חסידות אלכסנדר

ההיסטוריה של חסידות אלכסנדר

שורשיה של חסידות אלכסנדר בחסידות וורקא. תלמידם וממלא מקומם של רבי יצחק מוורקא ורבי מנחם מנדל מוורקא היה רבי דב בעריש מביאלה, ולאחר פטירתו בשנת תרל"ו התמנה רבי יחיאל דנציגר לאדמו"ר בעיר אלכסנדר. רבי יחיאל היה בנו של רבי שרגא פייבל מגריצא, תלמידם של רבי יצחק מוורקא ושל רבי יעקב לורברבוים מליסא, שכיהן באדמו"רות בין רבי יצחק מוורקא לבין בנו רבי מנדל מוורקא. רבי יחיאל היה מכונה "השרף". נפטר בי"ד בשבט תרנ"ד (1894).
את מקומו של רבי יחיאל מילא בנו הגדול רבי ירחמיאל ישראל יצחק דנציגר. רבי ירחמיאל נפטר בכ"ט בטבת ה'תר"ע (1910) ללא שהותיר אחריו בנים. דברי תורתו נדפסו בספרו "ישמח ישראל".
לאחר פטירתו רוב חסידי אלכסנדר הכתירו כאדמו"ר את אחיו של בעל ה"ישמח ישראל", רבי שמואל צבי דנציגר שנפטר בכ"ט בתשרי תרפ"ד 1923. שהיה ידוע כאוהב ישראל ועניו. דברי תורתו נדפסו בספר "תפארת שמואל".
מעט מהחסידים קיבלו את הנהגתו של רבי אהרן צבי לנדא, בנו של האדמו"ר רבי דב בעריש מביאלה, אולם הוא נפטר בפתאומיות חודשים ספורים בלבד לאחר מכן ואת מקומו ירש אחיו רבי אלימלך מנחם מנדל לנדא, שעבר לעיירה סטריקוב ובה הקים את שושלת סטריקוב.
אחיהם השלישי של בעל ה"ישמח ישראל" ובעל ה"תפארת שמואל" היה רבי בצלאל יאיר דנציגר, שכיהן כרב בבית החסידים הגדול בלודז'.
לאחר פטירת ה"תפארת שמואל" הוכתר בנו רבי יצחק מנחם מנדל דנציגר. תחת הנהגתו של רבי יצחק, צמחה החסידות במהירות, והייתה לאחת החסידויות הגדולות בפולין. בתקופה זו הוקמה רשת של ישיבות ברחבי פולין בשם "בית ישראל", על שם האדמו"ר בעל ה"ישמח ישראל". רבי יצחק מנחם דנציגר היה מחותנם של האדמו"רים מסוכטשוב, סלונים ואוסטרובצה. עם כניסת הנאצים לפולין ברח ללודז', ומשם לוורשה שם שהה במשך שנתיים. בכ"ג באלול תש"ב (1942) נרצח במחנה המוות בטרבלינקה. דברי תורתו כונסו בספרו "עקדת יצחק". שאר ספריו אבדו בשואה.
בתקופה זו הייתה לחסידות מעמד חשוב ביהדות פולין בשל גודלה. היא נחשבה ליריבה של חסידות גור והשתתפה במאבקים בתוך הקהילה היהודית, בנושאים כדוגמת מינוי רבנים ושוחטים ובבחירות מקומיות להנהגת הקהילות. בתחילה לא השתייכה החסידות לאף מפלגה בקרב יהדות פולין, ובבחירות השתתפה כמפלגת חרדים בלתי-מפלגתית. בשנת 1937 היא הצטרפה לאגודת ישראל. להתעצמותה של החסידות תרמה ישיבת מרכזה בסמוך לעיר לודז', שהייתה המרכז התעשייתי של פולין ובה שכנה קהילה יהודית גדולה. בתקופת המנדט הבריטי עלו מקצת מחסידי אלכסנדר לארץ ישראל, והקימו מרכזים קטנים של החסידות בתל אביב, ברחובות ובירושלים.

החסידות לאחר השואה

במהלך השואה הוכתה החסידות מכה קשה. מרבית החסידים ואיתם האדמו"ר וצאצאיו נספו במהלכה. בקיץ תש"ו (1946) הוקמה מחדש החסידות בארץ ישראל. שרידי חסידי אלכסנדר הכתירו לאדמו"ר את רבי יהודה משה טיברג, חתנו של רבי בצלאל יאיר דנציגר שנשלח לארץ ישראל על ידי בן דודו בעל ה'עקדת יצחק', באמרו שהוא רואה עננים שחורים מעל שמי אירופה. גם חמיו, רבי בצלאל יאיר, תמך בעניין.] מתוך סמליות של המשכיות השושלת שינה רבי יהודה משה את שם משפחתו לדנציגר. הוא התיישב בירושלים והנהיג את חסידיו בבית הכנסת הוותיק בשכונת בית ישראל ואחר כך עבר לבני ברק. נפטר בכ"ג באדר א' תשל"ג 1973. מכונה ה"אמונת משה" על שם ספרו.
אחריו, הוכתר בנו רבי אברהם מנחם דנציגר, שהנהיג את החסידות עד פטירתו בי"ז באדר ב' תשס"ה. דברי תורתו כונסו בספרו אמרי מנחם.
עם פטירתו הוכתר בנו, רבי ישראל צבי יאיר דנציגר. הוא למד בישיבת סלבודקה, והיה לחתנו של הרב משה ברגמן מייסד ישיבת רשב"י.
 
החסידות לא שבה למעמדה המרכזי לפני השואה.

החסידות כיום

חסידות אלכסנדר מונה כמה מאות משפחות בעולם. מרכז החסידות הוא בעיר בני ברק והיא מחזיקה בה מוסדות חינוך הכוללים כוללי אברכים, ישיבה קטנה, ישיבה גדולה ובתי מדרש; וכן בתי כנסת בירושלים, מודיעין עילית, אנטוורפן, בורו פארק, לייקווד, ולונדון
בבני ברק נקרא רחוב בשם "אדמו"רי אלכסנדר".

חסידות אלכסנדר בארצות הברית

בשנת תשמ"ד פרשה קבוצה של חסידים והכתירה את הרב יחיאל מנחם זינגר כאדמו"ר מאלכסנדר ארצות הברית. הרב זינגר הוא בנו של הרב יעקב פייבל, בנו של רבי יצחק מאיר זינגר, אב"ד העיר אלכסנדר - חתנו של האדמו"ר בעל "תפארת שמואל". הוא נפטר בשנת תשמ"ט ואת מקומו ממלא בנו, הרב יוסף יצחק מאיר זינגר. בית מדרשו נמצא בשכונת בורו פארק בניו יורק. יש לו בתי כנסת בבני ברק, בלייקווד, בווילימסבורג, בירושלים ובאשדוד, וכן כוללים במקומות אלה וישיבת תפארת שמואל בבורו פארק. אחיו הרב אברהם ברוך זינגר משמש כראש ישיבת תפארת שמואל בבורו פארק.

ספרי החסידות

חסידות אלכסנדר עשירה בספרות תורנית, עיונית וסיפורית. לספרי האדמו"רים וספרים על אדמו"רים, ראו בערכי אדמו"רי אלכסנדר.