google/wiki40b huggingface dataset:
חורבת פטיש

חורבת פטיש (בערבית: "ח'רבת פוטיס") היא חורבה גדולה ממזרח לעיר אופקים; שטחה הכולל הוא 1,000 דונם.
בתקופה הביזנטית, התקיימה בחורבת פטיש עיר ששמה פוטיס (זהו שמה בערבית; בעברית שמה הוא כמו שמו של התל - פטיש), שנזכרה גם במפת מידבא שמן המאה ה-6. ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו בחורבת פטיש הם כותרות ובסיסים של עמודים, בורות מים עתיקים, פסולת של תנורי צריפה, שרידי מבנה ציבורי, חומת אבן, כתובת גדולה המספרת על אדם שתרם תרומה נכבדת ביותר לבניית כנסייה באזור, ומערכת אגירת מים מרשימה ביותר מן התקופה הביזנטית.
בחודש נובמבר 2013 נערכו חפירות ארכאולוגיות באתר ונחשפו שכונת מגורים ושרידי יישוב, כמו גם מספר קברים.

מצודת פטיש

במהלך המאה ה-19 היו סכסוכים רבים בין שבטי הבדואים, בעיקר על רקע רעיית עדרים בשטחים בנגב הצפוני. סכסוכים אלו הגיעו לידי שפיכות דמים ולסכסוכי נקמת דם ולכן נאלץ השלטון העות'מאני להזרים כוחות צבא לאזור, ולשם שיכונם לבנות בשנת 1894 מצודה במרכז האזור הבדואי. במצודה שכנו גם כוחות מכס, משטרת גבולות, כוחות לאבטחת דרכי הסחר ומערכת שיפוט. המצודה נקראה בפי הטורקים "אלג'היר" ובפי הבדואים "קלעת אל-פוטיס" – "מצודת פטיש". המצודה כללה מבנה אבן ארוך ובו שני אולמות גדולים.
מלבד מצודת פטיש, בנו הטורקים עוד שתי מצודות: קצר א-ראשד (על גדות נחל באר שבע)] ואל-עימרה] (בקיבוץ אורים).
מתחת לשרידי המצודה, השולטת על סביבתה, מערת מחצבה גדולה מן התקופה הביזנטית. ליד האזור יש כמה בורות מים סתומים.
כל השרידים והאזור שלידם כלול בתוך שמורת נחל אופקים.
אין מוקדם ומאוחר בתורה

"אין מוקדם ומאוחר בתורה" הוא ביטוי אשר משמש פרשני מקרא רבים כאשר הם נתקלים במאורע המופיע במקרא לאחר מאורע אחר שלפי ההיגיון והסדר הכרונולוגי היה אמור להופיע לפניו.
הפירושים לפרשיות אלו הן על פי שיטת סמיכות הפרשיות. הביטוי השתרש גם בעברית המודרנית במשמעות של: אין להקפיד על סדר הזמנים והאירועים.

מקור הכלל

לכאורה, כלל זה מובא לראשונה על ידי רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי שמביא אותו בשיטתו למניית המדות שהתורה נדרשת בהן בתור המידה הל"א והל"ב. אולם, משה צוקר הראה כי ברייתא זו לא נכתבה לפני שלהי המאה ה-10, ושהיא כנראה עיבוד של מ"ט מידות שכתב ר' שמואל בן חפני בפירושו לתורה.
האזכור הראשון של הביטוי נמצא במכילתא דרבי ישמעאל, אך מופיע גם במכילתא דרשב"י, בספרי במדבר, ובתלמוד הירושלמי.
במסכת פסחים דנה הגמרא בשאלה ממתי דורשים בהלכות הפסח, ומביאה הגמרא כי הפסוק ממנו לומדים שמשה דרש בהלכות פסח בראש חודש ניסן מופיע לאחר מאורע שקרה בר"ח אייר, ועל כן מוכיח רב ש"אין מוקדם ומאוחר בתורה". ובהמשך מביאה הגמרא הסתייגות בשם רב פפא כי כלל זה שאין מוקדם ומאוחר בתורה חל רק כאשר מדובר בשני עניינים שונים שמופיעים בשני מקומות שונים בתורה, אך בעניין אחד ודאי שיש מוקדם ויש מאוחר, וכל מה שכתוב קודם גם היה קודם (בגדר "עניין אחד" נחלקו הפרשנים: לדעת רש"י, עניין אחד היינו פרשייה אחת, ולדעת רבנו חננאל עניין אחד היינו תוכן אחד).
הראשון בין הפרשנים הראשונים שהשתמש בכלל זה היה רש"י, שהרבה להשתמש בביטוי בכל פעם שנתקל בשאלה פרשנית שכזאת. כמוהו גם רבי אברהם אבן עזרא ובעל התורה תמימה. גישה זאת אומרת שהקשר בין הפרשיות הוא בעיקר תוכני ואולי אפילו חסר קשר, אך בוודאי אינו תלוי זמן.
לעומתם, הרמב"ן טען שבתורה יש סדר בין הפרשיות לפי הזמן, ולכן במקרים שבהם רש"י ואבן עזרא נטו לפרש ש"אין מוקדם ומאוחר", השתדל הרמב"ן להסביר את סדר הפרשיות בצורה שונה, לפי חשיבות או סגנון או לחלופין הסביר מדוע הסדר הכרונולוגי עצמו שונה.
הראב"ן טען שכלל זה שייך רק בחמישה חומשי תורה ולא בתנ"ך.

דוגמאות

בתחילת פרשת בהר מופיעים מספר ציוויים שניתנו למשה בהר סיני. פרשה זאת מופיעה לאחר כל הפרשיות של ספר ויקרא, שבו מסופר על בניין המשכן ועבודת הכהנים. אבן עזרא הסביר שאכן הייתה הפרשה ראויה להיכתב לפי הסדר בפרשת משפטים, אך נכתבה במיקומה כדי לחבר בין המצוות הקשורות לארץ. לעומתו, הסביר הרמב"ן שפרשה זאת אכן נכתבה במקום הראוי לה, והסיבה שנאמרה בהר סיני היא כי מדובר לאחר נתינת הלוחות השניים.
ג'יימס דוליטל

קריירה מוקדמת

דוליטל התגייס ב-אוקטובר 1917 לגייס האיתות (שקדם לחיל האוויר האמריקאי) כצוער בקורס טיס. לאחר מכן למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בפקולטה הצבאית לאווירונאוטיקה. במלחמת העולם הראשונה שימש כמדריך טיסה. לאחר המלחמה עזב את הצבא ושירת במילואים. הוא סיים את לימודיו בקליפורניה ב-1922 ואחר כך המשיך לתואר מאסטר בתעופה ב-MIT. הוא היה אחד מהטייסים הנודעים בארצות הברית, ב-ספטמבר 1922 הטיס מטוס DH-4 מפלורידה לקליפורניה עם חנייה אחת לתדלוק. על כך זכה ב-"צלב התעופה המצוין".
דוליטל סייע בפיתוח אמצעי ניווט במטוסים. ב-1929 טס בפעם הראשונה בטיסת מכשירים. בתקופה זאת עבד במספר חברות ביניהן חברת הדלק של שם השפיע על החברה ליצור דלק עם מספר אוקטן מיוחד למטוסים ששיפר את הביצועים שלהם. דוליטל חקר גם את הקשר בין תופעות פסיכולוגיות אצל טייסים והשפעתן על הראייה ותחושות התנועה.

מלחמת העולם השנייה

ב-1 ביולי 1940 חזר לשירות פעיל בדרגת מייג'ור. ב-2 בינואר 1942 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. הוא היה כבר בן 45 והתנדב לתכנן ולפקד על פעולת הפצצת טוקיו בתנאי שישתתף בה. המורל בצבא ובמדינה היה בשפל, היפנים היו בטוחים שעריהן אינן בטווח מפציצים והנשיא רוזוולט לחץ על פעולה להפצצת יפן כי היה זקוק לה כאוויר לנשימה.
דוליטל בחר את צוותי 16 מטוסי הפצצה בינוניים B-25 מיטשל. לאחר אימון הצוותים וביצוע שינויים טכניים שאפשרו למטוסים להמריא ממסלולים קצרים, הם הועמסו על נושאת המטוסים הורנט לכיוון יפן. ב-18 באפריל 1942 המריאו המטוסים ותקפו את טוקיו, קובה, יוקוהמה, אוסקה ונגויה. היפנים הופתעו ואף מטוס לא הופל. מפקד הנ"מ היפני התאבד בחרקירי. לאחר ההפצצה נחתו 15 מטוסים בסין ואחד בברית המועצות, 3 טייסים נהרגו ו-8 נשבו על ידי היפנים. דוליטל הצליח לחבור ללוחמי גרילה סיניים ולחזור לארצות הברית. הוא חשב שיינזף על כישלון הפעולה אף במקום זה התקבל כגיבור והוקפץ בשתי דרגות לבריגדיר גנרל. ההתקפה גרמה ליפנים להקצות מטוסים להגנת עריהם וכן לשינויי תוכניותיהם באוקיינוס השקט שהביאו לקרב מידווי.
לאחר זאת שימש דוליטל בתפקידי פיקוד שונים-פיקוד על חיל האוויר ה-12 בצפון אפריקה, פיקוד על כוח האוויר ה-15 בחזית הים התיכון ובינואר 1944 מונה למפקד חיל האוויר השמיני באנגליה. ב-13 במרץ 1944 הועלה לדרגת לויטננט ג'נרל, זאת הייתה הדרגה הגבוהה ביותר לקצין מילואים. הוא שינה את האסטרטגיה של טייסי הקרב באירופה בכך שאיפשר להם לתקוף שדות תעופה גרמניים בטיסות ההפצצה.

לאחר המלחמה

ב-10 במאי 1946 חזר דוליטל לחברת הדלק של בתפקיד סגן נשיא ומאוחר יותר מונה למנהל כללי. 
ב-28 בפברואר 1959 פרש משירות בחיל האוויר ושימש ראש תאגיד מעבדות החלל והנשיא הראשון של איגוד חיל האוויר שהוקם ב-1957. 
ב-25 באפריל 1985, בהיותו בן 89 קיבל בהחלטת הקונגרס, דרגת גנרל 4 כוכבים הנשיא רונלד רייגן ענד לו אותה בטקס מיוחד.
הוא נפטר בגיל 96 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
יחיאל היילפרין (רב)

יחיאל בן שלמה הַיְילְפְּרִין (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: היילפערין; כנראה ה'ת"כ, 1660 – ה'תק"ו, 1746) היה רב, ראש ישיבה והיסטוריון של תולדות ישראל. נודע בספרו "סדר הדורות".

תולדות חייו ומשפחתו

יחיאל היילפרין היה בנו של רבי שלמה היילפרין, שהיה רבה הראשי של הערים סוקולוב ולברטוב. מצד אמו היה מצאצאי המהרש"ל, וב"סדר הדורות" טוען המחבר כי בידו ספר יוחסין המונה את אבותיו דרך רש"י, עבור ביוחנן הסנדלר ורבן גמליאל ועד דוד המלך.
היה רב בהְלוּסְק שבמחוז בּוֹבּרוּיְסְק ואף כתב את תקנות החברה קדישא המקומית, שנשמרו בכתב ידו.
מאז 1711 ועד יום מותו היה רבה של מינסק וראש הישיבה שם, ואף רבה של עיר זו. התפרסם בזכות ספרו "סדר הדורות", ספר היסטורי המבוסס על מקורות מסורתיים בלבד, אם כי היה ידוע גם כתלמיד חכם וכמקובל. 
נקלע לחיכוכים עם אריה ליב בן-אשר גינצבורג ("השאגת אריה"), מייסד הישיבה במינסק; המחלוקת פשתה בין התלמידים והשלום הושב על כנו רק עם עזיבתו של האחרון.
בהתאם לצוואתו עברה רבנות מינסק לבנו משה, אב"ד דאלהינוב. 
בנו האחר, ישעיה, היה אב"ד ויטקוב, ונכדו משה, בנו של ישעיה – אב"ד ברדיצ'ב. בן נוסף היה הרב יצחק אייזיק רבה של קאיידנוב הסמוכה למינסק. בנו של הרב יצחק אייזיק, היה הרב יהודה לייב, שהוציא לאור את ספרו של סבו, סדר הדורות.
אגודת שיח ושיג

שיח ושיג - האגודה הישראלית לתרבות הדיון, היא עמותה שהוקמה בשנת 1987 על ידי ד"ר אן קירסון סברסקי. מראשיתה, פעלה האגודה להעצמת נוער ישראלי באמצעות דיבור בציבור  ודיבייט. מטרת האגודה היא לקדם את תרבות הדיבור הדיון בחברה הישראלית, ואת הדיבייט בישראל, וכן לקבוע נורמות של הידברות ודו-שיח בכל המגזרים.

רשימת יו"רים

אשר וייל היה יו"ר האגודה ב-1995, ולאחריו גיא גורצקי, ד"ר אן סברסקי ויוני כהן-אידוב. מאז 2014 ד"ר סברסקי היא יו"ר האגודה.
האגודה החלה לשלוח נציגים לתחרויות בינלאומיות לאוניברסיטאות ולבתי ספר תיכון החל משנת 1990. 
בעקבות תחרות שכזו בגלאזגו (סקוטלנד) בה השתתפה מיכל סגל, הקימה סגל מועדון סטודנטים לדיבייט באוניברסיטת חיפה, ובהמשך באמצעות סטודנטים מובילים באוניברסיטאות נוספות ברחבי הארץ, הוקמו בתחילת שנות ה-90 מועדוני סטודנטים נוספים. כשסגל עברה ללמוד לתואר שני בטכניון, היא הקימה גם שם מועדון סטודנטים לדיבייט, ואת מועדון הסטודנטים באוניברסיטת חיפה החל לנהל אורי זכאי. יובל טל בנה את המערך הניהולי ואת הכללים של מועדוני הסטודנטים, והביא לקיומה של התחרות הארצית הראשונה שנערכה באוניברסיטה העברית. 
אורי זכאי המשיך את המהלך והרהיב את הפעילות. היום ישנם מועדוני דיונים בכל האוניברסיטאות וברוב המכללות וליגה פעילה באנגלית ובעברית. בנוסף ישראל זכתה וממשיכה לזכות בתוארי אלוף בכל העולם ואירחה בחיפה את אליפות אירופה לאוניברסיטאות. 
ב-1998, אשר ווייל, אשר באותה תקופה שימש כיו"ר אגודת שיח ושיג, הביא את אליפות העולם לבתי ספר World Schools Debating Championships לירושלים שנחלה הצלחה רבה.

בוגרי שיח ושיג

בין הבוגרים הבולטים של מועדוני הסטודנטים של אגודת שיח ושיג ניתן למנות את ד"ר עו"ד מיכל סגל-ארנולד, שגריר ישראל למדינות הבלקן ומקדוניה דן אוריין, ויוני כהן-אידוב, שגם שימש כיו"ר הוועד המנהל של אגודת שיח ושיג ורבים אחרים.
טיהנהה-2

טיהנהה-2 (בסינית: 天河-2; נקרא גם שביל החלב 2) הוא מחשב-על הממוקם בגואנגג'ואו, ברפובליקה העממית של סין. הוא פותח על ידי קבוצה של 1,300 מדענים ומהנדסים, ומגיע לביצועים של 33.86 פטה פלופס.
על פי רשימת ה-TOP500 היה המחשב המהיר בעולם נכון לסוף נובמבר 2015, ונכון לפברואר 2017 הוא המחשב השני במהירותו בעולם לאחר ש-Sunway TaihuLight תפס את מקומו.

היסטוריה

הפיתוח של טיהנהה-2 תוקצב על ידי תוכנית 863, והעומדים מאחוריו היו ממשלת סין, הממשל של מחוז גואנדונג, ועיריית גואנגג'ואו. המחשב נבנה על ידי האוניברסיטה הלאומית לטכנולוגיות הגנה, ושוכלל על ידי חברת טכנולוגיית המידע Inspur.‏ Inspur ייצרה את לוחות המעגלים המודפסים, ועזרה בהתקנת ובדיקת תוכנת המחשב. תאריך היעד המקורי לסיום המיזם היה בשנת 2015, אך לבסוף הוכרז עליו בשנת 2013. ביוני 2013 החל המחשב לעבוד באופן מלא, והגיע למלוא יכולותיו החישוביות בסוף 2013.
ביוני 2013 הגיע המחשב לפסגת הדירוג של רשימת ה-TOP500 כמחשב המהיר בעולם. במקום השני היה המחשב טיטן בפער של כמחצית מיכולות הטיהנהה-2. הטיטן במחלקת האנרגיה של המעבדה הלאומית של אוק רידג' הגיע לביצועים של 17.59 פטה-פלופס, בעוד הטיהנהה-2 הגיעה ל-33.86 פטה-פלופס. ביצועי טיהנהה-2 הגבוהים החזירו את הבכורה לסין, לאחר שטיהנהה-1 היה אף הוא המחשב המהיר בעולם לתקופת מה. המוסד למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה אמר כי הניצחון של טיהנהה-2 "מסמל את רצינותה של סין לנצח במרוץ החימוש בתחום מחשוב העל". לסין יש 66 מחשבי על מתוך ה-500 הטובים ביותר, והיא שנייה מבחינת המספר רק לארצות הברית המחזיקה ב-252 מחשבים.
ביוני 2013 דורג המחשב כשישי בעולם על ידי רשימת Graph500 של מחשבי העל. על פי בדיקתם המערכת הגיעה לביצועים של 2,061 ג'יגה TEPS, בעוד המערכת המובילה IBM Sequoia הגיעה ל-15,363 ‏TEPS.
טיהנהה-2 מוקם במרכז מחשוב העל הלאומי בגואנגג'ואו.

יישומים

על פי האוניברסיטה הלאומית לטכנולוגיות הגנה, טיהנהה-2 משמש לסימולציות ניתוחים ויישומי אבטחה של הממשל בסין.
טיהנהה-2 מריץ את מערכת ההפעלה Kylin, גרסה של הפצת לינוקס שפותחה על ידי האוניברסיטה הלאומית לטכנולוגיות הגנה. ניהול משאבי המערכת מבוסס על תוכנת SLURM.
מיתולוגיה נורדית

המיתולוגיה הנורדית (ידועה גם כמיתולוגיה ויקינגית ומיתולוגיה סקנדינבית) היא שם כולל לאגדות והאמונות הקדם-נוצריות של עמי סקנדינביה. המיתולוגיה הנורדית היא הגרסה שעליה המקורות הרבים ביותר במיתולוגיה הגרמאנית.

נורנות

הנורנות, בדומה למוירות מהמיתולוגיה היוונית טוות את גורל היצורים החיים, חייו של כל אדם הוא חוט אשר נשזר לתוך אריג החיים. שלוש הנורנות, המתוארות כנשים זקנות, הן אורד (Urd), ורדנדי (Verdandi) וסקולד (Skuld), ניתן לתרגם את השמות בפשטות כ"זה אשר קרה", "זה אשר קורה" ו"זה אשר יקרה" בהתאמה. הנורנות שולטות גם בגורל האלים.

המקורות

רוב המיתולוגיה הועברה בצורה מילולית וחלקים רבים ממנה אבדו. חלקים מסוימים נרשמו ונשתמרו על ידי חוקרים נוצריים.
אדה פרוזאית (נקראת גם האדה הצעירה) היא ניסיון לרשום את כל סיפורי המיתולוגיה בצורה עיקבית. האדה נכתבה בראשית המאה ה-13 על ידי סנורי סטורלוסון, פוליטיקאי ומשורר איסלאנדי נוצרי. האדה הייתה לעזר רב למשוררים בני דורו של סנורי שכן היא תיארה את הבסיס של סיפורי העם ותחליפי שמות (Kennings) רבים. באדה זו ישנה התייחסות למספר כתבים אשר כנראה לא השתמרו. 
אדה פואטית (נקראת גם האדה המבוגרת) נכתבה כחמישים שנים מאוחר יותר. האדה מכילה 29 פואמות, מתוכן 11 עוסקות בייצורים על-טבעיים מהמיתולוגיה והשאר בגיבורים אגדיים. אדה זו נקראת המבוגרת מכיוון שתוכנה עתיק יותר, זאת אף על פי שנכתבה אחרי האדה הצעירה.
שריל לי

ביוגרפיה

לי נולדה בבוואריה להורים אמריקאים וגדלה בקולורדו.
היא למדה תקופה באוניברסיטת קולורדו ולאחר מכן עברה להתגורר בסיאטל על מנת לעבוד שם כשחקנית תיאטרון. 
יוצר הסדרה טווין פיקס, דייוויד לינץ', הציע לה להיבחן לסדרתו לאחר שהבחין בה במחזה ששיחקה, בטווין פיקס היא גילמה תפקיד כפול של לורה פלמר ושל מדי פרגוסון שהעניקו לה את מירב פרסומה. 
ב-1992 שיחקה במחזה בברודוויי לצד אל פצ'ינו. ושיחקה בסרט "ג'רזי גירל". 
ב-1998 שיחקה בסרט "ערפדים" לצד ג'יימס וודס. 
היא הייתה הבחירה המקורית לתפקיד מרי אליס יאנג בסדרה עקרות בית נואשות אך לבסוף הוחלפה בשחקנית ברנדה סטרונג. 
ב-2005 היא החלה להופיע במספר פרקים של הסדרה מגרש ביתי. 
בשנת 2010 שיחקה בדרמה "קר עד העצם" בכיכובה של ג'ניפר לורנס. בשנת 2014 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "ציפור לבנה בסופת שלג" בכיכובה של שיילין וודלי.
לי ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן דייוויד דוכובני והייתה נשואה לבנו של הזמר ניל דיימונד.
סוס פינטו

סוס פינטו (מספרדית: Caballo pío) הוא סוס עם כתמים בצבעים שונים על הגוף, אחד מהם לבן. יש לציין כי הפינטו הוא איננו גזע של סוס, וסוס מכל גזע שהוא בעל פרווה מתאימה יכול להיות פינטו.

היסטוריה

פינטו הוא נדיר יחסית, אבל הוא פופולרי, ולכן הוא הורבה בברירה מלאכותית והופיע הרבה באומנות. בהירוגליפים במצרים העתיקה נראו סוסים כאלה, ונמצאו ראיות ארכאולוגיות לסוסים כאלה גם ברוסיה העתיקה. הרנאן קורטס הביא סוסים כאלה לאמריקה, וחלקם התפראו וביותו מחדש על ידי אינדיאנים. עד היום בארצות הברית יש את מספר סוסי הפינטו הגדול בעולם.

מראה חיצוני

סוס פינטו יכול להיות שחור לבן כמו עורב אפור, לבן-ערמוני או עם 3 צבעים (טריקולור). הוא יכול להיות עם כתמים גדולים (Tobiano),

בצבע כלשהו עם כתמים לבנים קטנים (Overo)

או בעל גוף לבן עם כתם קטן יחסית בצבע אחר (Tovero).

סוס לבן לגמרי איננו נחשב פינטו.

ההבדל בין פינטו לפיינט

ההבדל בין פינטו לפיינט הוא שפיינט הוא גזע נפרד, וסוס מכל גזע שהוא בעל פרווה מתאימה יכול להיות פינטו.

סוסי פיינט הם תמיד פינטו, אבל גם סוס מגזע אחר יכול להיות פינטו.

אפלוסה

ישנם כאלה הטוענים כי סוסי אפלוסה נחשבים פינטו, אבל האיגוד האמריקאי לסוסי פינטו החליט כי האפלוסה אינם פינטו.

ברירה מלאכותית

כדי להרבות את סוסי הפינטו, מקפידים להרבות אותם בינם לבין עצמם, ויש המקפידים לא להרבות סוסים מדפוסים שונים. הקפדה זו לעיתים גורמת להם לחלות.
בוסניה (אזור)

האזור המכונה בוסניה (בשפות האזור Bosna או Босна) תופס את חלק הארי של בוסניה והרצגובינה, למעט אזור הרצגובינה שמשתרע בדרומה של המדינה, סמוך לים התיכון. מקור שמו של האזור בנהר בוסנה.

גאוגרפיה

שטחו של אזור בוסניה הוא כ-41,000 קמ"ר המהווים כ-80% מסך שטחה של בוסניה והרצגובינה. האזור משתרע ברובו בתחום רכס האלפים הדינרים ובו הפסגה הגבוהה ברכס זה (מגליצ' 2,386 מטר). בחלקו הצפוני של האזור הוא תופס את דרומו של מישור פאנוניה, ונתחם על ידי הנהרות סאווה ואונה בגבולו הצפוני ודרינה בגבולו המזרחי. מדרום לאזור בוסניה שוכן אזור הרצגובינה, ובין שני האזורים אין חיץ גאוגרפי ברור. שני האזורים יצרו ישות גאו-פוליטית מאז ימי הביניים, והמינוח "בוסניה" התייחס לעיתים קרובות לשניהם. יחד עם הרצגובינה העניקה בוסניה את שמה הן למדינה, הן לפדרציה של בוסניה והרצגובינה והן לשניים מהקנטונים המרכיבים את האחרונה. כיום שוב אין לאזור בוסניה משמעות מדינית והוא נחלק בין הפדרציה לבין רפובליקה סרפסקה.

היסטוריה

במאה ה-12 הקים באן קולין מדינה בוסנית עצמאית והחל בשנות השישים של מאה זו השתרעה ממלכת בוסניה גם על שטחה של הרצגובינה. בתקופת האימפריה העות'מאנית, החל ב-1463 ועד 1878 שמשה בוסניה כסנג'ק שכלל גם את הרצגובינה, ובשנת 1853 החל האזור כולו מכונה "בוסניה והרצגובינה".
אגם פטרישה (אלברטה)

תיירות

שבילי הליכה מקשרים בין אגם פטרישה לעיירה ג'ספר, ולאתרי תיירות סמוכים אחרים: אגם פירמיד והר פירמיד.
האגם מהווה אתר מחנאות ונופש, וכן אתר דיג, שיט בסירות ובקיאקים ואתר צלילה.
ג'ון לואיס (פוליטיקאי)

ביוגרפיה

לואיס נולד בטרוי, אלבמה, כבנם של וילי לבית קרטר ואדי לואיס. היה לו גם אח חירש בשם אדוארד, יחד עם עוד חמישה אחים ושלוש אחיות. הוא גדל במחוז כפרי באלבמה.
לואיס היה הצעיר שמבין חבורת ה"ביג 6" , וכיהן כיושב ראש הארגון המרכזי של התנועה לזכויות אזרח בשנים 1963–1966. הוא צעד וצולם בתמונות עם מרטין לותר קינג. כחלק ממאבקו לקח חלק בהמצעדים מסלמה למונטגומרי ב-1965.
לאחר התמודדות לא מוצלחת לבית הנבחרים ב-1977, נותר ללא עבודה ועם חובות, ולכן קיבל משרת עבודה בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר. בהמשך נבחר לשרת כחבר במועצת העירייה של אטלנטה ב-1981.
בהמשך התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית, מטעם המחוז ה-5 של ג'ורג'יה, לאחר שחבר הקונגרס המכהן שייצג מחוז זה החליט להתמודד לסנאט. לואיס הביס את יריבו הרפובליקני ברוב גדול ונבחר למשרה זאת. הוא נבחר מאז 15 פעמים לכהונות נוספות כחבר בית הנבחרים.
לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית, בינואר 2017, ציין לואיס כי הוא אינו רואה בו נשיא לגיטימי בשל התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 לטובתו, מבצע חשאי אותו חשפה והצהירה קהיליית המודיעין האמריקאי. הערתו הובילה להחלפת עלבונות בין השניים.
היה נשוי לליליאן מיילס משנת 1968 ועד למותה ב-2012. נולד להם ילד אחד.
בשנת 1999 זכה בפרס אניספילד-וולף על ספרו Walking with the Wind: A Memoir of the Movement. ב-2011 העניק לו נשיא ארצות הברית ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית.
לואה

היסטוריה

בשטחה של לואה נמצאו מספר שרידים מתקופת האבן החדשה, תקופת הברונזה ומהתקופה הרומית, אך למעט מספר קברים, הם הושמדו בעת פיתוחה של העיר במאה ה-20. בימי הביניים הייתה לואה כפר קטן ובשנים 1419-1420 התגוררו בה ובסביבתה 160 איש בלבד, רובם חקלאיים ובנאים. בשנת 1492 כבר נצבה בכפר קפלה קטנה שהוקדשה לאנדראס הקדוש, הקדוש המגן של לואה עד היום, וזו הוחלפה בכנסייה גדולה יותר בין השנים 1539-1542. ב-15 ביוני 1636 הייתה העיר לרובע כנסייתי, ועשור שנים לאחר מכן, ב-1646, כבר התגוררו בה 1,082 תושבים. הכנסייה הקיימת הוחלפה בכנסייה שלישית שהוקמה בין 1670 ל-1686, והורחבה בין 1693 ל-1737. בשנת 1676 צנחה אוכלוסיית העיר באופן קיצוני בשל מגפת הדבר שפקדה את מלטה, אך מאז 1830 היא גדלה באופן הדרגתי. 
בין השנים 1937-1940 הוקם נמל התעופה בלואה, והצטרף לשני שדות התעופה האחרים באי - האחד בטא' אלי צפונית-מערבית ללואה, והאחר בחאל פאר דרומית-מזרחית לה. שלושת השדות ספגו הפצצות אוויריות כבדות במהלך מלחמת העולם השנייה, ולואה חרבה לחלוטין. גם כנסיית הרובע נהרסה, אך נבנתה מחדש בין השנים 1945-1954, והוקדשה מחדש ב-26 בספטמבר 1962. הנמל התופס את רוב שטחה של העיר, ביסס את מעמדו כנמל התעופה המרכזי במדינה עם הקמת טרמינל נוסעים חדש ב-1958 ועם סגירתם של שני השדות האחרים. הוא משמש כמקור תעסוקה, ומשרדי אייר מלטה, חברת התעופה הלאומית של מלטה, שוכנים בו.

העיר כיום

בכל שנה נחגגת הפסטה המקומית ביומו של אנדראס הקדוש, החל ביום ראשון הראשון של חודש יולי (יום החג של הקדוש על פי הכנסייה הקתולית הוא ה-30 בנובמבר). צלב אנדראס הקדוש מופיע בסמלה של העיר, וסיסמתה היא "אורס פרוספיקיו" ("Oras Prospicio" - "צופה בים" בלטינית), למרות שהעיר איננה גובלת בו.
קופ (שווייץ)

סיקור

קבוצת קופ ממוקמת בשווייץ ופועלת בתחום הקמעונאות, הסיטונאות והייצור. קופ מפעילה פורמטים של חנויות בענפי המזון, מוצרים שאינם מזון ושירותים. יחד עם Transgourmet Holding AG, קופ הוא העסק השני בגודלו באירופה בעסקאות במזומן, סחורות ואספקה סיטונאית. בסך הכל, לקבוצת קופ יש כ-2,000 חנויות קמעונאות בשווייץ ו-124 שווקים בשווייץ ובמדינות אחרות באירופה. לקבוצת קופ יש כוח עבודה של כ-80,000 איש, כאשר 54,000 מהם עובדים בשווייץ.

היסטוריה

בשנת 1864 הקים תעשיין הטקסטיל ז'אן ג'ני-רפל את הקואופרטיב הצרכני הראשון של שווייץ, בשוונדן שבקנטון גלרוס. במהלך השנים הבאות הופיעו הבמדינה חברות שיתופיות רבות אחרות. בשנת 1890 חברו רבים מהם על מנת להקים את איגוד הצרכנים השווייצרים (Verband Schweizerischer Konsumvereine). בשנת 1969, שמו שונה לשם הנוכחי, קואופרטיב קופ (Coop Genossenschaft). 
בשנת 1927 הקימו איגוד הצרכנים השווייצרים והפדרציה השווייצרית לאיגודים מקצועיים את הבנק המרכזי השיתופי (Genossenschaftliche Zentralbank). הוא הפכה לחברת מניות בשנת 1970, ובשנת 1995 שמה שונה לבנק קופ (Banque Coop, Banca Coop). בשנת 1999 הפך בזלר קנטונלבנק לבעל המניות המהותי. ב-19 במאי 2017, התחייב המוסד לבצע מיתוג מקיף מחדש והפך לבנק קלר (Banque Cler, Banca Cler).
רוסלאן חסבולטוב

רוסלאן אימרנוביץ' חסבולטוב (ברוסית: Руслан Имранович Хасбулатов, בצ'צ'נית: Ӏимранан кIант Хасбулатов Руслан; נולד ב-22 בנובמבר 1942) הוא פוליטיקאי וכלכלן רוסי ממוצא צ'צ'ני. 
כיהן כיו"ר הסובייט העליון של רוסיה מה-10 ביולי 1991 ועד ה-4 באוקטובר 1993. הסובייט העליון תפקד בתור הפרלמנט הרוסי מאז התפרקות ברית המועצות ועד הקמת הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית.

חייו

חסבולטוב נולד בכפר טולסטוי-יורט, ליד גרוזני, בירת צ'צ'ניה. הוגלה בילדותו יחד עם אמו לקזחסטן במסגרת הגליית הצ'צ'נים, שעליה החליט סטלין. אביו, שהיה על ערש דווי נשאר מאחור ונפטר בסמוך להגליית המשפחה.
ב-1962, לאחר שהשלים את חוק לימודיו באלמה-אטה (כיום אלמטי), עבר חסבולטוב למוסקבה, שם למד משפטים באוניברסיטת מוסקבה היוקרתית. ב-1966, לאחר סיום לימודיו, הצטרף למפלגה הקומוניסטית. במקביל המשיך את לימודיו בנושאי כלכלה של מדינות קפיטליסטיות, ובין 1970 ל-1980 קיבל תארים אקדמאיים נוספים. במהלך שנות ה-70 וה-80 פרסם מספר ספרים בנושאי כלכלה ומסחר בינלאומיים.
בשנות ה-80 המאוחרות החל לעבוד בצמידות לכוכב העולה בוריס ילצין. בשנת 1990 נבחר לקונגרס הנגידים העממי הסובייטי. היה מנאמני ילצין בהתנגדות לפוטש ב-1991. באוגוסט אותה שנה פרש מהמפלגה וב-29 באוקטובר נבחר ליו"ר הסובייט העליון של הפדרציה הרוסית. היה בין מובילי המשבר החוקתי ברוסיה ברוסיה בשנים 1992-1993 שהסתיים בפיזור הסובייט העליון. לאחר הפיזור נעצר אך שוחרר לאחר מספר חודשים.
במחצית שנות ה-90 היה פעיל בניסיונות למצוא פתרון למשבר בצ'צ'ניה. משנת 1994 מלמד באקדמיה לכלכלה על שם פלחאנוב במוסקבה. בשנת 2003 הכריז על רצונו לרוץ לבחירות לנשיאות רפובליקת צ'צ'ניה אך לבסוף לא התמודד.
טיילת יפו

טיילת יפו היא טיילת המקשרת בין פארק צ'ארלס קלור מצפון לנמל יפו מדרום.
חלקה הדרומי של הטיילת, לאורך רחוב רציף העלייה השנייה ומתחת לגבעת יפו, קרוי "טיילת חומות הים", ובו סימון של תוואי חומת יפו הקדומה. הטיילת פותחה על ידי חברת "אתרים" בהשקעה של 6 מיליון ש"ח. הפיתוח והשיקום כללו, בין היתר, עבודות תשתית, ריצוף, חשיפת החומה העתיקה של יפו בתאום עם רשות העתיקות, תאורה, הקמת ספסלים, בניית מעקה ים חדש המתאים לדייג, ושיפוץ קיר בניין המשטרה הקודם. טיילת חומות הים של יפו העתיקה משתרעת על שטח כולל של כ-6,000 מ"ר. לצידה שוכנים מנזר ניקולאס הקדוש הארמני ומסגד הים.
החלק הצפוני של הטיילת מכונה "טיילת השער ליפו". טיילת זו מובילה לתל אביב ושמה סמלי. היא מקבילה לרחוב נחום גולדמן שממזרח לה ולאורכה מספר מסעדות ובתי קפה. הטיילת נחנכה בשנת 1999 ואורכה כ-350 מטר.
ג'ון דרמאני מהאמה

ג'ון דרמאני מהאמה (John Dramani Mahama; נולד ב-29 בנובמבר 1958) הוא פוליטיקאי גאנאי, שכיהן כנשיא גאנה מיולי 2012 עד ינואר 2017.
מהאמה הוא בעל השכלה אקדמית בתקשורת ובהיסטוריה, ופרסם מאמרים בעיתונות.
כיהן כחבר הפרלמנט בגאנה מ-1997 עד 2009. בשנים 1998-2001 כיהן כשר התקשורת. ב-2009 התמנה לסגן נשיא גאנה, ולאחר מות הנשיא ג'ון אטא מילס ביולי 2012, הושבע כנשיא במקומו, בהתאם לחוקת גאנה. בבחירות שנערכו בדצמבר 2012 ניצח את ננה אקופו-אדו בפער של כ-3%. מהאמה התמודד בפעם נוספת על התפקיד בדצמבר 2016, שוב מול אקופו-אדו, אך הפעם הפסיד, בפער של כ-10%.
נשוי מ-1963 ללורדינה אפה, ולהם שבעה ילדים. מהאמה הוא נוצרי ודובר שש שפות. 
מהאמה כתב מספר מאמרים בעיתונים אפריקאים ובינלאומיים. ב-2012, מספר שבועות לפני מינויו כנשיא, פורסם ספר זכרונותיו של מהאמה, "My First Coup d'État and Other True Stories From the Lost Decades of Africa", "ההפיכה הראשונה שלי ועוד סיפורים אמיתיים מהעשורים האבודים של אפריקה".
האלגוריתם של פרים

האלגוריתם של פרים הוא אלגוריתם חמדן המשמש למציאת עץ פורש מינימלי בגרף ממושקל לא מכוון. האלגוריתם פותח לראשונה בידי המתמטיקאי הצ'כי וויטייך ירניק בשנת 1930 ובאופן בלתי תלוי בידי רוברט פרים בשנת 1957 ובידי אדסחר דייקסטרה בשנת 1959.
האלגוריתם מתחיל את בניית העץ מקודקוד פתיחה שנבחר באופן שרירותי. בכל צעד האלגוריתם מוסיף לעץ את הצלע בעלת המשקל המינימלי מבין אלה היוצאות מקודקודי העץ ולא סוגרות מעגל.
בעת מימוש האלגוריתם נעשה שימוש בערימה שמתוכה מוציאים בכל פעם את הצלע המינימלית. אם משתמשים בערימה בינארית סיבוכיות האלגוריתם תהיה  (כאשר  הוא מספר הקשתות ו- הוא מספר הקודקודים). ניתן לשפרה מעט באמצעות שימוש בערימת פיבונאצ'י ולהגיע ל-.
באופן כללי היעילות של האלגוריתם של פרים טובה מזו של האלגוריתם של קרוסקל. למרות זאת, אם הקלט כבר ממויין לפי משקלי הקשתות או כאשר ניתן למיין אותם בזמן ליניארי, אזי האלגוריתם של קרוסקל יהיה מהיר יותר עם זמן ריצה של .
COMMAND.COM

COMMAND.COM היא תוכנית בפורמט COM המהווה את המעטפת הסטנדרטית המסופקת עם מערכת ההפעלה DOS. מעטפת זו מבוססת על ממשק שורת פקודה. בהגדרתה, המעטפת אחראית על ממשק המשתמש ואיננה חלק מליבת מערכת ההפעלה. עם זאת, היא חלק אינטגרלי מהמערכת. באופן עקרוני, ניתן להחליף את COMMAND.COM במעטפות של יצרנים אחרים, אך בפועל לא היו נפוצות מעטפות כאלה. תוכנות שסיפקו ממשק משופר (כמו נורטון קומנדר) היו קיימות אמנם, אך הן פעלו מעל COMMAND.COM ולא במקומה.
הקובץ COMMAND.COM מופעל בסיומו של תהליך האתחול (boot) על ידי SYSINIT, מודול האתחול של DOS. הוא נטען לזיכרון מעל ליבת המערכת (הקובץ MSDOS.SYS או IBMDOS.COM, בהתאם ליצרן: מיקרוסופט או IBM, בהתאמה) ומבני הנתונים שלה.

הפקודות הפנימיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.