google/wiki40b huggingface dataset:
שיקוף פורט

הגדרה לדוגמה על מתג של סיסקו מערכות

להלן דוגמה להגדרת שיקוף פורט על גבי מתג של סיסקו. בשורת הפקודה הראשונה מוגדרים הפורטים לשיקוף (פורטים 0/1, 0/2 ו-0/3) ובשורת הפקודה השנייה מוגדר הפורט אליו יש לשכפל את התעבורה המתקבלת בפורטים אלו (פורט 0/4) תוך סימון התעבורה הזו כ-vlan1 המשמש לתיוג:
Monitor session 1 source interface fastethernet 0/1, 0/2, 0/3
Monitor session 1 destination interface fastethernet 0/4 encap ingress vlan 1
כדי להציג את המצב הנוכחי של שיקוף הפורט ניתן להקיש את שורת הפקודה הבאה:
show monitor session 1
מצר נארס

מצר נארס (באנגלית: Nares Strait, בדנית: Nares Strædet) הוא מצר ים בין האי אלסמיר (האי הצפוני ביותר בטריטוריית נונאווט שבקנדה) לבין גרינלנד. המצר מקשר את מפרץ באפין עם ים לינקולן שבאוקיינוס הארקטי. 
המצר מחולק למספר גופי מים (מדרום לצפון): מצר סמית', אגן קיין, תעלת קנדי, אגן הול ותעלת רובסון.
בשנת 1964 ניתן למצר שמו, והוא קרוי על שם קצין הימייה הבריטי ג'ורג' סטרונג נארס, בהסכמת ממשלת דנמרק וממשלת קנדה.
מימי המצר מסוכנים לניווט ספינות בשל הקרחונים הרבים שבו. לפני לשנת 1948 הצליחו לחצות את המצר רק חמישה כלי שיט. כיום יכולות אוניות שוברות קרח לחצות את המצר בחודשי הקיץ. 
במרכז המצר מצוי האי הנס. הן קנדה והן דנמרק טוענות לבעלות על האי הבלתי מיושב.
גטו מוהילב

אוכלוסייה

לפני השואה היו במוהילב כ-20,000 יהודים מתוך כ-100,000 תושבים. הם התפרנסו ממנהל וממשל וכן מעבודה בבתי חרושת ובמלאכה זעירה. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939 הגיעו למוהילב מאות פליטים יהודים מפולין. עם פלישת הגרמנים לברית המועצות ביוני 1941 ברחו חלק מיהודי העיר מזרחה לעומק ברית המועצות, חלק התגייסו לצבא האדום וכאלפיים מהם נהרגו בקרבות כיבוש העיר.

הכיבוש הגרמני והקמת הגטו

הגרמנים מינו יודנרט בעיר וציוו עליו לקיים מפקד אוכלוסין. באוגוסט 1941 נמנו בעיר כמעט 6,500 יהודים. היהודים נצטוו לענוד טלאי זיהוי בצורת מגן דוד על בגדיהם. באותה תקופה הוקם הגטו בעיר, ובו נכלאו גם יהודים מיישובים סמוכים. הגטו הוקטן ולאחר מכן הועבר אל מעבר לנהר דוברובנקה (Dubrovenka). מעל מאה מהיהודים נרצחו על ידי הגרמנים בעת המעבר לגטו החדש.

חיסול הגטו

בשני מועדים שונים באוקטובר 1941 רצחו הגרמנים בעזרת בלרוסים מקומיים כ-6,000 יהודים מהגטו בסמוך לעיר. מעל אלף יהודים נותרו בגטו, נרצחו או הועברו למחנה עבודה סמוך. בדצמבר 1941 נרצחו יתרתם, ככל הנראה במשאיות גז.
אילן שלגי

ביוגרפיה

בעל תואר ראשון ושני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. סא"ל במילואים. בעבר היה יושב ראש הדירקטוריון של חברת הנפט הלאומית (חנ"ל). 
בבחירות לכנסת השמינית מוקם במקום ה-106 ברשימת הליכוד . בכנסת ה-16, היה שלגי יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת, חבר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, יו"ר ועדת המשנה לכוח אדם וחבר בוועדת המשנה לבניין הכוח ותפיסת הביטחון. שימש כיו"ר השדולה למען ההשכלה הגבוהה, יו"ר משותף של השדולה להקמת גדר ההפרדה, יו"ר ועדת אכיפה בשדולה למאבק בתאונות הדרכים, חבר בשדולות לאיכות הסביבה, למען אנשי המילואים, למען חיילי צה"ל, למאבק באלימות ולמען בקעת הירדן. היה ממובילי המאבק נגד נזקי העישון. 
שלגי הוא יוזם ומחוקק חוק הרצל (ציון זכרו ופועלו) בו נקבע יום הרצל. ב-19 ביולי 2004, לאחר הדחתו מהממשלה של חבר הכנסת יוסף פריצקי, נבחר שלגי לכהן כשר המדע והטכנולוגיה, ובסוף חודש אוקטובר באותה השנה, נבחר לשר לאיכות הסביבה, עד סיום כהונת חברי סיעתו בממשלה, עקב הצבעתם נגד תקציב המדינה, ב-4 בדצמבר אותה שנה.
עם פיצול סיעת "שינוי" לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, עזב שלגי יחד עם חברי כנסת נוספים את המפלגה ועבר למפלגת חץ, שלא עברה את אחוז החסימה בבחירות לכנסת ה-17.
בעשור השני של המאה ה-21, שלגי הוא עורך דין. הוא חבר הוועד המנהל במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, וחבר במועצה המייעצת למוזיאון הכנסת.
נשוי, אב לשלושה. תושב הרצליה.
דאוד כותאב

דאוד כותאב (בערבית: داود كتاب; נולד ב-1955 בירושלים) הוא עיתונאי פלסטיני.
לכותאב תואר ראשון ממכללת Messiah College בארצות הברית. בין השנים 1982 ל-1987 היה העורך של העיתון הפלסטיני באנגלית Al-Fajr English Weekly. בין השנים 1987 ל-1993 היה כתב בעבור העיתון אל-קודס. 
היה חבר הנהלת תיאטרון אל-חכוואתי. 
בשנת 1996 ייסד את המכון למדיה מודרנית באוניברסיטת אל-קודס ושימש כמנהלו עד לשנת 2007. בין השנים 2007–2008 היה פרופסור לעיתונות בקתדרה על שם פריס באוניברסיטת פרינסטון.
ב-2003 זכה בפרס לחירות התקשורת ולעתידה (פרס לייפציג לתקשורת).
הוא נשוי ואב לארבעה.
לשמוע את צורת התוף

במתמטיקה ופיזיקה, לשמוע את צורת התוף פירושו להפיק מידע על הצורה של תוף מהקול שהוא מפיק, כלומר מרשימת הצלילים העיליים שלו, באמצעות תאוריה מתמטית. "האם ניתן לשמוע את צורת התוף?" היה הכותרת של מאמר של מארק כץ (Mark Kac) מ-1966, שנתן תמריץ חזק לפיתוח התורה הספקטרלית. ניתן להתחקות אחורנית אחר שורשי הרעיונות של השאלות האלה עד לעבודתו של המתמטיקאי הרמן וייל. כיוון שמאמרו של כץ הפך את השאלה למפורסמת, הוענקו לו כהוקרה מספר פרסים.
התדירויות שבהן ממברנת התוף יכולה לרטוט תלויות בצורה שלה. משוואת הלמהולץ מאפשרת לחשב את התדירויות אם הצורה של התוף נתונה. התדירויות הללו הן הערכים העצמיים של הלפלסיאן במרחב. הבעיה המרכזית היא האם ניתן לחזות את הצורה של התוף אם התדירויות שהוא מפיק ידועות. לשם הדוגמה, אף צורה אחרת מהריבוע אינה רוטטת באותן תדירויות כמו אותו ריבוע. לפיכך השאלה מבקשת לדעת אם קיימות שתי צורות תוף שונות להן אותו אוסף תדירויות.

ניסוח פורמלי

באופן פורמלי יותר, ניתן להמשיג את התוף לממברנה אלסטית אשר השפה שלה מקובעת. ממברנה זו מיוצגת על ידי תחום D במישור. נסמן ב-λₙ את הערך העצמי ה-n של הלפלסיאן על D, המתקבל מפתרון המשוואה:
כלומר הערכים העצמיים של אופרטור הלפלסיאן הם אלו עבורם קיימות פונקציות עצמיות uₙ שמתאפסות על השפה של D ואשר פעולת הלפלסיאן עליהן מכפילה אותן בקבוע שהוא אחד מאוסף הערכים הללו. שני תחומים ייקראו "איזוספקטרליים" אם יש להם בדיוק אותם ערכים עצמיים. השם "איזוספקטרליים" מוצדק משום שהערכים העצמיים של הלפלסיאן קשורים בדיוק לאותם הצליליים שהתוף מסוגל להפיק; תחומים איזוספקטרליים מפיקים אותו ספקטרום של צלילים. הערך העצמי λₙ קשור לריבוע ההופכי של אורך הגל של הגל העומד ה-n שמתקיים על הממברנה, ולפיכך התדירויות היסודיות בהן נקודה מסוימת על התוף מתנודדת קשורות בקשר ישיר לערכים העצמיים.
לפיכך השאלה ניתנת לניסוח מחדש כך: מה ניתן לדעת על D אם יודעים רק את הערכים של λₙ? או, באופן יותר ספציפי, האם קיימים שני תחומים שונים שהם איזוספקטרליים?

התשובה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
כמעט מיידית, ג'ון מילנור הראה שממשפט של ארנסט ויט נובע קיומם של שני טורוסים 16-ממדיים שיש להם אותם ערכים עצמיים אולם צורות שונות. עם זאת, הבעיה בשני ממדים נותרה פתוחה עד 1992, כאשר המתמטיקאים גורדון, ווב, וולפרט, בנו, בהתבסס על שיטת Sunada, זוג של תחומים במישור שיש להם צורות שונות אך ערכים עצמיים זהים. התחומים הללו הם מצולעים קמורים. ההוכחה שלשני התחומים יש אותם ערכים עצמיים מתבססת על הסימטריות של הלפלסיאן. הרעיון הזה הוכלל על ידי Buser et al, שבנה מספר דוגמאות דומות. לכן, התשובה לשאלתו של כץ היא: בעבור צורות רבות, לא ניתן לשמוע את צורת התוף באופן מושלם.
מצד שני, Steve Zelditch הוכיח שהתשובה לשאלה של כץ חיובית אם מגבילים את השאלה לתחומים מישוריים קמורים עם שפה אנליטית.

הנוסחה של וייל

אף על פי שהתשובה השלילית לשאלה מראה כי לא ניתן לקבוע באופן חד-חד ערכי את צורת התוף מהצלילים שהוא משמיע, חוק וייל קובע שעדיין ניתן להסיק את הנפח V של התוף, וזאת באמצעות ספירה כמה מהר הערכים העצמיים λₙ גדלים. אם נגדיר את (N(R כמספר הערכים העצמיים הקטנים יותר מ-R
, אז חוק וייל קובע שבאופן אסימפטוטי:
כאשר d הוא הממד. וייל שיער גם שהאיבר הבא בקירוב האסימפטוטי ייתן את ההיקף של התחום D. במילים אחרות, אם A מסמל את אורך ההיקף (או שטח הפנים של התוף בממדים גבוהים יותר), אז וייל שיער ש-:
כאשר  הוא הנפח של כדור היחידה ה-d ממדי.
אוריאל צימר

אוריאל צימֶר (כ' בכסלו תרפ"א, 1 בדצמבר 1920 – ט' בכסלו תשכ"ב, 17 בנובמבר 1961) היה הוגה דעות חרדי. עבד כמתרגם באו"ם ובחסידות חב"ד. ידוע כמתנגד חריף לציונות. חיבר את החוברת "יהדות התורה והמדינה".

ביוגרפיה

נולד לאברהם וגיטל צימר בווינה בירת אוסטריה. בדצמבר 1934, זמן מה לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה עם הוריו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בחיפה, שם למד בבית הספר הריאלי. לאחר מכן, כשעברו הוריו לתל אביב, המשיך את לימודיו בגימנסיה הרצליה. חברו לספסל הלימודים היה משה שמיר. בצעירותו התאפיין במעברים מהירים מאידאולוגיה לאידאולוגיה. תחילה היה מרקסיסט נלהב, ולאחר מכן הפך להיות ציוני נלהב, בתחילה כמדיני ולאחר מכן כמעשי.
צימר למד מזרחנות באוניברסיטה העברית בירושלים ובמקביל למד בעצמו שפות. הוא התגורר ליד שכונת מאה שערים, ובעקבות התעניינותו בחוגים החרדים הקנאים הפך לחרדי נלהב. בתחילה השתייך למפלגת אגודת ישראל, ולאחר מכן הפך להיות מתנגד קיצוני לציונות ולמדינת ישראל.
בתש"ב נשא לאישה את רייזל למשפחת שישא, מילדי טהראן. לאחר חתונתם התגוררו בשכונת שערי חסד בירושלים.
בסוף שנות ה-40 ערך את העיתון היומי "היומן". מאוחר יותר הצטרף לפאג"י וערך את ביטאון התנועה הקול. בתשי"ב נזקק לטיפול רפואי בארצות הברית ונסע לשם עם רעייתו. כשהגיע לניו יורק נכנס לרבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר מחב"ד לפגישה ("יחידות") של ארבע שעות. האדמו"ר קרא לו לנצל את כישרונות הכתיבה שלו. צימר תרגם לשפות שונות את "המכתבים הכלליים" שכתב האדמו"ר לכלל היהודים בעולם לפני חגים.
בשנת ה'תשי"ט כתב, על פי הוראת האדמו"ר, תחת שם העט "א. גיטלין", את החוברת "יהדות התורה והמדינה", ובה עמדתו ביחס לציונות ולמדינה. צימר שימש כעורך הראשון של דער איד, שבועון ביידיש שנקנה בהמשך בידי חסידות סאטמר.
בשנותיו האחרונות עבד צימר כמתרגם, הן עבור האו"ם והן עבור חב"ד. הוא שלט ב-17 שפות: עברית, ערבית, יידיש, אנגלית, צרפתית, גרמנית, איטלקית, ספרדית, הולנדית, פורטוגזית, רוסית, פולנית, צ'כית, רומנית, הונגרית, טורקית ופרסית. היה מיודד עם מזכ"ל האו"ם טריגווה לי. מזכ"ל נוסף של הארגון, דאג המרשלד, אמר לו כי הוא "או"ם שלם", בשל השפות הרבות שבהן שלט.
צימר התגורר בויליאמסבורג שבברוקלין, ניו יורק. נפטר בלונדון לאחרי מחלה ממושכת בט' בכסלו ה'תשכ"ב (1961). לא הותיר אחריו צאצאים. רעייתו נישאה בשנית לרב יצחק טוביה וייס, דיין באנטוורפן, ולאחר מכן גאב"ד העדה החרדית בירושלים.
בשנת 1964 הוקם על שמו "שיכון אוריאל" ליד שכונת סנהדריה בירושלים וב-1973 נקרא על שמו רחוב בירושלים.
דיוקן האמן כאיש צעיר

דמויות

סטיבן דדאלוס - הדמות הראשית של הרומן. הרומן עוסק בהתבגרותו, דרך לימודיו כנער בבית ספר קתולי, אימוץ האסתטיקה כהשקפה, עד גילוי ייעודו כאמן. סטיבן משחרר את עצמו מהדת שהייתה חלק כה מכריע בחיי ילדותו ונעוריו, ומהלאומיות האירית הפנטית השוררת סביבו, על מנת להיות אדם, אמן, חופשי לחלוטין. סטיבן הוא האלטר אגו של ג'יימס ג'ויס, והרבה מאירועי וחוויות חייו של סטיבן לקוחות מהנעורים של ג'יימס ג'ויס בעצמו. 
סימון דדאלוס - אביו של סטיבן. פטריוט אירי, שיורד מנכסיו במהלך הספר. בעל רגש נוסטלגי עמוק לעבר שלו. מבוסס בחופשיות על אביו של ג'ויס. 
אמה קלייר - אהבתו הסודית של סטיבן. נערה צעירה שסטיבן חושק בה, ואף כותב לה שירים, למרות שהוא לא מכיר אותה היטב. היא מייצגת את אידיאל היופי והטוהר של סטיבן. הוא נצמד לזכרונות הבודדים שיש לו ממנה, ומקנא לה בזעם כשהיא מדברת עם הכמרים. נראה שהיא המוזה של סטיבן לפואמות הקצרות שלו. 
קרנלי - חברו הטוב של סטיבן, לו הוא מספר את אשר על ליבו ומוחו. כמו אביו של סטיבן, גם הוא פטריוט אירי גאה, גוער בסטיבן להתגאות במוצאו האירי ולהיענות לבקשות המשפחה שלו להמשיך להיאחז בדת הנוצרית.
הכומר ארנל - מורה ללטינית בבית הספר הדתי של סטיבן. בקטע ידוע במיוחד מהרומן, הוא עורך הרצאה על מוות וגיהנום על פי הדת הקתולית, שמשפיעות באופן עמוק על סטיבן.
תוכנית קמ"ע

תוכנית קמ"ע (ראשי תיבות: קליטת מדענים עולים) היא תוכנית ישראלית לקליטת מדענים עולים. התוכנית פעילה משנת 1998. במסגרתה מועסקים באוניברסיטאות ובמוסדות מחקר אחרים בארץ כ-500 מדענים, כמעט כולם עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר.
מדענים עולים מקבלים סיוע ראשוני בהשמה מקצועית ("תוכנית שפירא") מן המרכז לקליטה במדע במשרד לקליטת העלייה. לאחר שלוש שנים נקלטים המדענים המצטיינים ב"תוכנית גלעדי", שמשך ההעסקה במסגרתה מוגבל לשנתיים. תוכנית קמ"ע מיועדת לעולים שמיצו את אפשרות התעסוקה במסגרת תוכנית גלעדי, והיא נועדה לאפשר העסקת המדען לטווח ארוך, בדרך של העברת תשלומים למוסד המעסיק, על-פי תנאי שכר מקבילים בעיקרם לאלו של חברי הסגל האקדמי הבכיר במוסד. תקציבה השנתי של התוכנית בשנים 2002–2005 עמד על 75–100 מיליון ש"ח לשנה.
באמצע שנת 2009, סמוך להצבעה על התקציב של אותה שנה, הוחלט לצמצם את תקציב התוכנית בשיעור שיחייב פיטורי 200 מדענים. מאז נמצאה דרך להשלים את התקציב לשנים 2009  ו-2010 , אולם עתידה התקציבי של התוכנית נותר לא ברור.
אדמיטנס

אדמיטנס (באנגלית: Admittance, בעברית: מתירות) הוא גודל הופכי לאימפדנס. מושג האדמיטנס מהווה הכללה של המוליכות החשמלית של הנגד עבור מעגלי AC ועבור רכיבים נוספים כמו קבל וסליל. האדמיטנס יכול להיות מספר מרוכב, ונמדד ב-SI ביחידות של סימנס (S). לעיתים משתמשים ביחידה השקולה מהוא () ששמה וסימונה הם ההיפוך של יחידת ההתנגדות אוהם.

חיבור אדמיטנסים

יש דמיון רב בין חיבור אדמיטנסים לחיבור מוליכויות, פרט לעובדה שבחיבור אדמיטנסים יש לטפל במספרים מרוכבים. חיבור אדמיטנסים הפוך מחיבור אימפידנסים:
מדלן בארו

מדלן בארו (בצרפתית: Madeleine Barot;‏ 1909, שאטורו - 1995, פריז), הייתה תאולוגית פרוטסטנטית, הומניסטית, פעילת זכויות האדם וחסידת אומות העולם מצרפת.

קורות חיים

מדלן בארו הייתה בתו של אלכסנדר אוגוסט בארו, מורה לספרות מקלרמון פראן. היא למדה בסורבון וקיבלה תואר בהיסטוריה ותעודת ארכיונאי. בשנת 1934 החלה לעבוד בספרייה הלאומית של צרפת ומשנת 1935 החלה לעבוד ברומא, במוסד מחקר צרפתי שעסק בחקר ההיסטוריה של רומא, כחלק ממכוני המחקר ההיסטורי של רומא .
בארו הייתה פעילה באגודות פרוטסטנטיות במסגרת הפדרציה הצרפתית של אגודות סטודנטים נוצריות, שנוסדה ב-1895. בקיץ 1939 הייתה בארו יושבת ראש ועידה עולמית של נוער נוצרי באמסטרדם, ועידה שפעלה לאיחוד בין תנועות פרוטסטנטיות. בעת זו הפכה מעורבת בתנועות ההתנגדות לנאציזם. את ההשראה לפעולתה שאבה בין היתר מהכומר השווייצרי קרל בארת .
משנת 1940 הייתה בארו המזכירה הכללית של ארגון Cimade , ארגון סטודנטים פרוטסטנטים צרפתים, שהיה פעיל במהלך שנות מלחמת העולם השנייה נגד הכובשים הגרמנים. היא כיהנה בתפקיד גם לאחר המלחמה, ועד שנת 1956. בתקופת כהונתה הייתה בארו אחראית על אחת המחלקות לפעילות חברתית באיגוד העולמי של הכנסיות . במסגרת פעילותה זו פעלה בארו לקידום מעמד האישה בארגונים כנסייתיים.

פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה

מדלן בארו ניהלה את פעילותו של ארגון Cimade למען פליטים יהודים בצרפת הכבושה בידי הגרמנים וכן בצרפת של וישי. היא הייתה אחראית לפעילותם של פעילי ארגון Cimade במחנות ריכוז בצרפת ואף נכנסה בעצמה למחנה הריכוז גירס כדי לסייע לאמהות יהודיות שילדו זה עתה. היא ביקרה במחנה מדי יום, ואף הצליחה לקבל אישור לפתוח במחנה סניף של Cimade. היא הצליחה לקבל אישור להעביר ילדים, חולים וקשישים לעיירה לה שמבון-סור-ליניון וכך לחלצם מהמעצר. מקיץ 1942, עת החלו המעצרים ההמוניים של יהודי צרפת, בפריז ומחוצה לה, הנפיקה בארו ליהודים שבהם טיפלה מסמכי זהות מזויפים, החביאה את חלקם, ולחלקם סייעה לברוח לשווייץ.

הנצחה

ב-1988 הכיר יד ושם במדלן בארו בתור חסידת אומות העולם.
יהודה אבן בלעם

פירושו לתנ"ך

כתב את פירושו על רוב ספרי המקרא בשפה הערבית. שיטת פירושו מגשרת בין גישת רס"ג ובין גישת ר' אברהם בן עזרא. מנתח את הכתוב בכלים דקדוקיים, ונמנע מפירוש שאינו הולם את דברי חז"ל.
האבן עזרא מזכיר אותו הרבה בפירושיו לתנ"ך, וכן הרמב"ם (באיגרת תחיית המתים) מזכיר אותו ואת רבי משה אבן ג'יקָטילה בתור 'אנשי התבונה מן המפרשים'. כמו כן הוא מובא אצל חכמים מאוחרים יותר כהרד"ק ורבי אשתורי הפרחי ורבי יהושע אבן שועיב.
סמוק שמפיי

סמוק שמפיי (בספרדית: Semuc Champey) הוא אתר טבע במחוז אלטה וראפאס במרכז גואטמלה, סמוך לעיירה לנקין. 
האתר בנוי מגשר טבעי של אבן גיר קשה באורך של כ-300 מטרים, מתחתיו זורם נהר הקחאבון, שחצב באבן הרכה יותר. על הגשר עצמו נוצרה סדרה מרהיבה של מפלים וברכות רדודות, בהן זורמים מים לאורך כל השנה. ביער הגשם הטרופי המקיף את האתר זוהו יותר מ-100 מיני ציפורים ועשרות נוספות של מיני יונקים וזוחלים.
ההגעה לסמוק שמפיי בעבר הייתה קשה ומסובכת, אך מאז הכרזתו כאתר לאומי בשנת 1999 יותר ויותר מבקרים מגיעים למקום, שנחשב לאטרקציה תיירותית פופולרית בגואטמלה.
מרדכי בן הלל

ביוגרפיה

המרדכי היה מחכמי אוסטריה מצאצאי הראב"ן. סבו מצד אביו של המרדכי היה בן בתו של הראבי"ה. הרב מרדכי היה חתנו של ר' יחיאל מפריז וגיסו של ר' יצחק מקורביל, בעל הסמ"ק. כמו כן היה גם גיסו של רבי מאיר הכהן מרוטנבורג (מחבר הספר הגהות מימוניות).
המרדכי היה תלמיד מובהק של המהר"ם מרוטנברג, ממנו קיבל את רוב תורתו. בנוסף היה תלמידו של רבינו פרץ מקורביל. מעט מאוד ידוע על חייו של הרב מרדכי. החל מ-1291 היה רבה של נירנברג וראש הישיבה בה. הרב מרדכי מת על קידוש השם עם אשתו וחמשת ילדיו, בכ"ב באב ה'נ"ח בפרעות רינדפלייש.
אגדה ירושלמית מהמאה ה-17, המובאת בידי דוד קונפורטי ומשה בן חביב, מספרת כי הרב מרדכי הועלה לקבורה בארץ ישראל, ונקבר במערה בשולי בית הקברות בהר הזיתים, במערת רבי עובדיה מברטנורא.
המרדכי מסמן את שיטת הלימוד באשכנז שאחרי בעלי התוספות, כאשר היצירה החלה להתמקד בבניית ספרי פסיקה. ספרו "המרדכי" על הש"ס - פסקי ההלכה של סוגיות הש"ס, מתמקד בליקוט תשובות הלכתיות מחכמי אשכנז, החל מתשובות קדומות, לעיתים אף מרבנו גרשום, רבי קלונימוס ממגנצא, ועוד חכמים מראשוני אשכנז, חכמים מבעלי התוספות, הראבי"ה והאור זרוע, ועד לחכמים הקרובים לתקופתו, כגון רבו, המהר"ם מרוטנבורג. בשל החשיבות הרבה של ספרו, חכמים רבים אחרי מרדכי שלקטו תשובות, לא כתבו אותן בספר נפרד, אלא הוסיפו אותן לספרו, שהפך להיות למעשה הליקוט החשוב ביותר של תשובות חכמי אשכנז.
ייבוש מזון

ייבוש מזון היא אחת השיטות העתיקות לשימור מזון לתקופה ארוכה.
הייבוש מונע מהמזון להוות מצע להתרבוּת של פטריות וחיידקים, ובכך מעכב את קלקול המזון.

שיטות ייבוש

בתקופות עתיקות הייבוש נעשה בחום השמש ובאקלים יבש. באקלים לח היה נהוג עישון, שהוא ייבוש מזורז בחום שמפיצה אש.
כיום מקובל לייבש בתנור או על ידי מכשירי ייבוש ייעודיים המזרימים אויר חם על המזון.
ייבוש בעזרת מקור חום ובאמצעות אש לא-ישירה נקרא קלייה.
למרות אמצעי השימור המתקדמים הנהוגים היום, מקובל לייבש ולעשן מזון כדי להקנות לו טעם אופייני.
אורי סיון (פיזיקאי)

אורי סיון הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור מן המניין בטכניון, חוקר ננוטכנולוגיה. נשיא הטכניון החל מאוקטובר 2019.

ביוגרפיה

סיון שירת כטייס בחיל האוויר.
הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה (1982); תואר שני בפיזיקה (1984); ותואר דוקטור (1988) – כולם מאוניברסיטת תל אביב. בסיום לימודיו עבד במשך שלוש שנים במרכז המחקר של יבמ ביורקטאון הייטס  שבמדינת ניו יורק. בשנת 1991 הצטרף לסגל הפקולטה לפיזיקה בטכניון.
סיון הוא ממקימי מכון ראסל ברי לננוטכנולוגיה, שבראשו עמד בשנים 2005–2010. נבחר לשמש (יחד עם נאוה סברסקי) כיושב ראש של כנס "ננו-ישראל 2014" שנערך בתל אביב.
תחומי מחקרו: הממשק בין ביופיזיקה מולקולרית לננוטכנולוגיה; בקרת תהליכים ביולוגיים באמצעות ננואלקטרוניקה; רתימת ביולוגיה מולקולרית להרכבת רכיבים אלקטרוניים ברמה מולקולרית.
זכה בפרס לנדאו של מפעל הפיס, פרס מיכאל ברונו של קרן רוטשילד (2001), פרס ברגמן של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ופרס הרשל ריץ' ופרס טאוב מהטכניון.
נבחר לנשיא הטכניון ונכנס לתפקידו ב-1 באוקטובר 2019.
סיון נשוי ואב לשלושה ומתגורר בחיפה.
תא זרע

הגעה למקום יעדו

במהלך הפורקן המיני נפלט מגוף הזכר נוזל הזרע, שבו מאות מיליונים עד מיליארדים בודדים של תאי זרע. מספר זה משתנה ממין למין, אצל בני אדם מדובר בכ-400-500 מיליון תאי זרע ] שנפלטים בנוזל הזרע שנפחו בערך 5 סמ"ק. נוזל הזרע עשוי ממים, מסוכרים, ממלחים וכן מאנזימים האחראים על ביקוע קליפת הביצית ועל ההפריה עצמה. האנזימים תורמים לכך שהביצית תופרה אך ורק מזרע של זכר מאותו מין.
אצל חלק מבעלי החיים, ובכללם בני האדם, ההפריה נעשית באמצעות פליטת הזרע מהפין אל תוך איבר מינה של הנקבה (פות) וזאת כדי לאפשר לזרע להגיע אל החצוצרה ולפגוש את הביצית. ישנם בעלי חיים, כגון דגים, שמקיימים רבייה חוץ גופית, כלומר, פולטים את הביציות והזרע אל המים, שם מתרחשת ההפריה. אצל סוסוני ים ההפריה מתרחשת כך שהנקבה מטילה את ביציותיה אל תוך כיס מיוחד, דמוי רחם, הקיים אצל הזכר, שמפרה את הביציות ונושא אותן.

איכות זרע

ככלל, איכות הזרע נמדדת בתנועתיות התאים, כיוון התנועה ומבנם. פחות ממחצית מתאי הזרע בכל פליטה הם פוריים (במצב תקין מדובר בכ-40% מכלל תאי הזרע בכל פליטה).
הערכת איכות זרע נעשית במעבדות של בנקי זרע, במטרה לברר בעיות של חוסר פריון, לבצע הקפאות זרע, לצורך תרומות או לשימוש עתידי, למשל, אצל זוג שבו הגבר עובר טיפולי כימותרפיה שעלולים לגרום עקרות. הקריטריונים הללו נקבעו סטטיסטית על ידי ארגון הבריאות העולמי. פליטת זרע נורמלית תהיה בנפח של מעל לשני מ"ל, בריכוז תאים של מינימום 20 מיליון תאים למ"ל של נוזל זרע, עם כמות כדוריות דם לבנות הפחותה ממיליון כדוריות למ"ל. בנוסף, בבדיקת תנועתיות התאים, זרע תקין הוא זרע שבו מעל ל-25% מהתאים נעים בצורה פרוגרסיבית, כלומר, לא במקום, ולא בצורה איטית. ברוב המקרים, כאשר איכות הזרע לקויה, הדבר נובע מתופעה הנקראת "וריקוצלה" המתוארת כתקלה מכנית במערכת הניקוז של האשכים ומהווה את הסיבה ל-90% ממקרי ירידה באיכות וכמות הזרע.

תרומת זרע

תרומת זרע מתבצעת למטרת הזרעות או הפריה חוץ גופית לנתרמת שאינה בת זוג, או למטרת מחקר.
תרומת זרע נלקחת בדרך כלל מגברים צעירים רווקים בתמורה לתשלום. התורם נבדק למציאת מחלות מידבקות (וכיום רובם נבדקים גם גנטית), נדרש להצהיר על מצב בריאותו ולדווח על מחלות תורשתיות במשפחתו. התורם עובר מספר ראיונות/שיחות עם צוות בנק הזרע במטרה לאבחן אותו ככשיר מבחינה אישית לתרום זרע וכבעל התנהגות נורמטיבית. התורמים המועדפים הם בדרך כלל סטודנטים וזאת מתוך כוונה להתרים גברים בעלי יכולת קוגניטיבית גבוהה. לאחר אבחון ראשוני נבדקים מאפייני הזרע של המועמד להיות תורם (מאפיינים כגון: נפח נוזל הזרע בפליטה, כמות תאי זרע, התפלגות תאי הזרע הפגומים ועוד). 
התרומה מתבצעת באופן הבא: הגבר פולט את זרעו באמצעות אוננות, הזרע מאוכסן באמצעות שיטת הקפאה קריוגנית בקרח יבש, בקופסאות עמידות, במכלי קירור בבנק הזרע. כאשר יש צורך בתרומה, הזרע מוצא מהבנק ומוחדר לאישה בהליך הפריה מלאכותית. כאשר אישה רוצה להרות לבן-זוגה והוא אימפוטנט, כלומר, אין באפשרותם לקיים יחסי מין תקינים בשל בעיה רפואית, ניתן לבצע הליך שבו הגבר מורדם ולפי הטבעת שלו מוחדר מוט המפיק זרמים חשמליים חלשים המגרים את בלוטת הערמונית להפיק נוזל זרע ואת האשכים לייצור זרעים נוספים.
יהושע מזור

יהושע מזור (15 בדצמבר 1900 – 1976) היה מחלוצי תעשיית היהלומים בישראל ונשיא "בני ברית" בישראל.

ביוגרפיה

ישראל יהושע מזור נולד ברדזיוב שבפולין לרב מאיר צבי מזור, שהיה רב בזגורוב, ברדזיוב ובוורשה, ולרחל, בתו של הרב אברהם אבא גרינפלד, שהיה רב בזגורוב. בצעירותו קיבל חינוך דתי ולאחר מכן השתלם בלימודים כלליים באוניברסיטאות ורשה, המבורג וציריך. באוניברסיטת ציריך קיבל בשנת 1925 תואר דוקטור לכלכלה ומדעי המדינה. את הדיסרטציה: "סוגיית האינטֶרבֶנציוניזם במערכת של אינדיבידואליזם כלכלי", שנכתבה בהנחיית הכלכלן מנואל זַייצֶב (Manuel Saitzew), פרסם כספר.
בשנות ה-30 ביקר בארץ ישראל מספר פעמים למטרת השקעות ועסקים, ובמרץ 1939 התיישב בארץ בקביעות. בארץ המשיך להפעיל עם אחיו אליעזר מזור ואליהו מזור את חברת "אחים מזור" שהקימה המשפחה בפולין לפני מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1941 יסדה החברה מפעל ליהלומים, שהיה מהראשונים בתעשיית היהלומים בארץ ישראל ופעל עד סוף שנות ה-50.
מזור היה פעיל מרכזי במסדר "בני ברית", שימש חבר מועצת הנגידים של המסדר העולמי, עמד בראשות ועדות שונות של "בני ברית" וכיהן כנשיאו בישראל. כמו כן היה חבר ההנהלה של אגודת ידידי אוניברסיטת  תל אביב ושל אגודת ידידי אוניברסיטת בר-אילן.

משפחתו

בשנת 1932 נשא לאשה את רבקה (אירנה) ברציובסקי. בתו היא ריטה גור, אלמנתו של מרדכי גור, ובנו הוא האדריכל אדם מזור.
חסוס רואדה

קריירה

חסוס רואדה, נולד וגדל בעיר בדחוס, עיר הבירה של המחוז בדחוס בספרד. רואדה גדל במחלקת הנוער של ריאל ואיאדוליד. רואדה שיחק במשך ארבע עונות מלאות בקבוצת המילואים של ואיאדוליד מהליגה הספרדית השלישית. ב-12 בנובמבר 2008, ערך רואדה את הופעת הבכורה הרשמית שלו עם הקבוצה הבוגרת כשישחק 34 דקות בתיקו 2:2 של ואיאדוליד נגד  הרקולס אליקנטה במסגרת  הגביע הספרדי. ב-26 באפריל של אותה השנה, ערך רואדה את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה כשעלה כמחליף בתיקו 0:0 נגד אוסאסונה. בתחילת עונת 2009/10 הושאל רואדה לקורדובה מה ליגה הספרדית השנייה, במדיה ערך 30 הופעות ליגה וכבש שני שערים.
אחרי עונת ההשאלה, חזר רואדה לואיאדוליד שירדה גם היא לליגה הספרדית השנייה ובחלוף עונה אחת, בה גם כבש שער בתיקו 1:1 בפלייאוף העלייה נגד רקראטיבו ולבה ב-11 באוקטובר וסייע לקבוצה לחזור חזרה לליגה הבכירה. ב-13 באוגוסט, אחרי שהמועדון נע בין הליגה הראשונה לשנייה ביטל רואדה את החוזה שלו בואיאדוליד.
ב-16 באוגוסט 2015, הגיע רואדה לישראל ויום למחרת חתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. ב-30 באוגוסט 2015, ערך רואדה את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר ירושלים בתיקו 0:0 נגד מכבי נתניה. ב-28 בספטמבר, כבש רואדה את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3:1 על הפועל כפר סבא. בקיץ 2016, מימשה בית"ר את האופציה על רואדה והודיעה לשחקן כי הוא ימשיך בקבוצה לעונה נוספת. ב-30 ביוני 2016, ערך רואדה את הופעת הבכורה האירופית שלו במדי בית"ר בתיקו 0:0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. באותה העונה היווה רואדה חלק משמעותי בחוליית ההגנה של הקבוצה, וסייע לה לסיים במקום השלישי בליגה, שהוביל למוקדמות הליגה האירופית. ב-17 במאי 2017 הודיע השחקן על סיום דרכו בבית"ר ירושלים.
ב-1 ביוני 2017 חתם רואדה באפואל ניקוסיה הקפריסאית. בעונתו הראשונה העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים לליגת האלופות, אך לאחר פציעה בדצמבר החמיץ את שאר העונה, בעונתו השנייה מיעט לשחק. 
ב-21 ביולי 2019 חזר רואדה לספרד וחתם באקסטרמדורה מהליגה השנייה לעונה אחת.