יחסי אוסטרליה–יפן

יחסי המושבות האוסטרליות ואיחוד אוסטרליה–האימפריה של יפן

היבוא הראשון שנרשם של פחם אוסטרלי על ידי יפן התרחש בשנת 1865, והיבוא היפני הראשון של צמר אוסטרלי נרשם בשנת 1888. האדם היפני הראשון שנודע כי התיישב באוסטרליה היה סוחר שהיגר לקווינסלנד בשנת 1871. עם הקמת איחוד אוסטרליה בשנת 1901, העריכו כי באוסטרליה היו 4,000 מהגרים יפנים, רובם התבססו סביב טאונסוויל, שם הקימה ממשלת יפן את הקונסוליה הראשונה שלה בשנת 1896. המהגרים עבדו ברובם בענפי קנה הסוכר והתעשייה הימית כולל צבים, מלפפון ים וקצירת פנינים. הגירה יפנית נוספת לאוסטרליה הופסקה למעשה באמצעות חוק הגבלת ההגירה האוסטרלית משנת 1901, עם הטלת "מבחן הכתיבה" בשפה אירופית על מהגרים פוטנציאליים, ובשל מדיניות אוסטרליה הלבנה. בשל כך נסגרה הקונסוליה של טאונסוויל בשנת 1908.
בשנים 1930–1931 הייתה יפן "שותפת הסחר השלישית בחשיבותה של אוסטרליה". היחסים הכלכליים המשיכו לפרוח, ובאמצע שנות השלושים של המאה העשרים הפכה יפן לשוק הייצוא השני בגודלו של אוסטרליה אחרי בריטניה. עם זאת, בשנת 1936 הפעילה בריטניה לחץ פוליטי על אוסטרליה לבלום את יבוא הטקסטיל היפני, שפגע בשוק הטקסטיל הבריטי באוסטרליה. יפן הגיבה לתעריפים החדשים עם חסמי סחר משלה. לאחר ששני הצדדים הבינו שמלחמת הסחר אינה פרודוקטיבית, הושג הסכם בשנת 1937 להרפיית ההגבלות.
מתוך הכרה בחשיבותם של הקשרים היפנים, טוקיו הייתה הבירה השנייה (אחרי וושינגטון הבירה בארצות הברית) שם הקימה אוסטרליה צירות שנפרדה מהשגרירות הבריטית.

מלחמת העולם השנייה וכיבוש יפן

במהלך מלחמת העולם השנייה, אוסטרליה אוימה ישירות על ידי פלישה יפנית, וכוחות יפניים תקפו את דרווין בצפון אוסטרליה ואת נמל סידני. בשנת 1941 נכלאה האוכלוסייה היפנית האתנית באוסטרליה, ורובם גורשו ליפן בתום המלחמה. הכוחות האוסטרלים מילאו תפקיד קרבי פעיל בקרבות ברחבי הזירה הדרום-מזרח אסייתית והמערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט, ותפקיד משמעותי בכיבוש יפן שלאחר המלחמה.
אוסטרליה מילאה תפקיד קטן במערכה ביפן בחודשים האחרונים של המלחמה, והתכוננה להשתתף בפלישה ליפן בזמן סיום המלחמה. כמה ספינות מלחמה אוסטרליות פעלו עם צי האוקיינוס השקט הבריטי במהלך קרב אוקינאווה ומשחתות אוסטרליות ליוו בהמשך נושאות מטוסים וספינות קרב בריטיות במהלך התקפות על יעדים באיי יפן. למרות המרחק מיפן, אוסטרליה הייתה הבסיס העיקרי של הצי ומספר גדול של מתקנים הוקמו לתמיכה בצי.
השתתפותה של אוסטרליה בפלישה המתוכננת ליפן הייתה כוללת גורמים משלושת השירותים שלחמו כחלק מכוחות חבר העמים. אוסטרליה תכננה להקים דיוויזיה עשירית חדשה מאנשי הכוח האימפריאלי האוסטרלי השני  קיימים אשר יהוו חלק מחיל חבר העמים עם יחידות בריטיות, קנדיות וניו זילנדיות. ארגון החיל היה אמור להיות זהה לזה של חיל הצבא האמריקני, והוא היה אמור להשתתף בפלישה לאי היפני הונשו, שתוכננה למרץ 1946. אוניות אוסטרליות היו אמורות לפעול עם הצי הבריטי וצי האוקיינוס השקט של ארצות הברית ושתי טייסות מפציצים כבדות של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי וטייסת תובלה היו אמורות לעבור מבריטניה לאוקינאווה כדי להצטרף להפצצה האסטרטגית של יפן כחלק מכוח הנמר.
הגנרל תומאס בליימי חתם על הסכם הכניעה היפני מטעם אוסטרליה במהלך הטקס שנערך על סיפונה של USS מיזורי ב-2 בספטמבר 1945. כמה אוניות מלחמה של הצי המלכותי האוסטרלי היו בין ספינות בעלות הברית שעגנו במפרץ טוקיו במהלך ההליכים. לאחר הטקס המרכזי על סיפונה של המיזורי, נכנעו מפקדי שדה יפניים לכוחות בעלות הברית ברחבי הזירה הפסיפית. הכוחות האוסטרלים קיבלו את כניעת מתנגדיהם היפנים בטקסים שנערכו במורוטאי, בכמה מוקדים בבורנאו, בטימור, בווייווק, רבאול, בבוגנוויל ובנאורו. 
 
הפעם הראשונה בה כמות גדולה של אוסטרלים היו ביפן הייתה במהלך הכיבוש של יפן שלאחר המלחמה. האוסטרלים היו חלק מכוח הכיבוש של חבר העמים הבריטי . בסביבות 16,000 אוסטרלים שירתו בכוח. לאורך כל תולדותיו היה לכוח קצין אוסטרלי. התרומה האוסטרלית לכוח הייתה 4,700 חיל רגלים, 5,300 אנשי בסיס, 2,200 מחיל האוויר המלכותי האוסטרלי, ו-130 מבית החולים הכללי האוסטרלי. הצי המלכותי האוסטרלי נכח גם כחלק מצי האוקיינוס השקט הבריטי . במשך שני שלישים מתקופת הכיבוש, חבר העמים הבריטי היה מיוצג אך ורק על ידי אוסטרלים.

סחר

הסחר האוסטרלי התרחק ממדינות חבר העמים הבריטי האחרות לכיוון אסיה בסביבות שנות השישים והשבעים. יפן בפרט התגלתה כשותפת הסחר המובילה. בשנים 1966–1967 עלתה יפן על בריטניה "כדי להפוך לשוק הגדול ביותר לייצוא אוסטרלי". יפן היא כיום שוק הייצוא השני בגודלו של אוסטרליה (אחרי סין), אם כי יפן מדורגת רק במקום השלישי כמקור יבוא לאוסטרליה אחרי ארצות הברית וסין. בגלל זה, לאוסטרליה עודף סחר עם יפן.
אוסטרליה היא מקור דומיננטי ביותר למזון וחומרי גלם עבור יפן. בשנת 1990 היוותה אוסטרליה 5.4 אחוזים מכלל היבוא היפני, נתח שהיה יחסית יציב בסוף שנות השמונים. אוסטרליה הייתה הספקית הגדולה ביותר של פחם, עפרות ברזל, צמר וסוכר ליפן בשנת 1990. אוסטרליה היא גם ספקית של אורניום. בשנת 1987 ההשקעה היפנית הפכה את אוסטרליה למקור הגדול ביותר בייבוא אזורי יפני. האיסור על בשר בקר אמריקאי וקנדי הפך לאחרונה את אוסטרליה לספק הבשר הגדול ביותר ביפן.
פרויקטים לפיתוח משאבים באוסטרליה משכו הון יפני, כמו גם פרוטקציוניזם לסחר בכך שהצריכו ייצור מקומי לשוק האוסטרלי. ההשקעות באוסטרליה הסתכמו בשנת 1988 ב-8.1 מיליארד דולר והיוו כ-4.4% מההשקעה הישירה ביפן בחו"ל. אולם בגלל טווח ההרחבה של ההשקעות הזרות ביפן, נתח זה היה בירידה, לעומת 5.9 אחוזים ב-1980. במהלך שנות ה-80 גברו ההשקעות בנדל"ן ביפן באוסטרליה, במיוחד באזור הנופש באוקיינוס המכונה גולד קוסט, שם הנוכחות היפנית הייתה מספיק חזקה בכדי ליצור טינה מסוימת.
כאשר יפן מגנה על החקלאות שלה, אוסטרליה עומדת בפני מכסות, מכסים גבוהים ומחסומי תקנים בייצוא מוצרים חקלאיים כולל בקר, חמאה ותפוחים ליפן. יפן היא "שוק יצוא הבקר הגדול באוסטרליה, ומהווה 35.8% מכל בשר הבקר שנשלח בשנת 2011".
המשא ומתן החל בשנת 2007 על הסכם סחר חופשי דו צדדי בין אוסטרליה ליפן.
בזמן שאוסטרליה סוחרת במינרלים גולמיים ליפן תמורת כמויות גדולות של הכנסות, ואילו יפן סוחרת בטכנולוגיות כמו טלוויזיות, מחשבים ומכוניות. יפן היא אחת הספקיות המובילות של מספר מוצרים מוגמרים המיובאים לאוסטרליה: יפן הייתה המקור העיקרי של מכוניות ואופנועים המיובאים לאוסטרליה.

הגירה

על פי נתוני הלשכה האוסטרלית לסטטיסטיקה משנת 2006, 40,968 אנשים אוסטרלים טענו למוצא יפני.   על פי משרד החוץ היפני, היו ביפן כ-9,900 אזרחים אוסטרלים שהתגוררו במדינה ב-30 ביוני 2017.

תיירות

שתי המדינות מושכות אליהן מספר לא מבוטל של תיירים מהארץ השנייה, כאשר אוסטרליה היא נקודת הצלילה והגלישה המועדפת עליה ויפן מפורסמת בתרבותה, במיוחד בקיוטו.
יפן מאפשרת גישה חופשית לוויזה לאוסטרלים, ואוסטרליה גומלת באופן הדדי: אוסטרליה מאפשרת ליפנים להגיש בקשה לרשות נסיעות אלקטרוניות (ETA) - גישה חופשית לוויזה עד 3 חודשים.

שיתוף פעולה חינוכי

בשנת 1980 הסכימו אוסטרליה ויפן על תוכנית אשרת עבודה וחופשה לצעירים משתי המדינות. תוכנית חופשת העבודה היא הראשונה ליפן.

נציגויות דיפלומטיות

אוסטרליה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-3 קונסוליות פוקואוקה, אוסקה וסאפורו. מאידך, יפן מחזיקה בקנברה ו-8 קונסוליות באדלייד, בריסביין, קיירנס, דרווין, הובארט, מלבורן, פרת' וסידני{{הערהאתר על יחסי מדינות}}.