google/wiki40b huggingface dataset:
קרבפנם

קרבפנם היא אנטיביוטיקה רחבת טווח מקבוצת הבטא לקטם. שלושה תכשירים עיקריים מקבוצת הקרבפנם נמצאים בשימוש: אימיפנם (Imipenem), מרופנם (Meropenem) וארטפנם (Ertapenem).

טווח פעולה

טווח הפעולה של אימיפנם ומרופנם דומה וכולל חיידקים גראם-חיוביים (אך לא כנגד MRSA, ולא כנגד MRSE ויתר חיידקי Enterococcus עמידים), חיידקים גראם-שליליים (כולל בטא לקטמאז רחב ספקטרום (ESBL) וחיידקי הסוג Pseudomonas), אל-אווירניים וכן פעילות מסוימת כנגד חיידקי הסוג Mycobacterium.
ארטפנם אינו יעיל כנגד Pseudomonas aeruginosa, חיידק נפוץ הגורם זיהומים אצל מדוכאי מערכת החיסון ובבתי חולים. לשני חיידקים עמידות אינטרינסית כנגד קרבפנם - Stenotrophomonas maltophillia ו -Burcholderia sepacia.
בשנים האחרונות ניצפית עמידות הולכת וגוברת של משפחת חיידקי Enterobacteriacea (חיידקי מעיים גראם שליליים) כנגד אנטיביוטיקות מקבוצת הקרבפנם. עמידות זאת המכונה גם CPE מועברת על גבי פלסמיד.
החל משנת 2006 נצפית בישראל התפרצות של זיהומי Klebsiella pneumoniae עמידה לקרבפנם במנגנוני CPE.

שימושים

טווח הפעולה הרחב של אימיפנם ומרופנם מאפשר שימוש בהם כתרופת בחירה בזהומים פולשנים חמורים, בטרם זוהה מחולל הזיהום, בעיקר בבתי חולים, בהם יש אוכלוסייה של חיידקים שפיתחה עמידות כנגד תכשירי אנטיביוטיקה רבים.
עם זאת, מכיוון שמציאת אנטיביוטיקה יעילה נגד חיידקים עמידים לקרבפנם היא קשה, מומלץ להשתמש בקרבפנם באופן מוגבל, ולהשתמש באנטיביוטיקות אחרות במידת האפשר. קיימים אף מוסדות רפואיים בהם השמוש בקרבפנמים מוגבל, ומותנה באישור מומחה למחלות זיהומיות.

תופעות לוואי

תופעת הלוואי הנפוצה היא אלרגיה ובעיקר פריחה. חלק מהאנשים הרגישים לפניצילין יהיו גם רגישים לקרבפנם.
תכשירים ממשפחת הקרבפנם יכולים לגרום פרכוסים. תופעת לוואי זו שכיחה בעיקר בילדים קטנים, ובעיקר בשימוש באימיפנם שחדירותו למוח גדולה משל מרופנם. מסיבה זו מועדף השימוש במרופנם בילדים תחת גיל 12 שנים ולטיפול בדלקת קרום המח בכל הגילאים.
תופעות לוואי נוספות של משפחת הקרבפנמים כוללות בחילות, הקאות, שלשולים, וסרפדת. במינונים גבוהים, ובמיוחד במטופלים הסובלים מתפקוד כלייתי נמוך, עלולות התרופות מקבוצה זו לגרום להתקפים אפילפטיים.
יוס ואן אימרסל

ביוגרפיה

יוס ואן אימרסל, יליד אנטוורפן, למד עוגב, פסנתר וצ'מבלו באקדמיה למוזיקה (הקונסרבטואר) באנטוורפן אצל פלור פטרס (עוגב), אז'ן טראי (Traey) (פסנתר), קנת גילברט (צ'מבלו), כמו כן אצל לוסי פראטר (פיתוח קול) ודניאל סטרנפלד (ניצוח). בין השנים 1964–1968 הוא ייסד וניצח באקדמיה על התזמורת "קולגיום מוזיקום" שהתמחתה במוזיקת רנסאנס ובארוק ובהמשך הרחיב את הרפרטואר שלו עם יצירות מן המוזיקה הקלאסית ורומנטית. היה מוזיקאי הבלגי הראשון שזכה בקונסרבטואר בפרס הראשון לשלושה כלים:פסנתר (1963),עוגב (1967) וצ'מבלו (1971).
אחרי 1972 לימד ואן אימרסל באסו קונטינואו וצ'מבלו באקדמיה למוזיקה באנטוואפרן. השתלם בהמשך בנגינת מוזיקה עתיקה בצ'מבלו אצל קנת גילברט. כעבור שנה בתחרות הראשונה לצ'מבלו בפריז (1973), זכה בפרס הראשון, לפי החלטה בפה אחד של חבר השופטים וכמו כן בפרס הקהל. החל משנת 1982 לימד קורסים בינלאומיים באקדמיה שליד המוזיאון פלסהויס (Vleeshuis) בעיר הולדתו, שברשותו אוסף עשיר של כלי מקלדת היסטוריים. הוא לימד גם כיתות אמן בפסטיבלים בינלאומיים רבים, כולל ברוק ד'אנטרון, אוטרכט, שופרון ואנקונה.
ואן אימרסל לימד גם בקונסרבטואר של פריז (החל משנת 1992- כפרופסור) ובאקדמיה למוזיקה ע"ש סוולינק באמסטרדם אותו ניה בשנים 1985- 1981.
ואן אימרסל מבוקש גם כפסנתרן באולמות קונצרטים ברחבי אירופה כשהוא ידוע ברגישותו המעודנת להיבטים "רטוריים" של המוזיקה ובמיומנותו לאלתור. בהקלטות שלו לקונצרטים לפסנתר של בטהובן המבקרים הקדישו עיניין מיוחד לקדנצות שכתב. 
בסיורי ההופעות בעולם נוהג האומן לנגן על כלי נגינה משלו, לרבות הפסנתר שברשותו.
בשנת 1987 הקים ואן אימרסל את האנסמבל "אנימה אטרנה ברוגה" לכלים אותנטיים שהתמחה במוזיקה משלהי המאה ה-18 ומהמאה ה-19. הופיע עם תזמורת זאת כמנצח, חבר בתזמורת וכסולן.
יחד עם הכנרת הראשית מידורי זיילר הקליט סונטות לכנור ופסנתר מאת מוצרט על דיסק שזכה בשנת 2003 בפריז בפרס "דיאפזון של השנה". בשנת 2010 הוענק לואן אימרסל פרס פסטיבל המוזיקה של ברמן. 
ואן אימרסל קנה לעצמו שם בהקלטותיו את המוזיקה של מוצרט, בטהובן ושוברט בחברת הדיסקים סוני קלאסיקל.
אינקיונה

אינקיונה (בלטינית: Inciona) היא אלה מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ באזור מגורי שבט טרוורי הקלטי (באזור לוקסמבורג של ימינו).
שמה של האלה מוזכר בשתי כתובות שהתגלו באזור לוקסמבורג.
באחת הכתובות מוזכרת האלה כזוגתו של האל וראודונוס, בשנייה היא מוזכר כזוגתו של לנוס מרס וראודונוס.
ממשמעות שמה, בקלטית: "זו המפיחה חיים באש", ניתן להסיק כי היא הייתה אלת הנפחים.
הצופים הערבים הקתוליים

מרכז הצופים הקתולים בנצרת

מרכז הצופים בנצרת נבנה בשנת 1985 כתוצאה של “Aktion ´85 flinke Hände flinke Füße – Ein Haus für Nazaret”, החלטה משותפת של שני ארגוני הצופים הקתולים בגרמניה במטרה להקים מרכז צופים בנצרת.
המרכז מציע מקום לצופים מכל הדתות והמדינות במטרה לספק תנאים למפגש בין-דתי ובין-תרבותי, כמו גם הכשרה למדריכים ולקבוצות ולמסד אכסניית נוער צופית בנצרת.
9K35 סטרלה-10

פיתוח

המערכת היא דגם משופר של המערכת 9K31 סטרלה-1, (שכינויה בנאט"ו הוא SA-9 Gaskin), וביכולתה לשגר גם טילי סטרלה-1 מדגם 9M31M, בנוסף לטילים מסוג 9M37. בין הטילים האחרים שהמערכת משתמשת בהם ניתן למנות את הטילים מסוג 9K32 - "סטרלה-2" (SA-7 Grail), וכן הטילים מסוג 9K36 - "סטרלה-3" (SA-14 Gremlin).
פיתוח המערכת החל ב-24 ביולי 1969. ההחלטה על פיתוח מערכת חדשה שלא פועלת בכל תנאי מזג-האוויר התקבלה למרות פיתוחה במקביל של מערכת משולבת תותח/טיל הפועלת בכל תנאי מזג-האוויר, 9K22 טונגוסקה, וזאת בעיקר מסיבות כלכליות. כמו כן הדבר נראה כיתרון שתהיה מערכת בעלת תגובה מהירה וחסינות לחסימות תדרי רדיו גבוהות.
במקום להציב את המערכת על שלדה של רכב סיור משוריין כמו במקרה של ה-SA-9, ה-SA-13 מוצב על רכב MT-LB משופר, מעט ממוגן יותר ונייד יותר. בחלק מהגרסאות קיימת יכולת אמפיבית.
פיתוח המערכת נמשך לאורך השנים והתבטא בגרסאות שונות של המערכת בעלות שיפורים בתקשורת רדיו ובאינטגרציה טובה יותר עם מערך הנ"מ הסובייטי. כמו כן המערכות המשופרות הגיעו עם טילים משופרים ובספטמבר 2007 אף הוצגה מערכת על גבי BTR-60.

תיאור המערכת

ה-9K35 היא מערכת נ"מ בעלת הנחיה אלקטרו-אופטית, בעלת יכולת להשתמש במכ"ם לצורך רכישת מטרות וטווח. לחלק מהרכבים הוספו תת-מקלע PKT בחלק הקדמי להגנה מקומית של הצוות.

מלחמת המפרץ

לעיראק היו מספר מערכות סטרלה-10 מבצעיות בתחילת המבצע לשחרור כווית, רובם אם לא כולם היו חלק ממערך ההגנה האווירית של המשמר הרפובליקני העיראקי.
במהלך המבצע, 27 מטוסים של הקואליציה נפגעו על ידי נ"מ עיראקי, מתוכם 14 מטוסים הופלו. לפחות 2 הפלות מיוחסות לסטרלה-10. שני המטוסים שהופלו היו מדגם A-10 ת'נדרבולט II.

קוסובו

מאמינים כי מטוס אחד או שניים מדגם A-10 נפגעו על ידי מערכות סטרלה-10 סרביות. שני המטוסים נחתו בשלום, שופצו וחזרו לשירות מלא.
אביבה בלס

1967

בתחרות שנערכה באוסטריה ביולי 1967 זכתה בלס במדליית זהב בריצת 200 מטר לאחר שהשוותה את השיא הישראלי של דבורה מרכוס בתוצאה של 25.2 שניות.

1968

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1968 זכתה בלס במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.7 שניות.

1970

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 57.0 שניות ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.6 דקות.

סגנית אלופת אסיה

במשחקי אסיה שנערכו בתחילת דצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 57.3 שניות, אחרי קמלייט סנדהו מהודו (57.3 שניות) ולפני נובוקו קאוואנו מיפן (57.4 שניות). בריצת 800 מטר שבה החזיקה בלס בתוצאה השנה באסיה (2:09.1 דקות דקות) והייתה מועמדת למדליה, היא נעצרה לאחר שתי שניות לאחר שחשבה שהזינוק פסול. במדליית הזהב זכתה חנה שזיפי שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:06.5 דקות.

1971

בכינוס הפועל ה-9 שנערך באצטדיון רמת גן ב-2 במאי 1971, זכתה בלס במדליית כסף בשיא ישראלי חדש של 56.1 שניות, שיפור לשיא של חנה שזיפי (56.3 שניות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באתונה שביוון ב-12 ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 54.9 שניות ובכך הייתה לאתלטית הישראלית הראשונה שרצה ריצה זו מתחת ל-55 שניות. שלושה חודשים לאחר מכן, בתחרות שנערכה במינכן, שבגרמניה ב-3 בספטמבר היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש (אלקטרוני) של 55.27 שניות.

1972

בתחרות שנערכה בליבק שבגרמניה ב-28 במאי 1972 זכתה בלס במדליית כסף בריצת 800 מטר בשיא ישראלי חדש של 2:05.8 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של חנה שזיפי (2:06.5 דקות). שיא זה החזיק מעמד 21 שנים ונשבר על ידי עדנה לנקרי-שומיק (2:05.19 דקות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי אותה שנה זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 55.8 שניות ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.3 דקות, לפני חנה שזיפי (2:11.9 דקות).

1973

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני 1973 זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.8 שניות, לפני עדנה גורני (58.4 שניות) ומרית ולטמן (58.8 שניות) שתיהן ממכבי תל אביב ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.4 דקות, לפני רחל הלה (2:15.7 דקות) ועדנה גורני (2:17.1 דקות) כחודש לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא מכביה חדש של 56.14 שניות, לפני לינדה ויימן מאוסטרליה  (58.28 שניות) ועדנה גורני (58.58 שניות) ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.9 דקות, לפני רחל הלה (2:17.0 דקות) ועדנה גורני (2:20.0 דקות).

חייה האישיים

בלס, מתגוררת בציריך לאחר שנישאה לחותר שווייצרי, ניקולה לינדיקר ולזוג נולדו שלושה ילדים והיא פעילה בולטת בקהילה היהודית בציריך.
יניסיי קרסנויארסק (כדורסל נשים)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1980 כקבוצת "מדיק", קבוצת כדורסל נשים של המכון הרפואי הממלכתי של קרסנויארסק. הקבוצה התמודדה בתחרויות האזוריות בברית המועצות ובעונת 1991 זכתה באליפות הליגה השנייה, אך לא העפילה לליגת הראשונה עקב התפרקות ברית המועצות.
עד שנת 1993 התמודדה בטורנירים הנמוכים ובעונת 1994 זכתה באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגה הראשונה ובעונת 1996/1997 העפילה לראשונה לליגת העל הרוסית בכדורסל נשים.
סינדרלה 3: טוויסט בזמן

תקציר העלילה

האם החורגת והמרשעת של סינדרלה, ליידי טרמיין, גונבת לפיה הטובה את השרביט. עם השרביט היא מבטלת את כל מה שהפיה הטובה עשתה בשביל שסינדרלה תלך לנשף, ביניהם: השמלה, הסוסים והכרכרה. במהלך הסרט סינדרלה מנסה להחזיר את הזמן למה שהוא היה.

הפקה

סרט זה היה הסרט האחרון של דיסני אוסטרליה. לאחר שסיימו להכין את הסרט מכרו במכירה פומבית את ציוד האולפן.

פסקול הסרט

השירים המקוריים שהושמעו בסרט הם "Perfectly Perfect" ,"More than a Dream" ו-"At the Ball" שנכתבו על ידי אלן זאכרי ומיכאל וויינר. את שיר הנושא של הסרט, "I Still Believe", ביצעה השחקנית והזמרת היידן פנטייר. הקליפ של שיר הנושא נוסף כבונוס ל-DVD של הסרט. הפסקול הרשמי של הסרט טרם פורסם.
ההתערבות (סיפור)

ההתערבות הוא סיפור קצר מאת הסופר הרוסי אנטון צ'כוב, שנכתב בשנת 1889 והפך לאחד הסיפורים הידועים ביותר שלו. תורגם לעברית על ידי נילי מירסקי.

העלילה

הסיפור פותח בוויכוח אינטלקטואלי המתרחש בביתו של בנקאי עשיר, ונסוב סביב השאלה, מה יותר מוסרי- עונש מוות או מאסר עולם. הוויכוח גולש לפסים מעשיים יותר עד שנוצרת התערבות משונה בין בעל הבית- הבנקאי לבין עורך דין צעיר. עורך הדין טוען שמאסר עולם גרוע פחות מעונש מוות ובתגובה, מתחייב הבנקאי, שאם עורך הדין יצליח להושיב את עצמו במאסר במשך חמש עשרה שנים, הוא ייתן לו שני מיליונים. עורך הדין הצעיר מסכים ומתערב שהוא יצליח לשבת לא רק חמש שנים אלא חמש עשרה.
ההתערבות יוצאת לפועל ועורך הדין נכלא במתקן מיוחד בחצרו של הבנקאי. הקשר היחיד שלו עם העולם שבחוץ מתנהל על ידי מכתבים אותם הוא מעביר לשומרים ובהם הוא מבקש מהבנקאי שיעביר לו את כל מבוקשו (יין, פסנתר וספרים). הבנקאי עוקב אחר מצב רוחו המשתנה של האסיר, המשתקף בבקשותיו במכתבים ובעיקר בסוג הספרים אותם הוא מבקש, המשתנה משנה לשנה. בתחילה מותחנים וקומדיות, לאחר מכן ספרי מופת ואז לימודי שפות, פילוסופיה והיסטוריה, אחר כך הברית החדשה ותאולוגיה ולבסוף מכל הבא ליד.
לאחר 15 שנה, בלילה שלפני מועד סיום ההתערבות, הבנקאי (שכבר הספיק להפסיד את כל כספו בהימורים) מבין כי הוא עומד להפסיד בהתערבות ומחליט להרוג בחשאי את ה"אסיר". כשהוא נכנס לתאו, האסיר ישן, ועל השולחן מונח פתק שבו מסביר האסיר את מה שעבר עליו במשך כל תקופת המאסר:
"חמש עשרה שנים התבוננתי בעיון בחיי העולם הזה... בספריכם קניתי חכמה. כל מה שיצרה המחשבה האנושית ללא לאות... נדחס בגולגלתי לפקעת קטנה. אני יודע שאני חכם מכולכם" 
ואז הוא מצהיר:
"אני בז לספריכם, בז לחכמה ולכל טוב העולם. הכל אין ואפס, הכל בן חלוף, אשליה, תעתוע, דמיון..." 
כדי להוכיח את רצינות דבריו, הוא מצהיר במכתבו כי בכוונתו לצאת מתאו, חמש שעות לפני מועד הסיום וכך להפסיד בהתערבות. כל הכסף שבגללו התחילה ההתערבות, כבר לא שווה בעיניו למאומה. הבנקאי מניח את המכתב, ויוצא מהחדר בתחושה של בוז עצמי עמוק. למחרת בבוקר, כאשר השומרים מודיעים לו שראו את האסיר "בורח" מהחצר בריצה בטרם מועד הסיום שנקבע, הוא נכנס לתא, לוקח את המכתב שנשאר מונח על השולחן ונועל אותו בכספת.
קורפוס אפריקה

היסטוריה

קורפוס אפריקה הוקם ב-19 בפברואר 1941, בעקבות החלטת הפיקוד העליון של הורמאכט לשלוח ללוב כוח סיוע לצבא האיטלקי בצפון אפריקה, שהובס על ידי הצבא הבריטי במסגרת מבצע מצפן, ולמנוע את נפילת נמל טריפולי לידי הבריטים. כוח הסיוע היה תחת פיקוד גנרל ארווין רומל, מפקד שריון מוכשר, שהוכיח את כישוריו כמפקד דיוויזיית הפאנצר ה-7 במערכה על צרפת ב-1940. הוא כלל רגימנט שריון ומספר יחידות נוספות שהרכיבו את הדיוויזיה הקלה ה-5. זמן קצר לאחר הגיעו לנמל טריפולי ביצע קורפוס אפריקה התקפת נגד מוצלחת. עד ראשית אפריל 1941 הצליח כוחו של רומל לכבוש מחדש את בליטת קירנאיקה שבמזרח לוב, להגיע לגבול מצרים ולהטיל מצור על הכוחות הבריטיים שהחזיקו בנמל טוברוק. במהלך החודשים הבאים תוגבר כוחו של רומל בדיוויזיית שריון נוספת (דיוויזיית הפאנצר ה-15), וב-1 באוגוסט 1941 הפכה הדיוויזיה הקלה ה-5 לדיוויזיית שריון בשם דיוויזיית הפאנצר ה-21.
ב-15 באוגוסט 1941 הקים הפיקוד הגרמני העליון את קבוצת השריון אפריקה, שכללה את קורפוס אפריקה, יחידות גרמניות נוספות ושני קורפוסים איטלקיים. רומל מונה למפקד הכוח הגרמני-איטלקי בצפון אפריקה (שבסוף ינואר 1942 שונה שמו לארמיית הפאנצר אפריקה), ואילו לודוויג קריוול מונה למפקד קורפוס אפריקה. בסוף נובמבר 1941 עברו הכוחות הבריטיים במצרים למתקפה במסגרת מבצע צלבן, ולאחר קרבות קשים הצליחו לאלץ את כוחו של רומל לסגת מבליטת קירנאיקה. אולם בפברואר 1942, לאחר שכוחו תוגבר, שוב ביצע רומל התקפת נגד מוצלחת וכבש מחדש את רוב שטחה של קירנאיקה.
במאי-יוני 1942 תקף רומל את הארמייה השמינית הבריטית, הביס את כוחותיה בקרב גזאלה ואילץ אותה לסגת חזרה לשטח מצרים לאחר שספגה אבידות כבדות. בסוף יוני כבשו כוחותיו את נמל טוברוק, לקחו בשבי כ-30 אלף מחיילי בעלות הברית, וחדרו עמוק לשטח מצרים. התקדמות ארמיית הפאנצר אפריקה נעצרה רק כשהגיעה לקו אל עלמיין, שם נבלמו כוחות הציר על ידי הכוחות הבריטיים בקרב אל עלמיין הראשון, ולאחר מכן הובסו בקרב אל עלמיין השני.
בעקבות תבוסת כוחותיו של רומל בקרב אל-עלמיין השני (23 באוקטובר - 3 בנובמבר 1942), החלו כוחות  הציר בנסיגה ארוכה לאורך חופי צפון-אפריקה. לאחר נחיתת כוחות בעלות הברית באלג'יריה ובמרוקו בראשית נובמבר, החלו הגרמנים לשלוח תגבורות חזקות לתוניסיה, כדי למנוע את נפילתה לידי בעלות הברית. ב-8 בדצמבר 1942 הוקמה בתוניסיה ארמיית הפאנצר החמישית, בפיקוד הגנרל הנס-יירגן פון ארנים. לאחר שכוחו של רומל נסוג אף הוא לתוניסיה החליט הפיקוד הגרמני ב-23 בפברואר 1943 להעביר את הכוח שבפיקודו תחת פיקוד איטלקי, ורומל עצמו מונה למפקד קבוצת הארמיות של אפריקה, שכללה את ארמיית הפאנצר החמישית ואת הארמייה האיטלקית הראשונה.
במרץ 1943 החליף פון ארנים את רומל כמפקד קבוצת הארמיות, לאחר שהאחרון נקרא לשוב לגרמניה. ב-13 במאי 1943 נכנעו כוחות מדינות הציר בתוניסיה לכוחות בעלות הברית ושרידי קורפוס אפריקה נפלו בשבי.
דאמברטון (כדורגל)

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1872 והיה ממייסדי התאחדות הכדורגל הסקוטית ב-1873 ואחד מהמועדונים הגדולים באותה התקופה. המועדון הגיע לגמר הגביע הסקוטי בשנים 1881 ו - 1882. בשנת 1883 המועדון זכה בפעם היחידה בגביע הסקוטי. המועדון הגיע לגמר הגביע הסקוטי בשנת 1887. המועדון זכה במשותף עם גלאזגו ריינג'רס באליפות הליגה הסקוטית ב-1891 ובאותה שנה המועדון הגיע לגמר הגביע הסקוטי. ב-1892 זכה באליפות בשנית כאשר במאי של אותה שנה הנחילו לריינג'רס את הפסד הליגה הגבוה ביותר שלהם בתוצאה 0-6. בשנת 1897 המועדון הגיע לגמר הגביע הסקוטי בפעם האחרונה עד כה.
בעת הקמת הקבוצה היו מספר קבוצות נוספות בעיר דאמברטון ובסביבתה, אך הם נשארו המועדון ה"בכיר" היחיד באזור (למרות שקבוצות הנוער של וייל וקליידבאנק אינן רחוקות מאחור). הקבוצה משחקת במדים זהובים עם מדים שחורים ומכונה "הבנים" (The Sons), נגזרת מהביטוי "בני הסלע" (Sons of the Rock) - כינוי לילידי העיר דאמברטון, כאשר הסלע הוא הר הגעש הקדום עליו בנויה טירת העיר.
במאי 2000 עזבה הקבוצה את מגרשה הביתי המסורתי והידוע לשמצה בבוגהאד פארק בצפון-מזרח העיר, ולאחר תקופה קצרה בה חלקו מגרש עם אלביון רוברס בקואטברידג', הם עברו למגרש החדש שלהם באצטדיון סטראת'קלייד הומס, על גדות נהר הלוון מתחת לסלע דאמברטון (Dumbarton Rock). המעבר לאצטדיון החדש חפף לגדילה בהונו של המועדון, בעקבות עלייתו מהליגה השלישית לשנייה וכן בשל ריבוי האוהדים עקב הצלחת הקבוצה.
מצפה הכוכבים של מכללת הרווארד

מיקום

המצפה ממוקם בקיימברידג' שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. והוא נוסד בשנת 1839. יחד עם המצפה האסטרופיזיקלי סמית'סוניאן, הוא מהווה חלק ממרכז הרווארד-סמית'סוניאן לאסטרופיזיקה.

מידע לגבי בתי HCO

בתי HCO הם אוסף של כ-500,000 לוחות אסטרונומיים שנלקחו בין 1880 ל-1989 (עם פער 68–1953). זהו כיסוי 100 שנה הוא משאב ייחודי לחקר וריאציות הזמני ביקום. הגישה הדיגיטלית לפרויקט, שנקראת "Sky Century @ Harvard", מבצעת סריקה דיגיטלית ומאחסנת את לוחות הצילום הללו.

היסטוריה

ב-1839 הצביעה אוניברסיטת הרווארד על מינויו של ויליאם קראנץ' בונד, שען בולט מבוסטון, כ"אסטרונום משקיף לאוניברסיטה "(ללא שכר). מינוי זה הביא להקמתו של המצפה הראשון באוניברסיטה. הטלסקופ הראשון של האוניברסיטה, בגודל 15 אינץ', כונה: "Refractor", והותקן בשנת 1847. הטלסקופ היה הגדול ביותר בארצות הברית מזמן התקנתו ועד לשנת 1867.
בין השנים 1847–1852 השתמש צלם הבונד והחלוץ ג'ון אדמס ויפל בטלסקופ המפלט הגדול כדי להפיק תמונות של הירח אשר בלטו באיכות הפירוט ובעצמה האסתטית. זה היה הטלסקופ הגדול ביותר בצפון אמריקה באותו זמן, ותמונותיהם של הירח זכו בפרס על מצוינות טכנית בצילום בתערוכה הגדולה של שנת 1851 בקריסטל פאלאס, לונדון. בלילות של ה-16 וה-17 ביולי 1850, ביצעו ויפל ובונד את הדאגרוטיפ הראשון של כוכב נוגה.
למכללה האקדמית הרווארד חשיבות היסטורית רבה לאסטרונומיה, שכן נשים רבות, כולל אנני ג'אמפ קאנון, הנרייטה ליוויט, ססיליה פיין-גפושקין ווילמינה פלמינג ביצעו בה מחקר סיווג מרכזי. קנון וליוויט נקלטו תחילה כ"מחשבות" כדי לבצע חישובים ולבחון תמונות כוכבים, אך בנוסף ביצעו גם מחקר משמעותי.
מארי אנטואנט מירא

ביוגרפיה

מארי אנטואנט נולדה ב-3 בינואר 1793 בלבאסטיד-מירא, לוט, לפייר מירא, שהיה אחיו הבכור של ז'ואקים מירא (מרשל צרפתי ובעלה של קרוליין בונפארטה, אחותו של נפוליאון), וללואיז ד'אסטור. ב-4 בפברואר 1808 התחתנה מארי אנטואנט עם קרל, נסיך הכתר של הוהנצולרן-זיגמרינגן, ממנו נולדו לה 4 ילדים.
בשנת 1831 מת חמיה אנטון אלויס, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן, ובעלה קרל עלה לשלטון במקומו. ב-19 בינואר 1847 מתה מארי אנטואנט, ולאחר מותה התחתן קרל בשנית עם קתרינה, נסיכת הוהנלוהה-ואלדנבורג-שילינגספירסט, בתו של קרל אלברט השלישי, נסיך הוהנלוהה-ואלדנבורג-שילינגספירסט, אך לא היו לו ילדים ממנה.
נד דנהי

ביוגרפיה

דנהי גילם את טומי בסרט הדרמה הבריטי "Tyrannosaur". עוד הופיע בסרט המתח "בליץ", בחלק הראשון של הסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות", ובסרט הקולנוע העצמאי הבריטי "Downhill".
בטלוויזיה שיחק דנהי בסדרה "Damo and Iver" של רשת RTÉ, בסדרה "גליץ'" ובסדרות הדרמה של ה-BBC "הג'נטלמן האחרון", "לות'ר", "Banished" ו"עלילות דיקנס".
ב-2013 החל לגלם את צ'ארלי סטרונג בסדרה "כנופיית ברמינגהאם". ב-2017 הופיע דנהי בהפקות הטלוויזיה "ורסאי" ו-"Broken". הוא זכה בפרס האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (IFTA) על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "An Klondike" של TG4.
מעוף נתיבי אויר

מעוף נתיבי אויר הייתה חברת תעופה ישראלית פרטית אשר רוב טיסותיה היו בין נמל התעופה בן-גוריון ויעדים במערב אירופה. החברה הייתה חלוצה בישראל בהצעת טיסות שכר למערב אירופה. בראש החברה עמד יצחק גדיש.
החברה קיבלה היתר לטיסות בינלאומיות ב-15 ביוני 1981 והחלה בטיסות ב-1 בנובמבר אותה שנה.
ויליאם כץ היה בין מקימי החברה והדריך את טייסיה.
החברה נקלעה לקשיים כספיים והגישה בקשה לפירוק מרצון בתחילת נובמבר 1984 עקב חדלות פרעון.

היסטוריית המטוסים של החברה

מטוס הבואינג 720 בעל אות קריאה 4X-BMB החל את שירות בשנת 1960 בחברת אמריקן איירליינס, בשנת 1981 הוא נרכש על ידי מעוף נתיבי אויר ובשנת 1985, לאחר שהחברה פשטה את הרגל, הוא הועבר לידי חיל האוויר הישראלי וכיום הוא נמצא במוזיאון חיל האוויר בחצרים.
גופנו עצמיותנו

גופנו עצמיותנו: ספר מאת נשים למען נשים (באנגלית: Our Bodies, Ourselves) - יצא לאור לראשונה בארצות הברית, בסוף שנות השישים, על ידי עמותת נשים בבוסטון. הספר מכיל מידע שמתייחס לאספקטים שונים של בריאות האישה ומיניותה, זהות מגדרית, פיקוח ילודה, הפלות, הריון ולידה, דיכאון שלאחר לידה, אלימות וניצול מיני, תקופת הבלות ונושאים הקשורים לתחום. המהדורה המעודכנת האחרונה של הספר יצאה ב-2011. הספר היה מהפכני בקריאתו אל הנשים לחגוג את מיניותן, את זכויות המגדר שלהן ואת בחירת העצמאות המינית שלהן. התנועה החדשה למען מעורבות נשים פעילה בחיים בכלל ובחיי המין בפרט, הייתה מהפכנית ומנוגדת למיתוס המגדרי ששלט עד אז בקהילה, של האישה הרכה והפסיבית לעומת הגבר הפעיל והאגרסיבי.
הספר זכה להצלחה גדולה בארצות הברית, תורגם ל-29 שפות ונמכר בלמעלה מארבעה מיליון עותקים. ניו יורק טיימס כינה את הספר המקורי רב-המכר האמריקני שעוסק בכל התחומים הידועים של המין הנשי. הקלאסיקה של הפמיניזם. הספר תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 1982.

התקבלות הספר

הספר זכה להצלחה גדולה, לא רק בארצות הברית, אלא גם ברחבי העולם. הוא תורגם ל-29 שפות ונמכר בכארבעה וחצי מיליון עותקים. הוא כונה כספר הקלאסי של הפמיניזם, וכתנ"ך הגדול לבריאות האישה. אחד האיפיונים שתרמו להצלחתו הגדולה הוא מה שמסתתר מאחורי תת-הכותר שניתן לספר: "ספר מאת נשים למען נשים". הספר מדבר מפיהן של נשים עצמן שניסיונן כולל את המסופר בטקסט, ולא מפיהם של רופאים ומדענים גברים, שבמהותם הם מנוכרים לנושאים הנדונים, אותם לא חוו. בכל פרק שנדון בספר הובאו סיפורים של הנשים עצמן, בחלקן, אלו שהשתתפו בקורס הנדון במכללה, ובחלקן סיפורים שנאגרו על ידי האקטיביסטיות שחקרו וראיינו את הנשים בנושא. כמו כן, נדונו בספר נושאים, שהיו עד אז בחזקת טאבו, כמו לסביות, הפלות מלאכותיות, אוננות וכדומה.
בנוסף למידע המבוסס על עדויות שנבדקו על ידי המומחים הרפואיים, פונה הספר גם לכוחות הפוליטיים, הכלכליים והסוציאליים, שמעצבים את בריאותה של האישה. לא לחינם נבחר הספר על ידי ה-Library Journal כאחד מספרי הבריאות המומלצים לקוראים.
זלזלת הקנוקנות

מאפיינים

הצמח פורח בחודשים דצמבר - ינואר, בעונה שרק מעט פרחים פורחים בה. פריחתו עשירה ולעיתים מכסה את כל הצמח והדרדרת במרבד פורח וצפוף. הפרחים גדולים ומשולשלים, דמויי פעמונים, ייתכן שכך הם מגנים על האבקנים מפני הירטבות ממי הגשם.
לפרח ארבעה עלי כותרת גדולים, צבע הכותרת הוא לבן-קרם, צידם החיצוני של עליי הכותרת שעיר. לפרח אבקנים מרובים וכך גם עלי השחלה.
פטוטרות העלים מסתלסלות ואוחזות בפונדקאי, ובנשור טרף העלה הפטוטרת מתעצה לקנוקת נוקשה. הפרי נושא בראשו ציצית מנוצה, העלים הם נגדיים.
זלזלת הקנוקנות גדלה בצפון הארץ בבתי-גידול שונים למשל: ליד עצי חורש ים תיכוני, על גדרות-אבן, ובמיוחד בדרדרות-אבן, הן בגיר והן בבזלת.

הצמח נשיר בקיץ, לצמח 230 מינים אך רק שניים מתוכם נפוצים בישראל והוא נפוץ בארץ.
הבוטנאים בחרו לכלול סוג זה במשפחת הנוריתיים, יחד עם הכלנית והנורית, בעיקר בגלל מבנה אברי הרבייה בפרח, אבקניו הרבים שחופשיים ושאינם מעורים בכותרת, ומספר עלי שחלה מופרדים.
Charli

רקע והפקה

במהלך תחילת חודש יוני 2019, חשפה צ'ארלי כי האלבום שלה יכלול 15 שירים וביניהם 14 שיתופי פעולה. ב-13 ביוני, חשפה את עטיפת האלבום ואת שמו של האלבום שנקרא "Charli".
יפה אליאך

יפה אליאך (באנגלית: Yaffa Eliach;‏ 31 במאי 1937 - 8 בנובמבר 2016) הייתה פרופסור להיסטוריה ולספרות במחלקה ללימודים יהודיים בברוקלין קולג'. יצרה את "מגדל החיים" במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.

ביוגרפיה

יפה אליאך נולדה בשם יפה סוננזון, בת למשה וציפורה סוננזון, למשפחה יהודית בעיירה איישישוק שבליטא, שחצי מתושביה היו יהודים. ביוני 1940 כבשו הנאצים את העיירה וכעבור כשנה רצחו את מרבית תושביה היהודים. משפחת סוננזון הצליחה להימלט, והסתתרה בעיירה הסמוכה ראדין. ב-10 במאי 1942 נאלצו לחנוק למוות את אחיה התינוק, חיים, מחשש שבכיו יסגיר את מקום הימצאם. ביולי 1944 שוחרר האזור בידי הצבא האדום. אביה חבר לנ.ק.ו.ד., ואמהּ ילדה ילד נוסף, שנקרא חיים על שם אחיו המת, אך האם והתינוק נהרגו במהלך קרב בין אנשי ארמייה קריובה הפולנים לבין הצבא האדום. בהמשך נעצר אביה בידי הרוסים ונשלח לסיביר, ורק ב-1956 הגיע לישראל. יפה סוננזון נותרה עם אחיה יצחק.
בשנת 1946 עלתה לארץ ישראל עם דודה ואחיה, ולמדה בבית הספר בכפר בתיה. בשנת 1953 נישאה לאחד ממוריה, דוד אליאך, נכדו של הרב שלמה יוסף אליאך. בשנת 1954 היגרו השניים לארצות הברית, שם מונה דוד אליאך למנהל ישיבה דפלטבוש בברוקלין. 
בשנת 1967 קיבלה יפה אליאך תואר ראשון, ובשנת 1969 תואר שני, שניהם מברוקלין קולג'. בשנת 1973 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת העיר ניו יורק, על עבודה שכותרתה "Jewish Hasidim, Russian sectarian non-conformists in the Ukraine, 1700-1760", שנעשתה בהדרכתם של שאול ליברמן ושלום בארון. מאז 1969 הייתה פרופסור להיסטוריה ולספרות במחלקה ללימודים יהודיים בברוקלין קולג'. הקימה וניהלה את המרכז ללימודי השואה בברוקלין. בשנים 1978–1979 הייתה חברה ב"ועדה הנשיאותית לזכר השואה", שמינה נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר. 
ספר שיריה "אשת הדייג" יצא לאור בעברית ב-1965. יחד עם אורי אסף כתבה את המחזה "היהודי האחרון : דרמה ב-5 מערכות". ספרה "Hasidic tales of the Holocaust" זכה להצלחה רבה, ותורגם גם לעברית, בשם "סיפורי חסידים מימי השואה".
במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה הקימה את "מגדל החיים" (Tower of Faces), שבו כ-1,500 תצלומים מהשנים 1890–1941 של יהודים תושבי איישישוק. בהמשך למיזם זה יצא לאור ספרה "There once was a world: A 900-Year Chronicle of the Shtetl of Eishyshok"‏ (1998).
בשנת 2003 יזמה שחזור של שטעטל בראשון לציון.
בשנת 2012 העבירה את ארכיונה הענק ל"יד ושם".
יפה אליאך נפטרה בניו יורק ב-8 בנובמבר 2016 ונקברה בישראל. בפברואר 2017 נמסר האוסף שלה ליד ושם.
בתה סמדר רוזנצוויג היא פרופסור בטורו קולג' בניו יורק, ובנה הרב יוטב אליאך הוא מנהל בית הספר התיכון "מתיבתא רמב"ם בלורנס שבמדינת ניו יורק.