google/wiki40b huggingface dataset:
אילנה שושן

חייה

שושן נולדה בכפר סבא למשפחה בת שבעה ילדים. למדה בתיכון בכפר הנוער בן שמן בתוכנית למחוננים. בגיל 19, בעת שירותה בצה"ל, זכתה בתחרות מלכת היופי לשנת 1980. בתום השרות הצבאי יצאה שושן לעבוד כדוגמנית במילאנו, בפריז ובניו יורק. בניו יורק למדה משחק במכון לי סטרסברג לקולנוע ולתיאטרון (Lee Strasberg Theatre and Film Institute).
ב-1988 כתבה והפיקה עם הצלם יקי הלפרין קלטת הדרכה לטיפוח ודוגמנות לנערות בשם "היופי שלך תלוי רק בך". בשנת 1989 השתתפה בסרטו של דובי גל "ד.צ. חוף אילת", בו גילמה את הפילגש של גרשון, שיורדת עמו בחשאי לאילת. עברה ללוס אנג'לס וב-1990 השתתפה בסרט האמריקני "Fire Birds", בכיכובם של ניקולס קייג' וטומי לי ג'ונס.
ב-1992 הפיקה את הסרט "העץ יהושוע" בתקציב של 10 מיליון דולר. הקימה יחד עם בעלה את חברת סיגנצ'ר. ב-2004 הפיקה את הסרט "גיבורים דמיוניים" בכיכובם של סיגורני ויבר אמיל הירש וג'ף דניאל.
בגיל 48 נבחרה לדגמן את קולקציית הקיץ של חברת האופנה "קרייזי ליין". ובגיל 50 מובילה קמפיין יופי עבור חברת גיגי קוסמטיק.
שושן ייסדה את "נשים מעצימות נשים", ארגון העוסק בהעצמה נשים בלוס אנג'לס ובישראל. היא פועלת לקידום יזמות עסקית בקרב נשים, מעודדת נשים לרוץ לפוליטיקה ומרצה בתחום זכויות נשים, דימוי עצמי והעצמה אישית.
הייתה נשואה למשך שנה בצעירותה. לאחר מכן נישאה בשנית למפיק משה דיאמנט ולשניים נולדו שני ילדים. השניים התגרשו. בסוף 2015 התארסה שושן לעורך הדין נמרוד קוזלובסקי.
נבהאט צ'הרה

ביוגרפיה

היא נולדה בשם הילל נבהאט צ'הרה ב-15 במרץ 1944, בעיר סמסון שבטורקיה. אביה איזט צ'הרה היה עורך דין ובמקור מאג'ריה (היום גאורגיה) ואמה מיוזיין צ'הרה הייתה עקרת בית. כשהייתה בת חמש, אביה מת מהתקף לב, וצ'הרה עברה יחד עם משפחתה מסמסון לאיסטנבול. באיסטנבול, אמה האלמנה של צ'הרה נישאה בפעם השנייה לשופט, ומאוחר יותר התגרשה ממנו ב-1956. היא נישאה בפעם השלישית לעיתונאי בתחילת שנות ה-60. בעוד שהזכירה את ילדותה בראיונות, צ'הרה תיארה את עצמה כילדה ביישנית מאוד ומבוהלת. צ'הרה גם ציינה כי היא הושפעה מהמוות והעדר המוקדם של אביה כשהייתה עוד צעירה מאוד, ושהיא התקשתה לקבל את הנישואין החוזרים של אמה. צ'הרה סיימה את לימודיה בבית הספר Fatih Kız Orta Okulu.
לצ'הרה יש אח למחצה גדול, נאיל צ'הרה (שנולד ממערכת יחסים קודמת של איזט צ'הרה), אח קטן בשם אוהאן צ'הרה, ואח למחצה קטן, טאייר יידיז, מנישואיה השניים של אמה.
אריך גמא

קריירה

בשנות התשעים המוקדמות, פיתח גמא יחד עם אנדרה ווינאנד את ‎ET++‎, אחד משלדי התוכנה הראשונים לפיתוח מונחה-עצמים של יישומים בשפת ‎C++‎. בעבודתו המשותפת עם קנט בק, פיתח גמא את JUnit, שיטה וכלי לבדיקות יחידה ב-Java. הכלי הורחב בהמשך לשפות תכנות רבות נוספות ומהווה היום נדבך יסודי בעבודת התכנות  של מתכנתים רבים בעולם.
במסגרת עבודתו בחברת IBM, היה גמא אחד מהמובילים של פרויקט פיתוח שנועד להסב את כלי ה-Smalltalk של החברה לכלים מקבילים ב-Java. גמא תרם רבות לפיתוח הכלי VisualAge for Java, וסייע לפתח טכנולוגיה וכלים חדשניים בתחום Java Micro Edition. בהמשך, הוביל ב-IBM את פיתוח דור העתיד של כלי ה-ג'אווה של החברה, שלימים הפך לפלטפורמה החופשית Eclipse. 
גמא היה אחד הראשונים שישמו באופן שיטתי אלמנטים משמעותיים ממתודולוגיית הפיתוח הזריז Extreme Programming, והדגים את יישומה המוצלח בקנה מידה גדול בפרויקט JDT של Eclipse, שאותו הוביל.
לגמא תואר דוקטור במדעי המחשב מאוניברסיטת ציריך שבשווייץ.
לימפומה מפושטת של תאי B

טיפול

הטיפול הסטנדרטי הוא מתן קומבינציה של תרופות כימותרפיות, הקרויות מישלב CHOP יחד עם ריטוקסימאב, הנקרא CHOP-R  (האות R מייצגת מתן טיפול מורחב הכולל ריטוקסימב). לרוב מקובל לתת 4 מחזורי טיפול ולבצע הערכה, ובמידת הצורך לתת מחזורי טיפול נוספים, בהתאם לשלב בו נמצאים במחלה (Stage). הסיכוי לתגובה טובה לטיפול תלוי במדד IPI שפותח במקור לחולים עם לימפומה מפושטת של תאי B בהתבסס על טיפול שקיבלו, המבוסס על טיפול ב-CHOP (ללא ריטוקסימב). כך נמצא, כי אצל חולים עם מדד הנע בין 0-1, השרידות ל-5 שנים היא מעל 70%, בעוד שאצל חולים עם מדד של 4-5, השרידות ל-5 שנים עומדת על 20%, כאשר הנוגדן Rituximab הביא לעלייה של 15% במספרים אלו. 
מאחר שמדובר בלימפומה אגרסיבית, היא מחייבת טיפול מיידי באמצעות שילוב תרופות אלו, במספר מחזורי פעולה. אחוז ההישרדות של הטיפולים השונים הוא נמוך מעט מ-50% לאחר חמש שנים.
אם המחלה חוזרת לאחר טיפול כימותרפי, ניתן לשקול טיפול כימותרפיה קו שני, או, אצל חולים הצעירים מגיל 65, לבצע השתלת מח עצם.
מנוע כוכבי

מנוע כוכבי (מגרמנית: Sternmotor) או מנוע רדיאלי (מאנגלית: Radial engine) הוא תצורה של מנוע בעירה פנימית, שבה הצילינדרים ממוקמים בהיקף המנוע, סביב ציר הסיבוב שהוא מפיק ופונים כלפי ציר זה. הבוכנות שבצילינדרים מחוברות באמצעות טלטלים לארכובה, בדומה לחישורי גלגל המחוברים לטבורו. הארכובה היא זו הממירה את התנועה הקווית של הבוכנה והטלטלים לתנועה הסיבובית שמפיק המנוע.  תצורה זו הייתה נפוצה בעבר לבניית מנועי כלי טיס, לפני שרבים מהם עברו להנעה באמצעות במנועי סילון.
במנוע כוכבי הבוכנות מקושרות לארכובה במבנה של טלטל בוכנה ראשי וטלטלי משנה. הטלטל הראשי מחבר את הבוכנה באופן ישיר לארכובה, בעוד שאר הטלטלים מחברים את הבוכנות לטבעות הממוקמות מסביב לחיבור הטלטל הראשי (ראו אנימציה). במנועים רדיאלים של מחזור ארבע פעימות מספר הבוכנות בכוכב אחד הוא כמעט תמיד אי זוגי, על מנת לאפשר סדר הצתה המספק חלקות ורציפות של כוח המנוע. רוב המנועים הכוכביים עושים שימוש בגל זיזים מרכזי המניע מוטות דחיף שמתזמנים את פתיחת השסתומים בראש הצילינדר.
מבחינה חיצונית עשוי מנוע כוכבי להראות דומה מאוד למנוע סיבובי מטיפוס 'בוכנות בסידור מעגלי'. ההבדל ביניהם הוא שבמנוע סיבובי שכזה הצילינדרים מקובעים לתושבת שעליה מותקן המדחף ומסתובבים ביחד איתו ואילו במנוע כוכבי הצילינדרים מקובעים לגוף המטוס ואינם נעים כאשר המדחף מסתובב.
אינסולין

טיפול באינסולין בחולי סוכרת

ב-1921 פותחה האפשרות לספק אינסולין חיצוני לחולים הזקוקים לכך. בתחילה היה זה אינסולין שהופק מלבלבי בעלי-חיים, כיום מדובר על סוגים שונים של אינסולין סינתטי.
את הטיפול באינסולין לחולי סוכרת גילה צוות באוניברסיטת טורונטו שבקנדה שכלל את פרדריק בנטינג, ג'ון מקלאוד, צ'ארלס בסט וג'יימס קוליפ. זריקת האינסולין הראשונה ניתנה לחולה בן 14 בשם לאונרד תומפסון ב-11 בינואר 1922. החומר שבזריקה הראשונה לא היה טהור מספיק, וגרם לתגובה אלרגית, אך לאחר 12 יום הצליח הצוות לייצר אינסולין טהור מספיק, והטיפול הוכתר בהצלחה.
ילדים הנוטים למות מחמצת קטוטית סוכרתית הוחזקו במחלקות גדולות, פעמים רבות עם 50 או יותר חולים במחלקה, רובם בתרדמת. בני משפחה אבלים היו מצויים לידם, ממתינים למותם (שעד אז היה בלתי ניתן למניעה). באחת מההתרחשויות הדרמטיות ביותר של הרפואה, בנטינג, בסט וקוליפ עברו ממיטה למיטה, והזריקו למחלקה שלמה את האינסולין המטוהר. עוד לפני שהגיעו לילד האחרון הנוטה למות, החלו הראשונים להתעורר מהתרדמת.
בנטינג ומקלאוד זכו על כך בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1923. בנטינג מחה על כך שבסט לא שותף בפרס, וחלק עמו את סכום הזכייה, ואילו מקלאוד שיתף בכספי הפרס שלו את קוליפ.
למרות שמדובר למעשה באותו החומר הקיים בגוף, הטיפול החיצוני באינסולין לא מצליח לשמור על איזון סוכר באותה רמה של אדם בריא, והטיפול דורש ניהול אורח חיים קפדני מאוד. כדי להבין מדוע דבר זה מתרחש יש להבין את שתי הדרישות לאיזון סוכר תקין והם: מידע על רמת הסוכר בדם והוספה של אינסולין לדם המתאים בדיוק לרמת הסוכר במטרה להגיע לערכים הרצויים (שהם 80–110 מיליגרם לדציליטר). הלבלב עושה את שתי הפעולות בצורה מיטבית, הוא חש את רמת הסוכר בדם ומפריש אינסולין בצורה מתמדת כך שרמתו מתאימה תמיד לצורך הגופני. החולים לעומת זאת, מודדים סוכר מספר מסוים של פעמים ביום (באמצעות גלוקומטר) ועל-פי המידע המתקבל ממדידות בדידות אלה מזריקים אינסולין. גורם שלילי נוסף הוא שהאינסולין המוזרק מוכנס מתחת לעור, ספיגתו ופינויו משם איטיים יחסית ותלויים במשתנים רבים (חום, פעילות וכו').
כיום ישנם פיתוחים מדעיים שמטרתם לשפר מצב זה. הראשון שבהם הוא אינסולינים סינתטיים בעלי תכונות שונות. רמות האינסולין בגוף התקין מורכבות ממרכיב בסיסי (בזאלי) השומר על רמה קבועה כל הזמן, ומרכיב "בולוסי" היוצר קפיצה ברמות אינסולין כאשר אנו אוכלים. כדי לחקות דבר זה פותחו כיום אינסולינים השומרים על רמה קבועה (לבמיר, לנטוס) ואינסולינים שרמתם עולה ויורדת בצורה מהירה מאוד (נובורפיד, הומולוג).
ההתפתחות הבאה הגיעה עם הצגתה של משאבת האינסולין. משאבה זו נישאת על האדם ומזריקה לגופו רמה קבועה של אינסולין, כאשר הוא אוכל הוא יכול להזריק כמות נוספת. מחקרים שונים הראו שמשאבה זו מספקת איזון סוכר טוב יותר וגם מעניקה לנושאיה יותר גמישות באורח החיים. למרות זאת חולים רבים מעדיפים להזריק במידת הצורך, ולא להשתמש במשאבה המחוברת לגוף כל הזמן. שילוב עתידי של משאבת האינסולין עם מד סוכר, ייצור לבלב מלאכותי.
צ'ולירה

גאוגרפיה

צ'ולירה ממוקמת כ-137 ק"מ מבירת המחוז גארואה וכ-546 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף, העיר ממוקמת כ-158 ק"מ מהגבול של קמרון עם ניגריה, כ-106 ק"מ מהגבול של קמרון עם צ'אד וכ-173 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית.

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (32 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (20 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,706 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (395 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).

תנועה ותחבורה

צ'ולירה ממוקמת ליד הכביש הלאומי N13 והכביש D18.

דת, כלכלה, תיירות ובריאות

בצ'ולירה יש מסגד, בית מרקחת, בית קולנוע, 2 ברים ובית מלון.
Shakira In Concert: El Dorado World Tour

רקע והפקה

ב-26 במאי 2017, הוציאה שאקירה את אלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado. לאחר מכן, ב-3 ביוני 2018, יצאה לסיבוב ההופעות השישי שלה "El Dorado World Tour", שם קיימה למעלה מ-50 מופעים.
במהלך סיבוב ההופעות, קיימה הופעה בלוס אנג'לס, אשר צולמה ועתידה לצאת כסרט קולנוע בשנת 2019. כמו כן, תצא ההופעה בפורמט של תקליטור ו-DVD.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין סנט וינסנט והגרנדינים כוננו ב-27 באוקטובר 1979 - היום בו קיבלה סנט וינסנט והגרנדינים עצמאות מלאה מהממלכה המאוחדת לאחר עשר שנים של אוטונומיה.
בשנת 2013, חתמו שתי המדינות על הסכם הדדי של פטור מאשרה, דהיינו, אזרחי סנט וינסנט והגרנדינים יכולים להיכנס באופן חופשי לשווייץ ואזרחי שווייץ יכולים להיכנס באופן חופשי לסנט וינסנט והגרנדינים עם ביקורת דרכונים בלבד וללא אשרת כניסה ושהייה במדינה.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 11 שווייצרים חיו בסנט וינסנט והגרנדינים. הסחר הכולל שבין המדינות הגיע בשנת 2018 ל-27.5 מיליון פרנקים שווייצרים.
מאבק נוצות

מאבּק נוצות הוא מתקן המשמש לניקוי אבק מרהיטים או יצירות אמנות. המתקן עשוי ידית (לרוב עשויה עץ או פלסטיק אך לעיתים גם שריון צב או שנהב), אליה מחוברים נוצות. בעבר נעשה שימוש בעיקר בנוצות יען אולם כיום נעשה שימוש גם בנוצות תרנגולת או נוצות סינתטיות העשויות חומרים פלסטיים. קיימים מתקנים עם נוצות נשלפות, כך שניתן להשאיר אותן מכוסות ומוגנות מפני נזק בזמן שהמתקן אינו בשימוש.
מאבק נוצות מאפשר ניקוי מדפים שמונחים עליהם חפצים רבים, כי גמישות הנוצות מאפשרת ניקוי האבק מבלי להזיז את החפצים, וכן מאפשרת ניקוי קורי עכבישים המצויים בפינות גבוהות או בסמוך לתקרות.

היסטוריה

מאבק הנוצות הומצא באיווה שבארצות הברית בשנת 1870, בייצור מברשת מנוצות תרנגול הודו. בשנת 1874 נוסדה חברת הוג דסטר (Hoag Duster) לייצור מברשות על בסיס רעיון זה. באותה שנה סוזן היבארד מלייק ז'נבה שבויסקונסין פיתחה מנוצות תרנגול הודו את מאבק הנוצות, וב-13 בנובמבר 1874 רשמה פטנט שמספרו 177,939 אשר נרשם ב-30 במאי 1876. רישום פטנט זה הביא למאבק משפטי ממושך בינה לבין בעלה, ג'ורג' היבארד, ולבסוף בדצמבר 1881 קבע בית המשפט לערעורים של המחוז השביעי בשיקגו כי סוזן היא בעלת הפטנט.
מאבקים מנוצות יען פותחו ביוהנסבורג שבדרום אפריקה בשנת 1903 על ידי המיסיונר הנרי בקנר. בקנר שב לארצות הברית ובשנת 1913 פתח חברה לייצור מאבקים העשויים נוצות יען באתול שבמסצ'וסטס.
אנדראה איפסילנטי

ביוגרפיה

איפסילנטי נולדה ברוסלסהיים. לאחר שסיימה את התיכון, עבדה כמזכירה וכדיילת בלופטהנזה.
לאיפסילנטי תואר בסוציולוגיה. היא הייתה חברה בפרלמנט של הסן, כיהנה כיושבת ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה באזור, והתמודדה מספר פעמים על תפקיד מושלת הסן. לאחר שהצהירה שלא תעבוד עוד עם מפלגת די לינקה, ב-2008 החלה לשתף פעולה ולהקים קואליציה עמם.
ב-2010 היא ייסדה צוות חשיבה הבא לעצור את הנאו-ליברליזם.
אורי שטטנר

חייו

שטטנר נולד בתל אביב ב-1935. בשנים 1958 - 1959 למד במכון אבני. ב-1960 נסע לפריז ושהה שם כעשר שנים, בהן הוצגו ציוריו בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות חשובות, בין השאר במוזיאון פריז לאמנות מודרנית. ב-1965 הוזמן שטטנר יחד עם חמישה ציירים אחרים לייצג את צרפת בביאנאלה של פריז. ב-1975 הוענק לו פרס על שם אויגן קולב מטעם מוזיאון תל אביב. בשנת 1994 נערכה לו תערוכת רטרוספקטיבה שהוצגה במשכן לאמנות עין חרוד ובמוזיאון הרצליה. נערכו לו תערוכות יחיד בגלריה גורדון, גלריה שרה לוי, גלריה שלוש. עבודותיו נמצאות במוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, מוזיאון חיפה לאמנות ואוספים פרטיים בארץ ובחו"ל.
ב-2001, שנתיים לאחר מותו, נערכה תערוכה מקיפה של עבודותיו במוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן. בשנת 2006, בפתיחתה של גלריה יאיר בתל אביב, הוצגה תערוכה מיצירותיו.

סגנונו

מסוף שנות ה-70 ציוריו מתאפיינים בפואטיקה מיוחדת: סגנון ציורו לירי, מעודן ומלנכולי שצבעוניותו בהירה ואוורירית, קוויו מרחפים וחולמניים ותפיסתו תמציתית. במרכז ציוריו מצויה דמות בודדה הרשומה מתוך ויתור על צורניות מוגדרת ועל פרטים. מציוריו עולה אווירה מופנמת ופיוטית, ונראה שהם רואים את החיים כמו מבעד לזכוכית מעורפלת.
יאיר גרבוז במאמר שפרסם בקטלוג "אורי שטטנר: הצטיירות" מכנה את אורי שטטנר כ"צייר של ציירים": 
"אם טרם נשחק המינוח צייר של ציירים הרי אורי שטטנר ראוי לו עד מאד, מכל בחינה שהיא. יכול להיות שהמינוח "צייר של ציירים" הוא שצייר כזה מעורר בעמיתיו, מלבד הערכה ואהבה, גם גירוי גדול לעבוד וגם תחושה מעודדת של דיאלוג מתמשך. אני חי עם שני בדים של אורי שטטנר בביתי, ובכל יום אני פוגש אותם בעניין מחודש ובהרגשה שהמכחול שלו היה תמיד חלק מהזיכרון שלי[...]"
קייט שפרד

ראשית חייה

קייט שפרד נולדה כקתרין וילסון מלקולם בליברפול, אנגליה להוריה הסקוטים ימימה קרופורד סאוטר ואנדרו וילסון מלקולם. היא העדיפה לקרוא לעצמה "קייט". היא קיבלה חינוך טוב, והתבלטה בשל ידיעותיה הנרחבות. תקופה מסוימת היא חיה עם הדוד שלה שהיה כהן דת בכנסייה החופשית של סקוטלנד, בעיר ניירן. בשנת 1869, מספר שנים לאחר מותו של אביה, עברה שפרד ביחד עם אמה והאחים שלה לקרייסטצ 'רץ', ניו זילנד. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1872, היא נישאה לוולטר אלן שפרד. ב-8 בדצמבר 1880 נולד בנם יחידם, דאגלס.
בשנת 1885, בהשפעת החינוך הנוצרי שספגה מדודה, לקחה שפרד חלק בהקמת איחוד נשים נוצרי שעודד להתנזרות מאלכוהול.

התנועה למען זכות הבחירה לנשים

המעורבות הגדולה של נשים בארגון ההתנזרות מאלכוהול הביא לכך שהארגון, ובתוך כך גם שפרד, החלו לפעול למען נשים בכלל ומתן זכות הצבעה לנשים בפרט. עד מהרה הפכה שפרד לוחמת למען שוויון ונודעה בכך ש"כל מה שמפריד, בין גזע, מעמד, אמונה או מין, הוא בלתי אנושי, ויש להתגבר עליו". שפרד התגלתה כדוברת רבת עוצמה ובנתה במהירות את התמיכה בנושאים אותם קידמה. שפרד עזרה לשכנע את ראש הממשלה לשעבר וחבר הפרלמנט ג'וליוס ווגל להעלות בפרלמנט הצעת חוק להענקת זכות הצבעה לנשים בשנת 1887, אולם ההצעה נפלה על חודו של קול בקריאה שלישית. 
בשנת 1888, פרסמה חוברת בשם "עשר סיבות למה הנשים של ניו זילנד צריכות להצביע", ושלחה עותקים לכל חברי הפרלמנט. באותה שנה פנתה לראש הממשלה לשעבר וחבר הפרלמנט ג'ון הול, שהיה ידוע בתמיכתו בנושא, והשניים החלו לעבוד ביחד. שפרד אירגנה סדרה של עצומות עליהן חתמה כמות הולכת וגדלה של נשים שהגיעה ב-1893 לכמעט 32 אלף. הול הגיש אותן לפרלמנט, והשתמש בהן בשביל לגייס תמיכה בהצעות החוק שלו בנושא. לאחר שכמה הצעות חוק נפלו, הצעת החוק שעברה בבית התחתון באוגוסט 1893 עברה גם בבית העליון ב-8 בספטמבר. כדי להתקבל כחוק ההצעה הייתה צריכה את חתימתו של המושל הכללי דייוויד בויל שהתנגד לרעיון. לבסוף הוא חתם על החוק ב--19 בספטמבר. ניו זילנד הפכה למדינה המודרנית הראשונה שמעניקה זכות בחירה לנשים, ושפרד זכתה להכרה כמנהיגת המאבק.
מיד לאחר קבלת החוק, החלה שפרד לפעול במרץ לשכנע נשים להירשם להצבעה בבחירות שהתקיימו רק 10 שבועות מאוחר יותר. למרות ההתראה הקצרה שנדרשה כדי להירשם, כמעט שני-שלישים מהנשים נרשמו והצביעו.

המועצה הלאומית של הנשים

שנה לאחר ההישג בניו זילנד, חזרה שפרד לאנגליה לזמן קצר. באנגליה היא נפגשה עם ראשי התנועה הבריטית למתן זכויות הצבעה לנשים ואף נשאה מספר נאומים. עם חזרתה לניו זילנד, היא נבחרה להיות נשיאת המועצה הלאומית של הנשים בניו זילנד.
שפרד ניהלה קמפיין לזכויות נשים בתחומים רבים ובניהם מתן זכות הצבעה לנשים, השוואת חוקי הגירושין בין המינים, השוואת הזכות לחינוך נשים ועוד.

אחרית ימיה

בשנת 1903 חלתה שפרד ועברה ללונדון וגם שם נלחמה להשגת שוויון לנשים עד שנאלצה לפרוש עקב מחלתה. ב-1904 היא חזרה לניו זילנד. ב-1915 נפטר בעלה וולטר שפרד. בשנת 1925 היא נישאה לבעלה השני, ויליאם לבל-סמית'. קייט שפרד הייתה נשואה לו עד אשר נפטר ב-1929. בשנת 1934 נפטרה קייט שפרד. היא נקברה בחלקת קבר משפחתית בבית הקברות "אדינגטון".
היורשים (סדרת טלוויזיה)

העלילה

הסדרה עוקבת אחרי קבוצה של ילדים למשפחות מהחברה הגבוהה, שמיועדים לרשת את האימפריות העסקיות של הוריהם. קים טאן (לי מין-הו) הוא חתיך, עשיר ויורש של תאגיד קוריאני ענק, שבתחילת הסדרה לומד בארצות הברית, ובהמשך חוזר לקוריאה. בינתיים, אחיו קים וון (צ'וי ג'ין-היוק) מנסה להשתלט על העסק המשפחתי. בזמן שהותו בארצות הברית פוגש קים טאן את צ'ה יון סאנג (פארק שין-הי), שמגיעה לארצות הברית בעקבות אחותה, במטרה להגשים את חלומה ולצאת ממעגל העוני בה משפחתה נמצאת. קים טאן מפתח רגשות כלפי יון-סאנג, אך למעשה הוא מאורס לרייצ'ל יו (קים ג'י-וון), אירוסין שמקורן בשידוך שאמור לשרת את טובת העסקים של שתי המשפחות המחותנות. לאחר שיון-סאנג חוזרת לקוריאה היא נאלצת לעבור להתגורר עם אמה בביתם של המעסיקים של האם, משפחה עשירה מאד. שם היא מגלה שהמשפחה העשירה היא משפחתו של קים-טאן, ולמעשה הם מתגוררים באותו בית. במטרה ללמד את יון-סאנג את פערי המעמדות בינה לבין בנו, שולח אביו של קים-טאן את יון-סאנג ללמוד בתיכון היוקרתי שבו קים-טאן לומד. בתיכון לומד גם  צ'וי יאנג-דו (קים וון-בין)  החבר הטוב ביותר לשעבר של קים טאן, והאח החורג המיועד של רייצ'ל יו, ארוסתו של קים טאן. הוא מתנהג כבריון בבית הספר ומטיל אימה על הילדים החלשים. בתחילה הוא מציק גם ליון-סאנג משום שהוא חושד בה שהיא תלמידת מלגה, אולם בהמשך הוא מפתח כלפיה רגשות. בסופו של דבר, למרות ההתנגדות הראשונות של משפחתו מבטל קים-טאן את האירוסין ויוצא בפומבי עם יון-סאנג.
דו-מימן חד-חמצני

דו-מימן חד-חמצני (באנגלית: Dihydrogen monoxide, ידוע גם בראשי התיבות DHMO) הוא שם אחר למים, שנעשה בו שימוש לצורכי מתיחה. במסגרת המתיחה מוצגים המים מבלי לנקוב בשמם המקובל, אלא בשם אחר, שהוא מדויק מדעית אך אינו נמצא בשימוש, כתרכובת כימית נפוצה שמיוחסות לה תכונות שליליות רבות, כגון היותה מרכיב חשוב בגשם חומצי כחומצה הידרוקסילית, תרומתה לאפקט החממה, היותה גורם עיקרי לארוזיה של נופי טבע, ולקורוזיה והחלדה של מתכות; בד בבד עם כל אלה, עולה הטענה כי נמשך השימוש בתרכובת על ידי מפעלי תעשייה, וכי היא נשפכת לים ולנחלים בכמויות עצומות.

רקע

השימוש בשם "דו-מימן חד-חמצני" (Dihydrogen monoxide) לצורכי מתיחה החל עוד בסוף שנות השמונים של המאה העשרים. בבסיסה של המתיחה עמד הרעיון לכנות את המים בשם מדויק מדעית, אך כזה שאינו ידוע לציבור, ולבקש מציבור רחב לתמוך באיסור שימוש בתרכובת. השם "דו-מימן חד-חמצני" מבטא במילים את הרכבם הכימי של המים: אטום חמצן המחובר לשני אטומי מימן. בעוד הנוסחה הכימית של מים - H₂O - ידועה לציבור רחב, ההנחה של מבצעי המתיחה הייתה כי השימוש בנוסחה בצורתה המילולית לא יובן על ידי מרבית השומעים.
מטרתה של המתיחה הייתה להראות כיצד חוסר ידע מדעי בסיסי עלול להביא לדעות קדומות, למסקנות שגויות ואף לפחד.

מינוח

המונח "דו-מימן חד-חמצני" (דיהיידרוג'ן מונוקסייד) הוא נגזרת של שני מרכיבי המים: שני אטומי מימן ואטום חמצן אחד.
התחילית "די" מסמלת שני אטומים, והתחילית "מונו" מסמלת אטום אחד. הצירוף דייהיידרוג'ן הוא אפוא שני אטומי מימן, והצירוף מונוקסיד מסמל אטום אחד של חמצן. כאשר לחומר המורכב משני יסודות אין צירופים רבים אפשריים, נהוג לוותר על התחיליות. כך למשל נקרא מימן גופריתי בשם היידרוג'ן סולפייד (Hydrogen sulfide), אף על פי שהמולקולה שלו בנויה בדומה למים, משני אטומי מימן ואטום גופרית אחד.
חמצן ומימן מרכיבים מולקולה נוספת - מי חמצן (dihydrogen dioxide), שבה שני אטומי מימן ושני אטומי חמצן. תרכובת זאת נקראת גם מימן על חמצני.
למים יתרון נוסף בהקשר המתיחה, בשל הרכבם המיוחד הכולל אטום מימן ומולקולת הידרוקסיד. ניתן להציגם כבסיס - מימן הידרוקסידי, או כחומצה - חומצה הידרוקסילית.
השם דו-מימן חד-חמצני נבחר גם בשל דמיונו באנגלית לשמו של הגז הרעיל פחמן חד-חמצני (Carbon monoxide), הנקשר לזיהום אוויר.
השופטת ג'ודי

מקורות

המוניטין של שיינדלין לפני התוכנית, אחת השופטות הקשוחות ביותר בבית המשפט למשפחה בארצות הברית, היה נושא למאמר בלוס אנג'לס טיימס בפברואר 1993. ב-21 במאי 1993 עזב ג'וזף וגנר את התוכנית "The People's Court". שיינדלין התקשרה אל התוכנית ואמרה, "אתם יודעים, אם הוא איננו רוצה להמשיך בתוכנית הזאת, אני יכולה לעשות זאת." פקידת הקבלה ענתה בוטות, "את משוגעת, גברת?" וטרקה את הטלפון. המאמר על שיינדלין בלוס אנג'לס טיימס עורר עניין בתוכנית 60 דקות, שהעלתה לשידור קטע עליה ב-24 באוקטובר 1993. השידור הביא לשיינדלין הכרה ארצית והוביל תחילה להצעה לכתוב ספר משלה. שיינדלין קיבלה את ההצעה, וכתבה את Don't Pee On My Leg and Tell Me It's Raining" ("אל תשתין לי על הרגל ותגיד שזה גשם")
שיינדלין נשאלה, אם תהיה מעוניינת לשפוט  בסדרת בית-משפט משלה שיינדלין והמפיקים  שלה רצו במקור להכתיר את התוכנית בשם "כבודה", אבל חברת ההפקה, Big Ticket Television, החליטה לקרוא לה "ספסל הנאשמים", ואף פירסמה את התוכנית בשם "ספסל הנאשמים עם השופטת ג'ודי" במשך זמן מה לפני הופעתה הראשונה של התוכנית.
מעשה מרכבה

מעשה מרכבה הוא כינוי לספרות אזוטרית, הקשורה לתורת הסוד היהודית או האוניברסלית. ספרות זו מופיעה לרוב בסמיכות למעשה בראשית. אזכורה הראשון היה בתקופת התנאים, והיא מהווה כיום חלק מספרות הפרדס ותורת הסוד. 
ניתנו לה לרוב שני פרושים מרכזיים: אלו הקושרים אותה עם ספרות מיסטית יהודית ייחודית, כדוגמת ספר היצירה; או לספרות והבנות פילוסופיות העוסקות במהות האל.
המילה "מרכבה" (במובן מרכב, מושב) התייחסה במקור למרכבת הכרובים מבית המקדש: הכרובים נחשבו כנושאים מעליהם את האל. בהמשך מתייחסת המילה בהשאלה למקום מושבו של האל.

ספרות מקור

ישנם כמה טקסטים שזכו לאפיון כספרות של "מעשה מרכבה". המוקדמים שבהם שאפו לסווג פרקים מסוימים מהתנ"ך ככאלו העוסקים במעשה מרכבה. כך ספר יחזקאל, המתאפיין לעיתים בדרכי ההנהגה של האל, זכה לכך שחלקים מסוימים בספר מכונים "מעשה מרכבה"; כגון פרק א'. כך ההתייחסות הראשונית לאפיון "מעשה מרכבה" מופיעה במשנה, מסכת חגיגה, פרק ב', משנה א'.

עיסוק במעשה מרכבה

המשנה (מסכת חגיגה, פרק ב', משנה א') קובעת שמותר ללמד מעשה מרכבה רק ל"יחיד" כאשר הוא "חכם ומבין מדעתו". בתלמוד בבלי (מסכת חגיגה, דף י"ד, עמוד ב') מובאים כמה סיפורים והתייחסויות העוסקים במעשה מרכבה, דברים הכלולים ב"כניסה לפרדס".

הגדרת מעשה מרכבה

המקור הראשוני המתייחס למושג "מעשה מרכבה" הוא במשנה (חגיגה ב,א). אולם מקור זה אינו מזהה במפורש מהו אותו 'מעשה מרכבה'. דברים אלו הובילו לגישות והגדרות שונות לדבר זה, כאשר ההוגים השונים מייחסים את הדברים בהתאם לגישתם היסודית.

הגישה המיסטית

הגישה המיסטית זיהתה את מעשה מרכבה בספרות ההיכלות והמרכבה, כגון ספר שיעור קומה. גישה זו, שאליה שותפים המקובלים, רואה את "מעשה מרכבה", כספרות יהודית, סודית וייחודית. כתוצאה מכך ספרות זו מיוחסת למערך הורשה ומסורת שהעבירו בסודיות את ענייני "מעשה מרכבה".

התנגדות

כמה התנגדויות הובאו ביחס לקביעה ש"מעשה מרכבה" הוא ספרות הסוד האיזוטרית. חלק מההתנגדויות הופנה במשמעותו לספרות זו, ולפרשנות הפשטנית שניתנה לטקסטים מסוימים. כך הרמב"ם כותב באחת מאגרותיו, שספר "שיעור קומה" מהווה כפירה מעצם היותו מגשים את האל. בנוסף, אף בדורות מאוחרים יותר הובאה התנגדות לספרות הספירות (עשר הספירות), כגון בתשובת הריב"ש.

הגישה הרציונלית

כפי שטען הרב יצחק טברסקי, ניתן לראות שהרמב"ם שאף רבות לאחד בין הפילוסופיה להלכה; אחד מהתחומים האלו היה בהגדרת "מעשה מרכבה" והקשרו לפילוסופיה. הרמב"ם בפירושו למשנה (חגיגה ב, א), מסווג את מעשה מרכבה כספרות המטאפיזיקה. בקביעה זו הוא מזהה את השיא הלימודי וההכשרתי בעיון פילוסופי, המהווה התעסקות במהות האל. בהמשך לתפיסה זו, הרמב"ם פוסק ששיא הלימוד התורני מהווה התעסקות במעשה מרכבה (משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק ד' בסופו); ולכך הקדיש הרמב"ם את ספרו האחרון "מורה הנבוכים".

התנגדות

לגישתו הרציונלית של הרמב"ם ניתן למצוא התנגדויות רבות. כך לדוגמה הר"ן (בדרשותיו), טוען שספרות פילוסופית כגון זו שהציג הרמב"ם, אינה ייחודית יהודית, אלא היא ספרות אוניברסלית. לדעת הר"ן, ספרות סודית, צריכה להיות ספרות ייחודית.

משמעות מושאלת בעברית ישראלית

בעברית הישראלית משמש צירוף המילים "מעשה מרכבה" כביטוי המתאר תהליכים מורכבים. בפוליטיקה הישראלית רווח השימוש במונח כמבטא את המשא ומתן להרכבת הקואליציה זהו אחד משורה של מונחים שמקורם דתי וקיבלו בעברית המודרנית משמעות חילונית.
המודל של טיילר

המודל של טיילר, הידוע כ-Tyler Rationale, הוא מסגרת תאורטית בפילוסופיה של החינוך, לפיתוח תוכנית לימודים בגישה מדעית-שיטתית. המודל פותח על ידי ראלף טיילר , שנחשב לאבי תורת המדידה והערכה בחינוך פורמלי, בשנות ה-40 של המאה ה-20.

היסטוריה של המודל

טיילר התמחה בפיתוח תוכניות לימודים, ובשיטות הערכה של תוצרי לימוד.
בשנת 1949 סיכם את רעיונותיו בספר Basic Principles of Curriculum and Instruction (עקרונות בסיסיים של תוכניות לימודים), שהפך לרב-מכר והודפס מאז ועד היום (2016) ב-36 מהדורות. הספר השפיע על בנייה של תוכניות לימודים בכל מקצוע בכל העולם. המודל שימש את טיילר בקריירה ארוכה של ייעוץ לבכירי מערכת החינוך האמריקנית. בשנת 1952 ייעץ לנשיא הארי טרומן ברפורמה לתוכניות הלימודים, ותחת הנשיא דווייט אייזנהאואר היה יושב ראש ועידת הנשיא לילדים ולנוער. הוא שימש כיועץ מרכזי גם בממשל ג'ונסון.
טיילר ייעץ בנושא תוכניות לימודים למשרד החינוך הישראלי. מאז, המודל של טיילר מקובל כמסגרת לתוכניות הלימודים במערכת החינוך הישראלית.