google/wiki40b huggingface dataset:
רשות לאומית לתקשורת

הצורך בהקמת רשות לאומית לתקשורת

מועלים מספר טיעונים המצדדים בהקמת רשות לאומית לתקשורת:
ריבוי הגורמים המעורבים בהליכי הסדרה יוצר מצב שבו החלטות סותרות בתוך הממשלה ואינטרסים פוליטיים, מביאים לעיכוב בהתפתחות הענף. כך גם הראייה המקצועית הספציפית של כל אחד מהגורמים מונעת את פיתוחה של מדיניות ארוכת טווח ברורה לאורה יכולים מפעילים ומשקיעים לקבל החלטות לגבי מעורבותם בשוק.
למשל, קיומם של שני רגולטורים בתחום השידורים המסחריים: הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, ומועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. 
התמורות הטכנולוגיות בענף התקשורת גורמות לטשטוש הגבולות בין שירותי התקשורת השונים (טלפוניה, אינטרנט ושידורי טלוויזיה). שירותים שבעבר ניתנו על ידי ספקים שונים כיום ניתנים על ידי אותם ספקים. המגמה היא מגמה של לכידות ולכן יש צורך בליכוד הרגולטורים בכל התחומים.
היותו של העומד בראש הגוף המסדיר שר בממשלת ישראל, יוצרת קשר תפקודי בין האירועים הפוליטיים לבין פעילות הגורם המסדיר ומכך גם על טווח קביעת היעדים בתחום התקשורת. עצמאות הרשות מן המערכת הפוליטית חיונית על מנת לאפשר לה לקבוע מדיניות ארוכת טווח שאינה מושפעת מטלטלות פוליטיות (שיקולים פוליטיים, תקופת החלפת שלטון).
היותה של הרשות המסדירה משרד ממשלתי, מכפיפה אותה למבנה הירארכי ולמערכי קבלת החלטות המקובלים במערכת זו, אשר במקרים מסוימים מביאים לסתירות פנימיות ולמערך קבלת החלטות מסורבל. 
כמו כן, התלות משפיעה גם על רמת המקצועיות של העוסקים בתחום הרגולציה. העובדים הם אינם תמיד בעלי רמת מקצועיות ומומחיות גבוהה בתחום. מבנה של רשות עצמאית ירשה גיוס עובדים בהתאם לצרכיה ובכך, קיום מערכת יעילה ומקצועית של הגוף המסדיר. 
קיומה של רשות אחת, אשר תהווה איחוד של  מספר גורמים (הרשות השנייה, מועצת הרשות השנייה, המועצה לשידורי כבלים ולווין ומשרד התקשורת) צפויה להביא לחיסכון בתקציבים.

התנגדויות לרשות הלאומית לתקשורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
אטקסיה

אטקסיה וסטיבולרית

מאופיינת בקיום של ורטיגו וניד (ניסטגמוס), ללא דיסארתריה. הניד הוא באופן טיפוסי חד-צדדי ומודגש במבט לצד הנגדי של הפגיעה הווסטיבולרית. כאשר מבקשים ממטופל עם אטקסיה וסטיבולרית לעמוד כששתי רגליו צמודות, הוא יהיה מסוגל לעשות זאת, אולם יתקשה לעשות כן כשעיניו יהיו עצומות. אטקסיה וסטיבולרית יכולה להיגרם מנגעים המערבים את האוזן הפנימית, גזע המוח או הצרבלום.

אטקסיה תחושתית

אטקסיה תחושתית נובעת מפגיעה של מסלולים האחראיים על התחושה עמוקה, ובפרט תחושת המנח, כלומר הימצאות הגוף ואיבריו במרחב. פגיעה בתחושה עמוקה יכולה להיגרם כתוצאה מפגיעה בעצבים תחושתיים במערכת העצבים ההיקפית, בשורשי עצב תחושתיים, בעמודות האחוריות של חוט השדרה או באזור העניבה התיכונה (medial lemniscus) בו עוברות התחושות העמוקות. התחושה של מנח המפרקים והגוף עוברת החל מגופיף פצ'יני, דרך קצות עצבים בקופסיות של מפרקים בגוף, המשך בסיבי עצב עטופים במיאלין ועד הקרן האחורית בעמוד השדרה. משם המסלולים עולים ללא הצלבה בעמודות האחוריות של חוט השדרה, כאשר מידע מן הרגליים עולה באזור העמודה העדינה שהיא אמצעית יותר, ומידע מהידיים עובר באזור העמודה היתדית שהיא צדית יותר. מסלולים אלו עושים סינפסה במוח המוארך, ולאחר מכן מצטלבים ועוברים לצד הנגדי, ממשיכים לתלמוס, ומשם מבצעים סינפסה נוספת ומגיעים לקליפת המוח הקודקודית. אטקסיה סנסורית בדרך כלל מביאה לסימן רומברג חיובי, שבו המטופל מסוגל לעמוד על בסיס צר כשעיניו פקוחות, אך לא עצומות, וכן לתחושת מנח ותחושת רטט פגועות. החזר אכילס מדוכא או חסר, בניגוד לסוגי אטקסיות אחרות, ולרוב אין ורטיגו, ניד או דיסארתריה. זאת בשונה ממצב של אטקסיה וסטיבולרית. בחולים עם אטקסיה סנסורית נפוצות תלונות של נימול או דגדוג ברגליים. חולים אלו לרוב מדווחים על שיפור ההליכה כשהם מביטים ברגליהם בזמן ההליכה, או כשהם נעזרים במקל הליכה או יד של מלווה.
אליהו מפרארה

אליהו מפרארה (או אליהו מפררה או אליהו מפירארא) היה יהודי-איטלקי מהעיר פרארה אשר נסע לארץ ישראל בתחילת המאה ה-15.

מסעו בארץ ישראל

הוא הגיע אל ירושלים ביום כ"ו באייר קצ"ה 1435, לאחר מסע סוער, שבמהלכו איבד את בנו ונכדו. הביבליוגרף אברהם יערי, כתב: "סמוך לבואו באו אליו נכבדי הקהל בירושלים וביקשוהו ללמד לעם בבית הכנסת פרק במשנה תורה להרמב"ם וגם הלכה בבית-המדרש. ואחר כך מינוהו לדיין". 
הוא כתב כמה מכתבים אל אשתו וילדיו, אותם השאיר בעירו פרארה, אך רק אחת מהאיגרות הללו, המתוארכת לשנת 1438 השתמרה. 
אגרתו, שנכתבה בפרוזה קלה, פורסמה מאוחר יותר באוסף "דברי חכמים" (מץ, 1853) ותורגמה על ידי כרמולי, תחת הכותרת "אהבת ציון". באיגרת הוא נותן תיאור של ירושלים, מספר על האגדות העכשוויות על בני ישראל, עשרת השבטים ונהר סמבטיון וכן מצהיר על כוונתו לבקר בחלקים אחרים של ארץ ישראל ומבטיח לשלוח תיאור של מה שראה שם. 
קטע של מכתב נוסף השתמר, ופורסם על ידי יצחק אקריש בספרו "קול המבשר" (קונסטנטינופול, 1577). 
מדבריו באגרתו הנודעת על מגפת "דבר גדול" שהתפשטה בארץ ישראל ובסביבתה, ומידע נוסף הכלול במכתב הנוסף שלו שהשתמר, ביחס לפרקטיקה רפואית בירושלים, ניתן להסיק כי אליהו היה בעל ידיעה ברפואה. דבריו של אליהו נכללו גם בקובץ של יהודה דוד אייזנשטיין "אוצר מסעות", אשר ראה אור בשנת 1927.
מנורת איתות

מנורת איתות או פנס איתות היא המצאתו של אוטור אלדיס (Authur C W Aldis) ולעיתים אף נקראת על שמו מנורת אלדיס.
המכשיר הוא שכלול של ההליוגרף, זוהי בעצם מנורה עם תריס המאפשרת לאותת בקוד מורס. האיתות נעשה על ידי פתיחה וסגירה של התריס בצורה ידנית או על ידי בקרת מחשב. המנורה נפוצה בחיילות ימיים ונהוגה גם בשדות התעופה במצבי חירום.
אנדרי ברודר

ד"ר אנדרי ברודר (באנגלית: Andrei Broder; נולד ב-1953 ברומניה) הוא מדען מוביל בחברת "גוגל". לשעבר סגן נשיא בחברת "יאהו".

ביוגרפיה

ברודר נולד ברומניה ב-1953, ועלה לישראל בשנת 1973, לאחר שכבר החל בלימודי הנדסת חשמל בבוקרשט. בארץ החל ללמוד לתואר ראשון להנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, וכעבור שנה עבר לתחום מדעי המחשב בפקולטה למדעי המחשב. לאחר שירותו הצבאי כחובש בחיל הרפואה המשיך לתואר שני ודוקטורט (1985) באוניברסיטת סטנפורד, אותו עשה בהנחיית פרופ' דונלד קנות'.
לאחר לימודיו החל לעבוד במעבדות חברת "DEC" בפאלו אלטו, והיה מעורב בפיתוח מנוע החיפוש "אלטה ויסטה". לאחר רכישת DEC בידי "קומפאק" והפיכת "אלטה ויסטה" לחברה עצמאית, המשיך לעבוד בחברת החיפוש כמדען הראשי, ושקד על פיתוח אלגוריתם החיפוש של מנוע החיפוש שלה. בין השאר פיתח יחד עם צוותו מנגנון CAPTCHA, והם היו לראשונים שרשמו פטנט בנושא. בשנת 2002 עבר לחברת "IBM", ובנובמבר 2005 מונה לתסגן נשיא לטכנולוגיות חיפוש עתידיות ב"יאהו".
נשוי ליפה ומתגורר בקליפורניה.
מסלול קורטיקו-ספינלי

אנטומיה של המערכת הקורטיקו-ספינלית

המסלול כולל ברובו אקסונים תנועתיים (מוטוריים), והוא ערוך בצורה של זוגות תאי עצב עם סינפסה אחת המקשרת ביניהם. המסלול מתחיל בקליפת המוח, בעיקר באזורים המוטוריים שנמצאים באונה המצחית. משם יוצא תא העצב המוטורי הראשון, הקרוי גם "הנוירון המוטורי העליון". האקסונים של הנוירון הראשון יורדים דרך מרכזים תת-קליפתיים כמו הקפסולה אינטרנה ועוברים באזור הקרן האחורית שלה. לאחר מכן הסיבים עוברים דרך המוח האמצעי ומגיעים לגזע המוח.
מרבית האקסונים חוצים לצדו הנגדי (קונטרלטרלי) של הגוף בנקודה כלשהי לאורך המסלול. מסיבה זו, מרבית הפקודות המוטוריות פועלות בצורה קונטרלטרלית, כלומר כך שההמיספרה הימנית של המוח שולטת על צדו השמאלי של הגוף, ולהפך. המסלול הקורטיקו-ספינלי נחלק לשני מסלולי משנה: צידי, שהוא החלק הגדול יותר של המסלול, וקדמי. במסלול הצידי הסיבים חוצים לצד הנגדי של הגוף ברמת המוח המוארך (בגזע המוח) ובמסלול הקדמי החצייה נעשית ברמת החוליה ממנה העצבים יוצאים מחוט השדרה. מקום החצייה משפיע על איזה צד של הגוף משותק במקרה של פגיעה במסלול.
כאשר הם מגיעים לגובה המתאים בחוט השדרה, האקסונים יוצרים סינפסה עם תא עצב מוטורי נוסף, אשר מכונה "הנוירון המוטורי התחתון" וממוקם בקרן הגחונית של חוט השדרה. תא עצב זה שולח אקסון שיוצא למערכת העצבים ההיקפית ומעצבב את שריר המטרה.
Funeral (אלבום)

הפקת האלבום

הקלטות ראשוניות לאלבום בוצעו במהלך שבוע באוגוסט 2003 באולפני Hotel2Tango במונטריאול, קוויבק, ההקלטה הושלמה מאוחר יותר באותה שנה תוך שימוש באמצעים אנלוגיים בלבד.
האלבום עוסק בהתמודדות עם זמניות החיים והיותינו בני תמותה, בין השאר בהתמודדות עם אובדן אדם קרוב אך עושה זאת תוך ניחום וחיזוק ונטיעת תקווה.
הפתיח מתוך חוברת האלבום:
Members fled from Texas and Ontario at young ages and joined with local youth, making home in Montreal, Quebec, Canada.
 Somehow they survived the first terrible winters, and in AUgust 2003 at the Dusty Hotel 2 Tango they made some preliminary recordings for a new album. Partially due to the intense heat, two of them married each other. This time the sun was short lived however, and soon the terrible winter of 2004 was upon them. To keep warm they recorded the remaining nine tracks' at the Hotel and in Win and Regine's apartment...
When family members kept dying they realized that they should call their record "Funeral",noting the irony of their first full length recording bearing a name with such closure.
— Funeral booklet
הפתיח בחוברת האלבום מתאר בקצרה את ההקלטה של האלבום והנסיבות שהובילו לשם האלבום שנבחר.

עטיפת האלבום

העטיפה עוצבה בידי Tracy Maurice.  
חוברת האלבום מעוצבת כתוכנייה של הלוויה.
דן שיפטן

דן שיפטן הוא ראש המרכז לחקר הביטחון הלאומי באוניברסיטת חיפה. שימש חוקר ומרצה באוניברסיטאות תל אביב, חיפה, באוניברסיטה העברית בירושלים ובמכללה לביטחון לאומי. ייעץ לדרג הפוליטי והמקצועי הבכיר במשרד ראש הממשלה, במשרד הביטחון ובמשרד החוץ.
מנכאורע

ביוגרפיה

לדברי מנתון, היסטוריון בן התקופה התלמית, היה מנכאורע בנו של פרעה בשם ביכריס. לדברי הרודוטוס הוא היה בנו של ח'ופו (חיאופס). אולם על פי עדויות ארכאולוגיות הוא היה בנו של חאפרו, ונכדו של ח'ופו. הוא עלה לשלטון לאחר מותו של חאפרו באזור שנת 2532 לפנה"ס. על תקופת שלטונו לא ידוע הרבה, לטענת מנתון, הוא מלך 63 שנים. רשימת המלכים מטורינו פגומה בקטע זה, והמספר המלא של השנים לא כתוב, אולם ידוע שהמספר כלל את הספרה 8. לפיכך חוקרים מודרניים מצמצמים את המספר לכדי 18 או לכל היותר 28 שנים. הרודוטוס מכנה אותו "מיקרינוס", ומתאר אותו כשליט רב חסד: 
הוא היה שופט את המשפטים הישרים ביותר, בגלל זה מהללים אותו יתר על כל המלכים אשר מלכו עד היום במצרים, לא רק כי דן בכל הדברים בצדק, כי אם גם כאשר התאונן איש על דינו נתן לו מהונו למען הרגיע את רוחו.
— הרודוטוס, "היסטוריה", ספר שני, 129.
הוא היה נשוי לאחותו חאמרנבטי השנייה, הייתה לו בת בשם חנטקאוס הראשונה, ובן בשם ח'ונר. ירש אותו שפססכאף, אשר סביר להניח שגם כן היה בנו. הרודוטוס מספר על בת נוספת שנולדה לו ומתה בצעירותה, על פי הרודוטוס מנכאורע קבר אותה בתוך פרה עשויה עץ ומצופה זהב.

בנייה

כמו אביו וסבו, בנה מנכאורע פירמידה בעיר גיזה. הפירמידה שלו היא הקטנה ביותר מבין הפירמידות של גיזה, גובהה הוא 65.5 מטרים (215 רגל). חלק מהפירמידה לא גמור, ועל כן יש המשערים שמנכאורע מת באמצע בנייתה. האגיפטולוג הבריטי וייז שביקר במקום בשנת 1835, גילה בתוך הפירמידה ארון מתים בצורת אדם שעליו כתוב השם "מנכאורע". בתוך הארון נמצאו עצמות אדם, אולם בדיקה שנעשתה באמצעות תיארוך פחמן-14 העלתה שהעצמות בנות פחות מ-2,000 שנה, ולפיכך ככל הנראה הונחו שם מסיבה לא ברורה מאוחר יותר. בפירמידה נמצא גם סרקופג מעוטר ומקושט, שבתוכו הונחו עצמות אשה. אולם הסרקופג טבע בשנת 1838 יחד עם הספינה "ביאטריס" שעשתה את דרכה ממצרים לבריטניה.
בתל חצור נמצא שבר מגרניט של רגלי ספינקס שנשא את שמו של מנכאורע. השבר בגודל 30 על 40 ס"מ, הערכה היא שהספינקס המקורי הגיע למשקל של 500 ק"ג.
שפות שמיות מערביות

שפות השמיות המערביות היא תת-קבוצה מוצעת בתוך משפחת השפות השמיות, כינויה נטבע לראשונה ב-1883 בידי פריץ הומל, חלוקה זו נתמכה בידי מספר חוקרי שפות שמיות נוספים. שיטה זו מציעה לחלק את השפות השמיות לשני ענפים מרכזיים, ענף השפות השמיות המזרחיות שנכחד כולו, והענף המערבי שכל השפות השמיות המדוברות כיום שכולל בתוכו את השפות השמיות הדרומיות, השפות השמיות המרכזיות, השפות השמיות הצפון-מערביות והערבית. מעמדה של הערבית בתוך המשפחה שנוי במחלוקת בעבר החשיבו אותה כשפה דרומית, אך כיום יש המחשיבים אותה כשפה צפון-מערבית ויש כאלו המחשיבים אותה כענף עצמאי בשם שפות שמיות דרום-מערביות, הסיבה לשיטה הישנה היא, שבשפות הדרומיות וגם בערבית ישנוה תופעה דקדוקית הנקראת ריבוי שבור. מחלוקת דומה יש לגבי השפה שדוברה בקפריסין בין המאה ה-10 לפנה"ס ועד המאה ה-4 לפנה"ס, יש מן החוקרים שמכלילים אותה במשפחה זו ויש שטוענים שאינה קשורה כלל לשפות השמיות.
פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה

היסטוריה

המנהלת האמנותית של הפסטיבל ב-30 שנותיו האחרונות, היא פנינה בלייר, שגם ניהלה את סינמטק חיפה בשנים 1986–2005. הפסטיבל נוסד בשנת 1983 על ידי יוסי גלוזמן, אז מזכיר העיר חיפה ומ"מ יו"ר קרן תרבות חיפה, מנהלת קולנוע "שביט אשרוב" ענת אשרוב ומנהל הסינמטק, יוסי אורן. הפסטיבל מופק על ידי חברת אתו"ס, החברה לאמנות תרבות וספורט חיפה בע"מ שהיא חברה עירונית, ובראש הנהלתה עומד יעקב פינגולד והיא מנוהלת ע"י יגאל זאבי. היה זה ראש העיר, אריה גוראל שעודד את ייסודו של הפסטיבל.

תחרויות הנערכות בפסטיבל

בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, נערכות תחרויות במהלכן מוענקים פרסים ליוצרים שונים: תחרות "עוגן הזהב" לקולנוע ים תיכוני, תחרות "כרמל" לקולנוע בינלאומי, תחרות בין יהדות לישראליות, ופרס תא המבקרים האירופאי "פדאורה".

אורחי הפסטיבל

בשנת 2015 התארח הבמאי והמפיק האיראני מוחסן מח'מלבאף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה (ה-31 במספר), בו עמד בראש צוות השופטים בתחרות לקולנוע ישראלי עלילתי. בפסטיבל הוקרן סרטו הקצר "הדייר", ולאחריו הסרט "בית ספר של אבא" בהשתתפותו ובהשתתפות משפחתו, המספר על בית הספר לקולנוע שהוא הקים ובו לימד את בני משפחתו ליצור סרטים. הבמאי קלוד לנצמן היה אורח הכבוד בפסטיבל במלאת 30 שנה לצאת סרטו "שואה". אורחים נוספים באותה שנה היו פיטר גרינוויי, ויין בלייר, לוקה גוודאנינו, סרז' ברומברג, השחקן והבמאי סרג'יו קסטליטו ואשתו הסופרת מרגרט מצאנטיני.
בשנת 2017 התארחו בפסטיבל הבמאי והמפיק סאם פולרד, השחקן הסקוטי בריאן קוקס והבמאית ההונגריה אילדיקו אניידי, זוכת פרס דוב הזהב. אורחים נוספים שהתארחו באותה שנה בפסטיבל הם הבמאי יאנוש סאס והבמאית מרתה מזארוש, ג'ונאס קארפיניאנו, אלסנדרו ראק האיטלקי וסילביו סולדיני.

אירועי חוצות

לצד ההקרנות באולמות הסגורים, מתקיימים מדי שנה עשרות אירועי חוצות למבוגרים ולילדים שפתוחים בחינם לקהל הרחב: מופעי מוזיקה חיה, ירידי אומנים והקרנות סרטים על מסכי ענק. בין המופיעים באירועי החוצות השתתפו מוש בן ארי, דיקלה, הדג נחש, כנסיית השכל ושי צברי, דניאל ליטמן, תובל שפיר, דניאל ליטמן, דון לני גבאי, נועה קירל, שיר מורנו, יובל המבולבל ואחרים.
היסטוריה של האינטרנט

התקופה שלפני האינטרנט

בשנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, לפני הקישוריות הנפוצה שהובילה לאינטרנט, היו רוב רשתות התקשורת מוגבלות בכך שהן איפשרו תקשורת בין תחנות המשויכות לרשת עצמה. לחלק מהרשתות היו גשרים ביניהן אך אלו היו מוגבלים. צורת רישות נפוצה עבור מחשבים התבססה על שיטת מחשב מרכזי שחובר באמצעות קווים שכורים. השיטה שימשה בשנות ה-50 בתאגיד ראנד על מנת לתמוך בחוקרים כמו הרברט סיימון באוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג שבפנסילבניה ששיתף פעולה עם חוקרים באילינוי בנושאי הוכחת משפטים ממוכנת ובינה מלאכותית.

Telnet

פרוטוקול Telnet פותח בשנת 1969 עבור משתמשים המעוניינים להתחבר באמצעות שורת הפקודה בין מחשבים ברשת מחשבים, החידוש בפרוטוקול היה היכולת לשוחח עם מחשבים אחרים באמצעות פקודות טקסט ישירות, ללא תיווך תוכנות.

BBS

מערכת לוח מודעות - BBS היא תוכנה המאפשרת למשתמשים להתחבר למחשב עליו מותקנת התוכנה. חיבור זה בוצע בעבר בעזרת קו טלפון אנלוגי, מטרת ההתחברות הייתה ביצוע פעילויות חברתיות ובידוריות שונות, בעזרת תוכנה מתאימה. המשתמשים יכולים להוריד ולהעלות קבצים שונים, לשחק משחקים, לקרוא חדשות, ולהחליף מסרים עם משתמשים אחרים.

המעבדה הלאומית לפיזיקה של אנגליה

בשנת 1965, הציע רוברט דייביס מהמעבדה הלאומית לפיזיקה של אנגליה רשת נתונים ארצית שתבוסס על מיתוג מנות. ההצעה לא התקבלה ברמה הארצית אבל עד 1970 הצליח דייביס לתכנן ולבנות רשת מבוססת מיתוג מנות על מנת לענות על צרכיה הרב תחומיים של המעבדה וכן במטרה להוכיח את יכולתה המבצעית של הטכנולוגיה. עד שנת 1976 חוברו 12 מחשבים וכן 75 מסופים. התקנים נוספים הוספו בהדרגה עד אשר הרשת הוחלפה בשנת 1986.

היסטוריוגרפיה

חששות רבים הועלו בנוגע להיסטוריוגרפיה העוסקת בהתפתחות האינטרנט. בפרט הועלה החשש שקשה למצוא תיעוד לגבי התפתחות האינטרנט בשל מגוון סיבות שביניהן העדר תיעוד מרוכז של רוב ההתפתחויות המוקדמות אשר הובילו לבסוף לאינטרנט.
"תקופת ה-ARPANET מתועדת בצורה טובה יחסית משום שהחברה האחראית - BBN - הותירה תיעוד. בעת המעבר לתקופת ה- NSFNET איבד תהליך התיעוד מריכוזיותו. התיעוד קיים במחסנים ובארונות של אנשים.[...] רוב מה שנעשה נעשה בעל-פה ועל בסיס אמון. "
— דאג גייל,
סעוד אבן מוחמד אבן מוקרן

ביוגרפיה

סעוד השתייך למשפחת מקרין, שעמדו בראש שבט בנו חליפה. היה המנהיג של נווה המדבר דאריה, משנת 1720 עד למותו בשנת 1725.
שני עשורים לאחר מותו, כרת בנו, מוחמד אבן סעוד, הסכם היסטורי עם המנהיג הדתי מוחמד אל-ואהב, הסכם שהביא להשתלטותו על מרבית חצי האי ערב ולהקמת המדינה הסעודית הראשונה במאה ה-18.
צאצאו במאה ה-20, עבד אל-עזיז אבן-סעוד, הקים בשנת 1932 את ערב-הסעודית בת זמננו.
עידן ויצמן

קריירה

ויצמן החל את הקריירה במחלקת הנוער של מכבי חיפה ובשנת 2000 עבר לנווה יוסף. בשנת 2004 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של מכבי עירוני קריית אתא בליגה הארצית. בסיום העונה עבר להפועל עכו מהליגה הלאומית, במדיה שיחק שנתיים. לקראת עונת 2007/2008 עבר ויצמן לשחק במ.כ. נצרת עילית מהליגה הלאומית, ובמהלך העונה ועבר להכח עמידר רמת גן מאותה הליגה. עם הכח עמידר רמת גן עלה לליגת העל לאחר שהקבוצה סיימה במקום הראשון בליגה הלאומית. ויצמן שיחק עם הקבוצה בליגת העל בעונת 2008/2009 ובסיומה עבר למועדון ספורט אשדוד בה שיחק בעונת 2009/2010. את עונת 2010/2011 החל בהפועל חיפה אולם במהלכה עבר לבני סכנין, במדיה שיחק שנתיים וחצי.
בקיץ 2013 חתם ויצמן בקבוצת סימורק זאקאטאלה מהליגה האזרית הראשונה. ויצמן שיחק שנתיים במדי הקבוצה, ובתום עונת 2014/2015 סיים את חוזהו במועדון. ב-1 באוקטובר 2015 חתם בהפועל עפולה מהליגה הלאומית.
בתחילת עונת 2016 חתם בעירוני טבריה מליגה א' צפון. בקיץ 2018 חתם בהפועל רובי שפירא חיפה מליגה א'.
ב-14 ביולי 2019 ויצמן חתם בהפועל מגדל העמק.
ג'הרקאנד

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

טופוגרפיה, גאוגרפיה ואקלים

עונה מומלצת: אוקטובר - נובמבר
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

מדינה עשירה באוצרות טבע, נמצאים בה כשליש מכלל המחצבים הנמצאים בכל הודו. יערות, צמחי תבלין ומרפא, וכן תעשייה.
המדינה מנסה לפתח תיירות, הן תיירות פנים והן תיירות חוץ. לשם כך מטופח הפארק הלאומי פלמו (באטלה) שבו ניתן לראות טיגריסים ופילים.

תחבורה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

דמוגרפיה

האוכלוסייה היא בעיקרה בני שבטים (אדיוואסי), המסוכסכים בינם לבין עצמם.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
Radar (שיר)

וידאו קליפ

הקליפ צולם ב 27-28 במאי 2009 בחוות סוסים בצפון סנטה ברברה קליפורניה.
בקליפ ספירס משתמשת במכשיר GPS כדי לבדוק את מיקומה של חוות הסוסים ולאחר מכן יוצאת ממכוניתה. שם מחכה לה בן זוגה גבר נאה - רוכב סוסים. ספירס נראית מאוכזבת או ממורמרת מרגע שהגיעה, ולכן מעניק לה בן זוגה שרשרת יהלומים כדי לעודד את מצב רוחה.
עובר יום ומגיע מרוץ סוסים גדול שבו מתחרה בן זוגה של ספירס. היא מגיעה כדי לעודדו, אך מאבדת עניין במהירות ו"שמה עין" על בחור חדש שנימצא באזור, רוכב סוסים מהקבוצה המתמודדת כנגד הקבוצה של בן זוגה של ספירס. ספירס עוזבת את התחרות ומסמנת לגבר החדש שהתאהבה בו לבוא אחריה לתוך האחוזה. בן זוגה של ספירס זוכה בתחרות ומסתובב כדי לראותה ורואה שהיא נעלמה, והולך לחפש אותה בתוך האחוזה. בינתיים ספירס ואהובה החדש מתנשקים באחוזה, מרגישים בבואו של בן זוגה של ספירס ובורחים. מאחוריה משאירה ספירס את שרשרת היהלומים שנתן לה בן זוגה בתחילת הקליפ. כשבן זוגה של ספירס מגיע לאחוזה ורואה את השרשרת על הריצפה, הוא מבין מה קרה וצורח בעצבנות.
הקליפ מסתיים בכך שבריטני ספירס ואהובה החדש מהלכים לעבר השקיעה על גיבעה באחו.
ספירס היא הפרזנטורית של חברת הבגדים Candis ולכן לאורך כל הקליפ היא לבושה בבגדים מטעם החברה.
במאי הקליפ הוא דייב מאיירס אשר עבד איתה בעבר על הקליפים של Boys,‏ Lucky‏ ו-Outrageous.
בעוד השיר קיבל בעיקר ביקורות חיוביות, הווידאו קיבל ביקורות מעורבות.
זורקי קרסנוגורסק (אצטדיון)

היסטוריה

האצטדיון נבנה ב-1934. בזמן מלחמת העולם השנייה האצטדיון נהרס — לא היה מספיק עץ להסקה ולכן הוסרו השערים וספסלי העץ. האצטדיון נבנה מחדש רק ב-1948.
בשנת 2002, האצטדיון עבר שיפוץ והוא צויד ביחידות קירור מודרניות, נוספו חופות מעל הספסלים, חדרי הלבשה חדשים ולוח תוצאות מודרני. הפתיחה המחודשת של האצטדיון התקיימה ב-24 בנובמבר 2002. באותו הזמן נחנכה במתחם האצטדיון אנדרטה לזכרו של יבגני פאפוגין, שאימן את זורקי בשנים 1968—1981 והביא אותה לזכייה באליפות הראשונה שלה ב-1979.
אוניברסיטת סלמנקה

היסטוריה

אוניברסיטת סלמנקה נוסדה כ"בית ספר כללי של הממלכה" על ידי אלפונסו התשיעי מלך לאון בשנת 1218 כדי לאפשר לבני ממלכת לאון ללמוד בתחום ממלכתם בלא צורך לנסוע לקסטיליה.
בעת שקולומבוס השתדל אצל המלך והמלכה כדי להשיג חסותם למסעו בחיפוש נתיב להודו במערב, הוא הופיע בפני מועצת הגאוגרפים של אוניברסיטת סלמנקה. במאה ה-16 שאלת מוסריות המושבות הספרדיות ביבשת אמריקה הייתה נושא לוויכוח בקרב אסכולת סלמנקה, זאת לצד שאלות בתחומי הכלכלה, פילוסופיה ותאולוגיה.
בשלהי תור הזהב של ספרד (1560-1659), הייתה ירידה ברמת איכות האקדמיה הספרדית בכל האוניברסיטאות. בתקופה זו, מרצים וגם תלמידים הופיעו בכיתות לעיתים רחוקות, אף הענקת תארים הפכה למחזה נדיר ומעמדן כמרכזי לימוד פחת. 
כמו אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג', אף בסלמנקה היו מספר בתי ספר (ספרדית: Colegios Mayores). אלה נוסדו על ידי מוסדות צדקה כדי לאפשר לתלמידים עניים לרכוש השכלה. עד למאה ה-18 הפכו בתי ספר אלה למוסדות סגורים הנשלטים על ידי בני משפחות מייסדיהם ואשר שלטו יחדיו באוניברסיטה כולה. היום הפכו חלק מבתי ספר אלה לבנייני פקולטות בעוד שהמבנים ששמשו אחרים הפכו למעונות סטודנטים.
במאה ה-19 פיזרה ממשלת ספרד את הפקולטות למשפט קנוני ולתאולוגיה. פקולטות אלה נוסדו מחדש בשנות ה-40 כחלק מן האוניברסיטה הדתית של סלמנקה.
במאה ה-20 שבה אוניברסיטת סלמנקה לתפוס מקום מרכזי בין מוסדות אקדמיים באירופה, במיוחד לאחר מותו של פרנקו, והיום האוניברסיטה נחשבת לאחד ממוסדות המחקר המובילים באירופה.
בשנת 1989, בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת קיימברידג', ייסדה סלמנקה את התאחדות בוחני הלשון באירופה (Association of Language Testers in Europe).
בין בוגריה הבולטים של אוניברסיטת סלמנקה נימנים: הרב אברהם זכות, סן חואן דה לה קרוז (San Juan de la Cruz), הבלשן אנטוניו דה נבריה, הקונקיסטאדור הרנאן קורטס, הקרדינל מזראן, מיגל דה סרוואנטס, הסופר והמשורר מיגל דה אונאמונו (לדעת חלק מהביוגרפים שלו), המשורר פדרו סאלינאס וראש ממשלת ספרד אדולפו סוארס.
אליפות הנשים של Raw

היסטוריה

ב-3 באפריל 2016, באירוע רסלמניה 32, הציגה ליטה את "אליפות הנשים של ה-WWE" (במקום "אליפות הדיוות") והכריזה כי מהיום ואילך יקראו לדיוות "סופרסטארס" (Superstars), כפי שלגברים. הוכרז כי המנצחת בקרב בין שארלוט, בקי לינץ' וסשה בנקס תהיה אלופת הנשים הראשונה ותזכה באליפות הנשים החדשה. שארלוט ניצחה בקרב וזכתה באליפות.
מדבר קיזילקום

מדבר קיזילקום (באוזבקית: Qizilqum, בקזחית: Қызылқұм) הוא המדבר ה-16 בגודלו בכדור הארץ. פירוש השם בקזחית ובאוזבקית הוא "חול אדום". המדבר נמצא במרכז אסיה, בין הנהרות אמו דריה וסייר דריה, ומחולק בין אוזבקיסטן, קזחסטן וטורקמניסטן. הוא משתרע על פני שטח של כ-298,000 קמ"ר.
באזור שקעים והרים רבים, והגובה הממוצע הוא 300 מטר מעל פני הים. רוב פני השטח מכוסים בדיונות חול. באזור יש נאות מדבר רבים, בנוסף לנהרות שלצידם שוכנים רוב היישובים החקלאיים.
האוכלוסייה המקומית משתמשת במרעים הרחבים שבמדבר לרעיית צאן. במדבר אוצרות טבע רבים כמו: זהב, אורניום, נחושת, אלומיניום, כסף, גז טבעי ושמן. הפיתוח של אזור הזהב המפורסם ב"מורונטאו" התחיל בשנות ה-70.
לילי פרומט

לילי לינדה פרומט (באסטונית: Lilli Linda Promet; ‏16 בפברואר 1922, פצרי (בימינו פצ'ורי), רוסיה – 16 בפברואר 2007, טאלין) הייתה סופרת ועיתונאית אסטונית. נודעה במיוחד כמחברת סיפורים קצרים ושל מספר רומנים.

חייה

לילי פרומט נולדה בשנת 1922 בפצרי, במחוז הדרום-מזרחי פצרימה של אסטוניה העצמאית מלפני מלחמת העולם השנייה, בימינו חלק מרוסיה, כבת של הצייר האסטוני אלכסנדר פרומט (1879–1938) ושל אשתו הראשונה, אולגה.
אחרי שסיימה את בית הספר היסודי מס' 18 נרשמה בשנת 1935 לבית הספר לאמנות יישומית, מחלקת קרמיקה, אותו סיימה באביב 1940. בסתיו 1940 התקבלה לעבוד בעיתון Noorte Hääl (נורטה הל). ביוני 1940 מולדתה נכבשה על ידי ברית המועצות שהנהגיה בה משטר קומוניסטי. אחרי שגרמניה הנאצית פלשה לברית המועצות, לרבות לאסטוניה, לילי פרומט ומשפחתה פונו על ידי השלטונות הסובייטים מזרחה לטטרסטן. בקיץ 1943 היא התקבלה לעבוד בתחנת הרדיו בשפה האסטונית ששידרה מלנינגרד הנצורה על ידי הנאצים. בשובה למולדתה, בשנים 1944–1951 עבדה פרומט כעיתונאית. 
בימי השלטון הסובייטי לילי פרומט הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית האסטונית.
לילי פרומט נפטרה בשנת 2007 בגיל 85 בטאלין. היא הובאה לקבורה בבית הקברות מצאקלמיסטו בטאלין.
היא הייתה נשואה לסופר ראלף פארווה (1919–2011). בנם, ראלף ר. פארווה (1946–1998) היה עיתונאי ופוליטיקאי,. חבר בפרלמנט של אסטוניה ("ריגיקוגו") בשנים 1992–1995.
ארכוף

המצאת הארכוף

המצאת הארכוף הגיעה מאוחר יחסית בהיסטוריה, בהתחשב בכך שהסוס בוית בסביבות שנת 4500 לפנה"ס, ושכבר צבא אשור בשנת 700 לפנה"ס השתמש בהמצאה דמוית אוכף.
התיעוד הראשוני להמצאה דמוית-ארכוף, ניתן לראות בהודו במאה השנייה לפנה"ס, שם רכבו על אוכפים רכים שהיו עשויים למעשה מפיסות בד ועור, כך שהארכוף לא היה אלא טבעת גדולה שהשתלשלה מה"אוכף".
המצאת אוכף העץ הקשיח פתחה את הדרך להמצאת ארכוף אמיתי, וארכוף שכזה נמצא במערת קבורה המשויכת לשושלת ג'ין הסינית, ומתאורכת למאה השלישית לספירה.

ארכוף באנטומיה

השם ארכוף ניתן גם לאחת משלוש עצמות קטנות באוזן התיכונה (סדן, פטיש, ארכוף), המעבירות את הקול מהאוזן החיצונית אל האוזן הפנימית. עצם הארכוף מופרקת עם הסדן ומחוברת אל קרום החלון הסגלגל - הפתח בין האוזן התיכונה והפנימית.

ארכוף במשמעות של כלי עינויים

המילה ארכוף משמשת בעברית גם לתיאור כלי עינויים המשמש להידוק רגלי האסיר ולעיתים אף ידיו (בצרפתית: pillory, עמוד הקלון, באנגלית: stocks, גזע עץ).

ארכוף ברכיבת אופניים

בשם ארכוף מכונה גם ההתקן המותאם לחרטום הנעל והמחובר לדוושת האופניים כדי למנוע את החלקת הרגל.

ארכוף מול ארכובה

בעברית מתבלבלים לעיתים בין ארכוף לארכובה ככל הנראה בגלל הדמיון בצליל. המילה ארכובה נרדפת למילה ברך ומשמשת לתיאור התקנים המזכירים בצורתם ברך כפופה כגון התקן המנואלה (בצרפתית: manivelle, כננת) ששימש בין היתר להתנעתם של רכבים ישנים ולהפעלתם של פטיפונים ישנים. התקני ארכובה ידועים כבר מהעת העתיקה ושימשו בדרך כלל להפעלה של מנגנונים מכניים.