google/wiki40b huggingface dataset:
קווין ברי

ביוגרפיה

ברי נולד בסידני וגדל במריקוויל פרבר של סידני. הוא הילד השני במשפחה מתוך שבעה ילדים. הוא התאמן בהדרכתו של דון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם (ג'ון קונרדס ואחותו אילזה קונרדס, יאן אובריאן, בוב וינדל).
באולימפיאדת רומא (1960) בהיותו רק בן 15, סיים ברי במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.5 דקות. נוסף לכך הוא שחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, את סגנון הפרפר הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:01.7 דקות. נבחרת אוסטרליה זכתה במדליית הכסף, אך באותה העת שחיינים ששחו בשלב המוקדמות בנבחרות שזכו בשלושת המקומות הראשונים לא קיבלו מדליות.

שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה במלבורן, ב-23 באוקטובר 1962 קבע ברי שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.7 דקות, שיפור לשיאו בן החודשיים וחצי של קארל רובי מארצות הברית (2:10.8 דקות). במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בשנת 1962 זכה ברי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-110 יארד פרפר בתוצאה של 59.5 שניות, במשחה ל-220 יארד פרפר בתוצאה של 2:10.8 דקות ובמשחה שליחים 4x110 יארד מעורב (4:12.4 דקות) . בתחרות שנערכה בסידני ב-12 בינואר 1963 שיפר את שיאו במשחה ל-200 מטר פרפר והעמידו על תוצאה של 2:08.4 דקות. 
ברי התקבל ללימודים באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית והתאמן בהדרכתו של דון קונסילמן, מאמנם של אלופים אולימפיים רבים ביניהם מארק ספיץ, ג'ים מונטגומרי, גארי הול סניור, צ'ארלס היקוקס ועוד.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה ברי בשתי מדליות זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 2:06.6 דקות, לפני השחיינים האמריקאים קארל רובי (2:07.5 דקות) ופרד שמידט (2:09.3 דקות). שיא עולם זה החזיק מעמד 3 שנים ונישבר על ידי מארק ספיץ מארצות הברית (2:06.4 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.3 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:58.4 דקות וגרמניה (4:01.6 דקות), הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 57.7 שניות.
בשנת 1966 נכלל בנבחרת אוסטרליה למשחקי חבר העמים הבריטי אך בשל מות אביו נמחק מהתחרות. שנה לאחר מכן פרש משחייה תחרותית והתחתן. הוא המשיך בלימודיו ובסיומם עבד כצלם עיתונות במשך כשנתיים בארצות הברית. לאחר מכן חזר לאוסטרליה ועבד כצלם בעיתון - The Sydney Morning Herald ובהמשך התמנה לתפקיד עורך הצילומים הראשי שלו. בשנים 1987-1985 עבר כראש מחלקת הספורט ב-ABC.
סטרטפורד (לונדון)

סטרטפורד (באנגלית: Stratford) היא פרבר ברובע ניוהאם, לונדון. פיתוח הפרבר הוא אחד המטרות העיקריות בתוכנית העירונית לפיתוח לונדון.
שם הפרבר מתועד לראשונה ב-1607 כ-"Strætforda" - הלחם של המילים "Stræt" (באנגלית עתיקה) ו-"ford", שמשמעותו, "מעברה (באנגלית: ford) על הדרך הרומית".
בעבר הייתה סטרטפורד התיישבות חקלאית בקהילה העתיקה של וסטהאם, אזור שהפך ב-1965 לחלק מרובע ניוהאם. עם חינוכה של הרכבת ב-1839, הפכה סטרטפורד לפרבר תעשייתי. כחלק מצמיחתה של לונדון בשנות המאה התשע עשרה המאוחרות, התרחבה סטרטפורד משמעותית, אוכלוסייתה גדלה, והיא נהייתה למרכז הניהול של וסטהאם ב-1886. מאז 1965 היא הייתה לחלק מלונדון רבתי.
בשנים האחרונות המגמה הכלכלית של סטרטפורד היא הפיכתה מאזור של תעשייה כבדה ועבודות רכבת, למרכז כלכלי ותרבותי חשוב. בנייתו של הפארק האולימפי בסטרטפורד, לקראת המשחקים האולימפיים ביולי 2012, תרמה אף היא למגמת הצמיחה וההתחדשות שחווה הפרבר.
אריאל בן דיין

שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל התנדב בן דיין לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שימש במספר תפקידי פיקוד בצה"ל ובהם רל"ש אלוף פיקוד הדרום, יואב גלנט וכמפקד בית הספר לקליעה, צליפה ולוחמה בטרור. לאחר מכן מונה למפקד יחידת עוקץ. בתפקידו הבא שימש כמפקד מרהו"ם בדרגת אל"ם. בשנת 2014 נשפט וננזף על ידי הקחצ"ר, יהודה פוקס, בשל העובדה כי אישר לתורם פרטי לערוך מסיבת בת מצווה במתקן אדם. בין היתר לקח בן דיין חלק במבצע שובו אחים.
תומר פישמן

ביוגרפיה

בשנת 2008 השתתף בפרויקט ביפ, ובהמשך השתתף בתוכנית אין מה לראות אותה הגישו זוכי פרויקט ביפ.
החל משנת 2011 החל ליצור ולהשתתף בסדרות רשת קומיות שונות, ביניהן "כוח סודוקו", "דירה 17", "אז אתה עומד למות בכל רגע" ועוד.
בשנת 2012 השתתף בתוכנית המערכונים מצב כפית, מבית היוצר של דומינו גרוס.
בשנת 2014 כתב לתוכנית לילה תירס בערוץ 2, והשתתף בתוכנית חלם בהלם שבערוץ החינוכית.
בשנים 2015–2016 יצר והשתתף בתוכנית בערוץ הילדים - נדחפים. בנוסף, השתתף פישמן בתפקידי אורח בארץ נהדרת, אלישע, גאליס ועוד.
בשנת 2017 החל לכתוב למספר תוכניות ביניהן היום בלילה עם גורי אלפי, טלוויזיה מהעתיד והכל הולך.
בשנת 2018 המשיך פישמן לכתוב לתוכניות הטלוויזיה בהן הוא פעיל, והחל להופיע בהופעות סטנדאפ יחד עם ירמי שיק בלום. בנוסף לכך הוא השתתף בקמפיין הפרסומות של מילקי יחד עם רועי כפרי.
מידה מסומנת

במתמטיקה, מידה מסומנת (signed measure) היא העתקה המכלילה את רעיון המידה, באפשרה ערכים שליליים.

הערה

על מנת למנוע בלבול מיותר בהמשך המאמר, מעתה ואילך (במאמר זה) העתקת המידה "הרגילה" תקרא מידה חיובית.

קבוצות חיוביות, שליליות ואפסיות

תהא  מידה מסומנת על מרחב מדיד . נאמר ש- היא קבוצה -חיובית אם לכל  מתקיים ש-. באופן אנלוגי אנחנו נגדיר אתה הקבוצה  להיות קבוצה -שלילית אם לכל מתקיים ש-. 
נאמר שהקבוצה   היא -אפסית אם היא -חיובית וגם -שלילית.

רציפות בהחלט

תהא  מידה חיובית ותהא  מידה מסומנת על אותו מרחב מדיד . נאמר ש- היא רציפה בהחלט ביחס ל-, ונסמן זאת על ידי , אם לכל  קבוצה מדידה מתקיים: .

סינגולריות של מידות

יהיו  מידות מסומנות על המרחב המדיד . נאמר ש- ו- הן סינגולריות אחת ביחס לשניה ונסמן זאת על ידי  אם קיימות שתי תת-קבוצות  מדידות המהוות פירוק זר ל- וגם  היא -אפסית ו- היא -אפסית.

סגירות של קבוצות 
  
    
      
        ν
      
    
    {\displaystyle \nu }
  
-חיוביות תחת איחוד בן מניה

תהא  מידה מסומנת ויהיו  סדרה של קבוצות  חיוביות. אזי,  היא קבוצה -חיובית.

השתנות כללית של מידה מסומנת

אם  היא מידה מסומנת, ו- וגם  מהוות פירוק של , אז העתקה  היא מידה חיובית הנקראת פונקציית ההשתמנות הכללית של .

בניית מידה מסומנת בעזרת אינטגרציה

יהא  מרחב מידה כאשר  היא מדיה חיובית, ותהא  אינטגרבילית באופן מוחלט. אזי, העתקה שמוגדרת על קבוצה  באופן הבא  היא מידה מסומנת. יתירה מכך, אם  אזי  היא מידה סופית וגם .

מסקנה של משפט רדון-ניקודים עבור 
  
    
      
        ν
        <<
        μ
      
    
    {\displaystyle \nu <<\mu }

אם  אזי   ולכן . במקרה הזה, הפונקציה  נקראת נגזרת רדון-נקודים ונהוג לסמן
כמו כן, f הנ"ל יחידה עד כדי מידה 0.
ינעם ליף

קורות חייו

ינעם ליף נולד ב-21 בדצמבר 1953 בירושלים לנמרוד ליף (1924 - 2001), מנהל המכון לפוטוגרמטריה בירושלים ובנו של המהנדס זלמן ליפשיץ. בוגר הגימנסיה העברית רחביה, למד באקדמיה למוסיקה על שם רובין בירושלים, כתלמיד של מרק קופיטמן להלחנה. אחרי קבלת תואר ראשון ותעודת אמן, זכה במלגה מקרן התרבות אמריקה-ישראל לשנת 1977–1978. בטלוויזיה הוא הנחה את התוכנית "מועדון כיסאות מוזיקליים". בשנת 1979 יצא לארצות הברית, שם המשיך בלימודי ההלחנה באוניברסיטת פנסילבניה, אצל ריצ'רד ורניק, ג'ורג' רוכברג וג'ורג' קראמב. 
ינעם ליף זכה במלגות שונות, בין השאר לטנגלווד, שם למד בקיץ 1982 אצל לוצ'אנו בריו ושם גם סיים את מחזור השירים "הכרמל האי-נראה" למילים של המשוררת זלדה. הוא לימד באוניברסיטת פנסילבניה ובמכללות שונות בארצות הברית. בשנת 1985 חזר לישראל ותפס את מקומו בסגל ההוראה של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ומאז הוא מלמד שם קומפוזיציה ותאוריה מוזיקלית. בין שאר תפקידיו הוא מרכז גם את פעולות הסדנה למוזיקה בת זמננו. באקדמיה כיהן בתפקיד מנהל הסדנה למוזיקה בת זמננו, דקאן הסטודנטים של האקדמיה, ראש החוג לקומפוזיציה, ניצוח ותורת המוזיקה ודקאן הפקולטה לקומפוזיציה, ניצוח וחינוך מוזיקלי.
בתו, דפני ליף, היא מיוזמי מחאת האוהלים של שנת 2011.
עשן

עשן הוא קולואיד של מוצק בגז הבנוי מחלקיקים מוצקים מיקרוסקופיים ומטיפות נוזל זעירות של תוצרי בעירה של חומר מסוים, או של החומר הבוער עצמו. גזים הנפלטים בכוח חזק יחסי מהבעירה גוררים איתם את חלקיקי החומר היוצרים ענן בצבעים שונים.
תנועת העשן מתוארת בדרך כלל על ידי תנועה בראונית, תנועה אקראית בעקבות לחץ האוויר על החלקיקים.
מערכת גילוי עשן היא מערכת המיועדת לתת התרעה מוקדמת בדבר שריפה.

סכנות העשן

עשן הנוצר משריפות, בהן כמות החמצן מוגבלת, עלול להכיל מרכיבים דליקים. לעשן כזה פוטנציאל התלקחות במגע עם חמצן אטמוספירי בין אם על ידי אש גלויה אחרת באזור או על ידי החום העצמי שלו.
בעשן מספר מרכיבים רעילים או מגרים. אחד ממרכיבי העשן המסוכנים ביותר הוא פחמן חד-חמצני (CO), הגורם ל"הרעלת פחמן חד-חמצני", לעיתים בשילוב השפעת מימן-ציאני (HCN) ופוסגן (OCCl₂).
שאיפת עשן עלולה לגרום לחוסר חמצן ולאיבוד הכרה מיידי.
ארובה היא התקן שנועד לאוורר פליטת גזים חמים ועשן, מחומרים שנמצאים בבעירה בתנור, כבשן או אח, אל האטמוספירה החיצונית.

סכנות העישון

ישנן גם השפעות בריאותיות של עישון טבק, על ידי סיגריה, סיגר, מקטרת ועוד. בעקבות המודעות לנזקים הפוטנציאליים של עישון רצוני ופסיבי נוסד חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון.
גמילה מעישון הוא תהליך הפסקת העישון. תהליך זה אינו פשוט בשל ההתמכרות הנגרמת כתוצאה מפעולת העישון.

עישון מזון

במסגרת השיטות השונות לשימור מזון, עישון מזון היא אחת השיטות העתיקות לשימור בשר ודגים, כמו למשל: סלמון מעושן.
גבינה מעושנת היא גבינה קשה שעברה תהליך עישון.
עישון קר היא שיטת בישול מזון ללא חום. מטרתו היא שינוי הטעם של המזון והוא אינו מקנה לו עמידות בפני קלקול.

שימוש צבאי

מסך עשן הוא אמצעי לחימה העושה שימוש בעשן המשוחרר בכוונה לאוויר כדי למסך תנועה, פעילות או מיקום של כוח צבאי כגון חיל רגלים, שריון, מטוסים או ספינות.
מדוכות עשן הן אמצעי על גבי רכב קרבי משוריין המשגר רימוני עשן על מנת למסך את הכלי ולהקשות על הפגיעה בו.

בעירה ללא עשן

דוגמה טובה לבעירה חסרת עשן היא הניטרוצלולוזה, הלא היא כותנת הנפץ, שנשרפת ללא שאריות מוצקות ולכן ללא עשן, כך גם רוב חומרי הנפץ.
אבק שריפה נטול עשן הוא שם כולל למשפחה של חומרים הודפים הנמצאים כיום בשימוש בכלי נשק ידניים וארטילריים.
לאון אדרי

ביוגרפיה

לאון אדרי נולד בטנג'יר, שבמרוקו, ובשנת 1961 עלה לישראל עם משפחתו, שהשתקעה בדימונה.
מגיל צעיר נהג אדרי יחד עם אחיו הצעיר ושותפו, משה, להתגנב לבתי קולנוע ולצפות בסרטים. בהמשך, עבד כמסריט.
מגיל 15 עד גיל 25 עבד כחשמלאי בעבודות קבלנות. את המקצוע למד בתיכון מקצועי בדימונה.
אדרי הקים יחד עם אחיו ושותפיו את חברת ההפצה (בעיקר של סרטים) "יונייטד קינג" ועבר לפעול באזור המרכז. הלהיט הראשון שהפיצה החברה היה סופרמן בשנת 1978. החברה רכשה בתי קולנוע ברחבי הארץ, ובהם "מקסים" ו"אופיר" בתל אביב. החברה נכנסה גם לענף סרטי הוידאו בשם "יונייטד קינג וידאו". עם השנים הרחיבה את עיסוקה להפקה ושיווק של קשת רחבה של תוכני בידור ושל העסקים הקשורים בהם, כשבין תוצריה סדרות טלוויזיה, סרטי די-וי-די וגם הפקות מוזיקליות ומופעי במה. בשנת 2002 פתחה החברה במתחם גלילות שברמת השרון את מתחם הקולנוע סינמה סיטי. החברה מחזיקה בספרייה הגדולה ביותר של סרטים ישראליים, ובהם הזכויות לסרטיו של אפרים קישון, והיא גם הבעלים של חברת המוזיקה NMC.
האחים אדרי הפיקו והפיצו מעל 300 סרטים ישראלים ואלפי סרטים בינלאומיים.
היה נשוי לסולנג' ואב לארבעה. בשנותיו האחרונות התגורר בקיסריה.
אדרי נפטר בגיל 70, לאחר מחלת סרטן. נקבר בבית העלמין בקיסריה. בהלוויתו ספד לו, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, שהיה ידידו הקרוב.
קורט פון גרייף

קריירה מוקדמת

פון גרייף נולד ב-24 בפברואר 1876 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, להיינריך אויגן פון גרייף (1844-1912), שהיה גנרל לוטננט בצבא ממלכת וירטמברג. בשנת 1894 התגייס פון גרייף לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן), וב-18 באוקטובר 1895 הוא הוסמך כקצין והועלה לדרגת לוטננט. ב-1 באוקטובר 1903 הוא החל את לימודיו באקדמיה הצבאית, שם הועלה ב-2 באפריל 1905 לדרגת אובר לוטננט. ב-1 באוקטובר 1910 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-17, ובתחילת 1912 הוא מונה למפקד פלוגה בגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה). באביב 1914 הוא מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-34, ואף לחם עמה בתחילת מלחמת העולם הראשונה. ב-28 בנובמבר 1914 הוא הועלה לדרגת מיור, ובסתיו 1915 הוא מונה לקצין אג"ם בקורפוס ה-6. בקיץ 1917 הוא מונה לקצין מטה בארמייה השישית, ובסוף אותה שנה הוא מונה לקצין אג"ם בקורפוס המילואים ה-25. על פעולותיו בקרבות קיבל פון גרייף את עיטורי פור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר פון גרייף ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1920 הועלה פון גרייף לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באפריל 1923 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1923 הוא מונה לקצין מטה ברגימנט הרגלים ה-13 (וירטמברג), וב-1 באפריל 1925 הוא מונה למפקד הרגימנט. ב-1 באוקטובר 1926 הוא מונה למפקד הכוחות של וירטמברג, וב-1 בנובמבר 1927 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-28 בפברואר 1928 הוא מונה למפקח הכללי על בתי הספר לנשק, וב-1 ביוני 1929 אף הועלה לדרגת גנרל לוטננט, אולם ב-30 בספטמבר 1929 הוא פרש מהצבא.

מלחמת העולם השנייה

ב-26 באוגוסט 1939 התגייס פון גרייף מחדש, במהלך הכוננות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, ומונה למפקד האזור האחורי ה-592. במרץ 1940 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-45, ובמהלך המערכה על צרפת החזיק עמו עמדות בקו הגבול, כחלק מהארמייה הראשונה. ב-1 בספטמבר 1940 הועלה פון גרייף לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-13 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד הקורפוס הממונע ה-3. ב-15 בינואר 1941 חזר פון גרייף לפקד על הקורפוס ה-45, ובאפריל 1942 הועבר לעתודת המילואים. ב-31 באוגוסט 1942 פרש פון גרייף מהצבא, וב-6 במרץ 1945 הוא מת בביתו באיזני אים אלגאו.
הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות

דנו - טליס

דנו טליס היא עיר קדומה, ביתם העתיק והמקורי של רוב הקדמונים שהתפזרו אל מחוזות הערפילים כשהעיר נהרסה. חלק גדול מעלילת הספר השישי מתרחש בעיר. לאורך כל חמשת הספרים הראשונים, מתוארת העיר כמין גן - עדן עלי אדמות. מקום אידיאלי, אוטופי ומושלם. בספר השישי מתגלה כי לא כך הדבר. וכי העיר מושחתת ובנויה במעמדיים כלכליים כך שיש עניים הגרים ברחובות המאובקים. ויש את עשירי העיר, הגרים באחוזות ובבתי ענק, בחלק הכביכול "נקי" של העיר. את העיר מנהיגים הקדמונים, והשלטון עובר בצורה מלוכנית - תורשתית. וכמו בכל ממלכה יש קרבות על הירושה. בסוף הספר השישי, ג'וש הופך למרתיו, למוות, ומחריב את העיר. הסופר (מייקל סקוט) טען כי הרעיון לעיר ולשמה נבע מהעיר המיתולוגית "אטלנטיס".
פוצ'יני למתחילים

עלילה

הסיפור נפתח בניו יורק, לאחר שסמנתה (ג'וליאן ניקולסון) נפרדת מאלגרה (אליזבת רייזר), סופרת לסבית עם נטייה ליחסים בעיתיים ועיסוק עצמי אובססיבי. אלגרה מתיידדת עם פיליפ (ג'סטין קירק), אותו פגשה במסיבה. למחרת היום היא פוגשת את גרייס (גרטשן מול), האקסית של פיליפ, אף שאלגרה אינה יודעת זאת עדיין.

רקע וביקורת

זהו סרטה השני של מגנטי אחרי "ההרפתקה המדהימה של שתי בחורות מאוהבות". המשולש הרומנטי של הסרט מוצג מזווית קומית קלילה (בהשראת וודי אלן, על פי מספר מבקרים), המתעלמת מהגבולות המקובלים של זהות מינית.
הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-24 בחיפה.
כריסטינה נילסון

חייה

נילסון נולדה בשם כריסטינה יונאסדוטר בכפר בקרבת וקשה, בחבל סמולנד, לאיכרים האריסים יונאס נילסון וקייסה-סטינה מונסדוטר. כשהייתה בת ארבע-עשרה וניגנה בכינור בשוק בעיירה יונגבי, גילה אותה עובד מדינה בכיר. האיש היה לפטרונה ואיפשר לה לקבל הדרכה ווקאלית.
בשנת 1860 הופיעה נילסון בקונצרטים בסטוקהולם ובאופסלה. אחרי ארבע שנות לימודים בפריז, הופיעה לראשונה באופרה בשנת 1864, בתפקיד "ויולטה" בלה טרוויאטה של ג'וזפה ורדי, ואחר כך בתפקיד מלכת הלילה בחליל הקסם של מוצרט בתיאטרון הלירי בפריז.
אחרי ההצלחה הזו היא שרה בבתי אופרה חשובים בלונדון, בסנקט פטרבורג, בווינה ובניו יורק. בשנת 1868 השתתפה בבכורה של "המלט" מאת אמברואז תומא בתפקיד אופליה. היא שרה במופע חנוכת הבית של המטרופוליטן אופרה ב-22 באוקטובר 1883, ב"פאוסט" של גונו.
נילסון נישאה לבנקאי הצרפתי אוגוסט רוזו, שמת בשנת 1882. בשנת 1887 נישאה לאנחל ראמון מריה ואלחו אי מירנדה, רוזן דה קאזה מירנדה. הרוזן הלך לעולמו בשנת 1902. במכתבים נהגה נילסון לחתום בשם כריסטין ובחלק האחרון של חייה נודעה על פי רוב כרוזנת דה קאזה מירנדה.
קולה של נילסון הצטיין בצלילות גבישית, בגמישות ובניקיון מופתי בכל המשלבים. תקופת חייה הקבילה בדיוק לזו של יריבתה הגדולה, הסופרן אדלינה פאטי.
יש דמיון רב בין נילסון לבין אופיה של כריסטין דאה בפנטום האופרה, רומן מאת גסטון לרו, ורבים סבורים שלרו ביסס את הדמות הבדויה שלו על נילסון, אף כי אין ראיה לדבר.
לצייר ההולנדי אנטון פיק (1895 - 1987) יש איור של תמונת רחוב, שבה אדם נושא שלטי פרסום המודיעים על הצגת "לוצ'יה די למרמור" של גאטנו דוניצטי בבית האופרה, בכיכובה של כריסטין נילסון.
ברנדה ואקרו

ביוגרפיה

ואקרו נולדה בברוקלין לזוג מהגרים איטלקים, כריסטין ומריו ואקרו. גדלה בטקסס, שם הוריה היו בעלי מסעדה איטלקית ידועה. לאחר שסיימה את לימודיה נסעה לניו יורק ולמדה תיאטרון בבית הספר "Neighborhood Playhouse".
בתחילת שנות ה-70 ניהלה ואקרו מערכת יחסים מתוקשרת בת שש שנים עם השחקן מייקל דאגלס. לוואקרו היו ארבע מערכות נישואים: הראשונים היו למנהל התיאטרון מרטין פריד, השניים היו לעורך הדין ויליאם בישוף והשלישיים היו לצלם צ'ארלס קאניזרו. ואקרו נשואה לבעלה הרביעי בעל המסעדה גיא הקטור משנת 1986.

תיאטרון

הופיעה לראשונה בברודוויי במחזה "כולם אוהבים לשם", עליו קטפה את פרס התיאטרון העולמי. ואקרו הועמדה בכל 30 שנותייה כשחקנית תיאטרון לשלושה פרסי טוני על הופעותייה במחזות "פרח הקקטוס", "אנשי הלהתראות" ובמחזמר "איך עכשיו, דאו ג'ונס".

קולנוע וטלוויזיה

התפרסמה בקולנוע בסרטו של ג'ון שלזינגר "קאובוי של חצות" בתור שירלי המשלמת לג'ו בק (ג'ון ווייט) כדי שישכב איתה. על ההופעה בסרט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
באמצע שנות ה-70 זכתה להצלחה משמעותית בקריירה שלה, כשקטפה את פרס אמי על הופעתה הקומית בסרט הטלוויזיה "מצב הדברים" ואת  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "פעם אחת זה מספיק". את פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לו הייתה מועמדת הפסידה ללי גרנט, איתה הופיעה בסרט האסונות "שדה תעופה 77".
ואקרו שיחקה לאחר מכן בסרט "קפריקורן 1" בתפקיד קיי אשתו של קולונל חיל האוויר צ'ארלס ברובייקר, בפרודיה על הגיבור "זורו" בתור פלורינדה אשתו של קפטן אסטבן (רון ליבמן) ובעיבוד הקולנועי לקומיקס "סופרגירל" בתור ביאנקה העוזרת של סלינה (פיי דאנאוויי).
ואקרו דיבבה במשך שבע שנים בסדרת האנימציה המצליחה "ג'וני בראבו" את דמותה של באני אמו של ג'וני.
שיחקה בסרטה של ברברה סטרייסנד "שתי פנים יש למראה" ובהפקה הטלוויזיונית של בארי לוינסון "ד"ר מוות ומיסטר ג'ק" בתור מרגו ג'נוס, אחותו של הרופא ג'ק קבורקיאן (אל פאצ'ינו).
בשנת 2017 שיחקה וארקו בסדרת המותחן פסיכולוגי של נטפליקס "צוענייה", בכיכובה של נעמי ווטס.
פזמונאי

פזמונאי או תמלילן הוא אדם העוסק בכתיבת שירים או "פזמונאות", כלומר, כותב פזמונים. פזמונאים רבים גם מלחינים את יצירותיהם. המילה "תמלילן" או "ליריקן" מתייחסת בדרך כלל לאדם שאינו מלחין שירים אך כותב להם טקסט המיועד להלחנה או עבור לחן נתון.
ישנם משוררים שלצד שיריהם הליריים כתבו גם פזמונים - הבולט בהם בישראל היה נתן אלתרמן. נעמי שמר, אהוד מנור ועלי מוהר הם דוגמאות לפזמונאים ידועים.

פזמונאות עברית

הפזמונאות הישראלית החלה בשאיפה ליצור בארץ ישראל תרבות חדשה של שירי זמר היונקת מן התרבות היהודית העתיקה. אולם מאז שנות ה-70 ניכרת השפעה רבה של תרבות ארצות הברית על הפזמונאות הישראלית.
שירי הזמר שנכתבו עד שנות ה-70 ביטאו תפיסה הרואה בפזמונאות שירה עממית, שיש בה מסר רעיוני. תופעה זו קשורה בעובדה שהפזמונאות הישראלית גובשה ברובה על ידי הלהקות הצבאיות. השירים נקראו שירים עבריים או ארץ-ישראליים, והם ביטאו ערכים ציוניים ופטריוטיים כגון בניית הארץ וההגנה עליה.
שינוי ממשי בפזמונאות הישראלית התרחש עם חדירתה של פזמונאות הרוקנרול האנגלו-אמריקנית. לשון שירי הזמר החדשים הייתה קשובה לעברית המדוברת, ותכניה נלקחו מחיי היום-יום. אחד הסממנים הבולטים של הפזמונאות החדשה היה השימוש בכלי נגינה חשמליים, שהחליפו את האקורדיון. עם זאת, גורם מרכזי וייחודי בפזמונאות העברית הוא יחסה אל השירה הלירית, המתבטא בהשפעה שיש לשירי משוררים על כתיבתם של תמלילנים פופולריים.
מרחבים סגורים

תקציר

ג'ק גורדון (ג'ואל מקהייל) הוא כתב טיולים והרפתקאות מפורסם אשר מפרסם אותם במגזין "גבולות בחוץ". כאשר מנהל המגזין, רולנד (סטיבן פריי) מזמין את ג'ק גורדון למשרד המגזין הוא מבשר לו שימי חקר וטיולי העולם הסתיימו ומתכונת העיתון תהפוך כעת לדיגיטלית בלבד, ועליו לעזור לו לנהל את העיתון עם הכתבים החדשים והצעירים שלו אשר שקועים כל הזמן באינטרנט וברשתות החברתיות.
מיכאיל קטוקוב

קריירה צבאית

קטוקוב נולד ב-17 בספטמבר 1900  בכפר במחוז מוסקבה, ובשנת 1919 התגייס לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים הרוסית. לאחר מכן שירת כמפקד כוח טנקים, ובשנת 1935 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית על שם סטלין. בשנת 1936 הועלה לדרגת קפיטן, ובשנת 1938 במהלך הטיהורים הגדולים מונה למפקד חטיבת הטנקים הקלה ה-5, שהשתייכה לקורפוס הממוכן ה-25. ביולי 1940 מונה למפקד דיוויזיית הטנקים ה-20, שהשתייכה לקורפוס הממוכן ה-9.

מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המתקפה הגרמנית ב-22 ביוני 1941, פיקד קטוקוב על דיוויזיית הטנקים ה-20, ולחם עמה בקרב ברודי. באוגוסט 1941 מונה למפקד חטיבת הטנקים ה-4, ופיקד עליה במהלך הקרב על מוסקבה. לאחר שהצליח לבלום את כוחות ארמיית הפאנצר השנייה על יד טולה, הפכה חטיבתו לחטיבת הטנקים ה-1 של המשמר. באפריל 1942 מונה קטוקוב למפקד קורפוס הטנקים ה-1, ובאוגוסט אותה שנה מונה למפקד הקורפוס הממוכן ה-3, עמו לחם במהלך מבצע מארס. בינואר 1943 מונה קטוקוב למפקד ארמיית הטנקים הראשונה, ופיקד עליה במהלך קרב קורסק, קרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי. באפריל 1944 שונה שם הארמייה לארמיית המשמר המשוריינת הראשונה, ובספטמבר אותה שנה לחם עמה במבצע לבוב-סנדומייז', ועל כך קיבל ב-23 בספטמבר את עיטור גיבור ברית המועצות. בינואר 1945 לחמה הארמייה שבפיקודו במבצע ויסלה-אודר, וב-18 בינואר כבשה הארמייה את העיר לודז'. בחודשים פברואר ומרץ לחמה הארמייה במבצע פומרניה המזרחית, וב-6 באפריל קיבל שוב את עיטור גיבור ברית המועצות. באפריל פיקד קטוקוב על הארמייה במהלך הקרב על ברלין, והשתתף בהבקעת הקו הגרמני ברמות זלו. לאחר מכן צלחה הארמייה בפיקודו את נהר השפרה יחד עם ארמיית המשמר השמינית, ולחמה בברלין עד לכניעתה ב-2 במאי.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה פיקד קטוקוב על כוחות השריון הסובייטיים בגרמניה, ובשנת 1955 מונה למפקח הכללי של הצבא האדום. בשנת 1963 פרש קטוקוב לביתו, וב-8 ביוני 1976 מת בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
פיית השיניים (סרט)

עלילה

דרק תומפסון (דוויין ג'ונסון) הוא שחקן הוקי קרח מפורסם שמכונה "פיית השיניים", עקב אלימותו הרבה שגורמת ליריביו לאבד שיניים. לאחד מילדיה של חברתו נופלת שן, שהיא שמה מתחת לכרית, ומקבלת עבורה דולר. דרק מוצא את הדולר וגונב אותו, ובבוקר מוצא מתחת לכריתו זימון מפיות השיניים. הוא מצמיח כנפיים ומועבר לעולם הפיות, ונגזר עליו לשמש כפיית שיניים למשך שבועיים, כדי לכפר על מה שעשה. דרק בהתחלה חושב שהכול היה חלום, כשמתעורר ללא כנפיים ובגודל טבעי, אך מגלה שהכול היה אמת.
דרק מנסה את מיטבו להיות פיית שיניים טובה, אך נכשל ואף גורם לנזק. לבסוף דרק לומד איך להיות פיית שיניים ואדם טוב, והוא משוחרר מעבודתו כפיית שיניים, והפיות מפזרות עליו אבק שכחה, כדי שלא יזכור את תקופתו כפיית שיניים. דרק מציע לחברתו נישואים, וחברתו, שראתה שהוא נהפך לאדם טוב יותר, מסכימה.
קלמה ראשיד

קלמה ראשיד (באנגלית: Kalema Rashid) היה בנו של מוטסה הראשון, הקבקה של ממלכת בוגנדה, והיה הטוען לכתר של ממלכת בוגנדה בעת גלותו של מואנגה השני.

חייו

קלמה עלה לשלטון במהלך מלחמות הדת בבוגנדה. הוא הומלך על ידי קבוצת שבטים מוסלמיים אשר העלו אותו לשלטון תחת אחיו קיואוה, ששלט פחות משנה לאחר שמואנגה, אחיו הצעיר, הודח באותה שנה. בעת עלייתו לשלטון הורה קלמה על הוצאתם להורג של שלושים קרובי משפחה על מנת לחזק את כוחו ולמנוע הפיכה נוספת.
בשנים 1888-1889 ניסה מואנגה לחסל את ראשי הסיעות המוסלמיות והנוצריות בחצר המלוכה. מאמציו נכשלו והובילו לגירושו ולסדרה של מלחמות אזרחים. באותה שנה ירש קיואוה את אחיו. מספר חודשים לאחר מכן, ב-18 באוקטובר 1889, עלה כוחה של הסיעה המוסלמית. קיואוה הודח וקלמה הומלך על פניו. במהלך הפיכה זו גורשו כל המסיונרים הנוצרים. 
בעקבות המאבקים הדתיים הטילה ממשלת בריטניה אולטימטום על קלמה - להתנצר ולשמור על תואר הקבקה, או להישאר מוסלמי ולאבד את שלטונו. 
קלמה בחר להישאר מוסלמי והודח אף הוא.
בעקבות הדחתו הוחזר אחיו מואנגה והוכתר בשנית כקבקה ושיתף פעולה עם הבריטים. 
בנו של קלמה מונה כצ'יף של אחת הערים הגדולות במחוז ג'ינג'ה, וזכה לעושר ואדמות רבות אשר מצויות בידי צאצאי קלמה ראשיד עד היום. מעמד זה הקנה למשפחה מעמד אצולה, על פני מעמד מלכותי וכל הנסיכים המוסלמים באוגנדה הם צאצאי משפחה זו. 
למרות שלטונו הקצר בבוגנדה, הוא נטע את האסלאם כגורם דת משמעותי באוגנדה, דבר אשר נמשך עד היום.
שבתי דונולו

ר' שבתי דונולו (913–985) היה רופא וחכם סוד יהודי מאוריה, איטליה.

חייו

כאשר היה ילד בן שתים עשרה (בט' בתמוז ד'תרפ"ה, 925) נשבה דונולו בידי ערבים שכבשו את עיר מולדתו אוריה ונפדה על ידי הקהילה היהודית באוטרנטו. לבו נמשך אחרי הרפואה והאסטרונומיה, והוא נחשב לרופא מומחה ומפורסם.
ספרו של הרב דונולו, "חכמוני" נכתב כפירוש על ספר יצירה. בפירוש מוכנסים מוטיבים אסטרונומיים ואנטומיים, והמחבר מנסה להקביל ביניהם.
רש"י בפירושו לתלמוד מדבר על ספר תחכמוני הנזכר בהסבר על השפעת הכוכבים, "ור' שבתי דנול"ו הרופא זצ"ל פירשו היטב בספר חכמוני שלו". וכן במקום נוסף מביא פירוש של "אחד מגאוני לומברדיה" והוא כנראה ר' שבתי דונלו.
"ספר המרקחות" של הרב דונולו שהודפס מכתב יד נדיר באמצע המאה ה-19, מכיל מרשמים להכנת 120 תרופות. כמו "חכמוני", גם ספר זה כתוב בעברית.
במחקר נוטים לזהותו עם שבתי מאבותיו של אחימעץ בן פלטיאל הנזכר במגילת אחימעץ, בשל דברי המגילה ששבתי היה מ"משפחת אמיתי", ועדותו של דונולו על היותו קרובו של חסדיה בן חננאל, הנזכר גם הוא במגילה.
בית החולים הממשלתי ביפו שפעל משנת 1949 עד לסגירתו בשנת 1980 נקרא על שם דונולו.
עלי דובא

שירות צבאי

עלי דובא נולד בשנת 1933 בכפר חורפיס בנפת ג'בלה, ליד לטקיה. דובא, בן למשפחה עלווית, הצטרף בשנות ה-50 למפלגת הבעת' הסורית ובשנת 1955 התגייס לצבא הסורי ובשנת 1960 מונה לראש מינהל הביטחון הפנימי בדמשק. לאחר מכן הוא שימש נספח צבאי בבריטניה (1964–1966) ובולגריה (1967–1968), עם חזרתו לסוריה מונה לראש המודיעין הצבאי באזור לטקיה.
בשנת 1970 מונה דובא לראש המודיעין הצבאי בדמשק, שם הוא תמך בעלייתו לשלטון של הנשיא חאפז אל-אסד, על כך הוא קודם לתפקיד סגן מפקד המודיעין הצבאי של סורי (תחת פיקודו של חיכמת שיהאבי). עם סיום מלחמת יום הכיפורים בשנת 1974, כאשר מונה שיהאבי לתפקיד ראש המטה הכללי, קודם דובא ומונה למחליפו בפיקוד המודיעין הצבאי, שם נותר עד פרישתו. בשנת 1982 סייע בדיכוי התקוממות האחים המוסלמים בחמאת ושנה לאחר מכן, כאשר הנשיא אל-אסד חלה, דובא היה מבין חברי מועצת השלטון הזמנית ששימרה על יציבות המדינה עד להבראתו של הנשיא.
בשנת 1993 קודם דובא לדרגת פריק (שווה ערך לרב-אלוף) והוא מונה לסגן ראש המטה הכללי, זאת בנוסף לתפקידו כראש המודיעין הצבאי. בשנת 2000 דובא נאלץ לפרוש מהשירות הצבאי, זאת מחשש מצד הנשיא החדש בשאר אל-אסד מפני כוחו הפוליטי הרב. דובא מתגורר ככל הנראה עדיין בדמשק.