google/wiki40b huggingface dataset:
רובין קוק

השכלה

קוק נולד ב-28 בפברואר 1946 בעיירה בלשיל שבסקוטלנד. הוא למד לימודים גבוהים באוניברסיטת אדינבורו, שם למד ספרות אנגלית ובעודו סטודנט בשנת 1965 היה לפעיל במפלגת הלייבור. הוא הפך לאתאיסט עם כניסתו לפוליטיקה ב-1974.

קריירה פוליטית

הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים הבריטי בשנת 1974 מטעם מחוז אדינבורו מרכז. הוא גם תמך באופן חד צדדי בפירוק נשק גרעיני וותמיכתה של מפלגת הלייבור באירוסקפטיות. במהלך השנים המוקדמות שלו בבית הנבחרים, דגל קוק במספר צעדים ליברליים וחברתיים, והיא בעל השפעה.
בבחירות הכלליות בבריטניה 1997 ניצחה מפלגת הלייבור בבחירות לראשות ממשלת בריטניה. לאחר היצחון מונה קוק לתפקיד מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים. השנה הראשונה לכהונתו במשרה לוותה בפרשייה משפחתית מורכבת: הוא סיים בפתאומיות 28 שנות נישואים לאחר שעיתון בריטי איים לגלות כי הוא מנהל רומן עם מזכירתו, גיינור ריגן. בזמן מבצע כוח מאוחד של נאט"ו שיחק קוק תפקיד חשוב במאמצה של נאט"ו לאלץ את הכוחות הסרביים לסגת מהאזור. מאוחר יותר הגדיר את ה"הגנה על קוסובו" כאחד מהישגיו הגדולים ביותר.

משבר הר חומה

בשנת 1998 ביקר קוק בישראל. במהלך ביקורו הוא נועד עם בכירים פלסטינים בהר חומה. ישראל הציעה שקוק יבקר בשכונה יחד עם ראש עיריית ירושלים, אהוד אולמרט, אך שזה סירב נרשם משבר ביחסי בריטניה-ישראל. קוק נועד עם סלאח תעמרי, חבר במועצה המחוקקת הפלסטינית אף על פי שסוכם כי יימנע מלהיפגש עמו. על הביקור אמר קוק: "ביקרתי בהתנחלות הר חומה, כי רציתי לקיים ביקור סמלי שידגיש כי מדיניות ההתפשטות של ההתנחלויות היא הפוגעת בשלום". הוא גם סייר בשכונה עם פייסל אל-חוסייני, מה שגרם לחיכוך בינו לבין ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.

מותו

ביום השבת ה-6 באוגוסט 2005, מת קוק לאחר שהתמוטט במהלך טיול בהר בצפון סקוטלנד. קוק צעד על ההר הסקוטי "בן סטאק" עם רעייתו גיינור. לפי הודעת משטרת בריטניה, "קוק חש ברע בזמן שצעד על ההר והועבר במסוק לבית החולים 'רג'ימור' באינוורנס, שם מת מאוחר יותר בערב".
על אף היותו אתאיסט, נערכה לו הלוויה בקתדרלת סנט ג'יילס בהשתתפות ראש ממשלת בריטניה גורדון בראון, שר החוץ של גרמניה יושקה פישר ורבים אחרים. ראש הממשלה בעת כהונתו של קוק כמזכיר החוץ לענייני חוץ וחבר העמים, טוני בלייר בחר שלא להשתתף בהלוויה. מאוחר יותר התקיימה אזכרה לזכרו בכנסיית סנט מרגרט. טוני בלייר הגיע לאזכרה זו וראש הממשלה גורדון בראון נשא הספד נוסף לזכרו. גם מזכירת המדינה של ארצות הברית לשעבר מדליין אולברייט הגיעה לאזכרה. ב-29 בספטמבר 2005, ג'ים דיוויין החליפו בתפקיד כחבר בית הנבחרים מטעם מחוז ליווינגסטון.
בחודש ינואר 2007, נקבר קוק בבית הקברות גריינג'. על מצבתו נכתב: "אני לא הצלחתי לעצור את המלחמה, אבל הבטחתי את זכותו של הפרלמנט להחליט על המלחמה." מילים אלה נכתבו בקשרה של מלחמת עיראק, לה התנגד נחרצות.
יום סדאן

יום סדאן או סדאנטאג (בגרמנית: Sedantag) היה יום זיכרון שנחגג בקיסרות הגרמנית מדי שנה ב-2 בספטמבר. יום זה נועד להנציח את זכרו של קרב סדאן שבו נחלה הקונפדרציה הצפון גרמנית ניצחון מוחץ על הקיסרות הצרפתית השנייה. החג התבטל בעקבות פירוקה של הקיסרות הגרמנית לאחר מלחמת העולם הראשונה.
זמן קצר לאחר ייסודה של הקיסרות באולם המראות בארמון ורסאי כבר עתרו פוליטיקאים בפני וילהלם הראשון, קיסר גרמניה להכריז על יום חג לאומי לזכר המאורע. התאריך הפוטנציאלי היה 18 בינואר, יום הכרזת הקיסרות. עם זאת, ה-18 בינואר כבר היה יום בעל חשיבות רבה בעיני הפרוסים כיוון שבו הכריז על עצמו פרידריך הראשון כ"מלך פרוסיה" הראשון. תאריך נוסף שהוצע הוא 10 במאי, שבו הסתיימה סופית מלחמת צרפת-פרוסיה. עם זאת, הצעה זו לא התקבלה בברכה מצד המדינות הגרמניות הדרומיות - ממלכת בוואריה, הדוכסות הגדולה של באדן וממלכת וירטמברג, אשר העדיפו לבחור בתאריך לזכר קרב שבו גם הן לקחו חלק פעיל. כפשרה, הוצע ה-2 בספטמבר, אשר בו כאמור, נחלו מדינות גרמניה ניצחון משותף על הצרפתים. עם זאת, החג מאולם לא הוכרז רשמית, ונחגג דה פקטו. בשל כך, הוא לא נחגג בכל רחבי גרמניה, ואף זכה להתנגדות מצד גורמים קתוליים ופציפיסטים.
גם אופיו של היום מעולם לא הוגדר רשמית. במהלך היום הופיעו בדרך כלל שליטי המדינות כשהם לבושים במדים, ונערכו מצעדים צבאיים ותהלוכות של ותיקי מלחמה. המוני העם חגגו את היום באמצעות קישוט הרחובות, הבערת מדורות, ריקודים ושירת שירים פטריוטיים. פעמוני הכנסיות צלצלו, והכמרים היו נושאים דרשות מיוחדות והספדים לזכר קורבנות הקרב. בימי שלטונו של וילהלם השני, המצעדים הצבאיים נדחו לאוגוסט, כיוון שההכנות התנגשו עם חגיגות יום הולדתו שחל ב-27 בינואר.
בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ופירוקה של הקיסרות, הודיעה שיום סדאן מבוטל רשמית.
הפועל רמת-גן גבעתיים (כדוריד)

היסטוריה

הקבוצה זכתה בשתי אליפויות ושמונה פעמים בגביע המדינה עד שנות ה-70 והמשיכה להיות קבוצת צמרת עד סוף שנות ה-80 כאשר תרמה לכדוריד הישראלי כוכבים רבים כפרץ גרינפלד, איגור ביאליר, זיו קושניר, רז סומך ועוד רבים עד לשנות ה-90 בהן נקלעה לקשיים כלכליים. בשנת 1992 ירדה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית (הליגה השנייה). הקבוצה חזרה לליגת העל בשנת 1993, אולם בשנת 1996 שוב ירדה הקבוצה לליגה לאומית. היא חזרה בשנית לליגה הבכירה בשנת 1997 וב-1998 ירדה בשלישית לליגה הלאומית. הקבוצה חזרה לליגת העל בשנת 2000 ומאז היא שיחקה בליגה כקבוצת תחתית הנאבקת נגד הירידה לליגה השנייה וזאת עד לעונת 2009-10 בסיומה נשרה הקבוצה לליגה השנייה אחרי עשר עונות רצופות בליגה הבכירה. בסיום עונת 2013-14 שבה הקבוצה לליגת העל אחרי 4 שנים רצופות בליגה השנייה.
את עונתה המחודשת בליגת העל היא סיימה במקום השביעי והעפילה לרבע גמר הפלייאוף, שם הודחה בידי א.ס. רמת השרון.
בית הקברות שומרי שבת

בית הקברות שומרי שבת הוא בית הקברות הוותיק של בני ברק, הנמצא בדרום העיר. נוסד על ידי יעקב הלפרין, מייסד שכונת זיכרון מאיר בבני ברק. בית הקברות נמצא סמוך לבית קברות 'נציבי ישיבת פונביז'. 
בהתאם למסורת היהודית, לפיה אין לייחס חשיבות לטיפוח הקבר והמצבה, קיימת בבית הקברות הקפדה על הקמת מצבות פשוטות ואחידות, רובן בלי מצבה ניצבת. כמו כן במתחם בית הקברות לא נהוג להניח זרי פרחים על הקבר. בבית הקברות מספר קברים של חללי צה"ל, אולם הם אינם נמצאים בחלקה מיוחדת אלא מפוזרים בין הקברים.

הקמתו

בשנת תש"ב (1941) השתתף הלפרין בהלוויה של אדם דתי שנקבר בבית הקברות נחלת יצחק ליד אדם מחלל שבת. בעקבות זאת החליט להקים בית קברות בבני ברק שייועד לאנשים דתיים בלבד. בעידודו של החזון איש רכש הלפרין חלקה בת 15 דונם בפאתיה הדרומיות של העיר. כדי להגדיר את דתיותם של הרשאים להיקבר בבית קברות זה נקבע התנאי של שמירת השבת, ובעקבות זאת נקבע שמו "שומרי שבת". שמו הלא-רשמי של בית הקברות הוא "הלפרין" על שם מייסדו, וכן "בית העלמין זיכרון מאיר", על שם השכונה שהקים הלפרין במרכז העיר. בתחילה סירבו השלטונות לבקשת הלפרין להקים בית קברות פרטי. נגד הכוונה להקים בית קברות פרטי פעלו גורמים שונים שלא ראו את הרעיון בעין יפה.
בתקופה הראשונה שימש הרב יוסף צבי דושינסקי נשיא בית הקברות, והוא התנהל על ידי העדה החרדית בירושלים. כעבור זמן הורה החזון איש להעביר את ניהולו לידי הלפרין עצמו. 
האישיות המרכזית הקבורה בבית הקברות היא החזון איש. קברו משמש מוקד עלייה לרגל במשך כל השנה, ובמיוחד ביום השנה לפטירתו. בסמיכות לקברו של החזון איש רכש גיסו, הרב שמואל גריינימן, מתחם מיוחד לבני משפחתו של החזון איש (בהם הרב יעקב ישראל קנייבסקי). בצמוד אליו רכש הלפרין בכסף מלא מתחם עבורו ועבור בני משפחתו. בשנת תש"ח העלה לקבורה את אביו שנפטר בילדותו בגליציה. בשנת 2015 נקבר בבית הקברות הרב שמואל וואזנר, ששימש כשישים שנה רבה של זיכרון מאיר.
בי"ג באייר תש"ט (1949) הועלו לישראל עצמותיו של האדמו"ר רבי ישראל הגר מוויז'ניץ, שנפטר ונקבר בבוקובינה שלוש עשרה שנה קודם לכן, והוא נקבר בבית הקברות שומרי שבת. ב'אוהל' שהוקם על קברו נקברו אדמו"רי חסידות ויז'ניץ שהלכו לעולמם. כמו כן קבורים בבית הקברות מספר אדמו"רים ובהם רבי משה יחיאל הלוי אפשטיין מאוז'רוב, רבי אברהם איגר מלובלין ורבי חנוך דב זילברפרב מקוידנוב. 
בבית הקברות הובאו לקבורה כמה רבנים שהתגוררו בחוץ לארץ, ובהם הרב מרדכי פוגרמנסקי, העילוי מטלז, והרב שרגא פייבל מנדלוביץ', מייסד ישיבת תורה ודעת בארצות הברית. כמו כן מצויים בו מספר קברים של צדיקים נסתרים, ובהם של ה"סנדלר" הרב משה יעקב רביקוב וה"מלח" הרב יעקב לוי.
לאחר כיבוש הר הזיתים במלחמת השחרור בידי ירדן החלו רבים לרכוש חלקות קבורה בבית הקברות בבני ברק. כיום כמעט שאין מקומות פנויים בבית הקברות. כל ההכנסות ממכירת הקברים מוקדשות לצורכי צדקה וחסד, ובעיקר לאחזקת מוסדות התורה והחינוך שהקים הלפרין.
בצמוד לבית הקברות "שומרי שבת" רכש הרב יוסף שלמה כהנמן שטח בן כמה דונמים והקים עליו את בית הקברות פוניבז', שם קבורים ראשי הישיבה ורבניה (למעט הרב אליהו אליעזר דסלר שנקבר קודם לכן ב"שומרי שבת"), ובמרכזו קברו של הרב שך.
סטנדרט (ג'אז)

סטנדרט ג'אז הוא לחן בעל חשיבות רבה בעולם הג'אז. חשיבותם של סטנדרטים מתבטאת בהיותם מפורסמים ביותר בקרב קהל הג'אז והאמנים, ובכך שבוצעו והוקלטו פעמים רבות על ידי אמני ג'אז שונים. לא כל הסטנדרטים נוצרו במוזיקת הג'אז במקורם, ולא כל לחן ג'אז שמבוצע תכופות הוא סטנדרט. קטע ידוע נחשב לסטנדרט ג'אז רק כאשר חוזרים ומבצעים אותו אמני ג'אז.
לא ניתן להגדיר באופן מוחלט מתי יצירת ג'אז היא סטנדרט, ועל כן אין אפשרות לספק רשימה מוסכמת של כל הסטנדרטים. עם זאת, ישנם ספרי לימוד מהיר של יצירות פופולריות עבור נגנים (המכונים "פייק בוק", מאנגלית: Fake Book) שמנסים לכלול את כל הסטנדרטים, כשהספר המפורסם מכולם הוא ה"ריל בוק" (Real Book).
מקורם של רבים מהסטנדרטים הראשונים הוא במחזות זמר של ברודוויי, שנכתבו על ידי הפזמונאים והמלחינים של "סמטת טין פאן", כלומר, קטעים שלא יועדו במקורם לביצועי ג'אז. כותבי הסטנדרטים הבולטים ביותר מתחום זה הם ג'ורג' גרשווין וקול פורטר, ועד היום הסטנדרט המוקלט ביותר הוא Body and Soul מאת ג'וני גרין. ישנם גם סטנדרטים שהגיעו מסרטים, כגון Someday My Prince Will Come שהופיע בשלגיה והוקלט על ידי מיילס דייוויס, ביל אוונס ועוד. עם התפתחות הג'אז הופיעו סטנדרטים שיועדו במקורם לג'אז. בין מלחיני ג'אז בולטים שחלקים מהרפרטואר שלהם הפכו לסטנדרטים בג'אז ניתן למנות את ת'לוניוס מונק, דיוק אלינגטון, צ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס ועוד. הסטנדרט המוקלט ביותר שנכתב על ידי מוזיקאי ג'אז הוא Round Midnight מאת ת'לוניוס מונק.
כשם שבמוזיקת הג'אז יש תתי-סוגות רבות, כך גם רבות סוגות הסטנדרטים.
סהר קליזו

ביוגרפיה

קליזו גדל ביישוב גן יבנה, לאב פיליפיני-ספרדי ולאם תימניה-רוסיה. הוריו הכירו כשאימו ביקרה בפיליפינים והם חזרו ארצה ביחד, אולם מאז הספיקו להתגרש. במקצועם, אביו הוא מסעדן ואמו בעלת חנות בגדים. בצעירותו היה בחוגים לאמנויות לחימה ובקפואירה. הוא שירת בצה"ל כלוחם ומפקד בחטיבת כפיר.
מאוקטובר 2017, כחלק מפרויקט "MyVibe" עבר להתגורר בוילה באשקלון יחד עם חבריו לפרויקט.

קריירת סרטונים באינטרנט

קליזו התחיל לפעול בעמוד אינסטגרם שלו, שם נהג להעלות סרטונים מבדרים ומשעשעים ולאחר זמן מה החליט לעבור ליוטיוב. בערוץ היוטיוב החליט להעלות סרטונים מבדרים ואז עבר לשחק במערכונים וולוגים. הוולוגים של קליזו מבוססי אתגרים, מערכוני קומדיה ונוספים שהוא מבצע בתוך מקום מגוריו - וילת "My Vibe" - ולפעמים מחוצה לה. לאורך הפרויקט, לצידו של קליזו השתתפו חבריו ואף התגוררו עמו בווילה שלושת חבריו: ליזה ביך, הדוגמנית אמילי גומברג ואלכס סמולקין. בעבר התגורר עמם חבר נוסף, קורן סגל. בהמשך הצטרפו חברים נוספים להתגורר בווילה, בהם היוטיוברים בן רצון וקווין רובין ("חיים בחרטא"). במהלך צילומי הסרטונים לערוץ, פרסם קליזו כי חבר הווילה, סמולקין פתח ערוץ. בהמשך, הצטרפה ליזה, חברת הצוות, לערוץ שלו.
בשנת 2015 החל קליזו להכין סרטונים יחד עם אושיות הרשת מישל טרוני, דניס צ'רקוב וסמיון גרפמן בבת ים. הם נהגו להעלות סרטונים לפייסבוק ויוטיוב בהם מוצגים מערכונים ואתגרים משעשעים.
בשנת 2016 פתח את הערוץ שלו "Sahar Calizo"; לערוץ העלה סרטוני קומדיה בהם הוא מופיע עם חבריו, ביניהם: סמולקין, ליזה, אמילי וקורן אשר עזב את הוילה מאוחר יותר. אחד המערכונים הנצפים ביותר שלו היה "כולנו מכירים את החבר החרטטן!", שעומד על 600,000 צפיות ביוטיוב. ביולי 2017 עבר קליזו להתגורר באשקלון. בווילה הפיק ולוגים יומיומיים ומתיחות עם חברי הצוות שלו; אחת מהן זכתה ל-700,000 צפיות ואף הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "חי בלילה".
באוקטובר 2017, לאחר שהוא וחבריו עברו להתגורר כשותפים בווילה באשקלון, הוסיף לשם הערוץ שלו את שם הצוות "MyVibe" וכעת נקרא "MyVibe - Sahar Calizo". ב-22 בנובמבר 2017 עלה סרטון חידה בשם "ההתחלה" בו רואים את קליזו, שצבר כ-420 אלף צפיות. במשך כחודש לא עלו סרטונים נוספים. ב-17 בדצמבר חזר עם סרטון חדש בו הודיע כי צוות "MyVibe" התפרק סופית מסיבות כאלה ואחרות וכל אחד ילך לדרכו. שגרת העלאת הסרטונים היומית בוטלה והודיע כי כל שבוע יעלה סרטון בנושא אחר. בתאריך 14 בינואר 2018 התחיל להעלות לראשונה סרטונים יחד עם הסטנדאפיסט מתן פרץ. כיום, סהר קליזו, בשיתוף עם לידור ושותפים אחרים, עובד מחדש על פרויקט my vibe.
ב-3 ביולי 2018 הודיע כי הוא חוזר למתכונת הרגילה של העלאת ולוגים באופן יומיומי.
בנובמבר 2018 עלתה סדרת הדוקו-ריאליטי "פרויקט קליזו" בהוט בידור, והיא בעצם עוסקת בחייו של סהר וחבריו בתור וולוגרים. בסדרה משתתפים סהר קליזו, מתן פרץ, ניר קשאני, אמילי גומברג לידור סבג ועוד.
אברהם יהושע סולובייצ'יק

קורותיו

נולד בירושלים לעטיל לבית ויינשטיין ולרב יוסף דוב סולובייצ'יק, בנו של 'הרב מבריסק' הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. בילדותו למד בתלמוד תורה ובישיבה הקטנה של עץ חיים. אחר כך למד אצל אביו בישיבת בריסק בירושלים. נישא למלכה, בתו של הרב שמעון ברייש מציריך - בנו של הרב מרדכי יעקב ברייש, בעל שו"ת "חלקת יעקב".
בשנת התש"מ נפטר אביו והוא התמנה לראש הישיבה בגיל 31. הישיבה בראשותו מונה כאלף תלמידים. הקים מוסדות נוספים, בהם ישיבת "יד הלוי" (שבה, בשונה מהנהוג בישיבות בריסק, נלמדים סדרי נשים ונזיקין ולא סדר קדשים) ובית ספר וסמינר לבנות "מסילת ישרים". משמש גם כאחד מנשיאי ארגון "אתרא קדישא".
הרב סולובייצ'יק מעביר לעיתים תכופות, במוצאי שבת בביתו "שיעור חומש". השיעור עוסק בפרשת השבוע ובענייני השקפה. הוא מרבה לדבר בו על הציבוריות החרדית ומבקר לא פעם רבנים שסוטים לדעתו מן הדרך.
בשונה מדודיו הרב משולם דוד והרב מאיר, הוא הביע ביקורת חריפה על הפלג הירושלמי בכמה הזדמנויות בטענה שמאבקם בגיוס בני הישיבות שקרי. עם זאת אמר שגם נגד ההנהגה בבני ברק (בראשות הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן) הייתה לו ביקורת בעבר. רבני 'הפלג' תקפו אותו חזרה.

משפחתו

לרב סולובייצ'יק 16 ילדים.
בניו, הרב מרדכי יעקב ('יענק'ל'), הרב חיים והרב יוסף דב מוסרים שיעורים בישיבתו. חתנו הרב חיים ישראל הערץ הוא ראש ישיבת "יד הלוי". חתנו הרב ישראל איסר שפירא - הוא ר"מ בישיבת "יד הלוי".
שניים מגיסיו הם הרב חיים פיינשטיין ראש ישיבות עטרת שלמה ובית יהודה (שהוא גם בן-דודו) והרב משה ברזובסקי ראש ישיבת סלונים.
פטי נימבה

קריירה

נימבה הגיע לישראל כשהיה בן 21, וקבוצתו הראשונה הייתה עירוני רמת השרון. לאחר מכן שיחק בהפועל עכו. נימבה עלה לליגת העל עם שתי קבוצות שונות בתוך שנתיים, עם עירוני קריית שמונה בעונת 2006/07, ועם הפועל פתח תקווה בעונה הבאה. בשתי העונות הוא שיחק לצד הבלם איבוס יובלדיו, שחקן קונגולזי נוסף.
נימבה הועמד לדין מספר פעמים על ידי ההתאחדות בגין התנהגות אלימה, והורחק מספר פעמים במדי קבוצות ישראליות. כשחקנה של רמת השרון הוא הורחק לעשרה משחקים לאחר שהלם בפניו של ניר סוחר. לקראת סוף עונת העלייה של הפועל פתח תקווה, בפרשה שעוררה הדים בתקשורת הספורט בישראל, עירערה הפועל רעננה על ניצחונה של פתח תקווה עליה כתוצאה מצמד של נימבה, במשחק בו היה לכאורה נימבה אמור לרצות עונש הרחקה, אך העירעור נדחה.
בעונת 2008/09 המשיך לעונה נוספת בהפועל פתח תקווה. הייתה זו עונתו הראשונה בליגה הראשונה לאחר מספר עונות בליגה השנייה, אך הוא התקשה לשחזר את יכולתו מהעונות הקודמות, כבש שער אחד בלבד ושוחרר עם סיום העונה. לאחר מכן חזר לעירוני קריית שמונה, וכעבור חצי עונה עבר לשחק בסין. בקיץ 2010 חזר לישראל וחתם במכבי עירוני בת ים.
בקיץ 2011 חתם נימבה בשורותיה של הפועל כפר סבא, אך כעבור חצי עונה שוחרר מהקבוצה בינואר 2012 ועזב את ישראל.
גיהוק

פיזיולוגיה

גיהוק נגרם בדרך-כלל על ידי אכילה או שתייה מהירה מדי, הגורמים לבליעת אוויר (אירופגיה) ולשחרורו בזמן מאוחר יותר. גיהוק עלול להיגרם גם על ידי צריכה של משקאות מוגזים כמו בירה, משקאות קלים מוגזים ושמפניה, שמשחררים לאחר שתייתם גז פחמן דו-חמצני. מחלת ההחזר הוושטי עלולה אף היא לגרום לגיהוק בלתי רצוני. מחלות והפרעות שונות במערכת העיכול יכולות לגרום לגיהוק עם ריח אופייני. קול הגיהוק נגרם על ידי רטט בסוגר הוושט העליון כשהגז עובר דרכו.
על פי מחקרים מסוימים, אירופגיה אינה האשמה העיקרית בגיהוקים אלא הגיהוק הוא התנהגות (חברתית) נרכשת].

גיהוק אצל תינוקות

תינוקות נוטים לצבור גז בקיבה בעודם מואכלים, וצבירה זו עלולה לגרום לאי נעימות ניכרת לילד אלא אם כן הוא מוגהק. פעולת הגהקת התינוק כוללת הצבת התינוק בתנוחה הנוטה לגרום לשחרור הגז, למשל על כתף ההורה, כשבטן התינוק מונחת על חזה ההורה, ואז לטפוח בעדינות על הגב התחתון עד שיגהק.
משום שגיהוק עלול לגרום לפליטה אצל תינוקות, "מטלית פליטה" (חיתול בד) לעיתים מונחת על כתף ההורה על מנת להגן על בגדיו.

דיבור ושטי

ניתן להניע גיהוק בצורה רצונית על ידי בליעת אוויר ואז שחרורו, ועל ידי תפעול מערכת הקול ניתן להפיק דיבור ושטי. בעוד שלעיתים קרובות הדיבור הוושטי מבוצע על ידי ילדים כאמצעי לבידור או לתחרות, זה יכול גם לשמש בתור אמצעי חלופי לדיבור עבור אנשים שעברו ניתוח כריתת בית הדיבור, כשגיהוק מחליף את הוצאת הקול מבית הדיבור כאשר הרטט של חלקו העליון של הוושט מחליף את הרטט של מיתרי הקול.

גיהוק אצל חיות

יונקים נוספים כגון פרות, כלבים וכבשים מגהקים גם הם. במקרים אלו, הגז המשוחרר הוא מתאן המיוצר כתוצר לוואי מתהליך העיכול של החיה. גורמים לכך יצורים אל-אווירנים במערכת העיכול, כגון Escherichia coli וחיידקים קדומים מייצרי מתאן.
פרה ממוצעת יכולה לפלוט בין 542 ליטרים (אם נמצאת באסם) ו-600 ליטרים (אם בשדה) של מתאן ביום, ו-95 אחוז ממנו נפלטים בגיהוקים.
דגים מסוימים ידועים גם כפולטים אוויר מהזימים שלהם. כאן הגיהוק מיוצר על ידי גז המשוחרר משלפוחית אוויר.
בעלי חיים אחרים, כגון סוסים ועכברושים, חסרים לגמרי את היכולת לגהק.
אברהרד רודט

קריירה מוקדמת

רודט נולד ב-4 בדצמבר 1895 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-4 באוגוסט 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס רודט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים הבווארי ה-2 ("המלך"), עמו לחם במהלך המלחמה. ב-26 במאי 1915 הוא הועלה לדרגת לוטננט, ובתחילת 1918 הוא הועבר לרגימנט הרגלים הבווארי ה-22 (וילהלם, נסיך הוהנצולרן). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף רודט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1935 הוא הועלה לדרגת מיור, בשנת 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הפרשים ה-18, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה רודט למפקד גדוד הסיור של הדיוויזיה ה-25, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו בכיבוש העיר גנט, ואף שבה 9,000 חיילים בלגים, ועל כך הוענק לו ב-25 ביוני 1940 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון. ב-15 בספטמבר 1940 הוא מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-66, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-13. במהלך הקרב על מוסקבה פיקד רודט על חטיבת הרובאים ה-2, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-2, וב-1 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-22, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-22. ב-1 בנובמבר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-22, ופיקד עליה במהלך מבצע אורנוס ומבצע סערת חורף. ב-1 במרץ 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 ביוני 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15. הדיווייה לחמה בקרבות בסיצילה והשתתפה בקרב קשה אל מול הדיוויזיה ה-1 האמריקנית, ולבסוף השתתפה בנסיגה דרך מצר מסינה לאיטליה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות באיטליה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-14 במסגרת הארמייה העשירית, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-14. ב-1 במרץ 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובאוגוסט 1944 הועברה הדיוויזיה לצפון צרפת. באוקטובר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, עמה אף לחמה בקרב על הבליטה. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-86 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה בהולנד, ולחמה עמו עד סוף המלחמה. ב-29 באפריל 1945 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי הבריטי.

לאחר המלחמה

ביוני 1946 השתחרר רודט מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר במינכן, עד מותו ב-14 בדצמבר 1979.
אהוד דקל

שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1975 שובץ דקל בלהק המודיעין של חיל האוויר. בהמשך השלים דקל קורס קצינים והמשיך במסלול קידום בלהק המודיעין. בהמשך שימש דקל כסגן ראש להק המודיעין (למד"ן) בדרגת אל"ם. לאחר מכן קודם לדרגת תא"ל ושימש כראש החטיבה לקשרי חוץ באגף המבצעים. בהמשך מונה דקל לראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת ושימש בתפקיד זה במלחמת לבנון השנייה. בין היתר עמד דקל בראש צוות חשיבה עליו הוטל לתכנן מצבי סיום למלחמה.
בשנת 2008, עת השתחרר מצה"ל, מונה דקל לתפקיד ראש יחידת המטה למשא ומתן עם הפלסטינים. דקל משמש כסגן ראש המכון למחקרי ביטחון לאומי.
בשנת 2009 השתתף דקל בקורס מדריכי משלחות לפולין ביד-ושם, ולאחר סטאז' מוצלח, יוצא עדיין דקל להדרכת משלחות נוער מספר פעמים בשנה.
ג'סטין הורוויץ

ביוגרפיה

הורוויץ גדל בקליפורניה ולאחר מכן בויסקונסין. אביו קן הוא סופר ואמו גייל אחות (ובעברה רקדנית בלט). שני הוריו יהודים, ממוצא מעורב (רוסיה, פולין, סוריה ולבנון). הורוויץ למד בבית הספר התיכון ניקולט בגלנדייל שבויסקונסין, ולאחר מכן באוניברסיטת הרווארד. בהרווארד פגש את דמיאן שאזל, אשר שימש כמתופף בלהקתו. מאוחר יותר הפכו השניים לשותפים לדירה ואף שיתפו פעולה בהפקת הסרט הסטודנטיאלי Guy and Madeline on a Park Bench.
בשנת 2014 הלחין הורוויץ את הפסקול לסרט ויפלאש, שעליו היה מועמד לפרס גראמי. בשנת 2016 הלחין את הפסקול לסרט לה לה לנד, שעליו זכה בשני פרסי אוסקר עבור פסקול סרט ושיר מקורי, בשני פרסי גלובוס הזהב (באותן קטגוריות), בפרס באפט"א עבור פסקול סרט ובשני פרסי גראמי. ב-2018 שיתף פעולה פעם נוספת עם דמיאן שאזל, כשחיבר את המוזיקה לסרטו "האדם הראשון". הוא זכה על כך בפרס גלובוס הזהב.
באטמן: פשעי מלחמה

תקציר עלילה

בעקבות מלחמת הכנופיות הברוטלית האחרונה בגות'אם, המסיכה השחורה שולט לבדו בעולם התחתון של העיר, באטמן מפטרל בעיר לבדו, לאחר שרובין (טים דרייק), באטגירל (קסנדרה קיין) ואורקל (ברברה גורדון) עזבו את גות'אם בעקבות ההרס והאשמה שלהם בתוהו ובוהו, המשטרה בפיקודו של המפקח אקינס מנהלת אחריו מצוד.
בבלודהייבן, טים וקסנדרה נלחמים בפשע ומנסים להתמודד עם מותה של סטפני בראון, הם מזדעזעים לשמוע בטלוויזיה את אהרן בלאק המספר שסטפני הייתה בעלת ברית של באטמן, והייתה לא רק ספוילר אלא גם רובין, והייתה מסוגלת לשרוד את עינוייו של המסיכה השחורה לו הייתה מקבלת טיפול רפואי הולם.
באטמן מבין מתוך המידע שמישהו הדליף את זהותו האמיתית כברוס ויין, והוא פונה לד"ר לזלי תומפקינס שטיפלה בסטפני קודם מותה והתפטרה, והם מגלים שתיקה הרפואי של סטפני נעדר, באטמן עוקב אחר הטביעות ומוצא את הדוקטור שבדק את התיק ואת זירת הפשע, חלק מן התיק אף חסר, אחר הסרת ראיות השווא באטמן עוקב אחר אהרון בלאק שמותקף על ידי הג'וקר ומתחזה של באטמן, הוא מעיף את המתחזה ומביס את הג'וקר ומורה לבלאק לברוח, הוא פונה לעקוב אחר המתחזה שמתגלה כמסיכה השחורה שמצליח להימלט.
באטמן בודק את מרפאתה של לזלי ומוצא שאכן הטיפול הרפואי נמנע ממנה אך נרשם בתיק כביכול נעשה, אהרן בלאק פונה לעיתונות וטוען כי באטמן ניסה להורגו וכי המשטרה מושחתת ונתונה בידי המסיכה השחורה, באטמן עוקב אחר מספר ראיות שמובילות אותו לאהרן בלאק המתגלה כארתור בראון/קילומאסטר אביה של סטפני שמנסה להשיג צדק עבור בתו, הוא מספר לבאטמן שאף גרושתו קריסטל בראון יודעה על מות בתם, בטלוויזיה קריסטל מתלבטת מה לספר כאשר המסיכה השחורה הנראה כבאטמן מנסה להרגה, באטמן האמיתי מופיע ומצילה אך היא משמידה את רשימות המסיכה השחורה לגבי סטפני בטענה שהאמת לא תשנה את העובדה שבתה מתה.
במרדף, המסיכה השחורה נמלט ונופל בידי הג'וקר שמאשים אותו בלקיחת העבודה החביבה עליו - הריגת רובין, באטמן לוכד את שניהם ומסגירם למשטרה, הג'וקר נלקח לארקהם אך המסיכה השחורה נמלט אגב מרחץ דמים, באטמן יוצא לאפריקה להתעמת עם הרוצחת האמיתית של סטפני, לזלי תומפקינס, היא מספרת לברוס שמנעה את הטיפול על מנת לסיים את מסע הצלב האינסופי של באטמן שממשיך לגרום למות ילדים, היא אומרת לבאטמן שנתנה את כל כספה לבתה של סטפני (שנמסרה לאימוץ בלידתה), ומבקשת מברוס להרגה, הוא מסרב אך אומר לה שבין ביניהם כל קשר, ואם תחזור אי פעם לאמריקה היא תיעצר.

אחרי הכל

הצגתה של לזלי בתור רוצחת יצר כעס בקרב מעריצי באטמן שחלקם לא אהבו את הפיכתה של בעלת בריתו הוותיקה של באטמן לנבלה, אנדרסן גרביץ' אחד מכותבי הסיפור טען כי: "פשעי מלחמה היה תמיד חלק מהתוכנית כמו משחקי מלחמה, מההתחלה ידענו שאנו רוצים לספר סיפור זה אחר שנה, לתת לבאטמן (ובמיוחד) לקוראים מעט מרחק ממהומת משחקי מלחמה, בטרם אנו זורקים את הפצצה הבאה.
מותה של סטפני בידי ד"ר לזלי תומפקינס הוחזר בידי הסופר צ'אק דיקסון, בסיפרו מתגלה כי לזלי זייפה את מותה של סטפני והשתמשה בקורבן ממנת יתר בעלת מראה חיצוני הדומה לסטפני על מנת לביים את המוות, וסטפני חזרה לדמותה כספוילר אחר מספר חודשים באפריקה, באטמן אומר לטים על כך שהיו לו מספר ספיקות בנוגע למותה של סטפני, ולכן לא הציב לה זיכרון במערת העטלף, וזוהי גם הסיבה מדוע לא עצר את לזלי לאחר השיחה עימה, כיוון שהיו לו מספר נקודות שהתלבט בהם.
טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית

בשבי

אדומת האחוריים נחשבת לחיית מחמד מבוקשת בקרב מגדלים. היא נחשבת רגועה, למרות נטייתה לבעוט מבטנה שערות צורבות כשהיא חשה מאוימת. תוחלת החיים של הנקבות היא כ-15 שנה. כתוצאה מהפופולריות שלה כחיית מחמד הטרנטולה מופיעה בנספח II של CITES ואין להוציא פרטים מהטבע ולסחור בהם. הסכנה העיקרית המאיימת על אדומת האחוריים היא הרס סביבת המחיה הטבעית שלה ומוות של פרטים רבים בטרם הגיעם לבגרות מינית. אדומת הברכיים נמצאת במצב שימור המוגדר "פגיע".

בתרבות הפופולרית

בסרט המדע הבדיוני "טרנטולה" של הבמאי ג'ק ארנולד משנת 1955, מופיעה אדומת אחוריים כמושא לניסוי שהופך אותה לענקית. הטרנטולה הענקית משתחררת ומאיימת על אזור המדבר בו השתחררה.

ברפואה המסורתית של בני המאיה

אנשי שבט הצ'ול מתייחסים אל עכבישים אלה כאל יצורים חיוביים ומשתמשים בהם לייצור תרופות. הרוקח הורג את הטרנטולה, מרסק את גופה ומערבב אותו עם אלכוהול ולבסוף מסנן שערות צורבות בעזרת בד מסורתי. המשקה מסייע לטיפול ב"רוח הטרנטולה", מחלה שתסמיניה כוללים כאב בחזה, שיעול ואסתמה. הפפטיד GsMtx-4 הנמצא בארס הטרנטולה נבדק כעת במטרה לבדוק אם יוכל לסייע בריפוי בעיות בקצב הלב, ניוון שרירים וגליומה.