google/wiki40b huggingface dataset:
מכס מרקוזה

ביוגרפיה

מכס מרקוזה נולד בברלין, גרמניה, למשפחה יהודית לא ציונית. אמו, יוהנה, באה ממשפחה בעלת טחנת קמח ואביו, קרל, היה סוחר. למד רפואה בוירצבורג ובפרייבורג. התמחה בברלין ברפואת עור ומין. ב-1904 פרסם את מאמרו "המותר לרופא המשפחה לייעץ על יחסי מין מחוץ לנישואין".
ב-26 בפברואר 1905 היה ממקימי "הברית להגנת האם" בברלין (אחר כך "הגנה על היולדות ולרפורמה מינית"), ארגון שתמך גם באמהות חד-הוריות. ערך כתבי עת מדעיים בנושאי סקסולוגיה וספרים ומילונים בנושא. שיתף פעולה עם מגנוס הירשפלד בהוצאת עיתון "העיתון לסקסולוגיה". באחד המילונים שחיבר ("המילון לסקסולוגיה") השתתף גם פרויד. הישגו הגדול היה קיבוץ הידע הסקסולוגי להגדרות. היה עד מומחה לענייני מין. עם עליית הנאצים לשלטון פסק לערוך עיתונים.
ב-1905 התחתן עם פרידה, לא יהודיה שהתגיירה, ונולד להם בנם יוחנן.
ב-1933 אחרי פגישה עם משה סורוקה, מראשי קופת חולים כללית, עלו לארץ ישראל. הזוג התגרש והוא נשא את גרטה ונולד להם בנם מיכאל, אך גם ממנה התגרש.
בארץ ישראל פתח מרפאה פרטית בתל אביב, וכתב ספרים, "מדריך לחיי המין" ו"הנישואין", שזכו להצלחה.
Mass Effect 2

משחקיות

יש שש דמויות שונות בעלות מאפיינים שונים מתוכן יש לבחור את דמות השחקן.
המפה של Mass Effect 2, היא בעצם גלקסיה שנמצאת על מפה. רוב המשימות קרביות. ככול שהשחקן משלים יותר משימות, יותר אפשרויות נפתחות. בנוסף, אם השחקן משלים יותר משימות, יותר כוחות של הדמות נפתחות וכך השחקן גם הופך ליותר חזק.
המצב הראשוני של השחקן הוא בספינת חלל שלו, המשמשת כבסיס של שפרד. על סיפון הספינה, השחקן יכול לקיים אינטראקציה עם חברי החוליה, יש גם אפשרות להתאים אישית את השחקן, לטוס למערכות שמש רבות, ולסרוק את הכוכבים ולשאוב משאבים מינרליים. משאבים אלה מאפשרים לשחקן לחקור שדרוגים רבים הנמצאים במשימות, מתן הטבות כגון הגדלת נזקו של הנשק, חיזוק בריאותו של השחקן או הגדלת קיבולת הדלק של הספינה. חלק מן השדרוגים קריטיים למשימות, וחלקם משפיעים באופן משמעותי על העלילה.
שמואל אהרון גולדשטיין

ביוגרפיה

נולד בלונדון שבאנגליה לשרה ולוולף, תכשיטן. למד במכללת יהודים שבלונדון, והוסמך לרבנות בגיל 22. לימד עברית בבית ספר ביורקשייר, ולאחר מכן במערב הארטלפול. ב-14 ביוני 1876 נישא לאווה פיליפס באלדרשוט, סאות'המפטון. לבני הזוג היו 2 ילדים.
גולדשטיין התמנה כרב בקהילה דוברת עברית בטוומבה, קווינסלנד, אוסטרליה. לאחר מכן מונה לרב במערב מייטלנד, ניו סאות' ויילס. בשנת 1880 מונה לרב בקהילה היהודית באוקלנד, ניו זילנד. הוא החזיק בתפקיד זה 54 שנים עד פטירתו.
גולדשטיין שהגיע לאוקלנד בגיל 26, עמד בפני משימה מורכבת של כהונת רבנות בקהילה יהודית מתפתחת; הקהילה גדלה במהלך שנות כהונתו מ-373 יהודים ל-950 יהודים. הוא זכה לשבחים מאנשי הקהילה על מנהיגותו, לימודו, ותרומותיו ליהדות באזור מגוריו.
מלבד פעילותו בקהילה היה גולדשטיין פעיל גם בעניינים אזרחיים. הוא היה חבר באגודה להגנת נשים וילדים, ובאגודת צער בעלי חיים בניו זילנד. במהלך מלחמת הבורים (1899–1902) ואחריה, היה מזכיר האגודה הפטריוטית. הוא היה חבר בוועדת הספרייה של מועצת העיר אוקלנד, בונה חופשי ומייסד של האגודה הספרותית הצרפתית. גולדשטיין היה גם פעיל באגודה הציונית של אוקלנד במשך 22 שנים.
בדצמבר 1934 פרש מעבודתו. אשתו, אווה, נפטרה באפריל 1935; גולדשטיין נפטר חמישה שבועות אחריה, ב-29 במאי 1935.
מארה סלבטרוצ'ה

מארה סלבטרוצ'ה (Mara Salvatrucha) היא כנופיה גדולה המעורבת בפשעים בצפון אמריקה ובמרכזה. לרוב מקוצר שמה של הכנופיה ל-MS, MARA, MS-13 והיא מורכבת לרוב ממהגרים ממקסיקו, מאל סלוודור, מניקרגואה, מהונדורס ומגואטמלה לארצות הברית. כנופיית MS-13 מורכבת מ"קליקות" או פלגים אשר ממוקמים ברוב חלקיה של ארצות הברית, אל סלוודור וחלקים אחרים של העולם. ההערכה היא כי הכנופיה מונה 10,000 חברים בארצות הברית לבדה. לפי הערכות מונה הכנופיה למעלה מ-100,000 חברים ברחבי העולם. פעילויותיה של הכנופיה כוללות הברחה וסחר בסמים, מכירת נשק בשוק השחור, סחר בבני אדם, התנקשויות, גניבות והתקפות על רשויות אכיפת חוק. ארגון ה-FBI עורך פשיטות בקנה מידה גדול כנגד חשודים בחברות בכנופיה, בספטמבר 2005 בוצעו 650 מעצרים של חברי הכנופיה.

היסטוריה

הכנופיה נוסדה באזור פיקו-יוניון (pico union) בלוס אנג'לס, שם נהגו כנופיות מקסיקניות-אמריקאיות למשוך מהגרים מאל סלבדור שברחו ממלחמת האזרחים שהתחוללה שם. חברי MS רבים באזור לוס אנג'לס גורשו בשל שהותם הבלתי-חוקית בארצות הברית או בשל ביצוע פשעים. רבים המשיכו בפעילות הפלילית בשובם לאל סלבדור. הכנופיה המשיכה לגדול גם בזמנים אלו בעקבות פעילות גיוס אינטנסיבית של המגורשים.

אטימולוגיה

ישנם כמה הסברים אפשריים לשם מארה סלבטרוצ'ה. לפי מקורות אחדים, שם הכנופיה נגזר על פי שם הרחוב "לה מארה" שבסן סלבדור, בירתה של אל סלוודור וארגון הגרילה "סלבטרוצ'ה" שנלחם במלחמת האזרחים העקובה מדם באל סלבדור. בנוסף, המילה "מארה" משמעותה "כנופיה" בסלנג האל-סלבדורי. מילה זו גזורה מהמילה "מארהבונטא", שמו של מין אכזרי של נמלים מאזור יער האמזונאס. המילה יכולה גם לרמוז לכנופית מארהווילה שנמצאת במזרח לוס אנג'לס. המילה סלבטרוצ'ה היא הלחם של המילים "סלבדורי" ו"טרוצ'ה", שמשמעותו בסלנג האל-סלבדורי היא "דריכות".
שב שמעתתא

שב שמעתתא הוא חיבור העוסק בשבע סוגיות הלכתיות סבוכות שונות. הספר נכתב בצורה עיונית על ידי הרב אריה לייב הכהן הלר, מחבר ספרי ההלכה הפופולריים בעולם הישיבות, קצות החושן ואבני מילואים. הרב הלר חיבר את הספר כבר בנערותו סביב שנת ה'תק"כ (1760) ואולם הוציאו לדפוס (תקס"ד]) רק בשלב מאוחר יותר של חייו "מאשר יגורתי מפני השגיאה אשר עלי נתיב מחקר בני הנעורים ... על כן לא קדמתי להעלותו לבית הדפוס" (מהקדמת המחבר).
עקב חריפותו, הספר, הקשה לקריאה למי שאינו בקיא בגמרא ומפרשיה, עורר עניין רב בין פוסקי הלכה רבים ונכתבו עליו פירושים וביאורים שונים.
בין מפרשי הספר נמצאים: האדמו"ר ומייסד חסידות סוכטשוב בעל ה"אבני נזר", הרב אלחנן וסרמן, הרב שלמה זלמן אויערבאך, הרב יעקב ישראל קנייבסקי, הרב חיים פנחס שיינברג, הרב משה שטרנבוך, הרב חיים שמואל לופיאן, הרב ברוך תאומים-פרנקל, הרב משה לייב לוק, הרב יעקב רבינוביץ'-תאומים, ר' יחיאל מיכל דזימטרובסקי, ר' ירוחם דגני, ועוד רבים.

מקור השם

שב שמעתתא בתרגום מילולי מארמית הוא "שבע שמועות", כאשר הכוונה ב"שמועה" בארמית היא לסוגיה הלכתית. שם הספר לקוח משני מקורות בגמרא תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף מ"ג ותלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ב.
בניין עיריית לונדון

הקמת המבנה

הרשויות שקדמו לרשות לונדון רבתי - מועצת לונדון רבתי ומועצת מחוז לונדון השתמשו בבניין המחוז הממוקם במעלה הנהר באזור סאות' בנק. מאז שפורקה מועצת לונדון רבתי משמש מבנה זה כמלון, כאתר תערוכות וכאקווריום, ולכן נאלצה רשות לונדון רבתי למצוא בניין חדש לצרכיה.

תיאור המבנה

למבנה צורה מעגלית אשר נועדה להפחית את שטחי הפנים של המבנה ולמנוע אבדן אנרגיה במבנה (למעשה לחימום המבנה דרושה רבע מכמות האנרגיה הנדרשת למבנה בגודל זה). בשל צורתו, קרא לו ראש עיריית לונדון, קן ליווינגסטון "אשך הזכוכית" (glass testicle).
המבנה מעגלי, ובמרכזו מעבר ספירלי שאורכו כ-500 מטרים (המזכיר את מבנה מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים שבעיר ניו יורק. בראש המבנה אולם שמכונה "חדר המגורים של לונדון" (London's Living Room) המשמש לתערוכות.
המעבר הספירלי נועד לסמל את שקיפות השלטון בפני אזרחי העיר, ומזכיר מבנה נוסף שתוכנן על ידי פוסטר - כיפת הרייכסטאג שבברלין.
המבנה הוקם באתר ששימש את הרציפים של הבריכה של לונדון. המבנה אינו נמצא בבעלות רשות העיר לונדון, ומוחכר על ידי הרשות לתקופה של 25 שנים.
אורי שבח

אורי שבח (נולד ב-דצמבר 1949 בחולון) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי הפעיל בעיקר בתחום המוזיקה המזרחית.

קריירה מוזיקלית

שבח החל את דרכו המוזיקלית בתחילת שנות ה-70 כסולן בצוות הווי חטיבת הצנחנים. לאחר שחרורו התבלט בהשגיו בפסטיבל הזמר והפזמון בסגנון המזרח - "למנצח שיר מזמור".
בפסטיבל בשנת 1971 ביצע את שירו של אביהו מדינה "עונג שבת", ובשנה שאחריה זכה במקום הראשון עם  שירו של עמוס מלר "עיר כלה". ב-1973 זכה במקום השלישי עם "שיר שמח" שכתב אביהו מדינה וב-1974 זכה במקום הראשון עם השיר "ארץ אהובה", אף הוא של מדינה. עד שנה זו הוציא 2 אלבומים שכללו את להיטיו מהפסטיבלים לצד שירים נוספים כמו "יעקב ועשו", "לנר ולבשמים" ועוד.
בשנת 1976 חיבר את השיר "פזמון האגודה" שזכה במקום השני בביצועם של צמד העמרנים. השיר הפך ללהיט והוא הוקלט ונכלל באלבומו "אשרי האיש" שיצא באותה שנה. 
בתחילת שנות ה-80 הוציא אלבום נוסף שנקרא "עולם יפה" וכלל שירים רבים שכתב אביהו מדינה, ביניהם "לילה בקהיר", "בתקווה אל המחר" ו"מזלות" שבוצע במקור על ידי ראובן ארז בפסטיבל הזמר בסגנון עדות המזרח.
באלבום זה ביצע גם שירים בתימנית של ר' שלום שבזי ושירים מן המקורות שהולחנו על ידו ועל ידי מדינה. בשלב מאוחר יותר חזר שבח בתשובה והפעילות המוזיקלית שלו פחתה.
מאז ועד היום הוא הוציא את האלבומים "אודך", "מסורת מבית אבא", "להר המוריה" ו"מודה אני" כאשר בשני האלבומים האחרונים הצטרף אליו להקלטות גם בנו רן.
טום שטארקה

קריירת מועדונים

שטארקה שיחק במועדוני הנוער של שטאל פרייטאל ודינמו דרזדן. לאחר מכן, השתייך שטארקה לבאייר לברקוזן בין השנים 1999-2006, אך שיחק בעיקר בקבוצת המילואים, והושאל להמבורג לתקופות קצרות. בשנת 2006 עבר לפאדרבורן 07 ותפס בה מקום של קבע בהרכב, ובהמשך גם בדיסבורג ובהופנהיים, בהן היה שחקן הרכב קבוע. בשנת 2012 עבר לבאיירן מינכן ומתפקד בעיקר כשוער מחליף, וממעט לשחק. הופעתו הראשונה במדי באיירן מינכן בבונדסליגה התרחשה במרץ 2013, נגד הופנהיים, קבוצתו לשעבר. בהופעה אחרת שלו, הדף שטארקה פנדל של טימי סימונס עם ראשו במשחק מול נירנברג. בשלהי עונת 2016/17 קיבל שטארקה את המקום בהרכב באיירן מינכן, לאחר פציעותיהם של שני השוערים הבכירים מנואל נוייר וסוון אולרייך. במשחק הליגה של באיירן מינכן מול דרמשטאט 98 הציג שטארקה יכולת טובה כששמר על שער נקי והדף פנדל מרגליו של חמיט אלטינטופ. לאחר מכן ערך שתי הופעות נוספות, כאשר האחרונה בהן הייתה בניצחון 4-1 על פרייבורג במחזור האחרון של העונה. שטארקה פרש מכדרוגל בתום עונה זו, על אף שהוצע לו על ידי באיירן מינכן להאריך את החוזה בשנה נוספת. לשטארקה 13 תארים במדי באיירן מינכן, על אף שעמד בשער הקבוצה עשר פעמים בלבד בכל המפעלים בחמש עונותיו בקבוצה. 
בספטמבר 2017, מספר חודשים לאחר פרישתו של שטארקה, נפצע השוער הראשי של באיירן מינכן מנואל נוייר, והושבת לתקופה של מספר חודשים. עקב מצוקת השוערים שנוצרה בגין פציעתו של נוייר, שטארקה נענה להצעה של באיירן מינכן לחזור מפרישתו ולהצטרף לקבוצה כשוער שני בהייררכיה לאחר סוון אולרייך. שטארקה עמד בשער בעונה זו פעמיים, וזכה עם הקבוצה באליפות.

נבחרת לאומית

שטארקה השתייך לסגל של נבחרת גרמניה עד גיל 21 וצבר 12 הופעות, אך מעולם לא השתייך לסגל הנבחרת הבוגרת.
יגאל מאיר

קורות חיים

יגאל מאיר נולד בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי. אחרי לימודי תואר ראשון שני ושלישי באוניברסיטת תל אביב יצא מאיר לפוסט-דוקטורט ב-MIT בין השנים 1989 עד 1991 ובאוניברסיטת סנטה ברברה בארצות הברית בין השנים 1991 עד 1994. בנוסף, הוא עבר השתלמויות מקצועיות שונות במכון ויצמן בשנים הללו.
בשנת 1994 מאיר חזר לישראל והחל לעבוד בתור חבר סגל באוניברסיטת בן-גוריון. עמד בראש מרכז המצוינות של הקרן הלאומית למדע הראשון באוניברסיטה, ומרכז ה-DIP הראשון בארץ. הוא היה ממקימי מרכז אילזה כץ לננו טכנולוגיה ועמד בראשו בשנים 2003-2005. בשנים 2011-2014 שירת כנשיא האגודה הישראלית לפיזיקה.

מחקר

בתחילת קריירתו המדעית, מאיר התרכז בתחום הולכת נקודות קוונטיות, והסביר את תנודות קולון על זרם חשמלי נמדד בעזרת נוסחה. ביחד עם שותפו נד ווינגרין הוא פיתח את נוסחת מאיר-ווינגרין, עבור זרם חשמלי במערכות ממוזערות. כיום, נוסחה זו מופיעה בספרי יסוד בנושא ומשמשת לבסיס לחישוב זרמים במערכות ננוסקופיות. מאמר מדעי זה זכה לאלפי ציטוטים].
מאיר תרם למחקר בתחום הולכה במערכות לא מסודרות, במיוחד למעברי פזה. אחת מתרומותיו החשובות היותר לתחום הייתה הצעת פתרון לבעיית "אנומלית ה-0.7". אנומליה זו התגלתה במדידות של הזרם החשמלי ב"צווארי בקבוק קוונטים" כבר בשנות השמונים, אך נשארה חידה בלתי פתורה במשך כ-20 שנה. מאיר הסביר את התופעה בסדרת מאמרים, בהם ייחס את התופעה לדחייה בין האלקטרונים הנעים לאלקטרון שנלכד ב"צוואר הבקבוק"."צוואר בקבוק קוואנטי" הוא היחידה הבסיסית ביותר של התקנים מיניאטוריים בהם עוברים אלקטרונים. זהו מעבר צר בין שני מאגרים של אלקטרונים. ככל שהמעבר רחב יותר גדלה גם תנועת האלקטרונים דרכו, ולפיכך גם מוליכותו. הניסויים אשר נערכו בנושא, אימתו את ההשערה כי השינוי במוליכות החשמלית, עם הרחבת "צוואר הבקבוק", לא יהיה אחיד אלא יתאפיין במדרגות, כאשר המוליכות נשארת זהה ובתנועת אלקטרונים מסוימת המוליכות גדלה. גודל כל מדרגה כזו אחיד וידוע מראש. ההשערה מתבססת על תורת הקוואנטים שלפיה זרם האלקטרונים בעל תכונות הדומות לגל. למרות זאת, הניסויים הראו חריגה אחת מההשערות. בנוסף למדרגות המצופות נצפתה בניסויים מדרגה נוספת, בלתי מוסברת, שנקראה על שם גודלה "אנומלית ה-0.7". פרופ' מאיר ונד ווינגרין הציעו פתרון המסביר את התופעה. אלקטרון נלכד בצוואר הבקבוק ויוצר את ההפרעה. במחקרם, הם חישבו איך תנועת החלקיקים והכוחות החשמלים ביניהם גורמים לאלקטרון להילכד בצוואר הבקבוק.
בשנים האחרונות, פרופ' מאיר הרחיב את תחום עבודתו גם לביופיזיקה.
מאיר פרסם יותר ממאה מאמרים, ורבים מהם מצוטטים באופן תדיר במחקרים ברחבי העולם.
זכה בפרס נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון למחקר מצטיין לרגל 60 שנים למדינת ישראל בשנת 2008. עמית האגודה האמריקאית לפיזיקה. בשנת 2011 מאיר נכנס לרשימת מדעני הפיזיקה המשפיעים בעולם, רשימה אותה פרסם מגזין  Physical Review של האגודה האמריקאית לפיזיקה]. מאיר מונה כמדען אורח באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית, הוא עמית האגודה האמריקאית לפיזיקה.
משוואה אינטגרלית

משוואה אינטגרלית היא משוואה שבה פונקציה לא ידועה מופיעה תחת סימן האינטגרל. ישנו קשר הדוק בין משוואה דיפרנציאלית למשוואה אינטגרלית, ולעיתים ניתן לנסח בעיות בשתי הדרכים. דוגמה בולטת לכך, היא משוואות מקסוול.
Telia Digital-tv

היסטוריה

Telia משתמשת בטכנולוגיית IPTV כדי לשדר את השירות, ובאמצעות מודם מיוחד המחובר לרשת פס רחב, ניתן לצפות בטלוויזיה. פירוש הדבר שהטלוויזיה והאינטרנט חולקים רוחב פס, הוא כי מהירות האינטרנט עלולה להיפגע כאשר השירות פעיל. 
Telia Digital TV הושקה בצורה מצומצמת בשנת 2005. זה היה שירות הטלוויזיה הראשון של חברת Telia לאחר מכירת חברת הכבלים Com Hem בשנת 2002, מכירה שהתבצעה בשל חוקי התחרות השוודיים. כיום שוק הטלוויזיה השוודי נשלט בידי Com Hem עם נתח שוק של 38%. 
בספטמבר 2007 הודיעה החברה כי לשירות הטלוויזיה שלה 200 אלף מנויים. בחורף/ אביב 2008 קיימה החברה קמפיין שהיה מבוסס על העובדה שכל לקוחות הפס הרחב של חברת Telia קיבלו לבחינה את השירות למשך שנה עם מודם מיוחד. משמעות הדבר של-Telia היו לקוחות חדשים רבים. בשנת 2010 לשירות היו 400 אלף לקוחות, ובשנת 2012 הגיע שירות הטלוויזיה ל-12.7% מכלל הצופים בטלוויזיה בשוודיה - מעט פחות מ-Telenor/שירות Canal Digital. ברבעון השני של שנת 2014, מספר המנויים לשירות עמד על 663 אלף.
לחברה מתחרים נוספים בתחום ה-IPTV בשוודיה. בין המתחרים Bredbandbolaget, FastTV ו-Tele2.

תוכן

שירות הטלוויזיה מציע מגוון ערוצי טלוויזיה ממספר גופים משדרים, ביניהם תאגיד השידור השוודי, יורוספורט, ועוד, לצד שירותי וידאו לפי דרישה.
בתחילה, ערוצי Viasat, מתחרה נוספת בשוק הטלוויזיה הרב-ערוצית, לא נכללו בשידורי השירות. ב-23 במאי 2008 הודיעה החברה על הסכם עם Viasat, שיאפשר ללקוחותיה לצפות בשידורי Viasat, שיספקו 6 חבילות שונות של ערוצי Viasat. כמו כן ערוצים ZTV, TV3, TV6 ו-TV8 הפכו לזמינים בכמה מחבילות הבסיס של Telia.
העברית בתקופת בית שני

השימוש בעברית בימי בית שני

לאור המאפיינים הייחודיים שלה העברית של ימי בית שני היא מצב לשון קיים ונפרד ממצבי הלשון שלפניו (לשון המקרא) ושלאחריו (לשון חז"ל); במצב הלשון הזה נעשה שימוש לצורך כתיבת ספרי המקרא המאוחרים ותעודות נוספות. השאלה העיקרית העומדת בפני החוקרים היא האם הייתה שפה זו מדוברת, או ששימשה לצורך הכתיבה בלבד. היום מוסכם על דעת רוב החוקרים שבמשך תקופת בית שני הייתה מדוברת בארץ ישראל לשון חז"ל או שלב קדום שלה; וככל הנראה, לשון חז"ל הייתה קיימת כבר בתקופת המקרא כניב מדובר עממי. הדיון הוא האם בזמן בית שני המשיכה העברית המקראית לשמש בדיבור לצד לשון חז"ל, או שהדיבור בעברית מקראית פסק לחלוטין והוחלף בדיבור בלשון חז"ל, ומה שנראה לנו כעברית מקראית מאוחרת הוא למעשה שימוש ספרותי-ארכאי בלשון שכבר לא התקיימה כלשון דיבור.
הסיעה העיקרית (שבה אוחזים בין השאר אבא בנדויד, חיים רבין ואבי הורביץ) סבורה שהעברית המקראית המאוחרת הייתה בשימוש כלשון ספרותית בלבד. הדיבור בעברית מקראית פסק עם גלות בבל, והוחלף בלשון חז"ל אצל היהודים שנשארו בארץ ובארמית אצל גולי בבל. גם לאחר שיבת ציון וחזרת מקצת גולי בבל לארץ לא התחדש השימוש בעברית מקראית, והתושבים דיברו בלשון חז"ל בלבד. אמנם, כשביקשו לכתוב חיבורים ספרותיים - כגון ספרי המקרא והמגילות הגנוזות - השתמשו במסורת הספרותית שהחזיקו בה, של כתיבה בעברית מקראית. אולם זו הייתה מושפעת מן השפות שהיו בפי הכותב - ארמית ולשון חז"ל - ומשום כך חדרו אל העברית המקראית המאוחרת קווי הלשון המבדילים אותה מן העברית המקראית הקלאסית.
לדעת הסיעה השנייה (שמחזיקים בה, בווריאציות שונות, שלמה מורג, אלישע קימרון ודוד טלשיר) היו לשון חז"ל ועברית מקראית מדוברות זו בצד זו בארץ ישראל בראשית ימי בית שני, והחלוקה בין הניבים הייתה סוציולוגית או גאוגרפית. היהודים שנשארו בארץ אחרי חורבן בית ראשון דיברו בניב העממי, הוא לשון חז"ל. לעומתם היהודים שחזרו מגלות בבל שימרו את הדיבור בעברית מקראית, שאף היא הושפעה מן הארמית ומלשון חז"ל והפכה לעברית מקראית מאוחרת. לערך בתקופת החשמונאים הכריע הדיבור בלשון חז"ל את הדיבור בעברית מקראית והוא פסק, אבל אנשי כת מדבר יהודה השתדלו ככל שעלה בידם לכתוב את חיבוריהם בלשון המקראית, ומכאן לשון המגילות על מאפייניה הייחודיים.

מאפייני העברית של ימי בית שני

כאמור, לעברית של ימי בית שני היו קווי לשון שייחדו אותה משלבי הלשון שלפניה ולאחריה.

אוצר מילים

התחום שבו מתבטא במיוחד ייחודה של העברית המקראית המאוחרת הוא תחום אוצר המילים. בתקופה זו נקלטו מילים רבות, בהן מילים מן הארמית, כגון "זמן", "כְּתָב", "מאמר" ועוד, ואפילו מילים מן הפרסית, כגון "דת", "גנזך", "גזבר" ואחרות. יש גם מילים רבות שמאפיינות את לשון חז"ל, שמזדמנות לראשונה בספרי המקרא המאוחרים, למשל "עתיד", "רצון", "תלמיד" ו"איגרת".

כתיב

כנגד הכתיב החסר יחסית של לשון המקרא, שבו מצוינות יחסית מעט אמות קריאה, הרי נכתבת העברית בימי בית שני בכתיב מלא. תכונה זו בולטת במיוחד בלשון המגילות, הכתובות בכתיב מלא. כך, למשל, מופיעות במגילות הצורות "לוא" (=לא), "כיא" (=כי), ו"בקוראכה" (=בקראך). גם הכתיב של ספרי המקרא המאוחרים הוא מלא יותר מזה של המוקדמים: שמו של דוד המלך, הנכתב חסר ברוב המקרא, מופיע בדברי הימים בצורה "דויד".
ניר גייסט

ניר גייסט (נולד ב-18 בספטמבר 1988) הוא יזם ישראלי, מומחה לסייבר ואבטחת מידע. הוא מייסד חברת ניוטרון אבטחת מידע ומנהל טכנולוגיות ראשי (CTO) שלה. בשנת 2005 החל לפתח את טכנולוגיית Paranoid, שהיוותה את  הבסיס להקמת החברה.

ביוגרפיה

גייסט נולד בקיבוץ שדה נחום וגדל בו עד גיל 14, אז עברו הוריו להרצליה. בשנת 1994, בהיותו בן 6, הרכיב את המחשב הראשון שלו מגרוטאות שמצא, ובשנת 1997 הקים יחד עם אחיו, עופר גייסט, מעבדת מחשבים שסיפקה שירותי תמיכה ותיקון לחברי הקיבוץ. זמן קצר אחר כך הפכה לחברה לשירותי אחסון לגלישה באינטרנט ושירותי תמיכה טכנית. אז קיבלה את שמה ניוטרון (באנגלית: Nyotron), שמלווה את החברה עד לגלגולה הנוכחי.  
בשנת 1998, כשהוא בן 10, החל את לימודיו בטכניון באופן עצמאי, והתמקד בלימודי הנדסה מתארים שונים. באותן שנים נחשב לסטודנט הצעיר בישראל. במקביל, החל לפרוץ לאתרים גדולים, דבר שהוביל אותו לספק שירותי אבטחת מידע לבנקים הגדולים בישראל.
בשנת 2004 הקים את אתר בלקליסט - blacklist, אתר שסייע לגולשים להסיר את עצמם מרשימות תפוצה של ספאמרים (דואר זבל).
בשנת 2005, כשהוא בן 16, סיפק שירותי ייעוץ בנושא אבטחת מידע לחברת מיקרוסופט, שבעקבותיהם הוזמן לייצג את החברה בוועדות הכנסת לנוער בנושא אינטרנט ומדיה. בתקופה זו ייעץ ישירות גם לביל גייטס וסטיב באלמר  בענייני אבטחת מידע. בסוף 2005 החל לפתח את טכנולוגיית Paranoid, ובמקביל פרש מלימודיו בתיכון אלון ברמת השרון, כשהוא בן 17. בשנת 2006 טס עם אחיו לבוקרשט שברומניה, שם השתקע במשך שנתיים ופיתח את אב הטיפוס של Paranoid. עם חזרתו לארץ ב-2008, החל לאתר משקיעים לפיתוח הטכנולוגיה. באותה השנה בנה גייסט תוכנית לימודים לתיכון עירוני י"ד בתל אביב, אשר התמקדה בחינוך והעשרה בתחום אבטחת המידע והאקינג, והועברה על ידי גייסט בעצמו לתלמידי התיכון.
ואראס

היסטוריה של העיר

בשנת 1538, העניק פרנסיסקו פיסרו את הזכות הרשמית לגבות את המיסים בעיר לקונקיסטאדור סבסטיאן דה טורס. 
בשנת 1574 ייסד אלונסו דה סנטויו את הכפר - שבמרוצת השנים הפך לעיר. 
ב-31 במאי 1970 התחוללה בעיר רעידת אדמה, בעקבותיה נהרגו כ-10,000 איש ונהרס חלק גדול מהעיר. העיר יונגאי הסמוכה נקברה כולה, ובה נהרגו יותר מ-30,000 איש.

תיירות וטיולים

העיר מהווה מרכז יציאה לטרקים ולפעילויות שונות בסביבותיה, ולכן מגיעים אליה מטיילים רבים. הפארק הלאומי וסקראן (Huascarán), אשר נמצא בסמוך לעיר, הוא יעד מועדף לתיירים ולטיילים. בין הטרקים הידועים ליד העיר ניתן למנות את טרק ה"וואי ווש" (Huayhuash) הפופולרי, אשר אורך כ-7-10 ימים בקורדיירה וואי ווש, טרק הסנטה קרוז, האורך כ-4 ימים. קיימים גם מסלולי טיול קצרים יותר סביב העיר, כגון הטרק ללגונה 69. מהעיר ניתן לצאת גם לפעילויות אתגריות כגון סנפלינג, טיפוס קרח ועוד. מסלולי הטיול מאופיינים בהרים גבוהים ומושלגים (לעיתים מעל 5000 מטרים מעל פני הים), בנחלים ונהרות, בלגונות ובצמחייה מגוונת.
דייוויד סינקלייר

קורות חיים

סינקלייר נולד בסיינט אייבס (St. Ives), פרבר של סידני, אוסטרליה. סבתו ורה, הונגריה במוצאה, ילדה את אביו בהיותה בת 15 בלבד. ב-1956 ברחה עם בנה, ממולדתם, לאוסטרליה, בעקבות כישלון המרד ההונגרי כנגד הסובייטים. אביו של סינקלייר שינה את שם המשפחה, מ-Szigeti ל-סינקלייר.
סינקלייר הוא בוגר אוניברסיטת ניו סאות' וויילס שבסידני, במדעים, בהצטיינות. גם את הדוקטורט שלו בגנטיקה מולקולרית, הוא סיים באוניברסיטה זו, ב-1995. מכהן באוניברסיטת ניו סאות' וויילס עד היום (2014), כפרופסור במחלקה לפיזיולוגיה ופרמקולוגיה, בנוסף לעבודתו בהרווארד. את הפוסט דוקטורט שלו הוא עשה ב-MIT, שם היה החל מ-1995 תלמידו של לאונרד גוארנטה (Leonard Guarente) וגילה יחד עמו את אחד מגורמי ההזדקנות בשמרים. החל מ-1999 הוא חוקר, ומרצה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד והחל מ-2008 הוא מכהן שם כפרופסור מן המניין. 
המעבדה של סינקלייר מתמקדת בחקר ההשפעה של החלבון סירטואין (Sirtuin) על ההזדקנות והמחלות הקשורות בה, כגון ניוון המוח, התדרדרות יכולת הלמידה והזיכרון, מחלת הסרטן ועוד. בקשר ישיר לכך, סינקלייר חוקר גם את השפעתו של החומר רסברטרול (resveratrol), אשר נטען כי הוא מעכב הזדקנות, על הסירטואין.
סינקלייר הקים יחד עם שותפים נוספים כמה חברות ביוטכנולוגיות, המתמקדות בניסיון למצוא תרופה להזדקנות. כמו כן, היה אחד ממייסדי כתב העת "אייג'ינג" (Aging), בו הוא מכהן גם נכון ל-2014, כאחד משלושת העורכים הראשיים. בין החברות הביוטכנולוגיות שהוא היה ממייסדיהן, לפחות שלוש נסחרות כיום (2014) בנאסד"ק: Sirtris Pharmaceuticals ,OvaScience ,Genocea Biosciences. החברה האחרונה, סירטריס, שנוסדה ב-2004 נרכשה ב-2008 ב-720 מיליון דולר על ידי חברת התרופות הבריטית הענקית גלקסו סמית' קליין (GlaxoSmithKline, GSK).
באפריל 2014 בחר בו ה"טיים מגזין", כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם.

הארכת תוחלת החיים הבריאים

במאי 2014, בראיון לטלוויזיה האוסטרלית ABC אמר סינקלייר: "מצאנו מולקולות, המאריכות את משך חייהם של עכברים למשל, בכ-20% עד 30%, וכעת השאלה איננה אם נוכל לעשות זאת גם בבני אדם, אלא רק מתי נוכל להגיע לכך.... הסיבה לאריכות ימים זו היא שמחלות הזיקנה בעכברים אלה, סרטן, מחלות לב, אלצהיימר וכו', נדחות לגיל מאוחר יותר.... בשנה האחרונה הצלחנו להראות היפוך של סימני זיקנה מסוימים, בתוך שבוע אחד בלבד מרגע שהוחל במתן התרופה.... אנו מנסים כיום את המולקולות האלה על בני אדם בכל רחבי העולם ויש לנו סימנים ראשונים של השפעה חיובית, אף כי יעבור עוד זמן רב בטרם נוכל לדעת שאכן תוחלת החיים עלתה". ובהקשר אחרון זה, הוא הוסיף וגילה באותו ראיון, שהוא מנסה את הגלולה שלו על עצמו, מזה כעשר שנים כבר. 
בראיון קודם הישווה סינקלייר את עכברי הניסוי שלו, לבני אדם בני 60, שלאחר קבלת התרופה במשך שבוע אחד בלבד, קיבלו שרירים של בני עשרים, העמידות שלהם לאינסולין ירדה דרמטית ועוד.
הצורף

עלילה

לילה אחד, ארי מילוס (אדיר מילר), פסיכיאטר מומחה להפרעות שינה, נרדם במיטתו ומתעורר כמה שעות לאחר מכן בבר תל אביבי ואין לו שמץ של מושג כיצד הגיע לשם. ארי, שבילדותו סבל בעצמו מסהרוריות לילה, עולה לירושלים אל שכונת ילדותו על מנת להיבדק אצל הרופא שטיפל בו באותם ימים. חזרתו של ארי אל העיר שבה נולד מאלצת אותו להתמודד עם עברו הטראומטי המודחק ולילותיו הסהרוריים הופכים אותו לחשוד מרכזי במעשה רצח.
הטבח בנמל התעופה לוד

הפיגוע

המחבלים היו חברי ארגון קומוניסטי קיצוני, "הצבא האדום היפני", שפעל בהשראתן ובתמיכתן של קוריאה הצפונית וסין העממית. הם ביצעו את המתקפה בשליחות של ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין - מבצעים חיצוניים (ארגון טרור שהוקם על ידי ודיע חדאד לאחר שסולק מעמדות הכוח בחזית העממית לשחרור פלסטין), לאחר שאומנו על-ידו בלבנון. המחבלים היפנים, שהחזיקו בדרכונים מזויפים ויצאו מרומא, איטליה ירדו בנמל התעופה לוד ממטוס אייר פראנס שהגיע מפריז, צרפת המתינו באולם הנוסעים למזוודותיהם, וכאשר הגיעו שלפו מהן רובי קלצ'ניקוב ורימוני יד והחלו פוגעים ללא הבחנה בנוסעים, בסבלים ובפקידי המכס שמילאו אותה שעה את האולם.
יאסוקו נהרג לאחר שנגמרה לו התחמושת על ידי אנשי הביטחון באולם (אך לפי גרסה אחרת נורה על ידי אחד המחבלים), אוקודיירה התאבד על ידי פיצוץ רימון יד זמן קצר לאחר מכן, והשלישי, קוזו אוקמוטו, נמלט לרחבת חניית המטוסים וניסה לפגוע בנוסעי אל על, אך נפצע קשה ונלכד. הוא נשפט ביוני 1972 למאסר עולם, אך שוחרר ללבנון בשנת 1985, במסגרת עסקת ג'יבריל, שבה שוחררו שלושה שבויי צה"ל תמורת 1,150 אסירים ועצירים ביטחוניים.

אחרית דבר

לאחר הטבח הוכרזו סידורי ביטחון קפדניים, גם שדות תעופה אחרים בעולם מיהרו להדק את מערך האבטחה. ממשלת יפן התנצלה רשמית בפני ישראל על מעורבותם של אזרחיה בפיגוע, ואף שילמה לנפגעים פיצויים של למעלה ממיליון דולר.
בין קורבנות הטבח היה גם פרופ' אהרון קציר, מבכירי המדענים בישראל ואחיו של אפרים קציר שנבחר בשנת 1973 לנשיאות המדינה. שמונה מבין 24 ההרוגים היו אזרחים ישראלים, ועוד 16 היו צליינים שהגיעו מפוארטו ריקו. בפוארטו ריקו מציינים את זכר הנרצחים בכל שנה ב-30 במאי. יום זיכרון זה עוגן בחקיקה בשנת 2006 תחת השם "יום הזיכרון לטבח בנמל התעופה לוד".
בשנת 2010 הגישו קרובי קורבנות הטבח וארגון שורת הדין תביעה נגד ממשלת קוריאה הצפונית, שהשתתפה באימון המחבלים. התביעה הוגשה בפוארטו ריקו, לבית משפט פדרלי של ממשלת ארצות הברית. בית המשפט קיבל את טענות התביעה, וקבע כי על קוריאה הצפונית לשלם פיצויים בסך 378 מיליון דולרים למשפחות ההרוגים.
אנדרטה לזכר הנרצחים הוקמה בטרמינל 1 של שדה התעופה.