google/wiki40b huggingface dataset:
דירוג פסיכוטכני ראשוני

דירוג פסיכוטכני ראשוני (דפ"ר) הוא ציון שניתן על ידי צה"ל ומשטרת ישראל למועמדים לגיוס, שאמור לשקף את היכולת השכלית של המועמד. הציון ניתן על סמך סוללת מבחני אינטליגנציה.
רה

התו רה הוא תו בסולם הצלילים, המסומן גם באות D. תדירותו באוקטבה הראשונה היא 294 הרץ. במספור עממי הוא השני בסולם התווים.

רה דיאז

התו רה דיאז הוא תו הגבוה מרה בחצי טון והוא מסומן ב-#D.

רה במול

התו רה במול הוא תו הנמוך מרה בחצי טון והוא מסומן ב-Db.

הסולם רה מז'ור

הסולם רה מז'ור הוא הסולם המז'ורי המתבסס על התו רה. התווים בסולם הם: רה, מי, פה דיאז, סול, לה, סי, דו דיאז ורה.

סולם רה מינור

הסולם רה מינור הוא הסולם המינורי המתבסס על התו רה. התווים בסולם הם: רה, מי, פה, סול, לה, סי במול, דו, רה.

אקורד רה מז'ור

האקורד רה מז'ור הוא אקורד מז'ורי שצליל הבס שלו הוא רה. התווים באקורד הם רה, פה דיאז, ולה. האקורד מסומן באות D. אפשר למצוא את האקורד בסולמות רה מז'ור בתור טוניקה, סול מז'ור או סול מינור בתור דומיננטה ולה מז'ור בתור סובדומיננטה.

אקורד רה מינור

האקורד רה מינור הוא אקורד מינורי שצליל הבס שלו הוא רה. התווים באקורד הם רה, פה, ולה. האקורד מסומן באות Dm. אפשר למצוא את האקורד למשל בסולמות רה מינור בתור טוניקה, ובלה מינור בתור דרגה רביעית.
סנג'ק (האימפריה העות'מאנית)

סַנְגָ'ק (בטורקית: sancak, בכתיב עות'מאני: سنجاق שפירושו דגל, מחוז) היה שטח בחלוקה המנהלית של האימפריה העות'מאנית שהיה נקרא גם ליווא (בערבית: لواء).

היסטוריה

סנג'קים הוגדרו כבר בתחילת החלוקה המנהלית של האימפריה העות'מאנית באמצע המאה ה-14 כחלק משיטת הטימאר - שיטת חלוקת אדמות צבאית-פאודלית. בנוסף לצבא המקצועי בקרבות היו משתתפים סיפאהים שהצטרפו לצבא בתמורה לפייף שהוענק על ידי סולטאן. הם גויסו בהתאם לסנג'ק בו גרו והונהגו על ידי ביי הסנג'ק (שניתן לתרגום כראש המחוז).
החלוקה המנהלית החדשה בסוף אותה המאה הכפיפה סנג'קים לביילרבייליקים שהפכו מאוחר יותר לאיילטים ואחר כך לוילאייטים. לא כל הסנג'קים הוכפפו לרשויות גבוהות יותר: חלקם היו אזורים חדשים שרק נכבשו והיו סנג'קים כמו בנגאזי וצ'טלג'ה שמנהיגיהם הוכפפו ישירות לפורטה.
בראש הסנג'ק עמד מתצרף (ﻤﺘﺻﺮﻒ) או סנג'ק ביי. סנג'קים חולקו לקאדיליקים (בעות'מאנית: قاضيلق) או קאזות (בערבית: قضاء; בעות'מאנית: kazâ) שבראשם עמד קאדי.
מספרם באימפריה השתנה במהלך הזמן. ברפורמות טנזימאט במאה ה-19 הוא עלה מעל 400 בעוד שרוב התקופות הקודמות היה קרוב ל-150.
אזור סנג'ק בחבל הבלקן נמצא בסנג'ק נובי פוזאר שחולק ב-1913.
גרדה גוטליב

ביוגרפיה

גוטליב התאמנה בקבוצת הכח וינה.

שיאנית עולם

ב-12 במאי 1934 קבעה גוטליב בקפיצה לגובה מהמקום שיא עולם חדש של 1.32 מטר.
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה גוטליב ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.35 מטר, מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 28. שניות, אחרי סיביל קוף מארצות הברית (27.6 שניות) ולפני כהן מישראל שקבעה שיא ארץ ישראל חדש של 29.4 שניות ומדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.73 מטר, אחרי מרילה פרייוולד מפולין (4.91 מטר) וסיביל קוף מארצות הברית (4.87 מטר). בתחרות שנערכה בווינה ב-17 באוגוסט אותה שנה היא קבעה בקפיצה לרוחק שיא אישי חדש של 5.35 מטר.
בתחרות שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה ב-28 באוגוסט 1937 קבעה גוטליב בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.55 מטר.
גוטליב היגרה לארצות הברית ובאליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1940 זכתה במדליית כסף אחרי אליס קוצ'מן (1.50 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק.
פבל אליינוב

קריירת שחמט

בשנת 1999 אליינוב היה חבר בקבוצת הנוער האוקראינית שזכתה באולימפיאדת השחמט עד גיל 16.
אליינוב ניצח בתחרות קורוס B בהולנד עם 9/13. תוצאה זו זיכתה אותו בכרטיס כניסה לתחרות קורוס A לשנת 2008. בזו השיג 5/13. בשנת 2009 אליינוב ניצח בתחרות בוסנה שהתקיימה בסרייבו עם 7/10.
במאי 2010 ניצח אליינוב שלב בתחרות הפרס הגדול של פיד"ה עם 8/13. בחודש אוגוסט 2010 ניצח בגביע פוליטיקן בקופנהגן.
בעדכון מד הכושר של פיד"ה לחודש 9.2010 הגיע אליינוב ל-2761, מקום ראשון באוקראינה ומקום 6 בעולם.
בחודש פברואר 2012 חלק אליינוב מקומות 1–3 בתחרות החזקה של איירופלוט.
בחודש פברואר 2013 ניצח אליינוב בתחרות החזקה ברייקיאוויק. בספטמבר 2013 ניצח בתחרות ה-14 על שם קרפוב, תחרות בקטגוריה 18, עם 6/9. חודש לאחר מכן ניצח בתחרות חזקה, תחרות על שם מיכאיל צ'יגורין.
בגביע העולם בשחמט בשנת 2015 הוא הודח בחצי הגמר.
בחודש אפריל 2015 ניצח אליינוב בתחרות לזכרו של גשימוב (קטגוריה B).
מושב מתקפל

מושב מתקפל הוא מושב שניתן לקפלו כדי שניתן יהיה להשתמש במקום שהתפנה לצורך אחר. התקנתו בהסעה מותירה, בעת קיפולו, מקום לכיסא גלגלים.  ניתן גם להתקינו בקרון רכבת כדי ליצור עוד מרחב ישיבה.
ניתן למצוא מושבים מתקפלים במקומות אחרים, כגון אצטדיונים, זירות (ארנה), תיאטראות ואודיטוריומים, שבהם הם מתקפלים כדי לאפשר מעבר בין שורות המושבים הצמודות.
המושבים במרבית בתי הכנסת ניתנים לקיפול. זאת כדי לאפשר למתפלל להישאר במקומו גם בקטעים הנאמרים בעמידה, כדוגמת תפילת שמונה עשרה, וגם בקטעים הנאמרים בישיבה, כדוגמת קריאת שמע וברכותיה. על כיסאות בבית הכנסת בדרך כלל מורכב מעין סטנדר עם ארונית מתחתיו לטובת המתפלל במושב מאחוריו.
נירה רבינוביץ'

ביוגרפיה

רבינוביץ' גדלה בתל אביב ולמדה בבית הספר צייטלין בעיר. בתחילת שנות ה-60 שירתה בלהקת פיקוד צפון בתוכניות "טרמפ לצפון" ו"ידיים למעלה" מ-1962. מאמצע שנות השישים ועד סוף שנות השמונים שיחקה בהצגות תיאטרון למבוגרים ובהצגות ילדים כמו "הרפתקה בקרקס" (1965) ו"עוץ לי גוץ לי" (1966).
בשנת 1969 השתתפה יחד עם אחותה גליה בפסטיבל הזמר החסידי עם השיר "תקע בשופר", והוציאה תקליט לילדים. בתקופה זו גם הוציאה יחד עם השחקן שלמה ניצן שלושה אלבומים עם שירים חסידיים ויהודיים.
בין השנים 1976– 1981 שיחקה רבינוביץ' בתוכנית הילדים "מה פתאום?" ששודרה בטלוויזיה החינוכית וזכתה לפופולריות רבה בקרב ילדי ישראל של שנות השבעים והשמונים. בתוכנית זו היא זכורה במיוחד לצד הבובה קישקשתא, כמי ששיחקה עמו וסיפרה לו סיפורים. בין השירים הזכורים ששרה בתוכנית (והוצאו גם בתקליט) היו "כולכם שחקו נא איתי", "מי שטוב לו ושמח" ו"החופש הגדול". לדבריה, עד היום מזהים אותה הילדים של פעם במיוחד בשל משחקה בתוכנית: "אני מחזירה אותם למקום ראשוני, נקי, של ילדות... 'לחזור לתחושה שהייתי ילד קטן ועשיתי את עצמי חולה כדי להישאר בבית ולראות קישקשתא'. בגלל זה אני מרגישה כל כך בת מזל להיות משויכת בקרב דור שלם למקום הזה".
לאחר מספר שנים בהן שיחקה בתיאטרון, הופיעה במופע "זהו בידור" ובמופעים לילדים, פרשה מעולם הבמה.
בסוף שנות ה-80, עקב מחלת סרטן השד בה לקתה, החלה רבינוביץ' להתקרב לרפואה הסינית ובעיקר לאמנות הלחימה הרכה הסינית, צ'י קונג. לדבריה, "רציתי לחקור עמוק יותר מה היה המקור שאפשר לגידול סרטני להתרחש בגוף שלי, בהנחה שיש קשר מדויק לגוף ולנפש. למעשה כבר 20 שנה אני בתוך החקר הזה, וכשאני חושבת שהגעתי אני הולכת עוד קצת לעומק. ועוד עבודה, וזה לנצח".
רבינוביץ' גרה בסין ובישראל לסרוגין. בארץ היא מלמדת ומרצה על רפואה סינית בבתי חולים ובחוגים שונים. מדי פעם היא מגיחה לתפקידים קטנים אל מול המצלמה כמו בסדרות הטלוויזיה "פלורנטין", "שבתות וחגים", "בשורות טובות",
"שנות ה-80" (אמא של גידי) ובפרסומת של משרד המשפטים.
ב-2010 גילמה רבינוביץ' את תמר היפה בגרסה הטלוויזיונית "חסמבה דור 3" של הוט 3. ב-2013 זכתה בפרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
רבינוביץ הייתה נשואה ליהושע פרנס (1976-1941) עד מותו. אחת משתי בנותיהם היא השחקנית דנה פרנס.
מתגוררת בשכונת נווה צדק בתל אביב.
דמיון (גאומטריה)

בגאומטריה, דמיון של עצמים פירושו שלשני העצמים יש אותה צורה בדיוק, אך גודל שונה. במילים אחרות, ניתן לקבל אחד מהם על ידי הגדלה או הקטנה של האחר, כלומר להביא למצב של חפיפה בין הצורות. בניסוח פורמלי, עצמים דומים הם עצמים חופפים עד כדי הגדלה או הקטנה, כלומר הכפלת כל הגדלים במספר קבוע. בדרך כלל מדברים על מצולעים דומים.
אם שתי צורות דומות, אז כל הזוויות המתאימות שוות, ההיקפים, הצלעות המתאימות וקוים מיוחדים (לדוגמה גבהים) נמצאים באותו יחס, והשטחים (של כל הצורה או של חלק ממנה, המוגדר באותו אופן בשתי הצורות) נמצאים ביחס הזה בריבוע. ניתן לדבר גם על גופים תלת-ממדיים דומים, ואז הנפחים נמצאים ביחס הזה בשלישית.
דמיון עצמי הוא מקרה בה צורה דומה לחלק של עצמה. צורה שיש לה דמיון עצמי בכל רמת קרבה היא פרקטל. בהשאלה, כל מערכת מתמטית שמכילה עותק של עצמה נקראת "דומה עצמית".
יחס הדמיון הוא יחס שקילות, ובמסגרתו כל המעגלים דומים זה לזה, כל הריבועים דומים זה לזה וכו'. חפיפה היא מקרה פרטי של דמיון, המתקבל כאשר היחס שווה ל-1.
ילדי בית הזכוכית

עלילה

שקדי היא ילדה בת תשע המתגוררת באחד הבתים המיוחדים בישראל, בית שחציו אקווריום. יחד עם אביה ואמה האנושיים המתגוררים בחלקו היבש של הבית, חיות גם שתי משפחות של בני מים בחלק האקווריום של הבית. חברתה הטובה ביותר של שקדי היא כיילה, בת מים בגילה ושקדי למדה את שפת הסימנים, שפת בני המים, כדי שתוכל לתקשר עם כיילה. למרות שהן חברות טובות מאז גיל שנתיים, כיילה לא מודעת לדברים רבים שמתרחשים על פני האדמה כיוון שהיא אינה יכולה לחיות מחוץ למים.
הוריה של שקדי מדריכים סיורים בבית, כדי לממן את עלויות הטיפול בבני המים. באחד הסיורים משתתף אורי, פעיל מה"ליגה האנושית". הוא מאשים את אביה של שקדי בכליאת יצורים חיים ועידוד תעשיית בני המים. אביה של שקדי טוען חזרה שהוא מעניק תנאי מחיה מצוינים לבני המים שברשותו. שקדי המבוהלת מתחילה לבכות מתוך שכנוע שמטרתו של אורי לקחת ממנה את כיילה, אולם כיילה מנחמת אותה. הלידה של אטלן, אחת מבנות המים הבוגרות שבאקווריום, משכיחה משקדי את הבהלה. אטלן מועברת לאקווריום הגדול בירושלים, לצורך הלידה וכאשר שקדי מגיעה לביקור יחד עם הוריה, היא מזדעזעת לגלות את התנאים בהם מוחזקים בני המים.    
לכבוד יום הולדתה העשירי שקדי מזמינה את כל ילדי כיתתה לביתה. חלק מהילדים דופקים על זכוכית האקווריום ואחרים לועגים לעירומה של כיילה במים. שקדי מתנצלת בפני כיילה המפוחדת ומבטיחה שלא תיתן לילדים שהרביצו לחזור. למחרת, היא חוזרת מבית הספר אל הפגנה סוערת שמתרחשת מול ביתה. אורי מהליגה האנושית מגלה את שקדי, שאינה מצליחה לפלס דרך בהמון, ומסביר לה יחד עם פעילה נוספת שההפגנה נועדה לשחרר את בני הים כולם ולהעניק להם חיים טובים יותר. שקדי מסבירה לפעילה שכיילה מכירה רק אותה ואת ביתה ושהיא וודאי תפחד לעבור למקום אחר בלעדיה והפעילה משיבה שכאשר בני המים אינם מכירים כל מצב אחר, לרצונם אין כל משמעות. בימים הבאים ממשיכות ההפגנות מול ביתה של כיילה ולאחר שמתפרסם תחקיר על תנאי גידול מחפירים של בני מים אצל אנשים אחרים, עובר בקריאה טרומית חוק בכנסת שיאסור אחזקה ובעלות של בני מים. 
לאחר שהחוק עובר בקריאה שלישית ומגיע ליישומו אצל משפחתה של שקדי, בני המים רוצים לסרב לעבור. אביה של שקדי מסביר שהוא יוכנס לכלא אם יסרבו והם נכנעים. בני הים מועברים לכנרת ונדהמים לגלות את המרחבים החדשים. שקדי מבינה שהעברת בני המים נעשתה לטובתם.

ביקורת

ביקורות רבות ציינו לחיוב את העובדה שמדובר בספר מדע בדיוני ישראלי, המתרחש בסביבה ישראלית. ביקורות אחרות כתבו כי מדובר בספר זורם עם שפה קלילה שאולי מיועד יותר לקריאת מבוגרים וקיוו שהוא יעזור לפתח ביקורתיות ביחס לבעלי חיים אצל הקורא. קרוב משפחתה של הסופרת כתב בביקורתו כי דעותיה של הסופרת הטבעונית נראות בבירור בספר, למשל יחסה לכליאת חיות. באנונימוס, עמותה לזכויות בעלי חיים, נכתב כי תיאור בני המים כאנושיים מקלה על ההזדהות עימם ומורחב כי ככל הנראה הספר טוען לשחרור כל בעלי החיים ולא רק כאלו הדומים לאדם.
הספר היה מועמד לפרס גפן של האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה בקטגוריית ספר מקור לשנת 2012.
המקהלה הקאמרית רמת גן

המקהלה הקאמרית רמת גן הוקמה בשנת 1993 ופועלת בעיר רמת גן בתמיכת ראש העירייה והרשות לתרבות ולאמנות של העירייה. במקהלה מעל 50 זמרות וזמרים, רובם יוצאי המקהלות רינת וזמרי קאמרן. רבים מהם סולנים, המופיעים באופן עצמאי, ויש בהם מוזיקאים מקצועיים.

בעלי תפקידים בולטים

מייסדת המקהלה, המנהלת המוזיקלית והמנצחת של המקהלה היא זמרת האלט ובוגרת המדרשה למוזיקה, חנה צור. מנצח המשנה של המקהלה הוא ריי פרנס, חבר המקהלה כזמר בס ונגן טרומבון ישראלי בולט, אשר כיהן כטרומבוניסט ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית במשך למעלה משלושה עשורים. את המקהלה ליוותה במהלך רוב שנותיה הפסנתרנית גבי ארגוב, וכיום המלווה של המקהלה הוא המלחין והפסנתרן אייל באט. זמרת הסופרן דפנה זהבי, חברת קיבוץ נען וכלתו של המלחין דוד זהבי, היא חברה ותיקה במקהלה.

פעילות

המקהלה מופיעה בקביעות במקומות שונים בארץ, בין היתר במוזיאון תל אביב לאמנות, במשכן לאמנויות הבמה, במועדון צוותא, בקונסרבטוריון תל אביב ובתיאטרון הנרי קראון בירושלים. בין השאר, משתתפת המקהלה בקביעות בפסטיבל אבו גוש למוזיקה ווקאלית המתקיים פעמיים בשנה. המקהלה הופיעה גם בפסטיבל ליטורגיקה בירושלים ובפסטיבל למוזיקה ליטורגית "סאקרה" בנצרת. רבים מהקונצרטים של המקהלה הועברו בשידור חי על ידי רשות השידור הישראלית. בשנים האחרונות ערכה המקהלה סיבובי הופעות בספרד, בצרפת ובגרמניה.

רפרטואר

המקהלה מבצעת מגוון רחב של יצירות, כולל יצירות א-קפלה ויצירות תזמורתיות של מיטב המלחינים הקלאסיים מהמאה ה-15 ועד ימינו, לצד מוזיקה ישראלית מקורית. המקהלה שרה יצירות בשפות רבות: עברית, לדינו, לטינית, גרמנית, איטלקית, אנגלית, צ'כית ויוונית. בין היצירות הקלאסיות הבולטות שביצעה המקהלה ניתן למנות את הסימפוניה השנייה של מאהלר, שבוצעה עם התזמורת הסימפונית ירושלים ועם מקהלה יפנית בניצוח גארי ברתיני. כמו כן ביצעה את הרקוויאם הגרמני של ברהמס, את שירת המיסה בסי מינור של באך, את סימפוניה מס' 2 מאת מנדלסון, את הרקוויאם של ורדי וכן יצירות גלוריה מאת ויוולדי, פוצ'יני ופולנק. עוד ראויה לציון היצירה "קידוש לשבת", אחת מהיצירות האחרונות שחיבר קורט וייל.
הרפרטואר העברי של המקהלה כולל יצירות מלב הקאנון של הזמר העברי כגון "שיר הרעות", "הליכה לקיסריה" ו"עטור מצחך", לצד פיוטים ומזמורים מהמסורת היהודית כמו "צור משלו אכלנו" ולצד שירים אומנותיים ישראליים מודרניים, כגון "אני רוצה להיכנס לספר בראשית" – מחזור שירי תנ"ך שכתבה נאוה סמל והלחינה אלה מילך-שריף.
המקהלה השתתפה בהקלטת הפסקול של הסרט "רשימת שינדלר" מאת סטיבן שפילברג.
קו קולצביה

תוכניות פיתוח

הקו הוא אחד העמוסים ביותר במערכת המטרו, ועבודות פיתוח מתמידות נדרשות על מנת שיעמוד במספר הנוסעים הגדל והולך החולף דרכו. עבודות אלו כללו בעבר שיפוץ של הקו (כמו גם של התחנות ויצירות האמנות המוצגות בהן). ב-1998 נפתחה כניסה שנייה לתחנת בלורוסקאיה וחפירת כניסה שנייה מתוכננת לשתי תחנות נוספות.
בתוכנית נמצאת גם פתיחת שתי תחנות נוספות בקו - בחלקו הצפוני ובחלקו הדרום-מערבי - על מנת לחבר בינו לבין שני קווים חדשים (המשכיהם של קו 8 וקו 10) האמורים לחצות את מרכז העיר לרוחבו. בניית התחנה החדשה הראשונה החלה אך מתעכבת בשל קשיי מימון, ואילו בנייתה של השנייה תוכננה להתחיל רק בשנת 2015 והיא תיפתח לשימוש לא לפני 2020.
יחסי איטליה–דנמרק

היסטוריה

האמנה הראשונה בין דנמרק ואיטליה נחתמה ב-19 ביולי 1873.  ב-21 במאי 1885 נחתם הסכם לסעד הדדי.

יחסי סחר

בשנת 1951 היה לדנמרק ואיטליה עודף גדול במאזן הסחר. היבוא האיטלקי הסתכם ב-130 מיליון קרונה דנית. היצוא האיטלקי הסתכם ב 203 מיליון קרונה דנית.  בשנת 2008 היצוא הדני לאיטליה הסתכם ב -17.3 מיליארד קרונה דנית, והיצוא האיטלקי הסתכם ב -20.7 מיליארד קרונה דנית.

יחסי תרבות

דנמרק ואיטליה חתמו על הסכם תרבות בשנת 1956. ל-Società Dante Alighieri שתי ועדות בדנמרק. ישנם לימודי שפה איטלקית בשלוש אוניברסיטאות דניות.

ביקורים רשמיים

אלפרדו מנטיקה ביקר בדנמרק באוקטובר 2009; זו הייתה הפעם הראשונה שפוליטיקאי איטלקי ביקר בדנמרק, וגם הדיון הבילטרלי הראשון בין איטליה לדנמרק שלא נדון בבריסל, בלגיה.
דודו סעדה

ביוגרפיה

נולד למשפחה בת תשע נפשות לאינס ואליהו, גדל בשיכון ה' בבני ברק עד גיל 18. היה מדריך בתנועת הנוער בני עקיבא.
למד בישיבה התיכונית ברעננה. לאחר מכן למד בישיבת שילה. התגייס לצבא ושירת בחטיבת גבעתי. לאחר מכן נשא לאשה את חגית. בשנתיים הראשונות לנישואיו שימש כמדריך וכמורה בישיבה המקצועית בגן יבנה שם גם התגורר, במקביל סיים תואר ראשון בחינוך במכללת מורשת יעקב ברחובות. לאחר מכן עבר ליישוב קדומים והיה מחנך בבית הספר היסודי במקום. בהמשך עזב את היישוב קדומים ועבר למעלות שם כיהן כראש מנהל החינוך בקריית חינוך במעלות. לאחר חמש שנים במעלות חזר לקדומים ושימש כמנהל ישיבת ההסדר הר-ברכה. במהלך תפקידו הקים את תוכנית השילובים בישיבה, המשלבת לימוד תורה יחד עם לימוד תואר באוניברסיטת אריאל. פרויקט זה ופרויקטים נוספים שקידם, הרימו את היישוב מ-43 משפחות ל-200 משפחות תוך עשור. במקביל לצמיחתה של הישיבה בהר ברכה, סיים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת חיפה וריכז את תחום השיווק ברדיו ערוץ 7, תפקיד שהפך גם לאחראי על הקמתו של עיתון חדש – "בשבע" – ושאר מחלקות הקבוצה.
משמש כיו"ר קבוצת "בשבע", הכוללת בין היתר גם את העיתון הדתי-לאומי "בשבע" המופץ מדי שבוע בכ-130,000 עותקים ברחבי הארץ ואת מחלקת הכנסים המפיקה מדי שנה את כנס ירושלים בו משתתפים אלפים וכנסים נוספים.
בעבר הגיש תוכנית ברדיו קול חי הנקראת "שטח סרוג".
ביוני 2016 החל להגיש תוכנית שבועית ברשת ב' של קול ישראל ביחד עם אילנית סויסה.
כמו כן, כותב טורי דעות במספר מקומות, חלקם מתפרסמים בעיתון "בשבע" ובערוץ 7.
בעבר ניהל קמפיינים רבים, ביניהם הרצתו של הרב שמואל אליהו לתפקיד הרב הראשי לישראל.
בנוסף משמש כאיש עסקים שבבעלותו מספר חברות.
בשנת תשס"א בוצע לעברו פיגוע ירי, סעדה ניצל מהפיגוע ויצא ללא פגע.
נשוי לחגית ומתגורר בקדומים. לזוג שלושה ילדים.
ועידת נציגי העם

ועידת נציגי העם (ברוסית: Съезд народных депутатов СССР) - הגוף השלטוני העליון של ברית המועצות בשנים 1989-1991.

בחירות

הבחירות נערכו בין 26 במרץ-21 במאי 1989. לראשונה בברית המועצות זה היו בחירות חופשיות וברוב הקלפיות היה יותר ממועמד אחד. המועמדים פרסמו את המצע ומערכת בחירות כללה הופעתם בטלוויזיה. הובטחה הצבעה חשאית. בהתאם לתוצאות הבחירות, בין הנציגים היו 87% של חברי המפלגה ו-13% לא היו שייכים למפלגה.

המושב הראשון

המושב הראשון התקיים במאי-יוני 1989. כבר בתחילת הישיבה הראשונה מיכאיל גורבצ'וב נבחר ליושב ראש הסובייט העליון. לראשונה אזרחי ברית המועצות היו יכולים לשמוע בשידור טלוויזיה את אנדריי סחרוב שהיה בין הנבחרים וניהל מערכת ויכוחים עזה עם מיכאיל גורבצ'וב. במקביל התנהל ויכוח בנושאים שונים בין בוריס ילצין לבין יגור ליגצ'וב שהיה בין הקומוניסטים הבולטים. בין הנבחרים שהשתתפו במושב היו אנשים שבהמשך זכו בתפקידים בולטים כמו גברייל פופוב, אנטולי סובצ'ק ועוד.
בוריס ילצין לא נבחר להרכב של הסובייט העליון, אך ב-29 במאי אחד מנבחרים העביר לו את מקומו.
ביום אחרון של המושב, תומכי הרפורמות שהיו בעמדת מיעט התארגנו והקימו "קבוצת נציגי העם הבין-אזורית". בראש הקבוצה עמדו אנדריי סחרוב, בוריס ילצין, גברייל פופוב, יורי אפנסייב וויקטור פאלם.

המושב השני

המושב התקיים בדצמבר 1989. במהלך המושב נפטר אנדריי סחרוב. בישיבות המושב בוריס ילצין דרש לבטל את הסעיף ה-6 בחוקה, לפיו "המפלגה קומוניסטית מהווה את הכוח המוביל של המדינה". לעומת זאת הרוב הקומוניסטי של חברי הוועידה דגל בחיזוק שלטון המרכזי וציין סכנות של פירוק המדינה אם הרפורמות יימשכו ללא רסן.

המושב השלישי

המושב התקיים במרץ 1990. המושב אישר יסוד תפקיד חדש של נשיא ברית המועצות ובחר את מיכאיל גורבצ'וב לתפקיד זה. כמו כן הכינוס ביטל את הסעיף 6 בחוקה. במהלך הכינוס הורגש מעבר של חברי המפלגה קומוניסטית לשורות האופוזיציה. לעומת זאת, מספר חברי פוליטביורו דיברו גלוי שגורבצ'וב בגד במפלגה ובמדינה ומביא לפירוקה.

המושב הרביעי

המושב התקיים בדצמבר 1990. במרכז הדיונים היה עתיד ברית המועצות כמדינה. במהלך המושב הוחלט על הצורך ברפורמה נרחבת במבנה המדינה וסוכם על ביצוע רפרנדום בהקשר להמשך קיום של ברית המועצות. כמו כן סוכם על מינו גנאדי ינאייב לסגן נשיא.

המושב החמישי

המושב החמישי התקיים בספטמבר 1991. המושב התקיים לאחר הרפרנדום בו 76% מהמשתתפים הצביעו בעד המשך קיום ברית המועצות. אומנם ההצבעה לא התקיימה בליטא הסובייטית, לטביה הסובייטית, אסטוניה הסובייטית, ארמניה הסובייטית, גאורגיה הסובייטית ומולדובה הסובייטית. במקום זה בשטח רפובליקות אלו התקיימו הצבעות בהם כ-80% מהמצביעים היו בעד עצמאות הרפובליקות ויציאתם מברית המועצות. המושב אישר "הצהרת זכויות האדם" ואישר תחילת התארגנות להקמת חבר המדינות העצמאיות. גורבצ'וב הציעה לפזר את הוועידה, אך בהצבעת חברי הכינוס הצעתו לא התקבלה.
גינאה ביסאו במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של גינאה ביסאו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אתלטיקה, היאבקות וקאנו/קיאק וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שני ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה. המשלחת לא הגיעה להישגים והשתתפותה היא סמלית.
אלן בייקר (דיפלומט)

קורות חיים

בייקר נולד וגדל בלידס שבצפון אנגליה במשפחה מסורתית, לאחר גירושי הוריו, עבר בגיל 14 עם אמו ללונדון. הוא למד משפטים באוניברסיטת לונדון וכיהן כיושב ראש איגוד הסטודנטים היהודים בבריטניה וצפון אירלנד. ב-1969 סיים את לימודיו ועלה לישראל. ב-1971 השלים תואר שני במשפט בינלאומי באוניברסיטה העברית בירושלים. 
ב-1973 התגייס לצה"ל במסגרת תוכנית שירות מקוצר לעולים אקדמאים. הוא שובץ בחיל התותחנים ושירותו התארך בשל מלחמת יום הכיפורים במהלכה לחם במסגרת סוללת תותחנים שהוצבה במעוז בודפשט בחזית המצרית. לאחר המלחמה הצטרף לפרקליטות הצבאית בשירות קבע. שירת כתובע הצבאי הראשי ברצועת עזה וצפון סיני, וכיועץ משפטי במחלקת הדין הבינלאומי. 
בסוף שנות השבעים הצטרף לשירות החוץ. עסק במשא ומתן במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים ולאחר מלחמת לבנון הראשונה במשא ומתן להסכם בין ישראל ללבנון. בשנים 1985 עד 1988 כיהן כנציג ישראל בתפקיד משפטן בכיר בלשכת היועץ המשפטי של מזכירות האומות המאוחדות. הוא היה חבר המשלחת הישראלית לועידת מדריד והשתתף במשא ומתן להסכם אוסלו ב'. 
ב-1989 מונה לנציג ישראל בבית הדין הקבוע לבוררות. בשנים 1996 עד 2004 שימש כיועץ המשפטי וסמנכ"ל משרד החוץ. בתחילת 2004 ריכז את פעילות הצוות המשפטי הישראלי לקראת דיון בבית הדין הבינלאומי לצדק בנושא גדר ההפרדה.
ב-2004 מונה לשגריר ישראל בקנדה וכיהן בתפקיד עד 2008. לאחר שירותו במשרד החוץ הצטרף כשותף לפירמת עורכי הדין משה, בלומפילד, קובו, בייקר ושות'. כמו כן כיהן כנשיא לשכת המסחר ישראל-קנדה. ב-2012 כיהן כחבר בוועדה לבחינת מצב הבנייה ביהודה ושומרון. מכהן כראש היחידה הבינלאומית בפורום המשפטי למען ארץ ישראל וכמנהל המכון לדיפלומטיה ציבורית של המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה. 
בייקר נשוי לדליה ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהר אדר.
אמצע הקיץ

היסטוריה


מקורו של החג אינו ידוע, אך קיימות עדויות המראות שהחג נחגג על ידי העמים הגרמאנים, הקלטים והרומים. במהלך ימי הביניים, רוב תושבי צפון אירופה התנצרו והחג נטמע בנצרות והפך לאחד מימי החג לזכרו של יוחנן המטביל. למרות שמבחינה אסטרולוגית היום הארוך בשנה חל ב-21 ביוני, הכנסייה הקתולית קבעה את חגה ב-24 ביוני. תאריך זה מקביל לערב חג המולד, ה-24 בדצמבר. בקרב בני הוויקה וקבוצות נאו-פגניות נוספות ידוע החג בשם ליד'ה (Litha), כנראה על שם חודש יוני על פי לוח השנה של בני הוויקה.

מסורות החג במדינות שונות

במדינות שונות התפתחו מסורות ומנהגים שונים לכבוד היום הארוך בשנה.

אוסטריה

באוסטריה ההיפוך הקיצי נחגג בכל שנה בתהלוכה מרהיבה של ספינות לאורך נהר הדנובה. הספינות היורדות במורד הנהר עוברות דרך גידולי יין "באכאו" שבעמק צפוני של וינה. 30 ספינות מפליגות במורד הנהר בשורה לצד זיקוקי דינור ומדורות המאירות את הדרך לספינות.

ברזיל

החג הגיע לברזיל במהלך התקופה הקולוניאלית על ידי הפורטוגזים והפך במרוצת השנים לפסטיבל פופולרי הנחגג לאורך שבועיים - מיום אנתוניוס הקדוש (12 ביוני) ועד יום פטרוס הקדוש (29 ביוני). הפסטיבל נקרא "הפסטה ג'ונינה" (פסטיבל יוני, בפרטוגזית São João). כיוון שברזיל נמצאת בחצי הכדור הדרומי לקו המשווה, הפסטיבל מתרחש ברוב המדינה באמצע החורף.

בולגריה

בבולגריה, בה מסורת ארוכה של נצרות אורתודוקסית, יום אמצע הקיץ מוקדש לזכרו של יוחנן הקדוש. ביום זה מתקיים טקס ההליכה על האש, הנקרא "Nestinarstvo". במהלך הטקס נוהגים גברים ונשים להתאסף ולצעוד לאורך שביל גחלים ברגליים יחפות. בפולקלור הבולגרי מוזכרות נשים האוספות עשבי מרפא בשביל ההולכים על הגחלים ואמונה טפלה גורסת כי אדם אשר ילך בחג יוחנן הקדוש על הגחלים יהיה בריא לאורך כל השנה.

דנמרק

בדנמרק חג אמצע הקיץ נחגג עוד לפני בוא הנצרות, בימי הוויקינגים. ביום זה מדליקים מדורות ועל פי המסורת שורפים מכשפות.

יוון

ערב יום חג המולד של יוחנן המטביל הוא פסטיבל בערים ובכפרים רבים ברחבי יוון. החג נקרא קלאידונאס (ביוונית: "Κλήδονας"), שמשמעותו "אורקל" או "סימן". ביום זה שורפים זרי "יום המאי" במדורה ורוקדים על הגחלים.

איראן

באיראן חג הטרינאג'אה (פרסית: تیرگان) הוא חג עתיק ומקורו בדת הזורואסטריות. הטרינאג'אה הוא הפסטיבל המקביל לחג אמצע הקיץ המערבי.

אירלנד

באירלנד מקובל לציין את החג בקרנבלים שונים שמוקדשים לאניה. בעבר היה מקובל להדליק מדורות, אך בשנים האחרונות הדלקת המדורות נאסרה.

אוקראינה ורוסיה

במדינות סלאביות בעלות מסורת נוצרית אורתודקסית 23 ביוני ו-6 ביולי ידועים כ"לילה של איוון" (יוחנן המטביל) ונקראים ברוסית "Kupala". בחלק מהמדינות, רוסיה ואוקראינה ביניהן, החג הגיע מהמסורת הפגנית הקדם נוצרית. מנהגי החג במדינות אלה קשורים למוטיבים של טבע ופוריות ונהוג להדליק מדורות ולהשיט זרי פרחים בנהרות ומקורות מים אחרים.

שוודיה

אמצע הקיץ (בשוודית midsommer) נתפס בעיני השוודים כסמל תרבותי וכאחד החגים המרכזיים והחשובים ביותר בשנה. השוודים מציינים את המאורע ביום שישי ושבת שאחרי 21 ביוני. בחג נוהגים השוודים לנסוע לאזור הכפרי ולערוך ארוחות משפחתיות או אירועי ברביקיו. נהוג להציב "עמוד מאי", הנקרא בשוודית "majstång" (עמוד אמצע הקיץ), עמוד מקושט ופרחוני שרוקדים ומשחקים משחקים קבוצתיים סביבו. לשוודים חג אחר בו מדליקים מדורות, וולבורג (valborg) החל ב-30 באפריל.