google/wiki40b huggingface dataset:
ברנדה הייל

ראשית הקריירה

ליידי הייל נולדה בלידס, אך בגיל צעיר עברה יחד עם הוריה לריצ'מונד שבצפון יורקשייר. היא למדה בגירטון קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', שם למדה משפטים, אחת מתוך שש נשים מתוך כיתה של 116 תלמידים. היא סיימה במקום הראשון בכיתתה.
לאחר תום לימודיה, החלה ללמד באוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר, וב-1969 עברה את בחינות הלשכה בגרייז אין (אחת מאכסניות המשפט האנגליות) בהצלחה מרובה.
את 18 השנים הבאות חילקה ליידי הייל בין עבודתה כליטיגטורית (barrister) לבין האקדמיה.

עבודתה בשיפוט

ב-1989 מונתה לרשמת, וב-1994 קודמה לשופטת לענייני משפחה בבית המשפט הגבוה הבריטי. עם כניסתה לתפקיד, כמקובל, קיבלה את אות מסדר האימפריה הבריטית.
ב-1999 קודמה לתפקיד שופטת בבית המשפט לערעורים (האשה השנייה בתפקיד זה), יחד עם תפקיד זה צורפה למועצה המלכותית.
ב-12 בינואר 2004 צורפה כ-Law Lord לבית הלורדים הבריטי. ב-2009 הוקם בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת, ותפקיד ה-Law Lord בוטל, ובמקומו נוצר תפקיד שופטי בית המשפט העליון וליידי הייל שינתה את תוארה יחד עם עמיתיה לתפקיד השיפוט.
בספטמבר 2017 הפכה ליידי הייל לנשיאת בית המשפט, עם פרישתו של דייוויד ניוברגר.

חיים פרטיים

ליידי הייל נישאה ב-1968 לאנתוני הוגט, עמיתה לעבודה באוניברסיטת מנצ'סטר, להם בת משותפת. נישואים אלו התפרקו ב-1992. באותה שנה נישאה לג'וליאן פרנד, הדקאן לשעבר של הפקולטה למשפטים במנצ'סטר.
ראובן ירדור

ביוגרפיה

בילדותו היה פעיל בתנועת הנוער של הלח"י, ובין היתר הדביק כרוזים על קירות שכונתו, יד אליהו, ובהם הקריאה לרוזן ברנדוט להסתלק משליחותו בארץ. בגיל 15 הצטרף למחזור הראשון של הפנימייה הצבאית שליד בית הספר הריאלי בחיפה. כבוגר הפנימייה הצבאית התגייס תחילה לחיל הרגלים ואחר כך עבר לשריון, מתוך שאיפה לקריירה צבאית כקצין שדה. כשיצא מטעם הצבא ללימודים באוניברסיטה העברית פגש בשיעוריו של פרופסור מאיר יעקב קיסטר את יואל בן פורת, ששירת אז ביחידה 515, גלגולה המוקדם של יחידה 8200. בן פורת, שהתפעל מיכולותיו, התעקש לשלב את ירדור ביחידה, ונלחם על הבאתו אליה מול מפקד השריון דוד אלעזר. רק יורשו של אלעזר, האלוף ישראל טל, ניאות לבסוף להשאיל את ירדור ליחידה ״לשנה-שנתיים״, השאלה שהפכה להצבה קבועה לאחר מלחמת ששת הימים. בעשר שנותיו הראשונות ביחידה עסק ירדור בפענוח צפנים תחת פיקודו של שאול שמאי, ולאחר מותו של שמאי הוא מונה לראש ענף פענוח הצפנים, שם זכה לכינויים "הטנקיסט" ו"אבו זקן", על שם הזקן העבות שעיטר שנים רבות את פניו.
בספרו "נעילה" מספר בן פורת על מברק מוצפן שפענח ירדור, הדובר שבע שפות, ב-5 באוקטובר 1973 סמוך לשעה 5 בערב (21 שעות לפני פרוץ קרבות מלחמת יום הכיפורים), שהבהיר מעל לכל ספק כי המלחמה עומדת לפרוץ. את המברק שלח הנספח הצבאי של עיראק במוסקבה אל המטה הכללי בבגדאד ובו דיווח כי פינוי נתיני ברית המועצות מסוריה וממצרים בא בעקבות כוונת הסורים והמצרים לפתוח בכל רגע בהתקפה על ישראל. ההתרעה עוכבה באגף המודיעין ולא הגיעה בזמן לרמטכ"ל דוד אלעזר.
לאחר סיום תפקידו האמור, ב-1976, מונה ירדור לסגן מפקד יחידה 8200, תחת פיקודו של תא"ל אריה בנטוב, וב-1980 הוא קיבל את הפיקוד על היחידה.
במלחמת ששת הימים השתתף ירדור כמפקד יחידת האזנה ניידת שסופחה לאוגדת הפלדה שבפיקוד האלוף ישראל טל (כשהגיע ירדור בראש יחידתו הניידת לשטח הכינוס של האוגדה ערב המלחמה, אמר האלוף טל בשמחה: ״אני השאלתי אותך ועכשיו אני אקבל בונוס!״). ערב מלחמת יום הכיפורים ובמלחמה עצמה פיקד ירדור על ענף פענוח הצפנים ביחידה, ובמלחמת לבנון הראשונה הוא היה מפקד יחידה 8200.
שמו של ירדור נחשף לראשונה כמפקד היחידה הסודית בספרו של ארי בן מנשה ששירת תחתיו לאחר מלחמת יום הכיפורים, על אף שלארגוני הביון השונים בעולם היה שמו ידוע מאז אותה מלחמה עצמה, מכיוון שנמסר על ידי עמוס לוינברג לשוביו הסורים, וממנו הועבר לידיעת הסובייטים ובעלי בריתם.
ערב פרישתו מצה"ל שירת בתפקיד סגן ראש אגף תכנון במטכ"ל, תחת פיקודם של האלופים מנחם עינן ואביהו בן נון.
לאחר סיום שירותו בצה"ל היה ראש מינהלת פרויקט "תומר" להקמת תחנת קול אמריקה בערבה.
בעשור השמיני לחייו עדיין שירת ירדור בשירות מילואים פעיל באגף המודיעין של צה"ל.
צפריה

הקמה

היישוב הוקם בשנת 1949 על חלק מאדמות הכפר הערבי ספריא, שחרב במלחמת העצמאות ועל שמו נקרא היישוב. תחילה נקרא המושב "ספריה א'" ו"כפר צפריה". במקביל, בצד שני של הכפר, הוקם כפר חב"ד שנקרא צפריה ב' או שפריר. המושב הוקם על ידי עולים מצ'כוסלובקיה, פולין והונגריה כשהמרכיב ההונגרי היה דומיננטי בו. באמצע שנות ה-60 היו במושב 82 משקים בגודל 28 דונם. בשנת 1994 הופקעו מהמושב 640 דונם לצורך הרחבת נמל תעופה בן-גוריון.

אוכלוסייה

אנשי המושב הוותיקים עובדי אדמה (גידולי גפנים) ובעלי משק חי (רפת, דירים וגידול דבורים). כיום כמעט ואין עובדי חקלאות במושב].
פרויקט הבנייה "צפריה הצעירה" מאוכלס בבעלי מקצועות חופשיים, חלקם בנים לוותיקי המושב שהם חקלאים ואנשי משק. פרויקט הבניה החדש כולל בתוכו 60 מגרשים של חצי דונם לבניה צמודת קרקע. מטרד הרעש מפעילות שדה התעופה הוא הגורם המרכזי המעיב על איכות החיים במושב. בשנת 2018 וועדת הכספים אישרה פיצוי בגובה 1.2 מיליארד שח שיועברו לרשויות המקומיות שתושביהן סובלים ממטרד הרעשים והזיהום.
למרות הפצרות התושבים, והפיצוי הגדול שניתן, עד היום הרשויות לא חשפו את המידע אודות זיהום האוויר ומטרד הרעש הצפוי בשנים הקרובות בעקבות הגידול הצפוי בתנועת הנכנסים והיוצאים בשדה התעופה בן-גוריון הסמוך.
התפלגות הגילאים במושב מצביעה על אחוז גבוה של אוכלוסייה בגילאי ה-30 לחייהם, וילדים עד טווח גיל 4, לצד אחוז גבוה של אוכלוסייה בגילאי ה-60 לחייהם ובני נוער]. המדד הכלכלי במושב הוא גבוה - 8 מתוך 10].
ביישוב פועלים מספר בתי כנסת בהם בתי כנסת לעדה המרוקאית והתימנית.
בבחירות לוועד המקומי שנערכו בשנת 2018 הוכרע המנדט השלישי באמצעות הטלת מטבע.

שירותים

ביישוב פועלת אולפנה לבנות דתיות – "אולפנת צפירה". בעקבות התמורות שחלו באזורי הרישום למוסדות חינוך, חלק ניכר משטח האולפנה השייך לתנועת הנוער בני עקיבא משמש כיום כמוסד לתשושי נפש (בית הדרור) ולבית ספר לנערות חרדיות בחינוך מיוחד.
המושב מספק לתושביו שירותים שונים, לרבות ארבעה בתי כנסת, מקווה, מכולת, דואר, מגרש ספורט, מועדון, גני שעשועים, ספרייה, תחנת דלק, תנועת נוער בני עקיבא, מרכז קהילתי ומזכירות.

תחבורה

המושב סמוך לכביש מספר 1 ולכביש 40, כביש 4, כביש 6, כביש 412 וכביש 431. בסמוך למושב נמצא חניון שפירים – "חנה וסע" הממוקם על הנתיב המהיר בכביש 1 ומאפשר חנייה בחינם ונסיעה באמצעות הסעות (שאטל) לת"א. בכניסה הדרומית למושב שוכנת תחנת הרכבת כפר חב"ד. נמל התעופה בן-גוריון ממוקם בצמידות למושב (אך לא קיים מעבר ישיר בניהם).
סוקס

ביוגרפיה

סוקס אומץ בשנת 1991 על ידי צ'לסי קלינטון, בתו של ביל קלינטון, כאשר הוא קפץ לזרועותיה בזמן שיצאה משיעור הפסנתר הפרטי שלה. באותם רגעים שיחק סוקס עם אחותו, מידנייט, שאומצה בסופו של דבר על ידי משפחה אחרת.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1992 נבחר ביל קלינטון לנשיא ארצות הברית, ובשנת 1993 עבר עם משפחתו ועם סוקס לבית הלבן. באותה עת סוקס היה חיית המחמד היחידה של משפחת קלינטון. סוקס התלווה פעמים רבות למשפחת קלינטון כשביקרו ילדים בבתי ספר ובבתי חולים.
בשנת 1997 אימצה משפחת קלינטון את באדי, כלב מגזע לברדור רטריבר. בעקבות זאת, מרבית תשומת הלב שהוענקה לסוקס נגזלה ממנו לטובת באדי. מאז הפך באדי לשנוא נפשו של סוקס. הילרי קלינטון, הגברת הראשונה של ארצות הברית, אמרה כי "סוקס תיעב את באדי באופן מיידי, ממבט ראשון, ולתמיד". ביל קלינטון, בהתייחסו ליחסים העכורים בין סוקס לבאדי, אמר כי "הצלחתי לקדם יותר את היחסים בין הפלסטינים לישראלים מאשר את היחסים בין סוקס לבאדי".
לאחר שביל קלינטון הוחלף בבית הלבן על ידי ג'ורג' ווקר בוש בינואר 2001, עזב סוקס את הבית הלבן, ועבר להתגורר אצל בטי קורי, מזכירתו של ביל קלינטון. באדי נשאר בבעלותה של משפחת קלינטון, עד אשר נדרס על ידי מכונית בתאונת דרכים בשנת 2002.
סוקס הומת המתת חסד בשנת 2009, לאחר שסבל מסרטן זמן רב.

בתרבות

סוקס כיכב בספר סוקס היקר, באדי היקר - מכתבי ילדים לחיות המחמד הנשיאותיות שנכתב על ידי הילרי קלינטון, ופורסם בשנת 1998. הספר כלל 50 מכתבים שנכתבו על ידי ילדים לסוקס ולבאדי, וכמו כן 80 תמונות שלהם.
סמדר גנזי

סמדר גנזי (נולדה ב-19 באוקטובר 1962) היא דוגמנית עבר ומפיקת תצוגות אופנה ישראלית.

ביוגרפיה

גנזי נולדה וגדלה בקריית מוצקין, סיימה ללמוד בתיכון קריית החינוך אורט קריית ביאליק, למדה הוראת חינוך גופני במכון וינגייט במסגרת העתודה הפדגוגית ואחר-כך התגייסה לצבא כמד"סית.
כשבילתה באירוע עם חברים התגלתה והוצע לה לדגמן. תחילה עבדה בחיפה, לצידם של עופר רפאלי ומוטי רייף, וכשהייתה בת 22 עברה לתל אביב. היא עבדה בין היתר עבור גדעון אוברזון, ולצד רונית יודקביץ', ספיר קופמן, רונית אלקבץ ואילנה שושן. עבדה כדוגמנית בשנים 1983 עד 1991.
בשנים 1991–1994 למדה משחק. היא בוגרת הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין ובוגרת לימודי משחק בתיאטרון החדר אצל אמיר אוריין. בשנת 1991 הופיעה בסרט "רצח בשבת בבוקר", המבוסס על ספרה של בתיה גור, בתור נירה לינדר.
שיחקה בתפקיד נשי ראשי בהצגה "בדיונות" עם ניקו ניתאי וחנוך רעים בתיאטרון הסמטה. שיחקה ביחד עם רונית אלקבץ בהצגה "הערב רוקדים" בפסטיבל עכו, בבימויים של גבי אלדור ויגאל עזרתי, ההצגה זכתה במקום שני ואחר -כך המשיכה והציגה במרכז סוזן דלל. שיחקה בסרטי סטודנטים, עשתה סטיילינג לפרסומות ועטיפות כתבי עת ואלבומים.
בשנות ה-90 הקימה את חברת "אקסטרווגנזי" העוסקת בהפקה ובימוי תצוגות אופנה. מאז הפיקה וביימה אירועי אופנה: למעצבים הישראליים - גדעון אוברזון, ירון מינקובסקי, דורין פרנקפורט, הגרה, סיגל דקל, גדי אלימלך, יוסף, יניב פרסי, דני מזרחי ועוד, שבוע האופנה של תל אביב, כמו כן לרשתות אופנה ואקססוריז: פוקס, קרייזי ליין, גולברי, גוטקס, הוניגמן, טריומף, דלתא, המשביר לצרכן, FIX, ה. שטרן, אירוקה ועוד, למותגים בינלאומיים - טיירי מוגלר, מוסקינו, גאפ וקרולינה הררה. למחלקות עיצוב אופנה בויצו חיפה, שנקר, בסטודיו 6B ובמכון אבני, לחברות מוצרי שיער - לוריאל, אינדולה, וולה - בארץ וגם בעולם: בברזיל, צ'ילה, צרפת, קנדה וברלין.
הייתה עורכת האופנה של כתבי העת "את", "מעריב לנוער" ו"קוסמופוליטן" ישראל וניהלה את הפרויקטים המסחריים באופנה במגזינים הללו.
בשנת 2000 הגישה פינת אופנה בתוכנית הבוקר עם אפרת רייטן בערוץ 10. משנת 2013 עד 2016 משמשת כחברת פאנל בתוכנית הבוקר של ערוץ 10 - עם אקי אבני והילה נחשון.
בוגרת תואר ראשון B.E.D בחינוך גופני וספורט מהמכללה האקדמית בוינגייט (2016).
גנזי מדריכה נערות שרוצות להיות דוגמניות ודוגמניות פעילות באופן פרטי ובמסגרת סוכנות הדוגמנות אלינור שחר.
היא מרצה לנשים וכותבת בכלי התקשורת וברשתות החברתיות בעד מה שהיא מכנה "פרואייג'ינג", מושג שבאמצעותו היא מבקשת להביע עמדה נגד הלחץ המופעל על נשים להתנגד להתבגרות שלהן ולהיאחז בנעוריהן.
גנזי היא גרושה ואמא לשני ילדים: אבי בתה הבכורה, יעל שגיב, הוא משה שגיב, אבי בנה השני הוא אריה מליניאק. בשנות השמונים הייתה נשואה לדן תורן.
מערכת קו הצד

מערכת קו הצד (אנגלית :Lateral line) היא מערכת ביולוגית של איברי חישה השייכת לחלק מבעלי חוליות ימיים, דגים בעיקר, ומשמשת לזיהוי תנודות זעירות ותנועה במים הסובבים אותם. מערכת קו הצד משרתת מטרה חשובה בהתנהגות להקות דגים, טריפה והתמצאות. ניתן להבחין ויזואלית במערכת הביולוגית כקווים קלושים העוברים לאורך הגוף משני צידיו, מקרבת כיסוי הזימים ועד בסיס הזנב.
יכולת החישה מושגת באמצעות תאי אפיתל שעברו מודיפיקציה, וידועים כתאי שער, ומגיבים לתזוזתם הנגרמת מתנועה במים וממירים אותות אלו לפולס חשמלי באמצעות סינפסות מעוררות. במינים מסוימים, האיברים הקולטים במערכת קו הצד עברו מודיפיקציה והותאמו לתפקד כאלקטרורצפטורים, שהם איברים המשמשים לגילוי פולסים חשמליים, וככאלה הם מחברים את המערכת למעין רשת קולטנים. לרוב פגיות הדו-חיים ולחלק מדו-חיים ימיים בוגרים יש מערכות חישה מקבילות למערכת קו הצד.

תפקיד

מערכת קו הצד מאפשרת לבעל החיים לזהות תנודות (ויברציות) ותנועה במים הסובבים אותו, ומאפשרת לו מודעות מרחבית ואת היכולת לנווט במרחב. מערכת זו מגלמת תפקיד מכריע בפעולות הטריפה, הגנה מטורפים, התמצאות, וחיברות להקות.
במחקר משנת 2001, חוקרים הוכיחו כי מערכת קו הצד חיונית לגילוי תנודות זעירות הנגרמות מהטרף, ניווט לכיוונו ולפעולת הטריפה עצמה. דגים הצליחו לזהות ולהבחין בין תנועת טרף לבין תנודות שנגרמו מכדור מתכת, וכיוונו עצמם למקור התנועה כשהם נכנסים למצב תקיפה. התנהגות זו חזרה על עצמה אפילו אצל דגים עיוורים, אולם פחתה משמעותית כשמערכת קו הצד דוכאה באמצעות קובלט כלוריד. השימוש בחומר זה גרם לשחרור יוני קובלט ששיבשו את ההולכה היונית ומנעו את הַתְמָרָת האותות במערכת קו הצד. ניסויים נוספים שנעשו באמצעות טבילת בעל החיים בגנטאמיצין (סוג אנטיביוטיקה) או גירוד חיצוני של מערכת קו הצד, כדי לשבש את התעלות ואת הרצפטורים החיצוניים, הוכיחו שהתנהגות זו תלויה בקולטנים מכנים הממוקמים בתוך תעלות במערכת קו הצד.
תפקיד הקולטנים המכניים בחיברות להקות דגים הוצגה במחקר משנת 1976. לאחר התאקלמות להקת דגי בקלה שחורה במכל, הוצאו דגים אחדים מהמכל ונעשו בהם שינויים פיזיולוגיים לפני שהחזירו אותם ללהקה. דגים שכושר הראייה שלהם נוטרל על ידי המדענים לצורך הניסוי, השתלבו מחדש בלהקה, ואילו דגים שמערכת קו הצד שלהם נפגמה לא הצליחו להשתלב מחדש בלהקה. משמע התלות במערכת קו הצד היא החיונית לחיברות להקה ולא הראייה. 
כמו כן ידוע כי מערכת קו הצד מחליפה את מערכת הראייה במינים מסוימים של דגי מערות החיים במחשכים ומהווה את האמצעי היחיד לניווט והתמצאות במרחב.

בשימוש האדם

בעלי חיים ימים שלהם יש את מערכת קו הצד משתמשים בה כדי לחסוך באנרגיה. הדג חש בשינויים זעירים במהירות ולחץ המים בסביבתו וכך מתאפשר לו לשנות את מנח גופו כך שיוכל להישאר במקומו או להתקדם, כל זאת תוך השקעה מינימלית באנרגיה.
כלי שיט, כגוף הנדסי, אינם מתמודדים בצורה יעילה עם לחצים וזרמים. פניות בתנועת כלי השייט גורמות לירידה מיידית במהירותו ולעלייה בצריכת הדלק. היות שכלי השיט צורכים כ-8.6% מתצרוכת הנפט העולמית, בניית מערכת חדשה של מערכות ניטור ובקרת לחצים וזרמים בזמן השייט תהייה נקודת מפתח בהתייעלות בשימוש באנרגיה. המערכת תוכל לזהות את הזווית ממנה מגיע הזרם ביחס למנח כלי השיט ומסלולו, ולסייע בהתחשב בנתונים אלו בתכנון מסלול שבו תידרש השקעה מינימלית של אנרגיה, כך שצריכת הדלק תהיה היעילה ביותר. 
על בסיס המערכת הביולוגית של בעלי החיים הימיים, מעבדות למיקרו-מערכות טכנולוגיות של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס החלו בפיתוח טכנולוגי חדש לבניית מערכת שכזו עבור כלי שיט ימיים, וניסויים ראשונים הראו תוצאות טובות.
סוכנות האנרגיה הבינלאומית

סוכנות האנרגיה הבינלאומית (באנגלית: International Energy Agency) היא ארגון בינלאומי אשר נוסד במסגרת הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי בשנת 1974 לאחר משבר האנרגיה העולמי. בעת היווסדו נועד הארגון להתמודד עם המחסור העולמי באספקת נפט, וכן לשמש כמקור מידע לנתונים סטטיסטיים על שוק הנפט העולמי ומגזרי אנרגיה אחרים כולל אספקת האנרגיה העולמית.
סוכנות האנרגיה הבינלאומית פועלת כגוף מייעץ בנושאי מדיניות אנרגיה למדינות החברות בו, ואף משתף פעולה עם מדינות שאינן חברות בארגון, במיוחד סין, הודו ורוסיה. מאז היווסדו הורחבו יעדיו של הארגון כדי להתמקד בשלושת העקרונות של מדיניות אנרגיה נכונה: בטיחות אנרגיה, פיתוח כלכלי  והגנת הסביבה. בנושאי הגנת הסביבה מתמקד הארגון בהשפעות האקלימיות של השימוש במקורות אנרגיה שונים. לארגון תפקיד מרכזי בקידום השימוש במקורות אנרגיה חלופיים (כולל אנרגיה מתחדשת), מדיניות אנרגיה הגיונית, ושיתוף פעולה בינלאומי בפיתוח טכנולוגי בתחום הפקת אנרגיה.
המדינות החברות בארגון חייבות להחזיק ברזרבות נפט השוות לפחות לרבע מסך יבוא הנפט למדינה במהלך השנה הקודמת.
גיא פרל

ביוגרפיה

פרל מפרסם מ-2013 רשימות על ספרי שירה בבמות שונות ביניהן 'עיתון 77', 'מוסף שבת', 'הליקון' והאתר פסיכולוגיה עברית.
פרל עוסק בטיפול, וכן מלמד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב. בעבר לימד באוניברסיטה העברית. כתב בשיתוף עם עינת פלד שני ספרי עיון, העוסקים בהתערבות קבוצתית עם גברים אלימים כנגד בת זוגם כאבות ועם נשים קורבנות אלימות במשפחה כאמהות.
בשנת 2017 הקים עם חברותיו לקבוצת "תיקון" את המוסך, כתב עת מקוון לספרות.
תלמיד במסלול הדוקטורט הבין-תחומי בפסיכואנליזה בחוג לייעוץ והתפתחות האדם, אונ' חיפה. כותרת עבודת המחקר שלו היא: "שירה ואינדבידואציה – עיון יונגיאני ונוימניאני בשירתם של רילקה, פיסארניק ופסואה" (בהנחיית ד"ר דנה אמיר).

חיים אישיים

פרל נשוי ואב לבן ובת.
אלימלך רם

ביוגרפיה

רם נולד ליהודית וברוך הוכנברג בתל אביב. למד בבית הספר היסודי "תל-נורדוי" ובתיכון גימנסיה "שלווה". הוא היה חבר בארגון ההגנה במחוז תל אביב ועם פרוץ מלחמת העצמאות הצטרף לחטיבת הנגב של הפלמ"ח, ושירת בגדוד השביעי של חטיבת הנגב כסמל קשר, ולחם במספר קרבות.
לאחר שהשתחרר בשנת 1949 מהצבא החל לשחק בתיאטרון הקאמרי. בשנת 1952 הצטרף לקול ישראל ושימש כקריין, עורך ומנהל חטיבה. הוא ערך והגיש את תוכנית הבידור "תיבת נח". במהלך מבצע קדש שימש ככתב צבאי, ואחר כך המשיך ככתב, עורך ומנהל חטיבת החדשות של "קול ישראל". כמו כן הוא היה קריין ביומני גבע. ערך גם את תוכנית "מישוב ליישוב, נוף ואדם על מפת הארץ". ב-1956 הופיע בסרטו של נתן אקסלרוד, דן וסעדיה.
בשנת 1971 יצא מטעם הסוכנות היהודית לארצות הברית כדי לכהן כשליח עלייה מרכזי בוושינגטון. לאחר חזרתו לישראל בשנת 1974 הוא הצטרף לחטיבת החדשות בערוץ הראשון ושימש ככתב מדיני, כתב בכנסת ועורך "מבט לחדשות". בין השנים 1982 ל-1986 שימש כשליח הרשות בארצות הברית. עם חזרתו לארץ החל לשמש כמנהל חטיבת החדשות של הערוץ הראשון. כמו כן סיקר את הסכמי אוסלו ואת תהליך השלום עם ירדן בארצות הברית. יצא לגמלאות בשנת 1994 אולם המשיך לשמש ככתב בכנסת בערוץ 33 עד לשנת 1996. לאחר עזיבתו הצטרף למשרד הלובינג "פוליסי" ושימש כסגן נשיא של המשרד וכאחראי על הפעילות בכנסת. זכה בתואר יקיר העיר תל אביב יפו לשנת 2009.
אלימלך רם נפטר ב-26 בינואר 2015. רם הותיר אחריו אישה, ציפורה ושני בנים, פרופסור צבי רם, נוירוכירורג, ופרופסור חגי רם, מרצה למזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון.
נבחרת אוזבקיסטן בכדורגל

שיאי שחקנים

נכון ל-12 ביוני 2019. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים.
ליל המדענים והמדעניות האירופי

ליל המדענים והמדעניות האירופי (עד 2018 נקרא בישראל "ליל המדענים האירופי") הוא פסטיבל מדע שנתי המתקיים במוסדות מחקר ומדע באירופה ובישראל.

באירופה


"ליל המדענים האירופי" נוסד על ידי האיחוד האירופי בשנת 2005, והוא ממומן על ידי האיחוד האירופי ומתקיים מדי שנה ביום שישי האחרון של חודש ספטמבר, במוסדות מחקר רבים באירופה.
אלברט סחרוביץ

ביוגרפיה

בשנת 1978 עלה עם משפחתו לארץ.
שירת בענף השלישות בבית הספר לתותחנים במחנה שבטה.
היה מנהל משאבי אנוש במשרד חקירות "גד חקירות", ת"א וחבר הנהלת רשות הספורט בעיריית אשדוד.
החל משנת 2001 מילא מגוון של תפקידים פוליטיים בהם הוא מלווה את יולי אדלשטיין בתפקידיו השונים. בין היתר כיהן כראש מטה יושב ראש הכנסת (במשך יותר מ-7 שנים), ראש מטה שר ההסברה והתפוצות, יועץ בכיר לשר הבינוי והשיכון, יועץ השר לקליטת העלייה, עוזר פרלמנטרי לסגן יו"ר הכנסת ויועץ בכיר למנכ"ל משרד הקליטה.
ביוני 2016 החליט יושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין למנותו לתפקיד מנכ"ל הכנסת. הוא החליף בתפקידו את רונן פלוט שפרש מהתפקיד ונבחר לראשות עיריית נצרת עילית.
לסחרוביץ תואר ראשון במדעי ההתנהגות וחטיבת ניהול מהמכללה למנהל ותואר שני בחוג ללימודי עבודה מאוניברסיטת תל אביב.
סחרוביץ מתגורר באשדוד, נשוי ואב לשלושה.
תהילים קי"ט

תוכן המזמור

תוכנו העיקרי של המזמור הוא חשיבות לימוד תורה אך מובאים בו נושאים נוספים, כך למשל מסתיים המזמור בבקשה לגאולה:
 "תָּעִיתִי כְּשֶׂה אֹבֵד בַּקֵּשׁ עַבְדֶּךָ כִּי מִצְוֹתֶיךָ לֹא שָׁכָחְתִּי" (תהילים, קי"ט, קע"ו).

אורך ומבנה המזמור

במזמור זה 176 פסוקים (הפסוק האחרון: קעו). במזמור יש שמונה פסוקים לכל אחת מאותיות הא-ב (שמונה הפסוקים הראשונים מתחילים באות א' שמונה הפסוקים שלאחריהם מתחילים באות ב' וכן הלאה). בכל שמונה פסוקים של כל אות מוזכר בכל פסוק תיאור אחר לתורה: אמונה, אמרה, דבר, דרך, חק, מצווה, משפט, עדות, פיקודים, תורה. בסדר הלימוד החודשי של תהילים מחולק מזמור זה לשני חלקים (יומיים) בגלל אורכו.

קריאת המזמור

לפי האמור במסכת ברכות הועלתה אפשרות שפרק זה ייאמר בכל יום (במקום אשרי יושבי ביתך), שכן הוא מסודר לפי סדר הא"ב, אבל מכיוון שאין בו שבח הכנת מזון לכל חי נדחתה האפשרות, ולכן אומרים את אשרי יושבי ביתך, שמורכב בעיקר ממזמור קמ"ה, שכן יש בו גם את שבחו של הקב"ה שמכין מזון לכל חי (בפסוק "פותח את ידך ומשביע לכל חי רצון"), והוא גם מסודר כמעט לגמרי לפי סדר הא"ב.
את מזמור קי"ט נהוג לקרוא באזכרות. לפי הנהוג קוראים את חלקי הפרק המתחילים באותיות לפי שם הנפטר לפי פסוקי שמו, ובעדות מסוימות קוראים לאחר מכן אותיות נ', ש', מ', ו-ה'.
עדות המזרח וקהילות אמ"ת נוהגים לקרוא את המזמור ביחד עם מזמורים אחרים לפני ערבית של מוצאי שבת.
בחסידויות מסוימות נהוג לשיר את המזמור בעת הדלקת נרות חנוכה, מספר אותיות בכל לילה. בחסידות בעלז מושר המזמור בלחנים איטיים עתיקים שמיוחסים למגיד ממזריטש ותלמידיו.

ספרים על המזמור

רבי מתתיה היצהרי כתב פירוש על המזמור. הפירוש הוקדש לכבוד מורו רבי חסדאי קרשקש. נדפס בשנים רע"ה, ש"ו, שע"ג, ושוב בימינו על ידי דב רפל (הוצאת 'ידע סלע' תל אביב). הרב יעקב אבוחצירא חיבר שני ספרים במיוחד על מזמור זה: מעגלי צדק ואלף בינה. לאחרונה התפרסם הספר 'תבענה שפתי תהילה' מאת הרב ד"ר ראובן מאמו על המזמור.
מנזר ההשתנות

מנזר ההשתנות (יוונית Μονη Μεταμορφωσεως) הוא מנזר יווני-אורתודוקסי השוכן בחלקה הצפוני של פסגת הר תבור, צפונית-מערבית לכנסיית ההשתנות הקתולית, ומוקדש למעמד ההשתנות של ישו.

האתר

כנסיית המנזר מוקדשת לנביא אליהו, והיא נבנתה בשנות ה-60 של המאה ה-19 מעל שרידיו של מבנה מימי הביניים. מבנה קדום זה הוקם, אולי, בידי נזירים אורתודוקסים שנדחקו מהמתחם הצלבני שמדרום לו, או שהוקם בידי נזירים יוונים-קתולים (טענה זו תמוהה שכן תחילתה של הכנסייה היוונית-קתולית מאוחרת יותר). ב-1912 כוסו קירות הכנסייה בפרסקאות, ושנה זו מופיעה מעל דלת הכניסה למתחם. הרומנים-האורתודוקסים טוענים כי הכנסייה הוקמה על ידם בכספי מאמיניה של כנסייה זו, והיא הועברה לימים לידי הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית בירושלים. צפונית-מערבית לכנסייה שוכנת מערת מלכי-צדק, מלך שלם, שכן מסורת נוצרית ממקמת את פגישתו עם אברהם באתר. המערה הייתה ידועה לעולי רגל נוצרים בימי הביניים.
מורגן מיטשל

קריירה

מיטשל נולדה באוסטרליה לוולטר, כדורסלן מקצועני אפרו-אמריקאי שהתגורר באוסטרליה כדי לעסוק באימון כדורסל, וללואיז, אוסטרלית ממוצא אירופאי. בגיל 5 החלה להתאמן באתלטיקה אולם בגיל 12 זנחה את התחום לטובת עיסוק בנטבול, ובנעוריה התחרתה בנבחרת הנטבול הלאומית של אוסטרליה לנערות. בשנת 2011, לאחר שפגשה את האצנית האלופה האולימפית, קתי פרימן, קיבלה ממנה השראה לעסוק בריצה וחזרה לעסוק באתלטיקה.
בשנת 2012, ייצגה את אוסטרליה באליפות העולם באתלטיקה לנערים  שהתקיימה בברצלונה, והעפילה לשלב חצי הגמר. בשנת 2014, השתתפה במשחקי חבר העמים והעפילה לשלב חצי הגמר. במאי 2015, השתתפה עם נבחרת אוסטרליה בתחרות מרוץ השליחים של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, ויחד עם שותפיה למירוץ הגיעה לתוצאה שהבטיחה את מקום הנבחרת באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. ביוני 2016, בתחרות של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית שהתקיימה בברמינגהאם, קבעה שיא אישי של 51.25 שניות, ובכך קבעה את הזמן המהיר ביותר למתחרה אוסטרלית מזה 13 שנה. בנוסף, תוצאה זו דירגה אותה שביעית ברשימת האתלטיות המהירות ביותר בהיסטוריה של אוסטרליה. בשנת 2016, השתתפה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו במקצה 400 מטר נשים והגיעה למקום החמישי בחצי הגמר עם תוצאת זמן של 52.68 שניות. לאחר מכן, השתתפה במירוץ השליחים האולימפי 4x400, העפילה עם קבוצתה לגמר והגיעה למקום השמיני. בשנים 2014, 2016 ו-2017 זכתה באליפות הלאומית של אוסטרליה ל-400 מטר.

חיים אישיים

בשנת 2014, אימצה אורח חיים טבעוני מטעמי מוסר ובריאות לאחר שצפתה בסרט הדוקומנטרי, קאוספיריסי .
נכון לשנת 2017, מתגוררת בווריבי , אוסטרליה עם אמה ואחיותיה.
גבעות להב

גבעות להב הן שתי שמורות טבע הסמוכות זו לזו, בצפון הנגב, ליד קיבוץ להב: שמורת להב דרום ("גבעות להב") ושמורת להב צפון ("שמורת להב").

גאוגרפיה

שמורת להב דרום נמצאת כ-4 ק"מ מדרום - מערב לקיבוץ להב וכ-1.5 ק"מ צפונית מערבית מהכפר הבדואי ערב אל-לקיה ושטחה הוא כ-2 קמ"ר. היא נמצאת בין האזור המדברי של בקעת באר שבע ובקעת ערד לבין האזור הים תיכוני המשתרע ממנה מערבה לעבר הים.
שמורת להב צפון נמצאת מצפון לקיבוץ להב ושטחה הוא 1 קמ"ר. השמורה נמצאת במפגש של אזור ים-תיכוני, אזור ערבתי ואזור מדברי.
שתי השמורות ממוקמות בשפלה הגבוהה ורום פסגותיהן הוא כ-450 מטרים. שתיהן בנויות מסלעי קירטון איאקוני מכוסה נארי.
כמות המשקעים השנתית באזור הוא כ-350 מ"מ ועונת הביקור המומלצת למטיילים היא האביב.
תאריך הכרזת השמורות הוא 18 ביולי 1976 עם תוספת ב-18 ביוני 2017 ושמן נקבע על פי קרבתן לקיבוץ להב.
גבעות גורל הן רכס בשמורת גבעות להב המשמש את החילות הרגליים בצה"ל כאתר אימונים לניווטים. הגבעות הוכרזו כשמורת טבע נפרדת על ידי רשות הטבע והגנים. בתחומן של הגבעות נמצאים מיני פרחים וצמחים רבים. בסתיו ניתן לראות את פריחת החלמוניות בין גבעות גורל סמוך ליער להב.

החי והצומח בשמורה

בשמורת להב דרום הצמחייה דלה עקב לחץ רעייה חזק מאוד ומלבד עירית ומתנן שעיר לא ניתן לראות בה אף צמח רב שנתי.
בשמורת להב צפון ניתן לראות צמחייה מגוונת של חברה ים תיכונית, ערבתית ומדברית. הצמחייה השלטת היא הסירה הקוצנית ושלהבית קצרת שיניים. כמו כן ניתן לראות בשמורה אלקנה סמורה, קיפודן, אזוב מצוי, קורנית, חלבלוב מגובשש, כתלה חריפה, געדה מצויה, מתנן שעיר, נואית קוצנית, בן חצב מדברי, שמשון השלחופיות, קזוח עקם ועוד. צמחים אלו מדיפים ריח אשר נועד להרחיק ולדחות את בעלי החיים מלאכול את הצמחים וחלקם רעילים במידה זו או אחרת וכך הם עמידים בפני רעייה. ניתן לראות כאן גם מרבדים של כלניות, נוריות ועיריות ממינים שונים.
השמורה מקיימת מגוון רחב של בעלי חיים, וביניהם צבי ארץ ישראלי, צבוע מפוספס, ארנבת השדה, תן זהוב, שועל מצוי, ומגוון מכרסמים, זוחלים ועופות.
חזקת מטלטלין

חזקת מטלטלין (מוזכרת לרוב כחזקה כל שתחת יד אדם הרי הוא שלו) היא חזקה בהלכה היהודית, שמשמעותה היא שבאופן רגיל, כל מה שאדם אוחז שייך לו, כל זמן שלא יוכח אחרת.
לחזקה זו מספר שמות והיא מבוטאת במקומות רבים בתלמוד בשמות שונים, "חזקה כל שתחת יד אדם הרי הוא שלו" שהיא עצם החזקה, שם אחר הוא "אחזוקי אינשי בגנבי לא מחזקינן" היא למעשה הסיבה והמקור של החזקה, האומרת אדם רגיל אינו בחזקת גזלן ואין לחשוד בו בכך וכאשר אדם אוחז חפץ עלינו להניח שהוא רכושו, וביטוי שלישי בנושא הוא "אנן סהדי דמאי דתפיס האי דידיה היא", כלומר העובדה ששמה שאדם תופס הוא שלו, ברורה עד שאנו עצמנו נחשבים עדים על הדבר.
האחרונים נחלקו, האם חזקה זו היא חזקה המשמשת ככלי בירור, המועיל גם בבירורים הלכתיים באיסורי תורה, או שמא מדובר בחזקת ממון, כלי משפטי כדוגמת המוציא מחבירו עליו הראיה, המעניק עדיפות משפטית למי שאוחז את החפץ, אך לא מועיל באיסורים, וכן היא דעת החתם סופר.
נשיא מקסיקו

התפקיד

המשרה נוסדה לראשונה ב-10 באוקטובר 1824. מקסיקו היא רפובליקה נשיאותית, לכן כל הכוח הפוליטי נמצא אצל הנשיא. הנשיא הוא ראש המדינה והוא הראש של מדינות מקסיקו. הנשיא עומד בראש ממשלת מקסיקו והוא אחראי לניהול השוטף של הממשלה ושל המדינה עצמה.

בחירות

הנשיא נבחר בבחירות ישירות על ידי העם לתקופת כהונה קצובה בת שש שנים. בשנים 1934–1821  כהונתם של נשיאי מקסיקו הוגבלו לארבע שנים בלבד, ומאז 1934 תקופת הכהונה המרבית הועלתה לשש שנים. הנשיא לא יכול להיבחר לתקופת כהונה שנייה. לקראת סוף כהונתו של הנשיא המכהן, עליו להתייעץ עם מנהיגי המפלגות בקונגרס של מקסיקו על מנת לדון בבחירת המועמדים המרכזיים לנשיאות מקסיקו.  
כל הנשיאים נבחרים מושבעים לתפקיד ב-1 בדצמבר ומסיימים את כהונתם ב-30 בנובמבר.