זומבי

זוֹמְבִּי הוא דמות בדיונית של יצור אל-מת שנוצר באמצעות החזרה לחיים של גופת אדם מת. מקור הדמות בפולקלור של בני האיים הקאריביים, שלפיהם הזומבי הוא מת שהוחזר לחיים בעזרת קסם הוודו ונועד לשרת את כהן הוודו שהחזירו לחיים. מהאיים הקאריביים התפשטה דמותו של הזומבי האל-מת לתרבויות שונות ברחבי העולם וכיום היא נפוצה בעיקר בסוגת ספרות האימה, שבה הוא מוצג כייצור חסר בינה ומעורר אימה,  המשתוקק למאכל בשר אדם.

זומבים בוודו

לפי אמונת הוודו, אדם מת יכול לקום לתחייה באמצעות מגיה שחורה. לאחר שקם לתחייה, לזומבי אין רצונות משלו והוא נשלט על ידי הכוהן שביצע את הטקס. המתים-חיים הללו נקראים "זומבים". "זומבי" הוא גם שמו של אל-הנחש בוודו מאזור ניז'ר-קונגו, מהמילה "נזאמבי" שפירושה "אל". מילה זו עשויה להתקשר למילה "זוּמבי" שפירושה "מושא להערצה".
בשנת 1937, בזמן שחוקרת הפולקלור, זורה נאל הורסטון, חקרה את הפולקלור בהאיטי, היא נתקלה בגופה שנקברה בשנת 1907 בגיל 29. תושבי המקום האמינו שראו אותה מסתובבת באזור, צולעת, שלושים שנה מאוחר יותר.
עשרות שנים מאוחר יותר חוקר האתנובוטניקה, וייד דייוויס, הציג את הזומבים כתופעה פרמקולוגית. דייוויס ביקר בהאיטי בשנת 1982 וכתוצאה ממחקריו, טען כי אדם חי יכול להתנהג כזומבי תחת השפעת שני סוגי סמים. הסוג הראשון, בו היה טטרודוטוקסין, השאיר את האדם גוסס אך בהכרה למשך מספר ימים, והסוג השני בו היו הלוצינוגנים גרם לאדם להתנהג כמו זומבי ולהיות חסר רצון עצמי. דייוויס ביצע ניסוי על אדם מהאיטי, וטען שהצליח להופכו לזומבי. חוקרים רבים חולקים על דעותיו של דייוויס.

זומבים בפולקלור

בימי הביניים רבים האמינו כי נשמות המתים יכלו לחזור ולהלך על פני האדמה כרוחות רפאים ולרדוף את החיים. לפי "האנציקלופדיה של דברים שמעולם לא היו", זומבים שבו לכדור הארץ כדי לרדוף פושעים ובעיקר רוצחים. הזומבים נראו כגופה רזה ושלדית, והם הסתובבו מסביב לבתי הקברות בלילה. במיתולוגיה הנורדית אל-מת בשם דראוגר הקים לתחייה גופות של ויקינגים כדי לתקוף את החיים. יש אזכור לזומבי גם באמונות במזרח הרחוק, באזור האוקיינוס השקט, בהודו ואפילו אצל האינדיאנים.

זומבים בתרבות המודרנית

הזומבים המודרניים, כמתואר בספרים ובסרטים, שונים מאלו המתוארים בוודו ובפולקלור.
הזומבים המודרניים בדרך כלל מתוארים כגזע חסר-דעה וחסר-רגישות, ובעל רעב לבשר אדם. לפי תיאורים אלו, נאמר גם שכאשר נושך זומבי אדם חי, יהפוך אותו אדם לזומבי בעצמו. הזומבים יכולים לזהות אדם לפי שמיעה של רעשים, אך אינם יכולים לראות או להריח אותו.
הזומבי המודרני הופיע לראשונה בסרט המקורי משנת 1968 "ליל המתים החיים" של ג'ורג' רומרו. מאז, פורסמו סרטים ומשחקים רבים העוסקים בזומבים, כגון Left 4 Dead ו-Left 4 Dead 2. עדיין קיים שוני רב בין הזומבים שמתוארים בסרטים השונים שיצאו עד כה.
לפעמים הזומבים מתוארים כגוף אדם מלוכלך ומזוויע שהולך לעבר מטרתו במהירות למרות מחסור בחלקי גוף חיוניים.
בקליפ השיר "Thriller" ("מותחן") של הזמר מייקל ג'קסון ובבימויו של ג'ון לנדיס היו זומבים כחלק מסרט האימה ש"התעורר לחיים" בקליפ.
בשנת 2011 יצא לאקרנים הסרט הקצר "מורעלים", הסרט הישראלי הראשון שעוסק בזומבים; באוקטובר 2012 יצא הסרט הישראלי "בשר תותחים", סרט הזומבים הישראלי הראשון באורך מלא.
סדרה מצליחה בשנים האחרונות שעוסקת בזומבים, היא "המתים המהלכים" שעלתה בשנת 2010, הייתה מועמדת לפרסים רבים ואף כוללת סדרת בת בשם "אימת המתים המהלכים"

פעילויות חברתיות

במספר מדינות בעולם, התקיימו צעדות של הציבור הרחב, כאשר הם מחופשים לזומבים. 
צעדה גדולה שכזו התקיימה בקניון מונרוויל שבפיטסבורג, פנסילבניה, ב-29 באוקטובר 2006 (במקום זה צולמו הסצנות לסרט שחר המתים) בהשתתפות 894 אנשים. 
צעדת הזומבים בפיטסבורג נחשבה לגדולה ביותר שנערכה עד לצעדה שהתקיימה ב-27 בנובמבר 2011 ברחובות מקסיקו סיטי בהשתתפות 9,860 צועדים.
בארץ צעדת הזומבים מתקיימת משנת 2010 ברחובות תל אביב, כאשר בשנה הראשונה הגיעו 300 איש בלבד, ואילו בשנת 2012 כבר היו למעלה מ-5000.