מיקולה אזארוב

ילדותו וצעירותו

אזארוב נולד בקלוגה ברוסיה, תחת השם ניקולאי פאכלו כבן ליאן רוברטוביץ' פאכלו, מהנדס מכרות ממוצא אסטוני יליד מחוז ייגבה, ויקטרינה קוואסניקובה, ממוצא רוסי. מפני שבעת הולדתו הוריו לא היו נשואים רשמית, הילד קיבל את שם המשפחה של סבתו מצד האם - אזארוב. הוא גדל אצל אותה סבתא בכפר שלה, אזארובו. לפי מקורות אחרים - שאל מאוחר יותר את שם המשפחה הרוסי שלו מאשתו - ליודמילה אזאורבה. 
אזארוב הצטיין בלימודיו בבית ספר וסיים את התיכון עם מדליית כסף. למד לאחר מכן גאולוגיה-גאופיזיקה באוניברסיטת מוסקבה ובשנת 1971 סיים בה דוקטורט בגאולוגיה ומינרלוגיה. בהמשך עבד עד שנת 1976 כמהנדס בחברת  הפחם של העיר טולה. בשנים 1984-1976 עבד במחלקת המחקר ותכנון בנייה של מכון הפחם בעיר נובומוסקובסק שבמחוז טולה.

המשך עבודתו המדעית ובהוראה

במאי 1984 עבר אזארוב לדונצק, באוקראינה, והתמנה שם לסגן מנהל המכון הגאולוגי הממלכתי האוקראיני. בהמשך היה למנהל המכון. החל משנת 1991 היה לפרופסור באוניברסיטה הטכנית הלאומית של דונצק. בשנת 1997 נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה האוקראינית למדעים.

פעילות פוליטית

בשנת 1990 אזארוב השתתף בקונגרס ה-28 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והצטרף לסיעת האופוזיציה "המצע הדמוקרטי".
בשנים 1992-1991 היה פעיל בתנועה לתחיית הדונבאס. אחרי התפרקות ברית המועצות והכרזת עצמאות אוקראינה, הוא נמנה עם ראשי הקונגרס האזרחי של אוקראינה. בדצמבר 1992 התקבל להנהגת מפלגת העבודה האוקראינית שהוקמה על ידי ראשי התעשייה מדרום מזרחה ודרומה של המדינה.מטעם מפלגה זו נבחר בשנת 1994 לראשונה כחבר בפרלמנט האוקראיני. מטעם אזור של העיר דונצק.
בשנים 1997-1995 היה חבר בוועדת הכספים של הפרלמנט ופעל במסגרת הסיעה הבין-אזורית שתמכה בנשיא לאוניד קוצ'מה.
החל מנובמבר 2000 היה אזארוב חבר בהנהלת מפלגת העבודה במתכונת שלה החדשה - "מפלגת התחייה האזורית"  «סולידריות העבודה של אוקראינה» ששינתה בשנת 2001 את שמה ל"מפלגת האזורים"
בין נובמבר 2002 לפברואר 2005 כיהן מיקולה אזארוב כמשנה לראש הממשלה ושר האוצר של אוקראינה בממשלה בראשות ויקטור ינוקוביץ'.
במהלך הקדנציה של ממשלה זו יושמה תוכנית רפורמות כלכליות, ביניהן רפורמות פיסקליות, של המיסים והקצבאות. הצמיחה השנתית של התל"ג הייתה 9.6% בשנת 2003, 12.1% ב-2004, 2.7% ב-2005 וההשקעות עלו ב-31.3% וב-28%.
אזארוב היה ממלא מקום ראש הממשלה בין ה-7 בדצמבר 2004  ל-28 בדצמבר 2004 אחרי שינוקוביץ' פוטר על ידי הנשיא קוצ'מה באמצע הבחירות לנשיאות. אחרי סיבוב ההצבעה השנייה, ניסה ינוקוביץ' לחזור לראשות הממשלה אך לא הצליח והתפטר ב-31 בדצמבר 2004. הממשלה התפטרה רשמית ב-5 בינואר 2005 ואזארוב התמנה שוב לממלא מקום ראש הממשלה. שימש בתפקיד זה עד להשבעתו של השניא החדש ויקטור יושצ'נקו והוחלף בתפקיד על ידי יוליה טימושנקו ב-24 בינואר 2004.
בשובו של ינוקוביץ' לשלטון באוגוסט 2006 התמנה שוב אזארוב כבן ברית נאמן שלו, כשר האוצר ומשנה לראש הממשלה.
כראש ממשלה החל ממרץ 2010 עומד אזארוב בראש קואליציה של מפלגת האזורים, המפלגה הקומוניסטית האוקראינית והגוש ליטווין, וכן חברי פרלמנט אחדים ממפלגות אחרות. כדי להסביר את העדרות הנשים ממשלתו, טען אזארוב ב-19 במרץ 2010 ש"ביצוע רפורמות בעת משבר אינה מתאימה לנשים" טענה שעוררה ביקורות רבות. מן החוגים הלאומנים נמתחה עליו בקורת גם בגלל שליטתו החלשה בשפה האוקראינית.
ב-21 בנובמבר 2013 ממשלת אזארוב הורתה להשעות את ההכנות להסכם התחברות בין אוקראינה ובין האיחוד האירופי, החלטה שעוררה בהמשך הפגנות המוניות הידועות כ"אירומיידאן". הפגנות שהביאו לכך שבינואר 2014 הוא הגיש את התפטרותו לנשיא.
אזארוב פרסם 112 מאמרים מדעיים, וחיבר בשותפות ספרים, בתחום הגאולוגיה והכלכלה.
מיקולאי אזארוב נשוי לליודמילה, ולזוג נולד בן אחד, אולקסי אזארוב, איש עסקים יליד 1971.

בגלות רוסיה

ב-3 באוגוסט 2015 הצהיר אזארוב, שגלה לרוסיה, במוסקבה, כי הוקם "ועד להצלת אוקראינה" בראשות ולודימיר אוליניק ובראשותו, המסתייג מהנשיא לשעבר ויקטור ינוקוביץ', ושולל לגיטימציה למשטר הנשיא פטרו פורושנקו ומתכוון לפעול להדחתו.
שלטונות אוקראינה פתחו בהתחלת שנת 2015 הליכים להשגת הסגרתו של אזאררוב לאוקראינה.