google/wiki40b huggingface dataset:
בלה שטיינבוק

ביוגרפיה

בלה נולדה בבוברויסק שבבלארוס. אמה הייתה מורה ואביה היה מאמן כדורגל והוקי קרח בקבוצת בלשינה בברויסק FC Belshina Bobruisk מפורסם בבלארוס. בגיל 5 החלה ללמוד נגינה על פסנתר, ובהמשך עזבה את עיר מולדתה ועברה למינסק כדי להמשיך בלימודי המוזיקה בבית הספר והקונסרבטוריון של מינסק. בעלת תואר מתקדם מהאקדמיה למוזיקה במינסק, ביילורוס.
בשנת 1994 עלתה שטיינבוק לישראל עם בעלה ובנה. לאחר שנה בהרצליה, שם לימדה פסנתר בקונסרבטוריון, עברה המשפחה לראשון לציון, שם מתגוררת שטיינבוק עד היום, לאחר שנפרדה מבעלה הראשון. באוגוסט 2010 התחתנה שנית עם הקלרניתן ולדימיר צ'רנומורדיק. 
בשנותיה הראשונות בארץ עסקה בעיקר בהוראת פסנתר ומיעטה להופיע בקונצרטים גדולים.

קריירה מוזיקלית

בשנות השמונים הצטרפה שטיינבוק לאנסמבל הסולנים האוונגרדי (Classic Avantgarde) במינסק וניגנה עמו עד שנת 1994. במהלך הזמן הזה הופיעה בכמה פסטיבלי מוזיקה חשובים בעולם: בשנת 1988 הופיעה בפסטיבל הבינלאומי בוויטבסק ע"ש סולרטינסקי (Sollertinsky). בשנת 1991 הופיעה בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה מודרנית (Festival of Modern Music) בהלסינקי, פינלנד. במהלך שנת 1992 יצאה לסיבוב הופעות באירופה, שכלל את פסטיבל המוזיקה החדשה (III Gaida Forum - Festival of New Music) בגלזנקירכן שבגרמניה, פסטיבל מוזיקה של וירטואוזים (III International Music Art Festival Virtuosos) בלבוב שבאוקראינה ופסטיבל ביאנלה באיטליה. בשנת 1993 יצאה שוב לסיבוב הופעות באירופה, שכלל פסטיבלים בינלאומיים למוזיקה קלאסית (גרמניה, רוסיה, מולדובה ופולין). בשנת 1995 ניגנה בתחרות הבינלאומית על שם צ'ייקובסקי בסנדאי, יפן.
בשנות האלפיים הוציאה מספר אלבומים כולל שניים בינלאומיים שהוקלטו בקנדה.
במהלך שנות האלפיים הופיעה שטיינבוק בפסטיבלים בינלאומיים, בין היתר במקסיקו, קנדה, ארצות הברית וספרד.
במהלך 2004-2005 לוקחת חלק בפרויקט "שלושת הטנורים הישראלים" בהופעות בארצות הברית, כמו כן בגמר פסטיבל הסרטים בטורונטו, קנדה (European Union Film Festival).
26.5.2008 הופיעה בפסטיבל ה10 סן מיגל דה איינדה, מקסיקו.
2010 בלה שטיינבוק מופיעה בשלושה קונצרטים בניו יורק, ארצות הברית.
מרץ 2011 מופיעה בפסטיבל מוזיקה קאמרית באילת, ישראל ביחד עם הכנרת המפורסמת קלואי הנסליפ ( Chloe Hanslip ) מבריטניה.
15.11.2012 הופיעה כחלק מחגיגת 20 שנות ידידות בין בלארוס וישראל בקונצרט חגיגי שהתקיים במינסק, בירת בלארוס.
הקונצרט סוקר בהרחבה בכלי התקשורת של הקהילה היהודית בבלארוס.
בשנת 2011 שטיינבוק הייתה מועמדת לתואר "איש השנה" של ראשון לציון בתחום המוזיקה והאמנות של עולים מחבר העמים.
עד שנת 2014 הספיקה להופיע בפסטיבלים ובאולמות קונצרטים בישראל, בין השאר בהיכל התרבות בתל אביב, צוותא ת"א, בפסטיבל אבו גוש, בתוכנית "מרתון אופראי", פסטיבל המוזיקה הבינלאומי באילת ועוד.]
נכון לתחילת 2014 שטיינבוק מלמדת מוזיקה בקונסרבטוריון של כפר סבא ומחזיקה בקריירה עשירה של קונצרטים ומופעים שונים ( ביניהם גם בינלאומיים).
ב-2016 בלה שטיינבוק קיבלה מועמדות לאשת השנה בתחום המוזיקה של הערוץ הממלכתי 9. בלה אחת מחמשת המועמדים הסופיים בקטגוריית מוזיקה.
פוליה

גאוגרפיה

מחוז פוליה גובל בצפון במוליזה, במערב בקמפניה ובבזיליקטה, בדרום במפרץ טאראנטו ובים היוני, ובמזרח בים האדריאטי.
שטח המחוז 19,366 קמ"ר, ומספר תושביו מעל 4 מיליון.
בירת המחוז היא בארי.
המחוז מחולק לשש נפות והן: בארי, ברינדיזי, בארלטה-אנדריה-טראני, פוג'יה, לצ'ה וטאראנטו.
שטח נפת פוג'יה חופף פחות או יותר לשטח של "קפיטנטה" (Capitanata). מקור השם קפיטנטה ("קטפנו" ;Catapano) הוא מן המונח הלטיני "קפיטן" אשר משמעותו קפטן. שטח נפת בארי חופף פחות או יותר לשטח של "טֶרָה דִּי בארי" (Terra di Bari).שטח נפת לצ'ה חופף פחות או יותר לשטח של "טֶרָה ד'אוטרנטו" (Terra d'Ótranto ). 

 
המחוז מרוחק בקצהו הדרומי רק 80 ק"מ מחופי אלבניה הנמצאת מצידו השני של הים האדריאטי.

היסטוריה

בזמנים קדומים מאוד נקרא רק החלק הצפוני של פוליה בשמו הנוכחי; החלק הדרומי, חצי האי סלנטו (Salento) — ה"עקב" ב"מגף האיטלקי" — נקרא אז קלבריה.
האזור היה מיושב בתחילה על ידי שבטים איטליים וקבוצות תושבים מיוון הקדומה שישבו במקום עד המאה ה-4 לפנה"ס, אז נכבש המקום על ידי הרומאים.
בזמן המלחמות הפוניות לקח המחוז חלק חשוב במלחמה הפונית השנייה.
לאחר נפילת רומא התיישבו במקום קבוצות של גותים, לומברדים וביזנטים.
במהלך המאה ה-11 נכבשה פוליה על ידי הנורמנים.
מידי הנורמנים עברה פוליה לידי ממלכת סיציליה ומשם לממלכת נאפולי.
מסוף המאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13 הייתה פוליה תחת שלטון בית הוהנשטאופן הגרמני.
הינו בריסקה

היסטוריה

חברת הינו מוטורס הוקמה בשנת 1910 והתמקדה בייצור מנועי דיזל ורכבים כבדים. בשנת 1953 החלה החברה לייצר רכבים פרטיים, תחילה בהרכבת דגמי רנו הצרפתית. באפריל 1961 הציגה רכב עצמאי קונטסה 900. החברה קיימה הסכם שיתוף עם מפעל קייזר-אילין תעשיות בע"מ, בחיפה שהרכיב את הקונטסה 900, קונטסה 1300, וטנדרים מסוג הינו בריסקה : "בריסקה 900" ו"בריסקה 1300". מי שעמד מאחורי ההסכם היה התעשיין אפרים אילין שהרכיב בישראל משנת 1961 את הלארק תוצרת סטודיבייקר.
בסוף שנת 1964 עלה דגם ה"בריסקה 900" בישראל 7,296 ל"י, בהמשך המחיר התייקר ל-7,498 ל"י, אך ניתן בתשלומים למשך שנתיים (1,950 ל"י במזומן ו- 5,548 ל"י בתשלומים לשנתיים, עד  230 ל"י לחודש). ה"בריסקה 900" שווקה על ידי סוכנות קפריש בע"מ.
נמר הודי

התנהגות

הנמר ההודי הוא בעל חיים מתבודד. נקבות נמר זה חיות בטריטוריה אשר גודלה הוא כ-10-30 ק"מ רבועים ומעלה, הטריטוריות יכולות לחפוף עם טריטוריות אחרות במקרה של צפיפות גבוהה. טריטוריות אלו מוגנות על ידי טופרי הנמר ועל ידי סימונן בשתן על גזעי עצים, ענפים ובולי עץ גדולים.

לנמר ההודי אין עונת הזדווגות קבועה, הנמרה יכולה להזדווג במשך כל ימות השנה כמו האדם. כמות הצאצאים הנולדת בשגר בדרך כלל היא כשני גורים קטנים ועיוורים. עיני הגורים נפקחות כחודש ימים לאחר הלידה.

תזונת הנמר ההודי מגוונת, הנמר ניזון ממכרסמים קטנים כגון ארנבות עד לבעלי חיים גדולים ובנוניים כגון: אייל סמבר, אייל נקוד, אייל חזירוני, אנטילופה הודית, נילגאי, צבי הודי, חזיר בר הודי, כבש אוריאל, ארבע קרן, מונטיאק מצוי, קופים וכדומה.
הנמר מתגנב לטרפו כדי לתפסו ולאחר מכן נושך אותו נשיכה חזקה וקצרה בצווארו עד מות הטרף. לאחר מכן הנמר תופס את גופת טרפו ומעלה
אותה על העץ הסמוך במטרה להגן על שללו מפני טורפים אחרים העלולים לגנוב את שללו כגון הנשרים והצבועים.
רכס בואו

גאוגרפיה

הרכס נמצא במרכז אזור באנף - אגם לואיז, בדרום הרכסים הקונטיננטליים, על קו פרשת המים של אמריקה, מערבית לעמק בואו בו זורם נהר בואו, בשטח הפארק הלאומי באנף והפארק הלאומי קוטניי. 
השטחו של הרכס 717 קמ"ר, אורכו (מצפון לדרום) 34 קילומטרים, ורוחבו המרבי (ממזרח למערב) 43 קילומטרים.
גובהו המקסימלי של הרכס, בהר טמפל, 3,543 מטרים מעל פני הים. ברכס ממוקם עמק עשר הפסגות.
64% משטח הרכס נמצא בקולומביה הבריטית, ו-36% נמצא באלברטה.

היסטוריה

הרכס נקרא על שם נהר בואו הסמוך, ועמק בואו בו זורם הנהר. השם נקבע רשמית ב-31 במרץ 1917 על ידי מועצת השמות הגאוגרפיים של קנדה.

לקריאה נוספת

• C. SIMON L. OMMANNEY, GLACIERS OF THE CANADIAN ROCKIES, P 218
רבי יצחק דמן קרטיגנין

רבי יצחק דמן קרטיגנין היה אמורא תושב קרטיגנין.

אזכורים בספרות חז"ל

רבי יצחק דמן קרטיגנין נזכר פעם אחת תלמוד הבבלי במסכת ברכות (דף כט עמ' א, גירסת הדפוסים) בקשר לשאלה כנגד מה תיקנו את תשע הברכות בתפילת שמונה עשרה של ראש השנה: "הני תשע דראש השנה כנגד מי?
אמר רבי יצחק דמן קרטיגנין: כנגד תשע אזכרות שאמרה חנה בתפלתה, דאמר מר: בראש השנה נפקדה שרה רחל וחנה".
לפי כתבי היד הגרסה היא "ר' אבא", או "רבא"=ר' בא, ולא היה אמורא בשם ר' יצחק דמן קרטיגנין.
בפסיקתא דרב כהנא (פרשת פרה אדומה, פיסקה ד) מופיעה דרשה בשם "לולינס בר טיבריס בשם ר' יצחק קאטריקו, לפיה "אמר לו הקדוש ברוך הוא: משה, לך אני מגלה עסקי פרה, אבל לאחרים - חוקה". שלמה בובר בהערותיו לפסיקתא מציע להחליף קאטריקי או קאטריגי, לקארטיגני ולזהותו עם רבי יצחק מקרטיגנין.

זיהוי מקום מגוריו

לגבי זיהויה של קרטיגנין קיימת מחלוקת בין החוקרים: יש המזהים אותה עם קרתגו. הייתה בקרתגו קהילה יהודית בתקופה שבה הייתה קרתגו מושבה רומאית. יש המזהים את קרטיגנין, על כל אזכוריה בספרות חז"ל, עם קרטחנה שבספרד. לדברי חוקרים אלו שימש השם "קרטיגנא" בתקופות מסוימות ככינוי כללי לגולה היהודית בספרד, בדומה לכינוי "אספמיה". ישנה גישה המזהה את קרטיגני באזור כורדיסטן].
יחסי ארצות הברית–גרנדה

סיוע ומאבק בפשע

הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי מילאה תפקיד מרכזי בפיתוח של גרנדה. בנוסף לסיוע חירום בסך 45 מיליון דולר לשיקום הוריקן איוון ב-2004, הסוכנות סיפקה יותר מ-120 מיליון דולר לסיוע כלכלי לגרנדה בין השנים 1984 ועד 1993. גרנדה מקבלת סיוע נגד סמים מארצות הברית ולמידה מצבא ארצות הברית על בנייה ופעילויות אזרחיות.
גרנדה וארצות הברית משתפות פעולה באופן הדוק במאבק נגד הברחות סמים ופשע בינלאומי. בשנת 1995, ארצות הברית וגרנדה חתמו על אמנה לאכיפת החוק הימי. ארצות הברית ממשיכה לספק הכשרה, ציוד ואמצעים לכוחות הביטחון וההגנה של גרנדה.

תיירות

גרנדה היא יעד תיירות פופולרי עבור אזרחי ארצות הברית. מתוך 98,548 המבקרים בגרנדה בשנת 2005, כ-25,181 היו אזרחי ארצות הברית.

יחסים דיפלומטים

שגריר ארצות הברית בברידג'טאון שבברבדוס משמש כשגריר אזורי של ארצות הברית, גם לגרנדה. השגרירות האמריקאית בגרנדה מנוהלת על ידי מתאם ראשי אשר מדווח לשגריר האזורי בברבדוס. מאידך, גרנדה מחזיקה בשגרירות בוושינגטון די.סי ובקונסוליות בשיקגו, דטרויט, מיאמי וניו יורק.
לרוי פר

קריירת מועדונים

פר, בן להורים שמוצאם מהאנטילים ההולנדיים, נולד וגדל בזוטרמר שבדרום הולנד. הוא החל לשחק במועדון מקומי בשם DWO וכשהיה בן תשע נענה להזמנת פיינורד והצטרף למחלקת הנוער של המועדון. עלה לקבוצה הבוגרת ב-2007 ועבר לטוונטה ב-2011. ב-2013 עזב את הליגה הולנדית לטובת נוריץ' סיטי מהפרמייר ליג.

נבחרת

פר נמנה עם הנבחרות הצעירות של הולנד והשתתף באליפות אירופה עד גיל 21 בישראל. בטורניר כבש פר בנגיחה שער ניצחון עבור הנבחרת הצעירה של הולנד נגד גרמניה לאחר שעלה כמחליף. 
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך כבר בשנת 2010 במשחק ידידות מול אוקראינה, אך את מקומו בסגל החל לבסס במוקדמות מונדיאל 2014 תחת המאמן לואי ואן חאל. הוא נמנה עם סגל הנבחרת לטורניר עצמו וכבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק מול צ'ילה, שוב בנגיחה ושוב לאחר שעלה כמחליף.
גבעות ריינבולט

גילוי הגבעות

הגבעות התגלו ומופו על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe) בשנת 1952, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בין השנים 1947–1946.

מקור השם

הגבעות נקראות על שמו של סגן פרד ל. רייבולט (Fred L. Reinbolt) מצי ארצות הברית, טייס משנה בטיסות הצילום במבצע קפיצה לגובה אשר במסגרתן צולם האזור.
פורסט ויטאקר

ביוגרפיה

ויטאקר נולד בלונגוויו, טקסס ללורה פרנסיס, מורה בבית ספר לחינוך מיוחד, ולפורסט ויטאקר האב, סופר. לוויטאקר שני אחים צעירים יותר, קן ודיימון, ואחות גדולה בשם דברה.
בגיל 4 עזב עם משפחתו את טקסס ועבר למערב לוס אנג'לס בעקבות הגזענות ששררה במדינה ב-1965. הוא למד בתיכון פאליסדס בקארסון סיטי שבמחוז לוס אנג'לס שם שיחק פוטבול. הוא לקח שיעורים בפיתוח קול והופיע במופעים מוזיקליים מקומיים.
ויטאקר הופיע בתפקיד ראשי במחזה של דילן תומאס "תחת חורש חלב". הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1979. למד ב"אוניברסיטת פומונה" בקליפורניה וקיווה לקבל מלגת פוטבול, אך לרוע מזלו הוא נפצע בגבו במהלך אימון ונאלץ לפרוש מהקבוצה.
הוא התקבל לאוניברסיטת דרום קליפורניה, ושם למד אופרה; לאחר זמן קצר התקבל גם לחוג לדרמה באותה אוניברסיטה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1982.

קריירת משחק

ב-1982 שיחק ויטאקר בסרטו הראשון: הוא קיבל תפקיד קטן בקומדיה "נעורים בקצב מהיר". ב-1986 השתתף בדרמת הספורט של מרטין סקורסזה "צבע הכסף" לצד פול ניומן וטום קרוז, ובדרמת המלחמה זוכת 4 פרסי האוסקר של אוליבר סטון על מלחמת וייטנאם, "פלאטון", לצד צ'ארלי שין ווילם דפו. בסרט גילם ויטאקר את דמותו של הרולד הגדול.
בסוף שנות ה-80 שיחק לצד רובין ויליאמס בדרמה הקומית של בארי לוינסון "בוקר טוב וייטנאם", בסרט הפעולה "ספורט הדמים" לצד ז'אן-קלוד ואן דאם ובדרמה הביוגרפית של קלינט איסטווד "בירד", שם גילם את דמותו של נגן הג'אז צ'ארלי פרקר. על תפקידו הביוגרפי קיבל ויטאקר את פרס השחקן הטוב ביותר מטעם פסטיבל הקולנוע בקאן, ואף קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
בשנות ה-90 שיחק ויטאקר בסרטים "משחק הדמעות" לצד מירנדה ריצ'רדסון, "מין מסוכן" לצד בן קינגסלי, "פנומן" לצד ג'ון טרבולטה ובדרמת הפשע של ג'ים ג'רמוש "גוסט דוג: דרכו של סמוראי", שבה גילם את אחת מדמויותיו המוכרות ביותר - גוסט דוג - מתנקש מקצועי. גוסט דוג גר בבניין נטוש ורואה עצמו כסמוראי המשרת את אדונו, לאחר שזה הציל פעם את חייו.
ב-2000 שיחק ויטאקר במותחן הפעולה הבדיוני "הקרב על כדור הארץ" לצד ברי פפר. ב-2002 שיחק במותחנים "תא טלפון" לצד קולין פארל ובסרט "החדר" של דייוויד פינצ'ר לצדה של ג'ודי פוסטר.
בשנת 2003 קיבל את פרס אמי על תפקידו בסדרה "מדלת אל דלת". בשנת 2006 גילם ויטאקר את דמותו של הדיקטטור הצבאי של אוגנדה אידי אמין בסרט "המלך האחרון של סקוטלנד". על תפקידו זה קיבל את פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, את פרס גלובוס הזהב ואת פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי.
ב-2007 קיבל ויטאקר מועמדות שנייה לפרס אמי על תפקיד האורח שעשה בסדרה "ER".
ב-2008 שיחק לצד איילת זורר ודניס קוויד במותחן "שמונה צדדים לאמת", בסרט הפעולה "מלכי הרחוב" לצד קיאנו ריבס, ובסרט הדרמה "אנשים שבורי כנפיים" לצד קייט בקינסייל, גאי פירס וג'ניפר הדסון.
בשנת 2016 שיחק בסרט המד"ב "רוג אחד: סיפור מלחמת הכוכבים", הסרט הוא ספין אוף לסדרת הסרטים של "מלחמת הכוכבים", והוא משחק שם לצד פליסיטי ג'ונס, דייגו לונה ומאדס מיקלסן. באותה שנה שיחק בדרמת המסתורין "המפגש" (Arrival) לצד ג'רמי רנר ואיימי אדמס. בשנת 2017 הצטרף לקאסט העונה הרביעית של סדרת הדרמה "אימפריה" ברשת פוקס בתפקיד אדי בארקר.
בשנת 2019 כיכב בסדרת הטלוויזיה "הסנדק של הארלם" בתפקיד באמפי ג'ונסון.

חיים אישיים

בשנת 1996 נשא ויטאקר את השחקנית קישה נאש, אותה הכיר על סט הסרט "Blown Away", לזוג ארבעה ילדים. ויטאקר סובל מצנחת בעינו השמאלית, הוא טוען שזה תורשתי אצלו במשפחה ושהוא מתכוון לטפל בעניין מפני שזה פוגע ביכולת הראייה שלו. הוא צמחוני. הוא הופיע לצד בתו בתשדיר שירות למען ארגון "אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים". לומד יוגה ובעל חגורה שחורה בקראטה.
איתי גרשון

ביוגרפיה

גרשון נולד בעיר ירושלים וגדל בשכונת קטמונים. סיים תיכון בבית הספר גבעת גונן והתגייס לשירות צבאי כספורטאי המצטיין הראשון בתחום האיגרוף התאילנדי בישראל. גרשון שירת כמדריך כושר צבאי בפיקוד המרכז בירושלים.
את דרכו החל בגיל 13, כשראה את אחיו הגדול מתאמן. בגיל 15 השתתף גרשון בקרב הראשון שלו בתחרות מקומית שהתקיימה בפתח תקווה.
לאחר מספר קרבות וזכייה באליפות ישראל לנוער בקיקבוקסינג, יצא גרשון יחד עם נבחרת ישראל לאליפות אירופה בלטביה שם הפסיד בקרב הראשון ליריב מאזרבייג'ן.
במדליית הזהב הראשונה שלו זכה בתחרות גביע אירופה באיגרוף תאילנדי לנוער, שם ניצח יריבים מבלארוס, גרמניה, אוקראינה וצ'כיה.
ב-2011, זכה גרשון שוב באליפות ישראל בקיקבוקסינג וכן, בכרטיס הטיסה לאליפות אירופה לנוער, בה זכה לאחר שלושה ניצחונות מוחצים. באותה השנה זכה גרשון באליפות העולם באיגרוף תאילנדי (IFMA) והיה לאלוף העולם הראשון בתחום שיצא ממדינת ישראל.
ב-2013 החל גרשון את דרכו בזירה המקצוענית. גרשון עשה את קרב השמינית בטורניר ה-TNA הקשוח אשר מתקיים מדי שנה ברוסיה מול יריב פולני מנוסה. גרשון זכה בקרב לאחר שלושה סיבובים קשים, שבשני הצליח גרשון להפיל את הפולני החזק לקנבס פעמיים.
אינפיניטי

אינפיניטי (Infiniti) הוא מותג יוקרה למכוניות של ניסאן מוטורס היפנית, מקבוצת רנו. המותג שווק בארצות הברית החל משנת 1989 ומשנת 2008 הוצע גם באירופה. אינפיניטי נוסדה בסמיכות לייסודם של מותגי לקסוס ואקורה של טויוטה והונדה. בדומה, ניסתה ניסאן לפנות לפלח השוק היוקרתי של יצרנים כדוגמת ב.מ.וו ומרצדס תוך הצנעת שם היצרן הקיים המוכר בפלח השוק העממי.

היסטוריה

חברת ניסאן היפנית הציגה את אינפיניטי בארצות הברית בשנת 1989. הקמת המותג המשיכה את מגמת המעבר לייצור מכוניות יוקרה על ידי היצרנים היפניים. מכוניות היוקרה אפשרו ליצרני הרכב היפניים לייצא את תוצרתם בהיקף כספי נרחב יותר לאחר שממשלת יפן הגבילה בשנות ה-80 של המאה ה-20 באופן וולונטרי את ייצוא המכוניות לארצות הברית לכמות של 1.7 מיליון מכוניות בשנה.
הדגם הראשון שהוצג היה Q45 שהתבסס על דגם הלימוזינה של ניסאן, פרזידנט, אך עם בסיס גלגלים קצר יותר ומנוע V8 בהספק של 278 כוחות סוס. גרסאות נוספות הציעו היגוי לארבעת הגלגלים ומערכת מתלים אקטיבית. השעון האנלוגי בלוח המחוונים המלווה את כל דגמי אינפינטי עד ימינו, הוצג כבר בדגם זה. בשנות ה-90 הוצגו דגמים נוספים, ביניהם דגם הקופה M30, סדאן בינוני בשם G20 וסדאן בעיצוב מעוגל בשם J30. ב-1997 הוצג לראשונה רכב שטח בשם QX4 והוצגו גרסאות חדשות של דגם יוקרה בינוני I30 שהוחלף לאחר מכן ב-I35.
בראשית עשור הראשון של המאה ה-21 סבלה אינפיניטי ממכירות נמוכות ועמדה על סף סגירה, עקב קשיים דומים אצל ניסאן. בניסיון להחלץ מהשפל, חל מפנה בדרכה של אינפיניטי כשהחליטה להתמקד בפיתוח מכוניות יוקרה ספורטיביות. בשנת 2003 הוצג דגם הסדאן הספורטיבי G35 עם מנוע V6 ו-320 כוח סוס. התגובה החיובית לדגם בקרב הציבור וזכייתו בפרס מכונית השנה של Motor Trend בארצות הברית עודדו את אינפיניטי להמשיך ולהתמקד בדגמי ביצועים. דגמי ה-FX35/45 התבססו על ההצלחה של הדגם G35 והוסיפו לו מבנה של רכב פנאי מוגבה, המשלב אחיזת כביש וביצועים של מכונית ספורט עם רב גוניות ויכולת עבירות במזג אוויר קשה. דגם ה-FX היווה בהמשך אבטיפוס לדגמי קרוסאובר מחקים של יצרנים מתחרים.
בשנת 2007, לאור ההצלחה של סדרת ה-M והעובדה כי חלקה את המנוע עם הדגם הבכיר Q45, הוחלט להפוך את M45 לדגם הבכיר. בשנה זו גם הוצג עיצוב מחדש לדגם הסדאן G35. ב-2008 הוצג הדגם החדש של G37 קופה. באותה שנה חדרה אינפיניטי לשוק מכוניות הקרוסאובר היוקרתיות הקטנות עם EX35, והכריזה על כניסת המותג לאירופה בתערוכת הרכב הבינלאומית בז'נבה. ההצגה לשוק האירופאי בוצעה בהדרגה עד שנת 2010 וכללה כניסה ל-21 מדינות כשמטה החברה הוקם בשווייץ. הדגמים שהוצגו באירופה בשלב הראשון היו: FX50, G37, G37 COUPE, EX37.
אדמון פריבה

ביוגרפיה

פריבה למד אספרנטו בילדותו, ויחד עם הקטור הודלר (Hector Hodler) הם יסדו ב-1903 את העיתון Juna Esperantisto ("האספרנטיסט הצעיר"), עיתון המיועד לדוברי אספרנטו צעירים. בשנת 1905 נסע כ-600 קילומטר כדי להגיע לכנס האספרנטו העולמי בעיר בולון-סור-מר. בשנת 1912 החל להתנדב באגודת האספרנטו העולמית, ובשנת 1920 התמנה לעורך הראשי של העיתון הרשמי של האגודה. לאחר מכאן נבחר לנשיא האגודה בין השנים 1924–1938. באותו הזמן שימש גם כראש "הוועדה הבינלאומית המרכזית של תנועת האספרנטו" (Internacia Centra Komitato de la Esperanto-Movado). הוא אף ייצג את אספרנטו בארגון העבודה הבינלאומי, בחבר הלאומים, ובארגון הטלגרף הבינלאומי.
עבודתו בנושא ההיסטוריה של אספרנטו ועל חייו של זמנהוף (הביוגרפיה הראשונה שנכתבה על זמנהוף) הפכו אותו לאחד ההיסטוריונים החשובים בנושא אספרנטו באותה התקופה ועד היום. הוא גם כתב ספר בלשנות בנושא אספרנטו בשם "הבעת רגשות באספרנטו", ושני ספרי לימוד לאספרנטו. בנוסף לספרים אלה כתב גם שירים, סיפורים ומחזות רבים באספרנטו כמו Tra l'silento (דרך השקט) ו-Ginevra.
פריבה היה אדם דתי מאוד ותמך מאוד באיחוד הדתות, כפי שניתן לראות במאמר שכתב בשנת 1945 בשם "Sagesse de l'Orient au dela des Religions" ("חכמת המזרח מעבר לדתות"), בו הוא מסביר וחוקר אמונות ודתות שונות במזרח, ולסיכום מסביר על מעשיו של גנדי. 
בין השנים 1923–1926 שימש כסגן נציג איראן בחבר הלאומים. 
בשנת 1936 הצטרף לקהילת הקווייקרים.
בלשגיארמט

יהודי בלשגיארמט

יהודים ישבו בעיר עוד בשנת 1648 אך עם הכיבוש העות'מאני בשנת 1663 נחרבה הקהילה הישנה. בשנת 1730 נוסדה הקהילה מחדש וברבות השנים השתפר מצבם הכלכלי והוקמו על ידי יהודי העיר בנקים, בתי מסחר ובתי חרושת גדולים. בשנת 1868 חנכה הקהילה את הבית כנסת הגדול בעיר ובהמשך הוקמה בעיר גם ישיבה בראשות רב העיר. 
תחת הקהילה היו גם יהודי העיירה ארשקוואדקרט הסמוכה ועם השנים היגרו אליה יהודים גם מברצל השכנה.
בינואר 1941 נמנו בבלשגיארמט 1,712 יהודים, כשביעית מאוכלוסייתה. צביון הקהילה בעיר היה אורתודוקסי, ופעלו בה בית ספר יהודי, תלמוד תורה וישיבה בראשות הרב אהרון דוד דויטש. בישיבה זו, למד לפני השואה גם האדמו"ר מערלוי
בשנת 1942 גויסו רוב הצעירים היהודים בעיר לעבודות כפייה בחזית האוקראינית, שם מרביתם נספו. בה בעת סייעו יהודי העיר לפליטים יהודים שהגיעו אליה מסלובקיה.
בשנת 1944 חיו בעיר 1,516 יהודים
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים במרץ 1944 ערכו בה רישום של יהודיה, וב-9 במאי 1944 הוקם בעיר גטו, בו רוכזו כ-3,000 יהודים מהעיר ומכפרי הסביבה. בגטו שררו תנאי מחיה קשים ורעב.
ב-2 ביוני 1944 גורשו יושבי הגטו למרכז שילוח בניירישטניה הסמוכה, ומשם שולחו עם 5,820 יהודים נוספים לאושוויץ בשני משלוחים, אשר יצאו ב-11 וב-14 ביוני 1944.
זאב פרנק

זאב פרנק - (נולד ב-י"א בתשרי ה'תשט"ז - 26 בספטמבר 1955) הוא חוקר תלמוד, חידונאי ותשבצאי ישראלי.

קורות חייו

נולד בירושלים, בן למשפחת פרנק, מצאצאי הרב יהודה לייב פרנק. למד והתחנך בצעירותו בתלמוד תורה חיי עולם, בתלמוד תורה עץ חיים ובישיבה קטנה תפארת צבי. לאחר מכן למד בישיבה הגדולה כנסת חזקיהו שבכפר חסידים.
במשך כעשרים שנה עסק בהסעדה (קייטרינג) ובעסקי תיווך נדל"ן, ובשלב מאוחר יותר בחייו (גיל 40 לערך) פתח בקריירה של חידונאי ותשבצאי בתחנת הרדיו ערוץ 7 ("שבע מי יודע"), ברדיו קול חי, ובעיתונים יום השישי, לעניין, עולם החסידות, משפחה, בשבע, פנימה ועוד.
במקביל לא זנח את לימודי הגמרא, אך בחר ללמוד גמרא תוך שילוב הכלים שרכש בישיבה עם כלי מחקר שאופיים מדעי, וכך השלים מחקר מקיף על איפיונם של אביי ורבא בהסתמך על 428 מחלוקותיהם והאגדות הרבות אודותם בתלמוד הבבלי. בהמשך ערך והוציא לאור מחקרים דומים על דמויותיהם של האמוראים רב ושמואל וכן על האמוראים רבי יוחנן וריש לקיש.

פרס עמינח

בתאריך 
10 באפריל 2013 (ל' בניסן ה'תשע"ג) הוענק לזאב פרנק פרס עמינח בטקס שנערך בבית ציוני אמריקה בתל אביב, על ספר המחקר שלו "דבר-קטן". בנימוקי ההחלטה על קבלת הפרס כתבו השופטים:
הרב זאב פרנק בדק את מחלוקותיהם של אביי ורבא, בירר בכל מחלוקת מה יסוד סברתם... ולאחר שניתח את ארבע מאות עשרים ושמונה המחלוקות הוא מצא כי אכן יש מאפיינים קבועים בשיטתו של כל אחד מהם... דרכי השוואה מקובלים במחקר התלמוד, אע"פ כן יש כאן חידוש רב... נעשתה כאן עבודת מחקר גדולה וראויה, ועל כל אלה מצאנו להעניק לרב זאב פרנק את פרס עמינח לשנת תשע"ג.
על זה באנו על החתום: פרופ' נח עמינח - יו"ר, ד"ר יעל לוין, ד"ר יוסי שרביט
סחופת

בגאולוגיה וגאומורפולוגיה, סחופת או טעונת היא חומר הנישא בתהליך סחיפה על ידי גורם חיצוני כמו: נחלים ונהרות, קרחונים, זרמי וגל ים, ורוח. הסחופת מתחלקת לשלושה סוגים המושפעים מסוג החומר וגודל גרגיריו, כדלקמן: גרופת, רחופת ותמס.

גרופת

חלקיקים שגודלם עולה על 0.062 מ"מ ובהם נכלל החול, חלוקים, חצץ וגְּרוֹרוֹת (Boulder). חלקיקים אלה נעים בצמוד לקרקעית שמעליה הם נגררים, מתגלגלים, או מקפצים בזרם.

רחופת

גרגרים הקטנים מ-0.062 מ"מ, הנקראים טין שגודלם עד 0.004 מ"מ, וגרגרי חרסית שהם קטנים יותר. גרגרים אלה מרחפים בזרם ושוקעים רק בשוך הזרימה. גרגרי הרחפת נותנים למי הנחלים את צבעם החום בעת שיטפון.

תמס

מלחים וחומרים אחרים המומסים במים. אם נאדה את המים בכוס, נקבל על הדפנות והקרקעית משקע של החומרים שהיו מומסים במים.
חוק לנץ

חוק לנץ הוא חוק פיזיקלי בתחום המגנטיות, לקביעת כיוון הכא"מ (כמות אנרגיה ליחידת מטען, נקרא גם "כוח אלקטרו-מניע") והזרם החשמלי המושרים על ידי שינוי בשטף המגנטי.
החוק נקרא על שם הפיזיקאי הגרמני-בלטי היינריך לנץ, אשר ניסח אותו בשנת 1834.
טס (סרט)

תקציר העלילה

הסיפור מתרחש בתקופה הוויקטוריאנית באזור הכפרי של אנגליה במחוז דורסטשייר.
תחילת הסיפור בשיחה שבין הכומר טרינגהם, כומר מקומי והיסטוריון חובב, לבין ג'ון דרברפילד, איכר פשוט. טרינגהם חוקר את ההיסטוריה של המקום ומגלה שמוצאה של משפחת דרביפילד הוא ממשפחת אצולה בשם דרברוויל, ששורשיה בתקופת ויליאם הכובש. המידע הוא חסר תועלת כיוון שכל הגברים היורשים במשפחה כבר מתו, והמשפחה למעשה נכחדה. הכומר חושב שדרברפילד ימצא עניין במידע על מוצא משפחתו.
דרברפילד מתייחס ברצינות לנושא ומנסה להשיב לעצמו את ההכרה כ"איש אצולה". כדי להיטיב את מצבו הכלכלי הוא שולח את בתו טס לבית אחוזה קרוב בו מתגוררת משפחת דרברוויל. אלק דרברוויל מתענג על פגישתו עם "דודניתו" היפה ומפתה אותה בתותים ובוורדים. אבל למעשה אין קשר משפחתי בין אלק לטס. אביו של אלק, מר סטוקס, קנה בכסף את השם המפואר ואת סמלי המשפחה. אלק מתאהב בטס הוא מפתה אותה ומנצל את תמימותה ואונס אותה. כשטס מגלה שהיא בהריון, היא עוזבת את עבודתה וחוזרת לבית הוריה. התינוק שנולד חלה ומת חודשים ספורים אחרי הוולדו.
אחרי מות התינוק הולכת טס לעבוד כחולבת במשק חלב. שם היא פוגשת את מי שיהיה אהובה האמיתי, אנג'ל קלייר. קלייר הוא בן למשפחה מכובדת של מסיונרים, השואף להיות איכר. אנג'ל מאמין שטס היא נערה כפרית תמימה וטהורה. הם מתאהבים וטס מסכימה להינשא לו. בליל כלולותיהם מתוודה טס על קשריה עם אלק דרברוויל. אנג'ל, אינו מסוגל לאהוב אותה כעת, והוא עוזב אותה ונוסע לברזיל.
כשהיא נשארת שוב לבדה, טס פוגשת את אלק. בתחילה היא מנסה לדחות את חיזוריו, אבל אחרי מות אביה ועקב הקשיים של בני משפחתה הנותרים חסרי בית ועל סף רעב, היא נאלצת לחדש את יחסיה עם אלק ומסכימה להיות פילגשו.
כשאנג'ל שוהה בברזיל, הוא נופל למשכב ומקדיש זמן רב למחשבה על יחסו לטס, ומתחרט על התנהגותו. אנג'ל חוזר לאנגליה ומצליח למצוא את טס, אבל עוזב אותה בלב שבור כשהוא מגלה שהיא חיה עם אלק. טס מבינה שהיא אפשרה שוב לאלק לשבש את יחסיה עם בעלה. בהתקף של זעם וטרוף היא רוצחת את אלק.
טס משיגה את אנג'ל ומתפייסת עמו, וכעת הוא מסוגל לחבק אותה ללא נקיפות מצפון. הם מממשים את נישואיהם וימים אחדים הם נמלטים יחד משלטונות החוק. טס ואנג'ל נתפסים בסטונהנג', היא נעצרת ואחר כך נשפטת ומוצאת להורג.
סינגוניום

ביות

צורת העלים תלויה בשלב גדילת הצמח ולעלים בוגרים של הצמח המטפס אונות רבות יותר. מיני הסינגוניום מגודלים לרוב כעציצים בדרך כלל בשלב הצעיר והעלוותי שלהם. צמיחתו דורשת טמפרטורה שנעה בין 16 ל-30 מעלות, לחות גבוהה ואור רב, אך לא אור שמש ישיר. חיתוך הקנוקנות מאפשר את גידול הצמח כשיח ושומר על צורת העלים דמוית החץ. הסינגוניום יכול להתרבות באמצעות ייחור.
הר בישוף (רכס אלק)

גאוגרפיה

גובהו של ההר 2,850 מטרים מעל פני הים.

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1912 והוא נקרא על שם קולונל בילי בישוף, טייס קרב קנדי, לו הוענק צלב ויקטוריה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
אקדח תופי

אקדח תופי (Revolver) הוא אקדח, שבו התחמושת נמצאת בתוך תוף. לרוב, בתוף האקדח מקום ל-6-5 כדורים, אך יש דגמים עם 10 כדורים ויותר, כאשר המספר הנפוץ ביותר הוא 6 כדורים. אקדח תופי הוא פיתוח של אקדחים רב-קניים.