 2005/2006 סנדרלנד ירדה שוב לליגה הראשונה וארקה הועבר למידלסברו תמורת 1.75 מיליון ליש"ט. בהופעת הבכורה שלו במדי מידלסברו, שבר ארקה אחד מאצבעות כף רגלו והושבת לתקופה קצרה. עם חזרתו מהפציעה, הפך ארקה לשחקן הרכב. כמו בסאנדלרנד, ארקה הוא אחד השחקנים האוהבים של הקהל. יכולתו במדי הקבוצה הביאה את מאמנו גארת' סאות'גייט להצהיר שלארקה מגיע זימון לנבחרת. ארקה מונה כקפטן הקבוצה בעונתו השנייה בקבוצה.

נבחרת

ארקה שימש כקפטן הנבחרת הצעירה וזכה איתה גם במונדיאל הנוער ב-2001. עם זאת, ארקה טרם ערך הופעת בכורה במדי הנבחרת הבוגרת למרות יכולתו הטובה והמחסור במגנים שמאליים בנבחרת.
בדצמבר 2007 דחה ארקה את הרעיון לקבל דרכון בריטי ולשחק עבור נבחרת אנגליה.
אלפרד דה מיסה

ביוגרפיה

דה מיסה נולד בפריז לאב שכתב ספרים בנושאים היסטוריים וספרי מסעות. בהיותו בן תשע שנים החל ללמוד בבית הספר אנרי הרביעי בפריז בו גמר את חוק לימודיו בהצטיינות (1827). למד רפואה, משפטים, ציור, אנגלית ונגינה בפסנתר, לפני שכתב את שירו הראשון "חלום" (1828). ב-1829 פרסם את קובץ שיריו הראשון "סיפורים ספרדיים ואיטלקיים", שנתקבל באהדה על ידי ויקטור הוגו, ונעשה חבר בחוגים הספרותיים של פריז.
ב-1833 פגש בסופרת ז'ורז' סאנד והתאהב בה. מכאן התפתחה ביניהם מערכת יחסים שנמשכה עד 1835. הם נסעו יחד לאיטליה, ונדבקו במחלה בוונציה. סאנד התאהבה ברופא שלה, ואלפרד דה מיסה חזר לפריז בגפו. מאורעות אלה באו על ביטויים ברומן שלו "וידויו של בן הדור", המהווה גם אוטוביוגרפיה, ובמחזה "אין להתלוצץ עם האהבה" (1836). ב-1837 התארס עם אימה ד'אלטון, אירוסין שנסתיימו בפרידה כעבור שנה. ב-1845 זכה בתואר "אביר ליגיון הכבוד". שימש כספרן של משרד הפנים הצרפתי, והחל ב-1848 - כספרן של משרד החינוך הציבורי. ב-1852 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית. באותה שנה התאהב בלואיז קולט, מאהבתו לשעבר של הסופר גוסטב פלובר.
בשנים האחרונות לחייו מיסה לא הרבה לצאת מדירתו שהייתה ליד התיאטרון "קומדי פרנסז" בפריז. הוא לקה בדלקת אבי העורקים על רקע מחלת העגבת (Syphilitic aortitis) ומצבו הדרדר עוד יותר בגלל שתייה מרובה. אלפרד דה מיסה נפטר בפריז ב-1857 כתוצאה ממחלת העגבת ונקבר בבית העלמין פר לשז.
כבשת הרש

כִּבְשַׂת הָרָשׁ הוא משל תנ"כי מספר שמואל ב' פרק י"ב אותו מציג נתן הנביא לדוד המלך על מנת להוכיח אותו על מעשיו.
המשל מספר על איש עשיר בעל צאן ובקר, שבא אליו אורח. העשיר החמדן לוקח את הכבשה היחידה של שכנו העני בשביל לשוחטה כמאכל עבור האורח. בתגובה אומר דוד כי העשיר הוא בן מוות וכי עליו לפצות את הרש, ונתן הנביא משיב כי מדובר במשל לפשעו של דוד עם בת שבע, כאשר דוד משול לאותו עשיר.
בעברית הושאל מהמשל המונח 'כבשת הרש' המתאר מצב שבו לוקחים לאדם עני את הדבר היחיד שנשאר לו.

המשל

שְׁנֵי אֲנָשִׁים הָיוּ בְּעִיר אֶחָת, אֶחָד עָשִׁיר, וְאֶחָד רָשׁ. לְעָשִׁיר, הָיָה צֹאן וּבָקָר הַרְבֵּה מְאֹד. וְלָרָשׁ אֵין-כֹּל, כִּי אִם-כִּבְשָׂה אַחַת קְטַנָּה אֲשֶׁר קָנָה, וַיְחַיֶּהָ, וַתִּגְדַּל עִמּוֹ וְעִם-בָּנָיו יַחְדָּו. מִפִּתּוֹ תֹאכַל וּמִכֹּסוֹ תִשְׁתֶּה, וּבְחֵיקוֹ תִשְׁכָּב, וַתְּהִי-לוֹ, כְּבַת. וַיָּבֹא הֵלֶךְ, לְאִישׁ הֶעָשִׁיר, וַיַּחְמֹל לָקַחַת מִצֹּאנוֹ וּמִבְּקָרוֹ, לַעֲשׂוֹת לָאֹרֵחַ הַבָּא-לוֹ. וַיִּקַּח, אֶת-כִּבְשַׂת הָאִישׁ הָרָשׁ, וַיַּעֲשֶׂהָ, לָאִישׁ הַבָּא אֵלָיו.
— שמואל ב' פרק י"ב פסוקים א'-ד'
דוד אומר לנתן שהאיש העשיר בן מוות והוא צריך לשלם לעני פי ארבעה משווי הכבשה. פסיקתו של דוד תואמת את דין הקנס המקראי המופיע בפרשת משפטים - "כי יגנב איש שור או שה וטבחו או מכרו, חמִשה בקר ישלם תחת השור וארבע צאן תחת השה", למעט קביעתו שהאיש "בן מוות". נתן הנביא מוכיח אותו על מעשיו, דוד מודה בחטאיו ומתחיל לצום. אחרי שהילד נפטר בת שבע יולדת לו את שלמה.

פרשנות

כבר הפרשנים הקדומים שמו לב כי המשל אינו דומה כלל לנמשל: המשל מדבר על גניבה (מצוות "לא תגנוב"), ובהתאם לכך גם פסק הדין של דוד, בעוד שדוד ביצע שני פשעים חמורים בהרבה - רצח ("לא תרצח") וניאוף ("לא תנאף"). לאור זאת נוצרו פרשנויות רבות לפתרון חוסר ההתאמה הזו.
רש"י, הבולט שבפרשני המקרא בימי הביניים מפרש את המשל כמקביל בכל פרטיו לנמשל, בעקבות מאמרי הגמרא. כך, שינוי הכינויים של האורח נדרש כהתבססות יצר הרע בלב האדם - "דימה את יצר הרע תחילה להלך שעובר לדרכו, ואחר כך לאורח שנעשה אכסנאי ואחר כך לאיש שהוא בעל הבית". גם העונש שמטיל דוד על עצמו מתקיים כמעט במלואו - דוד קרא "ואת הכבשה ישלם ארבעתיים" וחז"ל דרשו שאלו ארבעת בני דוד שמתים עד לסוף מרד אבשלום. ביניהם, הבן שנולד לדוד ובת-שבע, אמנון, כלאב ואבשלום. בתרגום השבעים נכתב כי דוד ייענש 'שבעתיים', כלומר פי שבעה. על פי חז"ל, ארבעה מבניו של דוד מתו בגורן ארוונה (תנא דבי אליהו, אליהו רבה, איש שלום, פרשה ח), כנראה אחד מהם כלאב, ועוד שלושה בנים שנמנו לעיל.
לעומתו, פירוש "מצודת דוד" מאת המצודות מסביר את המשל על דרך הפשט; לפי הפירוש, ריבוי הפרטים בא רק לטשטש את הדמיון למעשה דוד ולא לחדד אותו.
אל סיד (סרט)

עלילה

גנרל בן יוסוף (הרברט לום) מהשבט הברברי "מוראביטון" זימן את האמירים מאל-אנדלוס אל צפון אפריקה וחשף את תוכניתו לשליטה בעולם האסלאמי. מאוחר יותר, בזמן שהוא בדרך אל כלתו העתידית דוניה חימנה (סופיה לורן), נקלע רודריגו דיאז דה ויוור (צ'רלטון הסטון) למלחמה נגד הצבא המורי. שניים מהאמירים, אל מוטמין מסרגוסה ואל קאדיר מולנסיה נלכדו אך רודריגו משחרר אותם בתנאי שיתחייבו לעולם לא להתקיף את אדמותיו של המלך פרדיננד הראשון. האמירים מכריזים עליו בשם אל סיד (הגייה ספרדית-קסטיליאנית למילה הערבית: "אל סידי" שפירושה 'האדון') ונשבעים אמונים לו.
על מעשה זה הוא מואשם בבגידה במלך על ידי הרוזן אורדונס (ראף ואלונה) ולאחר מכן על ידי אביה של ארוסתו דוניה חימנה, הרוזן גורמס (אנדרו קרויקשנק).
אביו הגאה של רודריגו, דון דייגו (מייקל הורדרן), תומך בבנו מול הרוזן אורדונס. גורמס מסרב לחזור בו על האשמתו, ורודריגו הורג אותו. חימנה נשבעה לנקום ברוצחו של אביה.
לאחר מכן, מתנהל דו-קרב על שליטה בעיר קלהורה, רודריגו מקבל את צעיפה של המלכה המסמל את תמיכתה בו ומנצח.
מאוחר יותר, נשלח רודריגו למשימה להטיל מס על הווסאלים המוריים של כתר קסטיליאנה, אבל חימנה בחברת הרוזן אורדונס, תכננה להרוג את רודריגו. רודריגו ואנשיו אכן נארבו אך ניצלו על ידי אל-מוטמין אשר הוא חנן בעבר.
בשובו הביתה, הגמול שלו היה להינשא לחימנה. אך הנישואים לא התגשמו וחימנה עברה להתגורר במנזר.
המלך פרדיננד מת, ובנו הבכור סנצ'ו השני (ג'רי ריימונד) הופך למלך. הבן הצעיר, אלפונסו השישי (ג'ון פרסר), רוצה גם כן את כס המלוכה ונערך ביניהם דו-קרב שבסופו מצווה סנצ'ו לשלוח את אלפונסו לצינוק, אך במהלך הדרך פוגש בם אל סיד והורג את האבירים שנשלחו לקחת את אלפונסו; דונה אורקה (ז'נבייב פייג'), אחותם של אלפונסו וסנצ'ו, מעניקה מחסה לאלפונסו הנרדף. בן יוסוף שולח שליח אל אורקה במטרה שיירצח את סנצ'ו ביוזמתה ובכך להפוך את אלפונסו למלך, ואכן כך קורה, אך אל סיד רואה מעשה זה והורג את השליח.
בהמלכתו של אלפונסו, בזמן שכולם קדים לו, אל סיד אינו קד מכיוון שהוא חושד שנטל חלק במות אחיו ואל סיד משביע אותו בספר התנ"ך שלא נטל חלק במות אחיו. לאחר שנשבע, מואשם רודריגו בהעלבה של המלך. הוא מוגלה לשארית חייו וכל רכושו מוחרם לטובת אוצר המלוכה. אהבתה של דונה חימנה לאל סיד ניצתת מחדש, היא בוחרת להישלח לגלות יחד איתו ושם הם מביאים יחד ילדים.
אל סיד נקרא על ידי לוחמים ספרדים מוגלים אחרים לשרת את המלך, כדי להגן על הממלכה הקסטיליאנית מידי הצבא הצפון אפריקאי של בן יוסוף. רודריגו אינו מצטרף למלך, וכורת ברית עם האמירים הלוחמים בולנסיה, שם רודריגו משחרר את העיר של האמיר אל קאדיר, שבגד בו. הרוזן אורדונז לוקח את חימנה וילדיה מהמקום בו כלא אותם אחרי תבוסתו על ידי המורים. ולנסיה נופלת והאמיר אל מוטמין, צבא אל סיד ואנשי ולנסיה מציעים את המלוכה לאל סיד אך הוא מסרב והוא נותן את הכתר למלך אלפונסו. אז, רודריגו בולם את הצבא הפולש של בן יוסוף אך הוא נפצע בקרב בלבו על ידי חץ רגע לפני הניצחון הסופי. אם החץ יוסר הוא יחיה אך לא יהיה מסוגל להוביל את צבאו. אל סיד מקבל הבטחה מחימנה שלא יסירו את החץ, בידיעה שזה יהרוג אותו. הוא מתכוון לרכוב גם אם מת. המלך אלפונסו מגיע למיטתו ומבקש את סליחתו.
בבוקר לאחר שאל סיד מת, גופתו נקשרת מעל סוסו בראש הצבא שלו כשהמלך אלפונסו והאמיר אל-מוטמין משני צידי סוסו. כאשר צבאו של בן יוסוף רואה את אל סיד כששתי עיניו פתוחות הוא בטוח שרוחו באה מן המתים. בביאקה, סוסו, רומס והורג את בן יוסוף, המפוחד מדי כדי להילחם. צבא צפון אפריקה הפולש, מובס לחלוטין.
שירות האוויר של הצי המלכותי

היסטוריה

גיס התעופה המלכותי נוסד ב-1912 עם שני אגפים: צבאי-יבשתי וימי. באותה שנה נוסדה גם מחלקה אווירית באדמירליות. ב-1913 נחנך בסיס מטוסים ימיים באי גריין (Isle of Grain) במחוז קנט ונפתח בית ספר לאימונים ולתרגילים צבאיים ב-Eastchurch הסמוכה. באותה שנה נעשה גם שימוש ראשון בספינה (HMS Hermes) כנושאת מטוסים. בנוסף נערכו ניסויים בספינות אוויר דמוית צפלין, הן ניידות והן נייחות, שנקשרו לעמדות חוף למטרות הגנה ותצפית. ב-1 ביולי 1914 נערך ארגון מחדש, במסגרתו הוכפף האגף הימי של גיס התעופה המלכותי לאדמירליות. ב-1 באוגוסט 1915 הפך לחלק בלתי נפרד מהצי. 
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היו לשירותי האוויר של הצי 93 מטוסים, שש ספינות אוויר, שני בלוני תצפית וסגל שמנה 727 קצינים וחוגרים. בעת המיזוג עם גיס התעופה המלכותי עמדה מצבת הזרוע על 55,066 איש, 2,949 מטוסים, 103 ספינות אוויר ו-126 תחנות חוף. בנוסף, שוייכו לשירותי האוויר כ-12 כלי שיט באופן חלקי או מלא, בהם הארק רויאל (HMS Ark Royal), הספינה הראשונה בעולם שתוכננה ונבנתה כנושאת מטוסים.
בחג המולד 1914 התקיימה התקיפה האווירית הראשונה בהיסטוריה שהתבססה על המראה מנושאת מטוסים. בהתקפה זו שוגרו המטוסים הבריטיים להשמדת בסיסי הצפלינים הגרמניים באזור וילהלמסהאפן.
בהוראתו של הלורד הראשון של האדמירליות, וינסטון צ'רצ'יל, הוקמה גם מסגרת קרקעית של שיריוניות (RNAS Armoured Car Section) שפעלה בצרפת מנובמבר 1914 ועד קיץ 1915 למטרת חילוץ טייסים מופלים וסיור. הכלי העיקרי של המסגרת היה שריונית רולס-רויס מצוידת במקלע ויקרס. לאחר מכן פורקה המסגרת, תוך משלוח חלק מיחידותיה לסיוע בחזיתות אחרות. לאחר הפירוק סייעה יחידה 20 של מסגרת למחקר, פיתוח ובדיקה מבצעית של הטנק הראשון וצוותה היה הראשון לקלוט את הטנק סימן 1.

מטרות מבצעיות

סיור וזיהוי כלי שיט של האויב, בפרט סיור אינטנסיבי מעל תעלת למאנש והים הצפוני לאיתור צוללות גרמניות; תקיפת כלי שיט, נמלים ומתקני חוף של האויב; תקיפת נמלי-עגינה של ספינות אויר גרמניות (אפילו בעומק השטח היבשתי של גרמניה, הרחק מהחוף, עד פרידריכסהאפן); הגנה אווירית על לונדון.
דברים זוטא

דברים זוטא או דברים זוטי הוא מדרש על ספר דברים. החיבור אבד, וכיום מצויים ממנו רק מובאות בחיבורים אחרים, בעיקר בילקוט שמעוני.
הכינוי "זוטא" משמעותו בארמית "קטן", אך ככל הנראה כינוי זה לא ניתן לו מפאת גודלו, אלא כדי להבדילו מ"דברים רבה" (רבה=הגדול) שהיה נפוץ בזמנו.

מקום וזמן עריכתו

יום טוב ליפמן צונץ איחר את עריכת החיבור לאחר עריכת דברים רבה, שנערך לשיטתו באזור שנת 900, וזאת על סמך מבנים לשוניים מאוחרים, וכן הקבלות לספרות המדרשית המאוחרת. שאול ליברמן טען כי הריאליה הנשקפת ממנו מתאימה לסביבת האימפריה הרומית, אך לא נקב בזמן ומקום. עמוס גאולה טען כי הוא התחבר באזור האימפריה הביזנטית (ביזנטיון או איטליה) במאה התשיעית או העשירית. טיעון זה מתבסס על מנהגים והלכות ארצישראליים הנרמזים בו, לשונו המקראית (ראה להלן), על כך שנראה שנכתב בסביבה נוצרית ועוד.

לשון וסגנון

המדרש נכתב בעברית, עם נטייה לעברית מקראית. יש בו מעט מילים ביוונית או לטינית יחסית למדרשים אחרים, ובמקרים מסוימים מסתבר כי עורך המדרש תרגם מושגים לועזיים לעברית. כמו כן, יש בו מעט ארמית גלילית.
המדרש סודר ככל הנראה על פי סדרי הקריאה בתורה הארצישראליים.

תפוצה ומובאות

המדרש היה נפוץ באשכנז בסביבות המאה ה-13, וכל המובאות הישירות ממנו הן מאזור זה ומהתקופה הזו. המקור העיקרי שמצטט ממנו הוא ילקוט שמעוני.
הליגה הסקוטית השנייה

קידום וירידה

הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. המועדון שמסיים במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לליגה הסקוטית הראשונה, והמועדון שמסיים במקום ה-10 ירד לליגת הכדורגל היילנד או לליגת הכדורגל שפלה (שתי הליגות הם הליגה החמישית). המועדונים שסיימו במקומות: 4,3,2 מתמודדים בפלייאוף עם מקום 9 בליגה הסקוטית הראשונה, והמנצח בפלייאוף עולה/נשאר ל/בליגה הסקוטית הראשונה. 
מקום 9 בליגה הסקוטית השנייה מתמודד בפלייאוף עם המנצח בפלייאוף בין אלופת ליגת היילנד ואלופת ליגת שפלה.
ג'וני קוויק

לפני המשבר

ג'ונתן צ'יימברס נולד בתקופת מלחמת העולם הראשונה בבוסטון, מסצ'וסטס ושימש ככתב חדשות. כמתמטיקאי מחונן, הוא גילה נוסחה מתמטית שחולצה מתבליטים שנמצאו בקבר של פרעה. בעת דיקלומה, אותה נוסחה מחברת את מוחו לממד גבוה - אותו הוא מחשיב כממד רביעי של הזמן - והוא מסוגל לשאוב אנרגיה של מהירות-על מתוך אותו ממד ולהשתמש בה. בשנת 1941 הוא עוטה לראשונה את חליפת השני כהשראה מדמותו של ג'יי גאריק מארץ-2, וקורא לעצמו בשם ג'וני קוויק ("ג'וני המהיר"). למרות שהנוסחה הגבירה משמעותית את מהירותו, הוא היה איטי בהרבה מגאריק, הפלאש מתור הזהב. לפני תקופת מלחמת העולם השנייה הוא נלחם נגד אסופת נבלי-על ומרגלים, ולבסוף גויס בידי ממשלת ארצות הברית לקבוצת גיבורי-העל "יחידת אול-סטאר". לאחר המלחמה, ג'וני שב להרפתקאותיו והצטרף לחברת הצדק של אמריקה בטרם הקבוצה התפרקה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 כאשר היא נחקרה בידי "ועדת הקונגרס המשותפת לפעילות אנטי-אמריקנית" הבדיונית על פעולות חתרניות עם הקומוניסטים ואולצה לחשוף את חבריה בפומבי. כמו שאר חבריו לקבוצה, ג'וני סירב ויצא לגמלאות, אך הבליח חזרה מדי פעם בשנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20.

לאחר המשבר

צ'יימברס חזר בשנות ה-80 של המאה ה-20 באירועי המשבר בעולמות האינסופיים, בהם ארץ-2 הושמד וקיומו התבטל לחלוטין. חרף גילו המתקדם, צ'יימברס לחם בקרב "שחרית הזמן" וכמו גיבורי-על אחרים שרד את השמדת עולמו. 
לאחר המשבר, דמותו שוכתבה, והוא נשא לאישה את ליבי לורנס - גיבורת-העל מתור הזהב ליברטי בל, להם נולדה בת בשם ג'סי, שהלכה בדרכי אביה. הנוסחה שהעניקה לג'וני את כוחותיו עזרה לשמור על צעירותו, ואם כי גילו הכרונולוגי היה בשנות ה-60 לחייו, הוא נראה פיזית כבן 40. גישתו ההרפתקנית ותשוקתו להישאר לוחם פשע גרם ליחסי נישואין מתוחים בינו לבין ליבי ולפרידות תכופות ביניהם למרות האהבה הגדולה ששררה ביניהם. יחד עם מקס מרקורי, ג'וני נלחם והביס את הנבל סאביטאר. כאשר הפלאש ההפוך פרופסור זום התחזה לבארי אלן, ג'יי גאריק ביקש את עזרתו של צ'יימברס, אך שני הגיבורים מתור הזהב לא יכלו לכוחו של הנבל, שאף שבר את רגלו של גאריק (אם כי הרגל החלימה לחלוטין מאז).
צ'יימברס היה נוכח גם בתקופתו של וולי וסט כפלאש, והוא ומקס מרקורי עזרו לו להלחם בפשע. בשעה שמרקורי הדריך את ווסט על כוח המהירות, לקח לג'וני זמן כדי להבין את מימד המהירות לתומו - מקס היה מסביר זאת בנוסח מיסטי בעת שג'וני ביקש הסברים בנוסח מתמטי. בדרך כלל, צ'יימברס היה מסתמך על הנוסחה שלו ועל הממד הרביעי ממנו שאב את האנרגיות. לבסוף, בקרב האחרון נגד סאביטאר, ג'וני הבין כי הממד הרביעי וכוח המהירות היו למעשה אותו כוח מאשר שני מקורות אנרגיה שונים. אולם, לאחר גילוי זה וספיגת כוח המהירות כולו, ג'וני הקריב את חייו כדי להציל את בתו מידיו של סאביטאר.

גרסאות סינדיקט הפשע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כוחות ויכולות

לג'וני צ'יימברס יש חיבור לכוח המהירות - אם כי הוא רואה זאת כחיבור לממד הרביעי ולנוסחה המתמטית - שמעניק לו את מהירות העל הגבוהה ממחצית מהירות האור. עקב חיבורו לכוח המהירות, קצב גדילתו מואט עד לאירועי שעת אפס: משבר בזמן, בהם הוא התבגר משמעותית. חיבורו לכוח המהירות מעניק לו גם הילה שמונעת ממנו את חיכוך האוויר ואפקטים שונים שנגרמים ממהירויות-על. כמו בארי אלן ווולי וסט, ג'וני מסוגל לרטוט את גופו ולעבור דרך חומרים מוצקים. כמו כן, מהירותו הרבה מעניקה לו יכולת לדמות יכולת תעופה, כאשר הוא רץ במהירות גבוהה ומזנק לאויר. לבסוף, הוא מסוגל להחלים מכל פציעה הודות ליכולת ריפוי מהירה.