google/wiki40b huggingface dataset:
תורת ההחלטות

תורת ההחלטות היא תורה מתחום המתמטיקה הגובלת בפילוסופיה וסטטיסטיקה ועוסקת בזיהוי ערכים להחלטות שונות בתנאי אי ודאות, במטרה להגיע לקבלת החלטה אופטימלית. זהו תחום קרוב מאוד לתורת המשחקים.
התנאים המקובלים לשימוש בתורת ההחלטות הם כי אין דרך פשוטה לכמת באופן מתמטי ידע או השלכות של אירוע וכי המידע הקיים אינו שלם, ולכן יש להעריך, לרוב באופן הסתברותי, את המידע החסר. ההחלטות בתורת ההחלטות מונחות ונורמטיביות, משמע הן נוגעות בזיהוי ההחלטה הטובה ביותר בהנחה שמקבל ההחלטה רציונלי ובעל יכולת חישוב מדויקת.

החלטות בתנאי אי ודאות

החלטות בתנאי אי ודאות הן החלק העיקרי של תורת ההחלטות, ורוב ההחלטות בהן התורה עוסקת הן בתנאים כאלו. תחום זה נחקר עוד במאה ה-17  על ידי בלז פסקל. בתנאי אי ודאות התוצאות של כל החלטה אינן ידועות אך ניתן להעריכן על ידי כלים הסתברותיים. הפרוצדורות בהחלטות אלו מחשבות את הערך הצפוי של ההחלטה על ידי ניתוח סיכון-תועלת. הרעיון מאחורי פרוצדורות אלו הוא שכאשר אנו ניצבים מול מספר פעולות אפשריות, כשכל פעולה מובילה למספר תוצאות שונות אפשריות ולכל אחת הסתברות שונה, הפרוצדורה הרציונלית תחשב אם מדובר בתוצאה חיובית או שלילית ותעריך הסתברות לתוצאה, תכפיל את שני ערכים אלו ולבסוף נקבל את ערך התוצאה. ההחלטה שתיבחר תהיה בעלת הערך הגבוה ביותר.
מודל קלאסי להחלטה בתנאי אי ודאות הוא ההימור של פסקל. פסקל דן בהחלטה אם להאמין באלוהים או לאו. הוא גורס שהערך שיש לכך שאלוהים אכן קיים, אם אדם מאמין בקיומו, הוא ערך אין סופי, ולכן לא משנה כמה קטנה ההסתברות לקיומו של אלוהים, הערך הצפוי שמתקבל מההחלטה להאמין באלוהים הוא הגבוה ביותר, וההחלטה להאמין היא העדיפה.
במרוצת השנים הלכה והתפתחה תורת ההחלטות בתחום של החלטות בתנאי אי ודאות, במיוחד ככלי ניתוח שכיח במודלים כלכליים, מכיוון שבמחקרים כלכליים נהוג להניח שהאדם הוא מקבל החלטות רציונלי ותנאי אי הוודאות מאפיינים תנאים של שווקים.

החלטות בין זמניות

סוג נוסף של החלטות נובע מכך שפעולות שונות יובילו לתוצאות שונות בעיתויים שונים. לדוגמה, אם אדם זוכה בפרס כספי של כמה אלפי דולרים, הוא יכול להוציא אותם על חופשה ולקבל מכך סיפוק מיידי או להשקיע את הכסף בפיקדון מובנה ובכך לקבל סכום כסף גדול יותר בתקופה מסוימת בעתיד. ההחלטה שעל אדם זה לקבל תלויה במגוון משתנים, כגון ריבית, מדד ותוחלת חיים, אך עדיין, גם אם יילקחו בחשבון כל המשתנים האלו, לא ניתן לצפות לחלוטין התנהגות אנושית, שכן כל אדם נוטה לתעדף משתנים שונים בצורה שונה. כתוצאה מכך התפתחו מודלים מגוונים של תורת ההחלטות.
רולס-רויס סילבר גוסט

רולס-רויס סילבר גוסט

החברה הפעילה מפעל שייצר את הדגם בנוסף לייצורו בבריטניה, גם בארצות הברית. סך הכול יוצרו 7,874 יחידות בבריטניה ובארצות הברית. בארצות הברית יוצרו 1,701 יחידות.
דגם ה"רולס-רויס סילבר גוסט" היה הדגם המוצלח והרווחי ביותר של החברה, בתחילת דרכה.
המארז והמנוע של דגם ה"רולס-רויס סילבר גוסט" שימשו למגוון מכוניות משוריינות שייצרה החברה: "Rolls-Royce Limited", בעיקר לדגם :Rolls-Royce Armoured Car אשר פותח בשנת 1914 ופעל בתקופת מלחמת העולם הראשונה ובתחילת מלחמת העולם השנייה.
נשיאי רוסיה (ומנהיגי ברית המועצות קודם לכן) החלו את השימוש במכוניות בראשית המאה ה-20, כשהרכב הראשון היה רכב רולס רויס דגם "רולס-רויס סילבר גוסט" (Rolls-Royce Silver Ghost) משנת 1922.
פירוש "סילבר גוסט" בעברית: רוח רפאים כסופה.
"רולס־רויס סילבר גוסט" נחשב לרכב היקר ביותר בעולם. בשנת 2005 ערכו היה 35,000,000 דולר (לפי הערכת חברת הביטוח).

חברת רולס-רויס

חברת רולס-רויס נוסדה בשנת 1906 על ידי צ'ארלס סטיוארט רולס ופרדריק הנרי רויס. החברה הייתה קרויה "רולס-רויס לימיטד", (Rolls-Royce Limited). בשנת 1940 פיתחה החברה את מחלקת המנועים. משנת 1973 קרויה החברה: "Rolls-Royce Motors".
שולמית לסקוב

ביוגרפיה

לסקוב נולדה בהאג שבהולנד למשפחת ליין-ח"ן, שהיגרה מרוסיה לקלן שבגרמניה. 
בשנת 1922 נשלח אביה, פרץ, לירושלים מטעם קק"ל והיא עלתה לארץ ישראל עם משפחתה. שולמית גדלה בשכונת בקעה ובשכונת תלפיות בירושלים ולמדה בבית הספר למל ובגימנסיה העברית רחביה. על חבריה למחזור נמנו, בין השאר שרה שניאורסון ואפרים קציר. לסקוב הייתה חברה בשומר הצעיר ולאחר סיום לימודיה החלה ללמוד היסטוריה באוניברסיטה העברית, אך עזבה את לימודיה ב-1935 והצטרפה לקיבוץ אילון, בו הייתה חברה במשך ארבע שנים, עד שהחליטה לעוזבו ושבה לירושלים. ספרה הראשון נכתב על רקע חוויותיה מהקיבוץ. 
בירושלים עסקה במוזיקה וניגנה בכינור, בפסנתר ובוויולה. ב-1939, בעקבות תאונת דרכים בה נפצעה קשה, החלה לעבוד ככתבנית במחלקת העלייה של הסוכנות היהודית בירושלים.
ב-1940 נישאה לרענן ויץ.
לסקוב הוכשרה כאלחוטנית בקורסים בכפר ויתקין, בחניתה ובעין השופט והצטרפה לגדעונים.
לאחר קום המדינה עברה לתל אביב, שם עבד בעלה בסוכנות היהודית. היא עבדה כפקידה ראשית באגף ההדרכה של צה"ל, שם הכירה את האלוף חיים לסקוב, לימים הרמטכ"ל החמישי. 
בעקבות ההיכרות ביניהם התגרשה מבעלה ונישאה בשנת 1949 ללסקוב.
לסקוב עבדה במשרד החינוך בתפקידים שונים, בהם כמפקחת על חינוך מיוחד. 
לסקוב כתבה ביוגרפיה של יוסף טרומפלדור שיצאה לאור בתחילת 1972. בעקבות ספר זה בקשה לסקוב לחקור את תולדות תנועת ביל"ו, ועשתה זאת במסגרת המכון לחקר הציונות וישראל באוניברסיטת תל אביב. עבודתה נמשכה מספר שנים והניבה מאמרים על הבילויים וספר עליהם שיצא בשנת 1979, והיו שראו בו מנפץ המיתוס של ביל"ו. בהמשך חיברה ביוגרפיות על יוסף ויתקין ואחד העם. היא הוציאה לאור את מכתביו של ד"ר חיים חיסין. ב-2010 פרסמה אוטוביוגרפיה בשם "לפנים", בהוצאת הקיבוץ המאוחד. 
נפטרה ב-16 בספטמבר 2016, בגיל 100, ונטמנה בבית העלמין קריית שאול.

פרסים

בשנת 1972 זכתה שולמית לסקוב בפרס יצחק שדה לספרות צבאית על הביוגרפיה של יוסף טרומפלדור.
בשנת 1981 זכתה בפרס יצחק בן-צבי. 
בשנת 2010 זכתה באות יקיר העיר תל אביב-יפו על פועלה ותרומתה לחקר הציונות 
בשנת 2011 זכתה בפרס הרצל על תרומתה לחקר תולדות היישוב והתנועה הציונית.
קאיו אלבס

קריירה

קאיו גדל במדינת סאו פאולו בברזיל והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של גרמיו ברוארי. בינואר 2003, בטרם הגיע לגיל 17, הושאל לקבוצה הבוגרת של גוארני, וכעבור שנה חזר לברוארי. בשנת 2006 הושאל לאינטרנסיונל, במדיה ערך שמונה הופעות בליגת העל הברזילאית, ולאחר מכן הושאל לפלמיירס, במדיה כבש תשעה שערים ב-27 הופעות.
בינואר 2008 הגיע קאיו לגרמניה וחתם באיינטרכט פרנקפורט ששילמה עבורו 4 מיליון אירו. ב-16 בפברואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–0 על הנזה רוסטוק. את שער הבכורה שלו כבש ב-20 במרץ 2008, בניצחון 2–1 על אנרג'י קוטבוס, ואת עונת 2007/2008 הוא סיים עם שער אחד בעשר הופעות ליגה. בעונת 2008/2009 כבש שני שערים ב-17 הופעות, ובעונת 2009/2010 הפך לשחקן משמעותי יותר בקבוצה וערך 26 הופעות בליגה, בהן כבש חמישה שערים. בעונת 2010/2011 כבש שער אחד ב-27 הופעות, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגת המשנה. בעונתו האחרונה בפרנקפורט שותף קאיו בשמונה משחקים בליגת המשנה, ובסופה עלתה הקבוצה בחזרה לבונדסליגה וקאיו שוחרר מהמועדון.
באוגוסט 2012 חזר קאיו לברזיל וחתם בקבוצת באהיה, ובינואר 2013 עבר לאתלטיקו גויאניינסה. בקיץ 2013 חתם בגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית. בעונתו הראשונה במועדון היה קאיו מלך השערים של הקבוצה עם 13 שערים, בנוסף לשבעה בישולים, והקבוצה סיימה את העונה במקום השני בליגה. בעונת 2014/2015 כבש 11 שערים, ובעונה שלאחר מכן שוב סיים את העונה עם 13 שערים. במהלך שנותיו בגראסהופרס הוביל קאיו את ההתקפה של הקבוצה לצידו של מואנס דאבור, ובעונתו האחרונה בקבוצה כבש 14 שערים. בסך הכל שיחק ארבע שנים במועדון, ולזכותו 51 שערים ב-131 משחקי ליגה.
ב-15 ביולי 2017 הגיע קאיו לישראל וחתם במכבי חיפה. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול עירוני קריית שמונה שהסתיים בתיקו 0-0 במסגרת גביע הטוטו. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבקיע שמונה ימים לאחר מכן במשחק גביע הטוטו נגד הפועל עכו שהסתיים בתיקו 2–2. במחזור הפתיחה של עונת 2017/2018 ערך קאיו את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–2 לבני יהודה. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש ב-19 באפריל 2018, כשנכנס כמחליף במצב של 1–1 במשחק מול הפועל אשקלון, ובדקה ה-85 כבש את שער הניצחון. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה במדי מכבי חיפה בעונה זו, אותה הוא סיים עם שער אחד ובישול אחד.
ב-17 בספטמבר 2018 חתם קאיו עד תום העונה בהפועל תל אביב. ב-8 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מ.ס. אשדוד שהסתיים בתיקו 0–0. ב-15 בדצמבר 2018 כבש את שערו הראשון בהפועל תל אביב, במשחק מול הפועל חדרה שהסתיים בתיקו 1–1, ובסך הכל בעונת 2018/2019 כבש שלושה שערים והוסיף ארבעה בישולים.
כתב יד ליידן

כתב יד לֵיידֶן הוא כתב יד שלם של התלמוד הירושלמי, היחיד השלם המצוי כיום. כתב יד ליידן הווה את הבסיס לדפוס ונציה של הירושלמי, שממנו הועתקו שאר ההוצאות הלא-מדעיות של הירושלמי.

תולדותיו

כתב יד ליידן נכתב על ידי ר' יחיאל ב"ר יקותיאל ב"ר בנימין הרופא ממשפחת הענווים בשנת 1289 בהעתקה מכתב יד יחיד קדום לו שאינו מצוי בידינו. כתב היד הגיע לידי יוזף יוסטוס סקליגר שחי בשנים 1540-1609, ועל כן השם הרשמי של כתב יד ליידן הוא כתב יד סקליגר 3 (Or. 4720). מסקליגר הגיע לספרייה של אוניברסיטת ליידן, שבה הוא נמצא עד היום.

תוכנו

כתב יד ליידן אינו כולל ירושלמי על סדר קדשים, דבר המהווה את אחת הראיות לאי קיומו של ירושלמי על סדר קדשים.
בער ראטנער תיאר את כתב היד: "משובש במקומות רבים" בהתבסס על מחקריו של זכריה פרנקל. פרנקל לא ראה תועלת רבה בכתב היד, בהיותו הבסיס לגרסת הדפוס ומשובש בפני עצמו. לעומת זאת יעקב נחום אפשטיין ראה בכתב היד חשיבות רבה והוציא לאור חילופי נוסח לירושלמי בהתבסס על כתב היד.

חשיבותו

כמעט כל מחקר הירושלמי בנוי על כתב יד ליידן. דפוס ונציה של הירושלמי (רפ"ג) הועתק מכתב יד ליידן, אולם המעתיקים והעורכים ערכו בו שינויים. כל שאר דפוסי הירושלמי התבססו על דפוס ונציה. 
לאחרונה הועלה כתב היד לאינטרנט.
האקדמיה ללשון העברית, הוציאה מהדורה של התלמוד הירושלמי המבוסס על כתב יד ליידן. במהדורה זו ישנם שני רבדים: הראשון, העתקה מדויקת של כתב יד ליידן, והשני הוא הגהה וניסיון חלקי לשפר את הנוסח, חלוקת הקטעים ושיבושים מעדי נוסח נוספים של הירושלמי. ההצעות של המגיהים מסומנות ומודגשות על מנת שהמעיין יוכל להבחין בין השערה לבין גוף כתב יד ליידן.
אסף חנוכה

ביוגרפיה

חנוכה החל את הקריירה שלו כקומיקסאי בזמן שירותו הצבאי, במהלכו אייר וכתב קומיקס עבור העיתון הצה"לי "במחנה". בחלק מן הסיפורים שפורסמו על ידו ועסקו בחיי הצבא הוא שיתף פעולה עם הסופר אתגר קרת.
לאחר שחרורו מצה"ל נסע לצרפת, שם למד בבית ספר לאמנות על שם אמיל קוהל בליון. בזמן שהותו בצרפת הוא שיתף פעולה עם הסופר  הצרפתי דידייה דֶנַנְקְס (Didier Daeninckx) ואייר שני ספרי קומיקס: "כרטיס צהוב" (2004) ("!Carton jaune") העוסק בכדורגל הצרפתי של שנות השלושים, ו"הסגת גבול" (2005) ("Hors limites") העוסק בחיי הצעירים בפרוורי פריז.
עם חזרתו לארץ הוא חזר לשתף פעולה עם אתגר קרת, והשניים הוציאו ביחד שני ספרים: "סמטאות הזעם" בשנת 1997, ו-"פיצריה קמיקזה", שהוא עיבוד לספרו של קרת "הקייטנה של קנלר", בשנת 2004. פיצריה קמיקזה זכתה לשבחי הביקורות ובשנת 2007 הייתה מועמדת לפרס אייזנר בקטגוריית "הקומיקס הבינלאומי הטוב ביותר". טור הקומיקס שלו "הריאליסט" מתפרסם במוסף "כלכליסט" והוא זכה בפרס איגוד המאיירים האמריקני.
חנוכה שיתף פעולה גם עם אחיו התאום תומר חנוכה. השניים כתבו ואיירו את החוברת "בייפולר" (Bipolar), שיצאה לאור על ידי הוצאת קומיקס אלטרנטיבית בארצות הברית, זכתה לתשבחות הביקורת והייתה מועמדת למספר פרסים.
חנוכה נטל חלק בעבודות האנימציה לסרט הישראלי עטור-הפרסים "ואלס עם באשיר" שיצא לאקרנים בשנת 2008.
בנוסף לעבודתו כאמן קומיקס, חנוכה הוא גם קריקטוריסט. עבודתו פורסמה בעיתונים אמריקאים כגון "הניו יורק טיימס", "וול סטריט ג'ורנל", "טיים מגזין" ו"רולינג סטון".
אסף מתגורר בתל אביב עם אשתו, המאיירת הילית שפר. לזוג שני ילדים, המרבים להופיע כמוטיב חוזר במדור "הריאליסט" (בבחינת ילדים נמרצים המביסים את הדור של הוריו המותשים).

פרסים

ספרו "The Divine" אותו כתב עם אחיו תומר והבמאי בועז לביא, מתאר את האחים הילדים שהנהיגו מרד צבאי במדינה דרום מזרח אסייתית. הספר זכה בשנת 2016 ב"פרס המנגה הבינלאומי התשיעי" הניתן על ידי משרד החוץ היפני. ספרו "הריאליסט" זכה בפרס אייזנר בקטגוריית "מהדורה אמריקאית ליצירה בינלאומית".
מנוע חום

הפקת אנרגיית חום מדלק

הפקת אנרגיית חום מדלק נעשית על ידי שריפתו. שריפה היא תהליך כימי, במהלכו ניתקים הקשרים הכימיים בין היסודות מהם מורכב הדלק (פחמן ומימן בעיקר), והם מתחברים מחדש עם אטומי חמצן המצוי באוויר. תוצר השריפה היא תערובת חדשה של גזים, הנקראים גזי שריפה. תהליך ההתחברות מחדש של האטומים מלווה בשחרור אנרגיית חום גדולה, הנקלטת על ידי הגזים שנוצרו בשריפה ומעלה את הטמפרטורה שלהם בשיעור רב מאוד.

ההרכב הכימי של הדלק

דלק גולמי הוא תערובת סבוכה של פחמימנים (hydrocarbons) מסוגים שונים. פחמימנים הם תרכובות אורגניות, שהמולקולות שלהן בנויות מאטומי פחמן (Carbon) ואטומי מימן (Hydrogen) בלבד. הפחמימנים נבדלים זה מזה במספר אטומי הפחמן והמימן בכל מולקולה, בצורת הקשרים הכימיים בין האטומים, בטמפרטורת הרתיחה שלהם, במשקלם הסגולי ועוד. תכולת הפחמן בדלק המופק מנפט היא 83-87%, ותכולת המימן 11-14%. מלבד פחמימנים מכיל הדלק גם כמות קטנה של גופרית (Sulphur, 1-5%) ומינרלים שונים בכמות זעירה.

ההרכב הכימי של האוויר

האוויר מורכב ברובו הגדול ממולקולות חמצן וממולקולות חנקן, שכל אחת מהן מכילה שני אטומים הקשורים זה לזה (O₂ ו-N₂ בהתאמה). החנקן אינו משתתף בשריפה, כלומר אינו מתחבר עם החמצן ואף לא עם הפחמן והמימן שבדלק.

טמפרטורת ההצתה

כדי שתתרחש שריפה, יש לאדות את הדלק ואחר כך להוסיף ולחממו עד לטמפרטורה, שבה יינתקו הקשרים בין אטומי הפחמן, המימן והגופרית המרכיבים את הדלק, והם יתחברו מחדש עם אטומי חמצן המצוי באוויר. טמפרטורה זו נקראת נקודת ההצתה (כ- 520⁰C בדלק סולר). המשמעות המעשית היא, כי שריפה לא יכולה להתחיל ללא מקור חום חיצוני בטמפרטורה נקובה. תוספת החום מעניקה אנרגיה לאטומים המרכיבים את הדלק, מחלישה את הקשרים ביניהם וגורמת בסופו של דבר להינתקותם זה מזה. במצב זה הם מתחברים מחדש עם אטומי החמצן שבאוויר.

תגובת שרשרת

החום הרב, שנוצר כתוצאה מהתלקחות מולקולות הדלק הראשונות, נקלט על ידי פרודות דלק נוספות שעדיין לא התלקחו. כתוצאה מכך גם הן מתאדות ונשרפות ומסייעות להתלקחות מולקולות אחרות.

סיווג מנועי חום

מנועי חום מסווגים על פי ההבחנה הנ"ל למנועי בעירה חיצונית ולמנועי בעירה פנימית.
מרקוס שטנץ

חייו

שטנץ נולד בבאד נוינאהר-אהרוויילר ולמד בבית הספר הגבוה למוזיקה בקלן אצל פולקר ונגנהיין ובטנגלווד אצל ליאונרד ברנשטיין וסייג'י אוזאווה.
שטנץ כיהן כמנהל האמנותי של פסטיבל מונטפולצ'אנו בשנים 1989-1995, וכמנצח ראשי של הסינפונייטה של לונדון בשנים 1998-1994. בשנים 1998 עד 2004 שהה באוסטרליה כמנהל האמנותי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של מלבורן, שעמה יצא בשנת 2001 לסיור קונצרטים באירופה, הראשון שלה מעבר לגבולות אוסטרליה. מרקוס שטנץ מגלה עניין מיוחד במוזיקה בת זמננו. הוא נודע בתמיכתו במלחינים בני זמננו; בין השאר עבד עם המלחין האנס ורנר הנצה ומינה את ברט דן למלחין הבית של תזמורת מלבורן.
משנת 2003 עד שנת 2014 היה מנהל מוזיקלי כללי של עיריית קלן, ובתפקידו זה הוא כיהן כמנהל מוזיקלי באופרה של קלן וכמנצח ראשי בתזמורת גירצניך, הידועה גם בשם "התזמורת הפילהרמונית של קלן". בתקופת כהונתו, שהחלה באוקטובר 2005, נערכות הקלטות חיות בחברת ההקלטות של התזמורת, "!Go Live", המוצעות למכירה בו בלילה, חמש דקות מסוף הקונצרט, לקהל המאזינים. שטנץ ניצח על תזמורת גרצניך בהופעתה הראשונה ב"קונצרטי הפרום" בלונדון באוגוסט 2008.
שטנץ היה מנצח אורח קבוע בתזמורת הקונצרטחבאו באמסטרדם, תזמורת פריז ותזמורת האלה במנצ'סטר. החל מ-2009 הוא מכהן כמנצח אורח ראשי של תזמורת האלה. בניצוחו הופיעו פסנתרנים מן השורה הראשונה, כמו ג'פרי לנקסטר ומיצוקו אושידה.
שטנץ עשה לו שם כמנצח על האופרות של האנס ורנר הנצה. הופעתו הראשונה בתיאטרון לה פניצ'ה בוונציה הייתה בהפקה של "אלגיה לאוהבים צעירים" של הנצה. כן ניצח שטנץ על הצגות בכורה נוספות של אופרות מאת הנצה, בהן Das Verratene Meer בדויטשה אופר ברלין, "ונוס ואדוניס" באופרה של בוואריה במינכן ו-L'Upupa und der Triumph der Sohnesliebe
בפסטיבל זלצבורג 2003.
משולש שווה-שוקיים

בגאומטריה, משולש שְׁוֵה שׁוֹקַיִם (בראשי תיבות: מש"ש, משו"ש, שו"ש או ש"ש) הוא משולש ששתיים מצלעותיו שוות זו לזו. הצלעות השוות נקראות "שוקיים" והצלע השלישית נקראת "בסיס".
ג'ונתן דוס סאנטוס

קריירה

כשהיה דוס סאנטוס צעיר, ייצגו הוא ואחיו ג'ובאני את עירם בטורניר כדורגל בצרפת וסקאוט של קבוצת ברצלונה הספרדית, אשר התרשם ממשחקם החליט להביאם לקבוצה. במשך שבע שנים שיחק דוס סאנטוס בקבוצות הילדים והנוער השונות של ברצלונה ובמהלך עונת 2008/2009 נבחר לתפקד כקפטן קבוצת הנוער ואף קיבל אזרחות ספרדית שאיפשרה לו לשחק בקבוצה הבוגרת בעתיד. לקראת עונת 2009/2010 נבחר לעלות לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק (אז בליגה הספרדית השלישית), ומעט לאחר מכן זומן על ידי ז'וזפ גווארדיולה למשחקי הכנה של הקבוצה הבוגרת באנגליה וארצות הברית. כמו כן, זומן למשחק הסופר קאפ הספרדי נגד אתלטיק בילבאו, אך לבסוף לא נכלל בסגל וצפה במשחק מהיציע. את הופעת הבכורה שלו בברצלונה אתלטיק ערך ב-5 בספטמבר 2009 במשחק נגד מיורקה ב' שהסתיים בתיקו 1-1 וב-28 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כאשר נכנס כמחליף לסיידו קייטה בדקה ה-80 של משחק גביע המלך הספרדי נגד קולטוראל לאונסה. כחודש לאחר מכן, ערך את הופעתו הראשונה בליגת האלופות, כאשר החליף את אנדרס אינייסטה בדקות הסיום של המשחק נגד אינטר מילאנו, בו ניצחה ברצלונה 0-2.
ב-29 בדצמבר 2009 זומן דוס סאנטוס שוב לסגל הקבוצה הבוגרת וכבר ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, כאשר פתח בהרכב במשחק נגד ויאריאל וסייע לקבוצתו לסיים בתיקו 1-1. עד סיום העונה ערך שתי הופעות נוספות בליגה הספרדית הראשונה וסייע לקבוצת המילואים לסיים במקום השני בליגה השלישית ולהעפיל לליגת המשנה.
על אף אזרחותו הספרדית, העדיף דוס סאנטוס לייצג את מולדתו וב-30 בספטמבר 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו הלאומית, במשחק ידידות נגד קולומביה, בו הפסידה מקסיקו 2-1. במרץ 2010 ערך שתי הופעות נוספות עבור הנבחרת, במשחקים נגד ניו זילנד וקוריאה הדרומית. עם סיום עונת 2009/2010 נכלל בסגל המורחב של מקסיקו למונדיאל 2010, אולם לאחר שהפגין יכולת חלשה במשחקי ההכנה, לא נכלל בסגל הסופי לטורניר, דבר שעל פי דברי אביו של דוס סאנטוס, פגע קשות באחיו, ג'ובאני שהתלבט אם לפרוש מהמונדיאל, אך לבסוף השתכנע לקחת חלק בטורניר.
ב-9 ביולי 2014 חתם דוס סאנטוס בויאריאל. ב-27 ביולי 2017 חתם דוס סאנטוס בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי, בה משחק אחיו ג'ובאני

חיים אישיים

אביו הברזילאי של ג'ונתן, ג'ראלדו דוס סאנטוס, היה גם הוא כדורגלן ששיחק בליגת העל המקסיקנית בין השנים 1980-1991. גם שני אחיו, ג'ובאני ואדר הם כדורגלנים מקצועניים.
בספטמבר 2017 עזבה אותו בת הזוג שלו לאחר שסיפר לה שהוא ביסקסואל וניהל רומן במשך כ-7 חודשים עם מתיו מוסקיו, כדורגלן ארגנטינאי ב-2015.
מדיניות דיור

מדיניות דיור היא תחום של מדיניות ציבורית העוסק באספקת דיור. כל המדינות המערביות מתערבות בשוק הדיור באמצעות כלים שונים.

מדינות דיור: מטרות

דיור הוא צורך חיוני לכל אדם, אשר רוצה לקיים חיים נורמליים במסגרת החברה התעשייתית המודרנית. לא משנה עד כמה הכנסתם נמוכה, משקי הבית חייבים לצרוך שירותי דיור. דיור הוא מוצר יקר, ועבור רוב משקי הבית הדירה מהווה את הנכס המרכזי בתיק ההשקעות שלהם. ממשלות מתערבות בשוקי דיור במטרה להשיג מטרות שונות:
הראשונה, יחידות דיור הן מוצר יקר, לכן קיים פער בין כמות הדיור המיוצרת במצב של שיווי משקל של השוק החופשי לבין כמות הדיור הרצויה לחברה. את הפער תפקיד הממשלה לצמצם באמצעות מתן סובסידיה לשוק הדיור.
השנייה, שוק הדיור מאופיין בעקומת היצע קשיחה בטווח הקצר. הקשיחות נובעת מכך שזמן האספקה של יחידות דיור חדשות הוא ארוך. תכונה זו הופכת את שוק הדיור לנתון לתנודות מחירים, שכן כל שינוי קל בביקוש יגרום לשינוי גדול במחיר. הוצאות דיור הן מרכיב חשוב בהוצאות משק הבית, לכן לשינוי במחירי הדירות השלכות על קצב עליית מדד המחירים לצרכן (CPI).
השלישית, באמצעות מדיניות דיור יכולה הממשלה להשיג יעדים כמו צמצום פערים חברתיים בין קבוצות אוכלוסייה שונות ובין אזורים שונים של המדינה.

סובסידיה לשוק הדיור

סובסידיה לדיור כרוכה בפעולה היזומה על ידי הממשלה, אשר על ידי הזרמת כספים בין אם באמצעים ישירים או עקיפים, מורידה את העלות היחסית של יצור או צריכת דיור. התערבות הממשלה באמצעות סבסוד שוק הדיור קיימת במידה זו או אחרת בכל המדינות המפותחות ונחיצותה אינה נתונה במחלוקת. המחלוקת קיימת לגבי מידת ההתערבות הנחוצה וכליה.
ניתן למיין את הכלים שבאמצעותם מסבסדת הממשלה את שוק הדיור לפי שני קריטריונים. הראשון, המוטבים המוצהרים של הסובסידיה, והשני, חזקת המגורים. 
הקריטריון הראשון הוא בהתאם למוטבים המוצהרים של הסובסידיה. סובסידיה שניתנת לצרכנים משפיעה על הביקוש, לכן היא מכונה התערבות דרך צד ביקוש. סובסידיה שניתנת ליצרנים ומורידה את עלויות הייצור, או סבסוד שנוצר כאשר הממשלה עצמה מתפקדת כיצרן, משפיעים על ההיצע, לכן הם מכונים התערבות דרך צד ההיצע. מבחינת עקומות היצע וביקוש הסובסידיות יגרמו לתזוזה של העקומות לצד ימין, כך ששיווי המשקל לאחר התערבות הממשלה יהיה בכמות גדולה יותר.
בהתאם לתאוריה של חלוקת ההנאה מהסובסידיה אין משמעות למוטבים המוצהרים של הסובסידיה, וחלוקת הסובסידיה בפועל בין הצרכנים ליצרנים תיקבע בהתאם לגמישויות הנתונות של עקומות ההיצע והביקוש במצב מסוים. לדוגמה, כאשר הממשלה מעניקה סובסידיה לצרכנים באמצעות הגדלת המשכנתאות (סובסידיה לצד ביקוש), במצב ששבו קיים מחסור בהיצע, מחירי הדירות יעלו והיצרנים (בעלי דירות, בעלי קרקע ויזמי בנייה) יזכו לנתח גדול מהסובסידיה. 
הקריטריון השני למיון כלי הסובסידיה הוא חזקת המגורים (tenure) או סל זכויות הרכוש. מדינות מסבסדות את חזקת הבעלים-דיירים, מתוך כוונה להעלות את שיעורם של בעלי הדירות. כלים שונים של סובסידיה יכולים להשפיע באופן שונה על שיעור הבעלים-דיירים בכל קבוצת הכנסה. לדוגמה, סובסידיה אשר מאפשרת זיכוי ממסים על הכנסה כנגד תשלומי הריבית על משכנתאות מעודדת בעלות דיור בקבוצות הכנסה גבוהות, בעוד שסובסידיה המעניקה הטבות לרוכשי דירה ראשונה, מיועדת לתמיכה בקבוצות הכנסה נמוכות-בינוניות.
מרד הטורבן הצהוב

שם המרד

המרד נקרא "מרד הטורבן הצהוב" מפני שהמורדים שהשתתפו בו קיבלו ממנהיגם ג'אנג ג'יאו (張角) טורבן (כיסוי ראש מסורתי) בצבע צהוב. המורדים היו מאוגדים באגודות סודיות של דת הטאואיזם. המרד היווה נקודת מפנה חשובה בהתפשטות דת הטאואיזם בסין (טאואיזם, או דאואיזם, היא דת הנחשבת לאחת משלוש הדתות הסיניות יחד עם הבודהיזם והקונפוציאניזם).

ראשית המרד

המרד פרץ בשלושה מוקדים עיקריים: ראשון במחוז וי מצפון לנהר הצהוב, שני במחוז יו (אזור בייג'ינג של היום), ושלישי במחוזות ינגצאן, ראונאן, ונאניאנג. לאחר קרבות שנערכו במהלך השנים 184-185, והשתלטות של כוחות הקיסרות על מוקדי המרד השונים, הגנרל צָאו צָאו דיכא את המרד באכזריות, והביא לסיומו כשנה אחרי שהחל לאחר שג'אנג ג'יאו נהרג בקרב.

התחדשות המרידות ב-185 ומחיצתם בשנת 205

המרידה התחדשה בשנת 185. בשנת 189 הדיח דונג זאו (שר-מלחמה נוסף) את הקיסר ליו שון די, ורצח אותו בכלאו. לאחר מכן הכריז דונג זאו על ליו קסין די כקיסר האן המזרחית, וזה למעשה כיהן כשליט בובה אשר כיסה על פעולותיו של דונג זאו. מעשיו האכזריים של דונג זאו הביאו בסופו של דבר לאיחוד כוחות השליטים הצבאיים האחרים בקיסרות, אשר אילצו את דונג זאו לסגת מהבירה לצאנגן, שם נרצח בשנת 192.
בתום המרד בשנת 205 לספירה, שנטלו בו חלק מאות אלפים (על-פי הערכות כ-360,000 איש),זכתה שושלת האן לניצחון מפואר, אך סין שילמה מחיר כבד, רבים נותרו חסרי בית, מבני ממשלה רבים נהרסו, והשליטה באזורים נרחבים נותרו מחוץ לשליטת הממשלה המרכזית.

צאו צאו מחזק את כוחו

מצב זה נוצל עד תום על ידי צָאו צָאו שבמטרה להשתלט על השלטון, בנה לעצמו כוח צבאי משמעותי. צָאו צָאו היה אחד מכמה שרי-מלחמה (שליטים צבאיים) ששלטו בקיסרות, ושאפו להפיל את שושלת האן-המזרחית, ולרשת אותה. צאו צאו מת ממחלה בשנת 220 לספירה.

נפילת שושלת האן המזרחית-תחילת תקופת שלוש הממלכות

בסופו של דבר שושלת האן המזרחית ששלטה 195 שנים (או 401 שנים כולל את שושלת האן המערבית) נפלה. בשנת 220 עם מותו של צָאו צָאו, הודח הקיסר האחרון של שושלת האן, ליו קסין די (שלאחר הדחתו חי בנוחות עד מותו בשנת 234, בגיל 53), על ידי צָאו פִּי בנו של הגנרל צָאו צָאו. צָאו פִּי ושני גנרלים נוספים - לְיוֹ בֵּיי וסוּן צְ'וֵאן, חילקו את הטריטוריה ביניהם וכך החלה תקופת שלוש הממלכות.
ריצ'רד לסר

ריצ'רד לסר (באנגלית: Richard Lesser) היה קלרניתן ומורה אמריקאי-ישראלי.

חייו

לסר החל את לימודי המוזיקה בלוס אנג'לס והמשיך אותם במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אותו סיים בשנת 1959. בראשית הקריירה שלו סייר עם בלט רוס דה מונטה קרלו ועם הבלט הלאומי של תזמורת קנדה, ולאחר זאת עבד כקלרניתן עצמאי. היה קלרניתן ראשון בתזמורת קולומביה בהקלטה שביצעה תחת שרביטו של איגור סטרווינסקי.
לסר השתתף בארבע עונות קיץ של מוזיקה קאמרית בפסטיבל מרלבורו בוורמונט. בשנת 1966 הזמין אותו זובין מהטה להצטרף לתזמורת הפילהרמונית הישראלית וכעבור שנתיים היה לקלרניתן הראשון בתזמורת זו, בה המשיך לנגן 35 שנים תחת שרביטיהם של גדולי המנצחים, בהם לאונרד ברנשטיין, שרל מינש, יוג'ין אורמנדי, גאורג שולטי ואחרים. בשנת 2002 פרש מן התזמורת הפילהרמונית.
לסר לימד בארצות הברית, במזרח הרחוק ובגרמניה ומשנת 1968 עד לפרישתו היה ראש מחלקת הקלרנית באוניברסיטת תל אביב.
לסר נפטר ב-17 במרץ 2016