google/wiki40b huggingface dataset:
כלה בהפתעה

תקציר העלילה

לארה טיילר (אליס איב) היא אחת מכוכבות הקולנוע המפורסמות ביותר. כל מה שהיא רוצה הוא להינשא לבחיר לבה, הסופר ג'יימס ארבר (דייוויד טננט). הם עורכים חתונה מסורתית בכנסייה האמורה להיות סודית, אבל הטקס מופרע כשלארה מגלה שצלם הפפראצי מרקו באלאני (פדריקו קסטלוצ'יו) מתחבא בארון ליד המזבח, והיא מסלקת אותו משם. לארה וג'יימס נואשים למצוא מקום שקט ולא מוכר שבו יוכלו להתחתן בשלווה ובאושר. כשהעיתונאים צרים עליהם, ובמיוחד באלאני שיש לו אובססיה לגבי לארה, הם נמלטים לאי קטנטן בסקוטלנד בשם הג. באלאני מצליח איכשהו גם הוא להגיע לאי, ואמה של אחת הצעירות המקומיות קייטי (קלי מקדונלד) מודיעה לעיתונאים תמורת כסף על מקום הימצאה של לארה. לארה מגלה כל מה שמתרחש, ובכעסה היא מתחבאת מכולם. צוות ההפקה, בראשות סטיב קורביץ (מייקל לורנזו אוריה), מוצא פתרון לערוך טקס נישואים מדומה, בתקווה שאנשי הפפראצי יעזבו אחר כך את האי. קייטי, שחזרה לא מכבר לאי שבורת לב אחרי פרידה מהחבר האחרון שלה, נבחרת להעמיד פנים שהיא לארה. הנסיבות לאחר מכן מובילות את קייטי וג'יימס להתאהב זה בזו.

הפקה

דייוויד טננט אמר שהסרט הוא מחווה לסרט "גיבור מקומי" משנת 1983 המתרחש בסקוטלנד. ההשראה לאי הג התקבלה מהאיים ג'ורה ואג.
החזרות החלו בלונדון ב-21 ביוני 2010. הצילומים החלו ב-27 ביוני באי מאן ואחר כך בסקוטלנד. סיום הצילומים היה ב-31 ביולי 2010. רוב צילומי החוץ נערכו באי מאן, והשאר צולמו בגלאזגו ובטירת קארלוורוק בדופריס ובלוך פיין בארגייל.
את הפסקול לסרט כתב ג'וליאן נוט.
CinemaNX הפיצו את הסרט בממלכה המאוחדת, וחברת HanWay Films היא חברת ההפצה הבינלאומי.

קבלה וביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. באתר Rotten Tomatoes קיבל דירוג של 23%, ובאתר Metacritic ציון של 42/100.
ניל גנזלינגר מהניו יורק טיימס אהב את הסרט, שיבח את משחקם של טננט ומקדונלד, ולעג לתרבות הסלבריטאים.
פולימרים אלקטרו-אקטיביים

פולימרים אלקטרו-אקטיביים (באנגלית: electroactive polymers או בקיצור EAPs) הם פולימרים שניתן לשנות את גודלם או את צורתם באמצעות שדה חשמלי.
פולימרים אלקטרו-אקטיביים  יכולים לעבור שינוי בצורתם של עד כ- 10% בעקבות העברת זרם חשמלי. היכולות של חומרים אלו המתקרבות ליכולתם של השרירים בגופנו לעבור עיוותים בצורתם, הקנו להם את הכינוי "שרירים מלאכותיים". דוגמאות לחומרים כאלו הן סיליקון ופולימרים אקריליים. 

היסטוריה

ציון הדרך הראשון בהיסטוריה של הפולימרים האלקטרו-אקטיביים הוא גילויים לראשונה בשנת 1880 על ידי ויליאם רונטגן.
בשנת 1999 הציב ד"ר יוסף בר כהן כאתגר לחוקרים ברחבי העולם לקיים משחק "הורדת ידיים" של זרוע רובוטית (EAP) נגד אדם. קבוצות מחקר ברחבי העולם התחרו על עיצוב זרוע רובוטית המורכבת משרירי EAP שתוכל להביס אדם בהורדת ידיים. אתגר זה התקיים בכנס מתנעי פולימרים אלקטרואקטיביים בשנת 2005. 
ציון דרך חשוב בהיסטוריה של הפולימרים האלקטרו-אקטיביים הוא הפיתוח המסחרי הראשון של מכשיר שכלל EAPs באופן המחקה שריר מלאכותי. הוא הופק בשנת 2002 על ידי "Eamex" ביפן. מכשיר זה היה מכשיר דמוי דג המסוגל לשחות בכוחות עצמו, כשזנבו נע באמצעות חלק דמוי שריר המבוסס על EAP. עם כל זאת, התקדמות הפיתוח המעשי לא הייתה משביעת רצון מנקודת מבטם של חוקרים ברחבי העולם.
בשנת 1990 פותח בחברת International SRI פולימר אלקטרואקטיבי באמצעות הפולימרים סיליקון ופולימרים אקריליים. הטכנולוגיה הוכנסה לייצור נסיוני של שרירים מלאכותיים בשנת 2003, ובשנת 2008 התחיל לפעול פס ייצור תעשייתי.
אלסטומרים דיאלקטרים מהווים תת-קבוצה של פולימרים אלקטרו-אקטיביים.

סוגים

פולימרים אלקטרואקטיביים מצויים בכמה מצבים מרכזיים.

דיאלקטרי

חומרים בהם ההפעלה של הפולימר נגרמת על ידי כוחות אלקטרוסטטיים המתקיימים בין שתי אלקטרודות, אשר סוחטות ומוחצות את הפולימר.
סוג זה של פולימרים בדרך כלל דורש מתח גדול ליצירת שדות חשמליים עוצמתיים (מאות עד אלפי וולטים), אבל צריכת החשמל של הפולימר נמוכה מאוד.

פארואלקטריק

קבוצה של פולימרי קוטב גבישי. פולימרים אלה שומרים על קיטוב חשמלי קבוע שיכול להיות הפוך מפולימרים דיאלקטרים.

אפיון 

פולימרים אלקטרואקטיביים מאופיינים בדרכים רבות. ניתן לאפיין אותם על פי תכונות מכניות של פולימרים כגון החוזק והגמישות. הדבר נעשה על ידי מתן כוח הפולימר בשיעור אחיד ומדידת העיוות שנוצר כתוצאה מכך. DMTA - (Dynamic mechanical thermal analysis) הניתוח המכני הדינמי הוא טכניקה הרסנית אך שימושית בהבנת המנגנון של עיוות המתקיים בפולימרים האלקטוראקטיביים ברמה מולקולרית. מטרתה היא להמיר את האנרגיה המכנית של המתח המאפיינת את הפולימר לאנרגיה פוטנציאלית שניתן יהיה לשחזר מאוחר יותר. המרה זאת נעשית באמצעות חומרים אלסטיים. הרעיון הוא להשתמש בכל האנרגיה הפוטנציאלית ולהשיב את הפולימר לצורתו המקורית. DETA - (Dielectric thermal analysis) דומה ל-DMTA אבל במקום פעולה של כוח מכני, פועל שדה חשמלי.
אילת נגב

אֵילָת נגב (נולדה בשנת 1951) היא סופרת, עיתונאית ותחקירנית ישראלית. הייתה שנים רבות כתבת העיתון ידיעות אחרונות.

ביוגרפיה

נגב היא בתם של המשוררת רחל נגב והארכאולוג פרופ' אברהם נגב. נגב היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית ובתולדות האמנות, ותואר שני בתרגום ובתקשורת המונים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
את הקריירה העיתונאית החלה בעיתונים "דבר" ו"כותרת ראשית". 
נגב נשואה לעיתונאי והסופר יהודה קורן ששיתף עמה פעולה בכתיבת הספר "חייה ומותה של אסיה ג': הצלע הישראלית בין טד יוז וסילביה פלאת'" בהוצאת דביר (2009). גם את הספר "פנחס שדה - היומנים" כתבה ביחד עמו, באותה הוצאה (2014). 
נגב פרסמה ספרים, כתבות, תחקירים וראיונות רבים.
נשיא פולין

בחירות

נשיא פולין נבחר בבחירות ישירות על ידי הציבור אחת לחמש שנים, ועומדת לו האפשרות להיבחר לשתי קדנציות בלבד. אם בתום יום הבחירות אף מועמד לא הצליח לזכות בלמעלה מ-50% מהקולות (מצב שנוצר לעיתים קרובות בהינתן יותר משני מועמדים), קובעים יום בחירות נוסף כסבב שני, סבב בו ישתתפו רק שני המועמדים שקיבלו את מרב הקולות. על מנת להפוך למועמד לנשיאות, מלבד אזרחות פולנית יש צורך בהיות המועמד בגיל 35 ומעלה וכן בגיוס של 100,000 חתימות של אזרחים פולנים בעלי זכות הצבעה.
עליית גומולקה

רקע

בפולין שלפני מלחמת העולם השנייה היו כשלושה מיליון יהודים, רובם נרצחו בשואה. לאחר המלחמה נותרו כ־240,000 בלבד, חלקם יהודים שנמלטו לברית המועצות בזמן המלחמה וחזרו לפולין. רוב ניצולי השואה היהודים בפולין שוכנו בצפיפות במחנות עקורים, שהיו אמורים להגן עליהם מפני הרדיפות והאנטישמיות שהמשיכו להתקיים ברחוב הפולני.
בשנים 1945–1946 התרחשה "הבריחה" של חלק מיהודי פולין, שהתקיימה באופן לא חוקי.

עליית גומולקה

בשנת 1956 עלה ולדיסלב גומולקה (Gomułka) הרפורמיסט להנהגת המפלגה הקומוניסטית. גומולקה הותיר את המבנה הקומוניסטי במשק הפולני, ואת התלות הפוליטית בברית המועצות, אולם השכיל להעניק לאזרחים שורת רפורמות. יחסית למדינות אחרות באירופה המזרחית הייתה פולין מדינה מתקדמת מבחינת חירויות הפרט. כך הוחזרו על ידי גומולקה שיעורי הדת בבתי הספר הציבוריים. התלמידים היהודים היו פטורים מחובת נוכחות בשיעורים אלה, אבל הסיטואציה הגבירה את האנטישמיות הקתולית המסורתית.
ממשל גומולקה התיר ליהודי פולין לעזוב את המדינה, בתנאי שיעלו לישראל. האנטישמיות המתעוררת וההיתר לעזוב את המדינה גרמו ליהודים רבים לממש זכות זו. כתנאי נוסף לעזיבתם את פולין דרש ממשלו של גומולקה מהיהודים לחתום על מסמך המבטל את האזרחות הפולנית שלהם ושל ילדיהם הקטינים. הם קיבלו מהשלטונות מסמך מעבר (שנקרא בפי העולים "התעודה הכחולה") שלא הייתה דרכון אלא תעודת מעבר זמנית שאפשרה לאותם יהודים (שוויתרו זה מכבר על אזרחותם הפולנית) להזדהות במעברי הגבול. מרבית היהודים עברו בדרך למדינת ישראל דרך איטליה (בעיקר גנואה) ודרך אוסטריה (בעיקר וינה). כך עלו לישראל כ־35 אלף יהודים. רבים מהם התערו היטב בחברה הישראלית, ומספרם של אנשי התרבות הישראלים שהגיעו ארצה בעלייה זו גדול ביותר.
במסגרת הסכם שנחתם בשנת 1956 בין פולין לבין ברית המועצות שבו לגבולותיה של פולין מאות אלפי פולנים. במסגרת זו של מבצע "השיבה למולדת" (Re-patriation) חזרו לפולין גם עשרות אלפי יהודים, אשר נמלטו מאימת הנאצים לשטחי ברית המועצות בזמן מלחמת העולם השנייה ונותרו בה גם לאחר שנסתיימה. רבים מיהודים אלה עלו אף הם ארצה במסגרת עליית גומולקה.
רוב היהודים הנותרים בפולין היגרו למערב ב-1968, כאשר גומולקה הטיל על היהודים את האחריות לתסיסה פוליטית נגד המשטר, והתחיל רדיפות נגדם. הם הורשו לצאת לישראל, אבל רבים העדיפו יעדים אחרים, בעיקר סקנדינביה. בשנות האלפיים החזירה ממשלת פולין את הזכות לאזרחות של עולי גומולקה ומהגרי 68 ורבים ניצלו הזמנה זו להם ולצאצאיהם.
דגל צבא הגנה לישראל

תיאור הדגל

אורך הדגל 220 סנטימטר ורוחבו 160 סנטימטר. רקע הדגל בצבע תכלת, ובקנטון הדגל נמצא דגל ישראל באורך 110 סנטימטר וברוחב 80 סנטימטר. בפינה הימנית התחתונה של הדגל נמצא סמל צבא הגנה לישראל באורך 70 סנטימטר וברוחב 68 סנטימטר, וכן בשולי הדגל ישנם גדילים ברוחב 8 סנטימטר.

מעמד העברת דגל צה"ל

בטקס הדלקת המשואות מועבר דגל צה"ל למשמרת לאחת מיחידות צה"ל, על ידי היחידה ששמרה עליהם בשנה הקודמת. חוליות הדגלנים נכנסות בליווי קצבי של מתופפי תזמורת צה"ל, ומסתדרות כאשר דגלני היחידה שמקבלת והיחידה שמוסרת את הדגלים נערכות זו מול זו. הדגלנים הראשיים מתייצבים זה מול זה, הדגלים נפרסים ומועברים תוך תקיעת תרועה.
אמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים מסוימים

אמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים מסוימים (באנגלית: Convention on Certain Conventional Weapons, ראשי תיבות: CCW או CCWC) היא אמנה של האומות המאוחדות אשר סוכמה בז'נבה ב-10 באוקטובר 1980 ונכנסה לתוקף בחודש דצמבר 1983, במטרה לאסור או להגביל את השימוש בסוגים מסוימים של נשק קונבנציונלי הנחשבים כפוגעניים במיוחד, או שהשפעתם אינה מבחינה בין אזרח ללוחם.
שמה המלא של האמנה הוא "אמנה בדבר איסורים והגבלות על השימוש בכלי נשק קונבנציונליים מסוימים העשויים להיחשב כבעלי פגיעה קשה במיוחד או השפעות חסרות הבחנה" והיא נספח לאמנות ז'נבה שנחתמו ב-12 באוגוסט 1949.

אימוץ האמנה וכניסתה לתוקף

האמנה כוללת סדרה של פרוטוקולים אשר ניסוחם אומץ לראשונה ב-10 באוקטובר 1980 בז'נבה ואשר נכנסו לתוקף ב-2 בדצמבר 1983. נכון לפברואר 2008 חתמו על האמנה 106 מדינות. חלק מן המדינות התחייבו ליישם רק שניים מן הפרוטוקולים (המספר המינימלי הנדרש לצורך חתימה על האמנה).
הפרוטוקול השני תוקן בשנת 1996 באופן המרחיב את היקפו, והתיקון נכנס לתוקף ב-3 בדצמבר 1998. נכון ל-15 ביוני 2000 חתמו 50 מדינות על הפרוטוקול המתוקן. הפרוטוקול הרביעי נכנס לתוקף ב-30 ביולי 1998 ונכון ל-15 ביוני 2000 חתמו עליו 49 מדינות.
מדינת ישראל חתמה על האמנה, למעט הפרוטוקול השלישי העוסק בנשק תבערה והיא נכנסה לתוקף לגביה ב-22 בספטמבר 1995.

הפרוטוקול השלישי

הפרוטוקול השלישי נחתם בז'נבה ב-10 באוקטובר 1980 ומתייחס לשימוש צבאי בנשק תבערה. 
סעיף 1 לפרוטוקול מגדיר "נשק תבערה" כ"כל נשק או תחמושת המתוכנן בעיקר כדי להצית אש או לגרום לכוויות לאנשים באמצעות להבה, חום, או צירוף שלהם, הנוצר על ידי תהליך כימי של חומר המובא אל המטרה". 
סעיף 2 לפרוטוקול מטיל איסור מוחלט, בכל הנסיבות, על שימוש בנשק תבערה נגד מטרות אזרחיות. 
האמנה אף אוסרת על שימוש בפצצות תבערה המוטלות מן האוויר על מטרות צבאיות הנמצאות בתוך ריכוזי אוכלוסייה אזרחית. האמנה אוסרת אף על שימוש בנשק תבערה שאינו מוטל מן האוויר, נגד מטרות צבאיות הנמצאות בריכוזי אוכלוסייה אזרחית, להוציא מטרות שניתן להפרידן בבירור מריכוזי האוכלוסייה וכל אמצעי הזהירות המתאימים ננקטו כדי להגביל את השפעת הנשק למטרה הצבאית. האמנה אוסרת על שימוש בנשק תבערה על יערות וצמחייה, אלא אם אלה משמשים מחסה למטרות צבאיות. האמנה אינה אוסרת על שימוש בנשק תבערה על מטרות צבאיות בלבד.

מטרות האמנה

מטרת האמנה, על הפרוטוקולים המרכיבים אותה, היא לבסס כללים חדשים להגנת אנשי צבא ובמיוחד אזרחים, ומטרות אזרחיות, מפני פגיעה או התקפה בנסיבות שונות, ובהן קרינה, מוקשי יבשה ומלכודות נפץ, פצצות תבערה וכלי נשק מעוורים.
האמנה, יחד עם אמנת הנשק הכימי, מהווה מעטה של הגנה משפטית מפני שימוש בכלי נשק מסוימים. האמנה מתייחסת לאותם מצבים שבהם עוסקות אמנות ז'נבה משנת 1949, לצורך הגנה על קורבנות מלחמה.
האמנה חסרה כל מנגנון פיקוח ואכיפה ואינה מפרטת דרכים רשמיות לבירור הפרות של הוראותיה. כל מדינה החתומה על האמנה יכולה להודיע, למזכיר הכללי של האו"ם, כי היא חוזרת בה מחתימתה והתחייבויותיה, אולם על פי לשון האמנה, המדינה נותרת מחויבת להוראות האמנה למשך שנה ממועד הודעה זו.
טורט אסטרהאזי

טורט אסטרהאזי (בגרמנית: Esterházy torte) הוא עוגה ידועה מהמטבח האוסטרי. הטורט קרוי על שם הנסיך, פול אנטון השלישי, נסיך אסטרהאזי - דיפלומט אוסטרו-הונגרי עשיר. העוגה הומצאה לכבוד הנסיך בראשית המאה ה-19.
העוגה היא עוגת שכבות המורכבת ממספר שכבות (ארבע או חמש) של עוגת שקדים או מרנג שקדים, שביניהם קרם חמאה בטעם וניל. העוגה מעוטרת לרוב בשכבת קרם סוכר המעוטר בשוקולד מריר.
אליהו אברז'ל

הרב אליהו אברז'ל (נולד בשנת התש"ח, 1948) הוא ראש אבות בתי הדין בירושלים, ראש ישיבת צוף דבש, ורבה של שכונת בקעה בירושלים.

ביוגרפיה

נולד בעיירה אל-קלעא הסמוכה לעיר מרקש במרוקו לרבי יוסף. בהיותו בן עשר עלתה משפחתו לישראל והם התגוררו בבית שמש. כחודש אחר עלייתו ארצה החל ללמוד בישיבת פורת יוסף בירושלים. שם למד עם הרב רפאל רוזיליו, כיום מדייני בית הדין של העדה החרדית הספרדית, והרב אלעזר אבוחצירא. 
בשנת 1980 קיבל הסמכה לדיינות מהרב מרדכי אליהו ומהרב אברהם אלקנה שפירא וכן כושר לרב עיר. באותו השנה מונה לאב בית הדין הרבני בבאר שבע, משרה בה כיהן כשלושים שנה. 
בשנת 2003 היה בין המועמדים למשרת הראשון לציון והרב הראשי לישראל, תפקיד אליו נבחר בסופו של דבר הרב שלמה משה עמאר.
בשנת 2013 התמודד שוב לכהונת הראשון לציון אך הוריד את מועמדותו לטובת הרב יצחק יוסף אשר לבסוף נבחר.

משפחתו

בהיותו בן עשרים נישא לרעייתו אסתר שעלתה לישראל מספר שנים קודם לכן מארצות הברית. בנו ישראל הוא רב בית המעצר בשיטה, ובנו אלחנן הוא רב בקווינס שבארצות הברית.
הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה

הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה (FAI) הוא גוף בינלאומי מסגרתי סטנדרטי לאווירונאוטיקה ולאסטרונאוטיקה.
זהו הגוף המנהלי הבינלאומי לספורט תעופה. הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה הוקמה בשנת 1905. בשנת 1951, הצטרף אליה קלוב התעופה לישראל.
אברי ארבל

ביוגרפיה

ארבל נולד בירושלים. בגיל 12 הוא עבר עם משפחתו להתגורר בהרצליה. ב-2000 סיים את לימודיו בתיכון לאומנויות ע"ש תלמה-ילין במגמת תיאטרון, וב-2008 סיים לימודי משחק בבית צבי. למד משחק מול מצלמה אצל רות דייכס, ופיתוח קול אצל חיים פנירי ואצל יניב ברוך.
ארבל שירת בצה"ל בין השנים 2000–2003 בענף תרבות והפקה, כשחקן בתיאטרון הצבאי. שם שיחק בהצגה ריתוק, שהיא עיבוד מחודש לסרט "מועדון ארוחת הבוקר" שעיבד וביים איקה זהר. בנוסף היה זמר בלהקה הייצוגית של חיל החינוך.

קריירה

בשנת 2003, הלחין וביצע ארבל שיר במסגרת פרויקט "כדי שלא יאבד", פרויקט בו ביצעו אמנים שירים על חללים שנפלו ומשודר מדי שנה ביום הזיכרון בערוץ 2. בשנת 2005 החל את הקריירה שלו כשחקן ורקדן, ומילא שורה ארוכה של תפקידים:

במסגרת לימודי בבית צבי

ליל טעויות (מארלו, תפקיד ראשי), איך להצליח בעסקים (פינץ', תפקיד ראשי), בנות צי (דיק, תפקיד ראשי), תום סויר (בתפקיד תום), פוקהונטאס (בתפקיד טוטם), אחים בדם (אדי, תפקיד ראשי), מיקה שלי (בתפקיד אלישע), קאטס (בתפקיד סקימבל, חתול מסילות ברזל), שיער (בתפקיד ווף), פיפן (בתפקיד פיפן), קורוס ליין (בתפקיד מארק).

בתיאטרון הקאמרי

מצחיקונת (בתפקיד ג'ון), סיפור הפרברים (בתפקיד בייבי ג'ון), שיער (להקה).

בתיאטרון הבימה

כתם לידה (בתפקיד יעקב), בראבו שרים 90, הקומקום והמטאטא, אלף לילה ולילה (בשיתוף עם התיאטרון הערבי-עברי).

בקולנוע

טירוף כפול שלוש בבימויה של דניאל ג'יידלין, פיצ'ר (תפקיד ראשי גיא), משפחת יום-הולדת (הפקת מקור של ניק ג'וניור בבימוי יוסי קרן), יעלי בעולם התיאטרון- (בבימויו של צדי צרפתי).

דיבוב

בקצב הדמיון, הדגים, גנוב על המיניונים, אלפא ואומגה, בקצב הדמיון – הקונצרט.

ריקוד

ארבל רקד בלהקת הסטפס הייצוגית של עיריית ירושלים, ובלהקת הנוער של רעננה. הוא התארח כרקדן בתוכנית האירוח של דן שילון ובתוכנית הילדים "חלום עליכם" שהנחה עוזי חיטמן.
יישוב הדעת

יישוב הדעת (הנקרא גם שלוות נפש) הוא מצב של יציבות נפשית או רגשית המאפשר לשמור על איזון או ראייה צלולה של רגעי ההווה, במיוחד במצבים קשים. בניגוד לסערת נפש, דחק או חרדה, שעלולים להביא לפיזור הדעת. כמה מדתות העולם הגדולות רואות ביישוב הדעת ערך חשוב, שיש לפעול ולחנך להשגתו.

מקור המילה ומשמעויותיה השונות

בדומה ליישוב, משמעה של המילה: הִתיַשבוּת בחלק מהספרות העברית של תקופת ימי הביניים ואחריה, הוא בכתבים שונים: התבוננות, שיקול דעת, או הבנה. יישוב הדעת הוא גם קורת רוח וסיפוק.
בנוסף משמש הביטוי כהנחת הדעת לאחר תרעומת מסוימת. כך למשל כמובא בפירוש הרי"ף בשם התלמוד הירושלמי: "כיון שאמר הקב"ה לירח "ולמשול ביום ובלילה" ולא נתישבה דעתו, ואמר לו לך עוד וימנו בך ישראל ימים ושנים ולא נתישבה דעתו, אמר לו צדיקים יקראו על שמך ועוד לא נתישבה דעתו, אמר לו הקב"ה הנני עושה לך כבוד שמישב דעתך..."

במחשבת היהדות

הוגים יהודיים רבים מדגישים את החשיבות של מנוחת הנפש או יישוב הדעת, כבסיס הכרחי להתפתחות מוסרית ורוחנית. מעלה זו מודגשת במיוחד בכתביהם של רבנים כמו מנחם מנדל לפין ושמחה זיסל זיו. בתלמוד מוזכרים שלשה דברים המביאים ליישוב הדעת: "שלשה משיבין דעתו של אדם, אלו הן: קול ומראה וריח". ומנגד, "ג' דברים מעבירין את האדם על דעתו ועל דעת קונו, אלו הן: עובדי כוכבים ורוח רעה ודקדוקי עניות".
במשנה במסכת אבות: היישוב הוא אחת הדרכים שהתורה "נקנית" בהם. הרמב"ם, רבי משה בן-מימון שבח את היישוב הנפשי כתנאי לקליטת דברים מורכבים ונשגבים בספרו מורה נבוכים: "ואי אפשר היות דבריות (דברים) אמתיות, רוצה לומר המושכלות שלמות, אלא לאיש מלומד המִדות בעל נחת (שלֵו) ויִשוב". רבי יהודה הלוי תיאר בספר הכוזרי טיפוסי בני אדם שונים, כאשר היישוב משויך אל "המרה השחורה" במשמעות של האיפוק, והאיזון הנשלט: "אם יטה עם המרה האדומה עמו המהירות והקלות. ואם יטה עם המרה השחורה עמו המתון והיישוב".
רבנו בחיי כתב בספרו חובות הלבבות על חשבון הנפש הרוחני שהאדם צריך לערוך, ובכלל זה מיפוי הבנותיו בעניין תפיסת האלוהות באופן המניח את הדעת: "שתחשוב עם נפשך ותתבעה על כל ענין שנתישב אצלה מעניני ידיעת האלהים ותורתו". שבחי יישוב הדעת הנפשי בוטא על ידי רבי לוי בן גרשם, הרלב"ג, אשר חי בפרובנס במפנה המאות ה-13 - ה-14. בפירושו לספר משלי גינה את "מי שהוא ממהר לעשות פעולותיו בזולת (בלעדי) חקירה והתישבות".
רבי נחמן מברסלב הדגיש את החשיבות של השגת יישוב הדעת על ידי התבוננות והתבודדות, באומרו כי מלבד מצב של מנוחה ורגיעה, ישוב הדעת הוא גם תחושת ביטחון ואמונה, הנקנות על ידי התבוננות בתכלית: "מַה שֶּׁהָעוֹלָם רְחוֹקִים מֵהַשֵּׁם יִתְבָּרַך וְאֵינָם מִתְקָרְבִים אֵלָיו יִתְבָּרַך
הוּא רַק מֵחֲמַת שֶׁאֵין לָהֶם יִשּׁוּב הַדַּעַת
וְאֵינָם מְיַשְּׁבִין עַצְמָן
וְהָעִקָּר לְהִשְׁתַּדֵּל לְיַשֵּׁב עַצְמוֹ הֵיטֵב
מָה הַתַּכְלִית מִכָּל הַתַּאֲווֹת וּמִכָּל עִנְיְנֵי הָעוֹלָם הַזֶּה".

בבודהיזם

אחד מהרעיונות המרכזיים באימון הרוחני הבודהיסטי הוא "אוּפֵּקְּהָ" (upekkha) - איזון נפשי. יישוב הדעת הוא הרכיב האחרון בארבעת המצבים העילאיים "ברהמה-וויהרה" (brahma-vihara), אחרי האהבה, החמלה, והשמחה.

בנצרות

ד"ר סמואל ג'ונסון הגדיר את המושג יישוב הדעת כ"מצב איזון של המוח, לא במצב רוח מרומם ולא בדיכאון". בפילוסופיה הנוצרית, יישוב הדעת היא מידה חיונית לשם השגת הערכים התאולוגיים של עדינות, שביעות רצון, מתינות, וצדקה.
M12

היסטוריה

הצביר התגלה על ידי שארל מסיה בשנת 1764 ותואר על ידיו בקטלוג מסיה כ"ערפילית עמומה ועגולה וללא כוכבים". רק בשנת 1783 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר.
בהירותו של הצביר היא מדרגה 6.7 וניתן להבחין בו בקלות באמצעות משקפת בה הוא נראה ככתם מעורפל עגול וקטן, שכן בשל צפיפותו הנמוכה, ניתן לראות רק את מרכז הצביר ללא טלסקופ מקצועי. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין בכוכב הבהירים ביותר של הצביר שבהירותם היא מדרגה 12.

מאפייני הצביר

קוטרו של M12 הוא כ-75 שנות אור, אך בתצפית באמצעות ציוד חובבים נראה שגודלו הוא פחות ממחצית, שכן הצביר דליל במיוחד בהקפו. מרחקו ממערכת השמש הוא כ-16,000 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-16 דקות קשת - כמחצית גודלו הזוויתי של הירח המלא. עד היום התגלו בו 13 כוכבים משתנים. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 44,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F7.
הצפנת דיסקים

ביטחון

הוכח על ידי רוגאווי שביטחון השיטה הוא בסיבוכיות  כלומר הביטוי משקף את היתרון שבידי התוקף בהבחנה בין הטקסט המוצפן לבין מחרוזת אקראית כלשהי, כאשר  הוא מספר השאילתות האקראיות לאורקל (בהקשר מעשי - מספר הבלוקים שהוא יכול להצפין) ו- מייצג את "היתרון" שלו או אפשר לומר טווח השגיאה. בגלל התקפת יום הולדת קיים חסם עליון שהוא  שמחייב שלאחר גבול זה התנגשויות חייבות להופיע, לכן כאשר  מתקרב לערך זה יש סבירות משמעותית ש"התקפת הבחנה" תצליח. כלומר שיימצא זוג המקיים  עבור שני אינדקסים שונים  כאשר  הוא הטקסט הקריא ו- הוא ה-tweak. במקרה זה הטקסטים המוצפנים  המתאימים יהיו זהים אחרי חיבור עם ה-tweak של כל אחד מהם בהתאמה. מזה נובע ש-. כלומר התרחשה התנגשות שמאפשרת לתקוף להבחין בין ההצפנה בשיטה זו לבין טקסט רנדומלי לחלוטין. התקפת הבחנה אינה תאורטית בלבד, באמצעותה התוקף יכול לבצע שינויים בסיביות ספציפיות בטקסט המקורי שמתאים לטקסט המוצפן שהוא תוקף וזאת מבלי לפענחו, בדרך הבאה: 
עבור  כלשהו הוא מחשב את  במיקום  ומחליף את הטקסט המוצפן  באופן הבא:  והטקסט המוצפן החדש יהיה , במילים אחרות התוקף הצליח לשנות סיביות מסוימות של הבלוק  מבלי שהמותקף יבחין בכך.
הנשרים פשטו עם שחר

עלילה

עלילת הסרט מתרחשת בתקופת מלחמת העולם השנייה. גנרל ג'ורג' קרנבי מצבא ארצות הברית, המעורב בתכנון הפלישה של בנות הברית לאירופה, נופל בשבי הגרמנים בחורף 1943 - 1944, לאחר שמטוסו הופל במהלך טיסה לכרתים. הגנרל מועבר למתקן מעצר וחקירה הממוקם ב"טירת העיט" המבודדת בקצה הרי האלפים שבבוואריה.
אדמירל רולנד (מייקל הורדרן) וקולונל טרנר (פטריק וימרק) מ-MI6 הבריטי מקימים קבוצה של שבעת אנשי קומנדו היוצאים למבצע חילוץ. בראש קבוצת הקומנדו עומד רב-סרן סמית (ריצ'רד ברטון) הנעזר באיש הריינג'רס האמריקני, סגן שייפר (קלינט איסטווד).
בתחילת המשימה נהרגים שניים מאנשי הקומנדו באופן מסתורי. סמית ושייפר המחופשים לקצינים גרמניים מסגירים את עצמם ואת שלושת חברי הצוות לגרמנים ונלקחים לחקירה כאשר הם מופרדים משלושת הנותרים. במהלך נסיעה הם מצליחים להתגבר על שוביהם, ולעלות בהיחבא באמצעות רכבל אל הטירה שבראש ההר הגבוה. סמית ושייפר מסתייעים לצורך החדירה לתוך הטירה במרי (מרי יור), סוכנת נוספת של המודיעין הבריטי, והיידי (אינגריד פיט), סוכנת מקומית.
במהלך חקירתו של קרנבי בטירה נכנסים לחדר סמית ושייפר, כאשר סמית המציג את עצמו כסוכן של המודיעין הצבאי הנאצי. בתרגיל מתוחכם הוא חושף את הגנרל האמריקני כשחקן בשם קרטרייט ג'ונס שאינו אלא חייל רגיל בדרגת רב"ט, ובמקביל, את רשימת הסוכנים הגרמנים המושתלים בשורות המודיעין הבריטי, ובראשם הסוכן הבכיר ביותר. בשלב זה מופיע רס"ן וון האפן (דרן נסביט), קצין גסטפו, הדורש הסברים לכינוס. סמית ושייפר מחסלים אותו ואת הקצינים הגרמנים האחרים ונמלטים ביחד עם מרי, היידי, ג'ונס, ושלושת המרגלים השבויים אשר התגלו כבוגדים. בתחנת הרכבל מצליחים שניים מן השבויים לנטרל את שייפר ונמלטים ברכבל. סמית מזנק אל גג הרכבל היורד ומכריע את השניים.
הצוות עושה את דרכו החוצה מן הטירה באמצעות הרכבל ובהגיעו לעמק ממשיך בבריחה באמצעות אוטובוס המאובזר במתקן לפינוי שלג, שהוסתר מבעוד מועד. הגרמנים מבצעים מרדף אחרי האוטובוס הנמלט אך נבלמים באמצעות מחסומים שהוכנו מראש על ידי סמית ושייפר. האוטובוס מגיע לנקודת מפגש עם מטוס חילוץ בשדה התעופה המקומי, והם ממריאים בדרכם לבריטניה.
במטוס החילוץ ממתין להם קולונל טרנר, ולהפתעת כולם סמית חושף אותו כסוכן הגרמני הבכיר ביותר בבריטניה. טרנר מנסה לאיים עליהם בנשק, אך משמתברר לו כי הנשק לא תקין, הוא מעדיף להתאבד בקפיצה מן המטוס על פני התייצבות בפני משפט צבאי שסופו מוות בתלייה.

הפקה

הפקת הסרט החלה לאחר שריצ'רד ברטון והמפיק אליוט קסטנר שיכנעו את אליסטר מקלין לעבד תסריט המבוסס על סיפרו בעל אותו השם. שמו של הספר עצמו לקוח מתוך שם הסצנה השלישית במערכה הראשונה של המחזה "ריצ'רד השלישי" מאת ויליאם שייקספיר.
צילומי הסרט החלו ב-2 בינואר 1968 באוסטריה והסתיימו ביולי אותה שנה. במהלך צילומי הסרט השתמש הבמאי בטכנולוגיה החדשנית לזמנה של הקרנה קדמית המוכרת כיום יותר כ"מסך ירוק", בעיקר לצורך צילומי המאבק על גג הרכבל.
ההכנסות מן הסרט עמדו על כ-21 מיליון דולר כאשר שכרו של ברטון 1.2 מיליון דולר ואילו איסטווד הסתפק ב-800 אלף דולר.

אתרי הצילום

צילומי הטירה התקיימו ב"טירת הוהנוורפן" (Burg Hohenwerfen) הממוקמת כ-40 ק"מ מדרום לזלצבורג. הרכבל הוא ה-Feuerkogel Seilbahn ב-אבנזה (Ebensee) באזור זלצמרקגוט. שדה התעופה ממוקם באזור שטיריה ובעורפו אפשר לראות את הר דאכשטיין הגבוה. צילומי הפנים בוצעו באולפני בורהאמווד בהרטפורדשייר.
פלזמת קווארקים-גלואונים

פלזמת קווארקים-גלואונים (באנגלית: Quark-gluon plasma) היא מצב צבירה של החומר שבו הקווארקים מופרדים מהגלואונים ואינם כלואים יחד בתוך ההאדרונים. שמה ניתן לה כהקבלה לפלזמה רגילה, שבה אטומים נייטרליים מבחינת מטען חשמלי מופרדים לאלקטרונים חופשיים וליונים, כלומר לחלקיקים בעלי מטען. באופן דומה, בפלזמת קווארקים-גלואונים, האדרונים כדוגמת פרוטונים ונייטרונים מופרדים לקווארקים וגלואונים.
פלזמת קווארקים-גלואונים יכולה להיווצר רק בתנאים קיצוניים של טמפרטורה גבוהה. משערים שתנאים כאלו התקיימו ביקום הקדום, כעשר מיקרו-שניות לאחר המפץ הגדול. ייתכן שהיא נמצאת גם בכוכבי קווארקים - כוכבים היפותטיים שנוצרים בגלעיני כוכבי נייטרונים מסיביים במיוחד.
ניסיונות ראשונים ליצור פלזמת קווארקים-גלואונים נעשו בשנות השמונים של המאה ה-20. הפלזמה נוצרה לראשונה בניסוי בשנת 2010 במאיץ LHC בטמפרטורה של כעשרה מיליוני מיליונים מעלות קלווין (10¹³). התנאים להיווצרות הפלזמה מתקיימים כאשר האנרגיה של היונים המתנגשים גבוהה מספיק. פלזמת קווארקים-גלואונים נוצרת לזמן קצר מאוד, והיא מתגלה רק באמצעות ניתוח מדוקדק של החלקיקים שנוצרים לאחר שהפלזמה מתקררת.
גשר ווקסהול

היסטוריה

הגשר הראשון שעמד במקום זה היה גשר קשתות שתוכנן על ידי ג'יימס ווקר ונפתח לציבור בשנת 1816 כגשר אגרה. גשר זה היה הרביעי מבין הגשרים שהוצעו במקום. שלוש תוכניות קודמות להקמת הגשר באתר זה כללו שתי תוכניות של ג'ון רני: גשר אבן ובו שבע קשתות, וגשר ברזל יצוק ובו 11 קשתות, ותוכנית של סר סמיואל בנת'ם. תוכניות אלה נזנחו עוד בשלב התכנון. 
לגשר שנבנה על ידי ווקר היו תשע קשתות עשויות ברזל, והוא היה מבנה הברזל הראשון שנבנה בלונדון. בשל סחף הגאות נחשפו יסודות המבנה ויציבותו התערערה. הוחלט שלא לתקן את היסודות משיקולי עלות, וגשר זמני מעץ נבנה בשנת 1898 על מנת לאפשר את הריסת הגשר. הגשר נהרס באותה שנה, אולם בניית הגשר החדש לא החלה עד שנת 1904.
הגשר הנוכחי תוכנן על ידי סר אלכסנדר ביני. התוכנית עברה מספר שינויים על ידי מוריס פיצמוריס. הגשר הושלם בשנת 1906 ונפתח לציבור ב-26 במאי בנוכחות המלך ג'ורג' החמישי. גשר זה היה הגשר הראשון שאפשר לחשמלית לחצות את התמזה.
רוחבו של הגשר 24 מטרים, ואורכו 246.5 מטרים. הגשר בנוי מחמש קשתות פלדה המוצבות על יסודות מגרניט. סדרה של פסלי נשים המסמלות את המדעים והאמנויות, מעטרת את הגשר משני צידיו.