פנלופה קית'

ביוגרפיה

פנלופה אן קונסטנס הטפילד נולדה בסאטון ב-1940. אביה עזב את אמה, קוני, כשהייתה תינוקת, וקית' גדלה בקלקטון-און-סי ובקלפהאם.
אמנם היא לא גדלה במשפחה קתולית, אבל בגיל שש נשלחה קית' לפנימייה קתולית בסיפורד. שם החלה להתעניין במשחק ולעיתים קרובות הלכה עם אמה להצגות יומיות בווסט אנד. כשהייתה בת 8 התחתנה אמה בשנית, ופנלופה קיבלה את שם המשפחה של אביה החורג, קית'. היא לא התקבלה לבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" בנימוק שהיא גבוהה מדי. עם זאת היא התקבלה ל"אקדמיית ובר דאגלס לאמנות דרמטית" ולמדה שם שנתיים, ובערבים עבדה במלון הייד פארק.
את קריירת המשחק החלה קית' בהופעות בתיאטרון רפרטוארי ברחבי הממלכה המאוחדת ושיחקה בין השאר בלינקולן, מנצ'סטר וסולסברי. המחזות הראשונים בהם שיחקה היו "The Tunnel of Love", המחזמר "ג'יג'י" ו-"Flowering Cherry". ב-1963 הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד וגם בתיאטרון אולדוויץ' בלונדון.

תחילת הקריירה

בטלוויזיה החלה קית' להופיע בתוכניות כמו הסיטקום "The Army Game", הסדרה המשטרתית "Dixon of Dock Green", קומדיית המצבים "Wild, Wild Women" ובסדרה "הגומלים". בשנות השבעים של המאה העשרים הופיעה במופע "מורקמב ווייז", בסרט "Ghost Story" ובסדרה "משפחת פאליסר". בקולנוע השתתפה בסרט "Every Home Should Have One", בקומדיות "Take a Girl Like You" ו-"Rentadick" ובדרמה "Penny Gold". ב-1967 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "Carry On Doctor" אבל הסצנה בהשתתפותה קוצצה בעריכה.
הופעתה הידועה ביותר בתיאטרון היא בתפקיד שרה במחזה "כיבושי נורמן" לצדו של ריצ'רד בריירס, מי שכיכב לצדה בסיטקום "החיים הטובים". קית' ובריירס הצטלמו במשך היום לסדרה "החיים הטובים" ובערב היו מופיעים יחד על הבמה בווסט אנד.

הצלחה בטלוויזיה

ב-1975 זכתה קית' לפופולריות עם שידור הסיטקום "החיים הטובים" של ה-BBC. בפרק הראשון רק קולה נשמע, כי הדמות של מרגו לידבטר לא נראתה על המסך. אבל עם התקדמות הסדרה גדל התפקיד שלה. ב-1977 זכתה קית' בפרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר על תפקיד זה.
מ-1979 עד 1981 שיחקה קית' בתפקיד אודרי פורבס-המילטון בסדרה הקומית "האצילות מחייבת". אחרי כן הופיעה בתפקיד ראשי בשישה סיטקומים נוספים והם: "Sweet Sixteen", ‏"Moving", ‏"Executive Stress", ‏"No Job for a Lady", ‏"Law and Disorder" ו-"Next of Kin". עוד כיכבה בעיבוד למחזה "Spider's Web" מאת אגאתה כריסטי. ב-1978 זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"כיבושי נורמן". ב-1982 כיכבה קית' בהפקה טלוויזיונית של המחזה "On Approval" מאת פרדריק לונסדייל . ב-1988 הנחתה עונה של השעשועון "What's My Line?" ברשת ITV, בעקבות מותו של המנחה המקורי איימון אנדרוז. ב-1998 השתתפה במיני-סדרה "Coming Home".

עבודות נוספות

קית' הופיעה בקביעות על במת התיאטרון במחזות קלאסיים ומודרניים. בין השאר שיחקה במחזות מאת שייקספיר, שו, שרידן, ויילד, רטיגן וקונגריב. היא שיחקה בתפקיד לוריין במחזה "Star Quality" מאת נואל קאוורד, וב-2004 גילמה את מאדאם ארקטי במחזה נוסף של קאוורד "Blithe Spirit" בתיאטרון סבוי. ב-2004 כיכבה קית' בתפקיד הראשי בעיבוד רדיופוני של ה-BBC של סדרת הרומנים "אגאתה רייסין" מאת מ. ס. ביטון . שנתיים אחר כך הופיעה בפסטיבל צ'יצ'סטר בהופעת הבכורה של הקומדיה "Entertaining Angels" מאת ריצ'רד אוורט בו שיחקה גם בסיור הופעות.
ב-2007 שיחקה קית' בתפקיד ליידי ברקנל במחזה "חשיבותה של רצינות" בסיור הופעות ואחר כך בתיאטרון וודוויל בווסט אנד. היא הייתה הקריינית בפרסומות עבור החברות פימ'ס, לורפאק, טסקו והמפורסם ביותר חברת עטי פארקר. ב-2012 כיכבה במחזה "Good Grief" מאת קית' וורטרסטון.
ב-1997 כיכבה בעיבוד הרדיופוני של הסדרה "האצילות מחייבת". ב-2003 הופיעה לצדה של ג'ון בראון בסרט הטלוויזיה "מרג'רי וגלדיס". ב-2007 כיכבה בפרק ספיישל לחג המולד של הסדרה "האצילות מחייבת".
ב-2009 הגישה את התוכנית הדוקומנטרית "Penelope Keith and the Fast Lady" אודות דורותי לוויט Dorothy Levitt, נהגת חלוצה מהתקופה האדוארדית. ב-2011 הגישה תוכנית דוקומנטרית בשם "The Manor Reborn".
מ-2014 היא מגישה את הסדרה "Hidden Villages" בערוץ More4 / ערוץ 4, וביוני 2016 הגישה את התוכנית "פנלופה קית' בשירות הוד מלכותה" שוב עבור ערוץ 4.

חיים אישיים

ב-1978 התחתנה קית' עם רודני טימסון שהיה שוטר. הם הכירו כשהוא היה בתפקיד בתיאטרון צ'יצ'סטר והיא הופיעה שם. טימסון, שהוא צעיר ממנה בארבע שנים, היה נשוי פעמיים לפני כן. בני הזוג אמצו שני ילדים.
קית' וטימסון חיים במילפורד שבמחוז סארי. מ-1990 היא נשיאת קרן הצדקה של השחקנים, תפקיד שקיבלה אחרי מותו של לורנס אוליבייה. היא גם נשיאה של קרן הנאמנות הלאומית בדרום מערב סארי.
ב-1989 הוענק לקית' תואר קצינת מסדר האימפריה הבריטית (OBE), ב-2007 בחלוקת התארים של השנה החדשה קודמה לתואר מפקדת (CBE).
בחלוקת התארים של שנת 2014 הוענק לה תואר דיים מפקדת של מסדר האימפריה הבריטית (DBE) על תרומתה בתחומי האמנות והצדקה.