יצחק שאולי

יצחק שאולי (נולד ב-25 בינואר 1935) הוא במאי ועורך טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.

ביוגרפיה

יליד ארגנטינה. בהיותו בן 13, עלה עם משפחתו לארץ ישראל. שאולי הוא דודו של במאי הקולנוע איתן גרין. 
את שירותו הצבאי עשה בלהקת הנח"ל בתוכניות "עד מאה ועשרים" ו"צריך לחיות", בהן השתתפו גם יהורם גאון, אריק איינשטיין, עליזה רוזן ויוסי פרוסט. במסגרת התוכנית "צריך לחיות" כיכב במערכון "הנידון למחבוש ברח" שנכתב על ידי אפרים קישון.
עם סיום שירותו הצבאי, שימש מספר שנים כמורה מחנך ובמקביל, כמבקר קולנוע בעיתון "מעריב לנוער".
בשנת 1962 נסע בשליחות לברזיל, שם למד בבית הספר לקולנוע מטעם משרד החוץ הברזילאי, בהנהלתו של הבמאי השוודי ארנה סוקסדורף.

משחק

לאחר חזרתו ארצה, שיחק שאולי במספר הצגות: "הטיירה" (1965) בבימוי נעמי פולני (תיאטרון "פשוש"), יחד עם ליאור ייני ועליזה רוזן; בקומדיה "הזוג המוזר" (1967) בבימוי ראובן מורגן ("תיאטרון "בימות"), לצידם של השחקנים בומבה צור וגדעון זינגר, וב"עלי כינור" (1968) בבימויו של אברהם ניניו (תיאטרון הבימה), לצידם של נסים עזיקרי ורפאל קלצ'קין.
בשנת 1972 שימש כעוזר במאי וכשחקן בסרטו של אברהם הפנר, "לאן נעלם דניאל וקס".

מגיש רדיו וטלוויזיה

בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים הגיש שאולי את תוכנית הרדיו "הצגה שלישית" בגלי צה"ל, וחלק מסדרות תוכנית הטלוויזיה "מסך גדול מסך קטן" העוסקת בענייני קולנוע.

בימוי בטלוויזיה

את עיקר פרסומו עשה שאולי בעבודתו בטלוויזיה הלימודית ובערוץ 1, שם ביים את תוכניות "גם אנו שופטים" (1978), "מצב משפחתי", "ליד עריסת הקולנוע" (בהנחיית יהורם גאון), סדרת הנוער "לא כולל שירות" בהשתתפות להקת צעירי תל אביב (1993-1990) והסדרה הקומית "חצי המנשה" (1996).
בין התוכניות שביים, בולטת "זהו זה". התוכנית שודרה בין השנים 1978 ו-1998 והפכה לקאלט ישראלי. בתחילה ביים את הפינות "נוח בר מוח" עם ספי ריבלין ושולה חן, "סערה בכוס תה", פינת הלשון עם תיקי דיין וספי ריבלין. בהמשך, החל לביים ולערוך תוכניות. ביים את הפרקים : "סופר בפולנית", "החיידק המזמר", "טופסיו", "כיפה אדומה", "ג'יימס בונד", "צ'ארלי צ'פלין", "השמן והרזה" ו"חברת החשמל".
בשנים 1983-1986, יצר, יחד עם המפיקה רישה טירמן, את הסיטקום הישראלי הראשון "קרובים קרובים", אותו גם ביים ובו השתתפו, בין היתר, חנה מרון, יהורם גאון, תיקי דיין, לאורה ריבלין ואילן דר. הסדרה זכתה להצלחה עצומה ובפרס כינור דוד.
בתחילת שנות האלפיים ביים שאולי אופרות סבון טלוויזיוניות: בשנת 2000 ביים את הטלנובלה "לגעת באושר", לאחר מכן, את "לחיי האהבה" (2002), "משחק החיים" (2003), "מיכאלה" (2004) וב-2008, את "המקום".

בימוי בתיאטרון

את דרכו כבמאי תיאטרון החל שאולי במסגרת עצרות וחגים בקיבוצים. בהמשך, ביים את הצגות היחיד "פרחים לעכבר לבן" ו"קהיר, פברואר 78" (מבוסס על הספר "דוד אוגוסט, קהיר פברואר") בהשתתפות השחקן אלכס פלג. בתיאטרון לילדים ולנוער ביים את "ועכשיו כולם ביחד" - סדרת מחזות תיאטרון מאת מרים קיני. בתיאטרון החאן הירושלמי ביים את ההצגה "אתה קולט אותי?" (1990) ובתיאטרון "הבימה" מחווה ל"רביעיית מועדון התיאטרון". בנוסף ביים את הצגת הבידור "חגיגות סיום רוטציה" בהשתתפות טוביה צפיר ; "האגף הסגור" עם טוביה צפיר ויואב צפיר והצגת היחיד של רבקה מיכאלי "בת 26 פעם שנייה". בשנת 1983 ביים את "ימי בנימינה", מופע משיריו של אהוד מנור.
בעשור השני של המאה ה-21 מביים שאולי בתיאטרון היידישפיל. במסגרת זו ביים את הקומדיה "הזכייה הגדולה" מאת שלום עליכם, "המגילה" על פי שירי איציק מאנגר, "געבירטיג", "אמא יהודייה ב-10 שיעורים", "בעלת הארמון" מאת לאה גולדברג, "כוכבים נוצצים" (אשר זכתה לפרס הצגת הבידור של השנה), "ספסל הזהב", "שירת חב"ד" ו"החיים על פי בודו".

ב-13 ביולי 2010, בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה, הוענק לו פרס על מפעל חיים.