רולנד רצנברגר

נעוריו

רולנד רצנברגר נולד בזלצבורג ב-4 ביולי 1960 (רצנברגר טען שהוא נולד ב-1962, על מנת להיחשב כצעיר יותר ולהאריך את קריירת המרוצים). ב-1983 התחיל רצנברגר להתחרות בפורמולה פורד, ב-1985 זכה באליפויות אוסטריה ומרכז אירופה במסגרת פורמולה פורד.

קריירה

ב-1985 התחרה רצנברגר בפסטיבל פורמולה פורד בברנדס הטץ', אנגליה וסיים במקום השני. ב-1986 התחרה פעם נוספת והפעם זכה בתחרות. בעונה הבאה התקדם לפורמולה 3 בבריטניה ובזמן הזה התחיל לצבור פופולריות כיוון ששמו דמה לבובת הטלוויזיה רונלד ראט.
בשתי העונות בפורמולה 3 סיים במקום ה-12 באליפות. רצנברגר התחרה במקביל גם במספר מירוצים במסגרת אליפויות מכוניות תיור.
ב-1989 התחרה בפורמולה 3000 בבריטניה וסיים שלישי בתום העונה.

לה מאן

באותה השנה התחרה רצנברגר במרוץ 24 השעות של לה מאן, עם פורשה 962 של קבוצת ברן מוטוספורט. בקבוצה נהגו גם את מאוריציו סנדרו סאלה ווולטר לצ'נר אולם הקבוצה נאלצה לפרוש בשעה השלישית למרוץ. הוא התחרה בארבעה מרוצי לה מאן הבאים, ב-1991 עם ברן מוטוספורט פעם נוספת, ועם קבוצת SARD ב-1990, 1992 ו-1993 כאשר המיקום הגבוהה ביותר הגיע ב-1993 כאשר סיים ביחד עם מאורו מרטיני ונאוקי נאגאסאקה במקום החמישי עם המכונית טויוטה 93 C-V.

תחרות ביפן

בתחילת שנות ה-90 עבר רצנברגר להתחרות ביפן, הוא זכה בשני מרוצים אחד ב-1990 והשני ב-1991 בפרוטוטייפ היפני עם אותה קבוצת SARD שהייתה קבוצתו גם בתחרות הלה מאן. הוא גם חזר למרוצי הטורינג והשתתף באליפות יפן במרוצי טורינג ב-1990 ו-1991 כשהוא נוהג ב-BMW M3 וסיים שביעי בכל אחת מהעונות.
תוצאות אלה סללו לו את הדרך חזרה לפורמולה 3000 היפנית, עם קבוצת סטלר בעונת 1992. העונה התחילה לא טוב אך כאשר קבוצתו שידרגה את מכוניות הלולה הצליח רצנברגר לנצח במירוץ אחד וסיים את העונה במקום השביעי. בעונת 1993 סיים במקום ב-11.

פורמולה 1

ב-1994 הגשים רצנברגר את שאיפתו להפוך לנהג פורמולה 1 וחתם על הסכם לחמישה מרוצים עם קבוצת סימטק.
ההתחלה שלו בגרנד פרי בברזיל באינטרלגוס הייתה חלשה והוא לא העפיל למרוץ, אך במרוץ הבא ביפן הצליח להעפיל מהמקום ה-11 משום שכבר הכיר את המסלול ממרוצי הטורינג ביפן והיה הנהג היחיד שהתחרה במסלול זה לפני.

מותו

מקצה הדירוג של המירוץ השלישי בעונה, הגרנד פרי של סן מרינו במסלול אימולה, התקיים ב-30 באפריל 1994. לקראת סיום המקצה היה רצנברגר קרוב לתפוס את אחד המקומות האחרונים למירוץ. באחת ההקפות לקראת סיום המקצה ירד מהמסלול והכנף הקדמית שלו נפגעה. רצנברגר החליט להמשיך להקפה נוספת במטרה להעפיל למירוץ במקום להיכנס לרחבת הטיפולים. בהקפה הבאה נכנעה הכנף הקידמית של מכוניתו ללחצים הגדולים שהופעלו עליה במהלך ישורת ארוכה ונשברה. הכנף נכנסה מתחת לרכב ושתקה את ההיגוי, כך שהרכב המשיך לכיוון קיר במהירות 314.9 קילומטר לשעה.
רצנברגר הובהל באמבולנס ואז הועבר במסוק. מותו הוכרז בעת הגעתו לבית החולים בבולוניה. סיבת המוות הייתה שבר בגולגולת. רצנברגר היה הנהג הראשון שנהרג בגרנד פרי מאז מותו של ריקרדו פאלטי בגרנד פרי קנדה ב-1982 והראשון שנהרג במכונית פורמולה 1 מאז מותו של אליו דה אנג'ליס במהלך נהיגת מבחן בשנת 1986.
ברני אקלסטון לחץ על קבוצת סימטק לקחת חלק במרוץ ביום למחרת. מתוך כבוד, עמדת הזינוק של רולנד רצנברגר נשארה ריקה. חברו של רצנברגר לקבוצה, דייוויד ברבאהם, פרש בהקפה ה-27. באותו המרוץ ארעה טרגדיה נוספת  כאשר איירטון סנה, מגדולי נהגי הפורמולה 1, נהרג אף הוא בתאונה בהקפה השביעית. לאחר התאונה, נבדקה מכוניתו של סנה ונמצא בה דגל אוסטריה. התברר כי הוא תכנן להניף אותו לאחר המרוץ כאות זיכרון לרצנברגר.
בגרנד פרי הבא, במונקו, נשארו שתי עמדות הזינוק הראשונות ריקות לזכרם של סנה ורצנברגר. במקומם הוצגו דגלי המדינות שלהם: ברזיל ואוסטריה. מותו של רצנברגר כמעט נשכח לאחר מותו של סנה משום מרכזיותו של סנה באליפות. 
נהגי הגרנד פרי המובילים, ביניהם מיכאל שומאכר וגרהרד ברגר, חברו לאחר הגרנד פרי על מנת לשפר את בטיחות המכוניות והמסלולים כדי למנוע טרגדיות נוספות. ב-2003 הוכנסה לשימוש מערכת ה-HANS בפורמולה 1 שנועדה למנוע פגיעות מהסוג שגרם למותו של רצנברגר.
נשיא הפורמולה 1, מקס מוסלי, בחר להשתתף בהלוויתו של רצנברגר למרות שמרבית תשומת הלב הופנתה להלוויתו של סנה. לאחר 10 שנים אמר: "רצנברגר נשכח, לכן הלכתי להלוויתו כדי שלא ישכח, כול העולם התמקד בהלוויתו של סנה, חשבתי שזה חשוב שיהיה מישהו בהלוויתו". בהלוויתו נכחו מספר בכירי פורמולה 1 וארבעה נהגי פורמולה בלבד.
רצנברגר תכנן גם להשתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן באותה שנה. אדי אירוויין החליפו אולם שמו של רצנברגר נשאר על המכונית. הקבוצה סיימה את המירוץ במקום השני.
רצנברגר נקבר במקסגלן, זלצבורג, אוסטריה.