google/wiki40b huggingface dataset:
אלמר ברגר

שנותיו הראשונות

ברגר נולד בקליבלנד, אוהיו ב-27 במאי 1908, כבן להורים יהודים. בילדותו הייתה המשפחה פוקדת את בית הכנסת הרפורמי "אנשי חסד" בקליבלנד, שרבה היה הרב לואיס וולסי, אשר עודד את ברגר ללמוד לרבנות. לאחר שסיים בהצטיינות את לימודיו באוניברסיטת סינסינטי, הוסמך ברגר לרבנות בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי ב-1932. לאחר מכן, כיהן כרב בפונטיאק, מישיגן ובפלינט, מישיגן בין השנים 1936 ל-1942. ב-3 בספטמבר 1931 נישא לאחות של בן כיתתו בהיברו יוניון, סביל שוורץ. השניים התגרשו ב-1946, וזמן קצר לאחר מכן נישא לרות ויינגרדן, בתו של יצרן רהיטים בולט שהשתייך לקהילה היהודית הרפורמית בפלינט. לרות היה נשוי עד למותה ב-1979.

פעילותו הפוליטית

מההתחלה, היה ברגר במחנה הרבנים הרפורמים שהתנגדו ל"מצע קולומבוס", שאומץ על ידי ועידת "איחוד הקהילות הרפורמיות" ב-1937, החליף את "מצע פיטסבורג", ושינה את יחסה של התנועה לציונות, מיחס אנטי-ציוני מובהק ליחס פרו-ציוני מובהק, כשמצעה הציג את הסיוע בבניית המולדת היהודית כחובה דתית. וכמו כן, שינה את הדחייה המוחלטת של הרפורמים את הפולחן המסורתי. 
היה זה מורהו הרוחני של ברגר, לואיס וולסי, שקרא ביוני 1942 לייסד את "המועצה האמריקנית ליהדות", בתגובה לאימוץ "מצע קולומבוס", וזה שמינה אותו למנכ"ל הראשון שלה. במהלך המאבק של הארגון בתוכנית הציונית שהתקבלה בועידת בילטמור במאי 1942, הפך פרצופו של ברגר להיות למזוהה יותר ויותר בעיני הציבור עם התנועה. תהליך זה נמשך ביתר שאת עם פרסום ספרו "הדילמה היהודית" ("The Jewish Dilemma") ב-1945, בו טען כי הציונות היא כניעה למיתוסים הגזעניים והאנטישמיים על היהודים, הרואים ביהודים גזע ו/או לאום נפרדים, ו"נטע זר" בכל מקום בו הם יושבים בעולם, דבר המסכן את ביטחונם של היהודים באשר הם נמצאים, וכי היטמעות היא עדיין הדרך הטובה ביותר עבור היהודים בעולם המודרני. 
להשקפתו של ברגר, שהייתה גם השקפת המועצה, היהודים הם קבוצה דתית ולא אומה או גזע, ולכן מדינת ישראל והלשון העברית אינן נוגעות כלל ליהודי אמריקה.
התנועה התמקדה יותר מכל בניסיון להיאבק כנגד ההשפעות הציוניות על היהדות האמריקנית, אך נותרה שולית באופן יחסי, כאשר מספר החברים בתנועה נאמד בכ-14,000 בני אדם ב-1948.
ברגר המשיך לשמש כמנכ"ל הארגון עד 1955, ולאחר מכן המשיך להרצות ולכתוב, ולשמש כיועץ וכסגן נשיא המועצה. בתקופה זו זכה ברגר להכרה ותיעוב גדולים יותר כלפיו מצד המחנה הציוני ביהדות האמריקאית, זאת במיוחד לאחר שסייר בישראל וברחבי העולם הערבי ב-1955, ופרסם את הספר "מי שמיטיב לדעת חייב לומר זאת" (באנגלית: "Who Knows Better Must Say So! American Council for Judaism"), בו שטח את התרשמויותיו ודעותיו לאחר הסיור;  דבר זה הוביל לכך שדעותיו ומטרותיו תויגו על ידי יריביו הציונים יותר ויותר כדעות ומטרות "ערביות" ו"פלסטיניות".
לאחר מלחמת ששת הימים, אירוע שהגביר באופן חד את התמיכה בציונות בקרב יהדות אמריקה, הוקע ברגר באופן נרחב, גם על ידי חברים אחרים במועצה האמריקנית ליהדות, זאת לאחר שהכריז כי ישראל היא התוקפן המרכזי בסכסוך, ואשמה בתוקפנותה בפרוץ המלחמה. דבר זה אילץ אותו להתפטר מהארגון כשנה לאחר מכן, ב-1968.
באותה שנה, ייסד את הארגון "חלופות יהודיות אמריקאיות לציונות".

מותו

אלמר ברגר נפטר מסרטן ריאות בביתו שבסרסוטה, פלורידה, ב-5 באוקטובר 1996, בן 88 היה במותו.
אהרן דב הלפרין

אהרן דב הלפרין (נולד בכ"ז בכסלו תשי"ד, 4 בדצמבר 1953) הוא המייסד והעורך הראשי של שבועון כפר חב"ד.
דולפין תלום-שן

מתן השם וגילוי

הדולפין תלום־השן תואר לראשונה על ידי ז'ורז' קיווייה ב-1823. שם הסוג סטנו, שבו מין זה הוא היחיד, בא מיוונית; ביוונית, פירוש המילה 'סטנו' היא 'צר' ואכן אף הדולפין מאופיין בצורה ארוכה וצרה. על שיני הדולפין ישנם תלמים אורכיים, הנראים או הניתנים למישוש - מכאן 'תלום־שן'.

מאפיינים גופניים

האפיונים הפיזיים העיקריים של הדולפין הם ראש בצורת חרוט ואף צר וארוך. סנפיר הגב גדול וניכר. הסנפירים הצדדיים 'מקובעים' לגוף בדומה לדולפינים אחרים, ובשל כך לעיתים מתבלבלים בינו לבין מיני דולפינים אחרים.
השפתיים, הגרון, והבטן בצבעי לבן-ורוד, שאר הגוף בצבע אפור כהה, וסנפיר הגב בצבע אפור כהה. אורך הדולפין מגיע ל-2.5 מטרים ומשקלו למעלה מ-150 קילוגרם.
זן זה מאופיין בחברתיות. הם חיים בדרך כלל בקבוצה גדולה של למעלה מחמישים פרטים, אך היו דיווחים גם על קבוצות שמנו כמאה פרטים.

אוכלוסייה ושימור

תפוצת הדולפין תלום־השן לא ברורה לגמרי למדע; רוב המחקרים ממקמים את האוכלוסייה הגדולה שלו בסביבות מזרח האוקיינוס השקט, שם לפי המדענים חיים כ-150,000 פרטים. בנוסף, הדולפינים נודדים בימים שונים, בהתאם לחום ולאקלים באזור. הדולפין תלום־השן מסתדר באקלים חם וטרופי, ולכן ישנן גם אוכלוסיות בגודל לא ידוע חיות גם בים התיכון, הים הקאריבי, והאוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי.
אין איומים של ממש על הישרדות המין, אך עדיין דולפינים רבים נלכדים ברשתות דיג וכן חלק ניצודים על ידי דייגים יפנים.
ב.מ.וו סדרה 3

היסטוריה

מכונית הסדרה 3 הוצגה בשנת 1975 כמחליפת מכונית ה'ניו-קלאס' של ב.מ.וו (BMW New Class) בעקבות משבר האנרגיה העולמי אשר גרם לשינויים משמעותיים בשוק הרכב העולמי, ובניסיון לענות על צורכי לקוחות המבקשים יוקרה לצד מכונית חסכונית. המכונית זכתה לפופולריות רבה כאשר תוך שלוש שנים מתחילת שיווקה כמעט הוכפלו מכירותיה של החברה בעולם.
בשנת 1985 (סדרה E-30) הציגה ב.מ.וו את מכונית ה-324D, סדרה 3 עם מנוע דיזל.
בשנת 1988 (סדרה E-30) הציגה ב.מ.וו את מכונית הב.מ.וו M3, גרסת ספורט חזקה ובעלת ביצועים גבוהים לסדרה 3.
ואנקומיצין

מנגנון פעולה

התרופה ואנקומיצין (Vancomycin) היא אנטיביוטיקה בקטריוצידית (הורג את החיידק ולא מונעת את התרבותו). היא אינה מכילה טבעת בטא לקטם. מנגנון הפעולה של אנטיביוטיקה זו הוא עיכוב הסינתזה של דופן החיידק הקרויה glycopeptide polymerization. התרופה שייכת לקבוצת הגליקופפטיד, שמולקולת המטרה שלה אינה האנזים אשר יוצר קשרים פפטידיים בדופן החיידק, כי אם שרשרת הנקראת muramyl peptide (המהווה את יחידת הבסיס של דופן החיידק). התרופה לא מאפשרת ליצור קשרי הצלבה בין השרשראות של המורמיל פפטיד (נקשר לקצה השרשרת הפוליפפטידית שבה יש D-ala-D-ala ולא מאפשר המשך הצלבה ליצירת הדופן). תרופות מקבוצה זו יעילות נגד חיידקים גראם חיוביים (בקטריוצידיות- משמידות חיידקים), לרבות זנים העמידים כנגד פניצילין- MRSA. 
מנגנוני עמידות לוואנקומיצין: 
חיידקים אשר עמידים לונקומיצין נקראים VRE-Vancomycin resistent enterococci.
מנגנון העמידות החיידקי
מורכב ממוטציה בגנים החידקיים אשר מקודדים לשרשרת d-alanine, אשר במקומם מקודדת החומצה האמינית לקטט, כלומר נוצרת בקצה
השרשרת הפפטידית קבוצה טרמינלית d-Lactat אשר אינה נקשרת לונקומיצין.

סינרגיה (אגבור) עם אנטיביוטיקות אחרות

מתן ונקומיצין עם גנטמיצין (Gentamicin) משמש כאלטרנטיבה לטיפול באנדוקרדיטיס בחולים עם רגישות לפנצילין.
ונקומיצין עם צפלוספורינים מדור שני כגון צפטקסים(cefotaxime) ומדור שלישי כגון צפטריאקסון(ceftriaxone) מהווים טיפול לדלקת קרום המח (מנינגיטיס) אשר נגרם מחיידקים עמידים ממין Streptococcus pneumoniae.

פרמקוקינטיקה

ונקומיצין אינו נספג היטב במערכת העיכול, ולכן ניתן ישירות לוריד (IV), ונקומיצין ניתן אוראלית אך ורק לטיפול בזיהום במערכת העיכול שנגרם על ידי החיידק Clostridium Difficile.
האנטיביוטיקה בעלת נפח פיזור (Vd) גבוה, חודרת את מחסום הדם-מח (blood brain barrier) ולכן אפקטיבית לטיפול בדלקת קרום המח.
90% מהתרופה מופרשת על ידי הכליות, ובעלת זמן מחצית חיים של שישה עד עשרה ימים.

תופעות לוואי

תסמונת האדם האדום- או תסמונת הצוואר האדום- red neck syndrome: מתבטאת בסומק ובתפרחת בפנים, בצוואר ובחלקים עליונים של בית חזה וגפיים עליונות. תפרחת זו מופיעה בעת מתן עירוי תוך ורידי של ואנקומיצין (או זמן קצר לאחריו). תופעות לוואי נוספות- גרד, רעד, כאב בבית החזה, ירידה בלחץ הדם, סחרחורת, תפיחות בפנים, בשפתיים ובעפעפיים. תופעות לוואי קשות יותר: פגיעה בשמיעה עד כדי חירשות (לרוב הפיך לאחר הפסקת מתן התרופה), רעילות לכליות בעיקר אם ניתן יחד עם תרופות ממשפחת האמינוגליקוזידים, תרומבוציטופניה (ירידה ברמת הטסיות בדם), נויטרופניה (ירידה ברמת הנויטרופילים).