google/wiki40b huggingface dataset:
דלילה חתואל

ביוגרפיה

חתואל (במקור, "חטואל") נולדה וגדלה בעכו למשפחה בעלת הישגים רבים בתחום הסיף. בין בני משפחתה שזכו להצלחה בתחום זה – יצחק חטואל (דודה) ולידיה חטואל (דודתה). היא מתאמנת מגיל שש במועדון הסיף של הפועל עכו בהדרכת אביה, חיים חטואל (בעשור השני של המאה ה-21, "המרכז האולימפי לסיוף עכו").
בראיון לעיתון סיפרה חתואל כי בשלב מסוים חשה תסכול מכך שהאימונים תבעו את מירב זמנה ולא אפשרו לה לנהל חיים רגילים ולכלכל את עצמה. אי לכך היא עזבה את האימונים והחלה לעבוד בעבודות משרדיות שונות. אולם כעבור תקופה מסוימת הרגישה תחושה של החמצה משום שלא עסקה במה שלדבריה נועדה לעשות. לאחר שלוש שנות הפסקה שבה לאימונים כשהיא מודעת ומוכנה יותר להקרבה הכרוכה בכך.
חתואל הגיעה ליכולת שיא בשנים 2008-2007. ביולי 2008 ניצחה באליפות אירופה את האלופה האולימפית ואלופת העולם האיטלקיה ולנטינה וצאלי, באותה העת בעלת ארבע מדליות זהב אולימפיות (2 מדליות זהב אישיות) ותשע מדליות זהב באליפויות עולם (5 מדליות זהב אישיות). עם זאת, באותו קרב נפצעה חתואל בברכה, ובשל כך נאלצה לפרוש כליל מן התחרות כבר במהלך הקרב הבא.

אולימפיאדת בייג'ינג

בבדיקת MRI שנערכה לחתואל כמה ימים לאחר אליפות אירופה 2008 הסתבר כי הפגיעה גרמה לקרע במניסקוס וקרע ברצועה הצולבת, והתעורר חשש כי לא תוכל להתחרות באולימפיאדת בייג'ינג. שבוע לאחר הפציעה עברה חתואל ניתוח ולאחריו עברה תהליך שיקום אינטנסיבי במכון וינגייט, שנועד לאפשר את השתתפותה במשחקים האולימפיים. ב-29 ביולי עברה בהצלחה מבחן כשירות, ולבסוף נסעה למשחקים האולימפיים.
תחרות הנשים בענף הרומח נערכה ב-11 באוגוסט, ועל פי הגרלה נקבע כי הקרב הראשון של חתואל ייערך מול ויקטוריה ניקישינה מרוסיה. הקרב החל עם יתרון 1-0 לחתואל. בתוך זמן קצר סובבה את הברך והקרב נעצר לשם מתן טיפול. בתום השליש הראשון הייתה התוצאה 2:2. בתום השליש השני הובילה ניקישינה 6:4. 20 שניות לסיום השליש השלישי השוותה חתואל את התוצאה ל-9:9, אולם הפסידה בהארכה 10:9 והודחה מן המשחקים האולימפיים.
לדבריה, הפסידה בקרב בשל מתח ולא מחמת הפציעה.

תחרויות לאחר האולימפיאדה

באליפות אירופה שהתקיימה בחודש יולי 2009 בבולגריה, הודחה חתואל כבר בסיבוב השני. בראיון שנתנה לאחר מכן הביעה אכזבה ומרירות על ההפסד ועל יחס איגוד הסייף הישראלי כלפיה, שלדבריה לא נתן תמיכה כספית עבור הכנה מספקת לאליפות. בחודש ספטמבר השתתפה חתואל באליפות העולם בטורקיה והגיעה למקום ה-18.
בשנת 2011 עברה חתואל ניתוח לטיפול בפציעה שעברה לפני האולימפיאדה בבייג'ינג.
בשנת 2015 ייצגה את ישראל במשחקים האירופיים שהתקיימו בבאקו והפסידה בשמינית הגמר.

תחרויות לקראת אולימפיאדת ריו 2016

בתחרות המיון האחרונה לקריטריון הבינלאומי שנערכה ב-16 באפריל 2016 בצ'כיה, הצליחה חתואל להתברג בין 4 הבכירות ובכך להבטיח את הקריטריון הבינלאומי למשחקים האולימפיים בריו. כדי להבטיח את הקריטריון הישראלי למשחקים, היה עליה להגיע לגמר בתחרות הגראנד-פרי בסין או בגביע העולם בגרמניה או להתברג בין 16 הבכירות באליפות אירופה שנערכה לקראת סוף יוני בפולין. באליפות אירופה היא לא דורגה ב-16 המקומות הראשונים ובכך לא עמדה בקריטריון הישראלי. כתוצאה מכך לא נכללה במשלחת לאולימפיאדה. חתואל ערערה לבית הדין לבוררות בספורט כנגד החלטת הוועד האולימפי, אך הערעור נדחה.
חתואל היא אם לבת, אותה ילדה באוקטובר 2013. מתגוררת בקריית ביאליק.
גאורג פון זודנשטרן

קריירה מוקדמת

פון זודנשטרן נולד ב-15 בנובמבר 1889 בקאסל, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הרובאים ה-62 (שלזיה העילית ה-3), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר-לויטננט (סגן), וב-18 באוגוסט 1917 הועלה לדרגת האופטמן (סרן). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר פון זודנשטרן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1920 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-6, ובשנת 1924 מונה לתפקיד מטה בקבוצת הארמייה השנייה. בשנת 1928 הועלה לדרגת מאיור (רב-סרן), ובשנת 1932 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט  (סגן-אלוף). ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט (אלוף-משנה), וב-15 בספטמבר 1935 מונה למפקד הרגימנט ה-65. באוגוסט 1937 מונה לראש מטה הקורפוס ה-6, ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בדצמבר 1938 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השנייה.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פון זודנשטרן ראש מטה קבוצת ארמיות C, שהייתה פרוסה בחזית המערבית. ב-1 בפברואר 1940 הועלה פון זודנשטרן לדרגת גנרל לוטננט, וב-6 בפברואר מונה לראש מטה קבוצת ארמיות A, והשתתף עימה במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוגוסט 1940 הועלה פון זודנשטרן לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-22 ביוני 1941 הפך לראש מטה קבוצת ארמיות דרום, עימה השתתף במבצע ברברוסה. ביולי 1942 מונה פון זודנשטרן לראש מטה קבוצת ארמיות B, ב-2 בינואר 1943 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וביולי 1943 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. ב-14 באוגוסט 1943 מונה פון זודנשטרן למפקד הקורפוס ה-83, שהפך ב-26 באוגוסט 1943 לארמייה ה-19, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות G. 
ב-28 ביוני 1944 פרש מתפקידו, ועזב את הצבא.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פון זודנשטרן בפרנקפורט, והוציא ספרים ומחקרים על המלחמה, עד למותו ב-20 ביולי 1955.
Killing Me Softly with His Song

הרקע לכתיבת השיר וגרסת ליברמן

לפי הגרסה המקובלת, הרעיון לשיר הגיע מהזמרת לורי ליברמן, לאחר שהייתה נוכחת בהופעתו של דון מקלין. במהלך האזנתה לשיריו "כיסאות ריקים" ("Empty Chairs") ו"ואני אוהב אותך כל כך" ("And I Love You So") חשה ליברמן שמקלין קורא את מחשבותיה ומבטא אותם במילותיו ו"הורג אותה ברכות" בשירו. ליברמן סיפרה את הדבר לתמלילן נורמן גימבל, שכתב את השיר יחד עם המלחין צ'ארלס פוקס. ליברמן הקליטה את השיר בראשית 1972 אך לא זכתה להצלחה.

גרסת רוברטה פלאק

פלאק שמעה את השיר בעת ששודר ברדיו הפנימי בטיסה סדירה מלוס אנג'לס לניו יורק. פלאק ביקשה מהמפיק קווינסי ג'ונס לקשר אותה עם פוקס על מנת לקבל את השיר. בספטמבר 1972 הופיעה לראשונה עם השיר במסגרת הופעה משותפת עם מרווין גיי. פלאק הקליטה את השיר בינואר 1973 והוא שהה ארבעה שבועות רצופים בראש מצעד בילבורד הוט 100 בפברואר ומרץ ושבוע נוסף בסוף מרץ. פלאק זכתה על ביצוע השיר בפרס גראמי, הוא נכלל בהיכל התהילה של הפרס והגיע למקום 360 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים שערך המגזין "רולינג סטון" בסוף שנת 2004 ולמקום 82 ברשימת 100 השירים הגדולים של כל הזמנים של מגזין בילבורד.
השיר הגיע גם למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.

גרסת הפוג'יז

בשנת 1995 שילבה להקת הפוג'יז, תחת השם "Killing Me Softly", גרסת כיסוי לשיר בסגנון היפ הופ עם לורין היל כסולנית בתקליטם השני, זוכה הגראמי, The Score. 
השיר, שיצא כסינגל במאי 1996, זכה להצלחה מיידית הן בארצות הברית והן בבריטניה, שם היה לסינגל השני הנמכר ביותר ב-1996 עם 1.36 מיליון עותקים.
השיר דורג במקום 25 ברשימת 100 שירי ההיפ הופ הטובים ביותר של ערוץ VH1 ובמקום 44 ברשימת 100 השירים הטובים ביותר של שנות התשעים.
מרינה קראבץ

ראשית חייה

מרינה נולדה ב-18 במאי 1984 בסנט פטרסבורג כילדה הצעירה ביותר עם שני אחים גדולים. היא למדה בבית הספר בגימנסיה מספר 524.

קריירה

היא הנחתה שלל תוכניות טלוויזיה וידועה כבדרנית וקומיקאית פופולרית בארצה. מפתחת גם קריירה מוזיקלית. דובבה גם דמות בגרסה הרוסית של פיטר ראביט.

חיים אישיים

קראבץ נישאה לארקדי וודאחוב ב-20 ביולי 2013, שלמד יחד עם קראבץ בפקולטה לפילולוגיה והשתתף בתוכנית KVN.
אינפנטה

אינפנטה (בספרדית: Infante בלשון זכר ו-Infanta בלשון נקבה), תואר אצולה שניתן במלכויות ספרדיות לצאצאים מלכותיים שאינם יורשים את המלוכה ובפורטוגל לכל צאצאי בית המלוכה.
באס טר

גאוגרפיה

הגבוה בהרי האי הוא לה סופרייר (La Soufrière), שהוא הגבוה בהרי האנטילים הקטנים. ההר הוא הר געש פעיל, וגובהו 1,467 מטרים.

העיר באס טר

על האי באס טר נמצאת העיר באס טר בירת המחוז מעבר לים של גוואדלופ. בעיר עצמה מתגוררים 12,410 תושבים ובעיר רבתי מתגוררים כ-44,860 תושבים 1999.

היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1643 בחלקו ההררי של האי. בעקבות המלחמות בין צרפת והממלכה המאוחדת נהרסה ונשרפה העיר מספר פעמים.
הבוורלי הילבילים

תקציר עלילת הסדרה

בני משפחת קלאמפט: ג'ד, בתו אלי מיי ו"סבתא" (אמו של ג'ד) הם אנשי כפר (הילבילים) עניים המתגוררים בבקתה קטנה בין ההרים, עד שלפתע ג'ד רץ לצוד אוכל למשפחה עם רובה ציד אך פגע בבור מלא נפט ולא ידע שהוא הפך למיליונר, חברת הנפט שכנעו אותם לעבור לבוורלי הילס, קליפורניה לאחוזה גדולה עם תשלום של יותר מ-20 מיליון דולר שזה שמור היטב בבנק של בוורלי הילס. הם הסכימו לעבור בסופו של דבר, הם עזבו עם המשאית הישנה של הבת דודה של ג'ד, פרל בודין שבנה ג'תרו בודין היה הנהג וגם הפך לחלק ממשפחת קלאמפט. הם הגיעו לבוורלי הילס, אבל משום צורת החיים הפרימיטיבית שלהם, הם נחשבים זרים בשביל העולם המודרני. למרות זאת הם לאט התחילו להתרגל. הם הכירו את מילבין דרייסדל שהוא שכנם ומנהל הבנק בבוורלי הילס שגם שומר על כספם ואת ג'ין האת'וואי המזכירה של דרייסדל.
תאוריית פער-ידע לקבלת החלטות

פונקציות החלטות פערי-ידע: חסינות והזדמנותיות

שלושת אלמנטים אלו – מודל אי-וודאות, מודל מערכות, ודרישות התוצאות – משולבים ומגבשים שתי פונקציות החלטות אשר תומכות בבחירת מסלול הפעולה:
פונקציית החסינות מעריכה את האופק אי הוודאות הגדול ביותר שעדיין מבטיח השגת דרישת התוצאות. פונקציית החסינות היא תשובה כמותית לשאלה: עד כמה אנחנו יכולים לטעות בנתונים שבידינו, במודלים שלנו ובהבנה שלנו, ועדיין הפעולות שאנחנו שוקלים לבצע יובילו לתוצאות הנדרשות. פונקציית החסינות מבוססת על דרישות ביצועים משביעי רצון. כאשר אנו פועלים בתנאי אי-וודאות חמורה, החלטה המשיגה תוצאה נסבלת על פני טווח גדול של מימושים אפשריים היא עדיפה על פני החלטה הנכשלת בהשגת תוצאה נסבלת גם אם הטעות קטנה. בדרך זו, פונקציית החסינות מייצרת העדפות בין החלטות זמינות.
פונקציית ההזדמנותיות מעריכה את האופק הנמוך ביותר של אי וודאות שמאפשר (אבל לא בהכרח מבטיח) תוצאות העולות על הצפויות. פונקציית ההזדמנותיות היא תשובה לשאלה: בכמה אנו צריכים לטעות על מנת שתוצאות טובות מהצפוי יהיו אפשריות? פונקציית ההזדמנותיות מבוססת על שאיפה להפתעה טובה (windfalling) ולא על שביעות רצון. כאשר פועלים בתנאי אי-וודאות חמורה, ייתכן שאומדן המודלים שלנו פסימיסטי יתר על המידה. מקבל ההחלטות השואף לתוצאות טובות מן החיזוי שואף לנצל את מאפייני אי-הוודאות של הסביבה. החלטה שתוביל לתוצאה טובה אם נטעה רק קצת עדיפה (ההימצאותי) על פני החלטה שדורשת חריגה גדולה על מנת לאפשר את אותה התוצאה. פונקציית ההזדמותיות מייצרת בכך העדפות על גבי ההחלטות הזמינות. העדפות אלו עלולות לא לעלות בקנה אחד עם ההעדפות המיוצרות על ידי פונקציית החסינות.
קול ברלין

קול ברלין (בגרמנית: Kol Berlin) היא תוכנית בת שעה בתחנת הרדיו האזורי Offener Kanal Berlin - OKB המשודרת על בסיס שבועי בכל יום שישי בשעה 16:00 שעון ברלין. התוכנית בהנחיית אביב רוס מאז עלייתה לאוויר, בשנת 2006.

תוכן התוכנית

זוהי תוכנית הרדיו הראשונה בגרמניה המשודרת בחלקה בעברית ופונה לאלפי הישראלים הנמצאים בעיר. התוכנית מועברת בשפה העברית ובשפה הגרמנית לסירוגין ומתארחים בה ישראלים וגרמנים. בתוכנית מועברות פינות תרבות ודעות הקשורות לאירועים עכשוויים בגרמניה בכלל ובברלין בפרט. התוכנית כוללת תכנים הקשורים לחיי הברלינאיים בכלל ולישראלים בפרט, כגון דיווח למאזינים על הופעות של אמנים ישראליים המתארחים בעיר.
ארז (קיבוץ)

הקמת הקיבוץ

הקיבוץ עלה על הקרקע בתאריך 26 באוקטובר 1949. מייסדיו היו מיוצאי הגדוד השלישי בחטיבת יפתח של הפלמ"ח שכמה מהם נלחמו באזור במבצע יואב. באוקטובר 1950 עבר הקיבוץ למקום בו היה עד לשנת 1948 הכפר הערבי דימרה.
בשנת 1952, בזמן הפילוג בקיבוץ המאוחד, עזבה קבוצת חברים את ארז ועברה לצובה.
בהיותו יישוב חקלאי או יישוב באזור פיתוח, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם ליישוב וגרים בו לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שאם  התפטרו לשם כך מעבודתם, ההתפטרות תיחשב להם כפיטורים. בהיותו אחד מיישובי עוטף עזה, ניתנת לתושביו הטבת מס בהתאם לסעיף 11 לפקודת מס הכנסה.

אתרים בקיבוץ וסביבתו

המעבר המרכזי בין רצועת עזה וישראל הנמצא בסמוך קרוי על שם הקיבוץ, "מעבר ארז".
במערב המשק נמצא אתר זיכרון ובו אנדרטה לעשרת חברי הגרעין המייסד שנפלו במלחמת העצמאות.
במרכז הקיבוץ התגלתה רצפת פסיפס המתארת גבר בלבוש המכונה "פריגי", המוביל טיגריס ונמרה המניקה גור. לפי החרסים, סגנון הרצפה ומטבע שנמצא במקום מתברר שמדובר בבית עשירים שנבנה ככל הנראה במאה החמישית לספירה ונהרס לאחר אמצע המאה הששית.
מנה מנה

מבנה התוכנית

בתחילת התוכנית, אותו האורח שמתארח בתוכנית נשאל שאלות העדפה (לדוגמה: צ'יפס או פירה?).
לאחר מכן האורח ולירון מתכנסים במטבח להתחלת התוכנית עצמה, וצופים בפינה "בלי פילטר" בהנחיית נועה פילטר.
אחרי שהפינה מסתיימת האורח ולירון מתחילים להכין את המנה הראשונה והגדולה ביותר בתוכנית. בסיום הכנת הארוחה, הם צופים בפינה "בהגזמה".
בסיום הפינה הם לוקחים טיפ בריאותי ממכונת הטיפים הבריאותיים של מנה מנה ואז מכינים את "המנה בקטנה" - מתכון נוסף אך קטן יותר מהמתכון הראשון שהוכן.
לאחר מכן הם צופים בפינה "סוכר-יאאא!" ואז מכינים את מנת הבית, המנה שבחר אותו האורח להביא לנו (מתכון) ולהכין אותו ביחד עם לירון בתוכנית.
במהלך התוכנית כולה מתבקש האורח לבחור ארבעה אנשים מועדפים עליו מהחיים ולשים אותם בקבוצת הוואטסאפ של מנה מנה.

מנה מנה בריאה

תוכנית נוספת קצרה יותר המשודרת בהנחיית עודד פז ונועה פילטר, שם הם מכינים מתכונים בריאים של מנה מנה.
בכל שבוע בו יוצא פרק של מנה מנה, כך גם יוצא פרק חדש של מנה מנה בריאה.
מדיניות ציבורית

מדיניות ציבורית משמעה כלל ההחלטות והפעולות שרשויות השלטון נוקטות בהן למען הרווחה החברתית והכלכלית של אזרחי המדינה. זהו תהליך דינמי ומורכב של קבלת החלטות הקובע קווי פעולה עתידיים לרווחת הציבור. חקר המדיניות הציבורית מתמקד בשלושה שלבים עיקריים: עיצוב המדיניות, ביצוע המדיניות ואופן ההערכה שלה. בכל שלב ישנם מדדים ואסכולות שונות.
המדיניות הציבורית עוסקת גם בכשלים בפעולות מוסדות המדינה, שהם בעיקרם כשלי שוק וכשלי ממשל. כשלים אלו מהווים את הביסוס וההצדקה לתחום מחקר זה.
באקדמיה, מדיניות ציבורית היא תחום מחקר ולימוד הבודק תהליכי הניהול וקבלת החלטות במסגרת המדינה ורשויותיה. מחקר מדיניות הציבורית הוא אינטר-דיסציפלינארי במהותו, וכולל תחומי מחקר רבים בתוכם כלכלה, חברה, משפט, ומדע המדינה.
לימודי מדיניות ציבורית נחשבים כמקבילה הציבורית-ממשלתית לתואר במנהל עסקים מתוך שאיפה להטמיע בקרב משרתי הציבור גישות ונורמות המבוססות על המחקר בתחום.
בחקר המדיניות הציבורית מקובל להתייחס למדינות דמוקרטיות משום הרעיון שבדמוקרטיה העם הוא הריבון ועל כן המדינה צריכה לענות על רצונותיו, אם כי ניתן לבצע מחקרים בנושא זה גם במדינות בעלות משטר שאינו דמוקרטי באופן מובהק. המדיניות הציבורית כאמור מתייחסת למדינות דמוקרטיות ובשל כך אחד העקרונות הבסיסיים בתחום מחקר זה הוא השוויון בין האזרחים. כיוון שביצוע מדיניות מסוימת עלולה לפגוע או למנוע מאחר את הזכויות יש לבדוק את ההשלכות של כל החלטה בקרב מי שהוסמך לכך.
התפיסה הבסיסית בקביעת מדיניות ציבורית הנה - בדומה לתפיסה בכלכלה - בעיית המחסור - שמשמעה הוא שמשאבי המדינה מוגבלים. יישומה של המדיניות כרוך בדרך כלל בעלויות כספיות. לכן, בקביעת מדיניות יש לבחון את המטרות לשמה נקבעה, ולבחון אם הושגו מטרות כלכליות-כספיות וכן אם הושגו מטרות חברתיות כגון קידום אינטרסים, עידוד מגמות, בחינוך, ביטחון, בריאות וכדומה. בחירת המדיניות החברתית היא מאבק דמוקרטי בין גורמים שונים, והמדיניות הננקטת מבטאת סדרי עדיפויות חברתיים-כלכליים וקובעת כיצד תיראה החברה.

כשל שוק וכשל ממשלה

כשל שוק הוא מצב בו כוחות השוק ומנגנוני ההצע והביקוש מובלים להקצאה לא נכונה של המשאבים או של השירותים. כשל שוק עשוי להביא למצב של בזבוז משאבים, אבטלה, חוסר יעילות ובסופו של דבר לפגיעה ברווחה החברתית. כשלי שוק הם לרוב אינדיקציה למצב בו רצוי שהמדינה תתערב ותקבע מדיניות ציבורית. החשיבות היא בזיהוי כשל השוק כגון מונופול, זכויות קניין שאינן מוגדרות או נאכפות כראוי, א-סימטריה במידע וחסמי כניסה.
כשל ממשלה הוא מצב בו התערבות המדינה באמצעות מדיניות ציבורית דווקא פוגעת ביעילות החברתית, בהוגנות או בזכויות האזרחים, במקום לסייע לה. במקרים אלו נדרשת לרוב המדינה להתערב שוב על מנת לתקן את הפגיעה.
אובודיבקה

יהודי אובודיבקה

בראשית המאה ה-20 התגוררו בעיירה למעלה מ-1,500 יהודים, כשליש מתושביה. במאי 1919 בוצע בעיירה פוגרום, בו נרצחו כ-300 יהודים, בתיהם נבזזו ואלמנותיהם ובנותיהם נאנסו. בעקבות זאת, עזבו את העיירה רוב יהודיה.
ב-28 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו מצאו בה רק כ-15 משפחות יהודיות, לאחר שיתר יהודיה נמלטו מזרחה. בספטמבר 1941 סופחה העיירה לטרנסניסטריה הרומנית.
בנובמבר 1941 גורשו לעיירה כ-10,000 יהודים מבוקובינה ומבסרביה, שרוכזו בגטו סגור שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה. בחורף 1942-1941 נפטרו אלפים מיהודי הגטו כתוצאה מרעב, מקור וממגיפות. עד מרץ 1943 נותרו בגטו 1,460 יהודים בלבד. בפברואר 1944 שדדו חיילים גרמנים ואוקראינים נסוגים את יהודי הגטו הנותרים, וב-14 במרץ שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.
תור-בורנר

בורנר 1 ואלטאיר

שלב הבורנר 1 היה שלב אלטאיר ששימש כשלב שלישי בחלק ממשגרי הוונגארד שהוספו לו מערכות שליטה. שילוב זה שימש בשישה שיגורים. השיגור הראשון ב-18 בינואר 1965 והאחרון ב-30 במרץ 1966. בשיגורים אלו שוגרו לוויינים מטאורולוגיים סודיים. שיגור אחד מהם נכשל.

בורנר 2

השלב בורנר 2 ששימש בתור-בורנר היה שלב-המשגר הראשון שהונע בדלק מוצק שהיו לו מערכות שליטה והנחיה מלאות. שיגור הבורנר 2 הראשון בוצע ב-15 בספטמבר 1966.
אל-כוניסה

היסטוריה

באזור הכפר יש עדויות ארכאולוגיות שהמקום היה מיושב עוד מתקופות קדומות: הרומית, הביזנטית, האסלאמית הקדומה, הממלוכית והעות'מאנית. בין הממצאים מתקני סחיטת זיתים, טרסות חקלאיות, קירות שדה, משטחי דריכה, בורות, ומערות קבורה. שמו של הכפר נגזר כנראה מכנסייה ביזאנטית שהייתה במקום.
בסוף המאה ה-19 הכפר היה יישוב עונתי לגידול חיטה ושעורה וכאזור מרעה, שהיה כפר בת של הכפר א-טירה הנמצא היום כקילומטר דרומית למבוא חורון וכ-16 קילומטרים ממזרח לאל-כוניסה.
במאה ה-20 הכפר התקבע והפך ליישוב קבע ובו כ-20 בתים. במפות מנדטוריות בקנה מידה 1:250,000 הכפר מופיע בשני כיתובים שונים במפה משנת 1934, Al-Kunnisa ואילו במפה משנת 1946, Kunaiyisa. במלחמת העצמאות, במהלך מבצע דני השתלטו לוחמי חטיבת יפתח על הכפר, עקב מיקומו האסטרטגי בין הכפרים הערביים עינאבה לסלבית (קיבוץ שעלבים של היום) ופינו את תושביו.
היום אזור הכפר נקרא "חורבת נכס" המשתרע על שלוש גבעות, כשבאחת מהם ישנם ממצאים מתקופות קדומות השנייה שימשה כבית קברות קדום ליישובי האזור. שרידי הכפר נמצאים כיום ליד אזור המלאכה של מודיעין-מכבים-רעות, ומכנים אותו גם "גבעת נכס". ניתן להבחין במקום בסמטה הראשית של הכפר, במסגד הקטן ובבורות מים. המקום משמש כאתר טבע למטיילים וכן כאתר היסטורי קדום המשובץ במסלולים לרוכבי אופניים.
בשנת 2007 נערכו במקום חפירות הצלה, לקראת סלילת כביש 431. בשנת 2008 נערך במקום מבצע לסגירת בורות מים פתוחים בשיתוף עם התושבים. המקום הוכרז על ידי עיריית מודיעין כאתר המיועד לשימור, כאתר עתיקות המשולב בפארק ציבורי. ההצעות לשימור המקום כוללות הקמת "כפר אמנים" בבתי-הכפר המשוקמים, שחזור תעשיות קדומות במקום, פתיחת מסעדות בבתים המשוקמים בכפר וסדנת אמני פיסול.
חאן (תואר)

חאן (נכתב גם ח'אן) משמעותו "שליט" במונגולית ובטורקית (השפות האלטאיות). החאן שולט בחאנוּת (נכתב גם ח'אנות, בלועזית Khanate). התואר מתורגם בדרך כלל כ"מלך". למעשה, נהגו העמים האלטאיים להבדיל בין חאן לבין  חאג'אן: זה האחרון בדרגה גבוהה יותר, ומהווה מעין "חאן החאנים" או קיסר, ומסמל יומרה לשלטון אוניברסלי בכל ערבות אסיה התיכונה. 
תחילה השתמשו בתואר "חאג'אן" רק באימפרית ר'ואן-ר'ואן, אך במהלך השנים ובעקבות שימוש נרחב בתואר בידי שליטים שונים, בעיקר המונגולים (שבלשונם התרכך ההיגוי לח'ען), היטשטש ההבדל בין התארים.
עם החאנים המונגולים המפורסמים נמנים ג'ינגיס חאן מייסד האימפריה, ונכדו קובלאי חאן, מייסד שושלת יואן בסין.
גם מנהיגי שבטי הבולגרים עד להתנצרות, נשאו את התואר "חאן" או "קאן". כמה מהם, בהם בוריס הראשון, נשאו את התואר "קאנאסוביגי", כלומר "הקאן הגדול". 
מלבד המונגולים, התהדרו בתואר גם סולטאנים באימפריה העות'מאנית ומנהיגי הטטרים - שליטים באורדת הזהב, מאוחר יותר החאנות של קרים, של קאזאן וכו'. בממלכות הסלג'וקים יועד התואר לשולט על מספר שבטים, אך לא היה התואר הגבוה ביותר. התואר היה נפוץ גם בקרב המנצ'ורים והג'ורצ'נים בסין, והיה ידוע שם בשם המקומי "האן".
נקבה המשמשת כחאן, נקראת חאט'ון.
אשתו של החאן נקראת חאנום.
אקדמיק סופיה

היסטוריה

אקדמיק סופיה היא הקבוצה המעוטרת ביותר בכדורסל הבולגרי. הקבוצה נוסדה בשנת 1947 כחלק מ"מועדון הספורט האקדמי סופיה", זכתה 23 פעמים באליפות בולגריה, אחד עשר פעמים זכתה בגביע הבולגרי. בין ההשתתפות  הבינלאומית שלה: פעמיים הגיעה לגמר גביע אירופה לאלופות (בשניהם הפסידה לא.ס.ק ריגה) בשנת 1958 ו - 1959 גביע הסטודנטים הבינלאומי בשנת 1957.
בשנת 2000, נחתם הסכם החסות עם ענק הנפט רוסי "Lukoil", והקבוצה חזרה במהירות להתמודד על אליפות בולגריה. מאז הקבוצה משתתפת קבועה בגביע יול"ב ובהמשך ביורוקאפ וביורוצ'לנג'. בעונת 2013/14 הפסידה את האליפות לאחר 11 פעמים ברציפות ליריבה העירונית לבסקי, כשהפסידה 3-2 בגמר הפלייאוף.
החל מעונת 2011/2012, מארחת הקבוצה את משחקי הבית בליגה הבולגרית וביורוקאפ בארמץ ארנה, המכיל 12,935 מקומות ישיבה (במשחקי כדורסל).
זאב בן-צבי

ביוגרפיה

זאב בן-צבי נולד בשנת 1904 בעיירה ריקי (Ryki) שבמזרח פולין, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ברחה משפחתו לרוסיה, השתקעה בעיר יקטרינוסלב והתגוררה בה כארבע שנים. בשנת 1921 שב בן-צבי לוורשה והשתתף בשיעורי אמנות בבית הספר לאמנות בעיר. בשנת 1923‏ עלה בן-צבי לארץ ישראל, ולמד בשנים 1923–1924 ב"בצלאל". בין מוריו היה בוריס שץ. בן-צבי אף הפך למורה לפיסול במוסד. בשנת 1928 נסע ללימודים בצרפת, שם נחשף לקוביזם של פיקאסו וז'ורז' בראק. בשנים הבאות פיסל בן-צבי דיוקנאות (פרוטומות) ריאליסטיים רבים, המעוצבים עם נטייה לסגנון קוביסטי בעיצוב תווי הפנים. עיצוב זה בצרוף עם מידתם הגדולה מעט של הדמויות יצרו תחושה של מונומנטליות.
בשנת 1932 הציג בן-צבי את תערוכתו הראשונה בבית-הנכות הלאומי "בצלאל", ושנה מאוחר יותר הציג תערוכה במוזיאון תל אביב. פסלו של בן-צבי "החלוץ הזורע" הוצג ב"יריד המזרח" בתל אביב בשנת 1934.
בשנת 1935 הוצג פסלו של בן-צהי "דיוקן שמריהו לוין" ב"בצלאל". הנציב העליון ארתור ווקופ, שביקר במקום הביע את התפעלותו מן הפסל. עם מותו של ווקפ נתרם הפסל מעזבונו למוזיאון תל אביב.
בשנים 1937–1938 שהה בן-צבי בפריז ובלונדון ואף השתתף בתערוכה ב"רויאל אקדמי" בלונדון ובמכון לאמנות יפה בגלאזגו. עם שובו לארץ ישראל, בשנת 1939, הוא פיסל מצבה לזכר בת קיבוץ קריית ענבים ויצר סדרה של מסכות בטכניקה של ריקוע.
בשנת 1945 עיצב בן-צבי אנדרטה גדולה שנייה – "יד לילדי הגולה" בקיבוץ משמר העמק, שנבנתה כמצבת זיכרון לילדים אשר נרצחו בזמן מלחמת העולם השנייה. האנדרטה נוצרה בשיתוף פעולה עם תלמידי המוסד החינוכי בקיבוץ. בתהליך העבודה החינוכי ביקש בן-צבי להפוך את תהליך העבודה לאקט חינוכי של עיצוב הזיכרון הפרטי והקולקטיבי של חברי הקבוצה.
תהליך בעל רוח חינוכית דומה יצר בן-צבי ביחד עם קבוצה של כ-50 מעפילים שגורשו למחנות המעצר בקפריסין. בן-צבי הקים במחנה סדנת פיסול וריקוע נחושת, שבה יצרו המעפילים יצירות אשר שיקפו את חווית הפליטות והעקירה שעברו. תלמידיו של בן-צבי יצרו דגמי אנדרטאות להנצחת משפחותיהם, ויצירות אחרות שנועדו לעורר יסודות נפשיים מודחקים בתוך מסגרת אמנותית. בין תלמידיו במחנה היה גם שלמה שוורץ. לצד בן-צבי פעל במקום גם האמן נפתלי בזם, שיצר עם המגורשים אלבום הדפסים ובו דימויים מחיי המחנה.
החל משנת 1949 שימש בן-צבי כמורה ב"בצלאל החדש". בין תלמידיו היה דוד פלומבו. בשנת 1952 היה מנהל בצלאל, ובאותה שנה נפטר בירושלים לאחר מחלה קצרה. נקבר בבית העלמין בגבעת שאול.
הותיר אישה, אסתר לבית צוקרבלאט, ובת, רות.
בשנת תשי"ג (1953), לאחר מותו, הוענק לו פרס ישראל לפיסול (שחולק לראשונה באותה שנה) על האנדרטה "יד לילדי הגולה" שבקיבוץ משמר העמק.
נומאה

היסטוריה

ההתיישבות הראשונה בסביבה הייתה של סוחר בריטי ב-1851. להוטים להכריז על שליטה בעיר, הצרפתים הקימו את ההתיישבות בשם פורט-דה-פרנס ב-1854 ושמה שונה לנומאה ב-1866. תחילה שימשה העיר כמושבת עונשין ובהמשך כמרכז לניצול הניקל והזהב שנחצבו בקרבת מקום.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימשה נומאה כמפקדת צבא ארצות הברית בדרום האוקיינוס השקט.

כלכלה

נומאה נחשבת לעיר המתמערבת ביותר מבין הערים שבאיי האוקיינוס השקט.
למרות שבעיר יש יותר ימי שמש מרוב איי האוקיינוס השקט, וכמה חופים לא רחוק ממרכז העיר, נומאה אינה יעד תיירות מרכזי. הדבר נובע בין היתר מיוקר המחיה הגבוה והמחסור בשירותי טיסות זולים מיעדים מרכזיים באזור.

גאוגרפיה

נומאה נמצאת בחצי אי הררי בקצה הדרומי של האי גרנד טר, שנמצא בדרום-מערב האוקיינוס השקט

תחבורה

נמל התעופה נומאה מז'נטה, הנמצא בתוך העיר, משרת בעיקר טיסות פנים. נמל התעופה הבינלאומי לה טונטוטה ממוקם כ-50 ק"מ מהעיר.
מסילת הרכבת היחידה שהייתה קיימת בקלדוניה החדשה, בין נומאה לעיר פָּאִיטָה, נסגרה ב-1940.

חינוך

בעיר ממוקמת אוניברסיטת קלדוניה החדשה. תחילה הייתה האוניברסיטה אחד משני המרכזים, ביחד עם אחד בפולינזיה הצרפתית, של האוניברסיטה הצרפתית באוקיינוס השקט שהוקמה ב-1987. אולם ב-1997 הוחלט לפצל את שני המרכזים וכך נוצרו אוניברסיטת קלדוניה החדשה ואוניברסיטת פולינזיה הצרפתית.
שלח (צמח)

תיאור הסוג

זהו סוג קטן, הכולל עשבים חד-שנתיים זקופים, בעלי פרח ורוד. פריחתם הבולטת חלה בעונת האביב, ולעיתים יוצרת מרבדים צפופים. תכונה זו בולטת במיוחד במין שלח הערבות, הנוטה ליצור מרבדי פריחה מרהיבים בחבל הספר- המעבר בין החבל הים-תיכוני לחבל המדברי בארץ-ישראל.
השם העברי של הסוג רומז על צורת הפרי; 'שלח' הוא מילה נרדפת לחרב קצרה, ואכן צורת הפרי האופיינית לסוג דומה במקצת לצורת חרב. כמו כן 'סליח' הוא אחד השמות הערביים לצמח זה ולקרוביו. השם הלטיני, Erucaria, נגזר משם סוג קרוב במשפחה, Eruca, שבעברית נקרא 'בן-חרדל'.

השקפות סיסטמטיות שונות

קיימות השקפות סיסטמטיות מנוגדות באשר להגדרת הסוג, ונדמה שנדרשת חקירה נוספת של מיני סוג זה והקרובים לו, כדי להביא לאבחנה חדה ביניהם. על-פי השקפה אחת, מדובר בסוג שכולל 16 מינים, שתפוצתם באזור הסהרו-ערבי ובאירנו-טורני. על פי השקפה שונה, הסוג כולל 6 מינים בלבד ותפוצתו באזור הים-תיכוני. 
סוגים אשר מגלים קרבה לסוג שלח הם 'בן-שלח' (Reboudia) שכולל שני מינים, אחד מהם- 'בן-שלח מנוצה'- נחשב כיום כשייך לסוג שלח, אך שמו העברי נשאר זהה לשם הקודם. סוג קרוב נוסף הוא Bunias, שנבדל ממנו בפרחיו הצהובים. יש לציין בהקשר זה, שקיימים סוגים במשפחה בעלי שם דומה, כדוגמת 'שלחלח' (pseuderucaria), ו-Eruca בן-חרדל. שמות אלה מעידים על דמיון חיצוני בלבד, וצמחים אלו אינם קרובים פילוגנטית לסוג שלח.

תיאור מורפולוגי

על סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים חסרי שיערות, שלרוב גדלים בצורה זקופה. עלי הצמח מנוצים- כלומר, מחולקים לעלעלים בצורה המזכירה סידור נוצה. הפרח אופייני למשפחה ובולט- עלי הכותרת כפול מאורך עלי הגביע. צבע הכותרת לרוב ורוד, ולעיתים רחוקות סגול או לבן. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול. 
לשלח פרי אופייני. הפרי הוא מטיפוס תרמיל, ונחלק לשני חלקים: החלק הקרוב לגבעול מחולק לשני מגורות, ומכיל 2-8 זרעים. חלק זה נפתח עם ההבשלה. החלק השני מרוחק מן הגבעול, הוא מכונה 'מקור' בשל דמיונו למקור הציפור. הוא מכיל 1-3 זרעים. לרוב, הפרי תפוח ורחב במקומות בהם יש זרעים, וצר יותר במקומות בהם אין זרעים; מראה זה נקרא ' פרי משונץ'.