google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ורג' פלנטג'נט, דוכס קלרנס

קורות חיים

פלנטג'נט נולד ב-21 באוקטובר 1449 בדבלין, בעת בה אביו טען לכתר אנגליה, שהיה באותה עת בידי הנרי השישי. ג'ורג' היה בנו השלישי מבין ארבעת הבנים של ריצ'רד וססילי אשר הגיע לבגרות. ג'ורג' הוטבל לנצרות בכנסיית הגואל הקדוש שבדבלין.
לאחר מות אביו ועלייתו לשלטון של אחיו הבכור אדוארד, ניתן לג'ורג', ב-28 ביוני 1461 התואר דוכס קלרנס. ב-27 ביוני בשנה זו קיבל את תואר אביר מסדר האמבט וכן קיבל תואר אביר במסדר הבירית באותה שנה. החל מפברואר 1461 או 1462 ועד מרץ 1469 או 1470 נשא בתואר "המושל הכללי של אירלנד", הודות לנאמנותו לשלטונו של אחיו אדוארד.
ב-11 ביולי 1469 נשא ג'ורג' לאישה את איזבל נוויל, בתו הבכורה של ריצ'רד נוויל, רוזן ווריק, בטקס נישואין שנערך בכנסיית גבירתנו, בקאלה שבצרפת. 
בשנת 1470 הצטרף לחותנו ריצ'רד נוויל במהלך שנועד להמליך את מרגרט מאנז'ו, רעייתו של המלך הנרי השישי, במקום אחיו אדוארד, מתוך תקווה שהדבר יקרב אותו אל השלטון. לצורך כך הפליג ג'ורג' לצרפת. בדרך, ילדה אשתו את בתם הבכורה אן, ב-16 באפריל 1470), בעודם בספינה לחוף קאלה. אולם אן נפטרה זמן קצר לאחר לידתה. 
לאחר שריצ'רד נוויל השיא את בתו הצעירה אן לאדוארד מוסטמינסטר, יורשו של הנרי השישי והטוען לכתר מטעם בית לנקסטר, הבין ג'ורג' שריצ'רד נוויל לא יסייע לו לזכות בכתר והוא שב לתמוך באחיו, אדוארד הרביעי. מהלך זה השתלם לו כאשר ריצ'רד נוויל נהרג בקרב בארנט בשנת 1471, ואחיו מינה אותו בשנית ל"מושל הכללי של אירלנד", וב-25 במרץ 1472 הוא קיבל את התוארים רוזן ווריק ורוזן סולסברי. ב-20 במאי 1472 מונה ג'ורג' למשרת ה"צ'מברלין הראשי" (Great Chamberlain).
בשלב זה, נהיה אחיו הצעיר ריצ'רד פלנטג'נט, דוכס גלואסטר אשר נשא לאישה את האלמנה אן נוויל, אחותה של אשתו, ליריבו העיקרי. 
בשנת 1475 ילדה איזבל בן לג'ורג' - אדוארד, לימים רוזן ווריק.
לאחר שג'ורג' קשר קשר נגד אחיו אדוארד הרביעי (קשר, שאם היה מצליח, היה מביא להכתרתו של ג'ורג' עצמו כמלך אנגליה), נכלא ג'ורג' במצודת לונדון והועמד למשפט בגין הקשר. בעקבות הרשעתו הוא הוצא להורג במצודת לונדון ב-18 בפברואר 1478, והפרלמנט הבריטי הוציא צו המלאים את כל נכסיו. ויליאם שייקספיר מסתמך על מסורת לפיה הוטבע בחבית יין מאלמסיי. ייתכן שמסורת זו לועגת להיות ג'ורג' שתיין כבד. גופתו של ג'ורג', שהוצאה מקברה מאוחר יותר ונבדקה, הראתה שראשו של ג'ורג' לא נכרת, ולכן ייתכן שהמסורת מבוססת על שיטת ההוצאה להורג שננקטה. הסבר אחר למסורת זו, היא שלאחר ההוצאה להורג נשלחה גופתו לקבורה בתוך חבית ברנדי.
רעייתו של ג'ורג', איזבל, נפטרה בשנת 1476, כחודשיים לאחר שילדה את בנם השני, ריצ'רד (ב-6 באוקטובר 1476). ריצ'רד נפטר בינקותו, בינואר 1477, והוא ואימו נקברו יחד במנזר טווקסברי שבגלוסטרשייר. 
ילדיהם הנותרים של ג'ורג' ואיזבל (מרגרט ואדוארד), גודלו על ידי דודתם אן נוויל עד מותה בשנת 1485.
בצק כרוך

בצק כרוך (קרוי גם: בצק פרסבורגר או: בצק דפוף), הוא גרסה של בצק עלים המכיל שמרים. 
מבצק כרוך מכינים עוגות שמרים מסוג קראנץ ומאפים אישיים מסוג דניש (מהמילה דנמרק, שם הומצא המאפה).   
בצק קרואסון נעשה אף הוא בשיטה של בצק כרוך. אבל ההבדל המרכזי בינו ובין דניש הוא שהקרואסון אוורירי יותר, ופחות עשיר ורך מהדניש.
בהכנת בצק כרוך יוצרים בצק שמרים בסיסי לתוכו מחדירים את השומן. את השומן מקפלים לתוך הבצק. והבצק עוטף את השומן. ככל שמקפלים יותר פעמים את הבצק, יווצרו יותר שכבות. 
באופן מסורתי השומן בו משתמשים הוא חמאה, אבל כיום רוב המאפיות המתועשות  משתמשים במרגרינה משיקולי עלויות חומרי גלם וגם יציבותה של המרגרינה בתהליך הייצור לעומת החמאה.
במהלך האפייה מתחמם השומן שנכלא בין שכבות הבצק וגורם להיפרדות השכבות ובכך לאפקט הדפדוף והפריכות של המאפה.
ג'ון מקאנרי

ביוגרפיה

מקאנרי נולד בברמינגהאם שבווריקשייר. הוא למד משחק בבית הספר של תיאטרון בריסטול אולד ויק. בין השאר שיחק בתפקיד מוסקה במחזה "וולפון" מאת בן ג'ונסון, ובתפקיד גייבסטון במחזה "אדוארד השני" מאת מרלו. בגיל 20 קיבל עבודה בתיאטרון, והופיע במשך שלוש עונות עם להקת התיאטרון אברימן בליברפול. ב-1966 הצטרף ללהקת התיאטרון המלכותי הלאומי.
הופעתו החשובה הראשונה בקולנוע הייתה בסרטו של פרנקו זפירלי משנת 1968 "רומיאו ויוליה" בו גילם את דמותו של מרקוצ'יו, והיה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. ב-1970 כיכב לצדם של קלוד ז'אד וז'אן-פייר קאסל בסרטו של ז'ראר בראש "The Boat on the Grass". בסרט זה היו אזכורים לתפקידים שגילם על הבמה כמו כשדיקלם מתוך "המלט" או כששר בדואט עם קלוד ז'אד את "אלוהים נצור את המלכה". ב-1971 שיחק בתפקיד הפוליטיקאי הרוסי אלכסנדר קרנסקי בסרט "ניקולס ואלכסנדרה". ב-1972 גילם את ברטלבי בסרט בשם "ברטלבי" לצדו של פול סקופילד. ב-1975 הופיע בסרט "The Land That Time Forgot". ב-1990 שיחק בתפקיד הגנגסטר אדי פלאם בסרט "The Krays".
בשנות השמונים של המאה העשרים שיחק מקאנרי בתפקיד הראשי במחזה "מבקר המדינה" מאת גוגול בתיאטרון קרוסיבל בשפילד בבימויו של השחקן והבמאי הרוסי אולג טבקוב.
ב-1998 כתב מחזה בשם "Merry Christmas, Mr. Burbage" לציון 400 שנה להקמת תיאטרון הגלוב. ב-2011 הופיע מקאנרי בתפקיד ראולי במחזה "The School for Scandal" בבימויה של דבורה וורנר במרכז האמנויות ברביקן. ב-2008 שיחק בתפקיד אורח בפרק הראשון בסדרה "וולנדר".
ב-8 באוגוסט 2017 הואשם מקאנרי בהסתה ובאלימות כשהתפרץ לתוך פאב בפאברשם. משפטו צפוי להתחיל ב-22 בינואר 2018.

חיים אישיים

כשעבד בתיאטרון אברימן פגש מקאנרי את השחקנית סטפני ביצ'ם איתה התחתן ב-1973. לבני הזוג נולדו שתי בנות, פיבי וקלואי. השניים התגרשו בשנת 1979.
אחד מאחיו של מקאנרי הוא השחקן פיטר מקאנרי, ואח אחר הוא הצלם דייוויד מקאנרי.
ב-12 באפריל 2019 הלך לעולמו.
טל טלמון

קורות חייה

טלמון נולדה ברמת השרון לעמוס טלמון, מנצח למוזיקה קלאסית, ולאורלי, ד"ר לפסיכולוגיה.
בגיל 18 התגייסה לחיל האוויר אך שוחררה בטרם עת לאחר חצי שנה עקב סיבות רפואיות.
טלמון הייתה נשואה בעבר ליוני אביטל, אחיה של השחקנית מילי אביטל. הם היו ביחד כארבע וחצי שנים, והתגרשו כעבור חצי שנה. ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן גיל דסיאנו ביטון. בשנת 2010 נישאה טלמון לשי כהנא, דוגמן ואחד מצמד הזוכים של "המירוץ למיליון 1",  וב-2012 התגרשו. במאי 2019 התחילה לצאת עם שחקן הכדורגל לשעבר לירן שטראובר.

קריירה

בשנת 2001 השתתפה טלמון בקליפ של הזמר ארקדי דוכין לשיר "אוהבת לא אוהבת" ובנוסף השתתפה גם בקליפ של הזמר דור דניאל לשיר "כולי שלך". 
בהמשך למדה משחק לוס אנג'לס בבית הספר למשחק של לי שטרסברג. לאחר שהות של כמה שנים בלוס אנג'לס חזרה טלמון לארץ.
בשנת 2008 שיחקה טלמון בסדרת הנוער "דני הוליווד" ששודרה ב-yes, בתפקיד איה באום. באותה שנה שיחקה גם בסדרת הדרמה "מסכים". כמו כן השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הערפדים "חצויה", ששודרה ב-HOT, בתפקיד הערפדית לנה. בשנת 2010 שיחקה בטלנובלה "נשות הטייסים" ששודרה בערוץ 10 בתפקיד מאיה לוי. בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "סימני שאלה" בתפקיד דידי. בנוסף שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "עממיות" בתור אוסי.
שיחקה בתפקידי אורח בסדרה "סברי מרנן" בשנת 2012, ובסדרה "עממיות" בשנת 2014.
בשנת 2016 השתתפה בעונה השביעית של סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+". ב-2017 הופיעה בתפקיד הראשי לצד אסף גולדשטיין בסרט הקולנוע "זוג יונים" של הבמאי דובר קוסאשווילי.
בשנת 2018 השתתפה בסדרה "הרמון" בתפקיד אושר, אחת הנשים בכת של שבתאי צדיק.
שנות ה-40 של המאה ה-7

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עובר לעשייתן

עובר לעשייתן היא הלכה בדיני ברכות המצוות, לפיה יש לברך את הברכה דווקא קודם עשיית המצווה, ולא לאחריה.  
פירוש המילה 'עובר' הוא 'קודם' .

שכח לברך קודם המצווה

בדיעבד אם שכח לברך לפני המצווה ונזכר שלא בירך, נחלקו האחרונים. יש שכתבו שבדיעבד יכול לברך אף אחר כך. אמנם להרבה אחרונים אחרים, אין לברך לאחר שקיים את המצווה.
יוצאים מהכלל הן מצוות שעשייתן נמשכת, כגון מצוות הנחת תפילין ומצוות ציצית, בהם כולם מודים שיכול לברך כל זמן עסוק בקיום המצווה, עד שיוריד את התפילין והטלית.
יואל רקם

יואל רֶקֶם (נולד בשנת 1936) הוא מלחין ונגן אקורדיון ישראלי. משנות ה-60 ועד שנות ה-80 היה עורך ומפיק בקול ישראל, מנהל ועורך מחלקת הפולקלור והמחלקה לבידור ומוזיקה קלה.

ביוגרפיה

נולד בירושלים. אביו, דוד קמר, היה ממייסדי קואופרטיב המקשר לתחבורה. בגיל 13 עבר לכפר הנוער החקלאי עיינות, שם היה לאקורדיוניסט המוסד, ניגן בטקסים ובמסיבות וחיבר את שיריו הראשונים. בשנת 1954 התגייס לנח"ל ושירת בצוות הווי הנח"ל יחד עם רן אלירן.
לאחר שהשתחרר, חזר לירושלים ועבד כמנהל המחלקה לתרבות של הסתדרות הנוער העובד בירושלים והיה אקורדיוניסט להקת המחול של ההסתדרות. באותה עת, בשנת 1958 הקליט את שירו הראשון, "יום חג" למילים של דידי מנוסי עבור מצעד המחולות בירושלים, השיר בוצע גם על ידי אברהם פררה. בשנים 1959–1961 למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר מכן, בשנים 1961–1964 למד באקדמיה למוסיקה בירושלים. ב-1961 החל לעבוד כיוצר מחולות ומעבד עבור כנס מחולות העם בדליה ויצר ריקודי עם רבים שהוצגו בפסטיבל, בהם: "על חומותייך ירושלים", "דבקה סמדר", "לעת קציר", "רן פעמונים" ועוד.
ב-1962 נענה רקם להזמנתו של מאיר הרניק והצטרף למחלקת הפולקלור של קול ישראל (אותה ניהל מ-1967 ועד 1971). בין היתר נתן במה ראשונה לצמד הדודאים, חוה אלברשטיין, נחמה הנדל ואחרים ויצר קשרים עם מיטב האמנים, שמאוחר יותר ביצעו משיריו. באותה עת החליף את הרניק, שיצא בשליחות לסקנדינביה, בתוכניות "תשואות ראשונות" שהתמקדה בגילוי כשרונות ו"ירוק-ירוק" שהתמקדה בשירת ההתיישבות העובדת. במסגרת זו יזם את הקלטת המופע השנתי של ההתיישבות העובדת, "ניחוחי חציר" לרדיו ולטלוויזיה. לאחר שהרניק נהרג בתאונת דרכים בשנת 1972, מונה רקם למנהל ועורך מחלקת הבידור של קול ישראל. הוא ערך מספר תוכניות לטלוויזיה, אך עיקר עיסוקו היה ברדיו.
בין השנים 1982–1985 יצא בשליחות הסוכנות היהודית לברזיל כשליח לענייני תרבות ומנהל המחלקה לתרבות של ההסתדרות הציונית בסאן פאולו, לאחר מכן חזר לעבודתו במחלקת הבידור עד שמונה לנציב קבילות הציבור של רשות השידור עד לפרישתו בשנת 2001.
צ'ארלי ניקולס

ביוגרפיה

ניקולאס החל את הקריירה שלו בסלטיק, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-1980. בסיום עונת 1980/1981 הוא זכה בתואר כדורגלן השנה הצעיר של התאחדות שחקני הכדורגל. הוא הצטיין בעונת 1982/1983 שבמהלכה הבקיע שערים רבים, והוביל את סלטיק לזכייה באליפות שנייה ברציפות. הוא זכה עם המועדון בגביע הליגה הסקוטי ב-1983, ובאותה שנה נבחר לכדורגלן השנה הסקוטי.
ביוני 1983 הוא עבר לארסנל תמורת 800,000 לירות שטרלינג. הוא לא הגשים את הציפיות הרבות שתלו בו, וסגנון חייו בלונדון העסיק את הצהובונים פעמים רבות, ואף זיכה אותו בכינוי "צ'ארלי שמפניה"; הוא הבקיע 11 שערים בלבד בעונתו הראשונה. בעונה שלאחר מכן הוא כמעט ולא הצליח להבקיע מעל 10 שערים. למרות זאת הוא נבחר לשחקן השנה של האוהדים ב-1984. למרות שהבקיע את שני השערים בניצחון 2 - 1 על ליברפול בגמר גביע הליגה של 1987, הוא הפסיד את מקומו בהרכב לטובת אלן סמית' בתחילת עונת 1987/1988.
בסך הכל הוא הבקיע 54 שערים ב-184 משחקים עבור ארסנל לפני שהועבר לאברדין בינואר 1988 תמורת 400,000 לירות שטרלינג, שם הפגין יכולת יותר טובה ביחס לתקופה שבה שיחק בארסנל, וזכה שם בגביע הסקוטי ובגביע הליגה הסקוטי ב-1990. הוא חזר לסלטיק ב-1990, ובתום חמש עונות שבהן הבקיע שערים רבים הצטרף למועדון קלייד. הוא שיחק שם במשך עונה אחת, ובסופה הודיע על פרישתו מכדורגל.
ניקולאס ייצג את סקוטלנד בשישה משחקים של הנבחרת עד גיל 21 ובארבעה משחקים של נבחרת הנוער. הוא השתתף ב-20 משחקים של נבחרת סקוטלנד הבוגרת, והבקיע בהם חמישה שערים.
לאחר פרישתו הוא עבד בתפקיד פרשן ספורט בתוכנית "Soccer Saturday" של סקיי ספורט ניוז, וכבעל טור במשרה חלקית.
אנטולי אנטונוב

קריירה

אנטולי אנטונוב נולד ב¯15 במאי 1955 באומסק. בשנת 1978 השלים לימודיו בפקולטה ליחסים כלכליים בינלאומיים של המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה וב-1984 השלים דוקטורט. 
ב-1978 החל לעבוד במשרד החוץ ועבד בנציגויות שונות וביחידות הסמך של המשרד. 
בשנים 2004–2011 ניהל את המחלקה לענייני פירוז וביטחון במשרד החוץ ועמד בראש המשלחת הרוסית לניהול משא ומתן עם ארצות הברית בעניינים צבאיים ופוליטיים לפני החתימה להסכם על מניעת אי הפצת נשק גרעיני והאמנה על איסור שימוש בנשק ביולוגי וכימי. במסגרת תפקידו השתתף במספר אסיפות כלליות באו"ם. 
בפברואר 2011 נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב מינה אותו לתפקיד סגן שר ההגנה של רוסיה. במסגרת תפקידו היה אחראי לשיתוף פעולה בינלאומי בתחום הטכנולוגיות הצבאיות ולהכנת הסכמים בינלאומיים בתחום הצבאי ובעיקר בתחום צמצום מאגרי הנשק הגרעיני. 
בשל משבר אוקראינה וסיפוח חצי האי קרים (2014) הוכנס בספטמבר 2015 לרשימת האישים שהוטלו עליהם סנקציות מצד מדינות המערב. 
בדצמבר 2016 ולדימיר פוטין מינה אותו לתפקיד סגן שר החוץ של רוסיה, האחראי לעניין צבא וביטחון.
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הוצב כמועמד להחליף את סרגיי קיסליאק בתפקיד שגריר רוסיה בארצות הברית. במאי 2017 הוצב רשמית כמועמד וזו אושרה על ידי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית זמן קצר לאחר מכן. מינויו נכנס לתוקף באוגוסט 2017.
נארי

נארי הוא שם מקומי לקרום לבנבן נוקשה המכסה סלעי קירטון וחוואר באזורים צחיחים למחצה, שבהם כמות המשקעים היא בין 300 ל-700 מ"מ בשנה, כמו ההרים במרכז ארץ ישראל: יהודה, השומרון והגליל. הוא מורכב בעיקר מפחמת הסידן. התופעה מוכרת בעולם כולו והנארי שייך למשפחת הסלעים הנקראים בלועזית: קליצֶ'ה (caliche) או קלקריט (calcrete)

נסיבות היווצרות

סלע נארי מתהווה מעל לסלעי הקירטון בתצורות השפלה : ע'רב, טקייה וצרעה (בעיקר פרט מראשה) וכן מעל תצורת בית גוברין והקונגלומרט של תצורת בית ניר.
נסיבות ההיווצרות שנויות במחלוקת. יהודה ליאו פיקרד סבר שהנארי הוא קרום גירי שנוצר עקב עלייה נימית של תמיסות גירניות, מלחים ומינרלים. המים מתנדפים, והגיר שוקע בנקבוביות שבסלע הקירטון וכך נוצרת שכבת סלע עבה וקשה יותר.
אתר עץ הדעת מצטט את דן ואת גולדברג המעלים את הסברה כי קרום הנארי הוא חלק אינטגרלי של שכבת הקירטון. חלקה העליון של השכבה מתבלה בשל שני גורמים: ירידת הגשם בחורף ועלית נימי מים בקיץ. תמיכה בהשערה נמצאה במאובנים שנמצאו בשכבת הנארי. והם לא יכלו להיות חלק מהקרום הגירי שנוצר אלא חלק משכבת קירטון קיימת.
החוקרים פיתחו נוסחה המכונה "גורם הגשם", לפיה כמות המשקעים והטמפרטורה השנתית קובעים האם תווצר שכבת נארי. גורם גשם בערכים 15–30 נחשב אופטימלי להתפתחות נארי. לעומת זאת, בנגב לא התפתח נארי כי גורם הגשם הוא סביב 5, וכנ"ל בצפת או במעלות, שגם בהן יש קירטון אך לא נוצר נארי, כי גורם הגשם הוא סביב 40.

חשיבותו

לסלע הנארי הייתה חשיבות גדולה עבור תושבי אזורים אלו. מסיבות שונות קשה לחפור בור מים לאגירת מי גשמים בסלעים הנפוצים בהרים אלה: החוואר, הקירטון, והגיר. סלע הגיר הוא סלע קשה. באדמת חוואר, קשה לשמור על קיומו של בור חפור, שכן החוואר בבואו במגע עם המים הופך לבוץ והבור מתמוטט. בסלע הקירטוני הרך והפריך קל לחפור בור מים, והוא אינו הופך לבוץ, עם זאת לסלע קירטון דרושה תכונה נוספת כדי שיהיה מתאים לחפירת בורות והיא שהחלק העליון יהיה קשה, אחרת תקרת הבור תקרוס לתוכו. שכבת הנארי הקשה הקיימת מעל הקירטון מהווה את תקרת הבור היציבה.
הנארי נפוץ גם בתור ה"גג" של מערות. תקרת מערות בנויה מסלע נארי קשה. הוא עמיד יחסית בפני סחיפה שלא כמו הסלע הקירטוני הרך המצוי תחתיו. לעיתים המערה מצויה במקום בו היה בעבר בור מים, כמו באזור בית גוברין - "מערות הפעמון" המפורסמות. במקרה זה מבחינים בתקרת המערה במעין פתח. פתח אשר דרכו נחצב הבור וממנו נשאבו המים. במרוצת הזמן קרס אחד מקירות הבור וממנו נוצרה כניסה לבור שהפך למערה. פתח הבור נותר בתור פתח איורור או בתור מקור אור לתושבי המערה.

שכיחותו בקרקעות

הנארי תורם מרכיב מינרלי כהה לקרקעות הבאות: טרה רוסה, רנדזינה חומה, ליתוסול חום ואפילו בכורכר. מתחת לקרקעות מהסוגים האלה ניתן לאתר את קרום הנארי הקשה.

שימושים

שימוש נוסף של האבן הוא בבניית תנורי אפייה בשדה - ה"טבון" בערבית. האבנים קשות ועמידות באש.
חפירה של רשות העתיקות בנחל עירון בשטח שנחשף ב"חורבת גילן דרום", 62 מטר על 110 מטר, נמצאו מחצבות לאבני נארי. לפי דפוסי האבן שנחשפו ניתן להעריך את גודל האבנים שנחצבו לשימושים שונים.
מבאייה ניאנג

ראשית הקריירה

ניאנג התחיל לשחק כדורגל בגיל 7 בקבוצת באסה-סיין לה מורו, וכעבור שנתיים הצטרף לפויסי. בגיל 13 הצטרף לקבוצת הנוער של קאן, אף על פי שעורר עניין גם בליל ופריז סן-ז'רמן. בקיץ 2010 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון במשחק הליגה נגד אוורן. במשחק שלאחר מכן נגד מולן, ניאנג הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. שמו של ניאנג נקשר גם ליובנטוס, טוטנהאם הוטספר ומנצ'סטר סיטי שהציעה עבורו 8 מיליון אירו.
ב-18 בפברואר 2011 ניאנג חתם לשלוש עונות בקאן. ב-24 באפריל 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד טולוז. ניאנג היה בן 16 שנים ו-114 ימים, ובכך הפך לכדורגלן הצעיר בתולדות המועדון. ב-7 במאי ניאנג הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד לאנס. שער זה הפך אותו לשחקן השני הכי צעיר שכובש בליגה הצרפתית אחרי לורן רוסי.
בקיץ 2011 התפוצצה פרשה בה דווח כי ניאנג חתם על החוזה ללא אישור הוריו, ובשל היותו קטין החוק הצרפתי מחייב אישור הורים ואביו אף איים לתבוע את המועדון. למרות הפרשה, ניאנג התחיל את העונה בקאן כרגיל.

מילאן

ב-28 באוגוסט 2012 ניאנג חתם לשלוש עונות במילאן מהסרייה א'. ב-13 בדצמבר 2012 ניאנג ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-3 נגד רג'יהנ במסגרת סיבוב החמישי של הקופה איטליה, בו גם כבש את שער הבכורה שלו במילאן, המשחק נגמר בניצחון 0-3 עבור מילאן. ב-19 בדצמבר 2012 חתם על חוזה חדש במילאן שמשאיר אותו בקבוצה עד שנת 2017.
בינואר 2014 ניאנג הושאל למונפלייה עד לסיום העונה. במונפלייה הוא רשם 19 הופעות והבקיע 4 שערים. בינואר 2015 הושאל לגנואה.
במשחקי טרום העונה של עונת 2015/2016, ניאנג נפצע בעצמות המסרק ונעדר כשלושה חודשים. ב-7 בנובמבר 2015 ניאנג ערך את הופעת הבכורה שלו לעונה בתיקו 0-0 נגד אטלנטה. ב-28 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור מילאן בניצחון 1-4 נגד סמפדוריה.
בינואר 2016 הציעה לסטר סיטי האנגלית 16 מיליון אירו עבורו, אך מילאן דחה את ההצעה. במרץ 2016 נפצע בתאונת דרכים ונעדר מהמגרשים לחודשיים. ב-27 באוגוסט 2016 הורחק בהפסד 4-2 לנאפולי.
בעונת 2016/2017, ניאנג סבל מירידה ביכולת ובינואר 2017 הושאל לווטפורד. ב-31 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד ארסנל. ב-4 בפברואר 2017 ניאנג הבקיע שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד ברנלי.

טורינו וראן

ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לטורינו עד לסיום העונה. ב-10 בספטמבר 2017 ניאנג ערך את הופעת הבכורה שלו בטורינו בניצחון 0-1 נגד בנוונטו. ב-1 באוקטובר 2017 ניאנג הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד הלאס ורונה.
בסיום העונה, טורינו רכשה את כרטיס השחקן של ניאנג תמורת 12 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2018 הושאל ניאנג לסטאד רן עד לסוף העונה. ב-2 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0-2 על בורדו. ב-30 בספטמבר כבש את שערו הראשון בתיקו 1-1 נגד טולוז. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה בגביע הצרפתי, ב-30 במאי 2019 חתם באופן קבוע בראן.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, ניאנג שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת. בנובמבר 2012 ניאנג נתפס במועדון לילה, בזמן ששהה עם הנבחרת הצעירה והושהה מהנבחרת לשנה.
ב-7 באוקטובר 2017 ניאנג ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל בניצחון 0-2 נגד כף ורדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. במאי 2018 נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018. ב-19 ביוני 2018 ניאנג כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד פולין.
שלמה קרעי

ביוגרפיה

נולד במושב זמרת שבנגב המערבי, למזל ולרב דוד קרעי, רב המושב וראש מוסדות 'אוהל משה' שבתחום המועצה האזורית שדות נגב.
בצעירותו, למד שלמה, כמו אביו, בישיבת כסא רחמים. לקראת גיוסו לצה"ל, למד שנה אחת בישיבת מרכז הרב, והשלים לימודי בגרות ופסיכומטרי. שירת בגדוד 97 של הנח"ל החרדי, והשתחרר משירותו הסדיר בדרגת סמ"ר. משרת במילואים בחטיבת הגפן.
לאחר שחרורו מצה"ל, למד בבית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים לתואר ראשון בחשבונאות ניהולית ומערכות מידע. לאחר סיום התמחותו, קיבל רישיון רואה חשבון. בשנת 2011 השלים תואר שני במחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובשנת 2013 השלים שם את עבודתו לתואר דוקטור בהנחיית פרופסור דביר שבתאי, בנושא תזמון במכונות רב תכליתיות. מחקריו עוסקים בתחומים המשתייכים למתמטיקה שימושית ולמדעי המחשב - תזמון ואופטימיזציה.
בין השנים 2006–2013 היה מרצה מן החוץ במחלקה לניהול תעשייתי, ובחלק מאותן שנים חבר הוועד האקדמי, במכללה האקדמית ספיר. במקביל, בין השנים 2009–2014 היה מרצה במחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 2014, התמנה למרצה קבוע במחלקה לניהול באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2019 נבחר לייצג את מחוז הנגב במפלגת הליכוד, הוצב במקום ה-25 ברשימתה לכנסת העשרים ואחת ונבחר לכנסת.
בשבוע הראשון לכהונתו יצא נגד תופעת חקיקת היתר, שבמסגרתה הוגשו מעל 900 הצעות חוק תוך יממה.

חיים אישיים

אח בכור לשבעה עשר אחים. נשוי לאפרת, מורה בבית ספר יסודי במושב בית הגדי, ולהם שישה ילדים. בעבר התגוררו בבאר שבע ובמושב זמרת, ונכון ל-2019 מתגוררים בשדרות.

פעילות ציבורית קודמת

קידום וייעוץ חקיקה בנושאי כלכלה, בנקאות (בפרט מונופול הבנקים) ודיור.]
נציג ציבור בוועדת ההשגה של מרכז ההשקעות במשרד הכלכלה.]
מולי שפירא

ביוגרפיה

מולי שפירא נולד בכפר מל"ל וגדל בתל אביב. בשירותו הסדיר בצה"ל, בראשית שנות השישים, שירת מולי שפירא בלהקת פיקוד צפון. לאחר שחרורו מצה"ל למד משפטים והוסמך כעורך דין אך עסק במקצוע זה זמן קצר מאד בשירות המבחן. שפירא הצטרף לצוות תחנת גלי צה"ל בסוף שנות השישים ובמשך כארבעים שנותיו בתחנה מילא מספר רב של תפקידים, בעיקר כעורך תוכניות. בשנת 1999 מונה שפירא לראש חטיבת התרבות והבידור בתחנה, לאחר שניהל את מחלקת התרבות משלהי שנות השבעים ויזם מופעים רבים שהופצו על גבי תקליטורים. הוא ערך תוכניות רבות בהן "ציפורי לילה" ו-"בילוי היום" והגיש את תוכנית התרבות המשודרת בימי שישי, שזכתה להאזנה רבה, "בילוי נעים". שפירא הכתיב את הקו התרבותי והבידורי של התחנה וכונה בתואר "צאר התרבות של גלי צה"ל". באוקטובר 2009 פרש שפירא מתפקיד ראש מחלקת התרבות, אך הוא המשיך בהגשת תוכניתו השבועית "בילוי נעים" עד 9 בדצמבר 2016.
ב-2009 הוענק לשפירא פרס אמ"י למפעל חיים. הוא זכה גם בפרס סוקולוב למפעל חיים ופרס מפעל חיים מטעם האקדמיה הישראלית לתיאטרון שהוענק לו ב-2007, על אף שאינו איש תיאטרון פעיל אלא עיתונאי.
מולי שפירא נשוי לכרמלה והוא אביו של השחקן דן שפירא. מתגורר בתל אביב. אחיו הוא המשפטן פרופ' עמוס שפירא.
אוניברסיטת רוקפלר

אוניברסיטת רוקפלר (באנגלית: Rockefeller University) היא אוניברסיטה פרטית המתמקדת בעיקר במחקר בסיסי בביו-רפואה. היא ממוקמת בין הרחובות ה-63 ל-68 לאורך שדרת יורק באפר איסט סייד של מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק, ארצות הברית. נשיאה הנוכחי (2019) הוא ריצ'רד פ. ליפטון.
עשרים וחמישה חתני פרס נובל למדו או היו חברי סגל באוניברסיטה.

היסטוריה

מכון רוקפלר למחקר רפואי (Rockefeller Institute for Medical Research), כפי שכונתה האוניברסיטה בתחילה, נוסד בשנת 1901 בידי הנדבן ואיל הנפט ג'ון ד. רוקפלר, שלפני כן הקים את אוניברסיטת שיקגו ב-1889. משפחת רוקפלר שמרה על קשרים חזקים עם המוסד לאורך ההיסטוריה שלו - דייוויד רוקפלר, לשם דוגמה, כיהן עד פטירתו במרץ 2017 כיושב ראש של כבוד וכנאמן לכל חייו. המוסד שינה את שמו ונקרא אוניברסיטת רוקפלר ב-1965, לאחר שהרחיב את פעילותו וכלל בנוסף למחקר גם הוראה.
מנהלו הראשון של המכון, שהתמנה לתפקיד ב-1901, היה סימון פלקסנר (Simon Flexner). בשנת 1910 לעבודה במכון הוזמן ז'אק לב ועבורו נפתחה מחלקה לביולוגיה ניסוית והוא היה מנהלו במשך כל תקופת עבודתו.
המכון כולל, נכון ל-2016, 70 מעבדות מחקר, כמה מאות סטודנטים לתואר שני ותואר שלישי וכ-1000 אנשי צוות.

פרס פרל מייסטר גרינגרד

בשנת 2004 החלה האוניברסיטה לחלק למדעניות ביולוגיות - רופאות, פרס מיוחד, כעידוד לנשים מדעניות. הקרן העיקרית לכספי הפרס נתרמה על ידי חבר סגל האוניברסיטה וזוכה פרס נובל לשנת 2000 פול גרינגרד, אשר הקים אותה בעיקר מכספי פרס נובל בו זכה. הקרן קרויה על שם אמו, אותה הוא לא זכה להכיר ואשר יהדותה, כמו גם יהדותו שלו, הוסתרו ממנו בצעירותו. חלק ממקבלות הפרס קיבלו לאחר מכן גם את פרס נובל.
בוריס פיגובט

בכורות של יצירותיו ופרסים

בשנת 1988, זכה בתחרות המלחינים הבינלאומית בבודפשט בדיפלומת הצטיינות על יצירתו, "מוזיקה דולורוזה מספר 2" לרביעיית טרומבונים.
בשנת 1995, זכה בפרס אקו"ם על יצירתו - "רקוויאם השואה" לוויולה ותזמורת.
בשנת 2000, זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.
בשנה הנ"ל בוצעה יצירתו "מצדה", פואמה לתזמורת כלי נשיפה, בפסטיבל ISCM למוזיקה בת-זמננו בלוקסמבורג, וב-2003 במסגרת כנס תזמורות כלי נשיפה עולמי (WASBE - World Association for Symphonic Bands and Ensambles) ביונקופינג , שוודיה.
יצירה נוספת לתזמורת כלי נשיפה, "wind of yemen", בוצעה במגוון הופעות, ביניהן: ב-2003 בפסטיבל המוזיקה האסיאתית בטוקיו, ב-2008 בכנס WASBE בסינסינטי וב-2018 בפסטיבל תזמורות כלי נשיפה בסינגפור.
בשנת 2005 זכה פיגובט בפרס אקו"ם בשנית, על יצירתו "song of the sea", פואמה לתזמורת כלי נשיפה. היצירה בוצעה באולם הקרנגי הול בניו יורק.