צ'מהואווי

אטימולוגיה

למילה צ'מהואווי יש כמה פירושים. משערים כי מילה זו או מונח בשפת מוהאבי שפירושו "אלו המשחקים עם דגים" או ממילה משפת קווצ'אן (Quechan) שפירושה "אף באוויר כמו קוקייה רצנית" הצ'מהואווי מכנים את עצמם Nüwüwü ("האנשים", ביחיד Nüwü) או Tantáwats, שפירושו "אנשי הדרום".

שפה

שפת הצ'מהואווי היא שפה נומית של נהר קולורדו השייכת לשפות נומיות, ענף של משפחת השפות היוטו-אצטקיות. השפה תועתקה לראשונה על ידי הבלשן והאתנולוג האמריקני ג'ון פ. הרינגטון (John Peabody Harrington‏; 1961-1884) ואשתו, הבלשנית קארובת לאיירד (Carobeth Laird‏; 1983-1895) בתחילת המאה ה-20. השפה נחקרה בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי הבלשנית מרגרט ל. פרס (Margaret L. Press), שדוחות העבודה וההקלטות הקול הנרחבות שערכה זמינים עדיין. השפה היום קרובה להיכחד. במהלך צילומי הסרט הדוקומנטרי "הבלשנים" (The Linguists) בהפקת חברת "Ironbound Films" בשנת 2008, ראיינו הבלשנים גרג אנדרסון (Greg Anderson) וק. דייוויד האריסון (K. David Harrison) את אחד משלושת הדוברים האחרונים של השפה והקליטו אותו.
ב-2015 החלה מכללת סיוואוואטס (Siwavaats Junior College), השוכנת בהאוואסו לייק (Havasu Lake), ללמד את השפה לילדים בחופשת הקיץ. מילון צ'מהואווי ובו 2,500 מילים יצא לאור ב-2016.

היסטוריה ותרבות מסורתית

הצ'מהואווי היו במקור שבט מדברי, חלק מאומת הפאיוט. לאחר המגע עם האירופים הם התגוררו בעיקר במזרח מדבר מוהאבי ומאוחר יותר בעמק צ'מהואווי לאורך נהר הקולורדו בקליפורניה. הם היו נוודים, וחיו בקבוצות קטנות בהתחשב במשאבים הדלילים שהיו זמינים בסביבה המדברית. קארובת לאיירד מציינת, שהטריטוריה המסורתית שלהם השתרעה בתחומי המדבר הגבוה מנהר הקולורדו במזרח להרי טהאצ'אפי במערב ומאזור לאס וגאס ועמק המוות בצפון ועד הרי סן ברנרדינו והרי סן גבריאל בדרום. הם מזוהים בעיקר עם הילידים של האגן הגדול והם קרובים לבני שבט הקוויזו (Kawaiisu).
אחרי 1874 הם התיישבו בשמורת האינדיאנים של נהר קולורדו בצד הקליפורני של הקולורדו, אבל הקמת סכר פארקר ב-1938 גרמה להצפה של חלק גדול מאדמתם, ולכן מרבית הצ'מהואווי נאלצו לעבור לצד האריזוני של הנהר.
האסופה המקיפה ביותר של ההיסטוריה, התרבות והמיתולוגיה של הצ'מהואווי נוצרה מעבודתם של קארובת לאיירד ובעלה השני, ג'ורג' לאיירד, אחד מאחרוני הצ'מהואווי שגדל במסגרת התרבות המסורתית. קארובת לאיירד, בלשנית ואתנוגרפית, כתבה סקירה מקיפה על התרבות והשפה כפי שג'ורג' לאיירד זכר אותה, והם פרסמו את עבודתם המשותפת בספרה מ-1976 "הצ'מהואווים" (The Chemehuevis), האתנוגרפיה הראשונה, ונכון ל-2017 גם היחידה, של התרבות המסורתית של הצ'מהואווי.
תוך תיאור הצ'מהואווי כפי שהכירה אותם, והצגת מרקם החיים המסורתי בין הילידים, כתבה קארובת לאיירד:
האופי של הצ'מהואווי מורכב מקיצוניויות המשלימות במקום להיות סותרות. הם פטפטנים ועם זאת מסוגלים לשתוק; חברותיים ועם זאת קרובים כל כך לאדמה שמשפחות בודדות או אפילו גברים לבדם יכולים לחיות ולנדוד למשך תקופות ארוכות רחוק מבני אדם אחרים; גאים, ועם זאת מסוגלים ללגלג על עצמם בעדינות. הם שמרנים במידה; אבל עדיין סקרנים מאוד ומוכנים חקור ואפילו לאמץ דרכים חדשות: לבקר את כל השבטים בין אם הם ידידים או אויבים; לדבר בשפות מוזרות, לשיר שירים מוזרים, ולשאת נשים מוזרות.

אוכלוסייה

קיימים אומדנים שונים לגבי האוכלוסיות של מרבית קבוצות הילידים בקליפורניה לפני המגע עם האירופים. אלפרד קרובר העריך שב-1770 היה סך כל האוכלוסייה של הצ'מהואווי הקוסו וקוויזו ב-1,500. האומדן המשולב ב-1910 ירד ל-500. הסוכן לענייני אינדיאנים דיווח ב-1875 שהאוכלוסייה של הצ'מהואווי הייתה 350 נפשות. מפקד האוכלוסין של 2010 ספר 355 נפשות. האוכלוסייה ב-2016 נאמדת ביותר מאלף.