סופת חול

סופת חול או סופת אבק היא תופעה מטאורולוגית בה רוח מנתקת גרגרי חול ואבק מן הקרקע ומעלה אותם מעלה לכדי יצירת ענן אבק וחול.
ההבדל בין סופת חול לסופת אבק הוא משך הסופה. חלקיקי החול כבדים מאבק, ולכן הרוח נושאת אותם באוויר פחות זמן. לעומת זאת, האבק, בעל המשקל הזעיר, יישאר באוויר זמן ארוך יותר, וכך עשויה הסופה להגיע למקומות רחוקים יותר. 
התופעה נפוצה בצפון אמריקה, בחצי האי ערב, במדבר גובי שבמונגוליה, הטאקלמן שבצפון סין, במדבר סהרה, בנגב ובמקומות נוספים. סופת החול היא בדרך כלל תוצאה של פגיעה פתאומית של אוויר חם בקרקע. האוויר שמעל החול מתחמם ומתרומם. כך נוצרים הבדלים בלחץ האוויר ובטמפרטורה. הרוחות הקרירות יותר מתחילות לנשוב במהירות ומתחזקות עד כדי להזיז חולות. 
סופות חול המגיעות ממדבר סהרה, אל אירופה נקראות "סימוּן". שאריות של סופות כאלו מצויות גם בקרקעית האוקיינוסים והימים הקרובים למקום ההתרחשות. סופות אלו עשויות להגיע עד לגובה של כ-1,500 מטרים.
לסופות אלה תפקיד אקולוגי חשוב, בהביאן חומרי מזון לאוכלוסיית האצות והפלנקטון באוקיינוס. אצות ופלנקטון מהוות חלק ניכר מהבסיס של שרשרת המזון באוקיינוס, ולמידת שגשוגן השלכות רבות. לאחר סופות שכאלה ניתן לעיתים לחזות בפריחת אצות ופלנקטון - עליית האוכלוסייה במאות מונים, עד שצבע האוקיינוס משתנה.
סופות חול יכולות ליצור מצב ראות אפס, מצב שכלל לא ניתן לראות בעת התרחשותו. במצבים כאלו מומלץ לא לצאת ממקום מחסה, ולהימנע מפעילות גופנית מחוצה לו.
בישראל נפוצות סופות חול, המגיעות מהנגב וממדבר סהרה.

סופת חול בעלת ממדים רחבים

ישנן סופות אשר נוצרות עקב מערכות סינופטיות עם רוחות בעוצמה חזקה במרחב גדול. לדוגמה, שקע חזיתי אשר עובר בצפון אפריקה בהיעדר גשמים עקב היובש, גורם לסופות חול נרחבות. כמות החול הגדולה במדבר סהרה יוצרת ענני אבק המגיעים לאירופה ולאסיה, ולעיתים אף לאמריקה, שם גורמים לאובך.

סוגים שונים של רוחות מדבר

סופות אבק נוצרות במקומות יבשים כאשר רוחות חזקות נושאות כלפי מעלה גרגרי אבק אשר ממלאים את האוויר. עקב היות החול יבש הרוח יכולה לשאת כמות גדולה של חול למקומות שונים. כאשר סערה מגיעה מכיוון מזרח אל הים התיכון, רוחות דרומיות חזקות נושבות. כשאזור הלחץ הנמוך של הסערה ממוקם מדרום לספרד או ממערב לאפריקה רוחות מזרחיות-דרומיות בעלות מזג חם ויבש נושבות במרוקו לכיוון האוקיינוס האטלנטי - רוחות אלו נקראות לֶסְטֶה (Leste). בעוד הלסטה נושבת, רוח מזרחית אחרת נושבת במצר גיברלטר המכונה לוונטר (Laventer).
כאשר סערה מגיעה אל הים התיכון רוחות נושבות מכיוון אלג'יריה לספרד. באזור זה הרוחות מכונות לווצ'ה המביאות איתן כמות גדולה של חול. הרוח לא מספיקה להתקרר כאשר היא עוברת מעל הים משום שהדרך שהיא עוברת שם קצרה למדי, לכן, כאשר הרוח מגיעה לספרד היא מעלה את הטמפרטורה במידה ניכרת.
הרוח החזקה ביותר במדבר סהרה נקראת "שירוקו" (Sirocco) ומכונה גם "נשיפת סהרה". רוחות אלו מגיעות ממרכז המדבר לכיוון איטליה כשהן מלאות באבק ובחול, שם הן נפגשות בהרים ומורידות גשם מעורב עם אבק וחול המכונה "גשם אדום".
שקעים אשר מקומם במזרח התיכון באים יחד עם רוחות מכיוון דרום במצרים, ירדן וישראל. רוחות אלה קרויות חמסין. רוחות אלה שכיחות בעונות מעבר - עלייה חדה בטמפרטורה וירידה בלחות. משמעות המילה "חמסין" בערבית היא 50. ככל הנראה מקור השם בכך שרוחות חמסין נושבות 50 ימים בשנה או שתקופתן היא חמישים הימים שבין פסח לשבועות.
כאשר הסופה יוצרת קיר מובחן של ענני אבק מתגלגלים היא מכונה חבוב. מקור הכינוי ערבי מאזור סודאן אך הוא משמש גם באנגלית. הקיר נוצר לאורך החזית הקרה מופיע לעיתים בסהרה ובמדבר המערבי. בשנת 2017 נצפתה תופעה כזו בדרום הערבה שבישראל.

סופות חול מחוץ לכדור הארץ

סופות חול מתרחשות גם מחוץ לכדור הארץ, במאדים, סופה כזו שהתרחשה בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים הביאה לפריצת דרך בהבנת התהליך של חורף גרעיני. 
ב-2018 נמצא כי סופות דמויות אלה מתרחשות גם בטיטאן, ירחו של שבתאי.