google/wiki40b huggingface dataset:
עגל הזהב (ספר)

העלילה

אוסטפ בנדר, 'הקומבינטור הגדול' קם לחיים, לאחר ששרד איכשהו את הרצחו בספר הקודם. בתחילת הספר מספר לו שורה בלגנוב, אחד מ'בניו' של ליטננט שמידט (האפיזודה הסאטירית ההתחלתית המספרת על אמנת בניו של ליטננט שמידט הונצחה במטבע לשון 'בניו של ליטננט שמידט' שהפך לחלק מהפולקלור הרוסי) על מיליונר מחתרתי (שהרי בברית המועצות הסובייטית אין מיליונרים גלויים) בשם אלכסנדר קורייקו אשר עושה מיליונים (אבל חי על 46 רובל כל חודש) תוך ניצול מלא של השחיתות הפושה בתקופה המדוברת, תקופת הנא"פ. קורייקו חי בצ'רנומורסק כרואה חשבון במשרד ממשלתי והוא שומר לו סליק גדול של כסף בתוך מזוודה ומחכה לנפילת הממשלה הסובייטית כדי שיוכל להשתמש בו סוף סוף. 
יחד עם עוד שני פושעים 'קלים' ונהג מונית נאיבי ותמים בנדר מתחיל לאסוף את כל המידע שהוא יכול להשיג על פעילותו של קורייקו. קורייקו מנסה לברוח, אבל בסופו של דבר הוא נלכד על ידם בטורקסטן, על מסילת הרכבת טורקסיב שאך זה עתה נבנתה. שם בנדר סוחט ממינו מיליון רובל.
בנדר מוצא את עצמו לפתע עשיר, אך אז מתגלה הבעיה החמורה: הכיצד אפשר להיות מיליונר במדינה בה אין אפילו מיליונר חוקי אחד? שום דבר מחלומות המיליונר שלו לא יכול לצאת אל הפועל.
מתוסכל מחלומותיו שנכזבו הוא אפילו מחליט לתרום את כל כספו באופן אנונימי למשרד האוצר, אבל בסוף משנה את דעתו. הוא ממיר את הכסף בזהב ותכשיטים ומסה לחצות את הגבול הרומני. אולם אז הוא נשדד על ידי משמר הגבול הרומני שמשאיר אותו רק עם מדלית מסדר גיזת הזהב.
זהו ספר נוכלים טיפוסי שבו שם בנדר לצחוק את המשטר החברתי הסובייטי. בתחילת הספר הוא מצהיר, "בשנה הראשונה התגלעו חילוקי דעות ביני לבין השלטון הסובייטי. השלטון הסובייטי רוצה לבנות סוציאליזם, אני לא. לדעתי בניית סוציאליזם מייגעת".
ישראל, קיסר אקסום

ישראל (או אסראל), היה קיסר אקסום בשנת 590 לערך. הוא ידוע בעיקר דרך המטבעות שנטבעו בתקופת מלכותו.
בכברה נגסט ובמסורת האתיופית מצוין שלכלב, מלך אקסום היו שני בנים: גברה מסקל וישראל. מאנרו האי מפקפק בכך שמדובר באותו ישראל, אולם, לדבריו, ייתכן שזכרו של ישראל השתמר בצורה טובה יותר מהמלכים שמלכו בינו לבין כלב (או גברה מסקל) ולכן הם אינם מופיעים ברשימת המלכים.‏ ריצ'רד פאנקהארסט מביא את השם ישראל כדוגמה להשפעות יהודיות מוקדמות בתרבות אתיופיה.‏
המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה

היסטוריה

המפלגה הוקמה ב-1 במרץ 1921, והיא למעשה המפלגה הראשונה במונגוליה. שמה המקורי היה "המפלגה העממית של מונגוליה", וצירוף המהפכה לשמה התקבל ב-1924. המבנה הארגוני תוכנן על פי מודל המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בשנותיה הראשונות היו דעותיה הפרו-סובייטיות של המפלגה שנויות במחלוקת, אך בסופו של דבר יצאה המפלגה כשידה על העליונה, בסיועו של יוסיף סטלין. מתנגדי המפלגה, ביניהם ראש הממשלה פלג'ידין גנדן שהתנגד לברית המועצות, הוצאו להורג. גנדן הוחלף בידי הורלוגין צ'ויבלסאן, שנחשב לאכזר מבין מנהיגי התקופה הקומוניסטית במונגוליה.
ב-1952 נפטר צ'ויבלסאן, ואת מקומו מילא יומג'אגין טסדנבאל. טסדנבאל תפקד כראש ממשלת מונגוליה במשך 22 שנים, תקופת הכהונה הארוכה של ראש ממשלה כלשהו במונגוליה. הוא היה מתון יותר מצ'ויבלסאן, ופעל על פי מדיניותו של מנהיג ברית המועצות באותה תקופה, ניקיטה חרושצ'וב. 
ב-1990 החלה מונגוליה ברפורמה פוליטית, וב-1992 נערכו בה בחירות דמוקרטיות ראשונות. עם זאת, נותרה המפלגה בשלטון עד 1996, אז עלתה המפלגה הדמוקרטית של מונגוליה לשלטון.
תחת הנהגתו של נמברין אנחבאיאר, שינתה המפלגה את השקפותיה והתנערה מהקומוניזם. כיום מציגה עצמה המפלגה כמפלגה סוציאל-דמוקרטית, ואנחבאיאר טוען כי הוא חסידו של ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר. בעקבות שינוי זה באופיה, ניצחה המפלגה ברוב גורף את הבחירות בשנת 2000.
בבחירות שנערכו ב-27 ביוני 2004, איבדה המפלגה כמחצית מכוחה בפרלמנט. עם זאת, מכיוון שהאופוזיציה לא זכתה ברוב גורף, נשלטת כיום מונגוליה על ידי "ממשלת אחדות" בין ה-MPRM והגוש הדמוקרטי.
ב-22 במאי 2005 נבחר אנבאיאר לנשיא ברוב של 53.4% מהקולות.

ביקורת על פעילות המפלגה

מבקרי המפלגה טוענים, כי השינוי באופי הקומוניסטי של ה-MPRM הוא חזיון-שווא, וכי הצלחתה של המפלגה נבעה מיחסי ציבור מוצלחים, ולא כתוצאה מרפורמה אמיתית. טענות נוספות גורסות כי המפלגה שואפת לצנזורה מלאה בכלי התקשורת, וכי אנשי תקשורת מהאופוזיציה נשלחו למאסר. מנהיגי אופוזיציה שונים נשלחו לכלא - ביניהם שרים לשעבר וראש המודיעין המונגולי. המפלגה טוענת כי הם נשפטו בעקבות פעילות בלתי חוקית, אך המתנגדים טוענים כי הסיבה היא פוליטית.
פיונה מיי

חייה

מיי נולדה בסלאף שבמחוז ברקשייר, אנגליה להורים ג'מייקנים. בשנת 1994 קיבלה אזרחות איטלקית לאחר שנישאה לג'יאני יאפיקינו, מאמן קפיצה במוט איטלקי והחלה לייצג את איטליה בתחרויות הבינלאומיות (אז היא ייצגה את בריטניה ואנגליה).

אלופת העולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בסדברי (כיום גרייטר סדברי), קנדה, בשנת 1988 זכתה מיי במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.88 מטר. 
באולימפיאדת סיאול (1988) סיימה מיי במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.62 מטר, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 6.66 מטר.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוקלנד, ניו זילנד בסוף ינואר 1990 זכתה מיי במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.55 מטר ובאליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בספליט, לשעבר יוגוסלביה בסוף אוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום שביעי בתוצאה של 6.77 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 סיימה מיי במקום 19 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.54 מטר.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) פסלה מיי את קפיצתה הראשונה בשלב המוקדמות ובשל פציעה לא המשיכה את התחרות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 סיימה מיי במקום 14 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.42 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1994 זכתה מיי במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.90 מטר.

אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 זכתה מיי במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאתה של 6.98 מטר, לפני ניורקה מונטלבו מקובה (6.86 מטר) ואירינה מושאילובה מרוסיה (6.83 מטר).

מדליית כסף אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה מיי במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.02 מטר, אחרי צ'יומה אג'ונווה מניגריה (7.12 מטר) ולפני ג'קי ג'וינר קרסי מארצות הברית (7.00 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 זכתה מיי במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאתה של 6.91 מטר, אחרי לודמילה גלקינה מרוסיה (7.05 מטר) וניקי קסנתו מיוון (6.94 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה.
בתחרות שנערכה בסנקט פטרבורג, רוסיה ביוני 1998 קבעה מיי בקפיצה משולשת שיא אישי חדש של 14.65 מטר, תוצאה שדירגה אותה בסוף השנה במקום החמישי בעולם. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בשיא לאומי חדש של 7.11 מטר, אחרי הייקה דרקסלר מגרמניה (7.16 מטר) ולפני לודמילה גלקינה (7.06 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכתה מיי במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאתה של 6.94 מטר, אחרי ניורקה מונטלבו שייצגה את ספרד (7.06 מטר) ולפני מריון ג'ונס מארצות הברית (6.83 מטר). יומיים לפני כן בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 7.04 מטר.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מיי בפעם השנייה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.92 מטר, אחרי הייקה דרקסלר (6.99 מטר) ולפני טטיאנה קוטובה מרוסיה (6.83 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכתה מיי בפעם השנייה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.02 מטר, לפני טטיאנה קוטובה (7.01 מטר) ואלופת העולם היוצאת ניורקה מונטלבו (6.88 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה מיי במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.46 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 6.57 מטר, באולימפיאדת אתונה (2004) היא סיימה במקום 27 בתוצאה של 6.38 מטר ובאליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי בשנת 2005 היא סיימה מיי במקום 15 בתוצאה של 6.51 מטר.
זבורניק

היסטוריה

היישוב מאוזכר לראשונה בכתובים במסמכים מ-1410 בהקשר להקמת מנזר באזור. במחצית השנייה של המאה ה-15 נכבש המקום על ידי האימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1878-1877) קיבלה האימפריה האוסטרו-הונגרית חסות על חבל בוסניה וסיפחה אותו דה פקטו. ב-1908 סיפחו האוסטרו-הונגרים את האזור דה יורה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה זבורניק בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. האזור הועבר לחזקת ממשלת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה בהנהגת אנטה פאבליץ'. לאחר המלחמה נכללה זבורניק בשטחי יוגוסלביה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה. כחלק מהתהליך פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה ביצעו מיליציות סרביות, ובכלל זה משמר המתנדבים הסרבי, טבח בתושבי זבורניק בוסניאקים ומוסלמים, ובמהלכו נרצחו 352 אזרחים.

הקהילה היהודית

יהודים הגיעו לזבורניק באמצע המאה ה-19. היו אלה אומנים, סוחרים זעירים ורוכלים יהודים ספרדים. לאחר סיפוח האזור על ידי האוסטרו-הונגרים, הגיעו למקום משפחות אשכנזיות ויצרו קהילה אחת משותפת. ב-1879 התגוררו בזבורניק 50 יהודים. ב-1890 הוקם בית העלמין והוא שכן בקרבת מקום מחוץ לעיר, סמוך לדרך הגישה אליה. ב-1902 הוקם בית כנסת ולצידו תלמוד תורה. בבית הכנסת התפללו לסירוגין בנוסח הספרדים ובנוסח אשכנז.
ב-1910 מנתה הקהילה 148 נפשות. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה במקום פעילות ציונית והוקם סניף של התנועה וכן אגודת נוער. ב-1921 התגוררו בזבורניק 134 יהודים, שהיוו 4.27 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 78 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון משטר האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. במאי 1942 בוצעה אקציה ובה נעצרו בני הקהילה. הם גורשו לשאבאץ ומשם הובלו למחנה הריכוז באנייצה. רוב המגורשים נרצחו. ב-1968 התגוררו בזבורניק 11 יהודים.
מבנה בית הכנסת שרד, נכון ל-1999 עמד על תילו ושימש בית מגורים. נכון ל-2009 היה בית העלמין מצוי בשטח העיר. בית העלמין לא היה מגודר ולא מתוחזק, נגרמו בו נזקים רבים, והשטח שימש כגינת ירק.
לאופולד השלישי, נסיך ליפה

ראשית חייו

לאופולד נולד ב-1 בספטמבר 1821 בדטמולד, והיה ילדם הבכור של לאופולד השני, נסיך ליפה ואמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של גינטר פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וקרולינה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט.
בשנת 1851 מת אביו, ולאופולד עלה לשלטון במקומו, וב-17 באפריל 1852 הוא התחתן עם אליזבת, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט, בתו של אלברט, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט.

שלטונו

בשנת 1854 הוציא לאופולד צווים, המעניקים שוויון לכנסייה הקתולית ולכנסייה הלותרנית, על בסיס שווה עם הקלוויניסטית, שהייתה הדת הרשמית בליפה.
בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות בראשות לאופולד השלישי לפרוסיה במלחמת אוסטריה-פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות לצד פרוסיה במלחמת פרוסיה-צרפת, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לאימפריה הגרמנית.
הנסיך לאופולד היה אחד היזמים הראשיים של הקמת אנדרטת הרמן ביער טויטובורג, אשר נחנכה על ידי וילהלם הראשון, קיסר גרמניה בקיץ 1875. כמה חודשים לאחר הסרת הלוט מעל האנדרטה מת לאופולד ב-8 בדצמבר בדטמולד, ומכיוון שלא היו לו ילדים, אחיו וולדמאר, נסיך ליפה עלה לשלטון במקומו.
המלחין יוהנס ברהמס היה מחברי הפמליה של הנסיך, ובין השנים 1857 ו-1859 שימש כמורה למוזיקה של אחות הנסיך, הנסיכה פרדריקה.
מולה (רוטב)

מולה (Mole) הוא שם גנרי לקבוצת רטבים מקסיקנים. המילה מולה נכללת לרוב גם בשמות מאכלים המבוססים על רטבים אלה.
מולה הוא רוטב סמיך והומוגני, שהכנתו ממושכת וטעמו מורכב, בניגוד לרוטב סלסה שהוא דליל יותר, פשוט בהרכבו ומכיל חתיכות גלויות של כמה ממרכיביו. השימוש הפופולרי ביותר במולה הוא כרוטב לבשר עוף, אך הוא נפוץ גם כרוטב לאנצ'ילדס.
הסוגים הידועים ביותר של מולה מיוצרים במדינות אואחאקה ופואבלה שבמקסיקו. מאז 1977 נערך בקהילת סאן פדרו אטוקפאן שבמקסיקו סיטי בכל חודש אוקטובר פסטיבל מולה שבו נמכרים רטבים ומאכלים שבהם נעשה שימוש ברטבים אלה.
הטעם הפופולרי ביותר הוא כנראה מולה פובלנו (שמקורו בפואבלה). הרוטב מיוצר מפלפלת צ'ילי מיובשת, אגוזים וזרעים טחונים (כגון שקדים, בוטנים ושומשום), תבלינים, קקאו, מלח, ולעיתים גם עלי אבוקדו, בצל, שום ופירורי לחם (להענקת סמיכות).
אורת בש

ביוגרפיה

בש גדלה בקיבוץ ראש הנקרה. היא התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל נהריה תחת הדרכתו של רובי שלו.

1987

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1987 זכתה בש ב-3 מדליות, זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:33.11 דקות, לפני זוהר לבנסברג (2:34.39 דקות) ואיריס קומן ומדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.15 דקות, אחרי אירית אפרתי (1:18.24 דקות) ולפני ענת אסף (1:20.24 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:07.90 דקות, אחרי איריס קומן (1:07.23 דקות) ולפני סהר אלוני (1:10.23 דקות). היא קבעה במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 30.69 שניות.

המכביה ה-13

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה בש במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.14 דקות, אירית אפרתי זכתה במדליית הזהב במשחה זה (1:15.30 דקות). במשחה ל-200 מטר מעורב אישי היא סיימה במקום הרביעי בתוצאה של 2:28.31 דקות ובמקום החמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:16.84 דקות. בשני משחים אלו היא הייתה ראשונה מבין השחייניות הישראליות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה בש ב-8 מדליות, מהן 4 זהב, 3 כסף ומדליית ארד אחת. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.83 דקות לפני נעמה מישר (2:34.25 דקות) ושני טליתמן (2:35.26 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ביחד עם מיכל אמין בתוצאה זהה של 5:18.00 דקות, לפני שני טליתמן (5:25.09 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.69 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש לאגודות של 4:38.37 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.89 דקות, אחרי סהר אלוני (1:06.63 דקות) ולפני תרין גרטנר (1:10.89 דקות), במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:17.37 דקות, אחרי השיאנית הישראלית אפרתי (1:16.73 דקות) ולפני נעמה מישר (1:21.40) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:21.23 דקות, אחרי מכבי קריית אונו שקבעה שיא ישראלי חדש לאגודות של 9:07.47 דקות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:28.25 דקות, אחרי סהר אלוני (2:26.19 דקות) ומיכל אמין (2:26.57 דקות). היא זכתה בתחרות זו בתואר שחיינית מצטיינת לגילאי 17 והייתה שותפה מרכזית לקבוצת הנשים שלה שזכתה באליפות המדינה.

חייה האישיים

בש חיה עם בן זוגה נמרוד דובינסקי בשוהם ולהם ארבעה ילדים, ארבל, אדר, אורי וניר. 
כיום, היא עוסקת בניהול אדמיניסטרטיבי של מועדון אופניים תל אביב (TACC), אותו מנהל מקצועית בן זוגה, ומשתתפת בתחרויות בענף מרוץ אופני כביש.
צוות לעניין (סרט)

תקציר העלילה

עלילת הסרט מתמקדת בהרפתקאותיהם של ארבעה יוצאי יחידות עילית של הצבא האמריקאי - קולונל ג'ון "חניבעל" סמית' (מגולם על ידי ליאם ניסן), טמפלטון "פייס" פק (מגולם על ידי ברדלי קופר), ביי איי בראקוס (מגולם על ידי קוונטין ג'קסון), וקפטן ה.מ. "האולין מד" מרדוק (מגולם על ידי שרלטו קופליי).
בתחילת הסרט סמית', פק וביי איי נשלחים לכלא על פשע שלא ביצעו במהלך השירות הצבאי שלהם במלחמת עיראק. לאחר שהם נמלטים מהכלא הם יורדים למחתרת באזור לוס אנג'לס ובמקביל הם עובדים כשכירי חרב. במקביל הם מנסים לנקות את שמם בעת שהם נרדפים בכל רחבי העולם על ידי צ'ריסה סוסה (מגולמת על ידי ג'סיקה בייל), קצינה בכירה בצבא ומאהבת לשעבר של פייס.

מוזיקה

נעימת הנושא של הסדרה מושמעת בסרט, אבל המוזיקה של הסרט הולחנה ונכתבה בידי אלן סילבסטרי.

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי ולציון 46% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 198 ביקורות.
כריכת חבל הטבור

אבחון

פענוח כריכת חבל הטבור באמצעות אולטרה סאונד יכול להתבצע טרם הלידה ותועד לראשונה בשנת 1982. ב-2004 התפרסם מחקר שמטרתו הייתה לקבוע את דיוק וחשיבות האולטראסאונד באבחון של כריכת חבל הטבור. המחקר נערך על 289 נשים במקביל, עליהן בוצעה בדיקת אולטראסאונד בטנית זמן קצר לפני צירי הלידה. בהסתכלות על צוואר הילוד, זוהתה נוכחות של חבל הטבור, אך את עצם היותו כרוך ניתן היה לראות רק כאשר חבל הטבור נכרך סביב לפחות שלושה או ארבעה צדדים של צוואר הילוד. בפועל, כריכת חבל הטבור התרחש בלידות של 52 מתוך 289 הנשים שנבדקו, וב-35% מהמקרים הכריכה נמצאה טרם הלידה בבדיקת האולטראסאונד שבוצעה לפני ובסמוך ללידה. בדיקת האולטראסאונד איבחנה באופן שגוי 19% מהמקרים, בהם נמצאה כריכה של חבל הטבור למרות שבפועל היא לא הייתה קיימת. במחקר זה, לבדיקת האולטראסאונד היו 35% דיוק במציאת כריכה בודדת של חבל הטבור סביב צוואר הילוד, ו-60% דיוק כאשר חבל הטבור נכרך יותר מפעם אחת.

תסמינים

ולד עם כריכת חבל טבור יוולד לעיתים עם חבל הטבור כרוך סביב צווארו. תסמינים אפשריים שעלולים להופיע הם אפרוריות של עור הפנים, פטכיות מרובות על עור הפנים, דימומים בעיניים והמטומה מסביב לצוואר.

טיפול

הטיפול בכריכת חבל הטבור מוכוון למניעת דחיסת חבל הטבור (מצב בו נחסמת אספקת הדם לעובר). טכניקת הטיפול בכריכת חבל הטבור משתנה בהתאם לעוצמת הליפוף מסביב לצוואר התינוק. במידה וחבל הטבור כרוך באופן רופף מסביב לצוואר העובר, ניתן להחליק את חבל הטבור מעל ראשו של העובר ובכך ליילד בצורה רגילה את העובר ולהניחו על בטן האם. אם חבל הטבור כרוך באופן הדוק מסביב לצוואר התינוק, המיילד יכול לנסות להחליק את חבל הטבור מעל אחת הכתפיים של התינוק וליילד את העובר בצורה זו, לאחר הלידה ניתן להתיר את חבל הטבור בצורה מלאה. במצב בו חבל הטבור כרוך בעוצמה רבה מכדי להחליקו מעל אחת הכתפיים, ניתן לבצע היפוך (somersault maneuver) על מנת לאפשר ליילד את העובר. המיילד יכול לבחור גם בחיתוך של חבל הטבור במידה ושאר טכניקות הטיפול בכריכת חבל הטבור אינן אפשריות.

פרוגנוזה

ישנם מחקרים שמצביעים על תחלואות שעלולת להיגרם לולד עם כריכת חבל הטבור כמו הלם, בעיות נשימתיות, ברדיקרדיה, אנמיה ואף לידה שקטה במקרים נדירים. למרות זאת, במחקרים מקיפים שנעשו בתחום נמצא כי אין קשר סטטיסטי מובהק בין כריכת חבל הטבור (ליפוף בודד או ליפופים רבים) לבין תחלואה ופגיעות עתידיות בעובר (כולל תמותה) ולכן לרוב נחשב מצב זה כמצב שפיר. ישנם מחקרים המצביעים על קשר בין כריכת חבל הטבור לתחלואות שונות בטווח הקצר. עדיין לא ברור האם הסיבוכים שלאחר הלידה הם תוצאה ישירה של כריכת חבל הטבור, או שהם תוצאה של הטיפול בכריכה, המתבצע באמצעות חיתוך חבל הטבור לאחר הצמדת דפנותיו זו לזו.
דפנה קריב

פרופסור דפנה קריב היא מרצה וחוקרת במסלול האקדמי המכללה למנהל משנת 2002, ראש המחלקה ליזמות וחדשנות בבית הספר למנהל עסקים משנת 2012 ומשנת 2017 סגנית נשיא המכללה ליזמות ופיתוח בינלאומי.
סיימה תואר ראשון (.B.A) בסוציולוגיה ומינהל החינוך באוניברסיטת תל אביב והוכשרה לתעודת הוראה בחינוך, תואר שני (.M.A) בלימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב, ודוקטורט (.Ph.D) בתעשייה וניהול, בטכניון. את דרגת הפרופסור קיבלה בשנת 2014 על מחקריה וספריה הבינלאומיים בתחום היזמות.
קריב היא חברת הקתדרה ליזמות באוניברסיטת HEC במונטריאול מאז 2007, ומעורבת במחקרים עם מספר קבוצות מחקר בעולם. היא הובילה בישראל את פרויקט ה-Tempus הראשון שהתקבל בישראל מטעם קרנות המחקר האירופיות בנושא 'העצמת היזמות במוסדות להשכלה גבוהה'.
פרסמה ספרים ומאמרים בתחומי יזמות, מגדר, ויזמות בינלאומית.
קריב הקימה ומנהלת את מרכז היזמות האקדמי NOVUS משנת 2014 הכולל חממה טכנולוגית ("אינקובטור"), מאיץ יזמי ("אקסלרטור"), "חממה וירטואלית" בינלאומית, ומסגרות נוספות להוראה יזמית-התנסותית. ב-NOVUS החלו את פעילותם מספר סטארטאפים מצליחים כגון paybox ו-Lightico.
לוקאס וינטרה

קריירה

וינטרה נולד בצ'כוסלובקיה לאב צ'כי ולאם יוונית, ובגיל צעיר חזר עם אמו ליוון. בשנת 1999 התחיל את הקריירה שלו כאשר חתם בפנליאקוס מליגת המשנה היוונית. וינטרה לא השתלב במועדון ובקיץ 2000 עבר לואריה ששיחקה אז בליגה השלישית. בעונה שלאחר מכן חזר לפנליאקוס והפך לשחקן הרכב קבוע הקבוצה, עמה עלה בעונת 2002/2003 לליגת העל היוונית.
בינואר 2004 עבר וינטרה לפנאתינאיקוס, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בדאבל. ב-29 בספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרות אירופאיות, בהפסד 0–1 לפ.ס.וו. איינדהובן בשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-16 בפברואר 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית, בניצחון 1–0 נגד סביליה בשלב ההצלבה של גביע אופ"א, אך בגומלין ניצחה סביליה 2–0 ועלתה לשמינית הגמר. בעונת 2009/2010 זכה עם הקבוצה בדאבל נוסף.
בינואר 2013 הגיע וינטרה לספרד וחתם עד תום העונה בקבוצת לבאנטה מההליגה הבכירה. בסיום העונה האריך את חוזהו בקבוצה בשנתיים נוספות, וב-19 בינואר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול ברצלונה שהסתיים בתיקו 1–1.
ב-31 ביולי 2015 הגיע וינטרה לישראל, וחתם לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במחזור הראשון של עונת 2015/2016. וינטרה שיחק עונה אחת בהפועל תל אביב, וערך במדיה 29 הופעות בכל המסגרות.
ב-29 באוגוסט 2016 חתם וינטרה באומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית, ובמדיה שיחק שלוש שנים. ב-17 ביולי 2019 חזר לליגה היוונית וחתם בקבוצת לאמיה 1964.

נבחרת יוון

וינטרה החל את הקריירה הבינלאומית שלו כאשר ייצא את יוון באולימפיאדת אתונה. ב-8 ביוני 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בהפסד 0–1 לאוקראינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. וינטרה היה חלק מסגל הנבחרת במשחקי גביע הקונפדרציות 2005, יורו 2008, מונדיאל 2010 ומונדיאל 2014.
ימים נוראים (סרט)

עלילה

יגאל עמיר (יהודה נהרי) הוא סטודנט אידאולוגי ושאפתן למשפטים מהרצליה. הסרט עוקב אחר מערכות היחסים שלו עם בני משפחתו - אחיו חגי (יואב לוי), אמו גאולה (ענת רבניצקי) ואביו שלמה (אמיתי יעיש בן אוזיליו), וסוקר את האירועים בחייו במישור החברתי, הפוליטי והדתי - בשנה שקדמה לרצח רבין.

ההפקה

הסרט הופק על ידי דוד זילבר, שרון הראל, תמר סלע, ירון זילברמן, משה אדרי, רות כץ, רון לשם, מטרו תקשורת, ווסטאנד ואופנינג נייט פרודקשן. הסרט יצא בתמיכת Yes הטלוויזיה בלוויין, ערוץ 10 (רשת 13) ומשקיעים פרטיים. בסרט שולבו צילומי ארכיון וביניהם צילומים מההפגנה בכיכר ציון שקדמה לרצח. לסרט קדם תחקיר עיתונאי שנערך על ידי עמיחי אתאלי במשך שש שנים, במהלכו רואיינו חוקרי המשטרה, השב"כ, קרובי משפחה וחברים של יגאל עמיר ואף יגאל עמיר עצמו. דליה רבין, בתו של יצחק רבין, ונכדו יונתן בן ארצי הוזמנו על ידי ההפקה לבכורה העולמית של הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
שמחה פרת

שמחה פרת (26 בנובמבר 1913 - 1 בינואר 2003) היה דיפלומט ישראלי. כיהן כציר ישראל בדרום אפריקה, שגריר ישראל במקסיקו באוסטרליה ובניו זילנד. 
פרת נולד בעיר רובנו (אז ברוסיה) ועלה לארץ ישראל ב-1926. למד משפטים באוניברסיטת בזל ובאוניברסיטת לונדון. חזר לארץ ישראל ועסק בעריכת דין. באוקטובר 1953 הצטרף למשרד החוץ. שירת כקונסול כללי בשיקגו וקונסול כללי בניו יורק. ב-1960 מונה למנהל המחלקה למוסדות בינלאומים במשרד החוץ. ב-1961 מונה לציר הדיפלומטי של ישראל בפרטוריה שבדרום אפריקה בתום כהונתו ב-1963 צומצמה הנציגות הדיפלומטית הישראלית בדרום אפריקה בהתאם להחלטת עצרת האו"ם בשל מדיניות האפרטהייד. ב-1963 מונה לשגריר ישראל במקסיקו. ב-1964 שב לישראל ומונה למנהל מחלקת חבר העמים הבריטי במשרד החוץ. בשנים 1967 עד 1970 שירת כשגריר ישראל באוסטרליה ושגריר לא תושב בניו זילנד. לאחר מכן היה יועץ מדיני לשר החוץ. 
בשנים 1973 עד 1975 היה בחופשה ללא תשלום ממשרד החוץ, במהלכה כיהן כמבקר האוניברסיטה העברית בירושלים. בתפקידו האחרון במשרד החוץ עד פרישתו ב-1977 שירת כמנהל בפועל של מחלקה אירופה 1. 
בכספי עיזבונו הוקמה קרן מלגות בטכניון וקומה בבניין אמרסון למדעי החיים. כמו כן תרם לבניית בניין בבית הספר הריאלי בחיפה.
מרווין לרוי

ביוגרפיה

לרוי נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה, להורים ממוצא יהודי. משפחתו ירדה מנכסיה לאחר רעידת האדמה של 1906. (בבעלותו של סבו מצד אביו הייתה חנות כלבו שנחרבה ברעידת האדמה; החנות הייתה מבוטחת בסכום כסף רב, אולם חברת הביטוח התרוששה כתוצאה מרעידת האדמה.) על מנת להרויח את לחמו מכר מרווין הצעיר עתונים והשתתף בתחרויות כשרונות כזמר. בדרכים אלה הוא פילס את דרכו לוודביל. אחר כך הוא ניסה את מזלו בהוליווד ביחד עם בן דודו ג'ס לסקי.
לרוי עבד בתחומי התלבושות, מעבדות הפיתוח וכעוזר צלם עד שהוא נעשה תסריטאי ושחקן בראינוע. עבודת הבימוי הראשונה שלו הייתה בסרט No Place to Go משנת 1927. היות שסרטיו גרפו ממון רב בעלות נמוכה, הוא פילס את דרכו בתעשיית הסרטים. 
ב-1931 הוא ביים את סרט הגנגסטרים האפי הקיסר הקטן (Little Caesar), שהביא את אדוארד ג'י רובינסון למעמד של כוכב והקריירה של לרוי נסקה אף היא. ב-1938 הוא נבחר לעמוד בראש ההפקה של חברת MGM. בזכותו הפיקו האולפנים את הקוסם מארץ עוץ. הוא היה זה שגילה את קלארק גייבל, לורטה יאנג, רוברט מיצ'ם ולנה טרנר.
בשנות החמישים ביים לרוי מחזות זמר כמו נאה להסתכל (Million Dollar Mermaid ,Latin Lovers ,(Lovely to Look At, 
ו-Rose Marie. הוא עבר לעבוד עבור האחים וורנר, שם הוא היה אחראי על סרטים ידועים כגון מר רוברטס, גשר ווטרלו, 
The Bad Seed, No Time for Sergeants, The FBI Story ו-Gypsy.
הוא היה מועמד בשנת 1943 לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר עבור סרטו Random Harvest וכן ב-1940 כמפיק הקוסם מארץ עוץ. בנוסף לכך, הוא קיבל פרס אוסקר לשם כבוד ב-1946 עבור הסרט הבית בו אני גר ופרס לזכרו של אירוינג ט. תאלברג ב-1976.
לרוי פרש ב-1965, וכתב אוטוביוגרפיה בשם "Take One", שראתה אור ב-1974. הוא הלך לעולמו בבברלי הילס, קליפורניה ונטמן בבית הקברות Forest Lawn Memorial Park שבגלנדייל, קליפורניה. יש לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ברחוב ויין 1560.
בלוז לקיץ

עלילה

השלישייה מומו ,יודל'ה ובנצי בתקופת בצורת של חיי המין. כדי לחזור לתקופה המהנה שלהם, החבורה מחליטה לפתוח בר אך מסתבכת עם חבורת אופנוענים.
גורנה אוריאחוביצה

היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה. במאה ה-1 נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית המערבית ובמקום נבנתה מצודה. בהמשך עבר היישוב לשליטת האימפריה הביזאנטית, תוך הגירת שבטים סלאבים ופרוטו בולגארים אשר שינו את המאזן הדמוגרפי ביישוב בשלהי המאה ה-6. ישנן עדויות ארכאולוגיות ליישוב מאורגן גם בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה, עת הפך היישוב למבצר כחלק משרשרת מצודות דרכים, שנועדו להגן על הבירה טרנובו. בסוף המאה ה-14 נכבשה המצודה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית וב-1444, ונחרבה בעת מסעו של ולדיסלב השלישי מוורנה כנגד העות'מאנים.
היישוב חזר לשגשג רק בראשית המאה ה-19, עידן התחייה הבולגרית ובעיר נבנו מוסדות ציבור, דת וחינוך. ב-1870 זכה היישוב למעמד של עיר. ב-1876, במהלך מרד אפריל הבולגרי כנגד העות'מאנים הייתה העיר מרכז יציאה לכוחות המורדים בצפון בולגריה ורבים מבניה התנדבו בהמשך למיליציית המתנדבים הבולגרית האופלצ'נצי, שפעלה לצד הכוחות הרוסיים במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). העיר שוחררה על ידי הכוחות הרוסיים ב-26 ביוני 1877 ובהמשך הפכה חלק מנסיכות בולגריה, אשר הפכה בהמשך למדינת הלאום, בולגריה.

כלכלה

העיר היא אחד המרכזים הגדולים בבולגריה לייצור סוכר ומוצריו וכן קיימים בתי מאפה ומפעלים לייצור ממתקים.

תחבורה

גורנה אוריאחוביצה מהווה צומת מסילות ברזל חשובה בצפון בולגריה ופועל בה אחד מששת נמלי התעופה הבינלאומיים המצויים בבולגריה. עורק תחבורה מספר 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים חולף בסמיכות לעיר.