google/wiki40b huggingface dataset:
לוי (לב) ברגלסון

קורות חיים

לוי (לב) ברגלסון, בנם היחיד של ציפורה ודוד ברגלסון, אחד מסופרי הפרוזה היידיים הקלאסיים, נולד בקיץ 1918 בעיירה האיסין שבמחוז ויניצה של אוקראינה הסובייטית. בשנת 1921, כשהיה בן 3, נטשה המשפחה את אוקראינה הסובייטית והיגרה לגרמניה, שם התיישבה בבירה ברלין. עם התגברותה של האנטישמיות בגרמניה, עזבה המשפחה לדנמרק, קופנהגן, שם חיה שנתיים, ובשנת 1934 התיישבה במוסקבה בירת ברית המועצות.
בשנת 1941 סיים לב את לימודיו בפקולטה לכימיה באוניברסיטת מוסקבה, ועם תחילת המלחמה עם גרמניה גויס לבית ספר למודיעין בעורף של הצבא האדום, שם לימד גרמנית. לאחר בקשות חוזרות ונשנות להעבירו לחזית, נענתה בקשתו בסתיו 1942. שבועות ספורים לפני הנסיעה לחזית נישא לנעמי אוסטרובר. לב השתתף בקרבות באוקראינה, הונגריה, אוסטריה, יוגוסלוביה ובולגריה וקיבל אותות ועיטורי גבורה רבים, בין היתר על כיבוש וינה, כיבוש בודפשט, שחרור בלגרד, ניצחון על גרמניה, ואות הוקרה ממלך בולגריה, בוריס השלישי. 
ב-1946 התקבל למכון לכימיה ביו-אורגנית, אך לא הספיק לסיים לימודיו שם עקב מעצרו בשנת 1949 של אביו, שמאוחר יותר, בשנת 1952, היה בין הרוגי המלכות בברית המועצות ונרצח באשמת חברות ב"וועד היהודי האנטי פשיסטי". בשנת 1951 נעצר ונכלא לב ברגלסון (כבנו של "בוגד העם") יחד עם אשתו ובתו הקטנה ולאחר מכן נשלחו הוא ואשתו לגלות בסיביר (צפון קזחסטן), שם עבד ככורה פחם.
בשנת 1954, לאחר מותו של סטלין, חזר ברגלסון למוסקבה והחל לעסוק במדע. בשנת 1961 סיים את עבודת הדוקטור שלו וקיבל תקן של מרצה. ב-1962 ייסד את מעבדת הליפידים הראשונה בברית המועצות תחת המכון לכימיה ביו-אורגנית, וב-1986 הקים מעבדת פרוסטגלנדינים במרכז הקרדיולוגי באקדמיה למדעי הרפואה של ברית המועצות. ב-1968 מונה לחבר באקדמיה הרוסית למדעים. ב-1991 עלה לישראל ביחד עם אשתו. מדינת ישראל הכירה בברגלסון ואשתו כאסירי ציון. בישראל כיהן כפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים והעביר הרצאות בביוכימיה באוניברסיטאות שונות באירופה ובארצות הברית. ב-2014 נפטר והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים והוא בן 95.

פעילות מדעית

תחום העניין המדעי העיקרי של ברגלסון היה חקר שינוי המבנה וארגון מולקולרי של ליפידים בקרום התא תחת מצבים פתולוגיים שונים, בעיקר של טרשת עורקים ומחלות אונקולוגיות. ברגלסון נחשב למייסד בית הספר המדעי הלאומי לחקר הליפידים שמיאקין ואוצ'יניקוב באקדמיה הרוסית למדעים. יחד עם תלמידיו, הוא גילה סדרה של ליפידים שלא היו מוכרים קודם למדע ופיתח גישות חדשות במחקר של הארגון המולקולרי בממברנה הביולוגית.
אגים איברהימי

קריירת מועדונים

איברהימי נולד בטטובו להורים ממוצא אלבני. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שקנדייה טטובו ובגיל 17 עלה לקבוצה הבוגרת. לאחר שהרשים במדי שקנדייה, עבר לרד בול זלצבורג. לאחר שנתיים בזלצבורג, איברהימי הצטרף לאולימפיה ליובליאנה ששיחקה באותה העת בליגה שנייה סלובנית, ועם 11 שערים ו-10 בישולים עלה עם המועדון חזרה לליגת העל הסלובנית. בקיץ 2010 איברהימי סיים את החוזה שלו באולימפיה וב-3 בספטמבר 2010 חתם לשלוש שנים עם באסקיסאירספור. ב-25 בספטמבר 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד קבוצתו 1-0. לאחר שלא התאקלם במועדון שוחרר בינואר 2011 וחתם בנפטה לנדאבה. 
ב-10 ביוני 2011 איברהימי חזר לסלובניה כאשר חתם לשלוש שנים במאריבור. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במאריבור נגד F91 דודלאנג' במסגרת מוקדמות ליגת האלופות שבו הוא גם הבקיע את השער הראשון שלו. לאחר שמאריבור הפסידה למכבי חיפה סיבוב לאחר מכן ונפלה למוקדמות הליגה האירופית, איברהימי עזר למועדון לעלות לשלב הבתים של המפעל לאחר ניצחון על גלאזגו ריינג'רס. במאי 2012, איברהימי חידש את חוזה שלו במועדון עד למאי 2015, בסיום העונה זכה עם המועדון באליפות. בדצמבר 2012, הוא זכה בתואר הכדורגלן המקדוני של השנה. 
ב-31 באוגוסט 2013 איברהימי הושאל לקליארי. ב-2 במרץ 2014, איברהימי הבקיע את השער הראשון שלו בקליארי נגד אודינזה. בסיום העונה חזר למאריבור, והאריך את החוזה שלו במועדון עד מאי 2017. באוגוסט 2014 עזר לקבוצה להעלות לשלב הבתים של ליגת האלופות לראשונה משנת 1999.
ב-15 ביוני 2016 חתם באסטנה מליגת העל הקזחית עד לסיום העונה.

קריירה בינלאומית

בצעירותו איברהימי היה חלק מהנבחרת הצעירה של מקדוניה הצפונית. ב-12 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת. ב-12 באוקטובר 2012, הוא הבקיע את השער הראשון שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לקרואטיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. כעבור שלושה ימים כבש את השער היחיד בניצחון נבחרתו 0-1 נגד סרביה.
מעשי פטרוס

מעשי פטרוס הוא טקסט השייך לספרים החיצוניים של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. ספר זה הוא אחד הספרים האפוקריפיים הקדומים ביותר של כתבי הקדוש הנוצריים.
הספר שרד עד ימינו בתרגומו הלטיני בכתב יד ורצ'לי, וידוע בתיאור שני אירועים: הקרב בין השליח פטרוס לשמעון מאגוס, ותיאור צליבתו של פטרוס כשראשו כלפי מטה (משום שרצה למות בדרך שונה מאשר ישו).
הספר נכתב במקורו ביוונית, ככל הנראה במחצית השנייה של המאה השנייה, ככל הנראה באסיה הקטנה.

תוכן הספר

הספר מתאר את הקרב בין פטרוס לשמעון הקוסם. במסגרת קרב זה מבצע פטרוס ניסים כגון החיאת דגים מעושנים, וגורם לכלבים לדבר. מספר גרסאות של הספר כוללות סיפורים בהם מתוארת אישה המעדיפה שיתוק על קיום יחסי מין - ובאחת הגרסאות מדובר בבתו של פטרוס (כפי שמופיע בגירסת קודקס ברלין).
בסופו של הספר מתוארת סצנת מותו של פטרוס שהוא נצלב שראשו כלפי מטה. תיאור זה מופיע בטקסטים קדומים נוספים ובהם טקסטים בקופטית, געז, ערבית וארמנית ולכן משערים כי חלק זה של הספר הוא הקדום ביותר, ושאר התיאורים נוספו בשלב מאוחר יותר.
תקופת הברזל

המזרח התיכון

תחילתה של תקופת הברזל, על פי רוב דעות, היא בגילוי טכניקות לעיבוד ברזל באנטוליה ובקווקז בסוף האלף השני לפנה"ס. בתחילת האלף הראשון לפנה"ס, כבר החליפו כלי הנשק העשויים ברזל את אלה העשויים ברונזה ברחבי המזרח התיכון.
תקופת הברזל באזור ארץ ישראל נמשכה עד לכיבוש בידי ממלכת פרס, ונמשכה בזמן תקופת בית ראשון. בתקופה זו ירד כוחן של האימפריות הגדולות והתעצמו הממלכות המקומיות: ארם, עמון, פלשת, אדום, מואב, יהודה וישראל. ארכאולוגים מכנים תקופה זו גם בשם "התקופה הישראלית".
ראו גם: לוח התקופות בארץ ישראל.

האיים הבריטיים

תקופת הברזל נמשכה בבריטניה מהמאה החמישית לפנה"ס ועד הכיבוש הרומי. באזורים שלא נכבשו נמשכה התקופה עד למאה ה-5. באותה תקופה נבנו מבנים הגנתיים מרשימים, כדוגמת ה"ברוכים" (Brochs) בסקוטלנד והמצודות שנבנו ברחבי האי. הימצאותם של מבנים אלה מרמזת על מתח הולך וגובר בין הקבוצות השונות בבריטניה, אם כי מניחים כי בשלהי תקופת הברזל סימלו מבנים אלה גם את עושרם של בעליהם. ממצאים ארכאולוגיים מראים כי תועלתם ההגנתית של מבנים אלה הייתה מועטה מול הכוחות הרומיים. כמה מן המצודות המשיכו לשמש את הבריטים כמקומות יישוב בזמן הכיבוש הרומי, ולאחר מכן שימשו את הסקסונים בימי הביניים.
המלכים הבריטיים של אותה תקופה אימצו את המנהג האירופאי של כתיבת שמם על מטבעות, ואכן נמצאו בבריטניה עשרות אלפי מטבעות מאותה תקופה, שחלקן יובאו מהיבשת וחלקן יוצרו כהעתקים גסים בבריטניה עצמה.
באותה תקופה חדרו לאירלנד השבטים הקלטים, שהיו חמושים בכלי נשק מברזל. ראו בואם של הקלטים לאירלנד.

אירופה

במרכז אירופה מתחלקת תקופת הברזל לשתי תקופות: התקופה המוקדמת מכונה תקופת תרבות האלשטאט (Hallstaat) והיא נמשכה בין השנים 800 עד 450 לפנה"ס. התקופה המאוחרת מכונה תקופת תרבות לה טאן (La Tène) שנמשכה משנת 450 לפנה"ס ועד הכיבוש הרומי.
בצפון גרמניה ודרום סקנדינביה מחולקת תקופת הברזל לשתי תקופות: התקופה הפרה-רומאית בה שלטה תרבות יאסטורף (Jastorf) מהמאה ה-5 לפנה"ס ועד למאה ה-1, ותקופת הברזל הרומאית, שנמשכה עד המאה ה-5. תקופה זו לוותה בהגירה מסיבית של השבטים הגרמניים מערבה.
בפולין ובמזרח אירופה, שלטו באותה תקופה התרבות הלוסאטיאנית והתרבות הפומרנית. שבטים סלאביים וגרמאניים הגיעו לאזור והתיישבו בו.

אסיה

בסין נמצאו כלים עשויים ברזל שנוצרו במאה ה-6 לפנה"ס בזמן שושלת ג'ואו. תקופת הברזל באזור הרמה הטיבטית מקושרת לתרבות הזאנג זונג, ומתוארת בפרטנות ברישומים טיבטיים עתיקים.
צמצם שדה

צמצם השדה הוא הרכיב במערכת אופטית הקובע את שדה הראיה של המערכת. הדמייתו של צמצם השדה במרחב העצם הוא חלון הכניסה, והדמייתו במרחב הדמות הוא חלון היציאה.

מציאת צמצם השדה

כדי למצוא את צמצם השדה במערכת אופטית, אנו צריכים לדעת מיהו  אישון הכניסה, נשלח ממרכז אישון הכניסה (נק' החיתוך של אישון הכניסה עם הציר האופטי) קרניים אל שאר רכיבי המערכת במרחב העצם - הרכיב שיוצר את הזווית הקטנה ביותר הוא יהיה חלון הכניסה. הרכיב שידמה אותו יהיה צמצם השדה (במידה והוא הרכיב עצמו - הוא יהיה גם חלון הכניסה וגם צמצם השדה), ההדמיה של צמצם השדה למרחב הדמות (בדרך כלל ימינה) תהיה חלון היציאה.
גמישות מחשבתית

גמישות מחשבתית היא היכולת של אדם להתמודד כראוי עם שינויים סביבתיים וחוויות אישיות. גמישות מחשבתית היא תהליך דינמי מתמשך שמתאר תבנית של אינטראקציה עם הסביבה. התהליך כולל מודעות לזמן הנתון, יכולת לשנות פרספקטיבה, איזון הצרכים או שינוי התנהגות כדי להגיע לתוצאות טובות.
הסטה קוגניטיבית היא אחת הצורות של גמישות מחשבתית, אשר באה לידי ביטוי ביכולת של האדם להסיט באופן מודע את מוקד תשומת הלב שלו מדבר אחד לאחר. היא כוללת זניחה של סט מנטלי בלתי רלוונטי לטובת שפעול של מטלה או סט מנטלי חדשים ורלוונטיים יותר. היכולת לשנות את מוקד תשומת הלב באופן מודע היא חלק מהתפקודים הניהוליים והיא יכולה לסייע לאדם להסתגל למצבים חדשים. כאשר חל שינוי בסיטואציה או בתנאים הסביבתיים, יכול לחול שינוי גם באוסף החוקים והתגובות ההולמים את הסיטואציה החדשה.

חשיבות הגמישות המחשבתית

גמישות מחשבתית באה לביטוי כאשר נדרשת שליטה ברגשות, מחשבות והתנהגויות. היא מתבטאת בהפחתת הנוקשות ובהפחתת יישום של תבניות קבועות יתר על המידה. חוסר גמישות מחשבתית עלול להפחית אפשרויות לחוויות חיוביות ולהגביל אפשרויות תגובה.

חינוך לגמישות מחשבתית

הורים ומחנכים שמודעים לרגשותיהם ולרגשות הילדים, עוזרים לילד לסווג רגשות, ולהתמודד עם שינויים. ילדים שמקבלים את אותו "אימון רגשי" מסוגלים יותר להוריד את רמת ההתרגשות במצבים שמעוררים רגשות חזקים. כך מתאפשר לילדים למקד תשומת לב ולהתארגן לפעולה מתואמת למטרה מסוימת. התנהגויות הוריות שמעוררות אשמה, פחד או טינה, עלולות למנוע מילדים את האפשרות לפתח מיומנות בקרה עצמית. ילד שבקביעות מקבל תגובות דחייה, הענשה או זלזול בהבעות עצב, פחד או כעס, עלול ללמוד לסווג רגשות אלו כבלתי חשובים, לא הולמים או מביישים. התנהגויות הוריות כאלו עלולות גם להסיט את תשומת לב לרגשות השליליים ולגרוע מתשומת הלב למצב ולפעולות הילד.

הקשר בין אמפתיה לגמישות מחשבתית

לפי פיאז'ה ילדים מתחת לגיל שבע אינם מודעים לאגו של עצמם ואינם מבחינים בין נקודת המבט שלהם לבין נקודת המבט של אחרים. כלומר אמפתיה היא יכולת שנרכשת ומשתכללת עם השנים. בין אמפתיה לבין גמישות מחשבתית נמצא קשר משמעותי. הקשר ביניהן יכול לנבוע מכך שגמישות מחשבתית היא כישור הכרחי לאמפתיה או שלשתיהן נדרש אותו תהליך עצבי. כמו כן, ייתכן שכתוצאה מפגיעה מוחית בגיל מבוגר, הגורמת להופעת מוגבלויות שונות, ביניהן פגיעה גמישות מחשבתית, נוצרת תגובה רגשית הפוגעת ביכולת האמפתיה.
מפרץ הוואכט

מפרץ הוואכט (בגרמנית: Hohwachter Bucht) הוא מפרץ רחב במחוז אוסטהולשטיין, במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה על קו חוף הים הבלטי, שנקרא על שם הכפר ואתר הנופש הימי הוואכט. העיירה הגדולה הקרובה ביותר היא אולדנבורג בהולשטיין (Oldenburg in Holstein), כ-5 ק”מ בפנים היבשת. מספר שמורות טבע משתרעות לחופי המפרץ, ויש אזור אימונים צבאי לאורך חופו המזרחי. 
בחוף המערבי, כקילומטר צפונית לברנסדורף (Behrensdorf), ניצב מגדלור ניולאנד בן התשעים, שמשמש כסימן אזהרה בידי מתקני האימונים הצבאיים.
מרסל אלכסנדר ברטראן

חייו ועבודתו

ברטראן, בנו של המתמטיקאי ז'וזף ברטראן, נולד בפריז ב-1847 והחל את לימודיו באקול פוליטכניק ב-1867. שנתיים אחר כך למד באקול דה מין (École Nationale Supérieure des Mines de Paris - בית הספר למהנדסי מכרות, המשתייך לגרנד אקול והיום מכשיר מהנדסי תעשייה). עם סיום לימודיו עבד בכמה משרות במזרח צרפת, והחל ב-1877 הוא הצטרף למיזם המיפוי הגאולוגי של צרפת. בתפקידו זה ביצע מיפוי גאולוגי של אזורים בפרובנס, בהרי היורה ובאלפים. ב-1886 הוא קיבל משרת פרופסור לגאולוגיה ב"אקול דה מין" שבו הוכשר. ב-1896 הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים במקומו של לואי פסטר שמת שנה קודם לכן.
ברטראן הוא בין האבות המייסדים של הטקטוניקה המודרנית. תרומתיו העיקריות היו "תאוריית הגל" בתחום האורוגנזה (היווצרות ההרים) והשערת הגלישון. ברטראן הקדיש שמונה שנים לחקר הסטרטיגרפיה של הרי היורה בתחום צרפת. ממחקריו עלה הצורך למצוא מנגנון שיסביר את נוכחותם של "פגמים", "ליקויים" ו"עיקומים" שנמצאו בהרים סמוך לבזאנסון. ממחקר דומה בהעתק גלרוס הסיק ברטראן כי מדובר בהעתק הפוך שהסיט את המסלע ב-40 קילומטרים, והניח כי מנגנון זה יצר את האלפים. את תוצאות מחקריו פרסם ב-1884 במאמר "דיווח על מבנה האלפים של גלרוס ואגן הפחם הצפוני".
לגלישונים קרא ברטראן "Nappe" – (בצרפתית: מפת שולחן), לתופעה עצמה - Nappe de charriage, ופיתח את התפיסה לפיה הן נוצרות בתהליכי קימוט והעתקה. תאוריית הגל שלו תיארה בנייה של קמטים מאסיביים של קליפת כדור הארץ הנמשכים על פני עידנים גאולוגיים רציפים הקרויים תקופות האורוגנזה הקלדונית, ההרציניאנית, והאלפינית. מאוחר יותר הוא הוסיף את התקופה ההורוניאנית שהתרחשה בעידן הפרקמבריון.
ב-1886 זכה ברטראן בפרס ואיאן (Prix Vaillant) מטעם האקדמיה למדעים של צרפת. ב-1888 זכה ברטראן בפרס פונטאן (Fontannes) מטעם החברה הגאולוגית של צרפת (Société géologique de France). ב-1890 זכה שוב בפרס ואיאן, וב-1893 בפרס פטי ד'אורמואה (Petit d'Ormoy).
ברטראן נישא ב-1886 למטילדה מסקאר (Mascart Matilda) בתו של הפיזיקאי אֶלֶתֵר מסקאר (Éleuthère Mascart). לזוג נולדו חמש בנות. הבכורה, ז'אן (Jeanne), נהרגה לנגד עיניו במפולת סלעים ב-1900, בהיותה בת 13, והוא התקשה להתאושש מהמהלומה. מרסל ברטראן נפטר בפריז ב-1907, ארבעה חודשים לפני הגיעו לגיל 60.
אלחנדרו חודורובסקי

קורות חייו

נולד בצ'ילה, בעיירה טוקופילה, בן למשפחה יהודית-אוקראינית. חודורובסקי חווה בילדותו ניכור רב אשר הוביל אותו לקריאה וכתיבת שירים. לאחר שנשר מבית הספר, החל לעבוד כליצן בתיאטרון, עד אשר הקים קבוצת תיאטרון משלו - Teatro Mimico, ב-1947. בשנות ה-50 המוקדמות עבר לפריז, שם למד מימיקה, וב-1957 כתב וביים סרט קצר (Les têtes interverties). החל מ-1960 הוא חילק את זמנו בין פריז ומקסיקו סיטי, והיה שותף בייסוד קבוצת האוונגרד האנרכיסטית של אמני המיצג - Panic Movement. ב-1966 חיבר את קובץ הקומיקס הראשון שלו, Anibal 5, וב-1967 יצר את סרטו הראשון באורך מלא, Fando y Lis, אשר גרם לשערורייה במקסיקו ולבסוף נאסר להקרנה.
ב-1970 חודורובסקי הוציא לאור את סרטו El Topo, אשר זכה להצלחה בארצות הברית. ב-1972 עבר לגור בניו-יורק. המוזיקאי ג'ון לנון, שהתלהב מאוד מהסרט, שיכנע את אלן קליין (מנהל להקת הביטלס) לתמוך בחודורובסקי ולהעניק לו כסף ליצירת הסרט הבא. חודורובסקי קיבל מקליין מענק של מיליון דולר, בעזרתו יצר ב-1973 את סרטו ההר הקדוש (The Holy Mountain). שני הסרטים נהיו לקלסיקות בחוגי הקולנוע המחתרתי. ב-1974 חודורובסקי עבר לגור בצרפת, שם הוא מתגורר עד היום. לאחר ניסיונות כושלים להסריט את הרומן "חולית" של פרנק הרברט, הפיק חודורובסקי שלושה סרטים נוספים: סרט המשפחה Tusk (ב-1980), סרט האימה הסוריאליסטי Santa Sangre (ב-1989), והסרט The Rainbow Thief (ב-1990).
במקביל, הוא כתב סדרות של ספרי קומיקס מדע-בדיוני, ובמיוחד את The Incal (ב-1980–1989), אשר תואר כטוען לכתר "ספר הקומיקס הטוב ביותר", וגם את The Technopriests ואת Metabarons.
לצד זאת, הוא מחבר ספרים ומרצה על שיטתו הרוחנית, שאותה הוא מכנה "פסיכומג'יק" ("psychomagic") ו"פסיכושמאניזם" ("psychoshamanism"), אשר מושפעת מהתעניינותו באלכימיה, קלפי טארוט, זן בודהיזם, ושמאניזם.
ב-2011 חודורבסקי יצר את סרטו האוטוביוגרפי "מחול המציאות" ("The Dance of Reality"), אשר צולם ברובו בעיירה בה גדל בצ'ילה.
הסרט היה מבוסס על אוטוביוגרפיה באותו שם שפרסם בספרדית ב־2001 ("La danza de la realidad"). ב-2018 יצא לאור בעברית תירגום אותו ספר בשם "ריקוד המציאות", אותו תרגמה מיכל שליו, בהוצאת בבל.
אשתו הראשונה של חודרובסקי הייתה השחקנית ולריה טרומבליי (Valérie Trumblay). כיום הוא נשוי לאמנית ומעצבת התלבושות פסקלה מונטדון (Pascale Montandon). יש לו ארבעה בנים (אחד מהם נפטר) ובת אחת.
מבחינת השקפתו הדתית, חודורבסקי מגדיר את עצמו כ"אתאיסטי מיסטי". הוא לא שותה או מעשן, ומצהיר כי אינו אוכל בשר ועוף מכיוון שהוא "לא אוהב גופות", אך מדי פעם אוכל פירות ים.
עמוד הגרנד ארמה

אודות האנדרטה

העמוד תוכנן בתחילה על מנת להנציח את הצלחת הפלישה לאנגליה, פלישה שמעולם לא התרחשה. אחר כך הוסב על מנת להנציח את התארגנות הגרנד ארמה במחנה בולון (אז עדיין תוכנן הכוח לפלוש לאנגליה, לכן התארגן בסמוך לתעלת למאנש).
העמוד החל להיבנות ב-18 בברימר שנת 13 ללוח השנה המהפכני בצרפת (9 בנובמבר 1799). הכסף נאסף מקרב חיילי הצבא, כאשר חיילים פשוטים תרמו מחצית שכר יום עבודה בחודש וקצינים שכר יום עבודה בחודש.
אולם בניית העמוד נעצרה ב-1811, כאשר הכסף שנאסף תם ואף נצבר חוב. עם תחילת הרסטורציה הצרפתית, הותך הבדיל ששימש לבסיס העמוד על מנת לצקת את פסלו של אנרי הרביעי בפון נף.
בניית העמוד שבה ב-1819, במימון משרד הפנים, ובראשו הוצב הפלר דה ליס עם כתר מלכות. לאחר מהפכת יולי 1830, הוחלף הפלר דה ליס בכוכבים.
ב-1838 הוחלט להשלים את מלאכת הקמת העמוד, וניתנה הוראה לצקת את פסלו של נפוליאון על מנת להציבו בראש העמוד. העמוד נמסר על ידי המשמר הלאומי לידי מרשל ז'אן-דה-דייה סו.
ב-1840 ניסה לואי-נפוליאון (לימים נפוליאון השלישי) לבצע הפיכה, יחד עם כח קטן מתומכיו עגן לחופי בולון-סור-מר, הכוח התבצר בשטח סביב העמוד. אולם הכח הונס אל החוף שם נעצר לואי-נפוליאון.
באותה שנה הושלמה יציקת פסלו של נפוליאון, בזמן להגעת אפרו של נפוליאון לקבורה בארמון האינוואליד. הפסל הוצג לחופי הסן, וב-21 ביולי 1841 החלו בהבאת הפסל מפריז אל בולון-סור-מר. ב-15 באוגוסט 1841 הוצב הפסל בידי אחיינו של נפוליאון, לואי-נפוליאון, לעיני קהל של כ-50,000 איש, בתוכם חיילים רבים ששירתו בגרנד-ארמה.
הפאנץ' ציין כי בטעות או בכוונה מוקם הפסל בגבו לאנגליה, ועל כך כתב:
Upon its lofty column's stand,

Napoleon takes his place;

His back still turned upon that land

That never saw his face.
— 
הפאנץ', 28 באוגוסט 1841‏
.
על אף שהעמוד שרד ללא פגע את מלחמת העולם הראשונה, הוא ניזוק קשות במלחמת העולם השנייה. השטח סביב העמוד הוסב לבית קברות להרוגי הצי הגרמני, ביניהם בנו של קרל דניץ, מפקד הצי.
לאחר המלחמה שוקם העמוד, הפסל שבראשו הוחלף בפסל בגובה 4.75 מטרים. העמוד המשוקם והפסל החדש נחנכו ב-24 ביוני 1962, בנוכחות שארל דה גול וקהל רב.
ב-1999 ושוב ב-2002 ניזוק העמוד ממכת ברק, אולם העמוד שוקם.
לצד העמוד שוכן מוזיאון ובו הפסל משנת 1841, לאחר שיחזור.
תרשים לבדיקת ראייה

תרשים לבדיקת ראייה הוא תרשים המשמש למדידת חדות הראייה. תרשימים לבדיקת ראייה נמצאים בשימוש של אנשי מקצוע בתחום הבריאות, כמו אופטומטריסטים, רופאים או אחיות, כדי לבדוק אנשים עם לקויי ראייה או אנשים עם חשד ללקויי ראייה. רופאי עיניים, משתמשים בתרשימים לבדיקת ראייה כדי לפקח על חדות הראייה של מטופליהם בתגובה לטיפולים שונים כמו תרופות או ניתוחים.
במהלך הבדיקה, התרשים ממוקם במרחק סטנדרטי מהנבדק. הנבדק מתבקש לזהות את הסמלים המופיעים בתרשים, החל מהסמלים הגדולים ביותר ועד הקטנים ביותר שהוא מסוגל לזהות. חדות הראייה נקבעת על פי הסמלים הקטנים ביותר שהנבדק מצליח לזהות.

תהליך הבדיקה

בתרשימי בדיקת הראייה מוצגות מספר שורות של סמלים סטנדרטיים לבדיקת ראייה. הסמלים המשתמשים לבדיקת הראייה יכולים להיות אותיות, ספרות או צורות גאומטריות. כל שורה בתרשים מציגה סמלים בגודל שונה. בדרך כלל הסמלים הגדולים ביותר נמצאים בשורה העליונה והם הולכים וקטנים בהדרגה עד לתחתית התרשים.
לפני הבדיקה הנבדק מתבקש להסיר עזרי ראייה כמו משקפיים או עדשות מגע. את הבדיקה אפשר לבצע בישיבה או בעמידה, כאשר הנבדק מוצב במרחק סטנדרטי מתרשים הבדיקה. במהלך הבדיקה, הנבדק מתבקש לזהות את הסמלים המופיעים בתרשים, החל מהסמלים הגדולים ביותר ועד הקטנים ביותר שהוא מסוגל לזהות. חדות הראייה של הנבדק נקבעת על פי הסמלים הקטנים ביותר שהנבדק מצליח לזהות.
כל אחת מהעיניים נבדקת בנפרד, כאשר העין השנייה מכוסה. ניתן לכסות את העין שלא נבדקת באמצעות כף היד של הנבדק, פיסת נייר או כל כיסוי אטום אחר.
לאדם המשתמש בעזרי ראייה כמו משקפיים או עדשות, ניתן לעשות בדיקה נוספת עם עזרי הראייה כדי לוודא שהם אכן מתקנים את חדות הראייה שלו למצב התקין.

אפשרויות חלופיות

ישנן חלופות מבוססות מחשב לתרשים בדיקת הראייה, אך הן לא היו נפוצות במיוחד לפני שהטלפונים החכמים עם רזולוציית תצוגה גבוהה ו- DPI נכנסו לשימוש נרחב. לתרשימים ממוחשבים לבדיקת הראייה יש מספר יתרונות פוטנציאליים, כמו למשל: מדידה מדויקת יותר וצמצום הטיה של הבודק.
במקרים שבהם ילדים צעירים מתקשים לשתף פעולה עם בדיקת הראייה, הבודק יכול להעריך את חדות הראייה באמצעות תשאול ההורים. למשל, האם הילד נוטה להחזיק חפצים קרוב לפנים כדי להתמקד בהם.
מריה קנטוול

ביוגרפיה

קנטוול נולדה וגדלה באינדיאנפוליס, אינדיאנה. היא גדלה בשכונה שברובה מאוכלסת על ידי אירית-אמריקאית בצד הדרומי של העיר. מוצאה הוא אירי וגרמני. סיימה תואר ראשון בממשל ציבורי באוניברסיטת מיאמי שבאוקספורד, אוהיו. ב-1983 עברה לסיאטל, וושינגטון על מנת להשתתף בקמפיין הלא-מוצלח של הסנאטור הדמוקרטי אלן קרנסטון מקליפורניה, למועמדות המפלגה הדמוקרטית ב-1984. לאחר מכן השתקעה בפרבר של סיאטל הואיל והוא הזכיר לה את העיר בה גדלה, אינדיאנפוליס.
בשנת 1986 נבחרה לחברה בבית המחוקקים של מדינת וושינגטון, וכיהנה בו עד 1993, עד נבחרה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של וושינגטון. כהונתה שם ארכה שנתיים עד 1995, לאחר הפסדה בבחירות הראשונות שלה כחברת בית הנבחרים. לאחר מכן עזבה את הפוליטיקה ועברה לעסוק בשוק הפרטי. הוצא לו משרה כסגן הנשיא לשיווק עבור חברת המחשבים "RealNetworks". בשנת 2000 הפכה קנטוול למולטי-מיליונרית נוכח מניותה בחברה.
בשנת 2000 החליטה להתמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית, והיא הביסה את יריבה מהמפלגה הרפובליקנית לאחר בחירות צמודות. ב-2006 נבחרה מחדש וכן ב-2012 וב-2018. הייתה חברה בוועדה לעסקים קטנים ובינוניים ויזמות עסקית, בשנים 2014–2015.
הצעה וקיבול

"הצעה" ו"קיבול" הם המונחים הקבועים בחוק לתיאור המערכת הנורמטיבית המרכזית היכולה להביא לשכלול חוזה בדין הישראלי. מונחים אלה מתארים, הלכה למעשה, כל התקשרות בין אנשים/תאגידים שונים אשר סיום אפשרי לה יהיה שכלולו של חוזה ביניהם. מהותן של ההצעה והקיבול, כפי שניסחה זאת הפרופ' גבריאלה שלו, היא "מפגש של הצהרות רצון".

"הצעה" ו"קיבול" בשימוש בית המשפט

כאמור, "הצעה" ו"קיבול" היא המערכת הנורמטיבית המרכזית באמצעותה החוק מתאר קשרים העשויים להביא לכדי שיכלול חוזה. עם זאת, בית המשפט יעדיף לעיתים שלא להתייחס אליהם בבואו להכריע בדין, זאת בין השאר כפועל יוצא של הקושי להבחין בין ההצעה לבין הקיבול בתוך מסגרת של משא ומתן וכתוצאה מחוסר הרלוונטיות שבביצוע אבחנה שכזו במקרים מסוימים. בחלק מהמקרים בהם ביהמ"ש לא יראה צורך לבצע את החלוקה שבין המציע לניצע הוא יעדיף לבחון את קיומם או היעדרם של רכיבי ההצעה והקיבול (כפי שפורטו לעייל). קיומם או היעדרם של אותם רכיבים הוא שיכריע במקרים הללו לגבי שאלת השתכללותו או אי השתכללותו של החוזה.

הצעה מזכה

הצעה שאין בה אלא כדי לזכות את הניצע, חזקה עליו שקיבל אותה (סעיף 7 רישא לחוק וסעיף 170 רישא להצעת חוק דיני ממונות). למרות  ששתיקה כשלעצמה אינה מהווה בדרך-כלל קיבול, שונה הדין לגבי הצעה מזכה. הצעה כזו ניתן לקבלה על- ידי העדר תגובה, מכוח חזקת הקיבול. על מנת שתחול חזקת הקיבול נדרש כי ההצעה תהא כזאת "שאין בה כדי לזכות". תנאי הכרחי לתחולת החזקה הוא העדר של חיוב לצד ההנאה שבהצעה.  מניח החוק כי כאשר ההצעה נועדה לטובתו של הניצע, גבוהה יותר ההסתברות שהוא יקבלה מאשר שלא יקבלה, ולכן אין צורך בעשיית מעשה שיש בו ביטוי חיצוני להסכמת הניצע לקבל את ההצעה. אין הוא חייב בהודעת קיבול, ולא נדרשת ממנו כל התנהגות אחרת אשר תעיד על קיבול. 
כדי שהצעה תיחשב כמזכה עליה להיות נקייה מחיובים חוזיים, בין הצדדים לחוזה לבין עצמם.
חיובים חיצוניים, מכוח החוק, אינם שוללים מהצעה את מהותה כהצעה מזכה שעליה חלה חזקת הקיבול.
חזקת הסכמה קיימת גם על חוזה לטובת צד שלישי ועל מקבל מתנה. אולם, שלא כמו לגבי חזקת קיבול והצעה מזכה, ההנאה והזיכוי של המוטב  או של מקבל המתנה יכולים להיות מלווים בחיוב. 
הסדר מסוג זה בסוגים שונים של עסקאות,  כגון עסקאות חסד בהן קיימת הסתברות גבוהה כי הניצע יסכים לקבל את טובת ההנאה.
לדוגמה- סעיף 3 לחוק המתנה הקובע: "חזקה על מקבל המתנה שהסכים למתנה, זולת אם הודיע לנותן על דחייתה תוך זמן סביר לאחר שנודע לו עליה".
הצורך במהירות

תקציר העלילה

טובי מרשל ודינו ברוסטר הם שני יריבים ותיקים על מסלולי המירוצים. כשהם מחליטים לקבוע מרוץ שיכריע מיהו הטוב ביותר, מצטרף אליהם פיט קולמן, גיסו של דינו וחברו הקרוב של טובי. במהלך המירוץ גורם דינו למותו של פיט, אך מפליל בכך את טובי, שנשלח לכלא.
כשטובי יוצא מהכלא, הוא מחליט, בעזרת צוות המוסך שלו, להביס את דינו במירוץ הנחשב ביותר, ולנקות את שמו.
דינו מנסה שוב ושוב להתנקש בטובי, ואף מצליח להרוס את הפורד מוסטנג איתה מתחרה טובי, על מנת למנוע את השתתפותו במירוץ. אמנם, טובי, בעזרת חברתו ג'וליה מצליח להגיע למירוץ, מנצח את דינו באמצעות קוניגסג אגירה ומצליח להוכיח את חפותו ואת אשמתו של דינו ברצח גיסו.

הפקה

ביולי 2012 הודיעו אולפני דרימוורקס כי יפיקו סרט המבוסס על סדרת המשחקים ניד פור ספיד של חברת Electronic Arts. בתחילה טענו כי הסרט ייצא ב-7 בפברואר 2014, ולאחר מכן נדחה מועד ההפצה ל-14 במרץ 2014.
האחים ג'ורג' וג'ון גטינס כתבו תסריט שהיה מוכן כבר באפריל 2012.
ביולי אותה שנה הוצע התפקיד הראשי תחילה לטיילור קיטש, אך בחודש אוקטובר נבחר לבסוף השחקן אהרון פול לגלם את דמותו של טובי מארשל. האודישן המקורי של פול נערך על דמותו של דינו ברוסטר, אך הבמאי וו, בהמלצת אולפני דרימוורקס ובהמלצת סטיבן ספילברג, החליט להציב אותו כשחקן הראשי.