הגדרה

הגדרה היא תיאור לשוני מדויק, וממצה  של מושג (רעיון) או של משמעות של מונח (בין אם משמש לציון אובייקט מוחשי ובין אם משמש לציון רעיון מופשט), בעזרת מונחים לשוניים אחרים (שהוגדרו מקודם אם על ידי הגדרות ואם על ידי הנחות יסוד)  לשם זיהויים המדויק ולעיתים לשם הבדלתם ממושגים או ממונחים אחרים. בהגדרה של מושג (...) אנו מספקים תשובה לשאלה "מה זה (...)?" בהגדרה של מונח אנו מספקים תשובה לשאלה מה המונח מסמן. בחלק מתחומי הידע, הגדרת מושג חייבת להיעזר רק במושגים שהוגדרו שלא בעזרת שימוש בו (איסור יצירת הגדרה מעגלית).
שימוש בהגדרות הכרחי בתחומי הפילוסופיה, המתמטיקה, המדע, המשפט, ההלכה והמילונאות. בשל העובדה, שהגדרה מוצלחת צריכה להיות גם מדויקת וגם שימושית, בתחומים שונים קיים שוני בנוהלי ההגדרה. מלאכת ההגדרה, במיוחד בתחומים שאינם ניתנים למדידה ולתצפית מדויקת, אינה תמיד פשוטה ולפעמים היא אפילו נחשבת לבלתי אפשרית. יחד עם זאת, במתמטיקה, תכניה אינם ניתנים למדידה ואינם ניתנים לתצפית, ובכל זאת מלאכת ההגדרה בה מפותחת ושיטתית.

בעייתיות

יצירת הגדרה למושגים בסיסיים (כמו זמן, מקום, חוכמה, אנושיות, חיים) היא מלאכת מחשבת מסובכת, עמומה, ואולי אף בלתי אפשרית. לכן שימשו הגדרות נושא חקירה מרכזי בפילוסופיה לאורך הדורות. ישנם גם מקרים בהם יצירת הגדרה לעצמים מוחשיים כמו שולחן מהווה אתגר קשה ביותר, זאת בעיקר בשל הקושי לאפיין את התכונות המהותיות של השולחן (מה הופך עצם כלשהו לשולחן?).
בעיה אחרת היא ביצירת מערכת הגדרות שיטתית, שמישה, קוהרנטית ומקובלת על הכול לסדרה ארוכה של מושגים או מונחים הקשורים זה בזה. לצורך זה התפתחו מוסדות ותת דיסיפלינות שזה מרכז עיסוקם: חיבור ועדכון מדריכים כמו מונחון IUPAC הקובעים את שמותיהן של תרכובות כימיות, תקן ICD להגדרת מחלות או מדע הטקסונומיה המגדיר מיני יצורים חיים.
בתקופות מאוחרות יותר נקבעו גם דרכים אחרות להגדרה per genus et differentiam  (להלן יפורטו כמה מהן). אחת הביקורות הידועות על ההגדרה היא זו של לודוויג ויטגנשטיין המאוחר (בספרו חקירות פילוסופיות), שטען כי רכישת המשמעות של מילים בשפה נעשית תדיר באמצעים שונים לחלוטין מן ההגדרות הלשוניות המקובלות. כמו כן טען כי אם כל הגדרה נזקקת לסוג שמעליה, מה יהיה על הסוגים העליונים ביותר? (טענה שכבר עלתה אצל אפלטון בדיאלוג תאייטטוס, אך לא בהקשר הלשוני אלא בהקשר המטאפיסי). ואם החוליות היסודיות שבשרשרת אינן נשענות על דבר, הרי שהשרשרת כולה תלויה על בלימה.

הסכמה על ההגדרה

ההגדרה משמשת לתקשורת בין בני אדם, ולכן חשוב להגיע להגדרה המקובלת על כל המשתמשים בה. לעיתים משמשות שתי הגדרות שונות למושג יחיד, אך ניתן להראות שאין סתירה ביניהן. במקרים אחרים, לא מושגת הסכמה, ולמושג מסוים קיימות הגדרות שאינן חופפות. דוגמה בולטת לכך היא הגדרת המספרים הטבעיים, שיש הכוללים בה את המספר 0, ויש שאינם כוללים בה מספר זה. גם בהגדרתו של טרפז, יש הכוללים בה את המקבילית (כמקרה פרטי של טרפז), ויש המגדירים טרפז כך שמקבילית לא תיחשב כטרפז. כאשר אין הסכמה ביחס להגדרה מסוימת, חשוב לציין איזה הגדרה משמשת בהקשר מסוים (בספר מסוים, במאמר מסוים וכדומה).

מושג יסוד

הכרזה על מושג כעל מושג יסוד שאינו ניתן להגדרה. דבר זה מקובל במתמטיקה ובמדעים מדויקים, וכן בתאוריות פילוסופיות הבנויות בדרך אקסיומטית (דוגמת זו של שפינוזה), והוא נובע מהעובדה שהגדרה של כל מושג חייבת להישען על מושגים קודמים שהוגדרו קודם לכן. מסיבה זו חייבים להימצא, בתחומי ידע שונים, מושגים ראשוניים ששום מושג לא הוגדר קודם להם. הגדרה של עצם כלשהו מתבססת על הגדרתם של עצמים שהוגדרו קודם לכן. בהתאם לכך, נגיע בכל מערכת של הגדרות למונחים הבסיסיים ביותר, שאין אפשרות להגדירם באמצעות כאלה שקדמו להם. מונח כזה קרוי מונח יסודי או מונח ראשוני. בגאומטריה, בניסוחה השכיח, למשל, המונחים נקודה, ישר ומישור הם מונחים יסודיים. כך גם המונח חפיפה שמתאר קשר בין עצמים גאומטריים מסוימים, הוא מונח יסודי. דוגמאות נוספות: הסתברות, מרחק, זמן (במכניקה ניוטונית).

הגדרות אקסקלוסיביות מול הגדרות אינקלוסיביות

מונחים מתמטיים משמשים גם בשפה המדוברת, אך לעיתים יש הבדל במשמעות המיוחסת למונח במתמטיקה לעומת המשמעות המיוחסת בחיי היומיום. נמחיש זאת באמצעות שמות המרובעים.
בלשון היומיומית, נהוג לעיתים להשתמש בשמות סוגי המרובעים השונים באופן אקסקלוסיבי זה לזה - כלומר, מלבן ייקרא מלבן רק אם אינו בנוסף לכך ריבוע, טרפז ייקרא טרפז רק אם אינו בנוסף לכך מקבילית, וכיוצא בכך.

השימוש האקסקלוסיבי מקל על ההתבטאות מכיוון שהוא חוסך את הצורך להשתמש במונחים מפורטים בצורה מסורבלת, כגון "מלבן שאינו ריבוע".
עם זאת, בשפה המתמטית, סוגי המרובעים מוגדרים באופן אינקלוסיבי - כלומר, ריבוע אינו מוגדר בנבדל ממלבן, אלא כמקרה פרטי שלו, מלבן ומעוין כמקרים פרטיים של מקבילית, מקבילית כמקרה פרטי של טרפז, וכיוצא בכך.
לשימוש בהגדרות אינקלוסיביות יש יתרון במקרה זה, שכן משפט שיהיה נכון לגבי סוג מסוים של מרובע, יהיה נכון גם לגבי כל הסוגים שהם מקרים פרטיים שלו, ואין צורך להוכיח אותו בנפרד לכל סוג וסוג.
התשובה לשאלה האם השימוש בשמות סוגי המרובעים השונים נעשה באופן אקסקלוסיבי או אינקלוסיבי תלויה בהקשר שבו הם משמשים - אם בשימוש יומיומי או בלשון מתמטית.

גישת הפוזיטיביזם למושג ההגדרה

בפילוסופיה הפוזיטיביסטית ולפי תזת האקסיומטיות של דויד הילברט, ההגדרה היא לא הסבר של מושג קיים אלא בריאה-בנייה של עצם חדש יש מאין - עצם שמאופיין בכך שהוא מקיים את ההגדרה. הילברט נקט בגישה זו לגבי עצמי הגאומטריה כגון נקודה, קו וכו' - שאותם הוא הגדיר כעצמים המקיימים יחסים מסוימים ביניהן ("בין לבין", "על אותו קו" וכו) ואת אקסיומות הגאומטריה. לסוג זה של הגדרה - הגדרה באמצעות מערכת אקסיומות - הוא קרא "הגדרה מרומזת".

הגדרה בחקיקה

בחקיקה נעשה שימוש בהגדרות לשם קביעת מינוחים אחידים לאורך החוק. הדבר נועד לשתי מטרות. מטרה אחת היא יצירת ודאות משפטית לגבי מונחים שניתן לפרשם ביותר מדרך אחת. למשל, בחוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור מוגדר "כלי תחבורה" כ"רכב, רכב ציבורי וכלי שיט", וההגדרות "רכב" ו"רכב ציבורי" מפנות להגדרות המקובלות בפקודת התעבורה. כך, מבהיר המחוקק כי ככל שנעשה שימוש לאורך החוק במונח "כלי תחבורה", הכוונה היא לכלי תחבורה המפורטים בהגדרה בלבד, ולא, למשל לכלי טיס, שאף הם עשויים היו להיחשב ככלי תחבורה, אלמלא ההגדרה. להבהרה מסוג זה חשיבות רבה, שכן במקרים רבים נגזרים ממנה גדרי החוק, וכפועל יוצא מכך גבולות האחריות הפלילית, האחריות הנזיקית או הסמכות המינהלית.
מטרה שנייה שלשמה יש הגדרה בחקיקה היא לשם מציאת מונח קצר יחסית, שימנע ניסוחים מסורבלים של סעיפי החוק. כפי שנכתב במדריך לניסוח חקיקה של משרד המשפטים: "בהצעת חוק העושה שימוש חוזר במונחים מסוימים, נהוג לכתוב סעיף הגדרות אשר יגדיר מונחים אלה ויאפשר שימוש מקוצר בהם בהמשך החוק". דוגמה לכך ניתן למצוא, למשל, באותו החוק, בו ההגדרה "קצין מוסמך" היא "קצין משטרה בדרגת סגן ניצב ומעלה, שמינה המפקח הכללי של המשטרה לעניין חוק זה...". כך, במקום לחזור על תיבה זו בכל מקום לאורך החוק, נעשה שימוש במונח המקוצר "קצין מוסמך".
הגדרה המופיעה בחוק יפה אך ורק לחוק שבו היא מופיעה. לעיתים היא תואמת את המשמעות המקובלת בציבור למונח המוגדר, לעיתים היא מצמצמת את המשמעות, ולעיתים מרחיבה. דוגמה בולטת לכך היא הגדרת המונח "אדם" בפקודת מס הכנסה: "'אדם' - לרבות חברה וחבר בני-אדם, כהגדרתם בסעיף זה". דוגמה נוספת ניתן למצוא בחוק עזר לאיגוד ערים רמת גן, בני ברק וגבעתיים (בתי מטבחיים, בתי שחיטה ופיקוח וטרינרי) (פיקוח על כלבים), שבו הגדרת "כלב" היא "לרבות חתול או קוף".
לעיתים מופיעות בשני חוקים הגדרות לאותו מונח, והן שונות זו מזו. לעיתים אף בחוק מסוים מופיעות הגדרות שונות לאותו מונח, בסעיפים שונים של החוק - כל הגדרה כזו יפה להקשר שבו היא מופיעה. בפקודת מס הכנסה, למשל, המונח "בעל שליטה" מוגדר שלוש פעמים, בסעיפים 3(ט), 32(9) ו-75ב, וההגדרות שונות זו מזו.
כדי למנוע כפילות, לעיתים מתבסס חוק מסוים על הגדרה המופיעה בחוק אחר, תוך ציון מפורש של עניין זה. בסעיף 1 לחוק הביטוח הלאומי, למשל, מופיעה ההגדרה "'בעל שליטה' - כהגדרתו בסעיף 32 בפקודת מס הכנסה". סעיף 25 לחוק הפרשנות מתייחס לטכניקה זו, וקובע כי "אזכור של חיקוק בחיקוק אחר - כוונתו לחיקוק המאוזכר כנוסחו בשעה שנזקקים לו, לרבות הוראות שנוספו בו והוראות שבאו במקומו בחיקוק אחר".
מונחים אחדים, המופיעים בחוקים רבים, זכו להגדרה מרכזית בחוק הפרשנות. המדובר במונחים כלליים ונפוצים, דוגמת "בכתב", "חוק" או "יום". במקרה שבו רוצה המחוקק לקבוע בחוק מסוים הגדרה שונה מההגדרות שבחוק הפרשנות, עליו להוסיף בחוק הגדרה ספציפית.
לעיתים נמנע המחוקק מלהגדיר מושגים מרכזיים בחקיקה, ומותיר מלאכה זו לבתי המשפט. המושג "עובד", למשל, נמצא בשורש דיני העבודה, אך אינו מוגדר בהם, והגדרתו התגבשה במשך השנים בפסקי דין של בית הדין לעבודה. גם קיומה של הגדרה למושג בחוק אינו בהכרח פוטר את בית המשפט מלדון בהגדרה זו ופעמים רבות נדרש בית המשפט ללבן את גבולותיה של ההגדרה.

במילונאות

מילון הוא כלי לאיסוף, להגדרה ולביאור של אוצר המילים של שפה מסוימת או לתרגום מילים משפה לשפה. לצורך הביאור, לצד ההגדרה מופיעות גם דוגמאות, איורים, תיאור היסטורי של התפתחות המילה, ציון חלק הדיבר שהיא (למשל, פועל או שם עצם), ציון תכונות לשוניות אחרות שלה (עצם בזכר או בנקבה), הוראות ביטוי של המילה בכתב פונטי וכיוצא בזה. אולם, מכל ההסברים והביאורים על אודות המילים, רק ההגדרות מופיעות בכל מילון (שאינו דו לשוני) ועבור כל מילה.
הגדרה מילונית נועדה להסביר את השימושים המקובלים במושג בקרב הציבור הרחב (או ציבור מקצועי רחב אם מדובר במילון של עגה מקצועי). במקרה בו למושג מסוים יש משמעויות שונות ונבדלות, יופיעו במילון הגדרות שונות לכל פירוש של המושג, כשאלה ממוספרות.