google/wiki40b huggingface dataset:
דני אגמון

דֶני (דניאל) אגמון (קלימן) (14 בדצמבר 1924 - 5 באפריל 2006) היה מראשוני אנשי המודיעין בפלמ"ח ובצה"ל.

ביוגרפיה

אגמון נולד לחנה וישראל בירושלים ובגיל ארבע עבר עם משפחתו לקיבוץ עין חרוד. באפריל 1945 התגייס לפלמ"ח, עבר קורס מפקדי כיתות ומפקדי מחלקות ובשנת 1946 עבר קורס קציני מודיעין של ההגנה שנמשך ששה חדשים.
באוגוסט 1946 התמנה על ידי יגאל אלון למפקד המחלקה הערבית (מחלקת "השחר") של הפלמ"ח. אנשי המחלקה היו ממוצא מזרחי, בעלי חזות ערבית שיכלו להיטמע בקרב אוכלוסייה ערבית (מסתערבים). הם השתתפו באסיפות ובכינוסים ערביים ומסרו דו"חות ישירים על הלך הרוחות אצל הערבים (בניגוד לש"י של ההגנה שהסתייע במשתפי פעולה ערבים).
המחלקה יזמה התנקשויות בראשי המסיתים הערביים בחיפה (מבצע "זרזיר") מתוכן בוצעה התנקשות של ראש המסיתים שייח' נימר אל ח'טיב שנפצע קשה ונאלץ לעזוב את הארץ.
בתחילת מלחמת העצמאות הצליחו הערבים להחדיר מספר פעמים מכוניות תופת לשטח היהודי שגרמו להרוגים ופצועים רבים. מורל היהודים ירד.
בפברואר 1948 הגיעה ידיעה שהערבים מכינים מכונית תופת גדולה באחד המוסכים בעיר התחתית בחיפה. איש המחלקה יצחק (אבו סחייק) שושן חדר לצד הערבי והצליח לאתר את המכונית במוסך "אבו שעם". על היחידה הוטל לפוצץ את המכונית במוסך בטרם יצליחו הערבים לבצע את זממם.
מכונית גנובה ובה 300 ק"ג חומר נפץ הוכנה בחצר הטכניון. דני אגמון ביחד עם יוחאי בן נון הכינו את מערכת ההשהייה.
ב-22 בפברואר 1948 הצליחו שני אנשי היחידה הערבית להכניס את מכונית התופת למוסך הערבי, להחנות אותה ליד מכונית התופת הערבית ולהסתלק. בהתפוצצות נהרגו 30 ערבים ו-70 נפצעו.
אגמון הצליח להחדיר מסתערבים מהמחלקה ללבנון ולסוריה כפליטים פלסטינים בתוך זרם הפליטים מפלשתינה. יחידה זו עזרה בפעולת הפיגוע בספינה "איגריס" (ספינת הטיולים של היטלר) בנמל בירות (מבצע דוד).
ב-אפריל 1948 העביר אגמון את הפיקוד על המחלקה לשמריה גוטמן והוא עבר לתפקיד קצין המודיעין של חטיבת הראל עד סוף המלחמה. ב-1953 מונה (במילואים) לתפקיד קצין מודיעין של עוצבת געש ובתפקיד זה שימש במלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. במלחמה זו קיבל ידיעה שבנו נעדר בחזית סיני אך הוא סירב לבקשת רפאל איתן לעזוב את המערכה.
ב-1957 עבר לקיבוץ חפציבה.  בשנת 1964 מונה למזכיר הקיבוץ. החל משנת 1969 שימש ארבע שנים כעוזרו של יגאל אלון ופעל בתכנון וביצוע תוכנית אלון.
ב-1978 גויס לחמש שנות שירות קבע לצד הרמטכ"ל רפאל איתן ושימש כראש מחלקת תו"ל (תורת הלחימה) בחטיבת המחקר באמ"ן. בסיומן חזר לשירות מילואים עד לפרישתו מצה"ל בגיל 75 בדרגת אלוף-משנה.
דני אגמון נפטר בקיבוצו ונטמן בבית העלמין חפציבה בבית אלפא.
לולונג (תנין)

לכידתו

לולונג נלכד בבונאוואן בפרובינציית אוגסאן דל סור שבפיליפינים ב-3 בספטמבר 2011. הוא נלכד באמצעות שיתוף פעולה בין גופי ממשל מקומיים, תושבים מקומיים וציידי תנינים מקצועיים בפלאוואן. המצוד נמשך כ-3 שבועות ואחרי שנתפס נדרשו כ-100 אנשים כדי למשוך אותו ליבשה. הוא גילה תוקפנות בזמן הלכידה ופעמיים הצליח לקרוע את הכבלים שכפתו אותו בטרם נקשר סופית. גילו הוערך אז כ-50 שנה. לולונג נחשד בכך שטרף מספר בני אדם, בהם דייג מקומי שנעדר וילדה בת 12. הוא היה גם החשוד העיקרי בהיעלמותם של מספר תאואי מים באזור. בבדיקת תכולת הקיבה שלו לא נמצאו שיירי תאואים או שיירי בני אדם.
מספר ארגוני זכויות בעלי חיים בהם Animal Kingdom Foundation Inc ו-PETA ביקשו מהממשל המקומי בבונאוואן לשחררו ולהחזירו לנקיק נואווה ארה בו נלכד. ראש העיר, אדווין "קוקס" אלורד והתושבים המקומיים התנגדו לכך בנימוק שהוא מהווה סיכון לחיי התושבים באזור.
לולונג נקרא על שם צייד התנינים הוותיק ארנסטו "לולונג" גולוראן קאנייט (Ernesto "Lolong" Goloran Cañete) שהוביל את המצוד אחריו ומת מהתקף לב מספר ימים לפני שהתנין הענק נלכד.

בשבי

עיריית בונאוואן החליטה לנצל את לולונג ואת הפרסום שזכה בו בשל גודלו הרב, ולהפכו למרכז של פארק תיירות אקולוגית שהוקם ליד אזור הביצות הסמוך לעיירה. ראש העיר אלורד אמר "אנו נדאג לתנין זה מכיוון שהוא יגדיל את התיירות אלינו ואנחנו יודעים שהוא יכול לסייע לעיירה במונחים של הכנסה ומקומות עבודה לכפרים שלנו".
התנין הענק הוחזק במתחם סגור (שלטענת גופי שימור היה ברמת תחזוקה נמוכה) בגן החיות Bunawan Ecopark and Wildlife Reservation Center in Barangay Consuelo שבאזור באראנגיי קונסואלו שממוקמת במרחק כ-8 ק"מ מהעיירה. התצוגה נפתחה לציבור ב-17 בספטמבר 2011 אחרי שקיבלה אישור ממרכז השימור של פלאוואן.
אחרי שנפתחה התצוגה העבירה העירייה חוק מקומי ובו שורת תקנות המפקחים ומאסדרים את מחירי הכניסה, החנייה והתחזוקה לפארק ולתצוגה של לולונג בפרט. הכסף שימש לתחזוקת הפארק והאכלתו של לולונג. ב-26 באוקטובר 2011 העריך ראש העיר שהרווח מלולונג עמד על כחצי מיליון פסו.
בעקבות הצלחתו הכלכלית של הפארק האקולוגי שבמרכזו תצוגת לולונג, החלו בעירייה לעבוד על תוכנית לפיתוח כלכלי ותיירותי של האזור. מלבד בנייה ופיתוח של בתי מלון, לודג'ים, מתקני נופש ותשתיות נוספות תוכנן ללכוד תניני ענק נוספים ולהביאם לתצוגה בפארק.

מותו

לולונג מת ב-10 בפברואר 2013. הוא נמצא מת במתחם בו שוכן וגופתו התגלתה ב-8 בערב באותו יום. נתיחה שלאחר המוות מצאה שסיבת המוות היה דלקת ריאות והתקף לב שהוחמרו עקב זיהום פטרייתי ועקה.
גופתו יועדה לשימור ופחלוץ, אך בשל מחלוקות בין הגופים המשמרים, גופתו הועברה להקפאה קריוגנית עד שתיפתר המחלוקת ויוחלט מי יקבל את הגופה ויטפל בה. ביוני 2017 הועברה גופתו למוזיאון הלאומי לטבע שבמנילה. המוזיאון הציב העתק של לולונג בתצוגה.
Apple TV

תכונות

Apple TV מאפשר למשתמש לנצל את הטלוויזיה שלו לצפייה בתמונות, להשמעת מוזיקה ולהפעלת סרטי וידאו מתוך רשת אינטרנט מקומית או מתוך שירות אינטרנטי (iTunes Store, YouTube, Flickr או MobileMe). בהתחברות ישירות ל-iTunes Store, ניתן לשכור ולקנות סרטים, תוכניות טלוויזיה, שירים, אלבומים וקליפים כשחלק גדול מהתוכן קיים באיכות HD, מתוך המכשיר. בנוסף, אפשר לצפות באמצעותו בסרטי YouTube ופליקר ולעיין באלבומי תמונות ב-MobileMe ו-iCloud. המשתמש במכשיר יכול להסתנכרן ולהזרים מידע (תמונות, מוזיקה וסרטים) ממחשב שמחובר לאותה רשת ומכיל iTunes. המכשיר נשלט באמצעות שלט מיוחד. נוסף לכך, ניתן להוריד למכשיר יישומונים שונים דרך חנות האפליקציות, כגון שירותי הזרמת וידאו כמו נטפליקס, אמזון וידאו וסלקום tv ויוטיוב.
החל מהדור השני המכשיר לא כלל דיסק פנימי אלא רק זיכרון מטמון בנפח 8GB לתמיכה בהזרמת המדיה, בעיקר בפרוטוקול AirPlay התומך בהעברת וידאו וקול. החל מדור זה גם מתאפשרת הצגת תמונה חיה של מכשירים אחרים של אפל הנמצאים באותה רשת ותומכים בתכונה המכונה Mirror, לדוגמה, iPhone 4S ו-iPad 3.
יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך

מבנה הספר

הספר כולל שני חלקים. 
החלק הראשון כולל פעילויות ומשחקים, כמו ציור, חיבור קומיקס, השלמת קומיקס ומענה לשאלות שמוצגות על ידי דמויות הסדרה. 
החלק השני נקרא "מה הסיפור שלך?" ובו ניתן לנהל יומן. ניתן גם לצייר כריכה לספר. הספר כולל אף 16 עמודי קומיקס מלאים שנמצאים בין שני חלקיו.
שכיחות

שכיחות של פריט היא מספר הפעמים (המוחלט או היחסי) בהן מופיע הפריט בקבוצה מסוימת. ניתן לחשב את השכיחות של דבר מסוים על ידי מנייה של כמות הפעמים בהן הופיע בתוך הקבוצה.
בסטטיסטיקה, שכיחות היא מספר המופעים של מאורע מסוים בניסוי נתון, במחקר נתון או באוכלוסייה נתונה. אוסף כל השכיחויות מוצג פעמים רבות בצורה גרפית בהיסטוגרמה או ב טבלת שכיחויות.
במילים פשוטות, שכיחות היא מספר הפעמים שערך נתון (או קבוצת ערכים אם מדובר בנתונים מקובצים) הופיע. ברב המקרים ידובר על שכיחות במדגם נתון ואז נהוג להציג טבלת שכיחויות. סך השכיחויות במדגם הוא מספר התצפיות הכולל.
במושג שכיחות נעשה שימוש תדיר במחקר, למשל בתחום האפידמיולוגיה, לשם הצגת שכיחותה של מחלה, כלומר הצגת מספר החולים במחלה זו מבין כלל האוכלוסייה הנבדקת. 
נהוג להציג גם שכיחות יחסית - שכיחות באחוזים או כשבר (השכיחות מחולקת בסך התצפיות), או במספר מופעים לגודל אוכלוסייה מתאים, למשל מספר מופעים לאלף או למיליון. דוגמה: שכיחות הגידול אינסולינומה היא בין 1 ל-4 חולים לכל מיליון איש בשנה.
פיליפ דיסקין

פיליפ (פיל) דיסקין (באנגלית: Philiph (Phil) Diskin; נולד ב-22 בנובמבר 1928) הוא במאי תיאטרון ישראלי-אמריקאי.

קורות חייו

פיליפ דיסקין נולד ב-1928 בגרודנו שבפולין, ובהיותו בן חמש עבר להתגורר בארצות הברית. סיים תואר דוקטור בפסיכולוגיה. בהיותו סטודנט שיחק וביים בהצגות סטודנטים. למד דרמה בתיאטרון הדג'רו.
הוא עלה לישראל, עבד כיועץ במכון לייעוץ והדרכה של משרדי העבודה והחינוך. זמן קצר לאחר עלייתו לארץ קיבץ קבוצת סטודנטים חובבי תיאטרון, שנפגשו בביתו בעין הכרם וקראו שירה ומחזות באנגלית. הקבוצה נהפכה לתיאטרון חובבים, תיאטרון המעגל (1967-1964), שרוב הצגותיו היו באנגלית ודיסקין היה הבמאי היחיד שלו. רוב שחקניו של "המעגל" היו עולים מאנגליה ומארצות דוברות אנגלית. ההצגות התקיימו במרתף קטנטן, ששימש כמועדון סטודנטים והקהל ישב על שרפרפים או על מדרגות האבן. הקהל מנה משכילים ירושלמים וסטודנטים. "המעגל" העלה בבכורה ישראלית את "המשרתות" של ז'אן ז'אנה ואת "המלך אובו" של אלפרד ז'ארי. בתל אביב הציג התיאטרון ב"צוותא".
גארי ברתיני, שייסד באמצע שנות השישים את "האנסמבל הקאמרי הישראלי", צפה ב"מלך אובו" בבימויו של דיסקין, התרשם מכישרונו המוזיקלי והזמין אותו לביים שתי אופרות קצרות בערב הבכורה של האנסמבל החדש.
בשלהי שנת 1967 רכשה עיריית ירושלים בנין ישן ועזוב, ששימש לפני כן כפונדק דרכים, מכאן שמו "החאן". "החאן" נהפך למשכנו של התיאטרון הירושלמי, הוא תיאטרון החאן. קבוצת "המעגל" היוותה את הגרעין המייסד של תיאטרון החאן ודיסקין כיהן כמנהלו האמנותי הראשון של התיאטרון. "המעגל" העלה הפקות אחדות, כולן בבימויו של דיסקין – ביניהן: "המלך אובו", שהוצגה באולם מועדון "הבכחוס" בירושלים. בתחילת 1967 העלה תיאטרון המעגל את מחזהו של גומברוביץ': "הנסיכה איבון" בתרגום - מיכל ואפרים, עיצוב תפאורה ותלבושות - ארתור גולדרייך. עם השחקנים: רות פישר, רמי כהן, ז'אק כהן, אלה ברוידא, שלמה בן דור, נעים חכים, רעיה נבו, אילנה ביאליק, מרים כהן-גודאל, עמנואל הלפרין, נסים דבש, אלי ניקולא, ברכה נאמן ,אבנר רוטנברג, לוריין קסל, יעקב לוי. שיפוץ תיאטרון החאן הסתיים בסוף שנת 1967 והלהקה עברה לבניין המחודש. ההצגה הראשונה שהועלתה באולם תיאטרון החאן הייתה "נח" מאת המחזאי הצרפתי אנדרי אוביי. בהצגה שיחקו ז'אק כהן, זהרירה חריפאי, אהרון אלמוג, עליזה רוזן, נעמי גרינבאום, גילה דיין, צור שפירא, יורם כהן, יוסף פארח. הייתה זה גרסה מוזיקלית בלבוש מודרני לסיפור המקראי של נח והמבול. בנוסף לכך דיסקין ייסד בירושלים את הפרדס – המרכז לאמנויות הביצוע.
ב-1968 שב לארצות הברית, אך המשיך לביים הרבה בישראל. שימש כמנהל אמנותי של המרכז לדרמה באן ארבור, מישיגן.
סטיב קלארק

ביוגרפיה

קלארק נולד באוקלנד, קליפורניה. הוא למד ושחה באוניברסיטת ייל.
באולימפיאדת רומא (1960) שחה קלארק בשני משחי השליחים לגברים בשלבי המוקדמות, 4x200 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב. באותה העת השחיינים ששחו בשלב המוקדמות לא קיבלו גם הם את המדליות, למרות שנבחרות ארצות הברית ניצחו במשחי הגמר וזכו במדליות הזהב.

שיאן עולם

בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס קליפורניה ב-18 באוגוסט 1961 קבע קלארק במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 54.4 שניות, שיפור לשיא העולם בן ה-4 שנים וחצי של ג'ון דוויט מאוסטרליה (54.6 שניות).

אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכה קלארק במדליית זהבבמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.7 שניות.

אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (1964) סיים קלארק רק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.4 שניות בגלל טנדניטיס בכתף (כתף שחיין) ולכן השתתף רק במשחי השליחים. במשחקים עצמם, הדלקת הסתיימה והוא זכה ב-3 מדליות זהב, כולן במשחי השליחים. במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם מייק אוסטין, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 3:33.2 דקות, לפני גרמניה (3:37.2 דקות) ואוסטרליה (3:39.1 דקות). כשחיין ראשון הוא השווה את שיאו העולמי של אלן גוטוולה מצרפת (52.9 שניות), חצי שנייה מהר יותר מחברו לנבחרת דון שולנדר שזכה במדליית הזהב במשחה זה יומיים קודם לכן. במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם רוי סארי, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7.59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:00.0 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב אישי ביחד עם הרולד מן, ויליאם קרייג ופרד שמידט בשיא עולם חדש של 3:58.4 דקות, לפני גרמניה (4:01.6 דקות) ואוסטרליה (4:02.3 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה במשחקים, 52.4 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה ב-1965 קבע קלארק ב-100 יארד חופשי שיא עולם חדש של 45.6 שניות.
צ'ימבואה

ביוגרפיה

מעט מאוד ידוע על חייו של צ'ימבואה. הוא נולד בפירנצה ונפטר בפיזה. בתקופת עבודתו בפירנצה, פעל דוצ'ו בסיינה הסמוכה. הקריירה האמנותית של צ'ימבואה תוארה בספר Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori (חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הבולטים ביותר) מאת ג'ורג'ו וזארי, הנחשב לספר הראשון העוסק בהיסטוריה של האמנות. הספר פורסם יותר ממאתיים שנים לאחר מותו של צ'ימבואה ורמת מהימנותו מוטלת בספק.
התמונות שנשכר לצייר מעידות כי צ'ימבואה היה אמן מוערך ביותר בתקופתו. בין היתר נשכר לצייר שני פרסקאות גדולים על קירות הטרנספט בבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי: האחד עוסק בצליבת ישו והשני בהורדה מן הצלב. ברם, שתי היצירות הללו נראות עתה כצל חיוור של גרסתן המקורית. בעת כיבושה של העיר על ידי צרפת פרצה במקום שריפה שפגעה קשות בפרסקאות. הצבע הלבן התבסס על כסף, אשר התחמצן והפך שחור.
צ'ימבואה צייר את ישו הצלוב התלוי בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה. הצלב המצויר ניזוק קשות בשיטפון שפקד את פירנצה ב-4 בנובמבר 1966, כאשר נהר הארנו עלה על גדותיו.
דה יוזד

ביוגרפיה

ב-5 באוקטובר 1999, קווין אלמן, ג'ף האורד, ברנדן סטינקרט ואשטון ג'ונסון הקימו את להקת "Dumb Luck". זמן קצר לאחר צאת המיני-אלבום שלהם הלהקה שינתה את שמה ל"יוזד", ג'ף האורד הפך מסולן לבסיסט וברט מקרקן הצטרף כסולן הלהקה. הלהקה שלחה את שיריה למפיק ג'ון פלדמן מלהקת הפאנק "גולדפינגר". לאחר שהוא שמע את השיר "A Box Full of Sharp Objects", הוא הזמין את הלהקה להקלטת דמו. 
ב-2001, הלהקה סיימה את הקלטת הדמו ופלדמן החתים אותם בחברת התקליטים "Reprise Records", וכל זה התרחש כמה חודשים לאחר המפגש שלהם.
הלהקה שינתה את שמה מ"יוזד" ל"דה יוזד" לאחר שהתגלה שקיימת כבר להקה עם שם זה בבוסטון.
דה יוזד הוציאו את אלבומם הראשון "דה יוזד" ב-2002, שהפך לאלבום פלטינה, והפכו ללהקה פופולרית עם צאתו. 
באלבום זה 4 סינגלים בולטים: 

"Buried myself alive", "The taste of ink", "A box full of sharp objects", ו- "Blue and yellow". 
אלבומם השני יצא בספטמבר 2004 ובמאי 2005 ונקרא "In Love and Death" (באהבה ובמוות), והפך גם הוא לאלבום פלטינה. שם האלבום נקרא כך על הטרגדיות שפקדו את סולן הלהקה בארט. חברתו שהייתה בהיריון נפטרה ממנת יתר, וכלבו נדרס על ידי מכונית ומת. השיר "Hard to say" נכתב על חברתו של סולן הלהקה בארט. הסינגלים שיצאו מתוך האלבום הם: "Take It Away", "All That I've Got", "I Caught Fire" ו-"Under Pressure" (שיצא במהדורה של 2005). "Under Pressure" הוא גרסת כיסוי שביצעה הלהקה יחד עם מיי כמיקל רומנס לשיר של קווין ודייוויד בואי.
ב-22 במאי 2007, יצא אלבומם השלישי של הלהקה, "Lies for the Liars", הכולל רצועת DVD של הכנת הקליפ "Lies for the Liars".

לפני יציאת האלבום תכננו חברי הלהקה להוציא מיני אלבום, אך בגלל בעיות עם חברת התקליטים תאריך יציאתו נדחה ולבסוף הוא יצא ב-19 בפברואר 2008. שם המיני האלבום הוא "Shallow Believer".
בינואר 2008, החלו חברי הלהקה לעבוד על, Artwork, אלבומם הרביעי אשר יצא לאור בשנת 2009.
אי יציבות פליטו ריילי

היסטוריה

התופעה קרויה על שם ג'וסף פלטו ולורד ריילי. בשנת 1873 מצא פלטו בניסוייו שזרם מים הנופל אנכית יישבר לטיפות אם אורך הגל שלו גדול ממכפלת קוטרו פי 3.13-3.18. לאחר מכן ריילי הראה תאורטית ששזרם הנופל אנכית של נוזל לא צמיג יישבר כאשר אורך הגל שלו יעבור את קוטרו.

תאוריה

חוסר היציבות קשור בהפרעות קטנות בנוזל. הם תמיד קיימות, לא משנה עד כמה הנוזל חלק. אם להפרעות צורת סינוסיאדה, נמצא שחלק מההפרעות גדלות בזמן וחלקן דועך. מבין אלה שגדלים בזמן, ישנם כאלה שגדלים מהר יותר, תלוי במספר הגל ובזרם.
בהנחה שכל ההפרעות מתחילות עם אותן אמפליטודות, ניתן לצפות את גודל הטיפה הסופית על ידי מספר הגל של הרכיב שגדל בקצב הגבוה ביותר. כעבור זמן, הרכיב הזה הוא זה שיצבוט את הזרם לטיפה.
למרות שהבנה מלאה של התהליך דורשת פיתוח מתמטי, הדיאגרמה יכולה לתת הבנה איכותית. נביט בשתי הטבעות שמקיפות את הזרם, אחת בפסגה ואחת בעמק. בעמק רדיוס הזרם קטן יותר, מכאן לפי משוואת יאנג לפלס, הלחץ הנגרם על ידי מתח הפנים גדל, באותו אופן בפסגה הלחץ הנגרם על ידי מתח הפנים קטן. לו זו הייתה ההשפעה היחידה היינו מצפים שהלחץ הגבוה בעמק ידחף את הנוזל לפסגה, אזור עם לחץ נמוך, בדרך זו מבינים מדוע אמפליטודת הגל עולה בזמן.
אבל משוואת יאנג לפלס במקרה זה מושפעת משני רכיבי רדיוס. במקרה זה, אחד הוא רדיוס הזרם והשני הוא רדיוס הקמר של הגל עצמו. הקשתות מופיעות בדיאגרמה בעמק ובפסגה. נבחין שרדיוס הקמר בעמק הוא למעשה שלילי, כלומר על פי משוואת יאנג לפלס הוא מקטין את הלחץ בעמק. באותו אופן רדיוס הקמר בפסגה הוא חיובי ומגדיל את הלחץ באזור. כלומר השפעת רכיבי הרדיוס הפוך מהשפעת רדיוס הזרם עצמו.
שני האפקטים, ככלל, אינם מבטלים זה את לחלוטין. לאחד מהם יש השפעה גדולה יותר, תלוי במספר הגל וברדיוס ההתחלתי של הזרם. כאשר מספר הגל הוא כזה שהשפעת רדיוס הקמר של הגל גדולה מהשפעת רדיוס הזרם, הגל ידעך כעבור זמן. כאשר מספר הגל הוא כזה שהשפעת רדיוס הזרם גדולה מהשפעת רדיוס הקמר של הגל, הגל יגדל אקספוננציאלית בזמן. ניתן להראות מתמטית שהרכיבים שיגדלו בזמן הם רק אלה המקיימים שמכפלת מספר הגל ברדיוס ההתחלתי קטנה מאחת.
יחסי ניו זילנד–שוודיה

יחסים דיפלומטיים

לא לניו זילנד ולא לשוודיה יש שגרירות הממוקמת במדינה השנייה. ניו זילנד פתחה שגרירות בסטוקהולם במהלך שנת 2008, אך היא נסגרה ב 1-ביולי 2012, בעקבות החלפת הממשלה, וקודם לכן, לשוודיה הייתה שגרירות בוולינגטון, אשר נסגרה ב-1995.
מאז, ניו זילנד יוצגה באופן רשמי בשוודיה באמצעות השגרירות בבריסל, בלגיה, והשגרירות השוודי בקנברה, אוסטרליה מכסה גם את ניו זילנד. קונסוליית כבוד כללית שוודית ממוקמת בוולינגטון, וקונסוליית כבוד באוקלנד.
היחסים הפוליטיים, נחשבים טובים. בנוסף להיות שתיהן חברות בארגונים וקבוצות רב-לאומיות שונות, ממשלות ניו זילנד ושוודיה משתפות פעולה דרך קבוצת "חברי רפורמת הסבסוד של דלק המאובנים" ודרך "ברית מחקר גלובלית על גזי חממה חקלאיים. הסכם חופשות עבודה בין שתי המדינות קיים מאז 2001.

הגירה

במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 ממשלת ניו זילנד השתמשה בסוכנים על מנת לגייס מהגרים מכל רחבי סקנדינביה. ב-1881 היו 1,264 ילידי-שוודיה שחיים בניו זילנד, ומספר זה התרחב ב-1901 ל-1548, לפני שפחת במידה ניכרת בעשורים הבאים. מאז שנת 2001 חלה צמיחה צנועה במספר השוודים שעוברים לניו זילנד, כאשר 1,353 אנשים דיווחו כי נולדו בשוודיה בשנת 2013 במפקד האוכלוסין של ניו זילנד. בנוסף, 1,401 ניו זילנדים ציינו יש להם שורשים שוודיים. ישנן שתי עמותות שוודיות בניו זילנד: Svenska Föreningen Nya Zeeland (האגודה השוודית בניו זילנד, בתרגום חופשי), אשר ממוקמת באוקלנד, ואיגוד שוודיה-ניו זילנד בע"מ בוולינגטון.
נכון ל-2001, 687 אנשים אשר נולדו בניו זילנד היו תושבי שוודיה. יש מועדון חברתי עבור הניו זילנדים החיים בשוודיה, כמו גם שני מועדונים משולבים עבור אוסטרלים וניו זילנדים במדינה.

סחר

ב-2014 הערך הכולל של הסחר הבינלאומי בין ניו זילנד ושוודיה עמד על 358 מיליון דולר ניו זילנדי. מתוך זה, 62 מיליון דולר ני"ז היה היצוא של ניו זילנד לשוודיה, והשאר היצוא של שוודיה לניו זילנד.
ב-2016, "אגודת העסקים ניו זילנד סקנדינביה" קידמה קשרים מסחריים בין שתי המדינות. הארגון המשותף לממשלה השוודית ולמגזר הפרטי במדינה, "שוודיה עסקית", מכסה גם את ניו זילנד במשרדיו בסידני, אוסטרליה.
שדאות

שדאות היא צורת ההתמודדות של יחיד או קבוצה בטבע כאשר הם חסרים חפצים שימושים מחיי היומיום. בנוסף, משמש המושג שדאות ללימוד טכניקות שליטה בשטח. בצה"ל כוללת הטירונות הקרבית שבוע שדאות. מקור המושג במילה שדה.
מיומנות השדאות שימושית במצבים בהם קבוצה נמצאת לבד בטבע כשאיננה תלויה בדבר, ופועלת בשיתוף ליצירת תנאים מינימליים ובסיסיים לשהייה מצומצמת במרחב ובזמן. לעיתים חברי הקבוצה מגיעים לא מאורגנים ומצוידים לטבע אלא עם ציוד בסיסי בלבד (דוגמת גפרורים, שתייה, ביגוד ותיק גב) אך במקרים רבים הם מגיעים בציוד הישרדות ושדאות כגון אולר, אוהלים, חבלים, גזיה, ביגוד מתאים ואפילו כלי נשק (כגון רובה ציידים וסכין קומנדו). השדאות היא מיומנות שימושית מאוד בהקשר הצבאי, לא רק בהקניית יכולת הישרדות לחיילים בשטח, אלא גם בניווטים, בניצול השטח להסוואה צבאית ומנגד לגישוש ומעקב אחרי אנשים אחרים.
מצבים ופעילויות בהם השדאות היא שימושית ונפוצה במיוחד כוללים טיולים בטבע, טיולי ליקוט ובישולי שדה, מחנאות, ציד, אימוני ניווט, אימוני הישרדות, פעילות צבאית ועוד.
הפעלות ואימוני שדאות הן הפעלות העוסקות בפיתוח יכולת ההסתכלות בסביבה הקרובה, ערנות ושימת לב לפרטים, רכישת ידע ומיומנויות בתחומי ההתמצאות בשטח, יכולת תקשורת לא מילולית, הכרת תוואי הסביבה, כישורי הישרדות, בישול בתנאי שדה ושימוש בצמחים שונים.
הפעלות שדאות אופציונאליות הן: טיולים, בישולי שדה וטיולי הישרדות. במהלך הפעלות שדאות נחשף החניך למכשולים ולאתגרים שמציב הטבע, דבר שגורם לפיתוח רצון ומוטיבציה בקרבו ללמידת המיומנויות השונות. הדלקת האש מעצים לחים, החייאת האש, אבטחת האש, בישול משמעותי בתנאי שטח וכל הנגזר ממנו, החל מבחירת סוג הכירה, וכלה בפיתוח ולקיחת אחריות אישית דוגמת ניקוי הכלים (ללא שימוש במים), יוצרים סיטואציות בהן נקלע החניך למצבים בהם נכפה עליו לאלתר, ליזום, לקחת אחריות, לפתח חשיבה ולמידה חווייתית בהתנסות. הפקת וטיהור מים מהטבע, איסוף טל, עיקוב (פענוח עקבות), התמצאות בצמחי תועלת, איתות במורס ובסמפור, ידיעת הגשת עזרה ראשונה הן בעיקר טכניקות הישרדות, תקשורת והתמצאות המפתחות תחושת קרבה ושייכות לטבע ומדגישות את המעמד של האדם מול הטבע ושל האדם מול שאר בעלי החיים השוכנים בטבע. החניך מפנים כי האדם אינו מעל הטבע כי אם מרכיב במכלול העצום שלו בדומה לשאר בעלי החיים ובשונה מהם, שכן הם רבים ממנו מאוד.
חוויות ותובנות נוספות שיוצרת השדאות הן: פריקת מתחים, התמודדות עם מרחב כלשהו חדש והיכרות עמו, למידה קוגניטיבית, חוויית פשטות וקרבה, העמקת ההבנה של מעמד ויחסי אדם-טבע, למידה בהתנסות וכן חווית גיבוש והתמודדות.
ויל פולטר

ביוגרפיה

פולטר נולד וגדל בלונדון.
את הקריירה הקולנועית שלו החל בסרט "הבן של רמבו" מ-2007. על תפקידו היה מועמד לפרס השחקן המבטיח ביותר בטקס פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי.
ב-2010 שיחק בתפקיד יוסטוס סקראב בסרט "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר" הסרט השלישי בסדרה. ב-2013 שיחק בקומדיה המצליחה "אנחנו המילרים". על תפקידו זכה בפרס באפט"א ובפרס MTV לשחקן המבטיח הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אמפייר. ב-2015 שיחק בתפקיד ג'ים ברידג'ר בסרט ההרפתקאות "האיש שנולד מחדש". ב-2017 שיחק בתפקיד שוטר גזען בסרטה של קתרין ביגלו "דטרויט".
שנת

שֶנֶת (ברבים: שְנָתות) הוא סימון על כלי מדידה. השנתות מצויות בכלי מדידת נפח, כגון כוס כימית או משורה, לצד הכלי (כשהכלי שקוף) או בתוכו (כשהוא אטום). בכלי מדידת אורך, כגון סרגל, מצויות השנתות לאורך הכלי, וכך גם בכלי מדידת טמפרטורה, כגון מדחום כספית.
מקור המילה הוא מלשון חז"ל:
שְׁנָתוֹת הָיוּ בַּהִין - עַד כָּאן לְפַר, עַד כָּאן לְאַיִל, עַד כָּאן לְכֶבֶשׂ
— משנה, מסכת מנחות, פרק ט', משנה ב'
כלומר, שבכלי מדידת השמן בבית המקדש שמידתו הייתה הין היו שנתות, כך שאפשר היה למדוד את כמות השמן הנדרשת עבור כל אחד מן הקרבנות השונים.
שלמה כץ (זמר)

שלמה כץ (נולד ב-1980 ניו ג'רזי) הוא מוזיקאי וזמר ישראלי.

קורות חיים

שלמה נולד ב-1980 בניו ג'רזי, בארצות הברית ועלה לישראל בגיל 9, הוא הגיע ממשפחה מוזיקלית, אביו אבשלום הוא מוזיקאי וחזן נודע ואחיו הוא הזמר איתן כ"ץ.
כבר בהיותו ילד עמד לצד אביו כחזן אשר שילב את יצירותיהם של יוסל'ה רוזנבלט ור' שלמה קרליבך ומגיל 23 החל לעבור לפני התיבה בימים הנוראים בעצמו.
מורהו המוזיקלי והרוחני הוא שלמה קרליבך ורבים משיריו הם עיבודים לשירי קרליבך. שלמה כץ הוא זה שגילה ופרסם לראשונה מספר ניגונים של ר' שלמה קרליבך, בניהם את 'ניגון נשמה האבוד', 'וידע כל פעול' מתפילות הימים הנוראים משנות ה-60 שככל הידוע ר' שלמה שר רק מספר פעמים מועטות. ביארצייט ה-18 של קרליבך, הוא הוציא את השיר 'לשנה הבאה', לחן נדיר ולא מוכר של קרליבך והוא איחד חלק מהשירים שטרם פורסמו באלבום "לקראת שבת.
בשנת 2010 הוא היה שליח ציבור של קהילת המעין, קהילה ברוחו של הרב שלמה קרליבך שנמצאת במלבורן, אוסטרליה. בזמן שהותו שם, הוא הפיע בשני לילות רצופים בתיאטרון הפיניקס. עם הרבה ניגונים שכבר יצאו לאור במשך השנים, ולאחר מכן הוציא דיסק מהופעות אלו שנקרא "חי ממלבורן".
בשנת 2014, הוציא לאור וערך את הספר אבן שלמה, פירוש של ר' שלמה קרליבך על ספר בראשית.
שלמה מופיע רבות ברחבי הארץ והעולם במופעים, אירועים והתועדויות ושיתף פעולה עם מספר זמרים ביניהם: אחיו, איתן כ"ץ, אהרן רזאל וחיים דוד סרצ'יק.
הוא מחזיק בתואר רבנות מישיבת המבתר על ידי הרב חיים ברובינדר והיום הוא משמש כרב קהילת "שירת דוד" באפרת ומלמד תורה במספר מסגרות.