google/wiki40b huggingface dataset:
חיים יהושע קוסובסקי

שנותיו הראשונות

נולד בירושלים. את חינוכו המוקדם קיבל בתלמוד תורה עץ חיים, שבו הורה אביו, הרב אברהם אבלי קוסובסקי (ממשפחת דיין מגולי ספרד) שהיה גם הראב"ד הראשון של בית הדין האשכנזי בעיר העתיקה. אמו הייתה אטל הנא בת הרב משה פיינשטיין.
הצטיין בשקידתו, בידיעותיו הרבות ובתפיסתו המהירה ונחשב ל"עילוי" נדיר בין ה"עילויים", עד כי יחדו לו חדר בעלית הגג של בית הכנסת "החורבה" שיוכל ללמוד לבדו באין מפריע. בשלוש שנותיו הראשונות של הסמינר העברי הכללי למורים, לימד תלמוד. היה מורה לתורה ושפה עברית של אלתר לוין.
בהיותו בן 20 פרסם מאמרים בכתבי עת שונים, שעסקו בנושאים כמו השפה העברית, דקדוק עברי וגאומטריה, ובנושאים שונים בתלמוד. בשנת 1899 פרסם את ספרו "יד הלשון", ובשנת 1908 פרסם את ספרו "תורת החשבון". כמו כן פרסם את הספרים "תושיה" ו"החוט המשולש" ועוד מאמרים שונים. היה בין הפעילים לדיבור עברית בעיר העתיקה. הוא היה בין המצטרפים הראשונים לתנועה הציונית בירושלים ותמך בתוכנית אוגנדה. ראה בהקמת מדינת ישראל ראשיתה של גאולה אך לא גאולה שלמה, מפני שהעיר העתיקה נותרה בידי הירדנים, אף על פי שסבר שירושלים העתיקה הייתה בכלל באזור שכונת תלפיות.
נתמנה בתרפ"ה (1924), לעובד מדעי במקצוע התלמוד, במכון למדעי היהדות של האוניברסיטה העברית מראשיתה, אך אחרי שנתיים נאלץ לפרוש בגלל חוסר תקציב.

חיבור הקונקורדנציות

את עיקר פרסומו קנה הרב קוסובסקי בשל הקונקורדנציות שחיבר, למשנה, לתוספתא, לתרגום אונקלוס ולתלמוד הבבלי.
כבסיס לעבודתו פיתח הרב קוסובסקי סכמה מסוימת, אותה שמר בכספת במשך כל חייו, אשר שימשה אותו בסופו של דבר כ"מפתח" להכנת הקונקורדנציות.
את חיבור הקונקורדנציות לקח על עצמו בתנאים קשים. ללא תמיכה כספית מכל מוסד שהוא. רכש בית דפוס פשוט ביותר, והחל להדפיס לבדו את הכרך הראשון של הקונקורדנציה למשנה.
הופעת הקונקורדנציה בשנת 1914 גרמה לסנסציה בעולם המשכיל, ואז הוקמה ועדה על מנת לספק לקוסובסקי את האמצעים החיוניים להמשך עבודתו - שני הכרכים של "אוצר לשון המשנה", ששת הכרכים של הקונקורדנציה לתוספתא, וארבעת הכרכים של הקונקורדנציה לתרגום אונקלוס.
שמואל יוסף עגנון כתב: "על הקונקורדנציה של הרב קוסובסקי, חמישים בני אדם יצטרכו לעבוד חמישים שנה מה שאדם זה עושה יחידי, וכמה אלפים דינרי זהב יעלה לנו הדבר. ומכאן יש אדם ומניחים אותו ואין נותנים לו לעשות עבודתו. אבדה עצה מבנים".
עד פטירתו בשנת 1960 הוציא קוסובסקי גם 24 כרכים של הקונקורדנציה לתלמוד, עד לאות מ"ם.
הרב קוסובסקי זכה להוקרה רבה על עבודתו. הוא זכה פעמיים בפרס ביאליק לחכמת ישראל – בשנים 1934 ו-1952 (במלאת לו 80). כמו כן זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית (למחקר) ב-1943 וב-1946 (פרס כבוד). בשנת 1952 קיבל תואר עמית כבוד מבית המדרש לרבנים באמריקה, ובשנת 1958 נמנה עם מקבלי התואר "אזרח כבוד של ירושלים".

לאחר מותו

נפטר בשנת 1960, ונקבר בהר המנוחות.
לאחר מותו המשיך והשלים בנו בנימין את הקונקורדנציה לתלמוד בבלי. בנו משה המשיך אף הוא במפעל אביו, וערך וסידר את הקונקורדנציה לתלמוד הירושלמי. בתו נישאה לאריה איבצן, שהיה המפכ"ל השמיני של משטרת ישראל.
שם אחד הרחובות בשכונת קריית משה בירושלים שבה התגורר הוסב על שמו, וכך גם רחוב בשכונת בבלי בתל אביב, כהמשך לרחוב "בני דן".
התגנבות יחידים (סרט קולנוע)

תקציר העלילה

אלון (עוז זהבי) הוא קיבוצניק ששואף להיות בצנחנים וטוען שהביאו אותו לטירונות מוגבלים בטעות. לאחר שבעת אימוני לילה ירה לעבר צל חשוד, מתעלל בו המפקד בני (מיכאל אלוני), לוקח ממנו את הרובה הצ'כי ומצמיד אותו למקל.
אבנר גבאי (גיא אדלר) הוא ממוצא מזרחי וגם הוא עובר התעללות על ידי המפקדים לאחר שנמצא ישן בשמירה.
רסלר (אריאל וולף) הוא האשכנזי האינטלקטואל במחלקה. הוא מייצג את הצד האליטיסטי, האשכנזי והמעט מנוכר.
בחופשה הוא מזמין את אבנר למסיבה בביתו שם הוא מנגן בכינור. אבנר חש בפער החברתי ומנסה להתחבר עם זיוה (ליאל דניר) אך היא דוחה אותו ובוחרת ברסלר.
אפס אפס (בני אלדר) הוא הנשוי במחלקה ומצפה ללידת אשתו. הוא קצת פרימיטיבי בהתנהגותו ו"זוכה" להתעללות המפקדים.
בן חמו (אסף בן שמעון) הוא הליצן במחלקה ונתון להתעללות המפקדים וחבריו.
מילר (רוי מילר) הוא עולה חדש מדבר עברית בקושי, לא חברותי וכולם מנסים להתרחק ממנו. הוא סובל מאפילפסיה ומת במהלך האימונים.
סמי (גל לב) הוא סוחר סמים ומצליח להעלים את הסמים שלו בעת בדיקת המשטרה הצבאית.
בעת האימון האחרון של התגנבות יחידים אל ראש הגבעה משם ממטירים עליהם המפקדים כדורי עץ, מצליח אלון להגיע לראש הגבעה ולהפתיע את המפקדים. הוא אומר לבני כי החליט להסתפק בקורס מכי"ם ולא בצנחנים ומבקש מבני שיעזור לו בכך.
בסוף הטירונות מתבשר אלון ששובץ לקורס משטרה צבאית. בשביל אלון שלא יכול לראות את עצמו חוזר לקיבוץ במדי שוטר צבאי זה עלבון גדול שאינו יכול לסבול והוא יורה בעצמו.
בית דירות

בית דירות (באנגלית: Tenement house) מתייחס לרוב לבניינים רב-משפחתיים שנבנו מתחת לסטנדרטי הבנייה המקובלים ומאוכלסים בדרך כלל על ידי אוכלוסיות חלשות. בסקוטלנד, המונח שמר על פירושו המקורי ומתייחס לבניינים רבי תפוסה מכל סוג שהוא. באזורים מסוימים באנגליה, בעיקר בדבון ובקורנוול, מתייחס לרוב למבנה או אגף אחורי של בית מדורג.
מורנה בקארין

ביוגרפיה

בקארין נולדה בריו דה ז'ניירו שבברזיל למשפחה נוצרית ממוצא איטלקי. אימה שחקנית טלוויזיה ותיאטרון ואביה עיתונאי. כשהייתה בת 7 עברה משפחת לניו יורק שבארצות הברית, במסגרת עבודתו של אביה. משנת 1996 למדה בקארין בבית הספר ג'וליארד, במגמת דרמה, וסיימה בשנת 2000.
ב-2011 בקארין נישאה לבמאי האמריקני אוסטין צ'יק, אך השניים התגרשו ב-2015. ממנו יש לה בן שנולד ב-2013. מאז 2015 היא בזוגיות עם השחקן האמריקאי בן מקנזי. ממנו יש לה בת שנולדה ב-2016.

קריירה

ידועה בשל משחקה בסדרות טלוויזיה מסוג מדע בדיוני. בקרין ככבה בסדרות: "פיירפליי" (אינארה סרה), "הומלנד" (ג'סיקה ברודי), "סטארגייט SG-1" (אדריאה) ובסרט "סרניטי" (אינארה סרה).
החל משנת 2015 משחקת את דמותה של ד"ר לזלי תומפקינס בסדרה גות'האם.
ב-2016 התפרסמה כששיחקה בסרט "דדפול" בתור ונסה, בת זוגו של גיבור הסרט, אותו גילם ראיין ריינולדס. בעקבות הצלחת הסרט, גילמה את דמותה של ונסה גם בסרט ההמשך "דדפול 2 שיצא ב-2018.
אלבר קלוד

תבנית ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים.
אלבר קלוד (צרפתית: Albert Claude;‏ 24 באוגוסט 1899 - 22 במאי 1983) היה דוקטור לרפואה וחוקר תאים. קלוד זכה בשנת 1974 ביחד עם כריסטיאן דה דוב וג'ורג'ה אמיל פאלאדה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על גילוייהם המתייחסים לתפקיד ולמבנה הארגוני של המרכיבים בתא בעזרת פיתוח השיטות העיקריות של הפרדה וניתוח מרכיבים של תאים חיים.

ראשית חייו

אלבר קלוד נולד בלונגלייה שבבלגיה. הוא היה הילד הצעיר לאביו פלורנטין ז'וסף קלוד ולאימו מרי-גלדיס ואטריקואן. כשהיה בן 7 אמו נפטרה מסרטן השד והמשפחה שהייתה בקשיים כלכליים עברה לעיר אטוס (Athus), עיר משגשגת בייצור פלדה. כשהיה בן 12, קלוד עזב את בית הספר והלך לעבוד במפעל פלדה, דבר שהיה נפוץ באותה התקופה. שנה לאחר מכן, התבקש ללכת לעזור לדודו אשר סבל מדימום מוחי. הרופא שבא לבקר לעיתים קרובות הרשים את קלוד הצעיר בידע הרחב שלו והטביע בקלוד את חלומו להיות רופא.
ב-1916, בזמן מלחמת העולם הראשונה, שירת במודיעין הבריטי ובמהלך שירותו נאסר ועונה במחנות הגרמנים. לאחר ששוחרר קיבל את מדליית בעלות הברית.
אף על פי שלא היה בעל תעודת סיום בית ספר תיכון, ב-1922 התקבל לאוניברסיטת לייז' (Liege) במסלול מיוחד ליוצאי צבא. כשש שנים לאחר מכן, סיים קלוד את התואר הרפואי שלו והדיסרטציה שכתב זיכתה אותו במלגה מהממשלה במכון לסרטן בברלין וכך את החורף שבין 1928–1929 עבד במעבדה של פרופסור אלברט פישר בחקר תרביות של רקמות. בקיץ של 1929 הצטרף לאוניברסיטת רוקפלר ונשאר בקשר עם המוסד בכל המשך חייו.
קלוד התחתן והתגרש מג'וליה גילדר והם הולידו ילדה בשם פיליפה, שבמשך השנים הפכה לחוקרת מוח.

עבודתו המדעית והישגים

לפני עבודתו של קלוד היו שתי אפשרויות ללקיחת דגימה מתאים: הראשונה, לכתוש את התאים והשנייה להשתמש במיקרוטום, מכשיר לחיתוך רקמות. אמנם בשתי השיטות הללו לא ניתן להפיק תמונה מלאה של הסידור התוך-תאי ברזולוציה של מיקרוסקופ אלקטרונים. לכן הניחו כי פנים התא הוא מסה כאוטית של חומר ולא הייתה תמונה ברורה של פנים התא, היה כמעט בלתי אפשרי לעסוק בחקר התאים,
the cell was as distant from us as the stars and galaxies
— אלבר קלוד
קלוד אשר הבין את חשיבות הפענוח פנים התא, בנה מכשיר שבעזרת צנטריפוגה (centrifugation) הצליח לשבור ולטוות תאים נגועים כדי לבודד את הגורמים שלהם. בעזרת שיטה זאת גילה את המבנה התוך תאי ואת תפקידי האברונים שבו. על גילויים אלה זכה קלוד ב-1974 בפרס נובל לרפואה או פיזיולוגיה ביחד עם שותפיו כריסטיאן דה דוב וג'ורג'ה אמיל פאלאדה. בין השנים 1949 עד 1970 עבד כמנהל במרכז הרפואי ולמחקר אונקולוגי על שם ז'ול בורדה בבריסל. שנתיים לאחר שסיים תפקיד זה התמנה למנהל של המעבדה לחקר ביולוגיה תאית ואונקולוגיה באוניברסיטה הקתולית בלונדון.
TeamSpeak

שרת

שרת TeamSpeak תומך כיום ב-Microsoft Windows וב-mac OS X ומשתמש בממשק מבוסס web או telnet בשביל לשלוט בניהול השרת ובהגדרות. השרת פועל כשרת ייעודי נפרד מהלקוח. נכון למאי משנת 2014 TeamSpeak אינו תומך ב-IPv6.
TeamSpeak 2 תומך בוירטואליזציית שרתים באמצעותה אפשר להריץ עד 75 חיבורים כאחד בתהליך שרת אחד. ניתן להפעיל תהליכי שרת נוספים כדי להגדיל את זה יותר.

תחרות

מתחרים לתוכנה בתחום הVOIP כוללים את Ventrilo ו-Mumble.

TeamSpeak 3

הגרסה הנוכחית של TeamSpeak 3 הייתה בפיתוח משנת 2004. גרסת בטא שוחררה ב 19 בדצמבר 2009. ב-10 באוגוסט 2011 שוחררה סופית הגרסה היציבה TeamSpeak 3.0.0. גרסה 3 עושה שימוש במערכת עדכון משופרת שמעדכנת רק את הקבצים הדרושים, תכונה שגורמת שאין צורך כבעבר בהורדת התוכנה כולה מחדש.

בתרבות הפופולרית

TeamSpeak הוזכר פעמים רבות בסדרה South Park בפרק עשו אהבה, לא וורקראפט ששודרה ב-4 באוקטובר 2006 בערוץ Comedy Central בארצות הברית.
ארסקינוויל

גאוגרפיה

ארסקינוויל ממוקם כשלושה ק"מ דרומית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל בניוטאון ממערב, אווליי בצפון, סיינט פיטרס בדרום ואלכסנדריה במזרח. הוא אחד מהפרוורים המזרחיים ביותר תחת אזור השיפוט של עיריית סידני. הפרוור נמצא על קו בנקסטאון של סיטירייל, וממוקמת בו תחנת הרכבת ארסקינוויל, בדרך לסיינט פיטרס. הרחוב הראשי החותך את הפרוור ממערב למזרח הוא רחוב סוואנסון.

היסטוריה

ארסקינוויל נקרא על שם וילת ארסקין, מעונו של הכומר ג'ורג' ארסקין שנבנה ב-1830. באותה תקופה נקרא הפרוור מקדונלדטאון, ובית הכומר שימש את כנסיית השילוש הקדוש של הפרוור. במרוצת השנים, נבלע מקדונלדטאון בתוך ניוטאון הסמוכה, וכיום נותרו רק מספר אתרים באזור המשתמשים בשם הישן, כגון תחנת הרכבת מקדונלדטאון בגבול אווליי-ארסקינוויל. אזור בית הכומר התרחב לאחוזה וקיבל את השם ארסקינוויל ב-1893. בתחילת המאה ה-20 עבר בפרוור קו חשמליות שנמתח בין הפרוורים צ'יפנדייל, דרלינגטון וארסקינוויל, קו שנסגר ב-1958 עם ההחלטה של עיריית סידני לעבור לתחבורה ציבורית מבוססת אוטובוסים.

תרבות

ארסקינוויל הוא רקע למספר סרטים אוסטרליים, בין השאר Erskineville Kings בכיכובו של יו ג'קמן. מלון האימפריאל בגבול ניוטאון שימש בסצנת הפתיחה בסרט פריסילה, מלכת המדבר. הפרוור כולל פאבים רבים, חלקם בבניינים היסטוריים ששופצו ושוקמו.
קשר שמינית

קשר שמינית הוא קשר פשוט, הנועד לשמש כמעצור. הוא משמש לעצירת פרימה של חבל כלשהו, וכבסיס לקשרים רבים אחרים, כגון קשר שמינית כפול, קשר פלמי, לולאת תשיעיות ולולאה נסגרת. שמו מגיע מצורתו, המזכירה את הספרה 8. קשירתו פשוטה, וקלה להתרה לאחר לחץ.
שימוש נוסף שלו הוא למנוע מחבל העובר דרך גלגלת או דברים מסוג זה, להשתחרר ממנו. יש להעביר את החבל דרך הגלגלת, ואז לבצע את הקשר.
לואיס ון וליט

לואיס ון וליט (בהולנדית: Louis van Vliet;‏ 1870 - 15 ביוני 1932, לונדון) היה שחמטאי הולנדי.
ון וליט הגיע למקום הרביעי בתחרות אמסטרדם בשנת 1889 (ניצח: עמוס ברן), חלק מקום 6-8 בתחרות לונדון 1889 (ניצח: הנרי בירד), הגיע למקום ה-19 בתחרות מנצ'סטר 1890 (ניצח: זיגברט טאראש), הגיע שני, אחרי רודולף לומן בתחרות לונדון 1891, הגיע עשירי בתחרות נוספת שהתקיימה בלונדון בשנת 1891 (ניצח: הנרי בירד), הגיע תשיעי בתחרות לונדון 1892 (ניצח: עמנואל לסקר), הגיע חמישי בתחרות לונדון 1893 (ניצח: ג'וזף הנרי בלקבורן), חלק מקום 2-3 בתחרות לונדון 1896 (ניצח: ריצ'רד טייכמן). 
ון וליט חלק מקום 3-4 בתחרות לונדון 1900 (ניצח: ריצ'רד טייכמן), הגיע למקום השישי בתחרות לונדון 1904 (ניצח: ויליאם אוורט נפייר), בתחרות נוספת בלונדון סיים במקום החמישי (ניצח: ריצ'רד טייכמן), חלק מקום 27-28 בתחרות אוסטנדה 1907 (ניצחו: עקיבא רובינשטיין ואוסיפ ברנשטיין).
צ'ארלי שין

ביוגרפיה

שין נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא בריטי ואירי, אם כי סבו מצד אביו היה מהגר מספרד. הואו בנם השלישי של השחקן מרטין שין המוכר מסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן" ואשתו ג'נט טמפלטון. אביו ממשפחה קתולית, בעוד אימו ממשפחה בפטיסטית. לשין שני אחים גדולים, אמיליו אסטבז ורמון אסטבז ואחות צעירה, רנה אסטבז, כולם שחקני קולנוע.
בילדותו עברה המשפחה למליבו שבקליפורניה, לאור משחקו של אביו בסרט "The Subject Was Roses".

קריירה

סרט הקולנוע הראשון בו שיחק היה "שחר אדום", משנת 1984. בשנת 1986 שיחק בשבעה סרטים וקיבל לראשונה תפקיד ראשי, בסרט "פלאטון". בשנת 1987 שיחק לצד אביו בסרט "וול סטריט". בהמשך שיחק בעשרות סרטים, ביניהם: "ליגה לאומית" (1989),"לרקוד עם טייסים" (1991), "לרקוד עם לוחמים" (1993), "שלושת המוסקטרים" (1993), "ליגה לאומית 2" (1994), "יום רע ברחוב" (1997) ו"כסף מדבר" (1997).
בשנים 2000–2002 החליף את מייקל ג'יי פוקס בתפקיד הראשי בסיטקום "ספין סיטי" (ברשת ABC). בשנים 2003–2011 שין שיחק בסיטקום "שני גברים וחצי" (ברשת CBS) עד אשר פוטר בגלל התנהגותו הפרועה, לדברי חברת האחים וורנר, והוחלף באשטון קוצ'ר.
בשנים 2012–2014 שין כיכב בסיטקום "סדנה לעצבים". כמו כן כיכב ב-2012 בסרט הקומדיה "הצצה למוחו של צ'ארלס סוון השלישי" לצידם של ביל מאריי, ג'ייסון שוורצמן ופטרישה ארקט. 
בשנת 2017 שיחק בדרמה "11 בספטמבר" לצד וופי גולדברג.

חיים אישיים

בשנים 1990–1992 ניהל רומן עם שחקנית הפורנו ג'ינג'ר לין. היה נשוי לדונה פיל מספטמבר 1995 עד נובמבר 1996. מיוני 2002 עד מרץ 2005 היה נשוי לשחקנית דניס ריצ'רדס. שין הוא אב לשלוש בנות: קסנדרה (נולדה ב-1985) מחברתו לשעבר פולה פרופיט, סמנתה (נולדה ב-2004) ולולה (נולדה ב-2005) מדניס ריצ'רדס.
ביוני 2008 נישא שין בשלישית לסוכנת הנדל"ן ברוק מאולר, ובמרץ 2009 נולדו לזוג תאומים בשם בוב ומקס.
במהלך השנים שין היה מעורב בתקריות סמים, זנות וירי, ונעצר על ידי המשטרה מספר פעמים.
ב-26 בדצמבר 2009 הושם במעצר לכמה שעות לאחר שנחשד כי תקף אדם.
ביוני 2010 הרשיע אותו בית המשפט בתקיפת אשתו, וגזר עליו עונש מאסר של 30 ימים. עקב בעיות אלה ואחרות, פוטר שין ב-7 במרץ 2011 על ידי חברת האחים וורנר מהתפקיד הראשי בסדרה "שני גברים וחצי".לאחר הפיטורים, תקף מילולית את יוצר הסדרה, צ'אק לורי, וקרא לו בשמו העברי "חיים לוין". בתגובה להאשמות באנטישמיות, טען שין בראיון טלפוני כי אמו היא יהודייה כביכול, וכי הוא גאה להיות יהודי. טענה זו נחשבת כלא נכונה על ידי מספר כלי תקשורת.
בנובמבר 2015 הודיע כי הוא נשא נגיף HIV, ואובחן כך בשנת 2011.
The Carpet Crawlers

הוצאות לאור

"The Carpet Crawlers" הופיע בגרסת הופעה בוידאו Genesis: In Concert משנת 1976 יחד עם ביל ברופורד על התופים. השיר מופיע גם בגרסת ההופעה באלבום Seconds Out משנת 1977. השיר בוצע גם בהופעות גם ב-1978, 1980, 1981 ובהופעת האיחוד בשנת 1982 "Six of the Best" יחד עם פיטר גבריאל וסטיב האקט. השיר הוקלט מחדש ב-1999 עבור אלבום האוסף של הלהקה, Turn It on Again: The Hits. הגרסה החדשה היא ההקלטה הראשונה מזה 25 שנים של ג'נסיס בהרכבה ה"קלאסי" אשר כלל את טוני בנקס, פיל קולינס, פיטר גבריאל, סטיב האקט ומייק ראת'רפורד. ההקלטה המחודשת היא גם הקלטת האולפן האחרונה של ג'נסיס בהרכב זה ובכלל. הבי-סייד לסינגל מ-1999, כלל את השירים Turn It On Again ו-Follow You Follow Me. השיר גם בוצע בהופעת האיחוד משנת 2007 כשיר האחרון באלבום ההופעה Live Over Europe 2007 ובוידאו When in Rome 2007.

גרסאות כיסוי

לשיר בוצעה גרסת כיסוי לשיר על ידי הלהקה הצרפתית מאטיס באלבומם "Encore" משנת 2006. קאבר אחר בוצע על ידי ג'ון פורד (חבר לשעבר של להקת Strawbs) לאלבום מחווה לג'נסיס. גרסה אחרת הוקלטה על ידי להקת הג'אז פרג'ייל באלבום הקאברים "Smile" משנת 2007 ו-Human Drama באלבומם 'Pin Ups' משנת 1993. ליאון אלבאראדו ביצע גרסת כיסוי באלבומו "Leon Plays Genesis and Other Original Stuff" שיצא בשנת 2008.
Get the Party Started

רקע וביקורת

השיר נכתב על ידי לינדה פרי והוא שיר הדאנס הראשון שנכתב על ידה. השיר נכנס למצעד הבילבורד בדצמבר, 2001 והגיע למקום הרביעי מה שהפך אותו לאחד השירים הכי מצליחים של פינק במצעד אחרי "So What" שיצא ב-2008. בבריטניה, הלהיט הגיע למקום שני. השיר הגיע למקום ראשון באוסטרליה ולמקומות גבוהים באיטליה, שווייץ, גרמניה ואוסטריה. בשנים 2005 ו-2008 השיר חזר למצעדים בעקבות גרסת כיסוי ורמיקס. ב-2003, השיר היה מועמד לפרס הגראמי על "ההופעה הווקאלית הטובה ביותר", אך הפסיד לשירה של נורה ג'ונס, "Don't Know Why". ב-2002, השיר היה מועמד לשורה של פרסים בטקס ה-MTV וזכה בפרס ה"קליפ הטוב ביותר של זמרת" ובפרס "קליפ הדאנס הטוב ביותר".
לורנצו טייפולו

לורנצו טייפולו (באיטלקית: Lorenzo Tiepolo ;‏ נפטר ב-15 באוגוסט 1275) היה הדוכס ה-46 של ונציה. טייפולו כיהן כדוג'ה משנת 1268 ועד פטירתו.

חייו

לורנצו טייפולו נולד בוונציה, והיה בנו של הדוג'ה יאקופו טייפולו. ישנה סברה לפיה אשתו השנייה, מרגריטה, הייתה ביתו של מלך רומניה. לפי סברה אחרת היא הייתה בתו של בוהמונד מבריין, שליט רסקיה.
טייפולו זכה לפופולריות רבה לאחר שבמהלך המלחמה בין ונציה לגנואה הביס את הצי הגנואזי לחופי עכו בשנת 1257. לאחר הניצחון הימי כיהן טייפולו כפודסטה של פאנו.
בשנת 1268, לאחר פטירת הדוג'ה רניירו צנו, נבחר לורנצו לתפקיד דוג'ה ב-23 ביולי, ברוב של 25 קולות מתוך 41 בעלי זכות הבחירה.
טייפולו היה אהוד ופופולרי בקרב פשוטי העם בוונציה אולם האצולה התנגדה לנפוטיזם בו נקט עת נתן לבניו משרות שלטוניות. כתגובה הוקם משרד ה"קנסלייר גראנדה" (Cancellier Grande) שנועד לפקח על מינויי הדוג'ה ולמנוע נפוטיזם.
בשנת 1270 נחתם הסכם השלום עם גנואה בקרמונה, אשר הבטיח לוונציה שליטה בים האדריאטי, אולם באותה שנה פרצה מלחמה בין ונציה לבין ליגה של ערים ובהם בולוניה, טרוויזו, ורונה, מאנטואה, פרארה, קרמונה, רקנטי ואנקונה בשל מחלוקות מסחריות. ונציה נצחה בקרבות כנגד הערים, ובשנת 1271 נחתם הסכם שלום המשמר את זכויות הסחר של ונציה.
במהלך כהונתו של טייפולו כדוג'ה, יצא, בשנת 1273, מרקו פולו לסין.
טייפולו נפטר בשנת 1275 ונקבר לצד אביו בכנסיית סן ג'ובאני אי פאולו.
השבוע

היסטוריה

לפני עליית התוכנית, שודרה "חדשות שישי" עם דב גילהר ברצועה של התוכנית.
התוכנית הניבה נתוני רייטינג נאים אך לא הצליחה ליצור תחרות מול "אולפן שישי" ערוץ 2.
ב-7 במאי 2010 עלתה התוכנית לאוויר. את התוכנית הגיש מיקי רוזנטל. התוכנית הראשונה רשמה מדורג של 6.1%.
בספטמבר 2010 פרש מהגשת התוכנית. בעקבות כך התוכנית יצאה לפגרה של חודשיים.
ב-10 בדצמבר 2010 חזרה התוכנית לאוויר. גיא זוהר נבחר להחליף את מיקי רוזנטל.
ב-9 בספטמבר 2011 הודיע גיא זוהר בשידור חי על התפטרותו מהנחיית התוכנית. זאת בעקבות שידור התנצלות חריגה באורכה על "פרסום דברי כזב" ועל כך שחברת החדשות "לא בדקה עובדות לפני פרסומן" בכתבה על שלדון אדלסון ששודרה בתוכנית חודשים אחדים קודם לכן. בעקבות כך נבחרה נסלי ברדה להחליף את זוהר בהגשת התוכנית.
ב-1 ביוני 2012 שודרה התוכנית בפעם האחרונה, זאת לאחר שב-6 ביוני אישרה הרשות השנייה להוריד את התוכנית מהאוויר בעקבות המשבר שהיה אז בערוץ.
לאחר ירידת התוכנית שודרה מהדורת חדשות קצרה. לאחר כמעט שנה לאחר ירידת התוכנית שובצה ברצועה "שישי".
יעקב מצנר

פרופסור יעקב מצנר (17 ביוני 1947 - 24 בנובמבר 2001) היה רופא המטולוג ישראלי, אשר כיהן כדיקן בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
מצנר, יליד צ'כוסלובקיה, עלה לישראל בגיל שנתיים. לאחר שירותו הצבאי למד רפואה באוניברסיטה העברית והשלים את לימודיו ב-1973. הוא התמחה בהמטולוגיה במרכז הרפואי הדסה, ולאחר מכן עשה שנתיים באוניברסיטת טאפטס בבוסטון, במעבדתו של פרופסור ברנרד בביור. לאחר שובו לישראל ב-1982 היה לרופא בכיר במחלקה ההמטולוגית בהדסה. 
מצנר עסק במחקר והרצה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית ובשנת 1994 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. אז היה לראש השירות ההמטולוגי בבית החולים הדסה הר הצופים. מצנר רכש מוניטין בינלאומיים בזכות מחקרו אודות מחלת הקדחת הים תיכונית המשפחתית. ב-1995 הוציא לאור את ספרו "דם ומחלות דם". בשנת 2000 נכנס לתפקיד דיקן בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית.
מצנר נהרג בהתרסקות מטוס נוסעים בשווייץ בעת שהיה בדרכו חזרה מכנס מדעי בברלין. באותה תאונה אווירית ניספו 24 אנשים וביניהם פרופ עמירם אלדור שחזר יחד עם מצנר מהכנס.
מצנר היה נשוי ואב לשניים.
לאחר מותו של מצנר ייסדו הדסה והאוניברסיטה העברית מלגה ופרסים המוענקים לזכרו.
מטרלפטין

תסמונות ליפודיסטרופיות

תסמונות ליפודיסטרופיות (LD) הן מחלות נדירות ביותר, המועברות בתורשה או נרכשות, ומתאפיינות באיבוד של רקמת שומן, בעיקר תת-עורית. איבוד רקמת השומן בחולים עם LD, עשוי לנוע מאיבוד חלקי, לאיבוד כללי יותר. בחלק מהחולים יש הצטברות שומן באתרים מסוימים בגוף. הסיבה לאיבוד של רקמת שומן, היא רמות נמוכות מאוד של ההורמון לפטין.
איבוד השומן מביא לעלייה ברמות הטריגליצרידים, ולהגדלת הרגישות של החולים לדלקת לבלב חריפה, העלולה להיות מסכנת חיים. רמות גבוהות של טריגליצרידים מהוות גורם סיכון ידוע עבור מחלה קרדיווסקולרית. בנוסף, הצטברות שומן בכבד, בלב ובשריר, מובילה לעמידות קיצונית לאינסולין ולעיתים קרובות, לסוכרת קשה לשליטה, אפילו עם מינונים גבוהים של אינסולין.

ניסויים קליניים בתרופה

בניסוי קליני, בן 3 שנים, עם מטרלפטין, בחולים עם ליפודיסטרופיה, שאורגן על ידי המכון הלאומי לסוכרת ולמחלות עיכול וכליה במכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית, טיפול עם מטרלפטין היה קשור עם הפחתה משמעותית בסוכר הדם (המוגלובין מסוכרר (HbA1c) פחת מ-9.4%, בתחילת הניסוי, ל-7.0%, בתום הניסוי) ובריכוז הטריגליצרידים (מ-500 מ"ג\דצ"ל, בתחילת הניסוי, ל־200 מ"ג\דצ"ל, בתום הניסוי).
מחלף שפירים

אסון גשר שפירים

בעת בניית המחלף, בבוקר ה-16 במרץ 1994, קרסה אחת מקורות הבטון על הכביש וגרמה למותם של שני בני אדם שנסעו מתחת לגשר בעת הקריסה, וכן למותו של אחד העובדים אשר עמד על הקורה באותו הזמן. הקריסה ארעה בעת שמנוף שפעל במקום הניח לוחות בטון על קורת הבטון הדרוך. הקורה נשענה על פיגומים זמניים שהיו אמורים לתמוך את העומס האנכי שלה. קריסת הקורה אירעה בשל כשל הנדסי שנבע מסדקים בקורה ומהעמסת משקל נוסף על הקורה ששינה את מרכז המסה שלה. כתוצאה מכך הופעלו עומסים אופקיים על הפיגומים, כאלה שהפיגומים לא היו מתוכננים לשאת, מה שגרם לקורה לקרוס. הקריסה הייתה פתאומית ומיידית ולכן לא ניתן היה למנוע את נפילתה על המכוניות שנסעו מתחתיה. ועדת החקירה לאסון בראשות תת-אלוף ישי דותן קבעה כי הכשלים נבעו מתכנון לקוי של מהנדסי הגשר. המהנדסים הורשעו בגרימת מוות ברשלנות. לאחר מכן הוקמה אנדרטת זיכרון מתחת לגשר לזכר הנספים באסון.
לורה מיין

ביוגרפיה

מיין נולדה באברדין שבסקוטלנד. היא למדה בבית הספר "הייזלהד אקדמי" והשתתפה בשיעורי מחול ב-Danscentre שבאברדין. אחר כך למדה היסטוריה של האמנות באוניברסיטה באברדין, ובבית הספר למשחק "Webber Douglas Academy of Dramatic Art" בלונדון.
בגיל 11 כיכבה מיין במחזמר בתיאטרון. הופעת הבכורה שלה הייתה בתפקיד אחת מילדי פון טראפ בהפקה של "צלילי המוסיקה". בגיל 13 לוהקה לתפקיד הראשי במחזמר "אנני". כשהייתה באוניברסיטה הופיעה יחד עם קבוצה מוזיקלית בשם "Treading the Boards" באברדין. מיין שיחקה בהפקות תיאטרון אחדות עם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-2011 הופיעה במחזמר "קומפני" מאת סטיבן סונדהיים.
ב-2011 לוהקה מיין לתפקיד הנזירה ברנדט בסדרת הטלוויזיה "מיילדת" של ה-BBC. מיין שרה כסולנית ברצועות אחדות של האלבום "Call the Midwife" שיצא בפברואר 2013. בנובמבר 2015 זכתה מיין בתחרות הריקודים "Strictly Come Dancing" במסגרת תוכנית הצדקה "Children in Need" יחד עם הרקדן ברנדן קול.
יוזף רות

תולדות חייו ויצירתו

משה יוסף רוֹת נולד בעיירה בְּרוֹדִי הסמוכה ללבוב שבגליציה, שהייתה אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, לאם יהודייה; את אביו לא הכיר. הוא גדל בסביבה יהודית מובהקת בברודי.
האירוע המעצב של חייו היה מלחמת העולם הראשונה וקריסת האימפריה שלאחריה. רות נאלץ לקטוע את לימודיו בווינה ולחזות בהתמוטטות המדינה שבה ראה את מולדתו. כל שנות מלחמת העולם הראשונה שירת בצבא האוסטרי-הונגרי. ב-1920 הגיע לברלין, ועבד שם כעיתונאי ב-Neue Berliner Zeitung ובעיתונים אחרים. ב-1925 עזב את ברלין, וב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עזב את גרמניה. ב-1928 חלתה אשתו פרדריקה בסכיזופרניה, והדבר היה עליו לנטל כלכלי ופסיכולוגי כבד.
בספריו מתאר רות את גורלם של אנשים חסרי מולדת, התועים ונודדים בעולם: יהודים שגורל עמם כפה עליהם חיים בגולה, אוסטרים שאינם מוצאים את מקומם במדינה הרב-לאומית של האימפריה האוסטרו-הונגרית – המדינה היחידה המאפשרת, לדעת רות, "להיות פטריוט ואזרח העולם הגדול" בו בזמן.
בעוד שבתחילת דרכו כתב רות עלונים קומוניסטיים תחת הכינוי "יוזף האדום", הרי שביצירתו המאוחרת נטה למלוכנות וביקש להשיב לקיסרות האוסטרית את זוהרה שאבד. פנייה זו אל העבר ניתן לראות כתגובה ללאומנות הגואה, בעוד שהקיסרות האוסטרית נתפסה בידי נתיניה היהודים כמיטיבה עמם.
היצירה הייצוגית של תקופה זו בפועלו היא הרומן "מארש רדצקי" (1932) – סאגה רב-דורית על משפחת קצינים בצבא הקיסרות. ברומן "קברות הקפוצ'ינים" מתאר רות את המשך קורותיו של גיבור "מארש רדצקי" בשנות השלושים. המפורסמת מבין יצירותיו העוסקות ביהדות היא הרומן "איוב". רות, שעבד רוב חייו כעיתונאי, הותיר אחריו גם כמות נכבדת של טורי פליטון ותיאורי מסע שחלקם נאספו בספר "מה שראיתי - רשימות מברלין 1920-1932" שטרם תורגם לעברית. ברומן "אגדת השתיין הקדוש" טיפל ברשמיו מהאלכוהוליזם שלו, שליווה אותו מאז שנותיו המוקדמות.
בשנת 1939 נפטר רות בפריז כתוצאה מסיבוך של דלקת ריאות, כשהוא עני ונתון בחובות. הוא קבור בפריז, ובברודי עיר הולדתו, מציין שלט קטן באוקראינית ובגרמנית את בנה המפורסם של העיר הקטנה.
מהמט הראשון

ביוגרפיה

מהמט נולד ב-1389 לסולטאן באיזיט הראשון. לאחר שבאיזיט הראשון ניגף בקרב אנקרה ונפל בשביו של טימור לנג, נגררה הסולטנות לתקופת כאוס ומאבקי ירושה (תקופת בין המלכים - Fetret Devri), מהם יצא מהמט הראשון כשידו על העליונה. הוא החל, למעשה, את המנהג שבו לאחר מותו של הסולטאן, נפתח מאבק ירושה בין בניו, וזה שמצליח לתמרן בין הכוחות הפוליטיים והצבאיים ולפיכך "עומד במבחן", זוכה בירושה ומוציא להורג את אחיו כדי למנוע כל תחרות. מנהג זה הופסק רק במאה ה-16 עם הופעת סולטנות הנשים.
את אחיו, מוסטפא צ'לבי  לא הרג אלא שלח לגלות באי למנוס.
מהמט הוכתר לסולטאן והחל לייצב את האימפריה ולאחות את קרעיה. הוא כבש את איזמיר ואת ולאכיה, והביס את נסיכות קרמנאואולו (Karamanoğulları), יריבתה העיקרית של העות'מאנים. עם זאת, הוא נענה לתחינתם של בני קרמנאואולו ואיפשר להם להמשיך ולהחזיק באדמתם, תוך שהוא מספחם הלכה למעשה לאימפריה שלו.
מהמט התנגד לעלייה המטאורית בכוחם של הנוצרים באימפריה בימי אביו. הוא הדיח נוצרים רבים מתפקידם ומינה טורקים תחתיהם. הוא הוריד את ההטבות של צבא הדוושירמה הנוצרי, ודאג שיוכפף באופן תמידי למרותו האישית. מהמט השתמש פעמים רבות בשיטת הע'זו (הפשיטות האסלאמיות) לצורך כיבושיו. הוא מת לאחר שמונה שנים בלבד בשלטון, ומותו נשמר תחילה בסתר כדי למנוע מהאימפריה לגלוש שוב למאבקי כוח פנימיים.