google/wiki40b huggingface dataset:
ותערב

שינוי חתימת הברכה

כאמור, נוסח "ותערב" שהתקבל במנהג אשכנז כולל את שינוי חתימת הברכה הרגילה, "המחזיר שכינתו לציון" לחתימה "שאותך לבדך ביראה נעבוד". הפוסקים מציינים שנוסח החתימה השונה "שאותך לבדך ביראה נעבוד", מבוסס על חתימת ברכת העבודה שנהגה בזמן שבית המקדש היה קיים (אז לא ניתן היה לומר "המחזיר שכינתו לציון" כבימינו). בירושלמי חתימה זו מופיעה כחתימת ברכת העבודה לאחר קריאת התורה של הכהן הגדול ביום הכיפורים בבית המקדש. זו גם החתימה שנהגה בנוסח ארץ ישראל אף לאחר החורבן, כפי שעולה מסידורי הגניזה הקהירית. כחתימות (ונוסחאות בכלל) ארץ ישראליות נוספות, הגיעה החתימה לאשכנז והפכה שם לחתימה משנית שמשמשת כחתימה חילופית לחתימה העיקרית, הבבלית, עבור ימים מיוחדים.
הפוסקים קשרו בין אמירת החתימה מימי המקדש, לברכת כהנים שאף היא שריד מעבודת המקדש, וראה עוד על כך לקמן.
שינוי זה בחתימת הברכה גרר בקורת הלכתית בקרב חלק מהפוסקים, ובראשם הגר"א. בשל התנגדות זו, רבים, בעיקר בארץ ישראל, נוהגים לומר "ותערב" מבלי לשנות את החתימה, בנוסח הזה:
וְתֶעֱרַב לְפָנֶיךָ עֲתִירָתֵנוּ כְּעוֹלָה וּכְקָרְבָּן. אָנָּא רַחוּם, בְּרַחֲמֶיךָ הָרַבִּים הָשֵׁב שְׁכִינָתְךָ לְצִיּוֹן עִירֶךָ וְסֶדֶר הַעֲבוֹדָה לִירוּשָׁלַיִם, וְשָׁם נַעֲבָדְךָ בְּיִרְאָה כִּימֵי עוֹלָם וּכְשָׁנִים קַדְמוֹנִיּוֹת. וְתֶחֱזֶינָה עֵינֵינוּ בְּשׁוּבְךָ לְצִיּוֹן בְּרַחֲמִים, בָּרוּך אַתָּה ה' הַמַּחֲזִיר שְׁכִינָתוֹ לְצִיּוֹן.
בנוסח איטליה אומרים חתימת "שאותך לבדך ביראה נעבוד" בחזרת הש"ץ בכל פעם בה אומרים פיוטי קרובות.

מועדי הוספת ותערב

במחזור ויטרי משולב נוסח "ותערב" בתוך הנוסח הקבוע של ברכת עבודה בכל יום, אך ללא שינוי החתימה. במוסף של ראש השנה ויום הכיפורים מצוינת בו אמירת ותערב כולל החתימה הייחודית.
ב"מנהגי וורמייזא ומגנצא, דבי רש"י ורבותיו, ומנהגי אשכנז של הרקח" מופיע כי אומרים ותערב במוסף של כל יום טוב, וביום הכיפורים בכל תפילות היום.
המהרי"ל כתב גם הוא לאומרו בתפילת מוסף של יום טוב, אך לא בשחרית, וכך גם ביום כיפור (אף על פי שלשיטתו נושאים בה כפיים). בנוסף כתב לאומרה בתפילת נעילה ביום כיפור.

קשר לברכת כהנים

במהלך הדורות התקבע קשר בין הוספת "ותערב" לאמירת ברכת כהנים. הקשר הוסבר בכך שברכת כהנים היא השריד האחרון של עבודת בית המקדש שמתקיים גם לאחר חורבנו, ועל כן אנו מבקשים במיוחד על חזרת העבודה כאשר מברכים ברכת כהנים, ואף חותמים בברכה בנוסח שמקורו בעבודת המקדש.
בשל כך, מועד אמירת "ותערב" נקבע על פי התפילות בהן אמרו ברכת כהנים. בנוסח אשכנז נהוג שאין אומרים ברכת כהנים אלא ביום טוב, וברוב הקהילות רק בתפילת מוסף בו, וגם "ותערב" נאמר בתפילות אלה. כאשר ישנם חריגים לכלל זה, המנהגים נחלקו אם אומרים ותערב בהתאם לברכת כהנים או לא. למשל, בשמחת תורה, נהוג במקומות רבים שאין אומרים ברכת כהנים במוסף אף על פי שמדובר ביום טוב, ובחלקם אומרים ברכת כהנים בשחרית במקום במוסף. מנהג זה יצר דיון האם אומרים ותערב במוסף או בשחרית או שכלל לא אומרים. ומן הכיוון ההפוך, בנוסח אשכנז המערבי נוהגים לישא כפים בכל הימים הטובים גם בשחרית וגם במוסף, ובמנהג פפד"מ אומרים ותערב ביום כיפור בשחרית (וכן בנעילה, שאף בה נושאים כפיים), אך לא בשחרית של שאר ימים טובים.
ישנו מנהג, המופיע במקצת מחזורים, שאין אומרים ותערב אפילו במוסף יום טוב, אם חל יום טוב בשבת. דבר זה נובע ככל הנראה ממנהג אחר המוזכר בפוסקים שלא לשאת כפיים ביו"ט שחל בשבת, והוא ביטוי נוסף לקשר בין ברכת כהנים לאמירת ותערב.
דין נוסף הנובע מכך הוא פסק מהר"ם לובלין שלא אומרים ותערב אפילו בתפילה בה עקרונית ישנה ברכת כהנים, אם אין כהנים בבית הכנסת בפועל.
רפאל בנשלום

ביוגרפיה

בנשלום נולד בשנת 1920 בשם רפאל פרידל בעיר קלוז' שבטרנסילבניה, רומניה. הוריו היו אלפרד פרידל, שנפטר כשבנו היה בן שלוש, וארנה, ילידת גרמניה. רפאל היה בנם הקטן מבין שלושה ילדים. מנעוריו גילה כישורים, בין היתר, לשפות ולמוזיקה.
בילדותו גדל בעיר טימישוארה. בגיל 11 היגר עם משפחתו לגרמניה, לעיר נוישטאט, שבה התגוררו סביו מצד אמו. אחרי עליית הנאצים לשלטון, עברו לגור בברטיסלבה, בירת סלובקיה, אז חלק מצ'כוסלובקיה. הוא למד שם זמן מה בגימנסיה הגרמנית. החל מגיל 14 היה חניך של תנועת "השומר הצעיר" בברטיסלבה, ובשנת 1937 נמנה עם מקימי קן של תנועה זו בפראג.
בימי הכיבוש הנאצי נמלט מצ'כיה למדינת החסות הסלובקית וחי בה תחת זהות בדויה - "רודולף באלוג". גויס לצבא הסלובקי ושירת בו כצלם.
בשנת 1941 ירד למחתרת באזור טרנצ'ין. עבד זמן מה כנגן עוגב בכנסייה ביישוב בסביבה. כחבר במחתרת היהודית בסלובקיה, עזר לקליטת פליטים יהודים שברחו מפולין. בלילה האחרון של שנת 1943 בהוראת מועצת "השומר הצעיר", יחד עם משה אלפנט (אלפן), גם הוא דובר הונגרית, עבר רפי פרידל להונגריה, שם השתתף בניסיונות המחתרתיים להצלה של יהודים.
אחרי כיבוש הונגריה על ידי הצבא הנאצי ב-19 במרץ 1944, היה פרידל נציגו של השומר הצעיר מול המוסדות הציוניים והיהודיים בהונגריה.
הוא קיים מגעים גם עם הממשל ההונגרי, אנשי הצבא והמשטרה ועם קבוצות התנגדות לא-יהודיות. היה דובר גרמנית רהוטה ובעל חזות מרכז-אירופית וחונן בכישרון לניהול משא ומתן ורכישת בני ברית. כישורים אלה עזרו לו, למשל, לעסוק בשחרור אסירים מבתי הסוהר. באותה תקופה חברתו ואשתו לעתיד, תמרה, ילידת מזרח צ'כוסלובקיה, הייתה שותפה לפעילותו.
אחרי סיום המלחמה הקים את המשרד הארצישראלי בפראג השתתף בארגון עלייתם של ניצולים יהודים מצ'כוסלובקיה. בעת פעילותו במסגרת המוסד לעלייה ב' עסק בן שלום ברכש צבאי למען מדינת ישראל שבדרך.
בשנת 1947 עלה לארץ ישראל יחד עם אשתו תמרה ובנו דני והפך לחבר בקיבוץ העוגן. הוא עיברת אז את שם משפחתו לבנשלום.
בהמשך הצטרף לשרותי משרד החוץ של ישראל. עבד בין השאר כמזכיר ראשון וקונסול של הצירות הישראלית בפראג, אחר כך כשגריר במאלי, בקמבודיה, ואחרי שרומניה העלתה ב-1969 את רמת יחסיה הדיפלומטיים עם ישראל לרמת שגרירויות, היה בנשלום הראשון שכיהן בתפקיד שגריר בבוקרשט.
נפטר ב-5 בספטמבר 1996.
בנו של רפאל בנשלום, דני בנשלום (יליד בודפשט 1945) הוא מורה ומדריך לריקודי עם, המלמד, בין השאר, במכון וינגייט. לו יש שלושה ילדים וארבעה נכדים.
Christmas, with Love

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי ליאונה לואיס, ריצ'רד סטנרד, אש האווס. גרסתו הרגילה של האלבום מכילה בתוכה כ-10 רצועות. בין שירי האלבומים ניתן למנות גרסאות מחודשות לשירים כדוגמת "White Christmas", "O Holy Night", "Silent Night" וכדומה.
מתוך האלבום יצא סינגל אחד "One More Sleep", אשר זכה להצלחה נאה ברחבי העולם ובבריטניה.
סוויניוחי

תולדות היישוב

סוויניוחי החלה כיישוב בבעלות מלוכה, ובאמצע המאה ה-17 הייתה בבעלות האציל הפולני לשצ'ינסקי. במהלך המאה ה-18 הוענק ליישוב זכויות עירוניות שונות, ובשנת 1790 הוענקו לו זכויות מגדבורג.
בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי סוויניוחי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-16. בישיבת גליל ווהלין של ועד ארבע הארצות משנת 1700 עולה כי ביישוב ישבו באותה עת כ-100 יהודים. בשנת 1897 נמנו בעיירה 629 יהודים.
במהלך הכיבוש הרוסי בתחילת מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה מרעב, ורבים מהם עזבו אותה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 498 יהודים, קרוב למחצית מתושביה, ואלו השתייכו לקהילת הורוכוב הסמוכה. בתקופה זו נמנו רוב יהודי העיירה על חסידות אליק ועל חסידות טריסק, והתקיימו בה שני בתי כנסת.

בשואה

עם עזיבת הסובייטים את האזור, לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נותרה העיירה זמן מה ללא שלטון. לאחר כניסת הגרמנים אליה נמסרה השליטה בה לידי המשטרה האוקראינית, אשר הטילה על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר, החרמת רכוש וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות ושוד מצד האוכלוסייה האוקראינית המקומית.
באוקטובר 1941 גורשו יהודי העיירה לגטו לוקאצ'י, ושם נערכה בהם סלקציה, כאשר ל"יעילים" הוקצבו 300 גרם לחם ליום ול"בלתי יעילים" הוקצבו 150 גרם לחם ליום.
ב-13 בספטמבר 1942 נרצחו יהודי העיירה יחד עם כל יהודי גטו לוקאץ' בבורות ירי.
ואסילה

היסטוריה

בתקופת עידן הקרח האחרונה של לפני 26,500 עד 10,000 שנים, חצי הכדור הצפוני היה מכוסה בקרח. בעבר נמצאו עדויות לכך שהאדם הקדמון עבר באזורים אלו. אזור זה יושב לראשונה על ידי ילידי אלסקה שניצלו את האדמות הפוריות ואת אפשרויות הדיג באזור. משנת 1741, אלסקה נכבשה והייתה שייכת לרוסים עד אשר האמריקאים רכשו את אלסקה בשנת 1867. בשנת 1974 נוסדה העיר ואסילה.
בשנת 2016  נפתח מרכז יהודי בעיר ואסילה על ידי שליח חב"ד הרב מנחם מענדל גרינברג.

גאוגרפיה

על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 32.2 קמ"ר, אשר מתוכם 30.4 קמ"ר אדמה ו-1.8 קמ"ר מים. העיר נמצאת 104 מטרים מעל פני הים. ואסילה נמצאת 69.2 ק"מ צפון-מזרחית מהעיר הגדולה במדינת אלסקה, אנקורג'. כמעט שליש מתושבי ואסילה נוסעים כ-40 דקות אל מקום עבודתם באנקורג' כל יום.

אקלים

האקלים בואסילה דומה לזה שבאנקורג', אך בשעות אור היום מזג האוויר מעט יותר חמים. בממוצע, במהלך השנה כולה, יש 30–31 ימים בטמפרטורה של 18− °C לעומת 37–38 ימים של 21 °C ו-1.4 ימים של 27 °C. כמות המשקעים הממוצעת השנתית היא 430 מ"מ וממוצע של 132 ס"מ של שלג יורד בשנה.

אוכלוסין

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2000 בארצות הברית, היו בעיר 5,469 תושבים, 1,979 משקי בית ו-1,361 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 180.2 נפש לקמ"ר. היו 2,119 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 69.8 דירות לקמ"ר. 85.5% מתושבי העיר הם לבנים, 0.6% שחורים או אפרו אמריקאים, 5.3% אינדיאנים, 1.3% אסיאתים, 1.3% מגזע אחר ו-5.9% משני גזעים או יותר.

ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $48,226, ההכנסה החציונית למשפחה הייתה $53,792. ההכנסה החציונית של גברים הייתה $41,332 לעומת $29,119 לנשים. ההכנסה לנפש בעיר הייתה $21,127. בערך 5.7% משפחות ו-9.6% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מתוכם 12.6% מתחת לגיל 18 ו-9.7% מגיל 65 ומעלה.
עזאם עזאם

פרשת מעצרו במצרים

עזאם הוא מכונאי בהכשרתו. כחלק מעבודתו בחברת האופנה "תפרון", נהג עזאם לבקר במצרים במפעלים אשר שימשו קבלני-משנה של תפרון. ב-5 בנובמבר 1996, במהלך אחד מהביקורים הללו, נעצר עזאם על ידי שירותי הביטחון המצריים באשמת ריגול לטובת מדינת ישראל. המעצר בא לאחר שעמאד א-דין איסמאעיל, אחד ממנהלי העבודה המצריים במפעל בו נערך חלק מייצור תחתונים עבור תפרון, הודה שבמהלך שהותו בישראל גויס על ידי המוסד.
ב-24 באפריל 1997 החל משפטו של עזאם בקהיר. התביעה הציגה שני זוגות תחתונים ושתי שפופרות צבע - כחולה ואפורה, וטענה שבעזרתם העביר עזאם לאיסמאעיל מסרים מהמוסד, כתובים בדיו סתרים על-גבי הלבנים. עזאם וישראל הכחישו לאורך כל הדרך, ועדיין מכחישים, שעזאם היה מעורב בריגול.
ב-31 באוגוסט הורשע עזאם, ונגזרו עליו 15 שנות מאסר עם עבודות פרך, אף שלפי דבריו של עזאם אחרי שחרורו, עונש עבודות הפרך לא בוצע למעשה, אלא רק עונש המאסר. על איסמאעיל נגזר מאסר עולם עם עבודות פרך.
ב-21 בספטמבר 1997 הודיע נשיא מצרים חוסני מובארכ כי לא יחון את עזאם עזאם. הוא האשים את ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, במשבר שנוצר. לדבריו, "הם עשו הרבה טעויות בטיפול בנושא, ועליהם לשאת באחריות. אין ביכולתי לעשות דבר כדי לשנות זאת". לאחר מכן, נעשו מספר ניסיונות נוספים להביא לשחרורו של עזאם עזאם, ביניהם ניסיון לקשור את שחרורו עם עסקת החזרת שלושת החיילים החטופים שבוצעה ב-2004, אולם ניסיונות אלו נכשלו.

השחרור מהמאסר והחיים שלאחר מכן

ב-5 בדצמבר 2004 שוחרר עזאם עזאם מכלאו ושב לישראל, לאחר כ-8 שנות מאסר. בתמורה לכך, שיחררה מדינת ישראל שישה סטודנטים מצריים שחדרו לישראל ליד ניצנה, במטרה לבצע פיגועים בשטח ישראל. עזאם עזאם הודה נרגשות לראש הממשלה, אריאל שרון, ושבוע מאוחר יותר הופיעו ידיעות בעיתונות על כך שהתפקד לליכוד. הבעת נאמנות בלתי מסויגת לישראל, סגנון דיבורו בפאתוס וגם שמו הכפול, הביאו כמה תוכניות סאטירה להפכו לדמות סאטירית.
לאחר שחרורו, השיא עזאם עזאם משואה בטקס המרכזי של יום העצמאות ה'תשס"ה (2005). מספר שנים לאחר חזרתו ארצה שימש מנהל סניף של חברת "אייס קנה ובנה". באמצע העשור השני של המאה ה-21 עובד עזאם כאיש אחזקה בבתי זיקוק לנפט בחיפה.
ב-2012 השתתף עזאם בעונה השישית של תוכנית המציאות "הישרדות VIP" בערוץ 10. ב-2013 כיכב בקמפיין פרסומי למכשיר לניקוי ביתי.
עזאם, המתגורר בכפר מע'אר, נשוי לאמאל עזאם. לזוג ארבעה ילדים.
מנחם קורצקי

קריירה

קורצקי החל את קריירת המשחק שלו כשוער בקבוצת שמשון תל אביב ולאחר מכן שיחק בבית"ר תל אביב. בהמשך עבר לשמש כשוער מחליף בקבוצת מכבי נתניה ששיחקה בליגת העל, וממנה הגיע לבני יהודה תל אביב. את שנותיו האחרונות בקריירה שיחק קורצקי בקבוצת הפועל רמת השרון, ובסוף עונת 2009/2010 פרש ממשחק פעיל.
לאחר פרישתו ממשחק מונה קורצקי למנהל הפועל רמת השרון, ולאחר מכן שימש עוזר מאמן הקבוצה. בעונת 2012/2013 החל לשמש כמאמן הקבוצה בצוותא עם בני טבק. הקבוצה הייתה ביכולת גבוהה בעונה זאת ואף התברגה במפתיע לפלייאוף העליון. לקראת סופה של העונה עזב את תפקידו ברמת השרון, לאחר שהשעה שחקנים וההנהלה לא גיבתה את פעולותיו.
בסופה של אותה עונה החל קורצקי לאמן את הפועל רעננה ועלה איתה לליגת העל. בעונת 2013/2014 קורצקי המשיך לאמן את רעננה בליגת העל, ולאחר פתיחת עונה מוצלחת שהציבה את הקבוצה בצמרת הטבלה, שני מחזורים לסיום העונה הבטיחה רעננה את הישארותה לעונה שנייה רצופה בליגה הבכירה, לראשונה בתולדות המועדון.
לקראת עונת 2014/2015 מונה קורצקי למאמן בית"ר ירושלים, וב-27 בינואר 2015 פוטר מתפקידו. ב-9 בפברואר 2015 מונה למאמן הפועל פתח תקווה, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית. בינואר 2016, כשקבוצתו מדורגת ראשונה בליגה הלאומית, עבר לאמן את מכבי נתניה מליגת העל, לאחר שנכנסה להליך של פירוק ודורגה במקום האחרון בטבלה. ב-25 במרץ 2016 התפטר מתפקידו. ב-1 ביוני 2016 חזר לקדנציה שנייה בהפועל רמת השרון מהליגה הלאומית, וב-9 בנובמבר 2016 התפטר מתפקידו.
ב-12 בינואר 2017 מונה קורצקי למאמן הפועל תל אביב, לאחר שהקבוצה נכנסה להליך של פירוק והתדרדרה למקום האחרון בטבלה. בתום העונה סיימה הקבוצה במקום האחרון ונשרה לליגה הלאומית, וב-15 במאי 2017 פוטר קורצקי מתפקידו.
ב-30 באוקטובר 2017 מונה למאמן הפועל רעננה.

חיים אישיים

קורצקי נשוי ואב לשתי בנות ומתגורר ברמת השרון. יש לו מספר אחים שגם היו שחקני כדורגל בצעירותם. הם איבדו את אמם בגיל צעיר ואביו גידל אותם לבדו. אחד מאחיו הוא הפוליטיקאי יעקב קורצקי, סגן ראש עיריית רמת השרון ונציג המפלגה הדתית בעיר.
ארבע האמהות

ביהדות, ארבע האמהות, הן ארבע דמויות מקראיות מספר בראשית, נשותיהם של שלושת האבות: שרה אשתו של אברהם, רבקה אשתו של יצחק, ורחל ולאה נשיו של יעקב. במסורת היהודית מקובל להצמיד את הכינוי "אמנו" לשמותיהן של ארבע האמהות: "שרה אמנו", "רבקה אמנו", "רחל אמנו" ו"לאה אמנו". על פי המקרא, שרה, רבקה ולאה נקברו לצד בעליהן במערת המכפלה, אך רחל נקברה לבדה בקבר רחל בבית לחם.
המקור לכינוי אמהות ולמספרן הוא במסכת שמחות: "אין קורין לאבות אבינו אלא שלושה, ולא לאימהות אימנו אלא לארבע האמהות". התלמוד מבהיר שלמרות שרחל ולאה אינן אמהות ביולוגיות של האומה כולה, אלא כל אחת היא אם לשבטים מסוימים בלבד, בכל זאת הן נחשבות אמהות האומה בגלל חשיבותן. דבר זה בולט במיוחד על רקע אי הכללת בלהה וזלפה בין האמהות, למרות העובדה שגם הן ילדו ליעקב ילדים שמהם יצאו אחדים משנים עשר השבטים, משום שהיו שפחות. למרות האמור לעיל ובניגוד לאמירה הרווחת אודות ארבע אמהות, כאשר התורה מסכמת את מניין השבטים היא מונה את בלהה וזלפה כחלק מהאמהות (בראשית, ל"ה, כ"ב-כ"ו), ואף חז"ל עצמם מציינים במספר מקורות שיש שש אמהות ומונים את בלהה וזלפה בתוכן (כך לדוגמה במדרש שיר השירים רבה: "שש עגלות צב... ו' כנגד ו' אמהות- שרה רבקה רחל לאה זלפה בלהה", שם, פרשה ו).
על פי המקרא, שלוש מתוך ארבע האמהות – שרה, רבקה ורחל – נפקדו בילדים רק לאחר שנים רבות של עקרות, ומדרש קובע שגם לאה הייתה עקרה מטבעה, ונרפאה באופן ניסי]. לתופעת עקרות האמהות ניתנו הסברים רבים במדרשים ובהגות היהודית. בניתוח הספרותי המודרני של המקרא, מוטיב העקרות נחשב לחלק מסצנת הדפוס של בשורה על לידת גיבור.
קוורום

קְווֹרוּם (מלטינית: Quorum, ובעברית: מניין או מניין חוקי) הוא מונח המתאר דרישה למספר מינימלי של משתתפים בהצבעה כדי להקנות לה תוקף. קוורום יכול להידרש בפרלמנטים, משאלי עם, מועצות של רשויות מקומיות, חברות, ועוד. מקור המילה הוא במילה הלטינית quorum, "אשר מביניהם...", שהייתה חלק מטקסט קבוע מהמאה ה-15 ששימש להשבעת שופטים באנגליה.

בארצות הברית

לפי הפרק הראשון בחוקת ארצות הברית, הן בסנאט והן בבית נבחרים נדרש קוורום מינימלי של חצי מחברי הבית ועוד חבר אחד כדי לקבל החלטה. עם זאת, הוראה זו אינה נאכפת בדרך כלל. שני בתי הקונגרס פועלים לפי אקסיומה שהקוורום הדרוש התקיים, אלא אם כן אחד מחבריהם העלה, לפני הצבעה, טענה באשר להיעדרו. למעשה, אין בהיעדרו של קוורום כדי לפגוע בתוקפו של חוק, אם איש לא העלה טענה בעניין.
לעיתים, העלאת טענת קוורום משמשת כאמצעי לעיכוב הליכי חקיקה, כסוג של פיליבסטר. פעולה זו מכונה "Quorum-busting". מקרה קיצוני של קוורום-באסטינג אירע בבית הנבחרים של טקסס בשנת 2003, כאשר כל החברים מטעם המפלגה הדמוקרטית נסעו לאוקלהומה כדי למנוע את חקיקתו של חוק. כדי להתמודד עם קוורום-באסטינג, נחקקו בשני בתי הקונגרס ובכמה ממדינות ארצות הברית הוראות המאפשרות ליושב ראש הבית להוציא לחברים נעדרים צווי הבאה. זו גם הסיבה שהחברים הדמוקרטים בחרו לעזוב לאוקלהומה, שבה ליושב ראש בית הנבחרים של טקסס אין סמכות.

בבריטניה

בבית הלורדים נדרש קוורום של 3 חברים כדי לקבל החלטות בעניינים פרוצדורליים, וקוורום של 30 חברים בחקיקת חוקים. מדובר בקוורום זניח למדי, שכן בבית הלורדים למעלה מ-700 חברים. בבית הנבחרים, שבו 650 חברים, נדרש קוורום של 40.

בישראל

בכנסת אין דרישה לקוורום, והחלטותיה יכולות להתקבל בכל פורום. חריג לכלל זה הוא החלטה של ועדת הכנסת בדבר הקדמת דיון בהצעת חוק, בו נדרש קוורום של שליש מחברי הוועדה.
בוועדה לבחירת שופטים נדרש קוורום של לפחות שבעה מתוך תשעת חברי הוועדה.
לפי תקנון ישיבות המועצה, אין לפתוח ישיבת מועצה של עירייה אם לא נכחו בה רוב חברי המועצה. אם לאחר חצי שעה עדיין אין רוב, שליש מחברי המועצה יהוו קוורום. אם גם אז לא הושג קוורום, נדחית הישיבה בשבוע, ובמועדה החדש 3 חברים יהוו קוורום במועצות שבהן פחות מ-17 חברים, ו-5 חברים יהוו קוורום במועצות שבהן 17 חברים ומעלה. אם גם אז לא הושג קוורום, נדחית הישיבה בשבוע נוסף, ובמועד החדש כל מניין משתתפים יספיק.
חוק החברות קובע כי באספה הכללית של חברה דרושים שני בעלי מניות, המחזיקים בלפחות 25% מכלל המניות של החברה, ואולם לאחר חצי שעה כל מניין הוא חוקי.
לפי התקנון המצוי של בעלי הדירות בבית משותף, המופיע בחוק המקרקעין, אספה כללית של דיירי הבניין היא חוקית אם השתתפו בה בעליהן של לפחות מחצית מהדירות. עם זאת, קובע התקנון כי בהודעה על כינוס האספה ניתן להודיע כי אם לא יושג מניין, תכונס האספה במועד אחר שבו כל מניין יהיה חוקי.
חוקים ותקנות רבים קובעים דרישות קוורום בגופים ציבוריים שונים. עם גופים אלה נמנים, בין היתר, מינהלת הרשות לקידום מעמד האישה, האספה הכללית של מכון התקנים הישראלי, ועדות קלפי, מועצת הרשות הממשלתית למים ולביוב, ועוד.
קוורום בוועדה מוסדית למקרי חירום רפואיים: רופא מומחה אחד, אחות מוסמכת או עובדת סוציאלית או פסיכולוגית קלינית, איש אקדמיה או משפטן או איש דת
פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין

ביוגרפיה

פרידריך וילהלם נולד ב-28 במרץ 1675 בגרבוב שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לפרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב ולכריסטינה וילהלמינה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של וילהלם כריסטוף, נסיך הסן-הומבורג וסופיה אלאונורה, רוזנת הסן-דרמשטדט.
בשנת 1688 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב, ופרידריך וילהלם מונה לנסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין. בשנת 1692 מת דודו כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין ללא ילדים, ופרידריך וילהלם עלה לשלטון במקומו. בשנת 1695 מת גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב, ובעקבות כך פרץ סכסוך ירושה בין פרידריך וילהלם לדודו אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ. לאחר מאבק ירושה למעלה מ-5 שנים, הגיעו השניים בשנת 1701 להסכם; אדולף פרידריך ייסד את דוכסות מקלנבורג-שטרליץ, ואילו פרידריך וילהלם קיבל את דוכסות מקלנבורג-שוורין.
על מנת לשקם את הדוכסות מתלאות מלחמת שלושים השנים ומלחמת הצפון הגדולה, העביר פרידריך וילהלם חוק שמטיל מס על האצולה, ובנוסף שחרר את הצמיתים, שמכאן והילך יכלו לחכור קרקעות, ובכך להוסיף רווח נוסף לקופת המדינה, אך בעקבות כך הסתכסך פרידריך וילהלם עם האצולה.
ב-31 ביולי 1713 מת פרידריך וילהלם ללא בנים, ובמקומו עלה לשלטון אחיו קרל לאופולד, דוכס מקלנבורג-שוורין.

משפחתו

בשנת 1704 התחתן פרידריך וילהלם עם סופיה שרלוטה מהסן-קאסל, בתם של קרל, רוזן הסן-קאסל ומריה אמליה מקורלנד, אך לא היו להם ילדים.
בנוסף היו לפרידריך וילהלם פילגשים רבות, שמהם היו לו לפחות 9 ילדים.
יהודה אליצור

ביוגרפיה

אליצור נולד בבודפשט כבנם הצעיר של הרב יחיאל ורייזל הרשקוביץ וקיבל חינוך תורני. כשהיה בן 15, נפטר אביו, והוא אומץ על ידי גיסו, חוקר ארץ-ישראל, הרב הפרופסור שמואל קליין, ועלה עמו לארץ ישראל בשנת ה'תרפ"ט (1929).
למד בבית המדרש למורים 'מזרחי' ואחר כך באוניברסיטה העברית בהר הצופים שם למד ביולוגיה, ידיעת ארץ ישראל, מקרא ותלמוד, וקיבל תואר במאי 1940. במקביל, היה פעיל בתנועת הפועל המזרחי ובבני עקיבא במסגרתם נתן הרצאות בנושאים שונים והדריך סיורים באתרים ארכאולוגיים בירושלים.
לאחר פטירתו של שמואל קליין, ההדיר מעזבונו את הספר 'ארץ הגליל' שיצא בהוצאת מוסד הרב קוק ב-1946.
בשנת 1947 הוזמן לתת שיעורים בתנ"ך ברדיו, והמשיך לתת שיעורים גם בשנות ה-50 בקול ציון לגולה.
היה ידוע כמרצה מחונן הן מהצד העיוני והן מהצד הדידקטי. לימד תנ"ך במסגרות רבות ומגוונות - בתי ספר, מוסדות על תיכוניים, כנסים שונים, ועוד. בראשית שנות ה-50 לימד תנ"ך במכון להשתלמות ולשיפור הלשון. לאחר מכן הרצה במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן מאז ייסודה בשנת 1955 עד אמצע שנות התשעים. הרצה והשתתף בחוג העיון בתנ"ך בבית ראש הממשלה דוד בן-גוריון.
היה מהעורכים הראשיים של סדרת "דעת מקרא", וחיבר עם יהודה קיל את 'אטלס דעת מקרא'.
בסוף שנות החמישים היה חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית, ובשנות השישים היה חבר בוועד המנהל של רשות השידור.
כיהן בחבר השופטים של חידון התנ"ך למבוגרים.
ישב בראש ועדת השופטים שבחרה את זוכי פרס הרצל, הפרס הוענק מטעם "התאחדות יוצאי הונגריה בישראל" בתחילת שנות ה-70.
לאחר מלחמת ששת הימים היה בין מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה.
זכה בתואר יקיר ירושלים בשנת ה'תשנ"ג (1993).

שיטתו

אליצור עסק רבות בלימוד ובמחקר מודרני של התנ"ך, תוך שילוב בין אמונה ובין שיטות מחקר מדעיות חדשות. אליצור הסתייג מדרך הניתוח הספרותית של ביקורת המקרא, וטען שהיא מדע לא מבוסס, עם זאת התעסק רבות בחקר ההיסטוריה והגאוגרפיה של ארץ ישראל בזמן התנ"ך, והסביר בדרך זו מספר פרשות בנביאים.
אליצור אמר שיש ללמוד את התנ"ך מתוך אמונה בקב"ה בעזרת הכלים שפותחו במחקר במהלך הדורות, שמסייעים רבות בהבנת פשוטו של מקרא. כשהציע הרב פתחיה מנקין לזהות את האקליפטוס כערבה כשרה לארבעת המינים כתב לו אליצור: "רצוי מאוד שרבנים הנזקקים לשאלות מעין זו, יבחנו אותן גם מצדן המקצועי (מפי מומחה לעניין הנדון). ... ידיעה מקצועית עשויה לפרקים לסייע להבנת ההלכה במידה לא מועטה.".
בכמה מאמרים שיטתיים הסביר אליצור שיסודות האמונה הישראלית גנוזים בייחודו ההיסטורי של עם ישראל כפי שהוא מוצג בנביאים ובכתובים.
אליצור ראה את עצמו כתלמיד מובהק של גיסו, חוקר ארץ ישראל פרופ' שמואל קליין, וממנו ינק את דרכו הייחודית השוזרת את ידיעת התורה עם ידיעת הארץ, מתוך חיבה לשניהם.
הרב צבי יהודה קוק העריך את פרופסור אליצור כחוקר מאמין וישר, בעקבות כך הוא המליץ לראשי מכון מרחבים לצרף את פרופ' אליצור לצוות המרצים במכון].

משפחתו

אשתו הייתה הסופרת רבקה אליצור. לאחר מותה בשנת ה'תש"ם (1979), נשא את אחותה תרצה. לאליצור חמישה ילדים: תמר בן-ארי, הפיזיקאי פרופ' שמואל אליצור, אורי אליצור עורך העיתון מקור ראשון, פרופסור יואל אליצור, תלמידו המובהק ומממשיכי דרכו בחקר התנ"ך והארץ, ופרופסור ורד נעם, חוקרת תלמוד המלמדת באוניברסיטת תל אביב.
אחיינו הוא הרב מיכאל הרשקוביץ.
אבי גרייניק

קריירת משחק

גרייניק, יליד קריית אתא, משנת 1992 החל להופיע יחד עם עידן אלתרמן במופע הבידור "פגע וברח" במועדון "דומינו גרוס" בתל אביב. לאחר חודשיים שונה שם המופע ל"ילדים סורגים לאלוהים" (משחק על שם הסרט ילדים חורגים לאלוהים). אחרי מספר שנים, עקב התקרבותו של גרייניק לדת, שונה שנית השם ל"ילדים סורגים". לחשיפה גדולה זכו גרייניק ואלתרמן בשנת 1993 כשביצעו קטע בתוכנית "סוף שבוע" עם דודו טופז.
משנת 1994 הופיע בטלוויזיה החינוכית בתוכנית הבידור "פלטפוס", שהייתה המשך ל"ילדים סורגים".
בשנת 1997 גריניק שיחק בסרט "זולגות הדמעות מעצמן". בשנים 1999 - 2000 הופיע עם אלתרמן בפינה בתוכנית "אברהם ויעקב" בהגשת קובי מידן ואברי גלעד. בשנת 2001 השתתף ביחד עם עידן אלתרמן בתוכנית הטלוויזיה "כוכבי השכונה" בערוץ 2. בתוכנית גילם גרייניק דמויות כמו מאיר וחזי, שהופיעו לראשונה בפלטפוס בפינה "נווה חמציצים". בשנת 2004 השתתף בסרט "מדורת השבט".
בסוף 2005 גילם את מיקי בדרמה "חתה יסבח סבח", זוכת פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. כמו כן, השתתף בתחרות הריקודים של רשת "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2. בשנת 2006 השתתף בתוכנית הילדים "סיפורים מהכיס" בערוץ הופ! ובתוכנית "הרצועה" בערוץ ביפ.
משנת 2006 עד 2008 השתתף גרייניק בתוכנית "הלילה עם ליאור שליין" בערוץ 10 בתפקיד מנהל מוזיקלי ומנחה משנה.
החל משנת 2007 משתתף גרייניק בהצגה בתיאטרון הקאמרי: "הכתובה". עוד ב-2007 השתתף בתוכנית הטלוויזיה הקומית "הישראלים" ובסדרה "עבודה ערבית". בשנת 2010 החל להשתתף גרייניק במחזמר "לילה לא שקט" בתיאטרון הקאמרי, המבוסס על שיריו של שלמה ארצי, וכן החל להשתתף בתוכנית הטלוויזיה של ערוץ 2 "מי שואל אותך?" בתפקידי אורח.
בשנת 2012 שיחק בסדרה של אורי גרוס, "תנוחי", המפגישה בין 4 דמויות עבר מטלנובלות שונות. גרייניק גילם בסדרה את ינון טל. כמו כן, שיחק בתפקיד אברהם בסרטו של שמי זרחין, "העולם מצחיק", ובסדרת הטלוויזיה לגיל הרך "מיכל ינאי בחדר החלומות". בשנת 2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "אליפים" המשודרת בערוץ הילדים בתפקיד הקבלן, צחי. בשנת 2014 שיחק בטלנובלה "אניגמה", שם גילם פושע.
בשנת 2015 עלה מופע הבידור "ילדים סורגים 2", בו התאחד עם עידן אלתרמן. בדצמבר 2016 החל לשחק בתפקיד הראשי במחזה "קוראים לו מלך" מאת סביון ליברכט בתיאטרון בית לסין.
בשנים 2017–2018 שיחק בכשלוש העונות של הסדרה "בית הכלבים". בסדרה גילם את מוטי, האבא שעובר עם בתו אורי (נאיה פדרמן) מהעיר למושב בית עזריה. דמותו מתאפיינת בהרבה צחוק והומור שטותי. עם זאת גם בהרבה אהבה לבתו היקרה, ורצון לרצות אותה ושיהיה לה את כל הטוב שבעולם.
בשנת 2019 גילם את דמותו של במאי הקולנוע מאק סנט במחזמר "צ'פלין" בתיאטרון תל אביב. בשנה זו הוענק לו פרס שח"ם על פעילות יוצאת דופן לטובת קידום החברה הישראלית באמצעות אמנות המשחק.

קריירה מוזיקלית

גרייניק היה חבר בלהקה "לולה" יחד עם עידן אלתרמן, ירדן בר כוכבא ויסמין קידר. אלבומה היחיד של הלהקה, "ימים של שקט", יצא בשנת 2000. גרייניק הלחין את השיר המוכר ביותר באלבום, "ימים של שקט", שכתבה בר כוכבא. הלהקה התאחדה בשנת 2016 והקליטה את השיר "כל פעימה שלב מחסיר", אותו כתב והלחין גרייניק.
בשנת 2004 הוציא גרייניק את האלבום "יש מי שאוהב" עם שירים בביצועו. האלבום הגיע תוך שלושה חודשים למעמד של תקליט זהב] וזכה לביקורות חיוביות. גרייניק כתב והלחין את רוב שירי האלבום, בעיבוד ובהפקה מוזיקלית של נתן כהן.
בשנת 2018 הוציא את אלבומו השני "גרייניק©". האלבום יצא כפרויקט מימון המונים דרך אתר הדסטארט.

חייו האישיים

נשוי למפיקה והיוצרת תמי גרייניק, אב לבן. הוא ידוע כאוהד קבוצת הכדורגל מכבי חיפה.