google/wiki40b huggingface dataset:
APG-63 ו-APG-70

AN/APG-63 ו-AN/APG-70 הם משפחת מערכות מכ"ם שתוכננו על ידי יוז איירקראפט (Hughes Aircraft; כיום ריית'און) עבור מטוס הקרב F-15 איגל להשגת עליונות אווירית.
מערכות מכ"ם אלו הן מסוג דפק-דופלר, והן פועלות בטווח התדרים X. הן תוכננו הן עבור משימות אוויר-אוויר והן עבור משימות אוויר-קרקע. הן מסוגלות לגלות מטרות בגובה גבוה ובגובה נמוך מבלי להתבלבל מהחזרי הקרקע. המערכות מסוגלות לגלות ולעקוב אחר כלי טיס ומטרות קטנות ומהירות במרחקים של מטווח קרוב מאוד ועד לטווח של מעבר לטווח ראייה, ובגבהים נמוכים מאוד. המכ"ם מזין את נתוני המטרה למחשב המרכזי של המטוס להפעלה מיטבית של מערכות הנשק. בקרבות אוויר צמודים, המכ"ם יכול לרכוש את המטרה אוטומטית ולהציג את הנתונים לטייס בתצוגה העילית של המטוס.

AN/APG-63

ה-AN/APG-63 פותח בשנות השבעים המוקדמות והיה בשירות מבצעי החל מ-1973. ב-1979 הוא עבר שדרוג משמעותי והפך למכ"ם המוטס הראשון שכלל מעבד אות הניתן התכנות. מעבד האות הניתן לתכנות איפשר לשנות את המערכת על-מנת להתאימה לעבודה במודים חדשים ועם מערכות נשק חדשות באמצעות שינוי בתוכנה במקום שינוי בחומרה.
ה-AN/APG-63 כבר לא מיוצר כיום אך הוא נשאר בשירות. כמעט 1,000 מערכות AN/APG-63 נמסרו עד שהופסק ייצורו ב-1986. כ-700 עדיין מבצעיים במטוסי F-15A/B/C/D המופעלים על ידי חיל האוויר האמריקני, המשמר הלאומי האווירי, חיל האוויר הישראלי, חיל האוויר היפני וחיל האוויר הסעודי.

AN/APG-70

ה-APG-70 הוא תכנון מחודש של ה-APG-63 משנות השמונים שנועד לשפר את אמינותו ולהקל על אחזקתו. בנוסף, טכנולוגיית מערך שערים אפשרה ל-APG-70 לכלול מודים חדשים בעלי יכולות משופרות. כמו ה-APG-63 הבסיסי, ה-APG-70 לא מיוצר יותר; אך הוא עדיין מבצעי בדגמים מאוחרים של מטוסי F-15C/D, ב-F-15E סטרייק איגל ובנגזרותיו: ה-F-15I ("רעם") של חיל האוויר הישראלי וה-F-15S של חיל האוויר הסעודי.

AN/APG-63(V)1

ה-APG-63(V)1 הוא תכנון מחודש של חומרת המכ"ם משנות התשעים שנועד לשפר את אמינותו וביצועיו. התכנון מחדש איפשר לכלול גם מודים חדשים רבים. הוא נועד להחליף מערכות APG-63 שהותקנו בדגמים מוקדמים של מטוסי F-15C/D, והוא סיפק שיפור בביצועים ובאמינות. ריית'און מסרה 161 מערכות מכ"ם מסוג APG-63(V)1 לחיל האוויר האמריקני, והיא קיבלה חוזה לאספקת 40 מערכות כאלו גם לקוריאה הדרומית עבור ה-F-15K סלאם איגל שהזמינה.

AN/APG-63(V)2

ה-APG-63(V)2 הוא מכ"ם AESA שהותקן במספר מצומצם של מטוסי F-15C של חיל האוויר האמריקני. שדרוג זה כולל את רוב החומרה החדשה של ה-APG-63(V)1, אך מוסיף מערכת AESA. ה-AESA מספק עדכוני עקיבה מיידיים ויכולת משופרת לעקיבה אחר מטרות מרובות. ה-APG-63(V)2 תואם למערכות הנשק שמופעלות כיום על ידי ה-F-15C ומאפשר לנצל את מלוא היכולות של ה-AIM-120 אמראם, הנחיית מספר טילים בו-זמנית למספר מטרות המרוחקות אחת מהשנייה.

AN/APG-63(V)3

מכ"ם ה-APG-63(V)3 הוא דגם מודרני של ה-APG-63(V)2, העושה שימוש בטכנולוגיית AESA זהה לזו המשמשת את ה-APG-79. ה-3(V) מיועד להתקנה במטוסי F-15C, והוא צפוי לשמש גם את מטוסי ה-F-15SG החדשים של סינגפור. ריית'און מסרה את האבטיפוס הראשון של מערכת ה-APG-63(V)3 ביוני 2006.

AN/APQ-180

ה-APQ-180 היא נגזרת של מכ"ם ה-APG-70, שיועדה להתקנה על ה-AC-130U. היא כוללת מעבד אות אנלוגי משודרג ומספר מודי אוויר-קרקע משופרים.
גדילן מצוי

מיון

'גדילן מצוי' הוא מין השייך לסוג גדילן (Silybum) הכולל שני מינים בלבד, אך הגדילן המצוי הוא היחיד המצוי בארץ ישראל. מקור הצמח באגן הים התיכון ובעיקר במזרח התיכון ובדרום אֵירסיה, אם כי כיום הוא נפוץ בכל העולם.

מאפיינים

לצמח פרחים גדולים ועגולים בצבעים ורוד עד סגול. עלי הצמח שסועים וקוצניים, גדולים בבסיס הצמח והולכים וקטנים ככל שהם ממוקמים גבוה יותר. העלים בעלי אזורים בהירים לאורך העורקים. לעלים כתמים לבנים. הצמח מתנשא עד 2 מטרים. באחרונה נפוץ בישראל תת-מין בעל פרחים לבנים.
הגדילן המצוי מזכיר מאוד במראהו את הברקן הסורי, אבל שני המינים משתייכים לסוגים שונים. 
הגדילן רעיל לצאן ולכן תפוצתו הרחבה פוגעת לעיתים באיכות שדות המרעה. זרעיו אהובים במיוחד על החוחית ומהוים חלק נכבד מתפריטה. חלזונות נוהגים להתקבץ בין קוציו למשך הקיץ.
גדילן מצוי שימש כצמח מרפא עוד מתקופת יוון העתיקה. ומיוחסות לו סגולות ריפוי של מחלות כבד, או אף של הכשת נחש ארסי או דיכאון. החומר הפעיל העיקרי בצמח נקרא Flavonol, מחקרים מודרניים, אם כי לא מדעיים, מספקים כביכול, עדויות על יעילות תמצית הצמח כטיפול תומך במחלות הכבד וניקויו מהצטברות רעלים.
הגדילן גדל כצמח בר בישראל ובמדינות אחרות במזרח התיכון. בשנים האחרונות גבר הביקוש לגדילן בתחום הרפואה הטבעית בישראל ומחוצה לה, לכן החל גידול חקלאי מסחרי של צמח המרפא.
דאורייתא ודרבנן

דְּאוֹרָיְתָא (או: מִדְּאוֹרָיְתָא; בעברית: "של התורה") וּדְרַבָּנָן (או: מִדְּרַבָּנָן; בעברית: "של רבותינו") הן שתי הגדרות של שני מקורות אפשריים להוראות הלכתיות ביהדות. ההלכות מדאורייתא הן אלו שנחשבות לחלק ממערכת החוקים שניתנו על ידי אלוהים למשה או אלו שחכמים למדו לפי הכללים שאמר אלוהים למשה, לעומת ההלכות מדרבנן שנחשבות לחוקים שחכמים הוסיפו על גבי מערכת ההלכות דאורייתא ("תקנות חכמים"). להבחנה בין הלכות בעלות תוקף מדאורייתא לעומת הלכות בעלות תוקף מדרבנן משמעויות מעשיות בפסיקת ההלכה.

הגדרת מושגים

"דאורייתא" ו"דרבנן" הם מונחים בארמית שמשמעותם "של התורה" ו"של רבותינו" בהתאמה. כינויים נוספים הם "דבר תורה" או "דברי תורה" לעומת "דברי סופרים" או "דברי חכמים".
דאורייתא כולל את כל הדינים שנמסרו למשה רבנו בהר סיני. כלומר הן דינים הכתובים בתורה (במפורש או שנלמדים מפסוק) והן דינים שהם "הלכה למשה מסיני" כלומר תורה שבעל פה.
בנוסף, המונח מצווה משמש בדרך כלל דווקא להוראות דאורייתא, ואילו הוראות דרבנן נקראות "תקנת חכמים" או "גזירת חכמים" (גם בקיצור: "תקנה" או "גזירה" בסתם). בשיח ההלכתי מקובל להתייחס ל"דין/איסור/חיוב דאורייתא" לעומת "דין/איסור/חיוב דרבנן".

דברי קבלה

בין דין דאורייתא לדין דרבנן יש גדר אמצעי שנקרא דברי קבלה. כלומר מצוות או דינים מדרבנן שתוקנו על ידי נביאים ונכתבו בספרי הנביאים וכתובים. דברי קבלה אינם כתוקף של דיני התורה, אך הם יותר חמורים מדינים דרבנן. אם כי יש בהם קולא מדיני דרבנן כדיני דאורייתא, שבמקרים מסוימים החמירו חכמים בדבריהם יותר מדיני התורה, ובדברי קבלה לא החמירו כבדיני תורה. דוגמה למצווה מדברי קבלה היא פורים שנתקנה על ידי הנביאים.

השתלשלות תקנות חכמים

הבסיס להוראות דאורייתא הן תרי"ג המצוות, כלומר, מערכת החוק המקראי לפי מסורת התורה שבעל פה. מעבר להוראות המפורשות במקרא, ישנם פרטי הלכה רבים שנובעים מפרשנות התורה על ידי מידות שהתורה נדרשת בהן – מערכת כלליים טקסטואליים מדרשיים ששימשו את חז"ל להסקת מסקנות הלכתיות מהטקסט המקראי – וגם להם תוקף דאורייתא. מלבד זאת, יש הוראות בודדות שנחשבות בעלות תוקף דאורייתא אף על פי שלא ניתן להם מקור במקרא, והן נקראות הלכה למשה מסיני.
מקור ההוראות שנוספו מדרבנן אינו בנקודה היסטורית אחת. המסורת היהודית מייחסת כמה מהתקנות לדמויות מקראיות שונות, ובהן משה, שלמה ועזרא. תקנות אחרות מיוחסות לחכמים מסוימים שפעלו בתקופת בית שני או בתקופה שלאחר החורבן. לגבי רוב הדינים דרבנן אין מסורת מפורשת המתייחסת לזמן שבו הן נתקנו, אך בדרך כלל התלמוד ושאר הספרות ההלכתית עוסקים בתקנות המיוחסות על ידם לתקופת התנאים או מוקדם יותר.
פרנצ'סקו גוארדי

אודות

נולד בוונציה למשפחה מהאצולה הנמוכה אשר מקורה בטרנטו. אביו, דומניקו, וכן שני אחיו ניקולו וג'יאן אנטוניו היו שניהם גם ציירים. בשנת 1719 אחותו, מאריה, נישאה לצייר המפורסם ג'ובאני בטיסטה טייפולו.
בשנת 1735 גוארדי החל לצייר בבית המלאכה של הצייר מיקלה מאריאסקי (Marieschi), שם נשאר עד שנת 1743. משנת 1738 הכין מספר יצירות בעבור העיירה ויגו דה פאסה בטרנטו.
בשנת 1757 נישא למאריה, ביתו של הצייר מטאו פאגאני (Matteo Pagani).
Never Say Never (אלבום של קים ויילד)

רקע והוצאה

האלבום הופק על ידי ריקי ויילד ויורן פרנקרוג-פטרסן, וחלק משיריו נכתבו על ידי קים ויילד עצמה, כדוגמת השירים "You Came", "Together We Belong" ו-"Forgive Me". ריקי ויילד אשר הפיק את האלבום, לא הפיק עבור קים ויילד את האלבום הבא שלה Come Out and Play, אך את השלושה שיצאו לאחר מכן הפיק גם כן.
כמה שנים לאחר צאתו המקורית של האלבום, עלתה גרסתו הרגילה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
אמיליוס זובאס

קריירה

זובאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אקרנאס וכבר בגיל 20 הפך לשוער הראשון של המועדון וזכה עמו ב-3 אליפויות ושני גביעים.
בינואר 2013 חתם בFK דאוגבה מליגת העל הלטבית וכעבור חודש וחצי הושאל לבלחטוב מליגת העל הפולנית עמה ירד לליגה השנייה בתום העונה. בקיץ 2013 הושאל לא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית בה שימש כשוער שני. בינואר 2014 הצטרף לויבורג מליגת העל הדנית בה שיחק רק לקראת סיום העונה בתיקו 0-0 נגד אסביירג. בפברואר 2015 הושאל שוב לבלחטוב, אך שוב לא הצליח לעזור לה במאבקי התחתית והיא נשרה לליגה השנייה.
בקיץ 2015 הצטרף לפודבסקידז'ה ביילסקו-ביאלה בה רשם ירידת ליגה שנייה ברציפות. בקיץ 2016 חתם לארבע שנים בבני יהודה תל אביב מליגת העל.
ב-26 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא בהפסד 4-1 לאלבניה.
פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה

ביוגרפיה

פרנצ'סקו נולד ב-2 ביולי 1698 במודנה, לרינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ולשרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג, בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן. ב-11 בפברואר 1720 התחתן פרנצ'סקו עם שארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה נולדו לו 10 ילדים.
בשנת 1737 מת אביו, ופרנצ'סקו עלה לשלטון במקומו. במהלך שלטונו, הדוכסות הגיעה לפשיטת רגל בשל מלחמת הירושה הפולנית ומלחמת הירושה האוסטרית. כתוצאה מכך נאלץ פרנצ'סקו למכור את יצירות האמנות היקרות ביותר של גלריה אסטנזה. הוא היה מנהל זהיר, אבל רוב המדיניות הכלכלית של הדוכסות הייתה בידי הממונה האוסטרי, בלטרם כריסטיאני. בין הצעדים שהוא נקט, השיפוץ העירוני של מודנה ובנייתה של ויה ונדלי, המחברת את העיר לטוסקנה.
פרנצ'סקו היה גם המושל בדוכסות מילאנו בין השנים 1754–1771. ב-22 בפברואר 1780 מת פרנצ'סקו בווארזה, ובנו ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו.
דמיטרי יאקובנקו

ביוגרפיה

דמיטרי יאקובנקו נולד באומסק, ברית המועצות. הוא התחיל לשחק שחמט בגיל שלוש בהדרכת אביו, שהיה חובב שחמט. הוא סיים תיכון בהצטיינות. בשנת 2009 יאקובנקו החל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה בפקולטה למתמטיקה ולקיברנטיקה. גם את לימודיו אלו הוא סיים בהצטיינות.
בשנת 1999 הוא זכה במקום השני באליפות העולם לגיל 16 ובשנת 2001 היה אלוף העולם לגיל עד 18.
בשנים 2005–2006 הוא סיים שני באליפות רוסיה בשחמט.
בשנת 2007 הוא היה חבר נבחרת רוסיה שזכתה באליפות אירופה. ב-2012 זכה באליפות אירופה ליחידים.
בגביע העולם בשחמט 2007 ו-2009 הוא הודח ברבע הגמר.
נס הלחם והדגים

נס הלחם והדגים הוא נס המתואר בברית החדשה ובו הצליח ישו להזין 5,000 איש, בחמש כיכרות לחם ושני דגים:
הנס מתואר בכל ארבע הבשורות (מתי, מרקוס, לוקאס ויוחנן) הנה תיאורו בבשורה על-פי מרקוס:
"וַיְהִי כַּאֲשֶׁר רָפָה הַיּוֹם לַעֲרוֹב וַיִּגְּשׁוּ אֵלָיו תַּלְמִידָיו וַיֹּאמְרוּ הִנֵּה הַמָּקוֹם חָרֵב וְהַיּוֹם רַד מְאֹד׃ שַׁלַּח אוֹתָם וְיֵלְכוּ אֶל־הַחֲצֵרִים וְהַכְּפָרִים מִסָּבִיב לִקְנוֹת לָהֶם לָחֶם כִּי אֵין־לָהֶם מַה־שֶּׁיֹּאכֵלוּ׃ וַיַּעַן וַיּאֹמֶר אֲלֵיהֶם תְּנוּ אַתֶּם לָהֶם לֶאֱכֹל וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו הֲנֵלֵךְ לִקְנוֹת לֶחֶם בְּמָאתַיִם דִּינָר לָתֵת לָהֶם לֶאֱכֹל׃ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם כַּמָּה כִכְּרוֹת־לֶחֶם יֵשׁ לָכֶם לְכוּ וּרְאוּ וַיֵּדְעוּ וַיֹּאמְרוּ חָמֵשׁ וּשְׁנֵי דָגִים׃ וַיְצַו אוֹתָם לָשֶׁבֶת כֻּלָּם חֲבֻרָה חֲבֻרָה לְבַד עַל־יְרַק הַדֶּשֶׁא׃ וַיֵּשְׁבוּ שׁוּרוֹת שׁוּרוֹת לְמֵאוֹת וְלַחֲמִשִּׁים׃ וַיִּקַּח אֶת־חֲמֵשֶׁת כִּכְּרוֹת הַלֶּחֶם וְאֶת־שְׁנֵי הַדָּגִים וַיִּשָׂא עֵינָיו הַשָּׁמַיְמָה וַיְבָרֶךְ וַיִּפְרֹס אֶת־הַלֶּחֶם וַיִּתֵּן לְתַלְמִידָיו לָשׂוּם לִפְנֵיהֶם וְאֶת־שְׁנֵי הַדָּגִים חִלֵּק לְכֻלָּם׃ וַיֹּאכְלוּ כֻלָּם וַיִּשְׂבָּעוּ׃ וַיִּשְׂאוּ מִן־הַפְּתוֹתִים מְלוֹא סַלִּים שְׁנֵים עָשָׂר וְגַם מִן־הַדָּגִים׃ וְהָאֹכְלִים מִן־הַלֶּחֶם הָיוּ כַּחֲמֵשֶׁת אַלְפֵי אִישׁ".
— הבשורה על-פי מרקוס, פרק ו', פסוקים 35–44
באותה תקופה היה זה, ככל הנראה, אחד מאזורי הדיג השופעים ביותר בכנרת. הבקעה הייתה בלתי מיושבת והתאימה להתכנסות המאמינים הרבים שנהרו אחרי ישו.
בעין שבע שבצפון-מערב הכנרת, אזור התרחשות הנס, הוקמה כנסיית הלחם והדגים הקרויה על שם הנס.
צבא האסלאם

צבא האסלאם (טורקית İslam Ordusu) היה כוח צבאי שהקימה האימפריה העות'מאנית בשלהי מלחמת העולם הראשונה בהוראתו של שר המלחמה איסמאיל אנוור פאשה. צבא האסלאם הוקם בחודש מרץ 1918 והתקיים עד לאוקטובר 1918.
חלקם של הרוסים במלחמת העולם הראשונה החל להצטמצם בשל מצב התוהו שהשתלט על רוסיה לאחר מהפכת פברואר. במשך שנת 1917 הלך הצבא הרוסי בן חצי מיליון החיילים והתפזר, עד שבראשית 1918 נותרו ממנו כמה אלפי חיילים וכמאתיים קצינים. ב-3 במרץ 1918 נחתם הסכם ברסט-ליטובסק ולפיו פרשה רוסיה מהשתתפותה במלחמת העולם הראשונה וויתרה על כל השטחים שנמסרו לה בקווקז מכוחו של קונגרס ברלין. למרות מחלוקת בעניין בין הממשלה העות'מאנית לבין בת בריתם גרמניה, החליט אנוור פאשה לקדם את תוכניתו ולכבוש את דרום הקווקז תוך ניצול התוהו שפקד את רוסיה. לשם כך הקים את צבא האסלאם שמנה בין 14,000 ל-25,000 חיילים, כולם מוסלמים ומכאן שמו של הכוח. באופן מכוון לא כלל הכוח קצינים גרמנים, דבר שהיה מקובל בצבא העות'מאני משך כל שנות המלחמה, שכן אנוור פשה סבר כי לגרמניה ולאימפריה העות'מאנית שוב אין מטרות משותפות לאחר פרישת רוסיה מהמערכה.
צבא האסלאם לא נתקל בהתנגדות ממשית בדרכו מזרחה דרך הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז, ובשורה של קרבות שברובם ניצח הגיע עד לבאקו שלחופי הים הכספי. בינתיים הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז התפרקה לשלוש ישויות שונות - הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, הרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה והרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן. ב-4 ביוני 1918, לאחר שצבא האסלאם הגיע למרחק של שבעה ק"מ הלבד מירוואן, נחתם הסכם בתומי אשר סיים את מצב הלוחמה עם הרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה, אם כי כוחות ארמנים פורשים המשיכו להלחם בעות'מאנים גם לאחר מכן. קרב באקו שנערך באזרבייג'ן בין 26 באוגוסט 1918 ו-14 בספטמבר 1918, בין צבא האסלאם וכוחות לא סדירים אזרים לבין כוח בריטי, חיילים ארמנים, כוחות אזרים אנטי-קומוניסטים וחיילים מהצבא הלבן הסתיים בניצחונם של הראשונים. בקרב זה איבד צבא האסלאם כ-2,000 לוחמים.
זירת הקווקז הייתה לזירה היחידה, למעט הדרדנלים, בה הגיעה האימפריה העות'מאנית להישגים צבאיים בני קיימא במלחמת העולם הראשונה. ואולם זמן קצר לאחר מכן, עם כניעת העות'מאנים בהפסקת האש של מודרוס ב-30 באוקטובר 1918, פורק גם צבא האסלאם והעות'מאנים נאלצו לסגת מכל השטחים שכבשו.
ריס פרסקוד

2017

פרסקוד הגיע שני בחצי הגמר השני של אליפות העולם באתלטיקה 2017, עם 10:05, מאית אחרי יוהאן בלייק שהגיע ראשון, וזה קבע שפרסקוד עולה לגמר.
בגמר, פרסקוד קבע 10:17 שהספיק לו למקום השביעי.

2018

קבע פרסקוד את שיאו האישי ב-100 מטר, אחרי שהגיע שני עם 9:94 בגראנד פרי בירמינהאגם.
באליפות אירופה פרסקוד קבע את הישגו הגדול עד עתה, כשזכה במדליית הכסף באליפות אירופה באתלטיקה ב-100 מטרים, פרסקוד הגיע שני עם תוצאה של 9:96, זארנל יוג', שגם הוא בריטי, ניצח עם 9:95.
פרסקוד השתתף בדיימונד ליג שנגחאי וניצח עם 10:04.

2019

פרסקוד פתח עם מקום ראשון בריצת 60 מטרים בברלין עם 6:63, פרסקוד השתתף בדיימונד ליג שנחאי שוב וסיים רביעי עם 9:97.
אלווה מאייר

ביוגרפיה

מאייר נולד בניו יורק. היה חבר במועדון האתלטיקה האירי-אמריקאי שכלל אתלטים יהודים אלופים אולימפיים נוספים כמו מאיר פרינסטיין ואבל קיוויאט.
מאייר זכה בתואר אליפות ארצות הברית באתלטיקה באולם בשנת 1911 בריצת 60 יארד. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 1912 הוא זכה בתואר בריצת 220 יארד.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת סטוקהולם (1912) הוא לא רץ היטב ונאלץ לממן את השתתפותו באולימפיאדה בכוחות עצמו ובסיוע הוריו. למרות זאת, במשחקים עצמם זכה מאייר במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות, אחרי רלף קרייג (10.8 שניות) ולפני דון ליפינקוט (10.9 שניות) שלושתם השלימו ניצחון אמריקאי, בשלב המוקדמות קבע ליפינקוט שיא עולם חדש של 10.6 שניות, שיא העולם הראשון בריצה זו המוכר על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית. בשלב חצי הגמר בריצת 200 מטר הוא סיים שני אחרי ליפינקוט (זכה במדליית כסף בריצה זו) ולא עלה לשלב הגמר.
בשנת 1939 נפטר מאייר בטוסון שבאריזונה.
משאבה (קבוצת כוכבים)

כוכבי הקבוצה

α במשאבה הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה - בהירותו היא מדרגה 4.3. זהו ענק כתום במרחק של כ-370 שנות אור.
ε במשאבה הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצה, זהו ענק כתום במרחק של כ-700 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.5.

גרמי שמים נוספים

NGC-3132 היא ערפילית פלנטרית גדולה ובהירה יחסית, הנמצאת על הגבול עם קבוצת מפרש דרומית לכוכב η במשאבה. הערפילית ניתנת לצפייה במשקפת או טלסקופ והיא נראית כדיסקה מעורפלת, מעט גדולה יותר מצדק ועם בהירות מדרגה 8.
ג'ים ראיין

נעורים

ראיין נולד ב-1947 בעיר ויצ'יטה שבקנזס. למד בית ספר יסודי בעיר הולדתו וב-1962 המשיך בלימודי תיכון ב"בית הספר המזרחי של ויצ'יטה" (Wichita East High School). ב-1966 החל ללמוד צילום עיתונות באוניברסיטת קנזס, לימודים אותם סיים ב-1970. החל מ-1981 ראיין ומשפחתו גרים בעיר לורנס שבקנזס.

משפחתו

ראיין נישא לאשתו אן ב-1969. לזוג נולדו 4 ילדים.
אמדה אוזנפאן

קורות חיים

אוזנפאן נולד בסן קוונטן שבצרפת למשפחה בורגנית, ולמד בבית הספר הדומיניקני בסן סבסטיאן. לאחר תום לימודיו שב לעיר הולדתו והחל לצייר בצבעי מים ובצבעי פסטל.
בשנת 1904 למד ציור תחת ז'ול-אלכסנדר דגראב (Jules-Alexandre Patrouillard Degrave) בבית הספר העירוני (Ecole Municipale de Dessin Quentin Delatour). ב-1905 עבר לפריז והחל ללמוד בה אמנות תחת מוריס פילאר ורניואי ושארל קוטט. לצידו למדו רוז'ר דה לה פרזנייה ואנדרה דונייר דה סגונז'ק שהיו לחבריו.
בשנת 1908 הציג תערוכה ב-Salon de la Société Nationale des Beaux-Arts וב-1910 הציג תערוכה ב-Salon d'Automne
בין השנים 1909–1913 ביקר ברוסיה, איטליה ובלגיה.
בשנת 1915 שיתף פעולה עם גיום אפולינר ומקס ז'אקוב וייסד את כתב העת L’Elan אותו ערך עד שנת 1916.
בשנת 1917 פגש את לה קורבוזיה, ויחדיו הם קבעו את עיקרי הפיוריזם בספרם "אחרי הקוביזם" (Après le cubisme) וייסדו תנוע האמנותית זו. בשנה זו הציג אוזנפאן את יצירותיו בתערוכה הפוריסטית הראשונה שנערכה בפריז.
בין השנים 1920–1925 שיתפו השניים פעולה בפרסום כתב העת "הרוח החדשה" (L’Esprit nouveau).
התערוכה הפיוריסטית השנייה נערכה ב-Galerie Druet בפריז בשנת 1921 וגם בה הציג אוזנפאן מיצירותיו.
בשנת 1925 פרסמו אוזנפאן ולה קורבוזיה את הספר "הציור המודרני" (La Peinture moderne) וב-1928 פרסם אוזנפאן את ספרו "אמנות" (Art) הסוקר את תולדות האמנות המודרנית בדגש על תאוריות הפיוריזם.
אוזנפאן עבר ללונדון בשנת 1936 וייסד בה בית ספר לאמנות מודרנית במאי באותה שנה. לאחר שנתיים עבר לניו יורק וייסד בה בית ספר לאמנות שפעל בין השנים 1939–1955.
בשנת 1944 אוזנפאן קיבל אזרחות ארצות הברית. בשנת 1953 קיבל מחדש את אזרחותו הצרפתית ובשנת 1955 שב לצרפת.
אוזנפאן נפטר בקאן בשנת 1966.
נזיה חיר

נזיה ח'יר (בערבית: نزيه خير; 1946, דלית אל כרמל - 2008) היה משורר וסופר דרוזי ישראלי. 
נולד בדלית אל כרמל, למד בתיכון בעכו ואחר כך למד לתואר ראשון במדעי המדינה וספרות באוניברסיטת חיפה (1972) ולתואר שני במדעי המדינה (1976). פרסם מספר ספרי שירה, בהם "שירים קצרים" (1969) ו"קריאות חדשות של יסמין סורה" (1974).
לאחר מותו נקרא על שמו המתנ"ס בדלית אל כרמל. היה נשוי לסועאד.
נמל התעופה הבינלאומי טוקומן

היסטוריה

נמל התעופה הראשון של טוקומן נפתח לשימוש ב-1 ביוני 1947 והוא החל לפעול למרות שהיה עדיין בבנייה, שהסתיימה לאחר 7 שנים. בשנת 2006 הורחב נמל התעופה בהשקעה של 21 מיליון דולר. 
בשנת 2009 עברו בנמל התעופה 4,748,621 נוסעים.
שרתי לך ארצי

שרתי לך ארצי הייתה סדרת תוכניות זמר ובידור ישראלית ששודרה ברצף בשנים 1974–1976 בערוץ הראשון. את התוכנית הנחו דן אלמגור ואליהו הכהן.
התוכנית הראשונה תחת הפרק "לארץ אבותינו" עסקה בשירים שקדמו לעלייה הראשונה, ושודרה בערב יום העצמאות ה-26 למדינת ישראל, ב' באייר תשל"ד - 24 באפריל 1974. בתוכנית השתתפו חבורת רננים, יהורם גאון, חוה אלברשטיין, ניצה שאול, שלישיית אף אוזן גרון ועוד.
התוכנית עסקה בשירים שנכתבו והושרו בארץ ישראל מראשית ההתיישבות ועד קום המדינה, וכללה גם ראיונות שמספרים על השירים ועל התקופות בהן נכתבו השירים. התוכנית צולמה רובה ככולה בשחור-לבן מלבד הפרק האחרון "האמיני יום יבוא" ב-18 בנובמבר 1975 שצולם בצבע. משתתפת קבועה בתוכנית הייתה חבורת רננים בניהולו המוזיקלי של גיל אלדמע.
החל מהתוכנית השישית של 'שרתי לך ארצי' באוקטובר 1974 החל אלמגור להגיש את התוכנית לבד, ואליהו הכהן הגיש את תוכנית הזמר "על הדשא". 
ביום העצמאות ה-27 למדינה, ה' באייר תשל"ה - 15 באפריל 1975 שודרה התוכנית במקום פסטיבל הזמר והפזמון (שבוטל השנה בעקבות ביקורות קשות בשנה הקודמת), והתקיימה במוצאי יום העצמאות בשם '"אנחנו שרים לך"-שירי ארץ ישראל שאהבנו'. התוכנית התקיימה במתכונת חגיגית של 100 דקות, בעריכת ובהגשת אליהו הכהן ודן אלמגור, ושודרה בשידור ישיר בטלוויזיה.  
בשנת 1975 הסתיימה התוכנית עם כל 20 פרקיה. בנוסף שודרו ארבע תוכניות מיוחדות: ביום העצמאות ה-30 למדינה, באייר תשל"ח-אפריל 1978 שודר הפרק "השנים הקשות" שעסק בצעדיה הראשונים של המדינה ובתקופת הצנע. ביום העצמאות ה-31 למדינה, באייר תשל"ט-אפריל 1979 שודר הפרק "הדרך ארוכה היא ורבה" שעסק בשנות ה-50, המעברות, מבצע קדש ועוד. בראש השנה תש"ם - ספטמבר 1979 שודר הפרק "סתם יום של חול" שעסק בתחילת שנות ה-60, סיום תקופת הצנע ועוד. בכ"ח באייר תש"ם - מאי 1980 שודר הפרק האחרון והסופי "לכל שירייך אני כינור" שעסק בתקופת שחרור ירושלים.
בטבת תשל"ו - דצמבר 1975 זכתה התוכנית בפרס כינור דוד בטקס שנערך בבאר שבע. הפרס מטעם ידיעות אחרונות הוענק על ידי שר החינוך - אהרן ידלין, ראש עיריית באר שבע - אליהו נאוי, ראשי ידיעות אחרונות - נח מוזס ודב יודקובסקי, ונשיא אוניברסיטת בן-גוריון - יוסף תקוע.
הערוץ הראשון שידר בשידור חוזר גם בשנים האחרונות פרקים מהסדרה במסגרת רצועת השידורים הנוסטלגים שמשודרים בכל לילה עד הבוקר.
בשנת 2009 יצא מארז DVD של הסדרה, שכלל את המופע "אנחנו שרים לך" ששודר ביום העצמאות 1975 וסיכם את התוכניות עד אז.
כוכבים מצוירים להצלה

תקציר העלילה

הסרט מספר על הניצולים של מייקל, נער צעיר שעושה שימוש במריחואנה וגונב את הבירות של אביו. אחותו הצעירה, קורי, מדואגת ממנו כל הזמן מפני שהוא מתחיל לפעול אחרת. כאשר קופת החזיר שלה נעלמה, הצעצועים של הדמויות המצוירות שלה מתעוררים לחיים בשביל לעזור לה למצוא אותה. לאחר שהם גילו את קופת החזיר בחדר של מייקל יחד עם הסמים שלו, הדמויות המצוירות מחליטות לקחת את מייקל למסע פנטזיה בשביל ללמוד אותו את הסיכונים וההשלכות ששימוש בסמים יכול להביא.

הפקה

הסרט קיבל את מימונו מרשתות המזון מקדונלד'ס וצ'אק-אי-צ'יז, דבר שקיבל לעג מפני שבמצורי המזון שהם מוכרים יש סיכונים בריאותיים. רשתות מזון אילו מכרו גם מהדורות ביתיות של הסרט ב-VHS, שהופקו על ידי "Walt Disney Studios Home Entertainment". הסרט נפתח בהקדמה של נשיא ארצות הברית באותה שנה, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, הגברת הראשונה, ברברה בוש, וכלבתם, מילי.
השיר "Wonderful Ways to Say No" נכתב על ידי המלחין זוכה פרס האוסקר, אלן מנקן והווארד אשמן, שגם כתב את השירים של סרטי ההנפשה של דיסני, "בת הים הקטנה", "היפה והחיה" ו"אלאדין".
צנתר ורידי מרכזי

צנתר ורידי מרכזי (באנגלית: central venous catheter (CVC), central line), הוא צנתר קבוע המוחדר לתוך וריד גדול המיועד לשימוש חוזר וממושך. הורידים האופייניים דרכם עוברים צנתרים אלו הם ורידי הצוואר (וריד הצוואר הפנימי), בחזה (הוריד התת-בריחי או וריד בית השחי - הוריד האקסילרי), במפשעה (וריד הירך - וריד פמוראלי), או דרך הוורידים בזרועות. צנתרים אלו מוכנסים לחולים שזקוקים לטיפול ממושך ותכוף, או עבור תרופות מסוימות העשויות לגרום לגירוי בורידים פריפריליים, כמו כימותרפיה.

סוגים

ישנם מספר סוגים של קטטרים ורידיים מרכזיים:

צנתרים עם תעלה לעומת צנתרים ללא תעלה

צנתר ללא תעלה הוא צנתר שהמוצא שלו למערכת הדם הוא מקומי וקרוב למקום הכניסה. דוגמה לצנתר ללא תעלה צנתר קווינטון (משמש בדיאליזה).
צנתרים עם תעלה מושחלים מתחת לעור כך שנקודת הגישה מחוץ לגוף מרוחקת מנקודת המוצא בתוך הגוף. מוצא הצנתר ממוקם בדרך כלל בחזה, מה שהופך את נקודת הגישה גלויה פחות מאשר צנתר היוצא ישירות מהצוואר. העברת הצנתר מתחת לעור מסייעת במניעת זיהום ומספקת יציבות. דוגמה לצנתרים עם תעלה צנתר היקמן וצנתר גרושונג.

פורט

פורט, הוא סוג של צנתר תעלה שהמוצא שלו נשאר כולו מתחת לעור. בקצה הצנתר ישנה קופסית שנשארת מתחת לעור, ואליה מוחדרת מחט ("מחט הובר") המחוברת לעירוי. בכל פעם שמעוניינים להשתמש בפורט, מוחדרת למטופל מחט, ובסיום השימוש היא מוצאת. בשימוש רצוף, המחט תוחלף מדי כמה ימים מטעמי מניעת זיהומים. היתרון בפורט הוא בכך שהוא חשוף פחות לזיהומים וכן מועדף מהיבטים של דימוי גוף, משום שהוא אינו נראה לעין כשהוא אינו בשימוש, בשונה מצנתרים כמו היקמן. ישנם סוגי פורט שהקופסית משמשת כמאגר המשחרר לאט את התרופה לתוך זרם הדם. הקופסית ממוקמת מתחת לעצם הבריח, והצנתר מגיע עד לעלייה ימנית של הלב.
פורט משמש בדרך כלל מטופלים הזקוקים לגישה ורידית תכופה לאורך מחזור ארוך של טיפול. מכיוון שהגישה אל הצנתר היא על ידי מחט, במידה ויש צורך בגישה ורידית על בסיס תכוף יותר, יועדף שימוש בצנתר בעל גישה חיצונית, כמו היקמן.

פיק ליין

צנתר מרכזי פריפריאלי - פיק ליין (PICC Line), הוא צנתר ורידי מרכזי המוחדר דרך הוורידים הבזיליים או הצפאליים שבזרוע וקצהו ממוקם בוריד הנבוב העליון.

מפרט טכני

בהתאם לשימוש, צנתרים עשויים להיות בעלי לומן (נהור) יחיד ("צנתר חד-לומן") או מספר לומנים. עד ל-5 לומנים, המאפשרים מתן תרופות מרובות בו זמנית.
הצנתר מוחזק במקומו על ידי דבק מיוחד, תפר או סיכות. וכשהצנתר אינו נמצא בשימוש, שוטפים אותו בתמיסת מלח או תמיסה המכילה הפרין במטרה למנוע קריש דם ופקקת. עם זאת, אין שום הוכחה שהפרין עדיף על תמיסת מלח במניעת קרישי דם יש צנתרים הספוגים באנטיביוטיקה, או בחומרים המכילים כסף (כמו סילבר-סולפדיאזין ) וכן בכלורהקסידין כדי להפחית את הסיכון לזיהום.