google/wiki40b huggingface dataset:
קרוסלת הקידמה

קרוסלת הקידמה (באנגלית: Carousel of Progress) הוא מתקן בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. המתקן תוכנן על ידי וולט דיסני עצמו, ומהווה "מסע" בחייה וביתה של משפחה במאה ה-20.

ההיסטוריה של המתקן

קרוסלת הקידמה, שנקראה במקור "התיאטרון הקרוסלי של ארץ ההתקדמויות המדעיות" (באנגלית: Progressland Carousel Theater) היה מופע שהוכן על ידי וולט דיסני עבור חברת ג'נרל אלקטריק עבור המצגת שלהם ביריד העולמי של 1964 שנערך בעיר ניו יורק.
עם סיום היריד הועברה הקרוסלה לדיסנילנד שבקליפורניה, ושם נותרה עד 1973 עת הועברה לממלכת הקסם שבדיסניוורלד (הפתיחה המחודשת הייתה בשנת 1975), ולמופע נערכו שינויים קלים, ובין היתר נכתב שיר נושא חדש על ידי המלחינים ריצ'רד ורוברט שרמן בשם "עתה הוא הזמן הטוב ביותר של חייך" ("Now Is The Best Time of Your Life") שהחליף את שיר הנושא שנכתב על ידי האחים שרמן עבור היריד העולמי - " יש עתיד גדול, נהדר ומרהיב" ("There's A Great Big Beautiful Tomorrow").
בשנת 1985 שופץ המתקן על מנת להתאים אותו לחידושים הטכנולוגיים (וכן הורדו כל האזכורים לג'נרל אלקטריק), ובשנת 1993 נסגר המתקן לצורך שיפוץ נוסף. השיפוץ הסתיים בשנת 1994 והמתקן נפתח בשמו החדש "קרוסלת הקידמה של וולט דיסני" (באנגלית: Walt Disney's Carousel of Progress ), והפעם שב וכלל את שיר הנושא המקורי של המתקן.
בעקבות שמועות על סגירת המתקן נערכו מספר רב של עצומות נגד הסגירה. 
וולט דיסני עצמו ציין כי מתקן זה הוא המתקן האהוב עליו בפארק השעשועים.

תיאור המתקן

המופע מורכב מחמש סצנות. מבנה המתקן מעגלי, המחולק לחמישה אזורים, הצופים נכנסים לאזור הראשון והתיאטרון מסתובב סביב הבמה המעגלית, והצופים רואים כל פעם אחד מחמשת האזורים של המופע. כל במה מציגה את ההתפתחות הטכנולוגית שחוותה משפחה ממוצעת ב-100 השנים האחרונות. המופע מתרחש במטבח או חדר המגורים של המשפחה.
האזור הראשון הוא אזור הכניסה למופע ובו ניתן מבוא קצר המספר על ההיסטוריה של המתקן.
הסצנה הראשונה מתרחשת בראשית המאה ה-20 המשפחה נפעמת מהמשאבה שהותקנה במטבח ואיפשרה לה לשאוב מים מבלי לצאת לבאר, וכן מתנור הפחמים.
הסצנה השנייה מתרחשת בשנות ה-20 של המאה ה-20 כאשר מותקן החשמל בבית המשפחה - ניתן לראות תנור חשמלי במקום תנור הפחמים והבית מואר על ידי נורות.
הסצנה השלישית מתרחשת בשנות ה-40 של המאה ה-20. מוצרי חשמל נמצאים בכל מקום בבית - בחדר המגורים יש טלוויזיה, במטבח מיקסר בו האם עושה עוגה, והבת מתאמנת במכשיר כושר חשמלי.
הסצנה האחרונה היא סצנת ערב חג המולד המשפחה נאספת לחג, הנכד משחק במשחק וידאו, הסב (המספר של המופע) מפעיל תנור חשמלי המופעל באמצעות דיבור.
בסוף המופע אומרת האם כי העתיד עוד לפנינו והמופע מסתיים בשיר הנושא "יש עתיד גדול נהדר ומרהיב".
אורך כל אחד מהקטעים זהה ולכן בעת שעוברים ממקטע למקטע שומעים כל הצופים ביחד בכל חמשת אולמות התיאטרון את שיר הנושא.

מקורות השראה

המופע קיבל השראתו מסרטים שנעשו על ידי איגודי התעשיינים האמריקאים המדגימים כיצד ההתפתחות הטכנולוגית תשפר את איכות החיים של המשפחה האמריקאית. סרטים אלה הופקו במהלך השפל הכלכלי הגדול והניו דיל במטרה לעודד את הרכישה של מוצרי הצריכה.
כמו כן, המופע קיבל השראתו מתערוכת מאה שנות הקידמה שנערכה בשנת 1933 במוזיאון המדע של שיקגו.

מתקנים קשורים

בשנת 1983 נבנה באפקוט המתקן אופקים במימון ג'נרל אלקטריק המספר את סיפור חיים של אותם בני משפחה בעתיד הרחוק על פני כדור הארץ ובחלל.
מתקן דומה נפתח בשנת 1983 בדיסנילנד שבטוקיו בשם "פיגשו את העולם" העשוי באותו אופן - תיאטרון המסתובב סביב במות בהם מציגים בובות אודיו אנימטרוניקס. בובות אלה הציגו את ההיסטוריה של יפן. המתקן נסגר בשנת 2002.
עבד א-רחים אל-כיב

עבד א-רחים אל-כיב (בערבית: عبد الرحيم عبد الحفيظ الكيب; השם המלא בתעתיק מדויק: עבד אלרחים עבד אלחפיט' אלכיב; נולד ב-1950) הוא פוליטיקאי לובי, פרופסור להנדסת חשמל, ויזם. כיהן כראש הממשלה של מועצת המעבר הלאומית מנובמבר 2011 עד אוקטובר 2012.
אל-כיב מונה לראש הממשלה על ידי מועצת המעבר הלאומית לאחר התפטרותו של מחמוד ג'יבריל. הוא המשיך בתפקיד גם לאחר שהקונגרס הלאומי הכללי בראשות מוחמד מגריף נבחר באוגוסט 2012. באוקטובר 2012 הוא סיים את תפקידו והוחלף בעלי זידאן.

ביוגרפיה

עזב את לוב בשנת 1976 על מנת להצטרף לאופוזיציה הלובית. עבר ללוס אנג'לס שבארצות הברית, שם עשה תואר שני בהנדסת חשמל באוניברסיטת דרום קליפורניה. לאחר מכן עבר לראלי שבקרוליינה הצפונית. בשנת 1984 סיים את הדוקטורט. בשנת 1985 הצטרף לאוניברסיטת אלבמה ושם הפך לפרופסור בשנת 1996. 
חיבר מחקרים רבים ועמד בראש פרויקטים אוניברסיטאיים רבים בכל רחבי העולם.
אווה פרולינג

ביוגרפיה

פרולינג נולדה בסטוקהולם ולמדה באקדמיה השוודית לתיאטרון במאלמה.
מ-1977 ועד 1988 שיחקה בתיאטרון המלכותי של שוודיה  שם הופיעה בין היתר במחזה "Heliga Johanna från slakthusen" של ברטולט ברכט.
בשנת 1981 גילמה אישה העוברת הפלה בסרט סלי והחופש .
ב-1982 התפרסמה כששיחקה בסרט פאני ואלכסנדר.
בשנת 1983 הופיעה בסרט "Happy We"  של הבמאי לאסה הלסטרם על חברים התאחדים ביניהם לאחר שלא התראו שבע עשרה שנה.
ב-1987 שיחקה בסרט ההרפתאות "Jim & Piraterna Blom"  לצד סטלאן סקארסגארד.
ב-1993 היא שיחקה בסרט "Sista dansen" בו שיחקו גם אנאלי אלהאנקו וסטלאן סקארסגארד.
בשנת 2001 שיחקה בסרט המתח "Deadline"  לצד הלנה ברגסטרום.
ב-2004 דובבה בדיבוב השוודי של הסרט משפחת סופר-על.
בתה היא השחקנית טילדה פרולינג.
ארייס מריט

ביוגרפיה

מריט נולד בגרנדה, מיסיסיפי וגדל במריאטה, ג'ורג'יה.

אלוף עולם לנוער

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה בשנת 2004 זכה מריט במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.56 שניות, לפני דאירון רובלס מקובה (13.77 שניות).
באליפות המכללות (NCAA) שנערכה בשנת 2006 זכה מריט במדליית זהב ריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.21 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה של המכללות אחרי שיאו העולמי של רנאלדו נהמיה (13.00 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים מריט במקום 27 בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.70 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים מריט במקום חמישי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.67 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 13.32 שניות.

אלוף עולם באולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 זכה מריט במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.49 שניות, לפני ליו שיאנג מסין (7.49 שניות) ופסקל מרטינו-לאגרד מצרפת (7.53 שניות).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו ביוג'ין, אורגון ב-30 ביוני 2012 קבע מריט בריצת 110 מטר משוכות את תוצאה השנה בעולם ושיא אישי חדש של 12.93 שניות, 6 מאיות השנייה איטי משיא העולם של דאירון רובלס. שבועיים לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום  שנערכה בלונדון ב-13 ביולי הוא ניצח את באותה תוצאה, את אלוף העולם בן ארצו ג'ייסון ריצ'רדסון (13.06 שניות).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה ארייס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש ותוצאת השנה בעולם של 12.92 שניות, לפני ג'ייסון ריצ'רדסון (13.04 שניות) והאנסל פארצ'מנט מג'מייקה (13.12 שניות).

שיאן עולם

בתחרות ליגת היהלום שנערכה בבריסל, בלגיה ב-7 בספטמבר 2012 קבע ארייס בריצת 110 מטר משוכות שיא העולם חדש של 12.80 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים ו-3 חודשים של דאירון רובלס (12.87 שניות).
פאינה

פָֿאִינָה (בספרדית: Fainá) הוא מאפה פריך ודק מהמטבח הארגנטינאי, עשוי מקמח חומוס המעורב עם מים ושמן זית, נאפה כעיגול ונאכל לרוב על גבי פיצה. כמו פיצה, גם אותו נהוג לחתוך למשולשים.
מקור הפאינה במטבח האיטלקי (מאזור ליגוריה, נאכל גם בסרדיניה ובאלסנדריה). שמו האיטלקי המקורי של המאכל הוא פָֿרִינָטָה (farinata), כלומר "קמחית"; באזור ג'נובה השם הזה מבוטא fainâ ומכאן מקור השם בספרדית הארגנטינאית. השפעת המטבח האיטלקי על הארגנטינאי ניכרת, בשל מוצאם האיטלקי של רבים מהארגנטינאים. המאכל קיים גם באזור ניס בצרפת, שם הוא נקרא "סוקה" (socca). בגיברלטר, שרבים מתושביה מקורם בג'נובה, המאפה נקרא "קלנטיטה" כשהוא אפוי ו"פניסה" כשהוא מטוגן.
טוביה חטא וזיגוד מינגד

טוביה חטא וזִיגוּד מִינְגַד (מינגד=לוקה) הוא פתגם ארמי שמקורו בתלמוד הבבלי, ומשמעותו: כיצד ייתכן שאדם אחד יחטא ואדם אחר ייענש?

מקור הפתגם

מקור הפתגם במסכת פסחים: שלושה הקדוש ברוך הוא שונאן... והרואה דבר ערוה בחבירו ומעיד בו יחידי. כי הא דטוביה חטא ואתא זיגוד לחודיה ואסהיד ביה קמיה דרב פפא. נגדיה לזיגוד. אמר ליה: טוביה חטא וזיגוד מינגד? אמר ליה: אין, דכתיב: 'לא יקום עד אחד באיש' ואת לחודך אסהדת ביה - שם רע בעלמא קא מפקת ביה (תרגום לעברית: כמו אותו מעשה שטוביה חטא ובא זיגוד לבדו והעיד בו לפני רב פפא. הלקהו [רב פפא] לזיגוד. אמר לו [זיגוד לרב פפא]: טוביה חטא וזיגוד לוקה?! אמר לו [רב פפא לזיגוד]: כן, שנאמר [דברים יט,טו] 'לא יקום עד אחד באיש [לכל עוון ולכל חטאת]', ואתה לבדך העדת בו - שם רע בעלמא הוצאת עליו).
רש"י מסביר שלאחר המעשה שאירע, שרב פפא העניש את זיגוד במלקות, נוצר הפתגם על פי אותו מאורע: "טוביה חטא וזיגוד מינגד?!"
במקום אחר מביא התלמוד הבבלי את הפתגם ואומר שנוהגים היו לומר פתגם זה "הכא" (כאן, כלומר בבבל), ואילו "התם" (שם, כלומר בארץ ישראל) היה נפוץ פתגם אחר, בעל משמעות דומה. בארץ ישראל היו אומרים: "שכם נסיב ומבגאי גזיר?!" כלומר: הייתכן ששכם בן חמור לקח את דינה בת יעקב לאשה וההנאה שלו, ושאר בני העיר שלא נהנו - מלו את עצמם ונצטערו?! (על פי המעשה בספר בראשית פרק ל"ד; מבגאי כאן משמעו - שם של אחד מבני העיר שכם).

השלכות הלכתיות

לסיפור מעשה זה השלכה הלכתית בנוגע לאיסור לשון הרע. מלבד העיקרון המפורש במעשה, שאסור לעד אחד להעיד על עברה שעשה אדם אחר, למדו ממנו כמה פוסקים שהמוציא שם רע על חברו - נענש במלקות, משום שעבר על איסור לשון הרע. מאידך, פוסקים אחרים טענו שזיגוד לא לקה משום שעבר על איסור לשון הרע, אלא על שעבר על האיסור להעיד עדות של עד אחד - "לא יקום עד אחד באיש". לפי הסבר זה, אדם המספר לשון הרע על חברו שלא בתורת עדות - אינו לוקה. לכל הדעות, מלקות אלה אינן מן התורה, אלא מכות מרדות (מלקות מדברי חכמים), שהרי אין מלקות מן התורה אלא בזמן שיש סנהדרין הראויה לדון דיני נפשות.
אתלט נייטרלי מורשה

היסטוריה

בשנת 2010, עובד בסוכנות הרוסית למניעת סימום בשם ויטאלי סטפאנוב, החל למסור לסוכנות העולמית נגד סמים בספורט מידע הטוען כי הסוכנות הרוסית למניעת סימום אפשרה סימום שיטתי של אתלטים. החוקר הראשי של הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט, ג'ק רוברטסון, האמין כי הד תקשורתי נחוץ להתקדמות חקירת הפרשה, ולכן פנה לעיתונאי הגרמני האיו ספלט, שבעבר דיווח על סימום בספורט במזרח גרמניה, על מנת שיסקר את הפרשה. בדצמבר 2014, תאגיד השידור הגרמני ARD שידר את התחקיר של ספלט, שנקרא "סוד הסימום: כיצד רוסיה מייצרת את האלופים שלה", וחשף טענות על סימום רוסי שיטתי. במרכז התחקיר רואיינו ויטאלי סטפאנוב ואשתו, יוליה סטפאנובה, שכאתלטית ייצגה את רוסיה באליפות עולם באתלטיקה, וטענו כי בכירים בהתאחדות האתלטיקה הרוסית סיפקו חומרים אסורים לאתלטים, ואף זייפו בדיקות סמים בשותפות עם בודקי סמים. סטפאנובה אף הקליטה את מריה סאבינובה, אתלטית רוסייה מעוטרת, אומרת כי בודקי סמים רוסים מחפים עליה, ומסתירים את שימושה בחומרים אסורים.

לאחר התחקיר

לאחר התחקיר של ARD, הסוכנות העולמית למניעת סימום בספורט הקימה ועדה עצמאית שפתחה בחקירה בנושא, ומטרותיה העיקריות היו לברר את אמינות הטענות שהוצגו בתחקיר. מסקנותיה של הועדה, שפורסמו ב-9 בנובמבר 2015‏ בדו"ח באורך של 325 עמודים, אימתו את הטענות שהובאו בתחקיר. הסוכנות העולמית טענה כי נמצאה ברוסיה "תרבות מושרשת של סימום", וכי רוסיה "חיבלה" באולימפיאדת לונדון 2012. יתרה מכך, הסוכנות העולמית למניעת סימום בספורט המליצה להשעות את רוסיה מהמשחקים האולימפיים בריו שהיו עתידים להערך ב-2016, ועד שתשנה את דרכיה. בדו"ח שפורסם הושמעו טענות גם כנגד בכירים בהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית ובראשם לאמין דיאק, שכיהן כנשיא ההתאחדות בין השנים 1999-2015 ונעצר שבוע לפני פרסום הדו"ח, על "שוחד ברמה הגבוהה ביותר של האתלטיקה העולמית". סבסטיאן קו, שהחליף את דיאק בתפקידו בחודש אוגוסט אותה שנה, אמר כי הוא בוחן אילו סנקציות להטיל על רוסיה.

חשיפת הסימום באולימפיאדת סוצ'י

במאי 2016 גרגורי רודצ'נקוב, שכיהן כנשיא הסוכנות הרוסית למניעת סימום, חשף כי באולימפיאדת החורף שנערכה ב-2014 בסוצ'י התחרו עשרות אתלטים רוסים שהיו שותפים לתוכנית סימום ארצית, וביניהם 15 זוכי מדליות. לטענתו, הוא הונחה על ידי בכירים רוסים להחליף את בדיקות השתן שהכילו סמים, במבחנות נקיות. חודשיים לאחר מכן ושבועיים לפני אולימפיאדת ריו פורסם חלקו הראשון של דו"ח מקלארן, שהוזמן על ידי הסוכנות העולמית למניעת סימום בספורט על מנת לבדוק את טענותיו של רודצ'נקוב, ונכתב על ידי המשפטן הקנדי ריצ'ארד מקלארן. מסקנותו המרכזית של הדו"ח הצביעה על מעורבות ישירה של שר הספורט הרוסי בביצוע מניפולציות על כל המערכת למניעת סימום, על מנת לוודא שאתלטים מסוממים יוכלו להמשיך להתחרות.
לאה קמחזי

לאה קמחזי (נולדה ב-11 באוגוסט 1977) היא שחקנית וזמרת ישראלית.

קורות חייה

לאה קמחזי נולדה וגדלה בגבעתיים לרפאל ואהובה קמחזי. אמה היא דור שישי בארץ, למשפחת ברזובסקי שהתגוררה בירושלים ובשורשיהם הרחוקים היו מרוסיה הלבנה. אביה נולד בתל אביב למשפחה שמוצאה בדמשק שבסוריה. לאה היא הצעירה מבין שלושת ילדיהם. החליטה להיות שחקנית כשקראה את "הענק וגנו" בחוג לדרמה בהיותה בת שמונה. בגיל ארבע עשרה החלה את צעדיה הראשונים בעולם המשחק והייתה סולנית ושחקנית בלהקת נעורי גבעתיים. עשתה את שירותה הצבאי בבית החולים איכילוב במסגרת חיל הרפואה ובמקביל למדה במכינה למשחק בבית צבי.
לאחר שחרורה מצה"ל למדה לאה קמחזי במסלול התלת-שנתי בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (2003-2000). בתקופת לימודיה בסטודיו זכתה במלגה לשנתיים על בימוי ועבודת משחק עם קשישים במועדון – קהילתי בשכונת התקווה. לקראת סיום לימודיה השתתפה בהצגה "נסיכות וחיילים" מאת גיא בירן בבימויו של יובל לירון שהציגה בפסטיבל עכו והייתה פרויקט משותף לסטודיו למשחק ולתיאטרון אקי"ם.
השתתפה בהצגות נוער בתיאטרון הכרכרה, בקליפים (דניאל סלומון) ובפרסומות. שרה בהרכב הקאברים הנשי volgirls וכתבה מחזה קצר – "ראשונים".
בשנים 2007–2009 גילמה תריסר דמויות שונות בהצגה "אנה קרנינה" בבימויו של אילן רונן בתיאטרון הבימה. היא שיחקה לצידם של יבגניה דודינה, רמי הויברגר ואלכס אנסקי. היא נסעה עם ההצגה לפסטיבל אירופה בבוקרשט, רומניה. הופיעה בערב מחזאות פולנית בהצגה "ארגו", שיתוף פעולה בין הבימה לתיאטרון תמונע.
בסרטם הקצר של עדי אורן ורועי גוטמן "עורי" (2010) גילמה קמחזי את דמותה של אורנה. בחורה שנאנסה על ידי אביה, בורחת מהבית ומולידה ילד. הסרט השתתף בפסטיבל קולנוע נשים ברחובות ובפסטיבל קולנוע דרום.
קמחזי שיחקה בסרט הפנטזיה הקצר "רדיום" (2010). מספר על חיידק קטלני שמתפשט בתל אביב, ועקב כך העיר נמצאת בהסגר. בסרט גילמה את דמותה של בחורה שנכנסת לעיר הסגורה כדי למצוא את אהוב ליבה. הסרט השתתף בפסטיבל פנטיסטיקו בברזיל, פסטיבל אייקון בישראל ובפסטיבל International Horror Sci-Fic, ארצות הברית.
קמחזי שיחקה בסרט הקצר "עוגת חתונה" שהוקרן בערוץ 2 בשנת 2011. מבוסס על סיפורו האוטוביוגרפי של אמו של במאי הסרט אלעד אלאשוילי, שחיתנו אותה בגיל 16. באותה שנה שיחקה בתפקיד קטן בסרט "הערת שוליים".
מאז ינואר 2012 משחקת לאה קמחזי בתפקיד הנשי הראשי בהצגה "אברם" פרי עטו של דוד לוין, בבימויו של עודד קוטלר, בתיאטרון אנסמבל הרצליה. ההצגה מתרחשת בין התחנה המרכזית החדשה לתחנה המרכזית הישנה בתל אביב. היא מספרת על אברם (גבי עמרני) שרוצה לחתן את רחל (קמחזי), בתו היחידה, עם פקח עירוני (יואב הייט), בעוד שליבה נוטה אחר פושע זעיר (אלי מנשה).
חברה ב-Actors Studio בהדרכתם של עודד קוטלר ואמנון מסקין.
קירסטן ג'יליברנד

ראשית חייה

קירסטן ג'יליברנד נולדה באולבני, ניו יורק, כבתם של פולי ודאגלס רוטניק, למשפחה בת שלושה ילדים. מוצא המשפחה הוא אוסטרי, גרמני, אירי וסקוטי. שני הוריה היו עורכי דין, ואביה היה שדלן של המפלגה הרפובליקנית. ג'יליברנד כונתה במהלך נעוריה "טינה", והחלה להשתמש בשם לידתה, קירסטן, מספר שנים לאחר לימודי המשפטים שלה. בשנת 1984 סיימה תיכון, ונרשמה ללימודים בדרטמות' קולג'. במהלך לימודיה בקולג', התמחתה במשרדו של הסאנטור הרפובליקני אל ד'מאטו. לאחר מכן עברה ללמוד משפטים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אותם סיימה בשנת 1991.
בשנת 1991 הצטרפה למשרד עורכי דין מבוסס במנהטן שבין היתר הגן על פיליפ מוריס. שנה לאחר מכן יצאה לחופשה מהחברה כדי להתמחות בבית המשפט הפדרלי לערעורים  של הסבב השני, הממוקם באולבני. באותה תקופה הושפעה לדבריה  מהגברת הראשונה הילרי קלינטון, שעודדה אותה ואת הנשים בכלל, להיות מעורבת בפוליטיקה. לאחר עבודתה זו החלה לעבוד עבור ממשל קלינטון, כששירתה תחת מזכיר השיכון והפיתוח העירוני אנדרו קואומו (לימים יהיה מושל ניו יורק), כחברה במועצה ייחודית וכן ביוזמות מסוימות במחלקה.
בשנת 1999 החלה ג'יליברנד לעבוד עבור מסע  הבחירות לסנאט של הילרי קלינטון. במסגרת זו פגשה אנשים רבים אשר שימשו מאוחר יותר כאנשי מטה הבחירות שלה עצמה.  היא אף נעשתה לחברה קרובה של קלינטון. בשנת 2001 חזרה לעבוד בתחום המשפטי והייתה לשותפה במשרד עורכי דין, עד שעזבה אותו לטובת כדי להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות של 2006.

קריירה פוליטית

בעת קמפיין הבחירות שלה לקונגרס, רצה לייצג את המחוז ה-20 של מדינת ניו יורק. היא חשבה לרוץ כבר ב-2004, אך הילרי קלינטון ייעצה לה לחכות ולרוץ שנתיים מאוחר יותר, בנימוק שהנסיבות יהיו יותר מקלות עבורה ועבור מפלגתה. בבחירות הכלליות נבחרה לקונגרס והביסה את יריבה הרפובליקני בפער גדול. ב-2008 נבחרה שנית כשקיבלה 62% ממניין הקולות.
בשנת 2009 מינה הנשיא ברק אובמה את הילרי קלינטון למזכירת המדינה, וכך התפנה מושבה בסנאט.  לאחר חודשיים של התחבטויות, בחר המושל הדמוקרטי דייוויד פטרסון את ג'יליברנד לכהן בתפקיד. היא נדרשה להתמודד בבחירות מיוחדות לסנאט בשנת 2010, והביסה את יריבה. לאחר מכן נבחרה לכהונה מלאה בשנת 2012, כשזכתה ב-72% ממניין הקולות, פער הניצחון הכי גדול עבור מתמודד במדינת ניו יורק. נבחרה לכהונה שנייה בשנת 2018.
בינואר 2019 הכריזה כי היא מתמודדת לנשיאות ארצות הברית בשנת 2020. היא פרשה מהמרוץ באוגוסט 2019.

חיים אישיים

ג'יליברנד נשואה לג'ונתן, מהגר מבריטניה, ואם לשני ילדים. היא מתגוררת בעיירה ברנסוויק, הנמצאת צפון-מזרחית לאולבני.
קנולי

אזכורים תרבותיים

בסצנה מפורסמת בסרט "הסנדק" משנת 1972 אומר פיטר קלמנצה לרוקו למפונה, לאחר שהשני רצח את פולי: "השאר את הרובה, קח את הקנולי", משפט המעיד על פופולריות המאכל בקרב מהגרים איטלקיים בארצות הברית.
בסרט "הסנדק חלק שלישי" קוני קורלאונה מרעילה את דון אולטבלו באמצעות קנולי.
בהתאם לקישור תרבות זה, בין הקנולי למהגרים איטלקיים בארצות הברית, ולמאפיה גם בסדרה "הסופרנוס" נוהגות הדמויות להעניק במתנה קנולי.
צבע הכשף

עלילה

הדמות הראשית בספר היא סתמרוח. סתמרוח הוא סטודנט כושל באוניברסיטה, שתואר לעיתים קרובות על ידיו מוריו כ"שווה הערך הכישופי למספר אפס". סתמרוח מצטייר כאדם פחדן ביותר, חסר מזל ובעל גישה צינית לחיים. אולם במקרים רבים, למרות היותו לא-יוצלח, מצליח סתמרוח להתגבר על המכשולים ולהציל את העולם שוב ושוב.
כתוצאה מצירוף מקרים הוא מוכרח על ידי שליט העיר אנק מורפורק, האציל האבלוק וטינרי, לשמש כמדריך של זוגפרח. זוגפרח הוא תייר עשיר ונאיבי שהגיע כל הדרך מהאימפריה האגאטיאנית כדי לטייל ולחזות בפלאיה של העיר אנק מורפורק. במולדתו הוא עובד כסוכן ביטוח.
סתמרוח מדריך את זוגפרח במרחבי העיר ושמו של התייר העשיר יוצא למרחקים. זוגפרח מוכר פוליסת ביטוח לבעלי הפאב התוף השבור וזה מצית אותו כדי לגבות את הכסף, דבר שמביא לפריצת שריפה ענקית ברחבי העיר. סתמרוח וזוגפרח מצליחים להימלט מן העיר, ופותחים במסע ברחבי עולם הדיסק. מבלי ידיעתם, מסעם מונחה על ידי משחק בין האלים: הגבירה מפעילה את סתמרוח וזוגפרח, בעוד גורל מנסה להכשיל ולהצר את צעדיה.
יוסף בן טוביה

יוסף בן טוביה,  מבית טוביה, שימש כגובה כספים עבור בית תלמי ביהודה בזמן השלטון התלמיי בארץ ישראל (המאה ה-3 לפנה"ס) בתקופה ההלניסטית. אמו הייתה בתו של הכהן הגדול שמעון הראשון ואחותו של הכהן הגדול חוניו השני. בנו היה הורקנוס.
בן טוביה, בן למשפחה עשירה ומיוחסת מעבר הירדן, השכיל לנצל את המצב הפוליטי בארץ ישראל באותה תקופה על מנת להגיע לעמדת כוח בחצר בית תלמי ולמעשה הפך לנציגו בארץ ישראל. באותה תקופה החל המצב בין ההנהגה היהודית בארץ ישראל לבין תלמי השלישי אורגטס להתדרדר. אפשר שגרם לכך נטל המיסים שהכביד עליהם, או הפיתויים המרובים שבאו מכיוון מלכי בית סלאוקוס, שבקשו למשוך את היהודים לצדם. יצוין כי באותם הימים, המחצית השנייה של המאה השלישית לפנה"ס, התחוללה המלחמה הסורית השלישית בין בית תלמי לבין בית סלאוקוס. את המצב המסובך והמורכב הזה ביקש לנצל, ממניעים פוליטיים ואישיים, חוניו השני, הכהן הגדול בירושלים, שתמך בבית סלאוקוס והאמין כי בית תלמי יינגף לפני בית סלאוקוס, סירב להעלות את כספי המיסים למלך תלמי השלישי, וסיכן בכך את מעמדה של יהודה. בתגובה, תלמי השלישי שיגר ליהודה נציג מטעמו שדרש את תשלום המיסים באופן מידי, ולא, יחולקו אדמות יהודה בין שרי המלך המצרי.
מצב זה, של התקררות היחסים בין יהודה לממלכת בית תלמי, נוצל על ידי בן אחותו של הכהן הגדול, יוסף בן טוביה, איש פיקח ונמרץ, שהבין כי יוכל לנצל את המצב לתועלתו. בהיוודע דבר ניצחונם המזהיר של התלמיים על בית סלאוקוס, כינס יוסף בן טוביה את אספת העם בירושלים וקיבל ממנה ייפוי כוח להגיע לאלכסנדריה ולפייס את המלך הרוגז. יצוין כי תפקיד הייצוג של יהודה כלפי המלכות, שהיה מסור לכהן הגדול, עבר, בהסכמת העם, לידי יוסף בן טוביה. במתנות ובדברי חנופה עלה בידי יוסף בן טוביה לקנות את לב שליחו של תלמי השלישי, וכך סלל לעצמו דרך לחצר המלך במצרים. יוסף הצליח לקנות את לב המלך, כשהוא מבטיח לו להכפיל את מכסת המיסים של יהודה, אם תימסר לידיו חכירת המיסים של "סוריה ופויניקיה", שיהודה שייכת להן. המלך נעתר לבקשתו ואף צייד אותו באלפיים לוחמים כדי שיוכל לגבות את המיסים ללא התנגדות, וכך אכן קרה, ולא בלי גבייה מתאכזרת. במשך עשרים ושתיים שנה היה יוסף בן טוביה חוכר מסי המלך, והמכה שניחתה על הכהונה הגדולה במישור האישי ובמישור הממלכתי הייתה קשה. התוצאות בהמשך, בדבר המריבה בין שני הכוחות, הזיקו מאוד ליהודה.
היה מתייוון.
יחסי טובאלו–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טובאלו לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין טובאלו לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-30 ביולי 1980.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בטובאלו אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן (אם כי יצטרכו להנפיק אחת בשדה התעופה) והם יכולים לעשות זאת באופן חופשי למשך חודש אחד. לעומת זאת, אזרחי טובאלו שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
קבוצה פרוסטטית

קבוצה פרוסטטית היא מרכיב לא-חלבוני (כלומר שאינה מורכבת מחומצות אמינו) הקשור בחוזקה למבנה חלבוני מורכב. הקבוצה הפרוסטטית יכולה להיות אורגנית (כגון סוכר, חומצת שומן או ויטמין) או אי-אורגנית (בדרך כלל יון מתכתי כלשהו). קבוצה פרוסטטית בדרך כלל קשורה בקשר קוולנטי לחלבון. הקבוצה הפרוסטטית בעלת תפקיד חשוב לפעילות חלבונים ובעיקר באנזימים. דוגמה מוכרת לקבוצה פרוסטטית זו קבוצת ההם בהמוגלובין. חלבון המכיל קבוצה פרוסטטית נקרא הולופרוטאין וחלבון אשר חסר את הקבוצה הפרוסטטית שלו נקרא אפופרוטאין.
קבוצה פרוסטטית נקראת גם קו-פקטור או קו-אנזים (כאשר הן אורגניות) כיוון שהן חיוניות לתפקוד החלבון. באנזימים הקבוצה הפרוסטטית היא לרוב חלק מהאתר הפעיל שבו מתבצעת הפעילות העיקרית של האנזים. דוגמאות לקבוצות פרוסטטיות אורגניות (ויטמינים): טיאמין (ויטמין B₁), טיאמין פירופוספאט, פירודוקסאק (ויטמין D₆) ופירודוקסאל פוספאט. זוהי עוד סיבה לחשיבותם של הוויטמינים במזון שאנו צורכים. קבוצות פרוסטטיות אי-אורגניות הן בדרך כלל יוני מתכת כגון: ברזל (בקבוצות הם כגון בציטוכרום C אוקסידאז והמוגלובין), אבץ (למשל בקרבוניק אנהידראז), מגנזיום (בחלק מהקינאזות) ומוליבדנום (למשל בניטראט רדוקטאז).
לוחמה משפטית

לוחמה משפטית היא יישום שיטתי של כלים משפטיים להשגת מטרות מלחמתיות, דיפלומטיות או כלכליות בהקשר של סכסוך מלחמתי. לוחמה משפטית מסתמכת במידה רבה על המשפט הבינלאומי הפומבי, במיוחד בכל הנוגע לשפיטות של פשעי מלחמה לכאורה גם במדינות צד שלישי שלא מעורבות בסכסוך. הלוחמה המשפטית התגברה אחרי הקמת בית הדין הבינלאומי לצדק בהאג.

לוחמה משפטית בסכסוך הישראלי-פלסטיני

הפרקטיקה של לוחמה משפטית נפוצה במיוחד בהקשר של הסכסוך הישראלי-פלסטיני בארגונים משני הצדדים.
עמותת "שורת הדין" היא ארגון זכויות אדם יהודי הפועל נגד ארגוני טרור בכלים משפטיים, ובין השאר מטרתו היא למנוע את מימונם. בתביעות שהגישה שורת הדין נגד ארגוני טרור ויישויות תומכות טרור (כגון הרשות הפלסטינית, חמאס, סוריה ואיראן) נפסקו פיצויים של מאות מיליוני דולרים לזכות קורבנות הטרור.
מנגד, ארגונים פלסטינים וארגוני שמאל בישראל מגישים תביעות נגד צה"ל וחייליו באשמת פשעי מלחמה שביצעו לכאורה, ומנסים להוציא צווי מעצר נגד קציני צה"ל היוצאים מישראל. כמו כן, הם מגישים ארגונים אלה עתירות רבות לבג"ץ נגד ישראל וצה"ל, כגון עתירות נגד טקטיקות צבאיות ללוחמה בטרור בהן הריסת בתי מחבלים וסיכולים ממוקדים, וכן עתירות נגד בנייה בהתנחלויות ועתירות הדורשות הריסת מאחזים. סגן שר הביטחון ח"כ אלי בן דהן כינה תופעה זו "טרור הבג"צים של השמאל הקיצוני".
מילקשייק

מילקשייק (אנגלית: Milkshake להאזנה (מידע · עזרה), על פי החלטת האקדמיה: קְצִיף חלב) הוא שייק קר המבוסס לרוב על חלב או על גלידה עם תוספות של חומרי טעם שונים, כגון שוקולד, קרמל, פירות או משקאות אלכוהוליים. במקרים רבים המילקשייק מעוטר בקצפת או בסירופ.
המילקשייק, בניגוד למשקאות אחרים המבוססים על חלב, מוכן על ידי ערבוב החומרים במערבל מזון או מכונה ייעודית. התהליך תורם להחדרת אוויר לתערובת והפיכתה לסמיכה.

רקע היסטורי

שימוש ראשון של המונח "מילקשייק" הופיע בדפוס בשנת 1885, בתקופה הזו מילקשייק נחשב למשקה אלכוהולי המכיל ויסקי והוא תואר כמשקה בריא המבוסס על ביצים ומוגש כסוג של טוניק או ממתק. אולם בשנת 1900 החלו להשתמש בשם זה כדי לתאר משקאות בריאים עשויים משוקולד, תות או סירופ וניל, והוא החל להיות פופולרי במיוחד כשהוסיפו לו גלידה.
לפני שנפוצו מכשירי הבלנדר, המילקשייק היה דומה במרקמו לליקר ביצים או לתערובת קרח כתוש וחלב שעורבבה ביד.
בשנת 1922 הומצא הבלנדר החשמלי. עם המצאה זו המילקשייק החל לקבל את צורתו הנוכחית, כמשקה מבוסס גלידה וחלב, קר, מוקצף ואוורירי.
בשנת 1950 המילקשייק הפך להיות פופולרי בדיינרים ובמסעדות מזון מהיר שונות בארצות הברית. למשקאות ניתנו לעיתים כינויים שונים המתארים את מאפייניהם הייחודיים, כדוגמת מילקשייק שניתן לו השם "בטון" בשל סמיכותו הרבה; נהוג היה להגישו אל הלקוח כשפתח הכוס מופנה כלפי מטה ובכך להראות את סמיכותו של המשקה.
שפות בלטיות

השפות הבלטיות מהוות משפחה של שפות הודו-אירופיות הכוללת בעיקר את השפות ליטאית ולטבית. שפה בלטית נוספת, שנכחדה בינתיים, היא פרוסית עתיקה. 
אף שאסטוניה היא מדינה בלטית, השפה המדוברת בה, אסטונית, אינה שפה בלטית ואף אינה שפה הודו אירופית; היא מקורבת לפינית ולהונגרית ומהווה שפה אוּראלית.
בין המאפיינים הייחודיים של משפחת השפות הבלטיות הוא הקיום של טונים, דבר נדיר בלשונות הודו אירופיות.
לדעת רוב הבלשנים, המשפחה הבלטית קרובה מאוד למשפחת השפות הסלאביות בזכות דמיון רב באופן נטיית השם, מאפיינים פונולוגיים משותפים (סאטמיזציה וחינכוך) ואוצר מילים משותף ועל-כן מאחדים את שתי המשפחות למשפחת-העל של שפות בלטו-סלאביות. יש גם החולקים על טענה זו ומייחסים את הדמיון בין שתי הקבוצות להשפעה תרבותית הדדית רבת שנים בין העמים הבלטיים לעמים הסלאביים.