מאלי

פוליטיקה

צורת המשטר במאלי היא רפובליקה נשיאותית. הנשיא הנבחר לתקופה של חמש שנים עומד בראש המדינה ובראש הרשות המבצעת, וממנה את ראש הממשלה ואת השרים. הנשיא מוגבל לשתי כהונות.
הרשות המחוקקת היא האספה הלאומית, ש-160 חבריה נבחרים לכהונה של חמש שנים. 147 נבחרים במחוזות בחירה, נציג לכל מחוז, ועוד 13 על ידי יוצאי מאלי שחיים בניכר. שמונה מפלגות, המקובצות לארבעה גושים פרלמנטריים, מרכיבות את האספה הנוכחית, שנבחרה ב-2007.
המפלגה הדומיננטית מאז כינון הדמוקרטיה היא "המפלגה לדמוקרטיה במאלי" (ADEMA) אשר זכתה ב-51 מושבים בבחירות 2007. הנשיא, אמדו טומאני טורה, אינו משתייך לאף מפלגה אך נתמך ב-2007 על ידי ADEMA (שהעמידה מועמד משלה ב-2002).
מערכת המשפט מבוססת על החוק הצרפתי, בהתאמות לחברה המאלית. קיים בית משפט נפרד לחוקה.

דמוקרטיה

מאז כינון חוקת מאלי והמעבר למשטר אזרחי ב-1992, ועד ההפיכה הצבאית שהתחוללה ב-2012, התקיימה במאלי דמוקרטיה ייצוגית רב-מפלגתית מתפקדת ויציבה, עם בחירות חופשיות והוגנות, על-פי משקיפים זרים, ושמירה על חופש העיתונות . ארגון "בית החירות" מונה את מאלי בין 7 המדינות המוגדרות "חופשיות" באפריקה שמדרום לסהרה, נכון ל-2008 .
התבססות משטר דמוקרטי במאלי לא הייתה מובנת מאליה לאחר שלושה עשורים של משטר צבאי, באזור בלתי יציב ובלתי דמוקרטי ברובו, ולנוכח העוני הקשה, רמת האי-שוויון הגבוהה, היעדר ההשכלה והפיצול האתני והלשוני. חוקר מדע המדינה זריק קיי סמית' תולה את הצלחתה המפתיעה של הדמוקרטיה בנורמות המסורתיות בחברה המאלית, אשר עולות בקנה אחד עם חברה אזרחית דמוקרטית. ביניהן הוא מונה אמון הדדי, שיתוף-פעולה בין קבוצות שונות, סובלנות, פלורליזם, הפרדת סמכויות, והציפייה ממנהיג לשאת באחריות כלפי ההולכים אחריו. מסורות של צדקה וסולידריות ממתנות את השפעת הפערים הכלכליים. גם המאלים האמידים הם בדרך כלל צאצאים למשפחות כפריות, ולעיתים קרובות שומרים על קשר עם כפרי מוצאם ומסייעים לתושביהם העניים.
הסבר נוסף להתבססות הדמוקרטיה נעוץ בתכונותיהם האישיות של מנהיגי המדינה, ובפרט מחויבותו לדמוקרטיה ולזכויות האדם של נשיאה הראשון של מאלי הדמוקרטית, אלפה עומאר קונרה, שהתבטאה בין היתר בנכונותו להמתיק את עונש המוות שהוטל על הרודן טראורה למאסר עולם. קונרה גם כיבד את החוקה המגבילה את מספר הכהונות של נשיא לשתיים, ובניגוד למנהיגים אחרים פרש מן הנשיאות בתום שתי כהונות מבלי לנסות ולשנות את החוקה.

כלכלה

מאלי משופעת במשאבי טבע כגון זהב, אורניום ומלח. למרות זאת המדינה היא בין העניות בעולם וכמחצית מהאוכלוסייה (נכון ל-2008) חיה על משכורת ממוצעת של 1.25 דולר ליום העוני הנרחב במאלי מתקיים אף על פי שמדובר במדינה דמוקרטית בעלת שחיתות נמוכה ואשר מדורגת כ"חופשית" בדירוגי אי-התערבות הממשל בכלכלה. הכלכלה נשענת בעיקר על חקלאות ודייג.
התמ"ג לנפש של תושביה, במונחי שוויון כוח קנייה, הוא 1,254 דולר אמריקאי בשנת 2011, מה שמציב אותה במקום ה-206 בעולם, ובמדד הפיתוח האנושי של האו"ם היא מדורגת במקום 175. על פי דו"ח של סוכנות הפיתוח של האו"ם משנת 2001, שיעור תמותת התינוקות הוא 230 על כל 1000 לידות, וההוצאה הביתית נפלה ב-5% יחסית לרמה של 1980.

גאוגרפיה

מאלי, ששטחה הוא כ-1.24 מיליון קמ"ר, היא המדינה ה-24 בגודלה בעולם, השמינית בגודלה באפריקה, והגדולה במערב אפריקה.
האקלים והצמחייה משתנים מאוד מאזור לאזור, לפי קו הרוחב, ונחלקים לשלושה אזורים עיקריים. חלקה הצפוני של המדינה נכלל בתחומי מדבר סהרה. כמויות הגשמים בו מועטות מאוד וכמעט שאין בו צמחייה. חלקה המרכזי נכלל ברצועת הסאהל המדברית למחצה, ומכוסה בצמחיית סוואנה. בחלק הדרומי והדרום-מערבי שורר אקלים סובטרופי, כמות הגשמים השנתית מגיעה ל-700 מ"מ, והצמחייה היא תערובת של סוואנה ויער.
האוכלוסייה מרוכזת ברובה באזורי המרכז והדרום שאקלימם מתון יחסית.
פני השטח הם ברובם מישור או גבעות מתונות. רוב הקרקע מכוסה חול, ורק מיעוט מצומצם מן הקרקעות ראוי לעיבוד. בעשורים האחרונים מתפשט מדבר סהרה אל רצועת הסהאל, וכמות השטח הראויה לעיבוד הולכת ומצטמצמת.
אין למאלי מוצא לים. שני נהרות גדולים עוברים בה ומהווים נתיבי סחר ומקור למי השקיה: נהר סנגל במערב ונהר ניז'ר שעובר בכל החלק המרכזי של המדינה, ממערב למזרח. על גדות הניז'ר או סמוך לו שוכנות רוב הערים העיקריות, ובהן עיר הבירה במקו והבירה העתיקה טימבוקטו. ערים חשובות נוספות הן סיקאסו, ג'נה וגאו.

דמוגרפיה

כ-90 אחוזים מתושבי מאלי הם מוסלמים סונים, אבל לא תמיד במידה כזו שתמנע קיום של אמונות ונהגים דתיים מסורתיים. למוסלמים יש מערכות חינוך משל עצמם, שמגיעות לפעמים עד לרמה שוות מעמד לזה של לימודי תואר שני ודוקטורט. מוסלמים רבים עולים לרגל למכה ולומדים במדינות ערביות. 9 אחוזים מן התושבים מאמינים בדתות מקומיות ואחוז אחד הם נוצרים.
האוכלוסייה מגוונת מבחינה אתנית, ומורכבת ברובה מקבוצות אתניות שחורות. הקבוצה האתנית הגדולה היא מַנדֶה, המונה כמחצית מן התושבים ונחלקת בעצמה לקבוצות מלינקה, במברה וסונינקה. אחריה באים הפֶּאוּל (פולאני) המונים כ-17 אחוז, הוולטאים המונים כ-12 אחוזים, הסונגהאי שישה אחוזים וקבוצות אפריקאיות שחורות אחרות מונות עוד חמישה אחוזים מן התושבים. כ-10 אחוזים מן האוכלוסייה הם טוארגים (עם בֶּרבֶּרי).
מאלי מתאפיינת באופן כללי בהרמוניה בין הקבוצות האתניות השונות, שבאופן מסורתי קשורות לעיסוקים מסוימים (הפולאני למשל הם רועים, הבמברה איכרים, ובני בוזו הם דייגים) וחיות בסמיכות זו לזו. חריג להרמוניה זו הם הטוארגים, שב-1990 פתחו בהתקוממות נגד השלטון המרכזי בתביעה לאוטונומיה נרחבת. הסכסוך עמם הסתיים ב-1996. לכל קבוצה אתנית לשון משלה, אך 80 אחוזים מן התושבים מבינים את שפת במברה, המשמשת כשפת המסחר העיקרית.
ידיעת קרוא וכתוב בצרפתית, השפה הרשמית, היא מוגבלת ומרוכזת באזורים העירוניים. הממשלה הגדילה את אחוז יודעי קרוא וכתוב במידה ניכרת מאז שנות 1960 על ידי מתן דגש לחינוך בבית ספר יסודי ובכיתות הנמוכות של בית הספר התיכון. בשנת 1990 הוקמה בבמקו אוניברסיטה לאומית.
לפי דו"ח ההתפחות האנושית לשנת 2009 שפורסם מטעם UNDP, תוכנית הפיתוח של האו"ם, שיעור תושבי המדינה המבוגרים (מעל גיל 15) שאינם יודעים קרוא וכתוב עומד על 73.8%.