google/wiki40b huggingface dataset:
ברט בכרך

קורות חיים

ברט בכרך נולד בקנזס סיטי, מיזורי, אולם גדל בניו יורק, שם סיים את לימודיו בתיכון פורסט הילס (רובע קווינס) בשנת 1946. בנם של אירמה (נולדה כאירמה פרימן) מורה למוזיקה, ומרק "ברט" בכרך, בעל טור בעיתון. בכרך למד מוזיקה באוניברסיטת מקגיל אצל הלמוט בלום, בבית הספר למוזיקה מאנס וכן ב"אקדמיה למוזיקה של המערב" בקליפורניה. בין מוריו להלחנה: דריוס מיו, הנרי קאוול, בוהוסלב מרטינו ונדיה בולאנז'ה. לאחר פרישתו מהצבא עבד כפסנתרן, כשהוא מופיע לעיתים בסולו ולעיתים כמלווה לזמרים כגון ויק דאמון, פולי ברגן, סטיב לורנס, האחים איימס ופולה סטיוארט (שלימים הייתה לאשתו הראשונה). מאמצע שנות ה-50 עד 1961 קיים בכרך סיורי הופעות, הן כאמרגן והן כפסנתרן, ומאוחר יותר כמוביל הרכב עם מרלן דיטריך.
בשנת 1957 פגש את התמלילן האל דייוויד במשרדי בניין בריל המפורסם בתעשיית המוזיקה בניו יורק. השניים ביססו מאז שיתוף פעולה ארוך שנים והפיקו כבר באותה שנה את להיטם המשותף הראשון "הסיפור של חיי". ולאחר זמן קצר גם את "רגעי קסם", בביצועו של פרי קומו שהגיע בפברואר 1958 למקום הרביעי במצעד האמריקאי ולמקום הראשון במצעד הבריטי, שם החליף במקום הראשון את "הסיפור של חיי".
בשנות ה-60 המוקדמות כתב בכרך מעל 100 שירים עם דייוויד. לאורך שנות ה-60 פעל צמד הכותבים במקרים רבים יחד עם הזמרת דיון ווריק, זמרת בוגרת קונסרבטוריון שהשניים חשבו עליה כמבצעת בעת כתיבת יצירותיהם. שיתוף הפעולה ביניהם הוליד את אחד הצוותים המצליחים ביותר בתולדות המוזיקה הפופולרית. במשך אותן שנים ביצעה ווריק 38 שירים פרי עטם שנכנסו למצעד בילבורד הוט 100; מהם תשעה ב"עשרת הגדולים". במשך אותן שנים שיתף בכרך פעולה גם עם התמלילן בוב היליארד וגם איתו היו לו מספר להיטים.
במשך שנות ה-60 וה-70 היו עוד מבצעים נוספים שפרסמו להיטים רבים פרי עטם של דייוויד ובכרך. ביניהם: דסטי ספרינגפילד, סילה בלאק, השירלז, הביטלס, הקרפנטרס, אריתה פרנקלין, אייזיק הייז, בי ג'יי תומאס, טום ג'ונס ואנגלברט המפרדינק.
השירים של בכרך אומצו על ידי זמרי הג'אז הוותיקים, כמו סטן גץ, קאל ג'יידר ווס מונטגומרי. השיר "My Little Red Book" של הצמד, שהוקלט במקור על ידי מנפרד מן עבור הסרט ?What's New, Pussycat, הפך לסמל רוק.
בכרך הלחין ועיבד את הפסקול לסרט "קזינו רויאל" (פרודיה על סרטי ג'יימס בונד) שיצא למסכים ב-1967 וכלל את הלהיטים "The Look of Love", בביצועה של דאסטי ספרינגפילד ואת נעימת הנושא שבוצעה על ידי הרב אלפרט והטיחואנה בראס. ב-1968 שיתפו דייוויד ובכרך פעולה עם המפיק דייוויד מריק במחזמר "Promises, Promises" שהניב שני להיטים; נעימת הנושא והשיר "I'll Never Fall in Love Again" שבוצע על ידי דיאן ווריק. שנת 1969 היוותה שיא נוסף עבור צמד המחברים כשזכו עם הלהיט "טיפות הגשם ממשיכות ליפול על ראשי" (Raindrops Keep Falling on My Head), מתוך הסרט "קיד וקאסידי" שזכה בפרס האוסקר לשיר הטוב ביותר ונעימת שיר הנושא לסרט ארתור שזכתה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.

סגנון

את המוזיקה של בכרך מאפיינים מהלכי אקורדים יוצאי דופן, תבניות רתמיות סינקופטיות, פיסוק לא-סדיר, מודולציות תכופות ושינויי משקל חריגים. בכרך הוא המעבד, המנצח ושותף להפקה של רוב יצירותיו המוקלטות.
דוגמה לשימוש הייחודי שלו במשקל משתנה נמצאת ב"הבטחות, הבטחות" (מתוך המוזיקה למחזמר הנושא אותו שם). סגנונו נקשר לעיתים עם צירופים אינסטרומנטאליים מסוימים, שנראה כי יש, או היתה, לו העדפה אליהם, ובכלל זה השימוש הבולט בפלוגלהורן ביצירות כמו "Walk on By", "ניקי" ו"טולדו".
סופי מצ'טנר

ילדותה

מצ'טנר נולדה בחולון לפיודור סוטניקוב וקסניה מצ'טנר, שני עולים מברית המועצות לשעבר. הוריה התגרשו בצעירותה ומצ'טנר ושני אחיה הקטנים נשארו לגדול בחולון, אצל אמם. למדה בגימנסיה למדעים ולאומנויות על שם חיים הרצוג שבחולון.
באפריל 2019 התגייסה לצה"ל.

קריירה

ראף סימונס, המעצב הראשי לשעבר של בית אופנת העילית הצרפתי "דיור", פגש את מצ'טנר באקראי בחנות של החברה בפריז, לשם הגיעה יחד עם הסוכנת הישראלית שלה. הוא החליט להחתים אותה בסוכנות הדוגמנות שלו תמורת סכום של כמיליון שקלים לשנה. ביולי 2015 פתחה את תצוגת האופנה לעונת הסתיו של המותג, כשהיא לבושה בשמלה לבנה שקופה. לאחר הופעתה, נשמעו ביקורות רבות על גילה הצעיר ועל חוסר ההתאמה בינו ובין המראה המיני ששידרה הופעתה.
באוקטובר פתחה בפעם השנייה את תצוגת האופנה של המותג בשבוע האופנה בפריז. באותו חודש הודיע סימונס על עזיבתו את בית האופנה "דיור", ועתידה של מצ'טנר בחברה לא היה ברור. במהלך חודש ינואר 2016 הוחתמה על חוזה לשנה נוספת, זכתה לקמפיין ראשון בו הוצגה אופנת אביב-קיץ ונבחרה להוביל את קמפיין משקפי השמש שעלה בהמשך השנה.
ב-2018 הובילה (לצד הדוגמנית האמריקאית קאיה גרבר) את הקמפיין הבינלאומי לבשמי דייזי מבית "מארק ג'ייקובס".
שימשה כדוגמנית של "זארה", "טופשופ", "H&M", "טומי הילפיגר", "ראלף לורן", "אלי סאאב", ו"פקטורי 54".
כיכבה על השערים של כתבי העת והמוספים הישראליים: "בלייזר", "מעריב סגנון", "GO Style", "שישבת", "שארם" (ברוסית), "לאשה", ו"לאשה סטייל" (לצד דורית רבליס), "את", ו-"TLV Fashion Magazine" (לצד אסתי גינזבורג, שלומית מלכה, לירז דרור, וניבר מדר).
מחוץ לישראל, הופיעה על שערי המגזינים: "דיור", "ווג" (אוקראינה), "Telva" (ספרד), "Elle" (צרפת), "RUSSH" (אוסטרליה).

חיים אישיים

מאז 2017 היא במערכת יחסים עם תומר טליאס.
ספקא דרבנן לקולא

מקור הדין וטעמו

בתלמוד בבלי מובא במקרה שאדם שאל שני חכמים שאלה הלכתית, חכם אחד אסר והשני התיר, דעת תנא קמא יש לפסוק הלכה כמו דעת הגדול בחכמה שבין שניהם. אולם דעתו של רבי יהושע בן קרחה שיש להבחין בין איסורי דאורייתא לבין איסורי דרבנן, ובאיסור דרבנן הולכים לקולא - על אף גדלותו של החכם האוסר. דבריו נפסקו להלכה.
היו שנים, אחד מטמא ואחד מטהר, אחד אוסר ואחד מתיר, אם היה אחד מהם גדול מחבירו בחכמה ובמנין - הלך אחריו, ואם לאו - הלך אחר המחמיר; ר' יהושע בן קרחה אומר: בשל תורה הלך אחר המחמיר, בשל סופרים הלך אחר המיקל. א"ר יוסף: הלכתא כרבי יהושע בן קרחה.
— תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ז', עמוד א'
ישנם הגורסים כי הטעם לכך שיש להקל בספק דרבנן, הוא שמלכתחילה תקנו רבנן את הלכותיהם רק במקרה של וודאי. אך במקרה של ספק אין תקנה.

הגדרת הדין

דנו האחרונים מה יהיה הדין באדם שהסתפק באמצע תפילת שמונה עשרה באיזו ברכה הוא אוחז:
בספר חיי אדם כתב שיש לו לעבור לברכה שיודע שאותה בוודאי לא בירך ומשם ימשיך הלאה, שהרי - תפילה היא מדרבנן וספק דרבנן הוא לקולא. 
לעומתו כתב הרב יעקב ישראל קנייבסקי בספרו קהילות יעקב חולק ואומר שכיוון שישנו כלל בתפילת שמונה עשרה שברכות מעכבות זו את זו ממילא אם יסתמך כאן על הכלל שספק דרבנן לקולא, שמא לא אמר כמה ברכות ודילג עליהן וממילא תהא כל תפלתו לבטלה. 
הרב אלישיב מסביר את מחלוקתם בצורה זו: אם ספק דרבנן לקולא פירושו שנפסק הדין שאין צורך לקיים את אותו הדין, אמנם יצדק הקהילות יעקב. אך אם פירוש הדין הוא שכיוון שיש ספק זה נחשב כאילו קיים את הדין ואין צורך לקיימו שנית, יצדק החיי אדם.
רכבת הדינוזאורים

עלילה

העלילה מספרת על דינוזאור קטן בשם באדי, היוצא בכל פרק עם משפחתו הפטראנודונים ברכבת קסומה, כדי לחקור תופעות שונות בעולם.
תיק אדום לקאלן

עלילה

דויד קאלן, בעברו רב-טוראי בקומנדו הבריטי שלחם במלאיה ולאחר מכן איש הביון הבריטי ומתנקש בשירות המחלקה האחראית על סילוקם של גורמים בלתי-רצויים ב-MI5, שבראשה עומד צ'ארלס האנטר, פרש מן השירות. קאלן שפרש לאחר שמצפונו העיק עליו בשל חיסול שביצע נקרא לחזור לשירות על ידי האנטר, שמטיל עליו להתנקש בחיי שניידר, סוחר נשק גרמני הפועל מבריטניה. שניידר מכר נשק למורדים באינדונזיה שפועלים כנגד הממשלה, בניגוד לאינטרס של הממשלה הבריטית, ועל כן יש להורגו.

עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה

הספרים, ובכלל זה ספר זה, עובדו לסדרת טלוויזיויה על ידי ה-Thames Television אשר שודרה ב-ITV בין השנים 1967–1972. בשנת 1974 עובד הספר לסרט קולנוע. את דמותו של קאלן, איש השירות החשאי הבריטי, בסדרה ובסרט גילם השחקן אדוארד וודוורד.
צילום תעופה

צילום תעופה הוא תת-סוגה בצילום המתמקדת בצילום כלי טיס שונים, ובפרט בצילום תעופה צבאית. הצילום יכול להתבצע הן מהקרקע (בדרך כלל תיעוד של המראות ונחיתות, ולעיתים גם תיעוד של צוותי הקרקע בעת שהם מטפלים בכלי הטיס) והן מהאוויר כאשר הצלם טס בעצמו בכלי טיס. צילום תעופה נעשה למטרות שונות: אמנות, תיעוד חדשותי, תיעוד דוקומנטרי, יחסי ציבור, פרסום ומסחר (כגון מכירת פוסטרים של מטוסי קרב), סרטי קולנוע תיעודיים או עלילתיים, ואף כתחביב.
נושאים פופולריים בצילום תעופה הם צילום מטוסי קרב, צילום אווירובטיקה וצילום נחיתות והמראות של מטוסי נוסעים. בדרך כלל, כדי לצלם כלי טיס - ובעיקר כלי טיס צבאיים - נדרשים אישור ביטחוני וקשרים עם חיל האוויר. האישור נדרש הן מטעמי צנזורה וביטחון מידע, והן פשוט לקבלת גישה לכלי הטיס שכן פעילותם נעשית בדרך כלל רחוק מהשטח המותר לגישה לאזרח הפשוט. לעיתים מבוצע הצילום על ידי החיילים עצמם, ובפרט טייסים ואנשי צוות אוויר.
נושא פופולרי נוסף, בעיקר בקרב חובבים, הוא צפייה, תיעוד וצילום של מטוסי נוסעים הממריאים ונוחתים בנמלי תעופה אזרחיים. החובבים, המכונים "ספוטרים", בודקים בלוח ההמראות והנחיתות מתי ממריא ונוחת מטוס מסוים (כולל מספר זנב ספציפי) ומחכים במיוחד כדי לצלמו. הם יוצרים אוסף תמונות וקטלוג של מטוסים רבים, המזוהים לפי שמם ומספר הזנב שלהם. בנוסף, נוסעים הממתינים לטיסתם נוהגים לצלם כלי טיס בשדה התעופה דרך חלון הטרמינל ולעיתים גם דרך חלון המטוס בעת שהוא מתכונן להמראה או נחיתה.
בישראל צילום תעופה הוא נפוץ ופופולרי, בעיקר בזכות הרקע הצבאי של רוב האזרחים והמוניטין הגבוה של חיל האוויר הישראלי. בין צלמי התעופה הבולטים בישראל נמנים ניר בן-יוסף ויששכר רואס.
סטרונציום

תכונות

סטרונציום הוא מתכת צהבהבה ופעילה מאוד מבחינה כימית. הוא מגיב באוויר ולכן לא נמצא בטבע בצורתו החופשית, אלא בצורת מינרלים כמו סרונטיאנטיט וסלסטיט. רך יותר מסידן וכאשר בא במגע עם מים הוא מגיב ויוצר סטרונציום הידרוקסיד (Sr(OH)₂) וגז מימן. בבעירתו באוויר הוא יוצר תחמוצת סטרונציום (SrO) ובטמפרטורה שמעל 380 מעלות צלזיוס נוצר אף סטרונציום חנקתי (Sr₃N₂).

היסטוריה

ב-1790 אדייר קרואופורד (Adair Crawford) זיהה את המינרל סרונטיאנטיט בתור צורה שונה למינרל בריום וקרא לו על שם העיר הסקוטית "סטרונטיאן". סטרונציום בודד לראשונה על ידי סר האמפרי דייווי (Sir Humphry Davy) ב-1808 בעזרת אלקטרוליזה.

צורה בטבע

סטרונציום מהווה בטבע כ-0.034% מהסלעים הוולקנים, בעיקר בצורת SrSO₄ וSrCO₃. ניתן להכין סטרונציום מתכתי באלקטרוליזת סטרונציום כלורי (SrCl₂) ואשלגן כלורי (KCl).
שיטה אחרת הוא לחזר SrO בנוכחות אלומיניום בוואקום בטמפרטורה גבוהה כך:
לאחר עיבוי האדים מתקבל סטרונציום ברמת טיהור גבוהה למדי.

אמצעי זהירות

סטרונציום טהור מתלקח באוויר בצורה ספונטנית ולכן נחשב כחומר מסוכן.

תפקיד ביולוגי

גוף האדם מתייחס אל סטרונציום כאל סידן עקב הדמיון בתכונות הכימיות. צורות יציבות של סטרונציום לא מהוות סכנה, אך ⁹⁰Sr הרדיואקטיבי יכול לגרום למספר פגיעות בעצמות (כולל סרטן).
במחקר שבו נתנו סם נסיוני (שילוב סטרונציום עם חומצה רנלית) למדגם אנשים, מצאו קשר בין סטרונציום לצפיפות העצמות. צפיפות העצם אצל נשים שקיבלו את הסם הניסיוני גדלה ב-6.8%. לשם השוואה צפיפות העצם אצל נשים שקיבלו פלאצבו גדלה ב-1.3%. שילוב זה מגדיל את צפיפות העצם מכיוון שחומצה רנלית מתמוססת בעצם ומאפשרת לסטרונציום לבנותה מחדש. 
בנוסף לכך, כמויות זעירות של סטרונציום נמצאו בצמחים, אך לא הוכח שהוא חיוני להתפתחותם. ברפואה, למספר תרכובות סטרונציום תפקיד כתרופות נגד טטנוס ונגד דלקת עור.
גנו (בעל חיים)

מאפיינים

הגנו הוא פרסתן הגדל לגובה של 1.15–1.4 מטר עד שכמו, ולמשקל של בין 150 ל-250 קילוגרם. הגנו חי בערבות ובשטחים מיוערים פתוחים באפריקה ובמיוחד בסרנגטי (אזור בטנזניה). תוחלת חייו של הגנו היא למעלה מ-20 שנה.
מזונו העיקרי של הגנו הם עשבים. בשל השינויים העונתיים באדמות המרעה האפריקניות נודד הגנו נדידה שנתית. הנדידה העיקרית היא במאי, כאשר בסביבות 1.5 מיליון פרטים נודדים מהערבות לחורשות; בנובמבר הם שבים חזרה לערבות.
תקופת הרבייה חלה לרוב לאחר תקופה גשומה (בסביבות מרץ או אפריל) במשך פרק זמן של שלושה-ארבעה שבועות. שיעורי ההצלחה בהפריה אצל הגנו הם מן הגבוהים שבבעלי החיים, ייתכן שבעקבות כושרם הגופני לאחר הגשם הרב. ההיריון נמשך שמונה וחצי חודשים. הנקבות ממליטות בקיץ (בדצמבר עד ינואר) בערבות. כבר בדקות הראשונות שלאחר הלידה, מסוגלים הצאצאים ללכת, ולאחר ימים מספר יכולים להמשיך עם שאר העדר. זכרים דומיננטיים מגנים על הטריטוריה, המסומנת באמצעות צואה ופרומונים שנוצרים בפרסותיהם. זכרים נחותים יוצרים עדרי רווקים.
לגנו תפקיד חשוב במערכת האקולוגית של הערבות, וזאת מפני שגלליהם מזבלים את הקרקע ובפעולותיהם הם מעודדים צמיחה חדשה. עם זאת, מנוסתם של בעלי חיים אלו מפורסמת במידת הנזק שהיא מחוללת. מנוסה טיפוסית מתאפיינת ב-500 פרטים בקירוב הנעים במהירות משתנה היכולה להגיע עד 65 קמ"ש ולהימשך כ-30 דקות. חיה זו היא גם מקור מזון חשוב לחיות טרף כגון אריות, צבועים ותנין היאור. ידועה במיוחד נדידת הגנו בין השמורות סרנגטי ומסאי מארה שכוללת חצייה המונית של נהר המארה שורץ התנינים.
כריס סטרינגר

תארים ותפקידים

סטרינגר למד אנתרופולוגיה לתואר ראשון בקולג' האוניברסיטאי של לונדון (1969), והשלים דוקטורט מאוניברסיטת בריסטול (1974) ותואר D.Sc באנטומיה (1990). הוא חוקר במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון מאז 1974. בשנת 1999 מונה כראש המחלקה לחקר מוצא האדם במוזאון. בנוסף מאז שנת 1995 משמש כפרופסור אורח באוניברסיטת לונדון.
בשנת 2004 מונה כחבר החברה המלכותית.

מחקר

עבודת המחקר של סטרינגר מתמקדת במאובני האדם הניאנדרטלי והומו ספיינס. בשנות ה-70 היה חלוץ תאוריית המוצא האפריקאי של האנושות בת-ימינו. זאת בעקבות אבחנתו שמאובני ספיינס באירופה - כמו שרידי קרו-מניון - שונים ממאובני האוכלוסייה הניאנדרטלית שקדמה להם באירופה, ודומים יותר למאובני אדם ארכאי באפריקה. לתאוריה היו מתנגדים רבים בעת שהוצגה, אך מאז זכתה לסיוע רב ממחקרים גנטיים, למשל תגלית חווה המיטוכונדרית בשנות ה-80, וכיום נחשבת לקונצנזוס מדעי המקובל על כל החוקרים בתחום.
השתתף במחקרי מאובנים בגיברלטר, טורקיה ומרוקו, וכן בחקר מאובני וממצאי נחל מערות שבכרמל, השמורים כיום במוזיאון הבריטי.

מחיבוריו

סטרינגר השתתף בכתיבת קרוב ל-200 מאמרים מדעיים, חלקם בכתבי עת מדעיים מובילים כמו Science, Nature ו-PNAS. כמו כן כתב ספרים רבים על האבולוציה של האדם, מהם חיבורים מדעיים ומהם ספרי מדע פופולרי לציבור הרחב.
בשנת 2011 יצא ספרו The Origin of Our Species, העוסק בהתפתחות האדם המודרני.

משפחה

סטרינגר גר בססקס ויש לו שלושה ילדים.
יצחק קמינר

ביוגרפיה

קמינר נתפס להשכלה כנער, כך זכה לאחר חתונתו בגיל 16, בשנת 1854, במשרת מורה בבית הספר הממשלתי ליהודים של ז'יטומיר, שם לימד עד 1859. לאחר מכן עבר לקייב על מנת ללמוד רפואה באוניברסיטת קייב. כשהשלים את לימודיו שימש כרופא מחוזי בצ'רניהיב. (צ'רניגוב)
קמינר נטה לסוציאליזם, והיה קשור בפעילות מהפכנית. כתב שירים בעיתונים הסוציאליסטיים היהודיים "האמת" ו"אספת חכמים", אף שהסתייג מהנטיה להתבוללות שהתבטאה בחוגים אלו. כמו כן פרסם שירים ב"המגיד", "השחר", "הקול", "הכרמל' ועוד; שיריו מעבירים ביקורת על החסידים ועל המשכילים החדשים, במיוחד התלוצץ על טיפוסי ה'גבירים'. סדרת שירים שכתב בשם 'משכיל אל דל' מתארת ברוח חיובית את הטיפוס היהודי העממי.
קמינר הצטרף ל'חיבת ציון' והטיף לה בשיריו ובאספות עם. את מתנגדיה דן ברותחין ובבקורת קטלנית.
אחרי מותו פרסמו אחד העם וי"ח רבניצקי קובץ משיריו (אודיסה תרס"ו).
שיריו אינם נחשבים כבעלי ערך רב, אך בזמנו שימשו כתמרור אזהרה בפני התבוללות והיסחפות להשכלה רדיקלית.
צלב האבירים של צלב הברזל

רקע

האדריכל הגרמני קרל פרידריך שינקל, עיצב את עיטור צלב הברזל בשנת 1813 על פי בקשתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה. כהשראה לצלב הברזל השתמש שינקל בסימלם של האבירים הטבטונים. הצלב מעוצב כצלב פאטה. העיטור ניתן שוב במלחמת פרוסיה-צרפת ובמלחמת העולם הראשונה, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה חידש היטלר שוב את העיטור.
בנוסף הקים היטלר את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, אשר היה דרגה חדשה של צלב הברזל, ונועד להיות מקביל לעיטור הפור לה מריט ממלחמת העולם הראשונה. להיטלר הייתה הסמכות הבלעדית לאשר את הענקת העיטור, סמכות שאמנם יכול היה להאציל. בשנת 1940 נוספה לעיטור דרגה נוספת של העיטור עם עלי אלון, ובשנת 1941 נוספו אף דרגות נוספות עם חרבות ויהלומים, אשר עליהם התווספה בשנת 1944 הדרגה הגבוהה ביותר של העיטור עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים.

צלב האבירים של צלב הברזל

תנאי הזכאות: צלב הברזל דרגה ראשונה ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
העיטור הוענק לראשונה בתאריך 27 בספטמבר 1939, ובסך הכול הוענקו 7,365 עיטורים. הסרט נענד על הצוואר, והצלב משתלשל ממנו על החזה מעל הכפתור העליון.

צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון

תנאי הזכאות: צלב האבירים (בדרך כלל) ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
העיטור הוענק לראשונה בתאריך 19 ביוני 1940, ועלי האלון הוצמדו לצלב האבירים בלולאת ברזל. בסך הכול הוענקו: 890.

צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות

תנאי הזכאות: עלי אלון לצלב האבירים ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
העיטור הוענק לראשונה בתאריך 21 ביוני 1941, וסיכת החרבות של צלב הברזל עם עלי האלון (הסיכה נענדה מעל הצלב, על לולאת הברזל הצמודה לעלי האלון). בסך הכול הוענקו: 160.

צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים

העיטור הזה תוכנן להינתן בסיום המלחמה ל־12 החיילים המצטיינים של הוורמאכט מכל הזרועות והדרגות, בפועל הוענק רק לטייס השטוקה הנס אולריך רודל בתאריך 29 בדצמבר 1944.
תנאי הזכאות: יהלומים לצלב האבירים ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל.

לאחר המלחמה

מכיוון שצלב הקרס הופיע על עיטור צלב האבירים, ובעקבות איסור הצגת סמל זה במערב גרמניה, הממשלה הגרמנית הנפיקה מהדורה מחודשת של העיטור – בה הוחלף צלב הקרס בסמל עלי האלון הנטול משמעות פוליטית. העיטור החדש יועד לחלוקה לחיילים ותיקי מלחמת העולם השנייה שזכו בצלב האבירים בזמן המלחמה.
התאן באהברי

קריירה


במאי 2018 זומן באהברי לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 אשר התקיים ברוסיה.

קריירה בינלאומית

לבאהברי יש שער אחד בנבחרת, שאותו הבקיע ב-8 בינואר 2019 נגד נבחרת צפון קוריאה במסגרת גביע אסיה 2019.
נחל בית זיתא

נחל בית זיתא הוא עמק בעיר העתיקה בירושלים, שהיה גלוי לעין בתקופה קדומה. הנחל נמשך מאזור המושבה האמריקאית של היום, המשיך דרומה לאזור בו שוכן מוזיאון רוקפלר, חצה את חומת העיר העתיקה ונשפך לנחל קדרון בסמוך לשער האריות.
בתקופת בית המקדש הראשון שימש הנחל כגבולו הצפוני של הר הבית, ובמקום נבנתה בריכת אגירה. בריכה נוספת נבנתה בו בתקופת בית המקדש השני. שתי בריכות אלה הן בריכות הצאן או "ברכת בית חסדא".
כיום נתיב הנחל סתום, ומכוסה על ידי מבנים רבים.
אלוהים ואלווירה

תקציר העלילה

מסגרת הרומן היא חליפת מכתבים בין שני גברים ילידי סיציליה – וינצ'נצו, כומר קתולי וג'וזפה, סטודנט לרפואה, בן למשפחת דייגים, שלקה בצעירותו בשיתוק ילדים. וינצ'נצו הטביל את ג'וזפה ומאז משמש כפטרונו הרוחני, לו הוא מספר את חיבוטי נפשו, את הקורות אותו ועמו הוא מתייעץ לגבי דרכו הרוחנית. ג'וזפה משיב לו, אבל בתגובה מספר לוינצ'נצ'ו על חייו ומעלה תהיות דומות על מסלול חייו. 
ג'וזפה מספר על רגשי הנחיתות שמלווים אותו מילדות בשל נכותו הפיזית, רצונו לזכות באהבה לאישה, חששו מכך שנשים לא ירצו בו בשל נכותו, הגשמת האהבה הזוגית והפרידה. וינצ'נצו מספר על החיבוטים בין הבחירה לאהבת האל שמחייבת פרישות, לבין האהבה לאישה - הוא מנהל רומן עם אישה, שממנה נולדה לו ילדה ולבסוף מחליט לבחור בנתיב הכמורה והנזירות. מתברר שיש הרבה מן המשותף בין הסטודנט האתאיסט לכומר המאמין. 
סיפור משני המתרחש בספר הוא פגישתו באקראי של הכומר ברב יהודי והתחברותם, ושיחותיהם בענייני אמונה ואהבה. 
הספר עוסק בנושאים שונים - היחס שבין הנצרות ליהדות והפיוס ביניהן, אמונה ואפיקורסות, מצפון, התנזרות מינית, אהבה רוחנית מול אהבה גשמית, אהבה רומנטית לאישה לעומת אהבה לאל, שאלת קיומו של האל, שכר ועונש ועוד.

הרקע לכתיבת הספר

ג'וזפה, גיבור הספר, הוא דמות אמיתית ששריר הכירה בעת שלמדה רפואה באוניברסיטת רומא. הוא הגיע מכפר נידח בסיציליה ללמוד רפואה באוניברסיטת רומא והיה נכה ממחלת שיתוק ילדים.
שריר התגוררה באיטליה במשך חמש שנים, רובן ברומא, היא גם ביקרה בסיציליה בכל המקומות שכתבה עליהם בספר. במהלך הביקור בסיציליה ביקרה במספר רב מאוד של כנסיות, ובהיותה דוברת איטלקית, הקשיבה למיסות שנערכו במסגרת טקסי דת וחתונות. עניין אותה לדעת כיצד "מחנכים" כוהני הדת הקתוליים את צאן מרעיתם. היא ביקרה בכנסיות ובקתדרלות שונות. קראה ספרים אודות סיציליה, מנקודות מבט שונות: היסטורית, גאוגרפית וארכאולוגית. קראה סופרים סיציליאנים המפורסמים, בהם פירנדלו, וורגה; ספרים העוסקים במיתוסים (בהקשר לכך כתבה בספר על אי הציקלופים) ואגדות עם סיציליאניות, המאפיה וכו'. בנוסף קראה ספרים המתעסקים בנצרות, ביהדות ובהבדלים שבין שתי הדתות.
העטיפה היא ציורו המפורסם של טיציאן הקרוי "פלורה".
יהושע סירקין

ביוגרפיה

נולד ברוסיה הלבנה, בנו של יעקב סירקין. בשנת 1869 הוציא את ספרו "מערכת הדומם" על מינרלוגיה - "לתועלת סוחרים באבנים יקרות ומחצבים אחרים, צורפים, חרשי אבן ומתכות, ומבקשי בינה להשכיל". היה מראשי הקהילה היהודית של מינסק, בעל עמדה בכירה בהנהלת מסילת הברזל ליבוי-רומני. 
עם התעוררות התנועה הלאומית היהודית נרתם סירקין לפעילות ציונית אינטנסיבית. הוא עמד בראש אגודת "דורשי ציון" ("אגודת האלף") במינסק, כמו כן היה ממייסדי ומראשי האגודה "קיבוץ נדחי ישראל" במינסק. 
במאי 1890 השתתף באספה הראשונה של הוועד האודסאי בווילנה, שבחר מחליף ליהודה לייב פינסקר שהתפטר מראשות תנועת חיבת ציון.
בקונגרס הציוני השני, שהתקיים בבזל, בשנת 1898, נבחר סירקין כחבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית, לצד מנהיגים ציוניים בולטים ובהם מנחם אוסישקין, יחיאל צ'לנוב ויעקב ברנשטיין-כהן. 
סירקין היה ממקימי ההתיישבות עין זיתים בארץ ישראל. בראשית 1891 הגיע לארץ ישראל יחד עם שני חבריו מראשי אגודת "דורשי ציון" (המכונה גם "אגודת האלף") ממינסק לצורך הקמת התיישבות חקלאית בארץ ישראל. הם פנו לפקידי הברון רוטשילד ובהם אל יהושע אוסוביצקי. אוסוביצקי הציע את אדמות ביריה ועין זיתים. אנשי אגודת "דורשי ציון" רכשו מידיו של אוסוביצקי 5,600 דונם קרקע בעין זיתון ובביריה. האוכלוסייה הערבית השכנה החלה מעלה תביעות על פיהן אוסוביצקי לא רכש את כל האדמות שהוא מכר לאגודה אלא רק מקצתן והגישו תביעה לבית הדין העות'מאני שאף הוציא צו האוסר על המשך העבודות במקום. אוסוביצקי פעל בביירות לביטול הגזירה וסירקין יצא בטענות קשות מאוד כנגדו. סירקין נסע לפריז וקיבל את תמיכת הברון באגודה.
הריחוק של אנשי "אגודת האלף" שנשארו במינסק לא אִפשר ניהול של המקום. סירקין, יושב ראש האגודה, היה עסוק בפעילות ציבורית מקיפה ובעסקיו הפרטיים ולא היווה מנהיגות מקומית ראויה בפיתוח המושבה. באוגוסט 1894 פוטרו כל הפועלים השכירים וחמישה עשר הפקידים שניהלו את המקום חזרו לרוסיה.
בשנת 1894 יזם את הקמת הספרייה הלאומית בירושלים, על בסיס מדרש אברבנאל שהייתה רק ספרייה ירושלמית. הוא ביקר בירושלים וכינס את חברי "ועד בית הספרים" וכן את בן יהודה ומשכילים אחדים מתושבי העיר. הוא ישב בראש הישיבה, שהתקיימה בח' בסיוון תרנ"ד. סירקין רכש ספריות שלמות בחו"ל כדי להעבירן לארץ ישראל.
במחצית השנייה של המאה ה–19 נעשו ניסיונות לחדש מילה עברית ל-Kultur. תחילה השתמשו בתעתיק המילה לעברית — "קולטור". בשנת 1894 הציע סירקין את המונח ״פקח־קח״, אולם ההצעה לא נקלטה, ובתחילת המאה ה-20 התקבעה המילה "תרבות".
קרחון דימקוב

מקור השם

הקרחון נקרא על שם הרופא הבולגרי פטאר דימקוב.
חוסה אנחל קאריו

קריירה

קאריו בוגר מחלקת הנוער של ריאל מורסיה, ועשה הבכורה שלו הבכורה העונת 14–2013 בקבוצת המילואים של ריאל מורסיה בהליגה הספרדית הרביעית. ב-26 בינואר 2014 עשה קאריו את הופעת הבכורה הרשמית שלו עבור הקבוצה הראשונה של ריאל מורסיה, כשיחק את חמש הדקות האחרונות של המשחק בתיקו 2–2 באצטדיון נואבה קונדומינה נגד מיורקה, במאבק ההישארות בליגה הספרדית השנייה. ביוני, לאחר הירידה האדמיניסטרטיבית של המועדון, החל קאריו לשחק באופן קבוע בקבוצה הבוגרת.
ב-17 ביולי 2015 חתם בסביליה אתלטיקו. בסיום עונת 2015/2016 העפיל עם סביליה אתלטיקו לליגה הספרדית השנייה. ב-1 בספטמבר 2017 חתם קאריו לשלוש שנים בקדיס מהליגה הספרדית השנייה. לאורך כל התקופה בה שיחק במדי קאדיס ערך קאריו 42 הופעות במהלכם כבש שישה שערים. ב-27 בינואר 2019 חתם קאריו לשנתיים וחצי עם סעיף שחרור במקרה של ירידת ליגה בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה. בסיום העונת 2018/2019 ירדה קורדובה ללליגה הספרדית השלישית, וכתוצאה מכך שוחרר קאריו בהעברה חופשית.
ב-16 ביוני חתם קאריו לשלוש שנים בהפועל באר שבע מליגת העל, כעבור חודשיים וחצי שוחרר מהקבוצה.

קריירת נבחרות

קאריו זכאי לייצג את נבחרת ספרד, אך הוא גם זכאי לשחק עבור נבחרת הפיליפינים בשל סבא שלו. בשנת 2019, נמסר כי קאריו קיבל הזמנה להתאמן עם נבחרת הפיליפינים.
ג'ף פוט

קריירה

פוט החל את דרכו בכדורסל בנבחרת בית הספר ספנסר ואן הייטן ובעונתו האחרונה במדיה קבע ממוצעים של 15 נקודות, 13 ריבאונדים ו-6 חסימות למשחק. בשנת 2005 החל לשחק באוניברסיטת סנט בונאוונטור, אך כעבור חצי שנה עבר לאוניברסיטת קורנל. פוט השתלב במהרה בקורנל וכבר במשחקו הראשון בקבוצה השיג "דאבל דאבל" של 10 נקודות ו-11 ריבאונדים ובסך הכל סיים את עונת ה"פרשמן" שלו עם 7.9 נקודות ו-6.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונתו השנייה שיפר את יכולתו משמעותית ועלה ל-11.8 נקודות ו-7.2 ריבאונדים בממוצע למשחק. כמו כן, נבחר לשחקן ההגנה של העונה בליגת ה-IVY (ליגת המחוז הצפון-מזרחי).
בעונת 2009/2010, האחרונה שלו בקורנל, הגיע לשיאו ועם ממוצעים טובים במיוחד של 12.3 נקודות, 8.1 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.9 חסימות הוביל את קבוצתו ל"סוויט 16" של טורניר אליפות המכללות. משחק השיא שלו בעונה זו ובקריירת המכללות כולה היה בניצחון קורנל 98-104 על אוניברסיטת באנקל, במשחק אותו סיים פוט עם 28 נקודות, 18 ריבאונדים ו-3 חסימות ב-38 דקות משחק. הוא נבחר לחמישייה הראשונה של העונה בליגת המחוזית ובפעם השנייה ברציפות לשחקן ההגנה המצטיין בליגה.
עם סיום לימודיו בקורנל חתם פוט על חוזה לשלוש שנים במכבי תל אביב הישראלית. בתוך כך, נרשם לדראפט ה-NBA ‏2010, אך לא נבחר. בתחילת דרכו במכבי, היה פוט שחקן שולי בקבוצה ומספר שבועות לאחר פתיחת העונה הושאל לעונה אחת לקבוצת מלייה מליגת המשנה הספרדית. את עונת 2011/2012 פתח בפולין כשחתם ב-16 באוגוסט 2011 בקבוצת ז'לונה גורה אך שוחרר מרצונו מקבוצתו ב-27 בספטמבר 2011, ולאחר שניסה את מזלו במחנה אימונים של קבוצת הפורטלנד טרייל בלייזרס (שהחלה להתאמן באיחור בשל שביתת השחקנים באותה העונה), עבר לשחק בקבוצת הספרינגפילד ארמור מליגת ה-NBDL, במהלך תקופתו בקבוצה זו גילה פוט יכולת טובה שזיכתה אותו בהשתתפות במשחק האולסטאר המסורתי של ליגת ה-NBDL. ב-8 במרץ 2012 הוחתם פוט על חוזה ל-10 ימים בקבוצת הניו אורלינס הורנטס מליגת ה-NBA. בכך הפך פוט לשחקן הראשון שאוניברסיטת קורנל "שלחה" ל-NBA מאז שנת 1951.
ב-7 בספטמבר 2012, פוט חתם במועדון הליטאי ז'לגיריס קובנה. ב-1 בנובמבר 2013 הוא נרכש שוב על ידי ספרינגפילד ארמור.