google/wiki40b huggingface dataset:
פרשנות (משפט)

בתורת המשפט, פרשנות היא הפעילות לבירור משמעותו של החוק, ויישומו לסוגיות מעשיות העומדות בפני הציבור המציית לחוק ובפרט בפני השופט, הנדרש להכריע בוויכוחים על משמעות החוק.
אהרן ברק אפיין את הפרשנות: "הפרשנות יורדת לשורש המבנה החברתי ולבסיס היציבות החברתית ומערך הכוחות בחברה נתונה. היא מצויה ב'תפר' שבין תורת משפט לבין משפט חוקתי. היא קשורה קשר אמיץ לבעיות יסוד של דמוקרטיה, הפרדת רשויות ושלטון החוק".

על הצורך בפרשנות

לשונו של החוק קצרה ביותר, ומציגה עקרונות כלליים, שאותם נדרש הציבור לממש במהלך היישום היומיומי של החוק. מימוש זה כולל תהליך של פרשנות, כלומר ניסיון לגזור מהאמירה הכללית שבחוק הנחיה להתנהגות הראויה בסוגיה ספציפית. מחלוקת על הפרשנות הראויה מביאה לעיתים את הצדדים למחלוקת אל בית המשפט, ובו נדרש השופט להכריע מהי הפרשנות הראויה (או לתת פרשנות משלו). 
אהרן ברק הציג את הטעמים לריבוי האפשרויות הפרשניות:
הטעמים לריבוי האפשרויות הם רבים. חלקם נעוצים בלשון החוק, שאינה חד-משמעית, ומאפשרת מספר אופציות לשוניות. חלקם נעוצים במטרת החקיקה, שאינה חד-משמעית, ומאפשרת חופש בחירה. ככל שלשון החוק היא כללית יותר, ומטרת החקיקה רחבה יותר כן גדלות האופציות הפרשניות.
פרשנותו של בית המשפט שמה קץ למחלוקות רבות, אולם ביסודה מונח חיסרון בולט: היא אינה נוצרת כל עוד לא הובאה המחלוקת להכרעתו של בית המשפט. לפיכך, לעיתים חולפות שנים אחדות עד שמתבררת משמעותו של החוק, ובמקרים אחרים עשויה מחלוקת פרשנית להתקיים שנים רבות מבלי שאיש יטרח להביאה להכרעתו של בית המשפט.

דרכי הפרשנות

כבסיס לפרשנות החוק משמשת בראש ובראשונה לשון החוק, ואליה מצטרפת ההיסטוריה החקיקתית שלו: דברי ההסבר הצעת החוק, דברים שנאמרו במהלך הדיון בכנסת וכדומה. בישראל משמשת גם מגילת העצמאות כמקור לפרשנות החקיקה, ומעמדה התחזק עם אזכורה בסעיף 1 לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו. 
הפרשנות שאליה הגיע בית המשפט רלוונטית לא רק למקרה הספציפי שבמסגרת הדיון בו ניתנה הפרשנות, אלא גם למקרים נוספים, עד כמה שפרשנות זו מהווה תקדים. 
פרשנות החקיקה נעשית לפי כללי פרשנות מקובלים, מהם רלוונטיים לחקיקה בכללה, ומהם - לתחום מסוים.
פרשנות דווקנית היא פרשנות הנצמדת בקפדנות ללשון החוק. פרשנות תכליתית, לעומתה, מנסה לרדת לשורש כוונתו של המחוקק, ולהגשים את תכלית החקיקה, ולאו דווקא את האופן שבו נוסחה. על משמעותה הדינמית של תכלית החקיקה עמד אהרן ברק:
בקביעת התכלית ההנחה היא, כי חוק אינו יצירה יחידה של מחוקק חד-פעמי הפועל בחברה בת-חלוף. החוק הוא יצירה נמשכת של מחוקק קבוע הפועל בחברה חיה ותוססת. … על כן, תכלית החוק אינו מושג סטטי, אלא מושג דינמי".
בפרשנות דיני המיסים בישראל מהווה פס"ד חצור נקודת מפנה, בהעבירו את מרכז הכובד בפרשנות דיני המיסים מפרשנות דווקנית לפרשנות תכליתית.

פרשנות של רשות שלטונית

על מימושם של חוקים רבים מפקחת רשות שלטונית שהוסמכה לכך (דוגמה: על מימושם של חוקי המיסים בישראל מפקחת רשות המסים בישראל). מבחינה פורמלית, פרשנותה של רשות שלטונית אינה מחייבת, אך מבחינה מעשית יש לה חשיבות רבה. "קובץ הפרשנות לפקודת מס הכנסה", שפורסם על ידי רשות המיסים, מציג את פרשנותה של רשות המיסים לסוגיות שונות בתחומי המיסים. 
מנגנון שבו פרשנותה של רשות שלטונית הופכת למחייבת, לפחות ביחס למקרה ספציפי שלגביו ניתנה, הוא מנגון הפרה-רולינג.
ענת לויט

ענת לויט (נולדה ב-4 באוקטובר 1958) היא סופרת, משוררת, עורכת ומבקרת ספרות ישראלית.

ביוגרפיה

עם סיום לימודיה ב"תיכון חדש" התגייסה לצה"ל והחלה לפרסם שירים, סיפורים קצרים וביקורות בכתב העת הספרותי עתון 77. סיימה תואר ראשון בספרות עברית ובפילוסופיה ולימודי תואר שני בספרות כללית באוניברסיטת תל אביב. באותן שנים פרסמה שני ספרי שירה, "דקירות" ו"בית של געגועים". כמו כן פרסמה מיצירותיה ורשימות ביקורת במוספי הספרות של העיתונות היומית. עד נישואיה עבדה כעורכת לשונית בעיתונים הארץ, דבר וחדשות וכתחקירנית בתוכנית הספרות "סוף ציטוט" ששודרה בשנות השמונים בערוץ הראשון.
מתגוררת בתל אביב.
ספר שיריה "עובדת אלילים" נכתב חודשים ספורים לפני גירושיה. מאז ועד היום עוסקת בעריכת ספרים עבור הוצאות לאור. כתבה בשנים הללו את ספרי שיריה "תיקון אב", "עירומה על גב סוס במונגוליה", "תפילת יחידה" ו"היינו בגד אחד". בשנים אלו כתבה גם את ספרי הפרוזה "שפת הלוליין", "ניקול ופייר", "חובה לבוא בלבוש אלגנטי" ו"יומנה של אישה מודרנית".
נושאי כתיבתה הם בעיקר יחסים בתוך המשפחה, יצירת זוגיות והשתוקקות מתמדת לאהבה ולקרבה. זכתה בפרס ורטהיים על ספרה "דקירות", בפרס ברנשטיין ב-1987 ובפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים ב-1998.
אאלפוולד, מלך סאסקס

אאלפוולד (באנגלית: Ælfwald) היה מלך או דוכס ממלכת סאסקס בשלהי המאה השמינית.
אאלפוולד מלך לצידם של אילדוולף, אוסלאק, מלך סאסקס, וייתכן שגם מלך לצידם של אוסוולד ואוסמונד. ייתכן שאאלפוולד היה אחד מחברי מועצת זקני הממלכה (אלדרמן) אשר שלטו בה יחדיו, ולכן נשא את התואר "מלך".
פרטים מועטים בלבד ידועים אודות מלכותו. אאלפוולד חתום כעד על צו מלכותי שהוציא אילדוולף משנת 765 בו מופיע התואר "אאלהוולד רקס" (Ælhuuald rex - המלך אלהוולד).
אאלפוולד חתום כעד על צו מלכותי שהוציא אופה, מלך ממלכת מרסיה משנת 772, לאחר שהשתלט על ממלכת סאסקס. בצו זה נושא אלפוולד את התואר "אאלבוולד דוקס" (Ælbuuald dux - הדוכס אלבוולד) דבר המעיד על הירידה במעמדו ובמעמד מועצת הזקנים ממעמד מלך שליט למעמד של דוכס. בצו זה מופיע אאלפוולד לאחר אוסוולד ואוסמונד, אולם לפני אוסלאק, דבר שייתכן שיש בו כדי לציין את מעמדו במועצת הדוכסים.
לא נותרו עד ימינו צווים שהוצאו על ידי אאלפוולד, ולא ידוע אם הוציא צווים.
אברהם פצ'ורניק

חיים אישיים

אשתו של פצ'ורניק, צפורה לבית קַצְפְּרוֹבסקי, בת המושבה נס ציונה, הייתה חקלאית. אביה, שמשון קצפרובסקי, עלה לארץ ב-1909, הוסמך כאגרונום באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה ועם שובו לארץ ישראל, עסק בפיתוח החקלאות בארץ: היה ראש מחלקת ההדרים והשימורים, הדריך בנושא נטיעות וטיפול בפרדסים ופרסם מאמרים בנושא גידול ושימור פירות וירקות (הוא נהרג בהפצצה של מטוסים מצריים במלחמת העצמאות).
פצ'ורניק התגורר בנס ציונה עם אשתו צפורה עד מותו. הוא היה אב לבת ושלושה בנים: נונה אורבך (אמנית ומטפלת באמנות), שוקי, שחר וגיא פצ'ורניק (שהלך בעקבות אביו, והוא מרצה בכיר במחלקה לכימיה ביולוגית באוניברסיטת אריאל בשומרון).
אברהם פצ'ורניק היה אדם חסון, גבוה ורחב כתפיים, שומר מסורת, ודבוראי מומחה, שרחש חיבה רבה לדבוראות והוסיף לעסוק בכך מפעם לפעם לצד עבודתו המדעית.
הוא נפטר באוקטובר 2014, בגיל 88. הותיר את אשתו, ילדיו ומשפחותיהם.
מנגנון

בהנדסה, מנגנון (בלועזית: מֶכָניזם) הוא מערכת מכנית שתפקידה להמיר כוח ותנועה נתונים לכוח ו/או תנועה מבוקשים. 
כל מכונה מכילה מנגנון אחד או יותר. מכונות מורכבות יכולות להכיל מאות, ואף אלפי מנגנונים. במנגנונים נעשה שימוש ברכיבים כגון: גלגלי שיניים, קפיצים, מוטות, רצועות, שרשראות וזיזים. 
מנגנון עשוי להכיל רכיבים המיועדים להגדלת או הקטנת חיכוך, כגון: בלמים, מצמדים ומסבים. 
מנגנון עשוי להכיל רכיבים מבניים כגון: קונסטרוקציה, מסמרות וברגים. שימוש במנגנונים שכיח  בריהוט, למשל, מיטה מתקפלת. ברכיבים אדריכליים, למשל, ידית של דלת. במכשירי כתיבה ובאריזות. מנגנון להמרת תנועה הוא מערכת בוכנה-טלטל-גל ארכובה ממירה את התנועה הקווית שנוצרת בבוכנות מנוע בעירה פנימית, לתנועה סיבובית של גלגלי רכב.

היסטוריה

השימוש במנגנונים פשוטים היה נפוץ כבר בימי קדם. המנגנונים שהיו נהוגים בשימוש עד תקופת הרנסאנס היו: מנוף, גלגל עם ציר, גלגלת, מישור משופע, טריז ובורג. 
המצאת מנוע הקיטור במאה השמונה עשרה הביאה לפיתוח מואץ של מנגנונים חדשים, ומדענים ומהנדסים עסקו בפיתוח מנגנונים למטרות שונות.  המהנדס הגרמני פרנץ רולו בן המאה התשע עשרה, הביא את תורת המנגנונים לשיא התפתחותה. הוא יצר סדרה של כ-800 מנגנונים שונים, ופיתח מתודולוגיה ששיפרה מאוד את יכולת האנליזה והסינתזה של מנגנונים.
בריכת המשושים

בְּרֵכַת הַמְּשֻׁשּׁים הוא כינויה של בריכה טבעית המצויה בנחל משושים בחלקה המרכזי-דרומי של רמת הגולן. הבריכה זכתה לשמה בזכות עמודי מסלע הבזלת בעלי חתך משושה.

הרחבה

מימיו של נחל משושים הזורמים באפיק הבזלתי יוצרים מספר מפלי מים קטנים. כוחות הבלייה המכנית במרוצת מיליוני השנים יצרו את הבריכה. קירותיה של הבריכה בנויים מעמודי בזלת בצורת מצולעים, אשר נראים כאילו עוצבו בידי אדם, ומכאן שמה. גובה העמודים מגיע לכ-5 מטרים, כאשר רובם בעלי חמש או שש צלעות. קוטרו של כל עמוד בין 30 ל-40 ס"מ.
עמודי הבזלת נוצרו תוך כדי התקררות זרמי לבה לאחר התפרצות געשית. צורת המצולע מתקבלת כאשר פני הלבה מתקררים ומתכווצים, לעומת פנים הלבה אשר עודו לוהט ומוסיף לנוע. הבדלי הטמפרטורה בין החלק החיצוני והפנימי של הלבה גורמים לסידוק המעטה החיצוני. בהמשך, מהתפתחות סידוק זה נוצרת צורת המצולעים (לרוב צורת משושים).
קירות של עמודי בזלת בצורה זו מצויים במקומות נוספים ברמת הגולן, למשל בנחל זוויתן ובמפל עיט.

מבנים דומים בעולם

בזלת עמודית היא תופעה געשית נפוצה, ועמודי בזלת נוצרים בקני מדה מגוונים (קירור מהיר יוצר עמודים קטנים יותר). אתרים ראויים לציון בהם יש עמודי בזלת כוללים את סוללת הענק בצפון אירלנד; האיים שבמערב סקוטלנד הקרובים לסוללת הענק: האי קאנה, האי אג, מק (Muck); חלקו הצפוני של האי סקאי; האי מל (Mull) וקטע החוף של האי הבריטי מולו במורוורן (Morvern); והאי סטפה (Staffa) שהתפרסם הודות למערת פינגאל שהכניסה אליה מעוטרת בעמודי בזלת והנודעת גם בזכות יצירתו של פליקס מנדלסון. האתר ג'וסנגג'אולי באי הקוריאני צ'ג'ו, קניון גרני בארמניה; האיים הציקלופיים בסמוך לאי סיציליה באיטליה; באתרים: המומנט הלאומי ערימת עמודי השטן בקליפורניה, פארק המדינה צוקי המפרץ במזרח אורגון, והמומנט הלאומי מגדל השטן בוויומינג שבארצות הברית, ובאתרים נוספים במקסיקו, בקוריאה הצפונית, בוייטנאם, באיים האזוריים ובקונאשיר, האי הדרומי ביותר באיים הקוריליים שברוסיה.
פטריקיוס

פטריקיוס (לטינית: patricius) הוא שמה של משרה מיוחדת בתקופת האימפריה הרומית המאוחרת. השם מבוסס על קסטת האליטה הפטריקית בתקופת הרפובליקה הרומית.
המונח "פטריקי" חדל להיות בעל משמעות מעמדית מובחנת כלשהי בסוף ימי הרפובליקה הרומית. הקיסר הרומי קונסטנטינוס החיה את המונח בדמות תואר פטריקיוס, שהפך לתואר כבוד עבור אנשים שהפגינו שירות נאמן לאימפריה. מספרם של הפטריקים בממלכה הוגבל, ולעיתים היה רק פטריק אחד. במאה החמישית לספירה שימש התואר בדרך כלל לאדם שהחזיק בכוח מאחרי הקלעים באימפריה, בדרך כלל קצין בכיר בצבא הרומי. עם הפטריקיוס הבולטים באותה תקופה נמנו סטיליקו, קונסטנטיוס השלישי, פלביוס אאטיוס, בוניפקיוס וריקימר. המונח שימש בתקופות מאוחרות יותר גם אחרי קיצה של האימפריה הרומית. לדוגמה, האפיפיור סטפניוס השלישי העניק תואר "פטריקיוס הרומים" לשליט הפרנקי פיפין השלישי.
איבר פרובניוס

בתורת המספרים האלגברית, איבר פרובניוס היא איבר מיוחד בחבורת גלואה של הרחבה של שדות מספרים, הנקבע על-פי אידיאל ראשוני בלתי מסועף. את קיומם של איברים מסוג זה הוכיח פרדיננד פרובניוס. משפט הצפיפות של צ'בוטרב מראה שכל איבר בחבורה עשוי להיות איבר פרובניוס, אם בוחרים את הראשוני המתאים.

רקע

איבר פרובניוס מוגדר עבור הרחבת גלואה K/F של שדות מספרים, בנוכחות אידיאל ראשוני p של חוג השלמים  של F. האידיאל p מתפרק למכפלה של אידיאלים ראשוניים בחוג השלמים  של K: . מכיוון שזו הרחבת גלואה, כל גורמי הסיעוף  שווים זה לזה. ההנחה שהאידיאל אינו מסועף פירושה שגורמי הסיעוף שווים ל-1, כלומר .
שדה השאריות של F ביחס ל-p הוא חוג המנה . זהו שדה סופי, נאמר מסדר q. שדות השאריות ביחס לגורמים  של p הם : גם כאן, מכיוון שזו הרחבת גלואה, כולם איזומורפיים זה לזה. המימד  מקיים .
כל האוטומורפיזמים בחבורת גלואה  שומרים על חוג האיברים השלמים, כקבוצה. חבורת ההרכבה  של הגורם  כוללת את האוטומורפיזמים בחבורת גלואה השומרים את P, כלומר,  (כל החבורות  צמודות זו לזו).

הגדרה

האיברים בחבורה  מתאימים לאלו בחבורת גלואה של הרחבת השדות הסופיים , וזו האחרונה נוצרת על ידי אוטומורפיזם פרובניוס - פעולת ההעלאה בחזקת q. כך מוגדר איבר פרובניוס - האיבר היחיד של  המקיים .

יחידות

לכל אידיאל לא מסועף של K יש איבר פרובניוס יחיד, , כפי שהוגדר לעיל. לכל אידיאל לא מסועף של F, איבר פרובניוס  מוגדר היטב רק עד-כדי הצמדה, משום שאפשר לבחור את הגורם  של p כרצוננו.

דוגמה

נתבונן בהרחבה של  על ידי השורשים a ו-b של , בהתאמה (המכפלה ab היא שורש של 2-). ההרחבה של  מעל F היא הרחבת גלואה ממימד 8, עם חבורת גלואה דיהדרלית, עם איבר  מסדר 4 המקיים , ואיבר  המקיים .
האידיאל הראשוני  מתפרק למכפלה  כאשר  ו- . האוטומורפיזם  מחליף בין האידיאלים, ואילו  שומר על שניהם. לכן חבורת ההרכבה של שני האידיאלים היא אותה חבורה - זו הנוצרת על ידי . שדה השאריות  מסדר 5, וההרחבה  היא ממימד 4. אפשר לחשב שאיבר פרובניוס ביחס ל-P הוא , ואיבר פרובניוס ביחס ל-'P הוא .
פיאט 131

פיאט 131, "Mirafiori" היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית משנת 1974–1984. יוצרו 1,513,800 יחידות באיטליה.
בנעד גולדווסר

ביוגרפיה

גולדווסר נולד בישראל. בשנת 1975 סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת תל אביב, ובין השנים 1975–1978 שירת בחיל השריון. בוגר קורס קציני הרפואה הראשון של צה"ל בבה"ד 1. במהלך מלחמת לבנון הראשונה בשנת 1982 שירת כמפקד פלוגה רפואית, נפצע קשה בעת כיבוש נמל התעופה של ביירות ושוחרר בדרגת רב-סרן.
בשנת 1978 החל גולדווסר את התמחותו באורולוגיה במרכז הרפואי שיבא בתל השומר, וסיים אותה ב-1984. לאחר מכן יצא להשתלמות במשך שנה באוניברסיטת דיוק, ומיד לאחריה המשיך להשתלמות של שנה נוספת במאיו קליניק, שם פיתח טכניקה באמצעותה מחליפים את שלפוחית השתן, לאחר שזו הוסרה בעקבות גידולים סרטניים פולשניים, במקטע משוחזר של המעי הגס.
מיד עם חזרתו לישראל בשנת 1987 מונה גולדווסר למנהל מחלקת אורולוגיה במרכז הרפואי שיבא ולפרופסור לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הוא שירת בתפקידים אלה עד לשנת 1996, אז עזב את העיסוק ברפואה לטובת קריירה עסקית.
בשנת 1997 סיים גולדווסר לימודי מנהל עסקים (MBA) באוניברסיטת תל אביב.

קריירה

בשנת 1993 היה גולדווסר שותף בהקמת VidaMed, שהונפקה בנאסד"ק שנתיים לאחר הקמתה, ונמכרה למדטרוניק. ב-1994 היה ממייסדי בהקמת חברת מדינול, החברה המובילה בישראל לייצור ציוד רפואי, אשר חברה בהמשך לבוסטון סיינטיפיק על מנת לקדם את הפעילות השיווקית ולהגדיל את היקף המכירות של התומכנים (stents) שייצרה. 
בשנת 1995 היה שותף בהקמת חברת ריטה מדיקל, שהונפקה בנאסד"ק בשנת 2000, וב-1996 ייסד במשותף את חברת אופטונול, שנרכשה ב-2009 על ידי חברת אלקון. משנת 2003 ועד לשנת 2008 כיהן פרופ' גולדווסר כמנכ"ל GI-View, חברה המייצרת self-propelled and self-navigating miniaturized colonoscope אשר זכה לאישור ה-מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ושגולדווסר נמנה עם מייסדיה.
בשנת 2013 מונה לדירקטור עצמאי בחברת ביוקנסל הנסחרת בבורסת תל אביב, ובשנה לאחר מכן מונה ליו"ר מועצת המנהלים של חברת לידקס, סטארט אפ המפתח מכשור קרדיולוגי. 
 בשנת 2016 מונה גולדווסר לדירקטור בחברת Emerald, חברה ציבורית הנסחרת בנאסד"ק.

חייו האישיים

בנעד חי בתל אביב עם בת זוגו, ענת טמיר. בנו, ד"ר יהונתן גולדווסר, הוא בוגר מסלול מדעי הבריאות וטכנולוגיה של MIT ואוניברסיטת הרווארד.
הוא מרבה לעסוק בתחומי הביואתיקה, ההיסטוריה, המוסר והמחשבה המדינית, ולחקור אותם. על מנת להרחיב את ידיעותיו בנושא אף למד במשך שנה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
קתרין סוויצר

קתרין ורג'יניה "קתי" סוויצר (באנגלית: Kathrine Virginia "Kathy" Switzer; נולדה ב-5 בינואר 1947) היא סופרת, פרשנית טלוויזיה ואצנית אמריקאית. היא ידועה ביותר בשל היותה האישה הראשונה שרצה במרתון בוסטון כממוספרת באופן רשמי (1967), על אף האיסור על נשים להשתתף באירוע זה באותה תקופה.

ילדות וחיים אישיים

קתרין שוויצר נולדה למשפחה אמריקאית בעיר במברג שבגרמניה. אביה היה רב-סרן בצבא ארצות הברית. המשפחה חזרה לארצות הברית בשנת 1949.
סוויצר למדה בתיכון מרשל (George C. Marshall High School) שבמחוז פיירפקס, וירג'יניה. לאחר למדה באוניברסיטת סירקיוז (Syracuse University) שבמדינת ניו יורק, שם השלימה תואר ראשון בעיתונאות (בשנת 1968) ותואר שני באותו תחום (בשנת 1972).
בשנת 1968 קתרין נישאה לטום מילר, שאותו הכירה במרתון בוסטון. בשנת 1973 השניים התגרשו. סוויצר התחתנה שוב עם איש יחסי הציבור פיליפ שסואב, התגרשה ממנו, ולאחר מכן נישאה לאצן הבריטי רוג'ר רובינסון.

מרתון בוסטון

על אף שהמאמן שלה התעקש שמרתון בוסטון ארוך מדי עבור "אישה שברירית כמוה", ועל אף שהשתתפותן של נשים באירוע נאסרה, סוויצר התאמנה לקראת מרתון זה. היא השלימה את המרתון בשנת 1967, תחת המספר 261, עם המועדון האתלטי Syracuse Harriers. זמן הגמר שלה היה כ-4 שעות ו-20 דקות.
סוויצר נרשמה למרתון תחת השם הניטראלי ק.ו סוויצר, שהשתמשה בו גם על מנת להזדהות על ניירת האוניברסיטה שלה. היא הנפיקה מספר "תחת השגחה" בתהליך מיון הכניסה, וכאשר השגיאה התגלתה, טופלה כאורחת לא מוזמנת: מארגן התחרות, ג'וק סמפל, ניסה להוריד אותה פיזית מן המירוץ. סוויצר טענה שהוא צעק, "עופי מן המרוץ שלי ותני לי את המספרים האלה". בן זוגה של סוויצר באותה תקופה, טום מילר, שהתמודד איתה, דחף את סמפל הרחק ממנה, מה שאפשר לה להמשיך. האירוע צולם ותמונותיו עלו לכותרות בעולם.

המשך הקריירה

בשנת 1974, סוויצר זכתה במקום הראשון במרתון ניו יורק, עם תוצאה של 3 שעות, 7 דקות ו-29 שניות.
השיא האישי שלה נקבע במרתון בוסטון בשנת 1975, שבו זכתה במקום השני, כאשר סיימה בתוצאה של שעתיים, 51 דקות ו-37 שניות.
סוויצר כונתה על ידי "ראנר", מגזין הרצים העולמי, "אצנית עשור".

פעולתה כאשת תקשורת וכפעילה לקידום נשים בספורט

בשנת 1972, חמש שנים לאחר מרתון בוסטון שבו השתתפה, הותרה השתתפותן של נשים באירוע. כאשר סוויצר מבקרת במרתון בוסטון, היא נהנית לצפות בנשים רצות בחופשיות. היא מספרת כי נשים רבות רצות לזרועותיה, ומספרות כיצד הריצה שינתה את חייהן.
בשנת 1997 כתבה סוויצר ספר על ריצה והליכה לנשים מעל גיל 40.
באפריל 2008, זכתה סוויצר בפרס ה"בילי" לעיתונאות עבור כתיבתה מעוררת ההשראה המתארת נשים בספורט.
סוויצר זכתה גם בפרס אמי על עבודתה כפרשנית טלוויזיה.
בשנת 2011, היא התגייסה להיכל התהילה הלאומי לנשים בארצות הברית, על מנת לקדם את הריצה ככלי להעצמת נשים ברחבי העולם.
La Roux

(La Roux (2009

הסינגל הראשון של הלהקה הוא "Quicksand" שיצא ב-15 בדצמבר 2008. השיר הגיע ל-200 השירים הנמכרים ביותר בבריטניה. במצעדים בקנדה, הוא הגיע למקום 18 שזה מיקום השיא שלו. אך הפריצה הגיעה רק בסינגל השני "In for the Kill" שיצא ב-16 במרץ 2009. השיר נכנס למצעדים בכל רחבי העולם ואף הגיע למקום שני בבריטניה. הסינגל הצליח גם באוסטרליה ואירלנד והוא הפך לסינגל זהב עם מכירות של למעלה מחצי מיליון. הסינגל השלישי "Bulletproof" שיצא ב-22 ביוני 2009 הגיע אף למיקום יותר גבוהים במצעדים מאשר הסינגל השני והוא הפך להיות הסינגל הראשון שלהם שהגיע למקום הראשון בבריטניה. ב-29 ביוני 2009 יצא אלבום הבכורה שלהם, "La Roux". האלבום מכר כ-70,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל הרביעי שלהם "I'm Not Your Toy" הצליח מאוד בכל רחבי העולם.

(Trouble in Paradise (2014

אחרי 5 שנים של הפסקה, ביולי 2014 שוחרר האלבום השני של הלהקה. בתהליך העבודה על האלבום החדש, הרגישה אלי שהיא הולכת בדרך יצירתית שונה מבן לנגמייד שותפה לאלבום הבכורה ובן זוגה לשעבר. בסופו של דבר החליטה הזמרת להקליט את האלבום עם הטכנאי Ian Sherwin, שלקח את מושכות ההפקה. הסינגל הראשון של האלבום השני היה "Let Me Down Gently", בלדת אווירה נוגה, אשר זכה לביקורות מצוינות. הסינגל השני הוא "Kiss and not tell". האלבום דורג במקום הראשון במצעד 30 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2014 במגזינים הנחשבים "טיים אאוט - לונדון" ו"הניו יורק פוסט".

Let Me Down Gently

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
אג'נדה 21

אג'נדה 21 היא תוכנית של ארגון האומות המאוחדות שבמרכזה פיתוח בר קיימא. התוכנית היא מתווה פעולות הנדרשות ברמה הגלובלית, הלאומית והמקומית על ידי ארגוני האו"ם השונים, ממשלות וארגונים אחרים בכל תחומי פעילות האדם המשפיעים על איכות הסביבה. המספר 21 בשם התוכנית מתייחס למאה ה-21. בעקבות ועידת ריו גובשה תוכנית פעולה בינלאומית רחבת היקף להשגת פיתוח בר-קיימא במאה ה-21.
התוכנית "סדר היום העולמי לקראת המאה ה-21", הנקראת גם אג'נדה 21 - Agenda 21, מכילה סדרה מקיפה של עקרונות שנועדו לסייע לממשלות ולמוסדות אחרים לפתח וליישם מדיניות ותוכניות לקידום פיתוח בר-קיימא. תוכנית אג'נדה 21 מהווה בסיס לפעולה של ממשלות ושל מוסדות ממשל מקומיים. כך למשל למעלה מ-150 מדינות הקימו ועידות לאומיות לקידום דיאלוג על פיתוח וקיימות בין גורמים ממשלתיים, ארגונים סביבתיים, חברות עסקיות והחברה האזרחית. מדינות רבות אף מיסדו תוכניות לניטור מצב הסביבה באמצעות מדדים שונים. ברמת הרשויות המקומיות, למעלה מ-2,000 יישובים עירוניים ומועצות אזוריות ברחבי העולם הקימו תוכניות "אג'נדה 21 מקומית" (Local Agenda 21) לקידום פיתוח בר-קיימא ברמה המקומית. הטקסט המלא של אג'נדה 21 נחשף בועידת ריו ב-1992.
כרוב ניצנים

ערך תזונתי ובריאותי

כרוב ניצנים (כמו גם ברוקולי) מכיל סולפוראפן (Sulforaphane) כימיקל אשר מיוחסות לו יכולות אנטי-מיקרוביות (Antimicrobial), אנטי-סוכרתיות (Anti-diabetic) ואנטי-סרטניות. בישול של כרוב הניצנים מפחית את רמתו של הסולפוראפן אך באידוי, טיגון או הכנה במיקרוגל רמתו נשמרת גבוהה. כרוב הניצנים הוא גם מקור ל-Indole-3-carbinol חומר שמגביר תיקון של DNA וייתכן שחוסם את גדילתם של תאים סרטניים.
קיואורה קייגו

ראשית חייו

קיואורה נולד בהאן היגו (כיום מחוז קוממוטו) בשם פוג'קו, בנו החמישי של כומר בודהיסטי בשם אוקובו ריושי. הוא החל ללמוד בבית ספר פרטי בשנת 1865, שם התחבר עם נומורה מוריהידה, וקיבל את השם קיואורה קייגו.

קריירה פוליטית

כשנבחר נומורה למושל מחוז סאיטאמה ב-1873 הוא מינה את קיואורה למשרה ציבורית שם. קיואורה הצטרף למשרד המשפטים ב-1876, שם שימש תובע וסייע בניסוח חוקי המשפט הפלילי הראשונים ביפן המודרנית. יאמגאטה אריטומו התרשם מיכולותיו, ומינה אותו לראש המשטרה ביפן ב-1884, אף על פי שהיה רק בן 34 באותה עת. קיואורה המשיך לאחר מכן לתפקיד סגן שר המשפטים, ולבסוף התמנה לשר המשפטים.
קיואורה קיבל מושב בבית האצילים של הדיאט של יפן ב-1891, ובתור בין טיפוחיו של אריטומו, הוא כיהן בתפקיד שר המשפטים בממשלותיהם של מצוקטה מאסיושי, אריטומו וקאצורה טרו. ב-1902 קיבל את תואר הקזוקו "דאנשוקו" (ברון), ובשנה לאחר מכן הוענק לו עיטור מסדר האוצר הקדוש בדרגה הראשונה. כמו כן, הוא קיבל את עיטור מסדר השמש העולה בדרגה הראשנה ב-1906, ושנה לאחר מכן קיבל את התואר "שישאקו" (ויקונט).
בעת כהונתו כיושב ראש מועצת חותם הקיסר ב-1914, קיבל קיואורה זימון מהקיסר לתפוס את מקומו של יאממוטו גונבאה בראשות הממשלה. עם זאת, קיואורה סירב בשל מעורבותו בפרשיית שחיתות בה היו מעורבים הצי הקיסרי היפני וחברת סימנס, ואוקומה שיגנובו מילא את מקומו.

ראש הממשלה

כשנקרא פעם נוספת לראשות הממשלה על ידי הקיסר ב-1924, קיבל קיואורה את ההזמנה והפך לראש ממשלת יפן ה-23. עם זאת, בתקופת כהונתו ירדה התמיכה הציבורית בממשלות אריסטוקרטיות ללא שיוך מפלגתי, והבית התחתון התנגד למרבית הצעותיו.
אחד האירועים החשובים ביותר בתקופת כהונתו היה החתונה הקיסרית של יורש העצר הירוהיטו (לימים הקיסר שווה) ונאגקו קוניושי (לימים קוג'ון, קיסרית יפן) ב-26 בפברואר 1924.
עוד ב-1924, פיזר קיואורה את הבית תחתון כשנתקל באופוזיציה של המפלגות קנסייקאי, ריקן סייוקאי וקאקושין קוראבו, שהחזיקו ברוב של 150 מושבים בבית. בבחירות הבאות נחל קיואורה מפלה, וממשלתו נאלצה להתפטר. לאחר מכן הוא פרש מהחיים הפוליטיים, והצטרף למועצה הקיסרית, בה ישב עד מותו ב-1942. הוא קיבל קידום לדרגת "האקושאקו" (רוזן) ב-1928. לאחר מותו הוענק לו עיטור מסדר החרצית.
יחסי בחריין–מלזיה

יחסים כלכליים

יחסים הסחר בין שתי המדינות הולכים וגדלים כיום. בחריין הזמינה את הקהילה העסקית של מלזיה להשקיע במדינה. לכן, חברות מלזיות רבות היו מעורבות במשך השנים בפרויקטים גדולים בבחריין, כולל בניית "המעגל הבינלאומי בבחריין", בחריין סיטי סנטר, פרויקטים של תשתיות ועוד. בין ינואר לאוקטובר 2007, היקף הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות עמד על כ-191 מיליון דולר וכ-7,200 אזרחים מבחריין ביקרו במלזיה באותה השנה. זאת, כחלק מהשאיפה של בחריין להפוך ליעד עסקי. שתי המדינות מתחרות ביניהן גם בתחום הבנקאות האסלאמית.

יחסים דיפלומטים

בחריין מחזיקה בשגרירות בקואלה לומפור., מאידך, מלזיה מחזיקה בשגרירות במנאמה.
דם האולימפוס

הרפתקת ניקו, ריינה ומאמן הדג'

הספר מתנהל בשני מסלולים. מסלול אחד המסלול של ניקו וריינה והמאמן הדג' שסוחבים איתם את פסל אתנה פרתנוס, בניסיון להגיע איתו למחנה החצויים בזמן כדי למנוע מלחמה. אחריהם רודף הענק אוריון שהוא צייד ענק שרוצה לנקום בארטמיס.  במהלך המסע, ניקו משתמש יותר ויותר בכוחו כבן האדס עד כי מסכן את חייו והופך להיות לא ממשי. ריינה משכנעת אותו להזהר יותר בשימוש בקסמים, ועוזרת לו ככל שתוכל. ריינה מגלה את סודו של ניקו על היותו מאוהב בפרסי. היא מגלה אהדה שחודרת בסוף לליבו של ניקו. במהלך מסעם עברה של ריינה נחשף ומתגלה כי היא הרגה את אביה לאחר שהשתגע והפך לרוח. כמו ניקו גם היא מאוד סגורה, אך לבסוף דאגתו של ניקו חודרת לליבה. השניים מגיעים ברגע האחרון למחנה החצויים ומתנתה של ריינה ליוונים מרפאת את האלים מהפיצול שסבלו ממנו.

הרפתקת השבעה

במסלול השני השבעה עוברים ממקום למקום בניסיון למצוא את הדרך להביס את גאיה. הם משחררים את בניו של ארס, דימוס (פחד) ופובוס (אימה), חוטפים את האלה ניקה (אלת הניצחון) ומגיעים לאסקלפיוס שמכין להם שיקוי שיחיה אחד מהם שאמור למות במאבק מול גאיה. כל אחד מהשבעה השתנה במהלך הסדרה ובספר החמישי הם מפגינים ביטחון מלא ביכולתם. חששותיהם אל מול המוות קטנים והם פשוט מתקדמים קדימה. באתונה הם נצבים מול הענקים, כשאלים מצטרפים אליהם לאחר שנרפאו על ידי פסל אתנה פרתנוס. אולם הם לא מצליחים למנוע מגאיה להתעורר. גאיה מתעוררת במחנה החצויים וגייסון וליאו מרימים אותה לאוויר (מפרידים אותה מהאדמה, שמחזקת אותה) ומשמידים אותה באמצעות פיצוץ מאש של ליאו ומהקליע של האש יוונית שאוקטביאנוס שלח. לבסוף ליאו נהרג במאבק אך פסטוס מרפא אותו והוא מוצא את דרכו חזרה לקליפסו מבלי שחבריו יודעים שהוא בסדר.

על הספר

הספר "דם האולימפוס" סוגר את סדרת הספרים "גיבורי האולימפוס". כיוון שהספרים הקודמים השאירו קווי עלילה רבים פתוחים ורמזים אודות הקשיים שעומדים בפני הדמויות, היו דיבורים רבים על מה צפוי בספר האחרון. הספר האחרון סוגר את כל קוי העלילה. בניגוד לספרים הקודמים שם הדמויות חששו, והיססו, בספר האחרון הם נעים קדימה ללא היסוס. השבעה עוברים תהליך התבגרות במהלך המסע. בסופו הם מבינים את העוצמה שקיימת בכל אחד מהם, ואת העוצמה שיש להם כקבוצה.

הנבואה הגדולה השנייה (נבואת השבעה)

שבעה חצויים ייענו לאתגר.
עולם ומלואו יסער או יבער.
נדרים לקיים עד כלות הנשימה,
בשערי המוות תגעש מלחמה.
הנבואה הגדולה מתגשמת. הפסוק "עולם ומלואו יסער או יבער" מתייחס לג'ייסון וליאו. בזכותו הם הבינו שפרסי לא נועד לעצור את גאיה, והדבר גרם לדאגה רבה. "נדרים לקיים עד כלות הנשמה" יכול להתייחס לליאו שמת וחוזר לקליפסו. כיוון שאפולו נענש על ידי זאוס, האורקל, וילדיו לא מקבלים ממנו נבואות. משום כך, נבואת השבעה היא הנבואה הגדולה האחרונה, לפחות עד להסדרת היחסים בין האלים.