אוהל חב"ד לובביץ'

האוהל בחיי רבי מנחם מנדל

לאחר פטירת חמיו בי' בשבט תש"י, נהג רבי מנחם מנדל לעלות באורח קבע לקברו. מכתבי תשובתו לבקשות עזרה כללו פעמים רבות את המשפט "אזכיר על הציון", דהיינו אזכיר לברכה בקבר הריי"צ. רבי מנחם מנדל אמר לרב שלמה גורן כי הוא אינו יכול לעלות לארץ משום שדרכם של אדמור"י חב"ד להתפלל באופן קבוע על קברי הקודמים להם.
האוהל, המבנה הממוקם על הקבר, הוקם זמן קצר לאחר פטירת רבי יוסף יצחק, כנהוג אצל צדיקים רבים. האוהל בנוי מאבני שיש, בצורה ייחודית: דלת חיצונית מובילה לחדר נרות ומשם שתי כניסות לאוהל עצמו, אחת לגברים ואחת לנשים. לחדרון הכניסה ישנה קורת גג ואילו האוהל עצמו אינו מקורה, כך שגם כהנים יוכלו להתפלל במקום (היות שאם האוהל היה מקורה היה כל הנכנס למקום נטמא בטומאת אוהל). מבנה זה תוכנן בידי רבי מנחם מנדל לאחר פטירת חמיו. אוהלים נוספים בעולם נבנו לאחר מכן באותו אופן].
בדרך כלל נסע רבי מנחם מנדל לאוהל חמיו בערב ראש חודש ובחמישה עשר בחודש, אך בשנותיו האחרונות גברה תדירות ביקוריו. לאורך עשרות שנים עמד במשך שעות ליד הציון, במבנה מיוחד בחום הקיץ ובשלגי החורף הניו-יורקי. בשנים מאוחרות יותר נבנה עבורו בתוך המבנה (אשר נשרף בשנת תשנ"ג) תנור לחימום. בערוב ימיו, בכ"ז באדר א' ה'תשנ"ב, בעודו עומד ומתפלל ליד הקבר, לקה בשבץ מוחי.

מוקד עלייה לקבר

לאחר פטירת רבי מנחם מנדל הפך האוהל למוקד עלייה לקבר המוני. את המקום פוקדים לאורך היממה במשך כל השנה אלפי יהודים מכל החוגים ואישי ציבור כדי להשתטח, לבקש רחמי שמים וברכה ולהעתיר תפילה.
רבים עולים לקבר בי' בשבט, בערב ראש השנה, ובמיוחד ביום ההילולא של רבי מנחם מנדל שחל בג' בתמוז. בתאריך זה מגיעים למקום עשרות אלפי יהודים העומדים שעות בתור.
האוהל נמצא במרכז חלקת חב"ד בבית העלמין היהודי על שם משה מונטיפיורי, בשכונת קמבריה הייטס, ברובע קווינס שבניו יורק. בנוסף לכניסה הרגילה לבית העלמין, יש אפשרות כניסה דרך בית המבקרים "אוהל חב"ד לובביץ'" שבשדרות פרנסיס לואיס מספר 20–226, משם יש שביל ישירות לקבר. בית המבקרים פעיל במהלך כל שעות היממה.
בקרב הזרם המשיחיסטי בחב"ד יש מי שטוענים שרבי מנחם מנדל לא נפטר ומתייחסים לכך שהוא אינו קבור שם.

מנהגים

העולים לקבר נוהגים לרשום את בקשותיהם, לקרוא את הבקשה ליד הקבר, לקרוע את הדף ולהניח את הקרעים במקום. כמו כן נוהגים לקרוא תהילים או בחוברת "מענה לשון". ישנם מנהגים מיוחדים המאפיינים את העלייה לאוהל הרבי, כגון הסרת נעלי עור לפני הכניסה לאוהל. מנהגים אלו לקוחים ממנהגים עתיקים המקובלים בחסידות עוד מהאדמו"רים הקודמים.
מדי יום מתקבלות עשרות בקשות לברכות מכל רחבי העולם, בפקס, בדואר אלקטרוני ובדואר. הבקשות מועברות אל הקבר ומונחות מעליו. כמות הבקשות עולה בסמוך לתאריכים מיוחדים.
בקרב החסידים מקובל שהשתטחות על הציון היא כמו כניסה ל'יחידות' ולכן נוהגים שלא לאכול מהבוקר עד היציאה מהמקום.

שירות לעולים לקבר

סביב המקום הוקמו לאחר פטירת רבי מנחם מנדל מבני שירות בכמה מבנים סמוכים שנקנו לשם כך. במקום ישנו בית הכנסת אורחים, בית כנסת, בית חב"ד המקיים שיעורים וכן חדר וידאו המקרין שיחות של רבי מנחם מנדל ללא הפסקה. בחצר המבנים נבנו אוהלים גדולים ובהם מקומות ישיבה לכתיבת פ"נים (פדיון נפש - פתקים בהם מבקשים המבקרים שרבי מנחם מנדל יתפלל בעדם), כיבוד קל ומקום להתוועדויות. המקום פתוח 24 שעות.
במקום ישנו גם בית המשמש לעריכת אירועים כגון חלאקה וברית מילה, וכן ישיבה שהוקמה מיד לאחר פטירת רבי מנחם מנדל. מקווה טהרה המיועד עבור המבקרים נמצא במרחק שתי דקות הליכה ופתוח לאורך היממה.
בשבתות שלפני ימי השנה לפטירת רבי מנחם מנדל (ג' בתמוז) ורבי יוסף יצחק (י' שבט), מוקמים ברחובות הסמוכים אוהלים המאחסנים אלפי חסידי חב"ד.