google/wiki40b huggingface dataset:
האוטוביוגרפיה של אליס ב. טוקלאס

לפני שהגעתי לפריז

אליס ב. טוקלאס, בתור המספרת, אומרת שהיא למשפחה אמידה בסן פרנסיסקו. מאוחר יותר, היא פוגשת את גיסתה של גרטרוד שטיין במהלך השריפות והמשברים שבאו בעקבות רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906, ומחליטה לעבור לפריז ב-1907.

בואי לפריז

אליס מדברת על התפקיד החשוב של הלין, עוזרת הבית של גרטרוד, במשק הבית שלהן בפריז. היא מדברת על ההכנות לתערוכת אמנות. היא מספרת על פיקאסו והמאהבת שלו, פרננד. פיקאסו ופרננד נפרדים, ופרננד עוברת למונפרנאס כדי ללמד צרפתית. אליס וגרטרוד מבקרות אותה שם.

גרטרוד שטיין בפריז, 1903-1907

אליס מספרת כיצד גרטרוד ואחיה, ליאו שטיין, רוכשים ציורים של פול סזאן ואנרי מאטיס מאמברואז וולארד, ואיך הם כולם נהיים חברים. היא מספרת על הקיץ שבילתה עם גרטרוד בפיאזולה, באיטליה, בעוד פיקאסו חוזר לספרד. חזרה בצרפת, גרטרוד רבה עם גיום אפולינר. מאוחר יותר, לפיקאסו יש ויכוח עם מאטיס.

גרטרוד שטיין לפני שהיא הגיעה לפריז

אליס מספרת איך גרטרוד שטיין נולדה באלגני, פנסילבניה, ואז עברה לווינה, לפאסי, ומשם לניו יורק ולקליפורניה. שהיא למדה במכללת רדקליף, שם הייתה תלמידה של ויליאם ג'יימס. היא החליטה ללמוד לתואר שני באוניברסיטת ג'ונס הופקינס אך נשרה מהלימודים מתוך שיעמום, אז עברה לגור בלונדון, הייתה משועממת גם שם, חזרה לאמריקה, ובסופו של דבר התיישבה בפריז.

1907-1914

אליס מספרת סיפורים על מאטיס, אפולינר, ועוד אמנים קוביסטים. היא מספרת על חופשות באיטליה וספרד עם גרטרוד. הן עוברות לאנגליה ערב מלחמת העולם הראשונה להיפגש עם העורך של גרטרוד, ומשאירות את חברתן מילדרד אולדריץ' לבדה בפריז.

המלחמה

גרטרוד ואליס מעבירות את השנים הראשונות של המלחמה באנגליה, ואז חוזרות בקצרה לצרפת כדי להציל את כתביה.של גרטרוד לאחר מכן הן חיות בספרד במשך זמן מה, ובסופו של דבר חוזרות לצרפת. שם, הן מתנדבות בקרן האמריקאית למען הפצועים הצרפתים, ונוסעות ברחבי צרפת כדי לעזור לפצועים וחסרי בית. עד סוף המלחמה, פריז נראית להן כעיר שהשתנתה.

אחרי המלחמה, 1919-1932

אליס מספרת על מריבתה של גרטרוד עם טי אס אליוט, לאחר שהוא מכנה אחת מעבודותיה כבלתי הולמת. היא מספרת על החברות שלה עם שרווד אנדרסון וארנסט המינגוויי, שעזר עם ההוצאה לאור של  The Making of Americans. בנות הזוג מתיידדות עם קליקה של אמנים רוסים, אבל הם לא מהווים תנועה אמנותית. מאוחר יותר, גרטרוד מעבירה הרצאה באוניברסיטת אוקספורד. אליס אז מספרת על עוד מסיבות עם אמנים. מאוחר יותר, הן מקצרות את הספר The Making of Americans לכדי 400 עמודים, ודי להוציא אותו במהדורה מסחרית, ומתחילות ללבן את הרעיון של כתיבת אוטוביוגרפיה.

משמעות וביקורת

גרטרוד שטיין הודתה שכתבה את העבודה הזו תוך שישה שבועות, כשמטרתה להרוויח כסף. אך היא לא אהבה לכתוב מסיבה זו, ואליס לא חשבה שהספר יצליח בשל כך. היה זה הראשון מבין כתביה להתפרסם בThe Atlantic, למרבה סיפוקה. המגזין פרסם את העבודה כסדרה של ארבעה חלקים.
באשר לחבריה, קארל ואן וכטן אהב את זה; הנרי מקברייד חשב שזה מסחרי מדי; ארנסט המינגוויי אמר שהספר מעורר רחמים; מאטיס נעלב מהתיאורים של אשתו; ז'ורז' בראק סבר ששטיין לא מבינה כהלכה את תנועת הקוביזם. אחיה ליאו שטיין קרא לספר אוסף של שקרים. אך ההצלחה המסחרית של הספר איפשר לשטיין לחיות חיים נוחים יותר.
העבודה הזו נחשבת כאחת הנגישות ביותר של שטיין, ומספר מבקרי ספרות, כולל ג 'נט וינטרסון, מציינים כי שטיין יצרה בה פורמט חדש, הבונה על היסוד שהניחה וירג'יניה וולף בביוגרפיה הבדיונית, "אורלנדו", באינטרפרטציה החדשה שלה לז'אנר האוטוביוגרפיה.
יובל שפריר

ביוגרפיה

בילדותו למד מוזיקה ותיפוף. למד קומפוזיציה ונגינה בבית הספר רימון וכן אצל מורים רבים ביניהם אהרלה קמינסקי, דייוויד ריץ' ואילן מוכיח. בשנותיו הראשונות כמוזיקאי בילה בהרכבי ג'אז עם גיטריסטים. התחיל לעסוק באופן מקצועי בנגינה בשנות ה-80 עם יוני רכטר ופורטיסחרוף.
הפיק ועיבד מוזיקלית אלבומים לאמנים שונים ביניהם ירמי קפלן, ערן צור, יהודית רביץ, דנה ברגר, פורטיסחרוף, איפה הילד וגידי גוב.
היה חבר כנגן תופים, קלידים וכלי הקשה בלהקות פורטיסחרוף, שונרא, האחים פורטיס, הזבובים וכנסיית השכל, ומלווה כיום את גידי גוב.
בשנת 2002 הוציא אלבום סולו ראשון, "Shafrir".
עסק גם במוזיקה לפרסומות: הלחין עם שמואל נויפלד את ישראל מחכה לרבין ב-1992 כמו גם קמפיינים של מותגים מובילים בישראל,
בין היתר הפיק את גרסת הכיסוי לcreep של radiohead עבור הפרסומת הראשונה של קאסטרו בעידן הטלוויזיה המסחרית בישראל.
היה חבר בקבוצת "ג'ינגל קואלישן" (בשיתוף עם רן שם טוב ומוטי דיכנה) שפעלה בין השנים 2003–2007 והפיקה מוזיקה לפרסומות של מותגים מובילים כגון סלקום, טובורג ועוד.
הקים ב 2016 את viewmusic, שמטרתה לחבר בין מוזיקה של יוצרים עצמאיים לבין יוצרי סרטים.
הקים ומנהל לייבל מוזיקה עצמאי בשם "דינמו".
מתגורר כיום בתל אביב, נשוי ליעל ואב לשלושה ילדים (אחד מנישואיו הראשונים).

פרסים

זוכה פרס אופיר על פסקול הסרט "עפולה אקספרס" בשנת 1997, וב-1998 בפרס אקו"ם למעבד השנה על עיבוד השיר "גשם" בביצועו של אלי לוזון.
רוז קנדי

רוז אליזבט פיצג'רלד קנדי (באנגלית: Rose Elizabeth Fitzgerald Kennedy;‏ 22 ביולי 1890 – 22 בינואר 1995) הייתה נדבנית אמריקאית, אשתו של ג'וזף קנדי, ואמם של נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי ושל הסנאטורים רוברט וטד קנדי.
תיכון וחטיבת ביניים ע"ש גולדה מאיר

מבנה

בית הספר מכיל שני בניינים מרכזיים - בניין חטיבת הביניים ובניין החטיבה העליונה. בין הבניינים ממוקמת רחבה גדולה עם ספסלים ומגרש כדורסל לרווחת התלמידים ובשולי בית הספר מאחורי הבניינים ממוקמים שטחים פתוחים. בבית הספר קיים גם בניין אשכול הפיס עם מעבדות מדעיות ואודיטוריום והוא משמש לא רק לפעילויות בית ספר אלא גם למסגרות לא פורמליות של אחר הצהריים. לצד אשכול הפיס קיים אולם ספורט "קריית החינוך" המשמש את קריית החינוך גולדה מאיר ואת עמותות הספורט מהעיר נס ציונה, הוא מכיל 765 מקומות ישיבה.

מסלולים ומגמות בתיכון

בתיכון מגמות ספורט, מדעי המחשב, ביוטכנולוגיה, ביולוגיה, גאוגרפיה, כימיה, מדעי החברה, ספרות, פיזיקה, תיאטרון, מזרחנות וערבית, קולנוע ותקשורת, טכ"מ, ומינהל עסקים.
מפלגת הקואליציה הלאומית

היסטוריה

המפלגה נוסדה ב-9 בדצמבר 1918, מעט לאחר מלחמת האזרחים הפינית. בשנות ה-20 וה-30 היה חשש חברתי גדול במדינה מפני השפעה סובייטית, דבר שהוביל להפיכתן של עמדות שמרניות לנפוצות מאוד בחברה הפינית. חלקים מהחברה תמכו בפשיזם, וחלקים תמכו במפלגה זו. 
בשנים 1966-1987 נשארה המפלגה באופוזיציה.
יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (ירושלים)

הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (ידוע כהגרי"ד או כרבי יושע בער, ובצורת ההקטנה ר' בֶּרְל; תמוז ה'תרע"ו, 1916 - ב' באדר א' ה'תשמ"א, 6 בפברואר 1981) היה ראש ישיבת בריסק בירושלים, בנו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.

ביוגרפיה

נולד בבריסק דליטא לרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק ולהענדל, נינתו של רבי מאיר אוירבך. למד אצל אביו. העיד על עצמו כי מיד לאחר בר מצווה למד את ספרו של סבו חידושי הגר"ח על הרמב"ם והיה בקיא בספר בעל פה. בצעירותו החל למסור שיעורים בבריסק ובוורשה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה ברח עם אביו לוורשה ולבסוף הגיעו לארץ ישראל. נישא לעטיל בת הרב יצחק ויינשטיין ונכדת הרב יהושע צימבליסט. בהוראת אביו הוא החל למסור שיעורים בביתו. לאחר פטירת אביו פתח ישיבה בביתו של אביו ובה למדו תלמידים מישראל ומחוצה לה. 
מסר גם שיעורי חומש, בהם עסק גם בענייני השקפה. כאביו התנגד לציונות, אך לא התנגד לאגודת ישראל. לאחר המהפך ב-1977 יצא באופן תקיף נגד הרב שך, בשל הכרעתו בעד כניסה לקואליציה. בתקופה זו החל נתק בין הרב שך לבית בריסק.
נפטר ביום שישי ב' באדר א' ה'תשמ"א, 6 בפברואר 1981, ונקבר בהר המנוחות. ממלא את מקומו בראשות הישיבה בנו הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק. בן נוסף, הרב משה ("מוישל") מכהן כר"מ בישיבה.
הרב סולובייצ'יק לא הדפיס את חידושי תורתו, וגם בניו לא הוציאו את חידושיו אחרי פטירתו. תורתו מובאת רבות בספרי תלמידו, כגון בספרי מנחת אברהם של הרב אברהם נח גרבוז. החל משנת תשס"ב החלו לצאת משיעוריו על מסכת זבחים ומסכת מנחות. חידושים נוספים מתורתו נדפסו בסוף ספר חידושי הגרי"ז על מסכת סוטה, ובכמה מכרכי המאסף התורני "ישורון".
גרי ונדרמולן

קריירה

ונדרמולן נולד וגדל בסאות'אנד שבאנגליה כבן למשפחת מהגרים מהולנד. החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער המקומית, אך לא הצליח להשתלב בקבוצת הבוגרים ועבר לוימבלדון ששיחקה אז בליגה השלישית באנגליה. לאחר מכן עבר לקבוצת הכדורגל החצי-מקצוענית של סן דייגו שבארצות הברית.
בעונת 1986/1987 חיפש יושב ראש הקבוצה דאז, רוני בר-און, חיזוק זר לבית"ר וצירף את ונדרמולן לקבוצה. עד מהרה השתלב ונדרמולן כמחליף של אבי גולדר שהיה לקראת סוף הקריירה, ושיחק לצידו של הכוכב הגדול של בית"ר בעונה זו, אלי אוחנה. ונדרמולן היווה שחקן משמעותי בעונת האליפות כששיתף פעולה עם אוחנה והבקיע שערים חשובים. בולט במיוחד צמד השערים שהבקיע נגד מכבי חיפה באותה העונה, אחד מהם בהקשתה לשערו של אבי רן. בשנים אלו דבק בו הכינוי "וונדר וומן" על ידי האוהדים.
לאחר שיחרורו מהקבוצה באמצע עונת 1988/1989, עבר לשחק בקבוצות בליגות הנמוכות ובהמשך פרש מכדורגל. ונדרמולן שיחק בבית"ר 30 משחקים והבקיע 6 שערים.

חיים אישיים

לאחר פרישתו ממשחק פעיל חזר למשפחתו באנגליה ועבד בתור מורה לחינוך גופני, אך כעבור מספר שנים שב לישראל והתחתן עם אתי, אותה הכיר מימיו ככדורגלן, להם נולדו 4 ילדים.
ונדרמולן הקים ביחד עם אשתו חברה לשיפוצים ועיצוב פנים כקבלן פרטי והשתקע ברעננה.
ב-2005 החל לשחק גולף ואף התחרה על תואר אליפות ישראל בגולף לרמה השנייה מספר שנים.
פאנץ'

פאנץ' (באנגלית: Punch) היה שבועון סאטירה והומור שיצא לאור בבריטניה בשנים 1841–1992 ושוב לתקופה קצרה בשנים 1996–2001.

היסטוריה

הפאנץ' נוסד ב-1841 על ידי הנרי מת'יו ואבנעזר לנדלס. העורכים הראשונים היו מרק למון ומת'יו.
שם השבועון נלקח משמה של דמות ידועה מתיאטרון בובות, מר פאנץ', וכן התייחס לבדיחת מערכת פנימית שהתייחסה למרק למון: "אין פונץ' (משקה) בלי לימון". 
בסוף המאה ה-19 נודע פאנץ' לשמצה על הקריקטורות האנטי-איריות החריפות שפרסם.
תפוצת השבועון הגיעה לשיא של 175,000 עותקים בשנות הארבעים של המאה ה-20, אך החלה לדעוך בהדרגה עד שנסגר ב-1992, לאחר כ-150 שנות פעילות.
לאורך השנים תרמו לשבועון טובי המאיירים, בהם ג'ון טניאל, מאיירם של ספרי עליסה בארץ הפלאות, וארנסט שפארד, מאיירם של ספרי פו הדוב. בין הסופרים שכתבו בו היו ת'אקרי, קינגסלי איימיס, א.א. מילן (מילן ושפארד הכירו זה את זה בעת עבודתם בפאנץ') ופ.ג. וודהאוס. הספר "יריד ההבלים" התפרסם תחילה בהמשכים על דפי הפאנץ', וכמוהו גם קלאסיקות אחרות של הומור בריטי, בפרוזה ובקומיקס.
המגזין היה הראשון שעשה שימוש במילה cartoon (קריקטורה) עבור איור קומי, והוא מקורם של ביטויים אחדים הרווחים בשפה האנגלית.

הניסיון להחיות את פאנץ'

ב-1996 קנה איש העסקים המצרי מוחמד אל-פאיד את הזכויות על השם, והוציא מחדש את העיתון. בגלגולו זה לא הצליח המגזין להגיע לרווחיות, והוצאתו הופסקה שוב ב-2002 - כאשר בסוף הדרך נמנו רק 6,000 מנויים. מעריכים את הפסדי הבעלים ב-28 מיליון דולר.
מישה טייט

ביוגרפיה

טייט נולדה בטקומה, וושינגטון ארצות הברית. בילדותה התנסתה בסוגי ספורט שונים כגון סקי, כדורגל וריצה. במהלך לימודיה בבית הספר התיכון, התלבטה אם להשקיע את זמנה בכדורסל או בהיאבקות ובחרה בהיאבקות. בשנים הראשונות לאימונים, הייתה הנערה היחידה במועדון הספורט והתמודדה בקרבות נגד נערים. בשנת 2005 נרשמה לאליפות היאבקות ארצית לנערות וזכתה בתואר האליפות. לאחר לימודיה בתיכון החלה לעסוק בג'ו ג'יטסו ברזילאי.

קריירה חובבנית

טייט, שעסקה באמנויות הלחימה היאבקות וג'ו ג'יטסו ברזילאי שמתרכזות בטכניקות גראפלינג (ולא בסטרייקינג ), חששה תחילה לעסוק בענף ה-MMA, אולם לאחר שצפתה בחבריה למועדון משתתפים בקרבות MMA, החליטה להצטרף לענף זה, ובשנת 2006 התחרתה לראשונה בקרב חובבני. בטרם הפכה למקצוענית בתחום, נלחמה טייט בשישה קרבות חובבניים עם מאזן של חמישה ניצחונות והפסד אחד.

קריירה מקצוענית

בנובמבר 2007 נלחמה טייט בקרב ה-MMA המקצועני הראשון שלה במסגרת אירועי קרבות נשים של הארגון HOOKnSHOOT  שהיה בין הארגונים הראשונים בארצות הברית לאפשר קרבות נשים ב-MMA. בשנת 2008 החלה להלחם במסגרת איגוד Strikeforce. בשנת 2009, זכתה בתואר האליפות הראשון למשקל תרנגול לאחר שהביסה את ליז קראירו במסגרת אירועי Freestyle Cage Fighting. בשנת 2011 זכתה להכרה עולמית כאשר זכתה באליפות Strikeforce למשקל תרנגול. בשנת 2012 נערך הקרב הראשון של טייט להגנת תואר האליפות מול רונדה ראוזי, שהייתה באותה העת לוחמת Strikeforce חדשה, וזכה לתהודה תקשורתית רבה. טייט הפסידה את תואר האליפות לראוזי, שהצליחה להכניעהּ באמצעות נעילת בריח בזרוע.
בשנת 2013, הצטרפה טייט לשורת לוחמות ה-UFC ונלחמה בראוזי על תואר האליפות פעם שנייה במסגרת אירועי UFC 168 , אולם בסיבוב השלישי נחלה הפסד נוסף באמצעות נעילת בריח בזרוע. ב-5 במרץ 2016 זכתה טייט בתואר אליפות ה-UFC לאחר ניצחון בכניעה טכנית על הולי הולם במסגרת אירועי UFC 196 . ביולי 2016, הפסידה את תואר האליפות לאמנדה נונס. ב-12 בנובמבר 2016, במסגרת אירוע UFC 205 , מיד לאחר שהפסידה בקרב מול רקל פנינגטון , הודיעה טייט כי היא פורשת מעולם ה-MMA.
נמל התעופה הבינלאומי נג'מנה

מאפייני נמל התעופה

נמל התעופה שוכן בגובה של 968 רגל (295 מ') מעל גובה פני הים. בנמל מסלול טיסה אחד מאספלט באורך 2,800 מטר וברוחב 45 מטר (9,186 רגל × 148 רגל).
יצפאן (תוכנית טלוויזיה)

רקע

התוכנית כללה ראיונות וכן מערכונים בכיכובו של יצפאן שרובם כללו חיקויים, בעיקר של פוליטיקאים. אחד הראיונות הזכורים ביותר הוא ראיון עם ספי ריבלין במהלכו השתולל ריבלין באולפן ושבר את שולחן המראיין של יצפאן. בין הדמויות המזוהות עם מערכוני התוכנית: אושרית חנניה, האלוף לא טוב במיה, ניצב אלברט אפללו, דינה חממי, ועזרא שמש. ב-2001 הגישה מצרים מחאה רשמית לישראל בעקבות סדרת מערכונים בהם חיקה יצפאן את הנשיא חוסני מובארכ. 
"יצפאן" זכתה בשלושה פרסי מסך הזהב ובפרס האקדמיה לטלוויזיה לתוכנית אירוח. היא זכתה להצלחה גדולה ושודרה חמישה ימים בשבוע במשך שש עונות. בתוכנית הראשונה התארחו דודו טופז ושמואל פלאטו שרון ובתוכנית האחרונה, שכללה הומאז' של חיקויים של אריאל שרון וראיונות איתו, התארחו שלמה ארצי, שלישיית מה קשור וישראל קטורזה. תוכניתו הבאה של יצפאן, "שלום אנד גוד איבנינג", עלתה לשידור בקשת ב-2007.
חסידות קוסוב

חסידות קוסוב היא חסידות שפעלה במזרח גליציה ובוקובינה (כיום אוקראינה). אבי השושלת היה רבי מנחם מנדל הגר, ה"אהבת שלום". מחסידות זו יצאה חסידות ויז'ניץ שהוקמה על ידי רבי מנחם מנדל נכדו של אבי השושלת. כיום מכהן רבי שרגא פייבוש הגר בבורו פארק.

החסידות כיום

רבי אברהם יהושע העשיל הגר, בנו של רבי שרגא פייביש מזלישטשיק, כיהן כאדמו"ר מקוסוב בבורו פארק. מונה על ידי בן דודו רבי חיים מאיר הגר בשביל להשאיר זכר לבית קוסוב. נפטר בשנת תש"ס. את מקומו ממלא בנו רבי שרגא שהצליח לפתח את החצר וחסידים רבים התקרבו אליו. 
מסוף שנות ה-90 עד 2013 כיהן בירושלים בשם זה רבי מנחם מונדרר], צאצא של רבי חיים הגר מקוסוב, אך לא היה לו בית מדרש עצמאי. לאחר פטירתו נתמנו בניו הרב חיים אהרן מונדרר כאדמו"ר בבית שמש, הוא גם משמש כרב שכונת יפה נוף. בנו הרב פנחס יוסף מונדרר משמש כאדמו"ר בירושלים וממשיך לנהל את חצר אביו בירושלים ברחוב חגי. בנו הרב אברהם משמש כאדמו"ר בלונדון וגם שם יש בית מדרש פעיל.
בשנת 2015, לאחר פטירת חותנו האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, הוכתר רבי נפתלי ראובן קורנרייך לאדמו"ר מקוסוב ויז'ניץ. מתגורר בבית שמש.

רדוביץ

רבי יוסף אלתר (-ח' בתמוז תרל"ט) - בן רבי חיים מקוסוב וחתן רבי ישראל, חתנו של רבי משה צבי מסאווראן. לאחר פטירת אביו החל לכהן ברדאוץ (רדוביץ) שבמחוז קובל וכן כיהן תקופה בסירט. חתניו היו רבי שמעלקא רובין מסערט ורבי מאיר יהודה מבוקאווסק. בשנת תרל"ג עלה לארץ ישראל והתגורר בצפת. נסע לחיפה לרחצה ושם נפטר ונקבר לאחר מחלוקת בין אנשי צפת לאנשי חיפה. בנו רבי משה כיהן בחיפה ובצפת. חיבר ספר "ויקח משה". חתנו היה רבי נפתלי מקשאנוב. נפטר בא' בכסלו תרס"ב. בנו רבי ישראל מילא את מקומו. בשנת תרע"ג היגר לארצות הברית שם הקים ישיבה בשם "תורת חיים". הוציא את ספרו של אביו. נפטר בשנת תש"ב. בן נוסף של רבי משה היה הרב חיים זיידא חתן דודו רבי מאיר מבוקווסק, נפטר בחיי אביו. בתו נישאה לקרובה, רבי אלעזר מקיווישאד.

זבלטוב

רבי דוד (תקנ"ז - כ"א באב תר"ח) היה חתנו של רבי משה לייב מסאסוב. היה מפורסם כחכם, וכיהן באדמו"רות בזבלטוב. לאחר פטירתו ארבעה מבניו כיהנו כאדמו"רים. בנו רבי יעקב (תקע"ה - ט"ו בשבט תרמ"א) מילא את מקומו בזבלטוב. היה חתן רבי יהודה צבי מראזלא ובזיווג שני נשא לאשה את פרידא קילא בת הרב ישעיה שור רבה של יאס (בזיווג ראשון הייתה נשואה לרבי יצחק לייבוש מקאליב). רבי מנחם מנדל בנו היחיד של רבי יעקב מילא את מקומו. היה חתנו של דודו רבי יצחק לייביש מחאטין (בן רבי משה חיים מראזלא, בן רבי יצחק אייזיק מקאלוב , וחתן הרב ישעיה שור). בנו רבי משה מילא את מקומו בזבלטוב. במלחמת העולם הראשונה עבר לווינה שם נפטר. את מקומו מילא בנו רבי חיים שהיה נחשב לתלמיד חכם מופלג. נרצח עם קהילתו בשנת תש"ב. 
במקביל לרבי משה, כיהנו עוד מבני רבי מנחם מנדל. רבי יצחק אייזיק כיהן בזבלטוב ובברדיצ'ב ורבי יוסף בטיסמניץ, חתן רבי יצחק מטיסמניץ. רבי יוסף נרצח בסטניסלב בשנת תש"א.
קנזס סיטי רויאלס

היסטוריה

לאחר שב-1968 עזבה קבוצת קנזס סיטי אתלטיקס את העיר ועברה לשחק באוקלנד, נותרה העיר קנזס סיטי ללא קבוצת בייסבול בכירה, לראשונה מאז שנת 1883. חבר הסנאט של ארצות הברית ממיזורי, סטויארט סימינגטון, דרש מליגת ה-MLB להעניק לעיר זיכיון חדש לקבוצה ואיים שאם לא תעשה כך, יפעל להסרת הפטור של הליגה מחוקי ההגבלים עסקיים. בתגובה, אכן קבעה הליגה כי ב-1971 יצורפו ארבע קבוצות חדשות, ביניהן אחת מקנזס סיטי. לחץ נוסף הביא להקדמת מועד כניסתה של הקבוצה לליגה ל-1969. 
במכרז להקמת הקבוצה החדשה זכה איש העסקים ממיזורי, יואינג קאופמן, והעניק לה את הכינוי רויאלס על שם תערוכת חיות משק מפורסמת, ה"אמריקן רויאל" שמתקיימת בקנזס סיטי מאז 1899. במהלך שנות קיומה הקבוצה הגיעה ארבע פעמים לוורלד סיריס זכתה פעמיים בתואר ב-1985 וב-2015 והפסידה ב-1980 וב-2014. ב-1985 זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון על יריבתה הסנט לואיס קרדינלס 3-4. 30 שנים מאוחר יותר בעונת 2015 זכתה הקבוצה בוורלד סיריס בפעם השנייה לאחר שניצחה 1-4 בסדרה את הניו יורק מטס. 
מאז 1973 הקבוצה משחקת באצטדיון קאופמן שנקרא על שם מייסדה.
אלנטאון

היסטוריה

העיר נוסדה ב-1762 על ידי ויליאם אלן, שהיה סוחר וראש עיריית פילדלפיה בעברו, תחת השם נורת'האמפטון טאון. אלן קיווה שנורת'האמפטון טאון תחליף את איסטון כבירת מחוז נורת'האמפטון ושתהפוך למרכז מסחרי אזורי. עם זאת, בסופו של דבר נורת'האמפטון טאון לא הפכה לבירת המחוז.
ב-11 בספטמבר 1777, במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, כוחות ארצות הברית הפסידו בקרב ברנדיוויין לכוחות בריטניה והותירו את פילדלפיה, בירת ארצות הברית באותו זמן, חסרת הגנה. עקב כך הוחלט להבריח את פעמון הדרור מפילדלפיה והוא שהה בנורת'האמפטון טאון באופן זמני.
ב-6 במרץ 1812 נוצר מחוז ליהיי בחלקו המערבי של מחוז נורת'האמפטון ונורת'האמפטון טאון נבחרה להיות בירת המחוז החדש. ב-16 באפריל 1838 שם העיירה שונה לאלנטאון כהוקרה לוויליאם אלן. ב-12 במרץ 1867 אלנטאון קיבלה מעמד של עיר.
במהלך המאה ה-19 אלנטאון עברה תהליך תיעוש גדול שהפך אותה מעיירה קטנה לעיר תעשייתית מרכזית באזור. התעשיות העיקריות בעיר היו קשורות לברזל, וכן היא הייתה מרכז לייצור בירה. עם זאת, העיר נפגעה בגלל מיתון בשנות ה-70 של המאה ה-19.
העיר השתקמה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 הודות לתעשיות הטקסטיל והמשי שנוסדו בעיר בתקופה זו. תעשיית המשי בעיר התחילה לשקוע, כמו ביתר העולם, בשנות ה-30 של המאה ה-20. בעקבות תעשיית המשי התעשייה באלנטאון הצטמצמה ומפעלים רבים בעיר נסגרו או עברו למקומות אחרים. שירו של בילי ג'ואל, "Allentown", עוסק בגורלם של אנשי הצווארון הכחול בעיר, כחלק מחגורת החלודה.

תחבורה

נמל התעופה הראשי של אלנטאון הוא נמל התעופה הבינלאומי עמק ליהיי, שנמצא במרחק של 5 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר. בנוסף בעיר נמצא נמל התעופה העירוני אלנטאון קווין סיטי, המשמש בעיקר לתעופה כללית. תושבי האזור משתמשים גם בנמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי ובנמל התעופה הבינלאומי פילדלפיה שנמצאים במרחק קצר יחסית מאלנטאון.
העיר מקושרת במסילות רכבת למספר ערים באזור, כמו ניו יורק, פילדלפיה, ג'רזי סיטי והאריסברג.
אווה בורינג

ביוגרפיה

בורינג נולדה בעיירה נוואדה (Nevada) שבמיזורי. ב-1928 נישאה לארתור בורינג, לימים חבר בית המחוקקים של מדינת נברסקה. הם התגוררו בחווה חקלאית בכפר הנידח מרימן שבצפון נברסקה. בדומה לבעלה, בורינג הייתה פעילה בפוליטיקה המקומית מטעם המפלגה הרפובליקנית. מ-1946 עד מינויה לסנאט שימשה כסגנית יושב ראש הוועדה הרפובליקנית המרכזית של נברסקה. ב-1954 מונתה לסנאט האמריקאי בידי מושל נברסקה רוברט ב. קרוסבי לאחר שבסנאט נותר מושב ריק עם מותו של הסנאטור דווייט גריזוולד, ובכך הפכה לאישה הראשונה שייצגה את נברסקה בסנאט. היא שירתה מאפריל עד נובמבר 1954.
בורינג הייתה חברה במועצה המייעצת הלאומית של המכונים הלאומיים לבריאות ומנהלת מחלקת הנשים של המפלגה הרפובליקנית בנברסקה. אחרי כהונתה בסנאט, המשיכה בורינג להתגורר בחוותה שבכפר מרימן. היא שירתה במועצת השחרורים המוקדמים של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בשנים 1956–1964. ב-1985 נפטרה, יממה בלבד טרם יום הולדתה ה-93. לאחר מותה, החווה החקלאית בה התגוררה נתרמה לנציבות הפארקים של נברסקה וכיום היא מתופעלת כאתר היסטורי בידי הנציבות.
אתר ההנצחה לחללי חיל הקשר והתקשוב

מבנה

באתר פועל אגף הנצחה שבו היכל שמות ובו מונצחים על לוחות הזיכרון 574 חללי החיל ואולם בו מונצחים 84 חללי היישוב המאמץ יהוד. באגף גם אולם גבורה בו מתועדים 12 בעלי עיטורי העוז, המופת, צל"ש הרמטכ"ל וצל"ש אלוף, ו-8 חתני פרס ביטחון ישראל. במקום אגף נוסף להכשרה והעשרה טכנולוגית בנושאי תקשורת ומחשבים המשתרע על פני שטח של 1,500 מ"ר, הכולל כיתות לימוד ומחשבים, וכן מרכז מורשת ואולם כנסים ואירועים ל-250 משתתפים. מחוץ למבנה רחבת טקסים וגן הנצחה. ברחבה ניצבת האנדרטה המרכזית העשויה מצינורות פלדת אל-חלד ומתנשאת לגובה של 30 מטרים ובראשה נר זיכרון. האנדרטה המסמלת עץ, בנויה משני עמודים-ענפים - עמוד אלכסוני ורחב הנכרת בפתאומיות מסמל את השכול ועמוד צר יותר וגבוה היוצא ממנו אל על ומסמל את החיים. על בסיסה של האנדרטה חרוט פסוק מספר עזרא "והקול נשמע עד למרחוק" (עזרא ג', י"ג). אל האתר מובילה שדרה (גן ההנצחה) מרחוב ויצמן שבה אנטנות עכביש ורדיו-טלפון הניצבות על בסיסי בטון שבורים, כסמל לשכול. עוד נמצא בשדרה הגלעד לזכר חללי החיל שהוקם ביער חרובית בשנת 1979 והועבר למקומו הנוכחי ב-2 ביוני 2010.
מועצת הנאמנות של האומות המאוחדות

מועצת הנאמנות של האומות המאוחדות היא אחת מששת הארגונים של ארגון האומות המאוחדות.  בראשיתה הוקמה המועצה כיורשת של חבר הלאומים ומשטר המנדטים שלו.
המועצה הוקמה כדי לטפל בשטחים שנותרו לאחר מלחמת העולם השנייה במצב כאוטי. אזורים אלו, שנקרעו ממדינות אויב, שהפכו לשטחי מנדט של האו"ם, או שביקשו את חסות האו"ם ביוזמתן, היו מצויים בפיקוח המועצה.
לאחר שפלאו, שטח הנאמנות האחרון, הפכה למדינה עצמאית ב-1 באוקטובר 1994, הוחלט על הפסקת עבודת המועצה מה-1 בנובמבר של אותה שנה.
היסטורית טיפלה המועצה ב-11 שטחי חסות: 7 באפריקה ו-4 באוקיאניה. 10 מתוכם היו שטחי מנדט של חבר הלאומים, ורק שטח חסות אחד  - סומלילנד האיטלקית (וזאת למרות המטרה היומרנית לטפל ב"שטחים" שנותרו לאחר מלחמת העולם).
אמלג'

רקע כללי על העיר

העיר נמצאת על חוף הים האדום, בקו אורך (14/37) ובקו רוחב (5/25), בין הערים ינבוע מדרום ואלוג'ה מצפון, ונחשבת לאחד האתרים ההיסטוריים העתיקים.
בשנים האחרונות גדלה העיר והתפתחה, עקב פתיחת הנתיב הימי בין דובא שבערב הסעודית (כ-280 קילומטר מהעיר אמלג') לבין ספאגה שבמצרים.
מול חופי אמלג' ישנם איים רבים. המפורסמים ביותר הם ג'בל חסאן ואום סחארה. בנוסף לשני אלו ישנה קבוצה של שבעה איים הנקראת איי אלפואידה. קבוצה זאת נמצאת מעט צפונית לאמלג'. האי סטון נמצא אף הוא מעט צפונית לאמלג', לפני ואדי אלחמד.
העיר העתיקה של אמלג' נחשבת לאחת מערי המסחר הגדולות אחרי מכה, אך עם הזמן הזמן חדל הסחר להתקיים בה.

אוכלוסייה

כיום עומדת אוכלוסיית העיר על כ-38 אלף איש. רובם מתפרנסים מדיג, חקלאות ורעיית צאן.
רצף שמור

בביולוגיה, רצף שמור הוא רצף זהה או דומה מאוד של חומצות גרעין ב-DNA או ב-RNA או רצף חומצות אמינו בחלבון המופיע במינים שונים ונשמר כמעט ללא שינוי לאורך האבולוציה. ככל שרצף מופיע יותר בעץ פילוגנטי הוא נחשב שמור יותר. מאחר שמידע גנטי מועבר בדרך כלל מהורים לצאצאים באמצעות גנים, גן שהרצף שלו שמור אבולוציונית יקרא גן שמור.
מוטציה באזור של רצף שמור מאוד עשויה להיות חמורה, ונמנעת בברירה טבעית.
רצפי DNA שמורים מאוד עשויים להיות בעלי ערך פונקציונלי חשוב, אף שבמקרים רבים לא ידוע התפקיד המדויק של כל רצף שמור. ברצפים שמורים ביותר (Ultra-conserved element; UCE) שתוארו לראשונה ב-2004 על ידי גיל בז'רנו, נשמר הרצף במדויק (100%) לפחות בשני מינים שונים.
אליסאבטה, נסיכת רומניה

ביוגרפיה

אליסאבטה או כפי שכונתה על ידי בני משפחתה, ליסאבטה, נולדה ב-12 באוקטובר 1894 בארמון פלש, כילדה השנייה של פרדיננד הראשון, מלך רומניה ומריה מאדינבורו, מלכת רומניה, בתם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסוניה-קובורג-גותה ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה.
ב-27 בפברואר 1921 נישאה ליורש העצר היווני, גאורגיוס, מי שעתיד היה להיות כעבור שנה מלך יוון. השידוך נעשה ככל הנראה על ידי וילהלם השני, קיסר גרמניה, בן-דוד של אמה, מריה (וילהלם היה בנה של ויקטוריה הנסיכה, בתה של ויקטוריה המלכה, מריה הייתה בתו של אלפרד, אף הוא בנה של ויקטוריה המלכה). הנישואים היו מאורגנים ולא מתוך אהבה. למעשה, שנה לפני כן, למרות היותה מאורסת לגאורגיוס, לאליסאבטה היה רומן עם דיפלומט בריטי בכיר, פרנק רטיגן, בקונסטנטינופול וקודם לכן בבוקרשט, שם שימש כממונה על היחסים הבריטי ברומניה. הרומן הוביל להריון, אותו סיימה אליסאבטה באמצעות הפלה מלאכותית. ראטיגן היה נשוי באותה עת, ואב לשניים (בנו הוא השחקן טרנס רטיגן).
לזוג המלכותי לא היו ילדים, ובשנת 1935 הם התגרשו ואליסאבטה שבה לרומניה. אליסאבטה שהתה ברומניה עד ינואר 1948, כאשר כל המשפחה המלכותית נאלצה לעזוב. היא שכרה דירה בקאן שבצרפת ונשארה שם עד מותה ב-15 בנובמבר 1956 בגיל 62.
מיס לוקסמבורג

מיס לוקסמבורג היא תחרות יופי בלוקסמבורג.
התחרות נוסדה בשנת 1927, הזוכה בתחרות מיועדת לשמש כשגרירה תרבותית של המדינה. 
הדרישות מהמתמודדות הן להיות אזרחית המדינה, בין הגילאים 18-26, להיות רווקה ללא ילדים, ובעלת נכונות לכהן בתפקיד חברתי או הומניטרי.
התחרות בדרך כלל נערכת ב"קזינו 2000" שבדרום המדינה.
בשנת 1959 הצטרפה הדוכסות לתחרויות הבינלאומיות של מיס תבל ומיס עולם. הזוכה במיס לוקסמבורג משתתפת בתחרות מיס עולם.