ההשראות לסדרת בבילון 5

סדרת המדע בדיוני בבילון 5 שואבת מספר אלמנטים ממיתולוגיות והשפעות תרבותיות שעוזרות לפתח את העלילה ואת הדמויות הקיימות בה. ג'יי מייקל סטרצ'ינסקי, יוצר הסדרה, שב והדגיש כי הסיפור של "בבילון 5" מושפע לרוב מיצירות ספרותיות ואירועים היסטוריים שקדמו לו, ואין הוא מבוסס עליהם בלבד.

בבל

ההשפעה החזקה ביותר מבוטאת בשם הסדרה עצמו.
בחרתי בשם 'בבילון' לתחנה, משום שרוב מה שקורה בעלילה מגיע ממיתולוגיית הבריאה הבבלית, שאומרת שהיקום נברא מתוך קונפליקט שבין הסדר לכאוס.
— ג'יי מייקל סטרצ'ינסקי
שני הכוחות המשלימים זה את זה, הוורלונים והצללים ביקום "בבילון 5" מייצגים כל אחד את הסדר ואת הכאוס, בהתאמה.

הסילמריליון

סיפור אהבתם של שרידן ודלן מהדהד לסיפור אהבתם של ברן ולות'יאן, שהתרחש בעידן הראשון של הארץ התיכונה, בנוסף לאלמנטים החוזרים בסיפור האהבה שבין אראגורן וארוון בעידן השלישי. אולם, היה זה סיפורם של ברן ולות'יאן שבו בן אנוש חזר מהמתים עם תוחלת חיים מועטה ואשר מתחתן עם אישה מגזע אחר שנהפכת לחצי בת-אנוש כדי להישאר עמו (כשם שקרה לשרידן).
השם "ויילן", שניתן לג'פרי סינקלייר לאחר שינוי הצורה שלו לחצי בן אנוש-חצי מינברי בידי "שילוש האור", היה מחווה ל"ולא" (היחיד לוולאר), המלאכים השומרים שהגיעו לעצב את עולמו של טולקין. הוורלונים, הצללים ו"הראשונים" הם מבין הגזעים העתיקים ביקום "בבילון 5", והם מקביליהם של הוולאר והמיאר בעולמו של טולקין. הן "הראשונים"/הוורלונים והן הוולאר/מיאר מסוגלים להציג את עצמם בדמויות ובצורות שונות המזוהות עם בני האדם.
שמו של האל הסנטאורי ששלט בעולם התחתון, לפי לונדו מולארי בפרק "The Parliament of Dreams", הוא מוגאת'. מקבילו הוא בבירור מורגות', שר האופל הראשון שמוצג בסילמריליון, שגם מלך על חלקים נרחבים של העולם התחתון. בסיומו של הסילמריליון, מורגות' הוגלה אל מעבר ל"דלת הלילה" (או "הריק") - מקום בחלל שהוא מחוץ לגבולות הזמן. אלמנט דומה קיים בשולי הגלקסיה של "בבילון 5": מקום של גלות לכוחות המושחתים של היקום - מורגות' והצללים/וורלונים.
הורגי הכוכבים (או "ענני המוות") של הצללים ביקום "בבילון 5" דומים לכוח העלטה השחורה. העלטה השחורה הייתה הכוח בו השתמשה אונגוליאנט, רוח אפלה שנראה בדמות עכביש ענק והמסווה עצמו בצורת ענן בסילמריליון (ראו אבתר). צורת חלליות הצללים עצמן היא כעכבישים, והן מחווה לאונגוליאנט (כולל את שילוב העכבישה שב"שר הטבעות").
לבסוף, שמם של סרטי האנתולוגיה המתוכננים של סטרצ'ינסקי, "Babylon 5: The Lost Tales", לקוח מתוך ספרי המקבץ המרכיבים את "הסילמריליון", "The Book of Lost Tales".

אגדות המלך ארתור

מספר פרקים מחדדים את השפעתה של אגדת המלך ארתור ואבירי השולחן העגול על "בבילון 5". "הקרב על הקו" (שתואר בסרט "בבילון 5: בהתחלה") זוהי אנלוגיה לקרב האחרון של המלך ארתור; דלן נמשלת לגבירת האגם אשר מחזיקה באקסקליבר (בפרק העונה השלישית "A Late Delivery from Avalon"); שרידן נמשל לארתור עצמו; ולניר (עוזרה של דלן) נמשל ללנסלוט, האביר הנאמן ביותר אשר בסופו של דבר בוגד באדונו, ארתור (בפרק העונה החמישית "Objects at Rest").
האקסקליבר מופיעה בסדרת הספין-אוף של "בבילון 5", "קרוסייד", כספינת חלל הנשלחת למצוא תרופה להצלת כדור הארץ מכליון לאחר שפוזר וירוס מתוצרת "הדראק" על פני הכוכב.

מיתולוגיה יוונית

מספר רב של ספינות חלל ביקום "בבילון 5" נושאות שמות מהמיתולוגיה היוונית, כמו למשל ספינתו הקודמת של שרידן האגממנון, וכן הספינה הראשונה שהחלה ב"קרב על הקו", הפרומתאוס. סטרצ'ינסקי אף ציין כי דמותו של ג'קאר נמשלת לדמותה של קסנדרה מטרויה, הנביאה שאיש לא שעה לנבואותיה.

קץ הילדות

הקונספט של "הגזעים הצעירים" שמתפתחים מעבר לרמות הפרימיטיביות שלהם ומתעלים למישור הבא של הקיום מהדהד לספרו של ארתור סי. קלארק, "קץ הילדות". שני פרקים בסדרה נוגעים בדבר התעלותם של הגזעים השונים לישויות אנרגיה: פרק העונה הראשונה "Mind War" ופרק הסיום של העונה הרביעית. הספר הוא מהמועדפים על סטרצ'ינסקי.

אלפרד בסטר

סופר המדע בדיוני אלפרד בסטר סיפק את ההשראה לדמותו של מנהיג "חיל הטלפתים" (שגולם על ידי וולטר קניג) בספרו משנת 1953 "האדם המושמד". בסיפור, טלפתים מאוגדים יחדיו תחת שליטתה של "גילדת אספר", שדומה מאוד ל"חיל הטלפתים", בהבדל טיבם.

חולית

סטרצ'ינסקי ציין כי אחד מספריו המועדפים היה "חולית" של הסופר פרנק הרברט. קיימות מספר אנלוגיות בין קיסרות הפדישאח לרפובליקה הסנטאורית, בין בנות גשרית ל"חיל הטלפתים", בין גילדת החלל לוורלונים, ובין הדררים לנארנים.

צ'רצ'יל ומלחמת העולם השנייה

חבריי הטובים, בפעם השנייה בהיסטוריה, ראש ממשלה בריטי חזר מגרמניה והביא שלום בכבוד. אני מאמין כי זהו זמן של שלום בימינו.
— נוויל צ'מברליין, בעת קבלת פנים בנמל התעופה "הסטון" בשנת 1938
ב"בבילון 5" נאמר חלקה של הערה זו ("זהו זמן של שלום בימינו") על ידי דיפלומט לאחר חתימת הסכם השלום עם הסנטאורים, שמאוחר יותר פלשו לכוכבי לכת רבים שסבבו את תחומי שליטתם.
שרידן דן בדילמה שניצבה בפני צ'רצ'יל בנוגע לקובנטרי, בטרם הבליץ על העיירה, דילמה בסגנון "האם אני מציל חיי אדם עכשיו, ביודעי שאחשף בפני אויביי ושפיצחנו את הקוד ושהצבנו מרגלים, ונשלם על כך בעתיד". הייתה זו משחתת כדור הארץ USS Churchill שהפסידה במלחמת האזרחים של ברית הארץ כשהיא מגנה על תחנת בבילון 5.

היסטוריה רומית ואני, קלאודיוס

הקיסר הסנטאורי קתרג'יה האמין עצמו לאל. מותו הביא לעלייתו של לונדו מולארי לשלטון, ואולי אף לעלייתו של ויר קוטו לשלטון בסופו של דבר. הסיפור מהדהד לעלייתו לשלטון של קלאודיוס לאחר שהקיסר המטורף קליגולה מת. קלאודיוס עצמו לא נחשב בכלל למועמד עקב נכותו, במקביל ללונדו שקיבל את המעמד בעל כורחו וש"שותק" בידי יצור הדראק הזדוני, "השומר".
קליגולה היה מקור ההשוואה הברור ביותר, ולכן רציתי שהשם (קתרג'יה) ישקף זאת במעט. רציתי מישהו שיפחדו ממנו רבות - לא משום שנהג לצרוח כל הזמן, אלא משום שהיה מוזר לחלוטין.
— ג'יי מייקל סטרצ'ינסקי
הסנטאורים גם השתמשו ברצח (במיוחד באמצעות רעל) כמכשיר פוליטי, כשם שמתואר בספר "אני קלאודיוס" מאת רוברט גרייבס.

קרל סייגן

בפרק הרביעי בעונה השנייה של הסדרה, מסבירה דלן כי כל יצור חי מורכב מאותם אלמנטים המרכיבים את תחנת בבילון 5 ואת הכוכבים (חנקן, ברזל, מימן וכיוצא בזה). היא אומרת שאנו עשוים מ"חומר כוכבים". אנו היקום עצמו, שמקבלים תודעה ומנסים להבין את עצמנו. דברים אלה נראה שלקוחים מספרו של קרל סייגן, "הקשר הקוסמי" (פרק 1).