google/wiki40b huggingface dataset:
מספר פריק

מספר פָּרִיק הוא מספר שלם חיובי שאפשר לכתוב אותו כמכפלה של שני שלמים גדולים מ-1. מספרים אלה נקראים 'גורמים' של המספר הנתון. 
כל מספר שלם גדול מ-1 הוא ראשוני או פריק. לדוגמה, המספר 14 הוא פריק מכיוון שאפשר לפרק אותו כמכפלה של 2 ו-7, ולכן 2 ו- 7 הם הגורמים של 14.
הנפה של ארטוסתנס מוצאת את המספרים הראשוניים עד גבול שנקבע מראש, על ידי הסרת המספרים הפריקים ב'שכבות'. ראשית מוסרים המספרים שמתחלקים ב-2, אז אלו שמתחלקים ב-3, וכן הלאה.
מספר  הוא פריק אם ורק אם  (לשם השוואה, משפט וילסון: אם n ראשוני אז ).

בדיקת פריקות ומציאת גורמים

מי שמבקש לבדוק האם מספר נתון n מתחלק במספר קטן, כגון 3 או 11, עשוי למצוא עניין במבחני התחלקות המקלים על חישוב ידני מעין זה.
על מבחנים מתמטיים הבודקים פריקות של מספר, ראו בדיקת ראשוניות. בדרך-כלל מבחנים אלה מזהים שהמספר פריק בלי למצוא לו מחלק, והם מהירים בהרבה מכל שיטה המוצאת מחלק במפורש.
השיטות המהירות ביותר לפירוק מספר גדול הן שיטת הנפה הריבועית ושיטת הנפת שדה מספרים. זמן הריצה של שיטות אלה תלוי רק בגודלו של המספר שאותו מבקשים לפרק. בהשוואה אליהן, שיטת רו של פולארד היא אלגוריתם הסתברותי, המוצא מחלק של n בזמן שהוא בקירוב , כאשר p הוא המחלק הקטן ביותר (שכמובן אינו ידוע מראש). שיטה זו עדיפה, אם כן, כאשר ידוע שלמספר יש גורם ראשוני קטן יחסית.

הכללות

הפריקות הרגילה מתייחסת לתכונות של מספרים שלמים, שהם איברים בחוג המספרים השלמים. פריקות אפשר להגדיר גם בחוגים כלליים יותר: ראו תחום שלמות.
דייגו סוזה

ביוגרפיה

סוזה נולד בסאו חוסה דה ריבמאר, מרניאו, ברזיל. בגיל 12 הצטרף למועדון הכדורגל מוטו קלאב. ב-2004 חתם בפלמיירס מהליגה הראשונה. בהמשך עבר לנסיונל מדיירה, עד אשר החל לשחק בבוגרים במועדון אופראירו מהליגה הרביעית בברזיל. באותה השנה סוזה יצא לראשונה לאירופה כאשר חתם בלייקסואס מהליגה השנייה בפורטוגל. בסוף העונה עבר סוזה לאינטרקלובה מליגת העל האנגולית אך לא ערך ולו הופעה אחת בקבוצה בטרם שוחרר.
בשנת 2012, סוזה חזר לאירופה כשחתם בטונדלה מהליגה הפורטוגלית השנייה. לראשונה בקריירה שלו, נהיה סוזה שחקן הרכב במשך עונה שלמה במהלכה כבש 4 שערים. בתום העונה עבר ליריבתה לליגה של טונדלה, פורטימוננסה, לעונה אחת.
לקראת עונת 2013/2014 חתם סוזה בפורטימוננסה במטרה לסייע לה להישאר בליגה. בעונה זו שיחק פחות מאשר בעונה הקודמת, אך רשם את מספר השערים הגדול ביותר שלו עד אז, 6 ב-26 הופעות. בעקבות העונה הטובה שלו, הוחתם במאריטימו בסוף העונה.
ב-13 ביולי 2014, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים מאריטימו מליגת העל הפורטוגלית.
בעונת 2015/2016 עשה את הפריצה שלו כשחקן מוביל כאשר כבש 12 שערים ב-36 משחקים.
בשנת 2017 חתם בספורטינג בראגה מצמרת הליגה. ב-10 ביולי 2019 חתם בשנז'ן הסינית.
חברת האשלג הערבית

חברת האשלג הערבית (בערבית: البوتاس العربية) היא חברה ציבורית ירדנית העוסקת בהפקת מחצבים באזור ים המלח. החברה נוסדה בשנת 1956 והיא מפיקה בעיקר אשלג, ברום ותרכובות ברום. בשנת 1958 היא קיבלה זיכיון ל-100 שנה לנצל את מחצבי ים המלח.
החברה ייצרה בשנת 2012 כשני מיליון טונות אשלג, והעסיקה כ- 2,350 עובדים. מכירותיה בשנת 2012 הסתכמו בכ-500 מיליון דינרים ירדנים (כ-700 מיליון דולר). משרדה הראשי שוכן בעמאן ומניותיה רשומות למסחר בבורסת ניירות הערך של עמאן.
אפטוסטיכוס סטיבנקולברי

תיאור ותפוצה

אזורי התפוצה של העכביש הם בדיונות החוף מאזור ביג סר ועד לשמורת פוינט לובוס וגשר שער הזהב בחצי האי של סן פרנסיסקו. בהשוואה למינים קרובים כמו אפטוסטיכוס אנג'לינהג'ולי (על שם השחקנית אנג'לינה ג'ולי), הסטיבנקולברי בהיר יותר. הן לזכר והן לנקבה רגליים חומות-צהובות, חלקם העליון והכליצרות חומים והבטן בהירה יותר ובעלת פסים אלכסוניים. לזכר שש שיניים ולנקבה חמש.

מתן השם

העכביש נקרא על שמו של קולבר לאחר שקולבר דיווח בתוכניתו הקולבר ריפור שג'ייסון בונד, פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת מזרח קרוליינה, כינה עכביש אחר בשם Myrmekiaphila neilyoungi על שם כוכב הרוק הקנדי, ניל יאנג. קולבר הביע כעס על כך שבונד לא טרח לקרוא מין גם על שמו והחל לפנות בבקשה לקבל מין של בעל חיים שיהיה קרוי על שמו. לטענתו קרויים על שמו נשר וצב (אם כי לא טקסונומית), כך שאין סיבה שלא יקראו על שמו חיה נוספת.
במהדורה מאוחרת יותר של התוכנית עדכן קולבר כי בונד החליט לקרוא עכביש על שמו באומרו "וכל שהיה עלי לעשות הוא להתחנן בלי בושה בטלוויזיה הארצית." השניים שוחחו בטלפון במטרה להחליט איזה מבין העכבישים האפשריים ייקרא על שמו של קולבר, אך מאחר שמדובר היה ב-27 מינים הוחלט שבונד יקבל את ההחלטה בעצמו.
השם Aptostichus stephencolberti הוכרז רשמית בתוכנית ב-6 באוגוסט 2008. מאחר שקולבר מבטא את שם משפחתו (Colbert) כשה-T שקטה, הוחלט שגם ה-T בשמו של המין stephencolberti תהיה שקטה.
הארמון המלכותי של אמסטרדם

היסטוריה

בשנת 1648 נחתם שלום וסטפליה שהעניק להולנד עצמאות מידי האימפריה הספרדית והביא כך לסיום מלחמת שלושים השנים. הסכם השלום הביא לנקודת שיא תרבותית ומסחרית בתור הזהב של הולנד ולמעשה החל תהליך פריחה ברחבי ממלכת הולנד שנמשך כ-30 שנים, בתקופה זו ספינות הולנדיות קיימו מסחר ברחבי העולם, מושבות הולנדיות התקיימו ביבשת אמריקה, אפריקה ואסיה והייתה פריחה תרבותית וכלכלית רבה ברחבי הולנד. 
אמסטרדם הייתה באותה עת כבר עיר נמל חשובה וכללה מעמד בורגני מפותח של סוחרים ואנשי אדמיניסטרציה שניהלו את מפעל המסחר ההולנדי. באותה שנה בה נחתם הסכם השלום ב-1648, הוחלט להקים בניין עירייה חדש בעיר אמסטרדם, כדי לשקף את חשיבות העיר ואת השגשוג הרב של התקופה. יעקוב ואן קמפן נבחר לתכנן את המבנה החדש, הוא בחר בסגנון הקלאסיציסטי שהיה נהוג בתקופה, כאשר הרעיון העיצובי התבסס על מבני שלטון של האימפריה הרומית שכן ההולנדים ראו עצמם בתור ממשיכים של הרומאים בצפון אירופה.
את המבנה החדש הוחלט להקים במרכז העיר, כחלק מרחבה שישבה על סכר נהר האמסטל, כיכר שנקראת כיום דה דאם. בתקופה זאת הכיכר השקיפה על תעלות המים ורציפי המסחר העיקריים שפרקו סחורה מאוניות המסחר ההולנדיות. בניית המבנה ארכה שבע שנים בעלות של 8.3 מיליון גילדן הולנדי, הוא נבנה מאבן חול בעלת גוון צהבהב שהגיעה ממערב סקסוניה התחתונה שבצפון-מערב גרמניה, פנים המבנה נבנה בעיקר משיש. בשנים שלאחר פתיחת בית העירייה, היה זה המבנה האדמיניסטרטיבי הגדול ביותר באירופה, בתקופה זו היה גם אחד מהטוענים לכתר הפלא השמיני של העולם.
בשנת 1795 נכנסה הולנד לתקופת הרפובליקה הבטאווית כתוצאה ממהפכה דומה לזו שהתרחשה בצרפת בתקופה. במהלך שנות הרפובליקה מלך הולנד נותר בגלות באנגליה, בשנת 1806 הולנד נכנעה לשליטה צרפתית ולואי בונפרטה הוכתר כמלך הולנד בתור 'לואי הראשון'. לאחר שניהל את חצר המלוכה מהאג ואוטרכט, החליט להעביר את מרכז השלטון לעיר אמסטרדם שהייתה אז מוקד כוח חשוב. לשם כך הוא בחר את בניין העירייה כארמון מלכותי, בתקופתו גם שופצה הכיכר מול הארמון (דאם) ונהרס בית המשקולות שניצב במרכזה כדי לשפר את הנוף מהארמון. לאחר שנתיים בלבד במעונו החדש, ויתר לואי על כס המלכות ובנו לואי השני הומלך במקומו, אך עשרה ימים בלבד לאחר מכן ב-12 ביולי 1810 סופחה הולנד באופן רשמי לצרפת. בבניין הארמון שכן בתקופה זו מעונו של המושל הצרפתי שארל פרנסואה לברון.
בשנת 1813 לאחר שהובסה צרפת על ידי הקואליציה האנטי-צרפתית השישית, חזר הנסיך וילם מבית אורנג' להולנד והוכתר בתור וילם הראשון, מלך הולנד. הארמון המלכותי באמסטרדם חזר להיות מעון מלכותי ומעתה ישכון בו מונרך מבית המלוכה ההולנדית, וילם גם הפך את אמסטרדם להיות עיר הבירה הרשמית של ממלכת הולנד.
בשנת 1936 הארמון המלכותי הפך לנכס של הכתר ההולנדי. כיום הוא משמש את משפחת המלוכה בעיקר לאירועים מיוחדים ואירוח מבקרים ממדינות אחרות. בשנים 2005–2009 הארמון עבר שיפוץ נרחב, חלקים רבים בארמון פתוחים כיום לציבור הרחב כמוזיאון וכאטרקציית תיירות.
קנזינגטון

קנזינגטון (באנגלית: Kensington) היא שכונה במערב לונדון המהווה חלק מהרובע המלכותי של קנזינגטון וצ'לסי, בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה נמצאת כ-4.5 ק"מ מערבית לצ'רינג קרוס. זוהי שכונה בעלת אוכלוסייה אמידה, הידועה במוסדות התרבות הרבים בה (הממוקמים ברובם באזור דרום קנזינגטון) ובחנויות של הרחוב הראשי של קנזינגטון.
מצפון לקנזינגטון נמצא אזור נוטינג היל, ממזרח לה נמצאים האזורים ברומפטון ונייטסברידג', מדרום לה צ'לסי וארלז קורט וממערב לה המרסמית' ושפרדס בוש.
מקור השם באנגלית עתיקה - במילה "צ'נסיגינגה טון" - "כפר רודפי הניצחון".
בצפון מזרח האזור נמצא הפארק המלכותי גני קנזינגטון הסמוך להייד פארק. בגנים נמצא ארמון קנזינגטון. פארק נוסף הממוקם בצפון השכונה הוא פארק הולנד. בשכונה נמצאים אתרים ידועים רבים ובהם אנדרטת אלברט למול האלברט הול, הקולג' המלכותי למוזיקה, המוזיאון להיסטוריה של הטבע, מוזיאון המדע, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, מכללת הייתרופ, הקולג' המלכותי לאמנות ואימפריאל קולג'.
בשכונה נמצאות שגרירויות ונציגויות דיפלומטיות רבות, כולל שגרירות ישראל בבריטניה.

מנהל

שכונת קנזינגטון מהווה כיום חלק מרובע קנזינגטון וצ'לסי, וכן מהווה חלק ממחוז הבחירה של הפרלמנט הבריטי קנזינגטון וצ'לסי. קודם לשנת 1965 הייתה השכונה חלק מהרובע המטרופוליני של קנזינגטון. בשנת 1965, עת שהוצע האיחוד עם אזור צ'לסי לצורך הקמת הרובע, התנגדו תושבי הרובע לאיחוד שכונתם היוקרתית עם אזור צ'לסי שבאותה עת היה אזור בוהמייני ואמנותי, אך זול לדיור.
פומפארד

הכלאות פומפארד ידועות

לקראת סוף שנות התשעים של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, שני חתולי פומפארד נולדו בשיקגו, ארצות הברית, וכעבור שנתיים נולדו 3 זוגות של תאומי פומפארד בגן חיות בהמבורג, גרמניה, כולם היו הכלאות בן אב נמר לבין אם מגזע פומה. גורי הפומפארד הראשונים נולדו ב-24 באפריל 1896 בארצות הברית. ליתר דיוק, צמד גורי הפומפארד הראשונים היו זיווג בין אם מגזע פומת ההרים לבין אב נמר. הגורים זכו לסקירה באמצעי התקשורת ובעקבותיהם ניסו להכליא נמרים ופומות במקומות נוספים בעולם. הצלחת ההכלאה בין הפומה לבין הנמר עוררה עניין מאחר שמבחינה גנטית גזעים אלה שונים במידה גדולה ולכן סברו כי הכלאה כזו לא תתאפשר.

תיאור

לא משנה אם הפומפארד הוא צאצא לאם נמרה ולזכר הפומה, או לאם פומה ולאב נמר, הוא תמיד יהיה קטן יותר מהוריו ויסבול מגמדות. כל הפומפארדים שהוכלאו הגיעו לגודל סופי בבגרותם שאינו עולה על מחצית מגודל הוריהם. זאת בניגוד להכלאה אחרת במשפחת החתוליים, הלייגר, הכלאה בין אריה וטיגריס, שממדי גופו עולים בהרבה על ממדי הוריו ועל כן סובל מענקות. לפומפארד זנב ארוך וגוף ארוך, אך בפרופציה קטנה בהרבה לעומת הוריו ורגליים קצרות. פרוות הפומפארד יכולה לנוע מצבע חום, חום-צהוב ועד לצבע אפור ועליה כתמים מנומרים בגוון דהוי ועד לגוון בולט.
שיפוט אסתטי

שיפוט אסתטי הוא הקביעה כי למושא מסוים ערך אסתטי נתון.
לצורך השיפוט האסתטי דרושים טעם והבחנה המאפשרים את מציאת הערך האסתטי במושא. לדוגמה: נקודה אדומה בתחתית התמונה, מילה מדויקת בשיר ומרקם של דמויות במחזה, לדידו של בעל כושר השיפוט האסתטי, אינן מסתכמות בתכונה נייטרלית "לא אסתטית" ותו לא. אלא, בזכות ניסיונו, בשלותו והאינטליגנציה שלו, הוא מגלה דרכן את הערך ה"אסתטי" שביצירות - את "תכונותיהן האסתטיות"; את ה"מאוזן", ה"כבד" וה"מתפתח" שבהן. בשל חמקמקותו של הערך האסתטי, קמו תאוריות רבות של שיפוט אסתטי והציעו דרכים שונות למציאתו; האוטונומיסטים יחפשו את הערך בתוך היצירה בלבד, בגבולות צורתה ומרכיביה הבסיסיים, לעומתם ההטרונומיסטים; בוחנים את השלכותיה מחוץ לגבולותיה; ההבעתיות של היצירה, מוסריותה, רמת המימזיס שלה וכדומה.
"השיפוט האסתטי" הוא סוג של "שיפוט תפיסתי", ומשותף להם, כי המקור הראשוני לשיפוט הוא ההתנסות האישית ולא שיקול דעת. השיפוט כרוך בחוויה תפיסתית ישירה וסובייקטיבית ולפיכך, אינה ניתנת להנמקה מבוססת לוגית. אך מכיוון ששיפוט על ערך אסתטי ניתן לבחינה והוכחה באמצעות חוויה דומה של הזולת והסכמתו על שיפוט הערך, הרי שהוא אובייקטיבי ורציונלי. גם ל"פסק הדין הכולל", המשקלל את הערכים האסתטיים של היצירה בכללותה, לכדי טענה גורפת על טיבה, דרושה הפעלת שיפוט אסתטי אישי, שאינה יכולה להיגזר דדוקטיבית או אינדוקטיבית מן המרכיבים הלא אסתטיים ביצירה.
פיקוד ההדרכה

פיקוד ההדרכה היה אחד מארבעה פיקודים ייעודיים שפעלו בצה"ל. 
הפיקוד הוקם ב-1951, היה תחת אחריותה של מחלקת ההדרכה ושימש כזרוע הביצוע שלה. הפיקוד שימש מסגרת ארגונית לבסיסי ההדרכה מכוחות היבשה של צה"ל ומאגפים נוספים במטכ"ל, היה אחראי על ביצוע הקורסים, אימון המדריכים, אספקת עזרי ההדרכה ושילוב חיילי הבסיסים במערך הביטחון השוטף.
בסה"כ הפיקוד היה אחראי על 16 בסיסי הדרכה, מלבד זאת היה אחראי הפיקוד בין השאר על צעדות העלייה לרגל לירושלים שהיו עד 1979 באחריות צה"ל, כמו כן על תחום אליפויות ספורט וקליעה מבצעית.
הפיקוד פורק ב-1977 והפך ליש"ל (יחידת שירותים להדרכה).
כתר צ'ארלס, נסיך ויילס

כתר צ'ארלס נסיך ויילס (באנגלית: Crown of Charles, Prince of Wales) הוא כתרו של צ'ארלס, נסיך ויילס. בכתר זה נעשה שימוש בעת הענקת תואר נסיך ויילס לצ'ארלס, בשנת 1969.

רקע

לאחר שהמלך אדוארד השמיני ויתר על כיסאו בשנת 1936 ויצא לגלות בצרפת הוא לקח עמו את כתר ג'ורג', נסיך ויילס (בניגוד לחוק הבריטי האוסר על הוצאת תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת משטחי הממלכה המאוחדת). כתר זה שימש מאז שנת 1902 ככתרו של נסיך ויילס בטקסים רשמיים. כתר ג'ורג', נסיך ויילס הושב לבריטניה רק לאחר מותו של אדוארד בשנת 1972.

ייצור הכתר

בהיעדר הכתר הרשמי של נסיך ויילס, ומאחר שלא ניתן היה להשתמש בכתר פרידריק, נסיך ויילס בשל גילו ומצבו, הוחלט שלצורך הענקת התואר נסיך ויילס לנסיך צ'ארלס יוזמן כתר חדש. הטקס נערך בטירת קארנארפון בוויילס ב-1 ביולי 1969.

תיאור הכתר

כתר צ'ארלס, נסיך ויילס, עוצב בסגנון האופייני לכתרי יורשי העצר של אנגליה והממלכה המאוחדת. סגנון זה נקבע על ידי המלך צ'ארלס השני, ובהתאם לו היה לכתר שני חצאי קשתות בלבד (היינו קשת אחת בלבד מעל הכתר) ולא ארבעה חצאי קשתות, כמקובל בכתרי המונרך. מעל שני חצאי הקשתות מחובר מונד (גלובוס) מוזהב שמעליו צלב. באמצע הכתר, מתחת לקשת, כובע קטיפה וארמין.
מסגרת הכתר עצמה מבוססת על עיצוב מסורתי.
הכתר עוצב בפיקוח ועדה שבראשה עמד אנטוני ארמסטרונג-ג'ונס, הרוזן הראשון מסנואודון (באותה עת, בעלה של הנסיכה מרגרט, רוזנת סנואודון).

שימושים

השימוש בכתר נסיך ויילס באירועים נדיר ביותר. לא ידוע כלל אם פרידריק, נסיך ויילס עשה שימוש בכתר פרידריק, נסיך ויילס, ובכתר ג'ורג', נסיך ויילס נעשה שימוש פעמים ספורות בלבד. צ'ארלס, נסיך ויילס עשה שימוש בכתר פעם אחת בלבד - בטקס הכתרתו כנסיך ויילס.
בשנת 1974 העניקה המלכה אליזבת השנייה את הכתר בהשאלה למוזיאון הלאומי והגלריה של ויילס שבקרדיף.
בעוד שבטקס הכתרה של מונרך מוכתרת גם רעייתו כמלכה רעיה באמצעות כתר רעייה, רעייתו של נסיך ויילס אינה מוכתרת באופן דומה, ולכן אין כתר עבור נסיכת ויילס.
רדוקטיו אד היטלרום

רדוקטיו אד היטלרום (מלטינית: Reductio ad Hitlerum) או ארגומנטום אד היטלרום (מלטינית: argumentum ad Hitlerum) הוא כשל לוגי שעיקרו דחיית או קביעת טיעון אך ורק על יסוד העובדה שאדולף היטלר או המפלגה הנאצית תמכו ברעיון או בטיעון זה. לדוגמה: "היטלר האמין באאוגניקה, פלוני מאמין באאוגניקה, ולכן פלוני הוא נאצי".
כשל זה נוצר על רקע נטייתם של רבים לפסול כל רעיון המזוהה עם היטלר או המפלגה הנאצית, על אף שעובדה זו לבדה עדיין אינה הופכת את הרעיון לפסול או שגוי. המונח נטבע לראשונה על ידי הפילוסוף לאו שטראוס, מאוניברסיטת שיקגו. רדוקטיו אד היטלרום מבוסס על הטיעון הלוגי המוכר "רדוקטיו אד אבסורדום", שפירושו הוכחה בדרך השלילה, אשר אומר כי הניסיון להוכיח את הטענה הנדחית מוביל בהכרח לסתירה. במקרה הזה הסתירה היא הייחוס של הרעיון להיטלר.
שטראוס מנסח את הכלל בספרו "הזכות הטבעית וההיסטוריה" משנת 1953 כך:
במעקב אחר תנועה זו לקראת סופה נגיע באופן בלתי נמנע לנקודה שמעבר לה מוחשכת הזירה בצלו של היטלר. לרוע המזל, יש צורך לומר שבבדיקה שלנו עלינו להימנע מן הכשל שבעשורים האחרונים שימש לעתים קרובות כחלופה לרדוקטיו אד אבסורדום: הרדוקטיו אד היטלרום. השקפה אינה מופרכת פשוט מתוקף העובדה שהיטלר החזיק בה.
ישיבת המקובלים בית אל

רבי שלום שרעבי

לאחר מותו של רבי גדליה חיון, נתמנה לתפקיד ראש הישיבה רבי שלום שרעבי (הרש"ש), מעולי תימן הראשונים, אשר תחילה מצא את פרנסתו כשמש בישיבה. לאחר שעמדו על סגולותיו היה לראש הישיבה. מסופר עליו שתחילה שימש במקום כשמש, מפני ענוותנותו הרבה, עד שנתגלתה גדולתו בתורה. אחריו שימש בראשות הישיבה תלמידו של הרש"ש, ר' יום טוב אלגאזי וכן שניים מבניו.

על מקובלי הישיבה

בבית הכנסת מתפללים יחד הספרדים ועם אחדים מעדת האשכנזים. הם מתפללים עם "כוונות" מהאר"י והרש"ש. ואחר התפלה יושבים מעטופים בטלית ומוכתרים בתפילין ולומדים בחברותא את ספר הזוהר ושאר ספרי קבלה.

כתב התקשרות

תלמידי ישיבת המקובלים בית-אל חתמו על "כתב ההתקשרות" (כך הביטוי המקורי), עם הישיבה, בזאת הלשון: "...ברצות ה‘ בתשובת השבים, רוח לבשה אותנו צעירי הצאן להיותנו כאיש אחד – חברים לשם יחוד קדוש ברוך הוא לעשות נחת רוח ליוצרנו – ועל זה נכרות ברית בינותינו...נהיה כולנו אהודים זה לזה אהבה רבה, אהבת נפש ואהבת גוף...שאם חלילה וחס יהיה איזה צער לאחד ממנו לסייעו כולנו יחד...עוד נתחייבנו שכל תקנה וסייג ומנהג שיסכימו רוב החברים לעשות, שכולם וכל אחד ואחד לבדו, יתנהג ויעשה הדבר ההוא...ואם יחטא איש לאיש ימחול לו מיד בכל לב ובכל נפש..."

במאה ה-20

החל מסוף המאה התשע עשרה נפתחו ישיבות נוספות ללימוד הנסתר בירושלים כמו ישיבת רחובות הנהר, ישיבת החיים והשלום, ישיבת נהר שלום. וישיבת שער השמים. 
עם כיבוש העיר העתיקה במלחמת השחרור, נהרס בנין הישיבה והישיבה חדלה להתקיים. בשנת ה'תשי"ח הקים הרב עובדיה הדאיה את הישיבה מחדש ברחוב רש"י, בשולי שכונת יגיע כפיים. לאחר שחרור העיר במלחמת ששת הימים, שיקם הרב מאיר יהודה גץ את בנין הישיבה בעיר העתיקה בירושלים, הקים אותה מחדש ועמד בראשה עד למותו. היום עומד בראש ישיבת בית אל שבעיר העתיקה הרב ישראל אביחי.
מלכודות בפתיחה בשחמט

דוגמאות למלכודות מוצלחות המכות את מלכת היריב

למלכודת מוצלחת תיחשב לא רק מלכודת המביאה לכניעת היריב, אלא גם כל תוכנית המזכה את מתכננה ביתרון כלשהו: שיפור בעמדתו, פגיעה בהגנת היריב או זכייה בחומר ובכלל זה גם רגלי (ם).
יעקב קנטורוביץ

תולדותיו

נולד ברוסיה הלבנה לאביו זאב חיים ולאמו העניא האדע - שהיגרו לארצות הברית. למד בישיבת וואלוז'ין והיה לתלמידו של הרב רפאל שפירא ופעמים אף מילא את מקומו בבית דין. נישא לשיינדעל - בתו של הרב יצחק יחיאל דוידוביץ, חותנם של הרב אליהו הלוי פיינשטיין אב"ד פרוז'ין והרב דוד פיינשטיין רבה של אוזדה וסטארבין (אביו של הרב משה פיינשטיין). אביה הרב יצחק יחיאל דוידוביץ נפטר  בעודה בת שנה, והיא אומצה על ידי גיסה הגדול הרב אליהו הלוי פיינשטיין.
היה מעשרת האברכים בכולל אברכים הראשון - 'כולל בראדסקי', לה נבחר על ידי הגדול ממינסק, ובה למד שש שנים. בתקופה זו חזר לביתו רק לסוכות ופסח.
שימש ברבנות כשלש שנים בעיר ווארטישצינא, ובשנת תרס"ז קיבל את משרת הרבנות באוזדא, לאחר מכן בעיר שאצק ומשם בטימקאוויץ.
היה בקשר הדוק עם הרב משה פיינשטיין ואחיו הרב מרדכי - בני גיסו.
בשנת תרפ"ח הצליח לברוח מרוסיה הקומוניסטית לארצות הברית, מצבה הרוחני של יהודי המקום שבר את רוחו ובחר להיות רב בטרנטון שבניו ג'רזי, והתפרנס בדוחק ממתן כשרות למפעלים, היה מחברי הנשיאות של אגודת הרבנים באמריקה, בשהותו שם היה בקשר הדוק עם הרב משה רוזין.
בשנת תרצ"ג התמנה על ידי הרב שרגא פייבל מנדלוביץ לראש ישיבת תורה ודעת, לה הקדיש שלושה ימים בשבוע, עד שנפצע בתאונה קשה, גם לאחר שהחלים מחמת בריאותו הרופפת התפטר ממשרתו שהועברה אל הרב שלמה היימן, היה בא מפעם לפעם למסור שיעורים בישיבה ונותר להיות "הרב המסמיך" של הישיבה וכל בחור נבחן אצלו טרם התקבל. 
נפטר בהושענה רבה בשנת תש"ו, נקבר בארצות הברית, בשנת תשמ"ה הועלו עצמותיו ועצמות אשתו לארץ ישראל.
אורל (יצרנית רכב)

מפעל כלי הרכב אורל (ברוסית: Уральский автомобильный завод) הוא יצרן המשאיות הגדול ביותר ברוסיה. המשאיות מיוצרות תחת המותג "אורל". מטה החברה בעיר מיאס במחוז צ'ליאבינסק, במרכז רוסיה. החברה נחשבת לחברת בת של גא"ז. המפעל הוקם ב-30 בנובמבר 1941 כשלוחה של מפעל הרכבים המוסקבאי על שם סטלין. ב-1962 קיבלה החברה את שמה הנוכחי "אורל". ב-21 בינואר 1986 מפס הייצור יצא הרכב המיליון. ב-2005 החברה נרכשה על ידי יצרנית הרכב גא"ז. החברה מייצרת משאיות צבאיות ומשאיות תובלה שונות.
בשנת 2008 משערי המפעל יצאו 15 אלף משאיות. משנת 2011 המפעל הוא חלק של "קבוצת גאז" בבעלות של אולג דריפסקה.
דריו לסקאנו

קריירת מועדונים

לסקאנו שיחק במועדונים שונים בפרגוואי עד לשנת 2008. בשנה זו עבר לשחק במועדון השווייצרי פ.צ. ויל, שם שיחק שתי עונות וחצי, בהן הופיע ב-66 משחקי ליגה והבקיע 14 שערים. בפגרת החורף של עונת 2010/11 עבר לסקאנו לפ.צ. תון מליגת העל השווייצרית, ובהופעת הבכורה שלו במועדון, בפברואר 2011, הבקיע שער בהפסד 3-2 לפ.צ. בזל. לסקאנו נשאר בתון עד לפגרת החורף של עונת 2011/12, אז חתם בלוצרן השווייצרית. את שערי הבכורה בקבוצה הבקיע לסקאנו בפברואר 2012, בניצחון 2-0 על יאנג בויז ברן, אז הבקיע צמד. בספטמבר 2015 הורחק לסקאנו בצהוב שני בתיקו 3-3 של לוצרן מול גראסהופרס ציריך. לסקאנו דחף את השופט ובעט את הכרטיס האדום מידיו כאקט מחאתי. על התנהגות זו, הושעה לסקאנו משמונה משחקי ליגה.
בפגרת החורף של עונת 2015/16 חתם לסקאנו באינגולשטאדט 04, והיווה תוספת כוח משמעותית בהתקפת הקבוצה, שסיימה במקום ה-11 בעונת הבכורה שלה בבונדסליגה. את שער הבכורה בקבוצה הבקיע לסקאנו בתיקו 3-3 מול שטוטגרט במרץ 2016.
בקיץ 2019, לאחר שירד שתי ליגות ברציפות עם אינגולשטאט, חתם לסקאנו בחוארס מליגת העל המקסיקנית.

קריירה בינלאומית

לסקאנו שיחק בנבחרת פרגוואי עד גיל 17 בצעירותו, והבקיע במדיה חמישה שערים, אך במשך שנים רבות לא נכלל בסגל של נבחרת פרגוואי הבוגרת. במוקדמות מונדיאל 2018 זומן לסקאנו על ידי מאמן הנבחרת רמון דיאס, והתרומה הייתה מיידית, כאשר הבקיע ארבעה שערים בשלושה משחקים בטורניר מוקדמות זה, לרבות צמד מול נבחרת אקוודור ושערים מול נבחרת בוליביה ונבחרת ברזיל. לסקאנו זומן לסגל פרגוואי לקופה אמריקה סנטנריו.
מנגד

מִנֶּגֶד הוא שיר מאת רחל המשוררת, אשר נכתב בחורף תר"ץ 1930. הולחן על ידי יהודה שרת והושר בתנועות הנוער ביישוב.
המשוררת מאזכרת בשיר את הסיפור המקראי, על עלייתו של משה רבנו אל "הר נבו", בספר דברים, שם נמסר לו כי לא יכנס לארץ ישראל:
"וַיַּעַל מֹשֶׁה מֵעַרְבֹת מוֹאָב אֶל-הַר נְבוֹ רֹאשׁ הַפִּסְגָּה אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי יְרֵחוֹ: וַיַּרְאֵהוּ ה' אֶת-כָּל-הָאָרֶץ אֶת-הַגִּלְעָד עַד-דָּן: וְאֵת כָּל-נַפְתָּלִי וְאֶת אֶרֶץ אֶפְרַיִם וּמְנַשֶּׁה; וְאֵת כָּל אֶרֶץ יְהוּדָה עַד הַיָּם הָאַחֲרוֹן: וְאֶת-הַנֶּגֶב וְאֶת-הַכִּכָּר בִּקְעַת יְרֵחוֹ עִיר הַתְּמָרִים עַד צֹעַר: וַיֹּאמֶר ה' אֵלָיו זֹאת הָאָרֶץ אֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתִּי לְאַבְרָהָם לְיִצְחָק וּלְיַעֲקֹב לֵאמֹר לְזַרְעֲךָ אֶתְּנֶנָּה; הֶרְאִיתִיךָ בְעֵינֶיךָ וְשָׁמָּה לֹא תַעֲבֹר: וַיָּמָת שָׁם מֹשֶׁה עֶבֶד-ה' בְּאֶרֶץ מוֹאָב עַל פִּי ה':"
 מעמד הר נבו נטבע בתרבות היהודית לדורותיה, כסמל לאי מימוש או חוסר יכולת לממש. באמצעותו, בדומה לשיריה האחרים, מתארת המשוררת געגועים ומאוויים אל מטרות ויעדים, ללא הוודאות שאי פעם ימומשו או יכבשו.
הבית האחרון בשיר חקוק על מצבת קברה של רחל המשוררת בבית הקברות כנרת.
ויקטור איוואנוב

השכלה וקריירה

בשנת 1974 ויקטור איוואנוב סיים את המכון לתקשורת ע"ש הפרופסור בונץ'-ברוצ'ייביץ' בלנינגרד. לאחר מכן שירת בצבא הסובייטי, כמהנדס בחברת "וקטור" של משרד ההגנה הסובייטי בלנינגרד.
החל משנת 1977 הוא משרת בארגוני ביטחון המדינה, תחילה הקג"ב ואחר כך שירות הביטחון הפדרלי הרוסי. הוא שירת במחלקת המבצעים של הקג"ב בלנינגרד וטיפס עד לתפקיד סגן מנהל הפס"ב. בשנים 1987-1988, היה חלק מכוחות סיוע בעת הפלישה לרפובליקה הדמוקרטית של אפגניסטן.
בשנים 1994-1996 כיהן כמנהל מחלקת מינהל של עיריית סנקט פטרבורג (באותה תקופה ולדימיר פוטין היה סגן ראש העיר). בשנתיים שלאחר מכן (1996-1998) היה מנכ"ל חברת טֵלֶ-פלוס. בשנת 1998 חזר לשרת בשירותי הביטחון ומונה לראש המחלקה לביטחון פנים של פס"ב. בשנים 1999-2000 כיהן איוואנוב כראש המחלקה לביטחון כלכלי של פס"ב ולסגן מנהל השירות הביטחון הפדרלי.
בשנת 2000, כאשר ולדימיר פוטין נבחר לנשיא, ויקטור איוואנוב התמנה לאחד מסגני ראש סגל הקרמלין, בין מרץ 2004 למאי 2008 היה עוזרו של נשיא רוסיה.
בנוסף לתפקידי בשרותי הביטחון, הוא ממלא מספר תפקידים בתחום הכלכלי. בתקופת 2002-2005 הוא היה יושב ראש תשלובת "אנטיי-אלמז" שעוסקת בייצור ציוד ביטחוני מתקדם. משנת 2004 הוא יושב ראש של אארופלוט.
ב-15 במאי 2008, הנשיא דמיטרי מדבדב ערך סבב מינויים בגופי הביטחון והאכיפה והחליט למנות את ויקטור איוואנוב לראש פסק"ן, השירות הפדרלי ללוחמה בסמים. באפריל 2016 הארגון פורק כחלק משינויים בגופי אכיפת החוק שיזם הנשיא ולדימיר פוטין.
במהלך השרות הוענקו לו עיטור ההצטיינות למען המולדת (מדרגה השנייה והרביעית) ועיטור הכבוד.
גוגולפלקס

היסטוריה

בשנת 1938 האחיין בן התשע של אדוארד קסנר, מילטון סירוטה, טבע את המונח גוגול שהוא  ואז הציע מספר גדול יותר בשם גוגולפלקס שהוא "אחד ואחריו אפסים עד שאתה מתעייף". קסנר החליט לאמץ הגדרה רשמית יותר, משום שאנשים שונים מתעייפים בזמנים שונים ולכן קבע את המספר לערך .

גודל

ספר אופייני יכול להיות מודפס עם
 אפסים (כ-400 עמודים עם 50 שורות לדף ו-50 אפסים בשורה). לכן, זה דורש 
ספרים כאלו כדי להדפיס את כל האפסים של גוגולפלקס (כלומר, הדפסה של גוגול אפסים). אם לכל ספר יש מסה של 100 גרם, יהיה להם מסת כולל של  ק"ג. לשם השוואה, המסה של כדור הארץ היא 5.972× ק"ג, והמסה של גלקסיית שביל החלב נאמדת ב -2.5 x  ק"ג.
רגל קרושה

רגל קרושה (במקור גאַלע או גאַלער גם כאָלאָדעץ מרוסית: Холодец) היא מאכל יהודי מזרח-אירופי, העשוי מרגל בקר או מרגלי תרנגולות.
משפחות עניות בשטעטלים במזרח אירופה ניצלו עד תום את כל חלקי הבשר, וכך נוצרו מאכלים כמו השמאלץ, הכבד הקצוץ והרגל הקרושה.
להכנת הרגל הקרושה כמה גרסאות: יש המשתמשים בעצמות רגלי כבש, פרה, עוף ואחרים בעצמות הברך. הסחוס, מכל מקום, ממלא תפקיד חשוב בהכנתה. העצמות הנבחרות מבושלות במשך שעות ארוכות ובאש קטנה (כשבמטבח הרוסי נהוג להוסיף לבישול סלרי, גזר, בצל ופטרוזיליה), ומתובלות בתבלינים שונים כגון פלפל שחור, מלח, עלי דפנה ושום. לאחר שהעצמות מתרככות, הן נטחנות ומרוסקות. במהלך הקירור, נקרש הרסק, עד להפיכתו לג'ל. לפני הגשתה, יש המקשטים את הרגל הקרושה בשמיר או בפרוסות ביצה קשה.
רגל קרושה ניתנת להכנה גם מעצמות של טלאים ועגלים.
הרגל הקרושה עשירה בחלבונים ובכולסטרול.
משוואת ריינולדס

משוואת ריינולדס היא משוואה דיפרנציאלית חלקית המתארת את פילוג הלחץ בשכבות דקות של זורם צמיג במכניקת הזורמים. המשוואה פותחה לראשונה על ידי אוסבורן ריינולדס ב-1886. ניתן להשתמש במשוואת ריינולדס כמעט לכל סוג של מסוב בו שני החלקים המוצקים מופרדים על ידי נוזל או גז.

דוגמה לפתרון אנליטי

בדוגמה הבאה ישנן שתי פלטות, התחתונה נעה בכיוון ציר  במהירות קבועה והעליונה סטטית אך בשיפוע.