ברוך רוזנברג

קורותיו

נולד בעיר מוהילב שהייתה אז בשליטת רוסיה, לגרשון חנוך ובלה רוזנברג. מיד לאחר לידתו עברו הוריו לעיר בריסק שבליטא, אותה עזבו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914. אביו שהיה מנכבדי הקהילה ומעסקניה, היה מקורב לרב יצחק זאב סולובייצ'יק, אביו של גרשון הרב יחיאל דוב מיכל ראשעס (רוזנברג), גם הוא מראשי הקהל בבריסק, היה בצעירותו תלמידו של הרב יוסף דב סולוביציק, ומקורב לבנו הרב חיים סולוביצ'יק, רב העיר. כמו כן היה אביו קרוב משפחתו של רבי גרשון חנוך הניך ליינר האדמו"ר מראדזין, ועל שמו הוא נקרא, גרשון חנוך.
בהגיעו לבר מצווה בשנת תרצ"ו, החל ללמוד בהכוונת הרב יצחק זאב סולוביצ'יק שהיה רבה של העיר, עם אחד מתלמידיו הרב ברוך רוזנבלום, שעיצב את דמותו כבן ישיבה. בשנת ת"ש (1940) בעיצומה של מלחמת העולם השנייה נמלט לקיידאן עם אביו, לאחר מכן נפרד מאביו ונסע לווילנה, שהייתה אז תחת שלטון עצמאי, והסתפח לתלמידי ישיבת מיר, כאשר הוא נושא עמו מכתב המלצה המיועד לראשי הישיבה, הקורא לקבל את הנער הצעיר לישיבה, לאחר מכן הצטרף ליתר בני ישיבת מיר שמצאו מקלט בשנחאי. באותו הזמן התייתם משני הוריו שנרצחו בתחילת החורף של שנת תש"א (1940), בגטו בריסק, שם נרצחה גם אחותו היחידה.
במשך שנות שהותה של הישיבה בשנחאי למד עם תלמידי הישיבה, כאשר הוא נמנה עם 2 התלמידים הצעירים ביותר. בין ידידיו מאותה תקופה: הרב שלום צבי שפירא, לימים משגיח בישיבת מיר ובעוד ישיבות, הרב ראובן פיין חתנו של הרב מאיר קרליץ וראש ישיבת תורה ודעת, וכן הרב נחום פרצוביץ לימים חתנו של הרב חיים שמואלביץ וראש ישיבה בישיבת מיר.
בתום מלחמת העולם השנייה ולאחר שגם יפן (בה שהה), נכנעה לכוחות הברית, בשנת תש"ז, היגר יחד עם רוב תלמידי הישיבה לארצות הברית, שם למד במשך למעלה משנתיים בישיבת מיר שהוקמה על ידי הרב אברהם קלמנוביץ, ורבותיו שם היו תלמידי הישיבה המבוגרים, כמו הרב אריה ליב מאלין (לימים ראש ישיבת בית התלמוד). כעבור מספר שנים עלה לארץ ישראל בגפו. כאשר הוא נושא עמו מזוודה ובתוכה ספרי קודש, הגיע לנמל חיפה בכ"ט אלול תש"י (23.09.1949), ונשאר לשהיה קצרה בימי ראש השנה בשכונת הדר הכרמל בעיר, אצל הרב אליעזר אלפא, חתנו של הרב מאיר קרליץ, שקיבל מברק מהנהלת ישיבת מיר לארח אותו בימי החג. מיד למחרת החג בצום גדליה עלה לירושלים לישיבת מיר שם למד במשך שנה, עד לנישואיו בשנת תשי"א.
נישא ללאה גרודזינסקי (נפטרה בט"ו בטבת ה'תשע"ט), בתו של הרב אברהם גרודזינסקי, ששימש המשגיח בישיבת סלבודקה בליטא ונהרג בשואה, אשתו זו גדלה כאמור בסלבודקה שהייתה פרבר בעיר קובנה, בסמוך לבנין הישיבה בה כיהן אביה כמשגיח, ונמסרה בתחילת המלחמה למשפחה נוצרית מקומית, שגידלה אותה תוך כדי שהות במנזר, היא אומצה בסיום מלחמת העולם השנייה על ידי הרב יצחק אייזיק שר ראש ישיבת סלבודקה. שמחת הנישואין נערכה בהיכל הכולל של ישיבת סלבודקה ומסדר הקידושין היה ראש ישיבת מיר, הרב אליעזר יהודה פינקל.
לאחר נישואיו החל ללמוד בכולל הנ"ל שע"י ישיבת סלבודקה, כאשר בתחילת שנת תשי"ג (1952), בגיל 30 החל למסור 'חבורות' לתלמידי הישיבה, לאחר מספר חודשים הורה לו המשגיח רבי משה טיקוצינסקי, למסור שיעור בהיכל הישיבה, שיעור חד שבועי שנמשך למעלה מ50 שנה (עד לפטירתו בשנת תשס"ד).
לאחר פטירת ראש הישיבה, הרב מרדכי שולמן, בשנת תשמ"ב, מונה לכהן כראש הישיבה, לצד עמיתיו: הרב עמרם זקס, הרב דב לנדו והרב משה הלל הירש. בשנת תשס"ג - 2003 מונה לחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
נפטר בראש חודש אדר תשס"ד (2004), ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק.
בשנת תשס"ה (2005) יצא ספרו "דברי ברוך", הכולל מאמרים ושיחות מוסר, לפי סדר פרשיות התורה.

משפחתו

לרב רוזנברג היה בן יחיד, אברהם, (נפטר במרץ 2019), ושתי בנות - רחל וחסיה. שני חתניו הם הרב בן ציון זילבר, בנו של הרב יצחק זילבר, חתנו זה עלה בנערותו מברית המועצות, ולימים בשנות ה-90 עם התחלת גל העלייה משם, התחיל לעסוק בהכוונת ועידוד נערים שעלו ארצה משם, ללימודי יהדות, וכמו כן עמד בראשות ישיבת שבות עמי, המיועדת לבחורים מסוג זה. חתנו השני הוא הרב אהרון יהושע צוקר, תלמיד חכם בולט בישיבת פוניבז', ומחברי מערכת ההוצאה לאור של מהדורת 'רמב"ם פרנקל'. נכדו, הרב חנוך רוזנברג, הוא העורך הראשי של סדרת הספרים 'אוצר מפרשי התורה', בהוצאת מכון ירושלים.
שלושה גיסיו הם: הרב שלמה וולבה והרב חיים קרייזווירט - חתני הרב אברהם גרודזינסקי, ואח אשתו הרב יצחק גרודזינסקי מבני ברק, העומד בנשיאות הכולל 'תורת אברהם' ע"ש אביו הרב אברהם גרודזינסקי, ואשר בראשותו עומד הרב אריה אברהמ'ס מחוג תלמידי החזון איש בבני ברק, דודו מצד אשתו הוא הרב יעקב קמינצקי, ראש ישיבה בארצות הברית, וממנהיגי היהדות החרדית שם, שהיה גיסו של הרב אברהם גרודזינסקי.