google/wiki40b huggingface dataset:
פאולוס השישי

ביוגרפיה

ג'ובאני מונטיני נולד בקונצ'זיו שבנפת ברשה באיטליה, למשפחת אצולה מקומית. ב-1916 הוא החל את לימודי הכמורה, והוסמך ב-1920. לאחר לימודים במספר אוניברסיטאות קתוליות, כישוריו הארגוניים הובילו אותו לשירות בקוריה, השירות הציבורי של הוותיקן. ב-1937 הוא מונה כמשנה לענייני מסדרים, תחת הקרדינל פאצ'לי, הקרדינל מזכיר המדינה של האפיפיור פיוס האחד עשר. אחרי שפאצ'לי נבחר כאפיפיור פיוס השנים עשר, נותר מונטיני בתפקידו תחת מזכיר המדינה החדש, וב-1944, לכשזה מת, נטל האפיפיור לעצמו את המושכות, כאשר מונטיני עובד ישירות תחתיו.
פעילותו בתקופה זו שנויה במחלוקת בין ההיסטוריונים. יש הטוענים, כי מונטיני היה מעורב בהסכמים בין הוותיקן למשטר הפאשיסטי באיטליה, וכי היה מעורב בעקיפין גם בהסכמים של פיוס ה-12 עם גרמניה הנאצית. היסטוריונים אחרים חולקים על ממצאים אלה, ומונטיני עצמו הכחיש את הטענות נגדו.
קיים מידע, מצד אחד, כי פעל להשגת סכומי כסף להצלת יהודי אירופה, אך מצד שני, כי ייתכן והיה מעורב בפעילות הוותיקן לאפשר לקצינים נאציים להימלט מדין לאחר המלחמה. כמו כן נטען כי היה מעורב במגעים בין ארצות הברית (ונציגיה בוותיקן) לבין נסיכת הכתר האיטלקייה מאריה ג'וסה, לשם השגת הסכם שלום בין שתי המדינות, מגעים שלא התקיימו (אם כי לא ברור אם מחוסר יכולת של מונטיני או מחוסר רצון).
ב-1953 מונה מונטיני לארכיבישוף של מילאנו, אך לא מונה (לבקשתו) כחשמן ולכן, עם מותו של פיוס ה-12 ב-1958, לא יכול היה להיבחר כאפיפיור. האפיפיור החדש, יוחנן העשרים ושלושה, מינה את מונטיני למשרת חשמן.

כאפיפיור

כבר במהלך חייו של יוחנן העשרים ושלוש, מונטיני "סומן" כיורשו העתידי. כאשר הלה נפטר ב-1963, מונה מונטיני לאפיפיור פאולוס השישי. מונטיני היה אחד התומכים העיקריים שבהקמת מועצת הוותיקן השנייה ולאחר שמונה לתפקיד, הביא לנעילת הוועידה. החלטות הוועידה והרפורמות העמוקות שהנהיגה, יצאו, לפיכך, בשמו.
למרות הרוח החדשנית הנובעת מהחלטות מועצת הוותיקן השנייה, פרסם פאולוס השישי גם אנציקליקות (אגרות אפיפיור) שמרניות ושנויות במחלוקת. אחת מהן, ב-1968, קבעה כי הכנסייה מתנגדת לשימוש באמצעי מניעה.
פאולוס השישי היה האפיפיור הראשון אשר ביקר בכל חמש היבשות ובמדינות רבות, וכונה "האפיפיור העולה לרגל". עד ליוחנן פאולוס השני, הוא נחשב לאפיפיור אשר ביקר במספר הרב ביותר של מקומות. הוא היה האפיפיור הראשון שביקר במדינת ישראל.
במהלך ביקורו ב-1964, סירב הרב הראשון לציון יצחק נסים לצאת לפגשו. סירובו של הראשון לציון, הרב יצחק ניסים זצ"ל, להגיע לקבלת הפנים, שנערכה לאפיפיור פאולוס הששי במגידו, נבעה מסירובו של האפיפיור לפגוש ברב הראשי כראש הדת היהודית בירושלים. הרב סבר שמצב דברים זה והעדר הסכמה לפגישת גומלין בירושלים יביא לביזוי העם היהודי. 
במהלך ביקור בפיליפינים ב-1970, ניסה צייר בוליביאני להתנקש בחייו.
חלק ממבקריו טוענים, כי פאולוס השישי היה אדם חסר החלטיות וסמכותיות, אשר לא הצליח להכפיף את המופקדים תחתיו למדיניות מוסדרת. כך, למשל, הוא לא פעל בתקיפות נגד כמרים ובישופים שמרניים אשר מרדו כנגד החלטות המודרניזציה של ועידת הוותיקן השנייה (בפרט מנהיג המגמה, מרסל לפבר, שנודה רק על ידי יוחנן פאולוס השני) מחד, או כנגד אנשי כנסייה ליברליים שפעלו בניגוד להחלטותיו השמרניות בנושא אמצעי מניעה, מאידך.
ב-1978 הוא נפטר מהתקף לב במשכן הקיץ של האפיפיור, בקסטל גנדולפו.
משחקי המאה

משחקי המאה (לטינית: Ludi Saeculares) היה פסטיבל דתי שנחוג ברומא העתיקה לכבוד סיום מחזור הסקולום בין 100 או 110 שנים ומציין את תוחלת החיים של דור והתחלתו מחדש.

היסטוריה

על פי המיתולוגיה הרומית מקורם של משחקי המאה היה באדם סביני בשם ולסיוס, כשילדיו חלו הוא התפלל לאלים לשלומם ואלו ציוו עליו ללכת איתם לטרנטום ולהשקות אותם במים מהטיבר שיחוממו על מזבחם של דיס פטאר ופרספינה. ולסיוס הניח שהכוונה היא למושבה היוונית טרנטום (כיום טרנטו) במערב איטליה, כאשר הוא וילדיו עשו את דרכם בשייט בטיבר ולסיוס צוו על ידי קול לעצור בשדה מרס, שהיה ידוע גם בשם טרנטום, כאשר הוא חימם את מי הנהר והשקה בהם את ילידיו הם החלימו מיד והלכו לישון. כשהילדים התעוררו הם הודיעו לאביהם שדמות הופיעה בחלומם והורתה להם להעלות קורבן לדיס פטאר ופרספינה, כשולסיוס חפר במקום הוא מצא מזבח קבור של האלים והעלה להם קורבנות.
לא ברור ממתי המשחקים נחוגו, לפי עדויות עתיקות המשחקים הראשונים נערכו בשנת 509 לפנה"ס, הוא לפי חוקרים מודרניים המשחקים הראשונים שנערכו התרחשו בשנת 249 לפנה"ס בזמן המלחמה הפונית הראשונה. על פי ההיסטוריון הרומאי מרקוס טרנטיוס וארו המשחקים הראשונים נערכו בעקבות סדרה של אותות שהובילה להתייעצות בספרי הסיבילות ולפי ההוראות שהספרים החילו הפסטיבל הראשון נערך, שבמהלכו הקריבו קורבנות במשך שלושה ימים לדיס פטאר ופרספינה ונדרו לקיים את המשחקים כל מאה שנה. המשחקים הבאים נערכו כמאה שנה אחר כך בשנת 149 לפנה"ס או 146 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השלישית, המשחקים שהיו אמורים להיערך במהלך 49 לפנה"ס בוטלו בעקבות מלחמת האזרחים שהשתוללה ברומא.
חוקרים מודרניים סבורים שהרקע לעריכת המשחקים היה מצוקות המלחמה ורק במהלך המשחקים במלחמה הפונית השלישית הם נחשבו כחגיגה שנערכת כל מאה שנים.
הקיסר אוגוסטוס חידש את המשחקים בשנת 17 לפנה"ס, ההצדקה לתאריך החדש הייתה נבואה סיבילית שקבעה שהמשחקים צריכים להיערך כל 110 שנים וכרונולוגיה חדשה של המשחקים שמיקמה את חגיגתם הראשונה בשנת 456 לפנה"ס.
המשחקים נחוגו ברוב פאר והדר והתעמולה הרשמית הכריזה לעם שהמשחקים יהיו "מחזה מרהיב שלעולם לא ראו כמותו ולא יראו". גם המשחקים הנוכחיים התמשכו שלושה ימים וליליות אולם בניגוד למשחקי העבר בנוסף לדיס פאטר ופרספינה הועלו קורבנות גם לאלים מוירה, טרה מטאר ואיליתיה. לאחר הקרבת הקורבנות נערכו הצגות ולאחר ששלושת ימי הקרבת הקורבנות הסתיימו ששת הימים הבאים הוקדשו להצגת מחזות ביוונית ולטינית שביום השביעי נערך מרוץ מרכבות.
המשחקים הובלו על ידי הקיסר אוגוסטוס וחתנו מרקוס ויפסניוס אגריפס בתוקף היותם חברי הדקמוירי, אוגוסטוס הוביל את הקרבת הקורבנות בלילה בעוד שהוא ואגריפס הובילו את הקרבת הקורבנות ביום. בסופם של המשחקים מקהלה של נערים ונערות שרו את המנון משחקי המאה שחיבר המשורר הורטיוס.
המשחקים נחגגו גם על ידי יורשיו של אוגוסטוס אולם נוצרו שתי מערכות זמן נפרדות לקביעת מועדם, הקיסר קלאודיוס חגג את משחקי המאה בשנת 47 כציון 800 שנה להיווסדה של העיר רומא. הקיסר דומיטיאנוס ערך את המשחקים בשנת 88 על פי החישוב האוגוסטי, ככל הנראה לציון המשחקים שתוכננו בשנת 22 לפנה"ס, גם הקיסר ספטימיוס סוורוס ערך את המשחקים בשנת 204 לפי חישוב הזמן האוגוסטי. בעוד שהקיסרים אנטונינוס פיוס ופיליפוס הערבי שערכו את המשחקים בשנת 148 ו-248 נהגו על פי חישוב הזמן הקלאודיני, ובניגוד למשחקים הקודמים הקרבת הקורבנות נערכה במקדש ונוס ורומא במקום המיקום המסורתי.
המשחקים היו אמורים להיערך שוב בשנת 314 לפי חישוב בזמן האוגוסטי אולם הקיסר קונסטנטינוס לא ערכם והמסורת של משחקי המאה נזנחה. ההיסטוריון זוסימוס מייחס את הפסקת חגיגת המשחקים לתהליך דעיכתה של האימפריה הרומית.
טייסת

טייסת היא יחידה בסיסית בחילות האוויר בעולם. בדרך-כלל מדובר ביחידה המפעילה כלי טיס, אך גם יחידות המפעילות נשק אחר, כגון טילים, ואף יחידות מנהלה שונות, נקראות לעיתים "טייסת".
טייסת טיסה מכילה לרוב 12 עד 24 מטוסים או מסוקים, בהתאם לסוג כלי התעופה ולמנהגי החיל המסוים. במרבית המקרים טייסת מכילה מטוסים, מסוקים או טילים מאותו הדגם.
אדמירל צי

אדמירל צי (באנגלית: Fleet Admiral) היא הדרגה הבכירה ביותר בצי האמריקני. הדרגה מקבילה לפילדמרשל בצבא היבשה של צבאות אחרים, או גנרל הצבא בצבא ארצות הברית וניתנת רק בזמן מלחמה. דרגת אדמירל צי מומלצת ומאושרת על ידי הקונגרס של ארצות הברית. סמל הדרגה עוצב ב-1944 וכולל חמישה כוכבים מעוצבים בצורת מחומש שווה-צלעות שקצוותיהם נוגעים זה בזה. על כן הדרגה נקראת בלשון פחות רשמית אדמירל חמישה כוכבים.
בצי האמריקני התקיימה דרגת אדמירל חיל הים (Admiral of the Navy) שבה החזיק רק ג'ורג' דיואי החל מ-1899, כהערכה על ניצחונו המוחץ בקרב מפרץ מנילה ב-1898. אולם עם מותו של דיואי ב-1917 הדרגה לא הוענקה יותר ובעצם התפוגגה. בהחלטת הקונגרס על כינון דרגת אדמירל צי נקבע כי היא זוטרה לדרגת אדמירל חיל הים.
עד היום ניתנה דרגת אדמירל צי לארבעה קצינים בכירים בלבד מהם שלושה שקיבלו אותה בעת מלחמת העולם השנייה, בהפרש של ימים זה מזה, בהתאם לוותק השירות הצבאי, כדי ליצור היררכיה כלשהי לאותה דרגה. ויליאם ליהי ב-15 בדצמבר 1944, ארנסט קינג ב-17 בדצמבר 1944 וצ'סטר נימיץ ב-20 בדצמבר 1944. ויליאם הלסי קיבל את הדרגה ב-21 בדצמבר 1945, מיד עם תום המלחמה.
בשתיים מן הזרועות האחרות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, הצבא האמריקני וחיל האוויר האמריקני, קיימות דרגות מקבילות, גנרל הצבא וגנרל חיל האוויר. לעומת זאת, לחיל הנחתים אין דרגה מקבילה.
ולדימיר ליאחוב

ביוגרפיה

ולדימיר ליאחוב נולד בעיירה אנטרצית במחוז לוהנסק (אז בברית המועצות) למשפחה ממעמד הפועלים ממוצא רוסי. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה. לאחר סיום בית הספר הוא התקבל לבית ספר לטייס, והחל משנת 1964 שירת בחיל האוויר הסובייטי.
בשנת 1967 נכלל ליאחוב ביחידת הקוסמונאוטים. במהלך המחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר של צוותי משנה של מספר משימות חלל.
בשנת 1979 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 32 לצד ואלרי ריומין. במהלך טיסה זו שנמשכה 174 ימים הוא ביצע גם פעילות חוץ-רכבית, שלא הייתה מתוכננת מראש לצורך תיקון אנטנה.
בשנת 1983 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז T-9. גם במהלך טיסה זו הוא פעמיים עשה פעילות חוץ-רכבית לצורך תיקונים.
בשנת 1988 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז TM-6.
ולדימיר ליאחוב היה בצוות קוסמונאוטים עד לשנת 1995 ואחר כך המשיך לעבור במרכז להכנת הקוסמונאוטים.
נפטר ב-19 באפריל 2018.
חבילת מידע

חבילת מידע, חבילה או חבילת נתונים (באנגלית - Packet, מכונה בעברית פקטה) היא יחידה בסיסית של נתונים המועברים ברשת מחשבים. חבילת מידע מורכבת משלושה חלקים - תקורה (header) שמכיל את המידע הנחוץ על מנת להעביר את החבילה מהמקור אל היעד, בהתאם לפרוטוקול המשמש להעברת החבילה, נתונים (data), וסוגר (trailer) אופציונלי, שמסמן את סוף החבילה, ולעיתים מכיל מידע שנועד להבטיח את הגעת הנתונים ללא שגיאות. ניתן להמשיל חבילת מידע למכתב - הפתיח והסוגר הם המעטפה, והכתובת שנכתבת עליה, והנתונים הם המכתב שהוכנס אל תוך המעטפה.
חבילות מאפשרות לרשת המחשבים להעביר מידע בצורה אמינה ויעילה יותר. החבילות, מהיותן יחידות מידע בעלות גודל מוגבל, מאפשרות איתור מהיר של שגיאות ומפשטות את התכנון של נתבים ומתגים, ומאפשרות ביצוע של מיתוג מנות.

טרמינולוגיה

במודל ה-OSI של תקשורת נתונים, חבילת מידע (או packet) מתייחס ליחידת מידע בשכבה השלישית, שכבת הרשת.
בשכבות אחרות נעשה שימוש בשמות שונים עבור יחידות מידע מתאימים. כך בשכבה השנייה, שכבת הקו, יחידת מידע תיקרא מסגרת, ובשכבה הרביעית, שכבת התעבורה, תיקרא דטא-גרם (Datagram).
אנה פאולה ולדאו

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ולדאו היא בתו של הכומר מרסיו ולדאו, מכנסיית הענק הבפטיסטית לגואיניה בבלו הוריזונטה שבברזיל. בצעירותה השתתפה במספר הרכבים מוזיקליים. היא החלה ללמוד משפטים באוניברסיטה המקומית בעירה, אך עזבה ב-1996 ועברה ללמוד במכון "כרייסט למען האומות" בדאלאס, טקסס שבארצות הברית. עם שובה התגייסה ליוזמת אביה, להקים להקה שתאסוף כסף לצדקה למען ילדי הודו, והוציאה אלבום בכורה עם הלהקה שהוקמה, "דיאנטה דו טרונו", ב-1998. לאור הצלחת האלבום, היא המשיכה להוציא אלבומים רבים נוספים עם הלהקה, חלקם בהופעות חיות שזכו לקהל רב. ולדאו ולהקתה זכו בכ-32 פרסים שונים לאורך שנות פעילותם.
נישאה בשנת 2000 לכומר גוסטב בסה, ונולדו להם שני בנים.
אברהם וינרוט

ביוגרפיה

נולד בישראל להורים יוצאי פולין, וגדל בנתניה. למד בישיבת היישוב החדש ולאחר מכן בישיבת עטרת ישראל. שירת בצה"ל ברבנות הצבאית. הוסמך לרבנות בשנת תשמ"ג. התמחה במשפטים אצל עו"ד חנן מלצר ולאחר מכן אצל עו"ד ד"ר אמנון גולדנברג, והוסמך כעורך דין בסוף 1989. בוגר ומוסמך בהצטיינות של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, וד"ר למשפטים מאוניברסיטת תל אביב. עבודת המוסמך, בהנחייתו של ד"ר אהרן נמדר, עסקה במיסוי מלכ"רים ופורסמה כספר. עבודת הדוקטורט, בהנחיית פרופ' אריאל רוזן-צבי וד"ר אירית חביב-סגל, עסקה בחברות ממשלתיות ומשפט מנהלי, ופורסמה כספר בשנת 1994. מאז פרסם ספרים רבים ועשרות מאמרים. החל משנת 2014 מרצה מן המניין במרכז האקדמי פרס ברחובות, ובשנת 2018 אישרה המל"ג את מינויו כפרופסור חבר.
משמש כיועץ משפטי למגן דוד אדום ושימש כיועץ משפטי של חברת עמידר, וכן ייצג חברות ממשלתיות כגון החברה הלאומית לדרכים בישראל (מע"צ) ובזק בינלאומי. מרצה באוניברסיטת תל אביב משנת 1996 ומרצה מן המניין במוסד האקדמי פרס ברחובות בדיני קניין ובדיני תאגידים וכן מרצה בהשתלמויות לשופטים ולעורכי דין.
במקביל לעיסוקו המשפטי פרסם מאמרים רבים וספרים בתחומי משפט שונים ובנושאי הגות יהודית.
רוטרניק

היסטוריה

הרשת הוקמה בידי אליהו אליוביץ, איש תקשורת חרדי מירושלים, ב-21 במרץ 2011, בעקבות התפתחות אפליקציית וואטסאפ בישראל, שגרמה לחיבור מהיר בין גורמים בעולם התקשורת וקירבה את שיתוף הפעולה ביניהם.
בשנת 2015 פתחה הרשת גם דף פייסבוק וחשבון טוויטר, המנגישים את המידע המתאים לציבור הרחב, ולא רק לחברים ברשת. באותה שנה החלה הרשת להפעיל גם קבוצות סיקור זמניות לאירועים מיוחדים, כדוגמת סיקור הלוויות משפחת הנקין והנשיאים יצחק נבון ושמעון פרס, הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, גל השריפות בישראל בנובמבר 2016, פינוי עמונה ב-2017 ואסון נחל צפית ב-2018.

פעילות הרשת

הרשת מעבירה מידע חדשותי בעיקר בדקות הראשונות בזמן התרחשות האירועים.
ברשת מועבר מידע תקשורתי מאנשי שטח, דוברים וכתבים, וכלי תקשורת רבים מחוברים אליה. ברשת חברים אלפי משתמשים, בהם אנשי תקשורת, כתבים, רכזי מערכות, עורכי עיתונים דוברי גופים ממשלתיים, אנשי יחסי ציבור, משרדי פרסום ואחרים. ברשת חברים גם דוברי עברית מכ-40 מדינות ברחבי העולם, המעבירים גם הם מידע לרשת ממקום מגוריהם].
לרשת כ-60 קבוצות נפרדות, על פי תחומי הסיקור, בפילוח על פי אזורים, מגזרים, ונושאים. ידיעות בעלי מידע תקשורתי בעלות אופי מגזרי ואזורי מועברות לכלל קבוצות הסיקור המתאימות, בה בשעה שידיעות בעלות חשיבות ארצית ועולמית - מועברות לקבוצה הארצית/עולמית.
עד שנת 2018 הופעלה הרשת ללא עלות ודמי חבר. בינואר 2018 עברה הרשת להפעלת מנויים בתשלום חודשי או שנתי.
מזא"ה 9

מזא"ה 9 הוא בית הצעירים של עיריית תל אביב יפו. בית הצעירים מסייע לתושבי העיר הצעירים ומחבר בינם לבין המגזר הציבורי. 
כל תושב שלישי בעיר נמצא בין הגילאים 18-35 מתוך הבנה שצרכי הדור הנוכחי שונים מצרכי הדורות הקודמים הוקם בנובמבר 2011 בבית ברלין פסובסקי בית הצעירים של עיריית תל אביב יפו. המרכז נפתח אחרי תהליך ארוך של שיתוף ציבור, בו השתתפו כ-1,200 מתושבי העיר. בתהליך נקבע כי הצרכים המרכזיים של תושבי העיר הצעירים הם לגור בעיר, להתנייד בעיר, לעבוד וללמוד בעיר, לבלות וליצור בעיר, להכיר ולהשתייך בעיר וכן להשפיע ולהיות אזרח בעיר.
אדם דווין

ביוגרפיה

דווין נולד וגדל באיווה בעיר ווטרלו שבארצות הברית. בחודש יוני 1995, כשהיה בן 11, דיוויין נפגע על ידי משאית מלט תוך כדי הליכה מעבר לרחוב. כתוצאה מהתאונה, לדווין נוצרו שברים מרובים בשתי הרגליים ונדרשו 26 ניתוחים שהתפרשו על פני תקופה של מספר שנים על מנת שיוכל ללכת שוב ].
בשנת 2019 שיחק בתפקיד מרכזי בסרט הקומדיה הרומנטית "כמה רומנטי".
טרוול סרוויס

פעילות החברה בישראל

החברה מפעילה בין 3-4 טיסות שכר שבועיות בקו פראג-תל אביב בעונת הקיץ ו-3 טיסות שבועיות סדירות מפראג באמצעות החברה הבת סמארט ווינגס כל השנה באמצעות מטוסי 737-800/900ER.
 בנוסף, החברה מפעילה 2 טיסות שכר שבועיות עונתיות בין בודפשט לתל אביב וטיסת שכר שבועית עונתית בין ברטיסלאבה לתל אביב אשר מופעלת באמצעות חברת הבת סמארט ווינגס.
 בנוסף, תפעיל החברה החל מיוני 2017 טיסה שבועית לקרלובי וארי שבצ'כיה.
רם כספי

ביוגרפיה

כספי נולד בשנת 1939 בירושלים למיכאל כספי, שייסד את משרד כספי ושות' בשנת 1932, היה חבר מפא"י ויועצו המשפטי של דוד בן-גוריון.
בגיל 16 עבר לאנגליה, ובגיל 18 השלים בחינות בגרות שם. חזר לישראל והתגייס לחיל המודיעין. בשנת השירות השלישית שלו החל ללמוד משפטים באוניברסיטה, וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1962. את בחינות הלשכה השלים בשנת 1964, והתחיל להתמחות במשרד של אביו.
הוא ייצג את דוד בן-גוריון בשנת 1969 במשפט בעקבות איגרת דה גול. בתחילת שנות ה-80 ייצג את אלפרד אקירוב בהתפתחות עסקיו.
בשנות ה-80 שימש כיועץ משפטי (בפועל) לראש הממשלה, ובאותה תקופה הגה את חנינת אנשי השב"כ בפרשת קו 300, וטיפל בפרשת פולארד. בתחילת שנות ה-90, בעקבות תחקיר של עיתונאי "ידיעות אחרונות" מוטי גילת, הורשע כספי על ידי בית משפט בהטרדת עד בנסיבות מחמירות, ונגזרו עליו שמונה חודשי מאסר על תנאי, בפרשת הפגישה הלילית.
כספי טבע את המונח שיטת השקשוקה, ששימש ככותרת לסרטו של מיקי רוזנטל, בעת שהסביר כיצד התנהל המשא ומתן לקראת העסקה בה רכשה החברה לישראל בבעלות האחים עופר את צים מהמדינה.
בספטמבר 2019 הצטרף כספי כיועץ לצוות ההגנה המייצג את בנימין נתניהו לקראת הליכי השימוע אשר החלו ב-2 באוקטובר.
כספי מתגורר בתל אביב. הוא נשוי לאתי, אב לשלושה בנים. לכספי ולאחיו אסף חווה חקלאית אורגנית במזרח רחובות.
Les premières années

רקע והפקה

אלבום האוסף הופק על ידי דידייה ברבליביאן, אורס פיטר קלר, אדי מרנאיי, רומנו מוסומארה, רודי פסקל ואטילה סרפטוג. אלבום האוסף קיבל את מעמד הזהב בצרפת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.
בנוסף לכך, הצליח אלבום האוסף להיכנס לשני מצעדי סוף שנה של ולוניה.
יעקב זס

יעקב זס (1892- 1 בינואר  1976) היה רופא, וסופר, רופא המושבות כפר תבור, וסג'רה בתקופת העלייה הרביעית, רופא בחברון, מנהלו הראשון של בית החולים על שם שוויצר.

ביוגרפיה

זס נולד ליד העיר טרנופול, בגליציה אשר הייתה בריבונות אוסטרו-הונגריה. את לימודי הרפואה סיים בווינה. בשנת 1922 עלה לארץ-ישראל. 
בין השנים 1923–1927 היה רופא בכפר תבור ובאילניה (סג'רה). בין השנים 1927–1929 עבד כרופא בחברון. כשהנהלת הדסה החליטה על מינויו למנהל בית החולים על שם שוויצר, הוחלט להכשירו בבית החולים הדסה בירושלים, וזס היה נוסע 3 פעמים בשבוע מחברון לירושלים.
בשנת 1929 התיישב בטבריה, והיה למנהלו הראשון בית החולים על שם שוויצר. משנת 1949 היה רופא משרד הביטחון ולשכת גיוס.
נפטר ב-1 בינואר 1976.
ספרא

סִפרא (מארמית: "הספר". נקרא גם "תורת כהנים" או "ספרא דבי רב", הספר של בית המדרש של רב) הוא מדרש הלכה על ספר ויקרא, שכונה בבבל בשם "הספר" ("ספרא"), ומקורות ארץ-ישראליים כינו אותו בשם תורת כוהנים. בתלמוד נאמר: "סתם ספרא - רבי יהודה", אך רב שרירא גאון מסייג אמירה זו, וכותב כי אין משמעות הדבר שמה שנאמר ללא ציון הוא מדברי רבי יהודה, אלא שדבר הלכה זה עבר במסורת באמצעות בית המדרש של רבי יהודה.
ה"ספרא" מצוטט תכופות בתלמוד הירושלמי ובתלמוד הבבלי, ושיטות המדרש שלו הן כשל בית מדרשו של רבי עקיבא, אף על פי שבפתיחתו מובאת הברייתא של רבי ישמעאל על י"ג מידות שהתורה נדרשת בהן, ופרק המפרט ומפרש 'מידות' אלו. חלקים נוספים של הספרא, מכילתא דמילואים ומכילתא דעריות, גם הם חלק מאוסף מדרשי ההלכה של בית רבי ישמעאל שנכנסו בחלק מעדי הנוסח לספרא מכיוון שלא היה בו מדרש על פסוקים אלה.
המדרש מחולק ל"דיבורים" או "מגילות", שכל אחד מהם דן בחלק אחר של ספר ויקרא, לפי סדרו. ישנן עדויות שבמקור החלוקה הייתה לתשע "מגילות", אך החלוקה הידועה לנו היא לשנים עשר חלקים. כל "דיבור" או "מגילה" מחלקים ל"פרשיות", כל "פרשה" מחולקת ל"פרקים" וכל "פרק" מחולק ל"הלכות". בדרך כלל, פותחת כל פיסקה בציטוט המילה הראשונה של הפסוק המקראי שאותו מפרשים, ולאחר מכן מפרשת את הפסוק כסדרו. 
זמן עריכתו הסופית של המדרש אינו ידוע, אך הוא היה מוכר כצורתו לתלמוד הבבלי ולתלמוד הירושלמי.

כתבי יד


לספרא קימים מספר כתבי יד, ביניהם ביניהם כתב יד הנחשב לטוב ביותר, כתב יד ותיקן 66, המכונה גם "כתב יד רומי".

מהדורות דפוס

הספרא נדפס לראשונה בקושטא בשנת ר"ע (1510), ומאז יצא במהדורות רבות.
בין השנים 1983–1989 פרסמה "הוצאת בית המדרש לרבנים שבאמריקה", בניו יורק, את שני ה"דיבורים" הראשונים, בעקבות מחקר מקיף שערך פרופ' אליעזר פינקלשטיין. מהדורה זו נערכה על פי כתב יד ותיקן 66 (רומי), וכן על פי קטעי גניזה שאותם קיבץ העורך מספריות אוניברסיטאות קיימברידג' ואוקספורד, ומקטעים נוספים שהיו מצויים בידי חוקרים שונים. מהדורה זו כללה מבוא ארוך ומפורט וכן ביאור, המציג את מקורותיו וגלגוליו של הספרא בדורות השונים. חסרונותיה של מהדורה זו הן בעיקר האריכות והסרבול הרב. מהדורות אחרות יצאו בידי אייזיק הירש וייס, מאיר איש שלום, הרב שלמה פישר, שכנא קולידיצקי (עם פירוש רבינו הלל וקובץ הערות שחיבר הרב יצחק הוטנר), מכון אופק, ומהדורה חלקית (עד סוף פרשת שמיני) שיצאה בירושלים ומכונה "מהדורת פריעדמאן".
מברשת שיער

מברשת שיער היא מברשת המשמשת להברשת השיער של בני אדם או בעלי חיים במטרה לטפח את השיער ולעצבו. הברשת השיער מאפשרת החלקתו של השיער ושחרור קשרים בשיער.
למברשת השיער ידית אחיזה, והיא עשויה חומרים שונים. בסיס המברשת והידית עשויים לרוב פלסטיק, אולם בעבר היו עשויות עץ, מתכת או שנהב. שערות המברשת אף הן עשויות כיום ניילון ובעבר היו עשויות שיער של בעלי חיים (חזירי בר וסוסים) או פלדת אל חלד.
בשנת 1854 נרשם הפטנט הראשון העוסק במברשת שיער מודרנית, בארצות הברית (פטנט מספר D645).
אברהם שהרבני

ביוגרפיה

נולד בבגדאד שבעיראק לגורג'יה ולרב גבריאל שכיהן לימים כרב וחזן קהילות יוצאי עיראק בערים חולון ורחובות. בהיותו בן שש שנים היה הולך עם אביו מדי יום ראשון לבית המדרש בית זלכה ולא היו חוזרים עד ליום שישי לביתם, סדר הלימוד החל כשעתיים קודם זמן נץ החמה והסתיים לאחר תפלת ערבית, סדר לימוד זה ליווה את הרב עד ימיו האחרונים כאשר נודע שמו כשקדן עצום וכמתמיד אשר הספר לא זז מתחת ידיו.
בשנת 1950 (תש"י) בהיותו בן ארבע עשרה שנה עלה עם הוריו ושאר בני משפחתו ארצה בעליה הגדולה של יהודי עיראק, ושוכנו במעברת זרנוגה הסמוכה לעיר רחובות.
משם המשיך הנער בלימוד בישיבת קלצק ברחובות בראשות הרב יהודה צבי מלצר בנו של הרב איסר זלמן מלצר.
בהיותו כבן עשרים ושתים שנה עוד טרם נישואיו שלח אותו הרב אלימלך בר-שאול בהסכמת הרב הראשי והראשון לציון, יצחק נסים, לכהן כרב מושב העובדים בן זכאי הסמוך לעיר יבנה.
בשנת תשי"ט נישא לאורה ויחד התגוררו במושב בן זכאי עד לשנת תשכ"ט. בשנים אלו כיהן במקביל על אף גילו הצעיר כראש ישיבת 'רבנו יוסף חיים' בעיר תל אביב. לאחר מכן ביקשו הרב חיים דוד הלוי לימים רבה של תל אביב יפו ובעת ההיא רבה של ראשון לציון לכהן כרב שיכון המזרח בראשון לציון.
בשנת תשל"ד נפטר הרב יחזקאל כהן רבה של רחובות, ובצוואתו הורה שרצונו הוא שהרב שהרבני מראשון לציון ימלא את מקומו כרב העיר.
בשנת תשנ"ד הקים כולל אברכים 'עטרת גבריאל' על שם אביו.
כחדשיים לפני פטירתו נכנס הרב לניתוח בלבו ממנו לא קם. לאחר מאבק במשך תשעה שבועות נפטר.

משפחתו

לרב שהרבני ארבע בנות ושלשה בנים. בכור בניו, הרב יצחק שהרבני, כיהן כרב מושב אחיסמך ולאחר מכן כרב האזורי חבל מודיעין.
זמרי קולגיום

אנסמבל זמרי קולגיום (או "קולגיום תל אביב" בתחילת דרכו), הוא הרכב קולי שהוקם בשנת 1997 על ידי המנצח אבנר איתי. האנסמבל פעיל בשירת א-קאפלה ובשירה בליווי תזמורות קאמריות, תוך שימת דגש על ביצוע מוזיקה יהודית וישראלית, לצד מיטב הרפרטואר הקלאסי הכללי.
בתחילת פעילותו מנה ההרכב כ-16 זמרים, אך עם השנים הורחבו שורותיו והוא כעת מונה יותר מעשרים זמרים, כולם מוזיקאים בעלי הכשרה קולית מקצועית ובעלי ניסיון רב בשירת אנסמבל. אבנר איתי שימש כמנצח והמנהל המוזיקלי עד שנת 2011. בתחילת שנת 2014 החליף ישי  שטקלר את ברק טל בתפקיד המנהל המוזיקלי. האנסמבל נוהג להופיע באולמות קונצרטים ובפסטיבלים המובילים ברחבי הארץ (פסטיבל ישראל, כפר בלום, חג החגים בחיפה, פסטיבל מוזיקה דתית בנצרת ופסטיבל אבו גוש), התארח במספר קונצרטים בסדרת "אתנחתא" המושמעת בשידור חי בקול המוזיקה, והשתתף בסיורים באירופה. 
בפעילותם שמים זמרי קולגיום דגש על שיתוף פעולה ערבי-יהודי, בין השאר בהשתתפותם בפרויקט רב השנים Voice of Peace, עם מקהלה ערבית משפרעם ועם הזמרת תמנע בראואר.
סמן ביולוגי

ברפואה, סמן ביולוגי או ביו-מרקר (באנגלית: Biomarker) הוא אינדיקטור לזיהוי ומדידה של נוכחות מחלה ומעקב אחרי מצב התפתחותה. במובן הרחב, סמן ביולוגי הוא כל דבר שיכול לתת אינדיקציה למצבו הפיזיולוגי של אורגניזם כלשהו.
לסמנים הביולוגיים תפקיד מרכזי ברפואה הביולוגית, באבחון מוקדם של מחלות ובמניעתן. אף שהשימוש הרפואי בהם הוא חדש יחסית, העקרון העומד בבסיס הסימון הביולוגי נמצא בשימוש כבר זמן רב; לדוגמה: טמפרטורת הגוף משמשת כסמן ביולוגי ידוע למצב מחלה, וחלבון מגיב C משמש כסמן ביולוגי לדלקת.
הסמן הביולוגי מגיב בדרך ידועה מראש בבואו במגע עם חומרים מסוימים, תאים ומולקולות, אנזימים והורמונים; הרפואה עושה שימוש בידע זה כדי לבדוק את קיומם של תהליכים נורמליים או א-נורמליים בגוף, ובכך לאתר מחלה או לזהות את מצב התפתחותה.

שימושים שכיחים

בדרך כלל משמש הסמן הביולוגי את הרפואה כאמצעי לבחינת תפקוד האורגניזם או היבטים אחרים במצבו שיש להם השלכה על מצב בריאותו של הנבדק, על ידי החדרת החומר לאורגניזם וביצוע בדיקות מסוימות בנוכחותו. כך לדוגמה, נעשה שימוש ברובידיום כלוריד (אנ') במהלך תיוג איזוטופי (אנ') כדי להעריך מצב של זילוף בשריר הלב.
הם שימושיים מאד במעקב אחרי תאים סרטניים, כדי לקבוע את מידת יעילות הטיפול.
גרמא בנזיקין

המושג גרמא בנזיקין במשפט העברי פירושו היזק הנעשה באופן עקיף ולא באופן ישיר, ואשר על כן אין על המזיק חיובי נזקין, ולא ניתן לחייבו בדיני אדם. עדיין, "גרמא בנזקין אסור", ועל כן חל עליו חיוב בדיני שמים לשלם את הנזק, ועד שלא יעשה כן לא יימחל לו העוון.
מאידך, ישנם מקרים שבהם ההלכה מחייבת, אף־על־פי שהנזק נגרם בעקיפין. על מקרים אלו חל דינא דגרמי ודוגמאות להם יובאו להלן.
לדעת הרמב"ן המזיק בגרמי חייב מן התורה, כי הוא כעושה מעשה בידיים, אף שהנזק נעשה בעקיפין. לעומתו רוב הראשונים טוענים כי מן התורה דין גרמי הוא ככל גרמא רגילה, אולם חכמים קנסו את המזיק היזקי גרמי מצויים.
ג'יי. אר. ברמר

קריירת ה-NBA

ברמר הוחתם על ידי הבוסטון סלטיקס ב-17 ביולי 2002 לאחר שלא נבחר בדראפט; באותה שנה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. לאחר שנתיים בסלטיקס הועבר ביחד עם ברונו סונדוב, לאחר בחירה בסיבוב השני של הדראפט, לקליבלנד קאבלירס, תמורת גומיין ג'ונס. ב-3 במרץ 2003 הוא שוחרר מקליבלנד וב-11 במרץ חתם בקבוצת גולדן סטייט ווריורס, בה נודע בשל הצלחתו בקליעה מעבר לקשת השלוש נקודות. 
בדראפט ההרחבה שהתבצע ב-2004 לאחר צירוף קבוצת השארלוט בובקאטס ל-NBA, הועבר ברמר מגולדן סטייט לשארלוט (יחד עם מרכוס פייזר מקבוצת שיקגו בולס ושחקנים נוספים); עם זאת, הוא שוחרר מהקבוצה מבלי ששיחק בה ולו משחק אחד.

קריירה באירופה

ב-2004 עבר ברמר באירופה. תחילה שיחק במלאגה מהליגה הספרדית, ולאחר מכן בביילה מהליגה האיטלקית. כן שיחק בפאוק סלוניקי מהליגה היוונית, בבוסנה מהליגה הבוסנית, בספרטק פרימורג', בטריומף ליוברצי ובצסק"א סמרה מהליגה הרוסית.
לוס אנג'לס איינג'לס

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בלוס אנג'לס ב-1961 והצטרפה לאמריקן ליג, תחת השם הלוס אנג'לס איינג'לס. היא שיחקה בעיר עד 1965 בטרם עברה לאנהיים ושינתה שמה לקליפורניה איינג'לס. לאחר שנרכשה על ידי חברת וולט דיסני ב-1996 שונה שמה של הקבוצה לאנהיים איינג'לס. ב-2002 העפילה הקבוצה בפעם היחידה בתולדותיה לוורלד סיריס וזכתה באליפות לאחר סדרה של מהפכים. שנה מאוחר יותר נמכרה הקבוצה, ובעליה החדש הודיע ב-2005 על שינוי נוסף של שם הקבוצה, במטרה לחזק את הקשר לקהילת אוהדי הספורט מלוס אנג'לס, והיא נקראה לוס אנג'לס איינג'לס מאנהיים, עיריית אנהיים תבעה את הקבוצה על הפרת חוזה ההתקשרות, אך הפסידה במשפט לאחר שחבר המושבעים קבע שהקבוצה יכולה להשאר עם השם החדש. החל מ-2013 נקראת הקבוצה לוס אנג'לס איינג'לס.