google/wiki40b huggingface dataset:
טיסה 972 של קובאנה

המטוס

המטוס אשר שימש לטיסה היה מטוס מושכר מדגם בואינג 737-201 בבעלות חברת גלובל אייר  המקסיקנית. המטוס הושכר עקב מחסור במטוסים לטיסות פנימיות בעקבות האמברגו האמריקני על קובה . צי המטוסים הקבוע של החברה מבוסס על מטוסי אנטונוב An-148 האוקראינים, אך בשל בעיות מכניות נאלצה החברה לשכור מטוסים נוספים.
המטוס החל את שימושו המסחרי ביולי 1979 בשרות חברת התעופה פידמונט איירליינס שהתפרקה בשנות השמונים, לאחר מכן פעל המטוס במספר חברות תעופה בקנדה, בנין, צ'ילה, קמרון והאיים הקריבים, בשנת 2008 עבר לשימוש צי ארצות הברית עד 2013, אז נרכש על ידי גלובל אייר. בנובמבר 2017 עבר המטוס בדיקת תקינות ממשלתית, בה אושרה תקינותו ואושר להחכרה לידי חברות נוספות.

ההתרסקות

טיסה CU972 המריאה בשעה 12:00 מנמל התעופה חוסה מארטי שבהוואנה לטיסה פנימית אל נמל התעופה פרנק פאיס שבעיר אולגין שבמזרח קובה. הטייס היה קפטן חורחה לואיס נונייס סנטוס ממקסיקו והקצין הראשון היה מיגל אנחל אראולה רמירס, גם הוא ממקסיקו.
מספר דקות לאחר ההמראה התרסק המטוס אל תוך חווה ממשלתית הממוקמת כ-10 ק"מ משדה התעופה, דקות לאחר ההתרסקות הגיעו צוותי ההצלה הראשונים לזירה על מנת לכבות את השריפה שפרצה על הקרקע ובמטוס, מתוך 113 בני אדם שהיו על סיפון המטוס 104 נוסעים ו-9 אנשי צוות כ-109 נהרגו במקום, אדם אחד מת מפצעיו בבית החולים ו-3 פצועות מאושפזות במצב קשה.
לאחר ההתרסקות נסגר שדה התעופה חוסה מארטי באופן זמני.

חקירה

למחרת ההתרסקות הודיע נשיא קובה כי המדינה תפתח וועדת חקירה. בנוסף, הודיעו המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה ורשות התעופה הפדרלית שהן יסייעו בחקירה. גם חברת בואינג הציעה לשלוח צוות מומחים שיעבוד יחד עם הרשויות המקומיות בניתוח האסון.
החל מ-19 במאי, דווח בעיתונים בקובה כי החברה המקסיקנית גלובל אייר אשר הפעילה את הטיסה עבור קובאנה חרגה בעבר מנהלי טיסה והעמיסה משקל חורג בניגוד לתקנות, דבר אשר לדיווחים חוזרים מטעם רשויות התעופה של צ'ילה וגיאנה בדבר סכנות והתנהלות רשלנית של החברה, כאשר האחרונה אף אסרה על החברה לטוס בשטח האווירי של המדינה.
ב-17 ביולי הודיעה חברת גלובל אייר שהתאונה נגרמה עקב טעות אנוש של הטייס וכי צוות הטיסה ביצע עלייה מהירה באופן חריג, בתגובה לדברה החברה אמרה הרשות לתעופה אזרחית במקסיקו ה-DGAC כי המסקנות נמהרות ולא מבוססות וכי ההצהרה של גולבל אייר היא חסרת אחריות בטרם הושלמו כל ממצאי החקירה ואין לשלול תקלה מכנית, בנוסף איגוד הטייסים המקסיקנים טען כי הם רק גלובל אייר מחפשים להגן על האינטרסים שלהם, רשות התעופה הפדרלית של ארצות הברית והרשות המקסיקנית טרם פרסמו את ממצאי החקירה המלאים, אך מספר חשדות עלו בין היתר עודף משקל ותקלה מכנית.
חמולת מסארווה

חמולת מַסַארְווה (בערבית: مصاروة, בתעתיק מדויק לעברית: מצארוה) היא אחת המשפחות הערבית הגדולות בישראל. שמה של החמולה משמר את מוצאה המצרי.

היסטוריה

הקרבה הגאוגרפית והעובדה שארץ ישראל הייתה מאות שנים תחת שלטון שמרכזו במצרים גרמו להגירה כמעט מתמדת של פלאחים ובדואים ממצרים לארץ ישראל. החל מהמאה ה-18 התגברה הגירה זו, והגיעה לשיאה בימיו של איברהים פחה שכבש את ארץ ישראל ב-1831 ושלט בה עד 1840. רבים מחייליו ערקו ונשארו בארץ וגם ההגירה הכללית התגברה מאז תקופת שלטונו. בזמן המנדט הבריטי הובאו פועלים רבים ממצרים וחלקם נשארו בארץ. גם לעלייה ברמת החיים של ערביי הארץ הייתה השפעה רבה על הפלאחים המצריים מאזור הדלתה שסבלו מעוני רב ומצפיפות.
המהגרים המצריים התפזרו בכל רחבי הארץ, אולם בעיקר התרכזו בין טול כרם לעזה. חלק משמות הכפרים ומשמות המשפחה של ערביי הארץ מעיד על המוצא המצרי או רומז למקום מוצא מסוים במצרים. על פי יעקב שמעוני קבוצה זו היא הגדולה במיעוטים הזרים בקרב המוסלמים בארץ.

כיום

חמולת מסארווה מונה כיום, לפי הערכות שונות,] יותר מ-35 אלף איש בהטיות השונות של השם. חמולה זו מתאפיינת בכך שהיא מורכבת ממאות משפחות, חלקן גדולות וחלקן קטנות, לעיתים ללא קשר דם ביניהן, אך כולן ממוצא מצרי.
בני החמולה מתגוררים בכל היישובים הערבים בארץ, ומרוכזים בעיקר באזור המשולש, ביישובים טייבה (שבהּ היא החמולה הגדולה בעיר, המונה כ-12,000 נפש – כ-32% מכלל תושבי טייבה), טירה, באקה-ג'ת, כפר קרע וערערה.
מספר הרופאים, עורכי הדין, השופטים, אנשי העסקים, פרופסורים, רואי החשבון, הנדסאים, מהנדסים ועוד בעלי השכלה במשפחת מסארווה מגיע ליותר מ-5,500 איש, ויותר מ-800 סטודנטים לרפואה ולמשפטים.
Over

הפקה

Over הוא אחד מאלבומיו הפופולריים ביותר של האמיל. האלבום עוסק כמעט כולו בלב שבור בשל נטישת אהובה אחרי קשר ארוך טווח שנרקב לאיטו. גם צליל האלבום - בלדות מלודיות לרוב, להבדיל מהניסיונות המוזיקליים של האמיל באלבומים אחרים - מסייע להיותו אלבום קליט. 
בשיר Time Heals (הזמן מרפא), הראשון באלבום שעוסק בסיפור, מוצגת המסגרת: כבר בפעם הראשונה שפגש אותה, חשב שהיא האחת והיחידה - אך אמר זאת לעצמו בלבד. בהמשך מסופר שאהובתו נטשה אותו לטובת חברו הטוב.
Alice (leting go)‎ הוא מונולוג מאת הגבר הנטוש למי שהייתה בת זוגו לשבע שנים, בו הוא מכריז שאינו יכול להסתגל לכך שהיא נעדרת מחייו. 
This Side of the Looking-Glass הוא שיר בסגנון אופראי קמעה, בו הגבר הנטוש מתאר כיצד הוא שבור, נטול תקווה ובית.
Betrayed הוא שיר מלא מרירות ושנאה, בו האמיל שר בהתחלה היו לי חלומות של חסד, האמנתי בנסיכים ובנסיכות.... בהמשך: חברים? כולם מכינים סכינים לנעוץ בגבך; כנקמה, או משנאה, או אדישות ושעמום. מי יהיה לך חבר בסוף, כשיבעטו בבטנך עת תושיט ידך לאם הפנינה? בסיום השיר האמיל צורח בייסורים שלא נותר דבר פרט לשנאה ותשוקה בעולם: לא נותר לי דבר פרט להשמיע את ייסורי. אני לא מאמין בשום דבר, בשום מקום בעולם..
רק בשיר הבא Yoga‏ (On Tuesdays she used to do) מוזכר, לראשונה, שיש צד נוסף למטבע: הייתי מלא גאווה. גם כשבגדתי בך לא שיקרתי ומתואר כיצד היחסים התדרדרו לשעמום ושגרה, שבה כמעט והתעלם מבת זוגו וראה אותה כמובן מאליו. 
בשיר הסיום Lost and found מעיד השר שמצא שלווה מסוימת, ומצא את עצמו שוב. למרות זאת, השיר - והאלבום כולו - מסתיים בשאלה הכל... יהיה בסדר?.
רק שני שירים מהאלבום אינם עוסקים בסיפור זה של אהבה, בגידה ונטישה. Crying Wolf הוא שיר של לעג, עצמי ככל הנראה, למי שמנפנף במכאוביו ומתגאה בהם. הוא מסתיים באזהרה שהזאב הבודד ימצא עצמו בסופו של דבר נטוש באמת, ואז יגלה שהוא בעצם כבשה. Autumn הוא קינה של זוג זקנים על ילדיהם שנטשו את הבית ואינם מתייחסים להוריהם. הוא מסתיים בשאלה תמהני מתי יוּשר שיר זה ממש/ על ידי בנינו ובנותינו?
אבי טיירי

ביוגרפיה

טיירי שיחק בילדותו כדורעף ובתיכון שיחק כדורסל. הוא החל להתאמן ולהתחרות באתלטיקה ב-1990 כשהיה בן 16. מאמנו מתקופת ילדותו היה מקסים דימנשטיין. הוא קבע שיא נוער בקפיצה משולשת בתוצרה של 15.42 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בסלוניקי יוון בשנת 1991 סיים טיירי במקום 10 בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.14 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בסיאול קוריאה הדרומית הוא סיים במקום 22 בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.14 מטר.
באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 סיים טיירי בקפיצה משולשת במקום 23 בתוצאה של 16.45 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט הונגריה הוא סיים במקום 18 בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.26 מטר ובשנת 1999 באוניברסיאדה שנערכה בפלמה דה מיורקה ספרד בשנת הוא סיים במקום 11 בקפיצה משלושת בתוצאה של 15.79 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 2001 זכה טיירי במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.42 מטר. חודש לאחר מוכ, באליפות העולם שנערכה באדמונטון קנדה באוגוסט הוא סיים במקום 22 בתוצאה של 16.06 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה במינכן גרמניה הוא סיים במקום 20 בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.94 מטר.
טיירי נאלץ לפרוש עקב פציעות חוזרות ונשנות.
כיום, טיירי מתגורר בירושלים, נשוי לטטיאנה ואבא לאיתן, דן ותמר.
The Afghan Whigs

ביוגרפיה

על פי השמועה הרווחת, שהפכה למעין אגדה אורבנית בתרבות הרוק האמריקנית, סולן הלהקה גרג דולי פגש את ריק מק'קולום, נגן גיטרה חשמלית, בתוך תא מעצר בסינסינטי. השניים הקימו את האפגן ויגס יחד עם הבסיסט ג'ון קורלי והמתופף סטיב ארל. הלהקה הופיעה עם אלתורים חופשיים על בסיס להיטים של הטמפטיישנס וג'ימי הנדריקס ברחבי אוהיו ודטרויט והוציאה באופן עצמאי את התקליט הראשון שלה, Big Top Halloween, בשנת 1988. בפועל הייתה זו הקלטת דמו שנמסרה בחינם בהופעות, ואחרי שהלהקה הוחתמה בלייבל הסיאטלי סאב פופ, היא הוציאה בשנת 1990 אלבום בכורה בשם Up In It. השיר "You My Flower" מתוכו הושמע בתחנות רדיו והיה הראשון לפרוץ את גבולות גרעין המעריצים האדוק של הלהקה.
בשנת 1992 יצא האלבום Congregation, שסימן את הכיוון הסגנוני של הלהקה באלבומיה הבאים - צליל הארד רוק מחוספס עם השפעות של נשמה. עטיפת האלבום היא מחווה הומוריסטית לאותן השפעות - תצלום של אישה אפרו-אמריקנית בעירום מחבקת תינוק לבן. יציאת האלבום התעכבה בגלל פשיטת רגל של סאב פופ, ורק לאחר הצלחת האלבום נוורמיינד של נירוונה הוא יצא לחנויות באירופה ובצפון אמריקה.
בעקבות ההצלחה של הסינגלים "Turn On the Water" ו-"Conjure Me", הלהקה נחתמה על ידי אלקטרה רקורדס והפכה לאחד מהרכבי האלטרנטיב הראשונים לחתום על חוזה עם חברת תקליטים גדולה. לפני שהקליטו עבור אלקטרה, יצא מיני-אלבום אחרון בסאב פופ - Uptown Avondale בסוף 1992, שכלל גרסאות כיסוי ללהיטי מוטאון ורמיקס בסגנון טכנו לשיר המקורי "Milez Iz Ded". 
Gentlemen, אלבום קונספט המתאר מערכת יחסים מתפרקת, יצא בשנת 1993 וזכה להצלחה ביקורתית חסרת תקדים. מבחינה מסחרית הלהקה הגיעה לשיאה - האלבום אף הצליח בזירה הבינלאומית, בעיקר בזכות הקליפים היצירתיים של השירים "Gentlemen" ו-"Debonair" אשר שודרו רבות ברשת MTV ובוימו על ידי דולי (סטודנט קולנוע לשעבר).
למרות ההצלחה הכלכלית, צריכה כבדה של סמים ודפוסי התנהגות כאוטים מצד דולי גרמו לפירוק בלתי-רשמי בן שנתיים של הלהקה - סיבוב הופעות באירופה בוטל בעקבות מספר התקפי חרדה שחווה. בתקופה זו דייב גרוהל שכר את שירותיו של דולי כגיטריסט באלבום הבכורה של הפו פייטרז. למעשה, גרוהל ודולי הם הנגנים היחידים באלבום.
בשנת 1996 חתמה הלהקה על חוזה עם קולומביה והקליטה את Black Love, אלבום ששילב פאנק עם מנגינות בהשראת פסקולי סרטים אפלים. הלהיטים מתוכו היו "Honky's Ladder" ו-"Going to Town". 
כעבור שנתיים הקליטה הלהקה בניו אורלינס אלבום באולפן של דניאל לנואה, מצמד ההפקה (יחד עם בריאן אינו) של להקת U2. האלבום זכה לשם 1965 (השנה בה נולדו רוב חברי הלהקה) והוא אופיין במוזיקת וייט סול כמעט חסרת מאפייני גראנג'. "Somethin' Hot" מתוכו הפך ללהיט האחרון של הלהקה: למרות ההצלחה שאלבום זה קיבל, בשנת 2001 האפגן ויגס התפרקו. על פי ההודעה הרשמית לתקשורת הסיבה לפירוק היא המרחק הגאוגרפי בין חברי הלהקה. הלהקה הייתה למעשה מפוזרת במשך תקופה ארוכה על פני כמה ערים ומדינות בארצות הברית.
חברי הלהקה פרשו מעולם המוזיקה למעט דולי, אשר הקים שני פרויקטים מצליחים: The Gutter Twins והטוויילייט סינגרז. בשנת 2006 האפגן ויגז קיימו הופעת איחוד לשם קידום אלבום אוסף להיטים, ולאורך השנים הופיעו באופן בלתי עקיב עד שהתאחדו שנית לסיבוב הופעות עולמי בשנת 2011 - במהלך סיבוב זה אירחו את הזמר המצליח אשר. 
בשנת 2014 האפגן ויגס הוציאו אלבום ראשון מזה 16 שנה בשם Do the Beast, אשר כלל השפעות של מוזיקה אלקטרונית וטריפ הופ. הרכב הלהקה השתנה - דולי והבסיסט ג'ון קרלי הם היחידים מההרכב המקורי.
הלהקה הופיעה במועדון הבארבי בחודש יוני של שנת 2012 והגיעה שוב לשתי הופעות בפברואר 2015.
איגנטובקה (מחוז רובנו)

יהודי איגנטובקה

איגנטובקה נוסדה בשנת 1838, בימי הצאר הרוסי ניקולאי הראשון, על שטח של 2,770 דונם של קרקע ממלכתית, בסמוך למושבה החקלאית היהודית זופיובקה, שנוסדה שלוש שנים קודם לכן.
המתיישבים במקום היו יהודים מעיירות ווהלין ופולסיה. בשנת 1897 ישבו במקום 567 יהודים, ובראשית המאה ה-20 ישבו במקום 1,204 יהודים. הענפים העיקריים במושבה היו משק חלב, שאת מוצריו הובילו לערים לוצק ורובנו, טחנת קמח גדולה ובורסקאות.
בעת מלחמת העולם הראשונה נפגעו המשקים במושבה, ורבים מיושביה עזבוה. משקים אלו שוקמו בעזרת הג'וינט ואורט. במפקד משנת 1921 נמנו במושבה 577 יהודים ועוד 8 לא יהודים.
במושבה כיהנו הרב זלמן שוסטר, שעבד גם במשקו הפרטי, והרב שמעון גולדשטיין, ובשנות העשרים היו במקום שני בתי כנסת. יהודי המושבה נמנו ברובם עם חסידי אוליקה, חסידי טריסק וחסידי סטפאן.
בשנות העשרים עלו כמה מיהודי המושבה לארץ ישראל. הפעילות החינוכית והתרבותית במושבה הייתה קשורה למושבה זופיובקה, שם גם פעלו בשנות העשרים בית ספר וגן ילדים עבריים, ספרייה וסניפי מפלגות ותנועות נוער ציוניות. רוב הנוער באיגנטובקה השתייך לתנועת בית"ר, שקן שלה נוסד במקום בשנת 1932.

בשואה

איגנטובקה נכבשה בידי הגרמנים בסוף יוני 1941, והם מינו עליה ממשל אוקראיני. בימי הכיבוש הראשונים ערכו כפריים אוקראינים מן הסביבה פרעות במושבה, במהלכו הוכו ונרצחו 5 יהודים, ונשדד הציוד החקלאי והחי מן המקום.
בראשית יולי 1941 מינו הגרמנים יודנרט במושבה, והגברים היהודים אולצו לצאת לעבודות כפייה בחקלאות ובעיבוד עורות. האחראי על ענף עיבוד העורות במקום, שהציג עצמו כפולקסדויטשה, והגן על היהודים מפני התעמרות האוקראינים, נתגלה כיהודי בעצמו, והוצא להורג.
ב-24 באוגוסט 1942 הועברו יהודי המושבה לזופיובקה. הבורסקאים ומשפחותיהם וכמה בעלי מקצוע נדרשים שוכנו בכפר סדלישצ'ה הסמוך. כל היהודים האחרים הובלו בימים 25 באוגוסט עד 27 באוגוסט 1942 לתעלות שנחפרו ליד הכפר יארומליה, ושם נרצחו ביריות. ב-21 בספטמבר 1942, יום הכיפורים תש"ג, נרצחו גם היהודים שרוכזו בכפר סדלישצ'ה.
בזמן האקציות ברחו רבים, וביניהם גם מיהודי איגנטובקה. כמה מצעירי המושבה השתתפו בקבוצת בני זופיובקה שיצאה ליער קלופוצ'ין באמצע ספטמבר 1942, ושהצטרפה בראשית 1943 לאוגדת הפרטיזנים הסובייטית בפיקודו של סידור קובפק.
איגנטובקה שוחררה בראשית פברואר 1944. מתושביה היהודים ניצלו 10 אנשים.
סרט הודי נהדר (שיר)

תוכן השיר

השיר מספר על נערה הודית שרוצה להתחתן עם אהובה, אביה איננו מסכים, אך בעקבות הופעתה של להקת הביטלס בכפר ("חיפושיות הקצב" כפי שנקראו אז) הוא נעתר לביתו.
עם זאת, עיקרו של השיר הוא החיקויים ההיתוליים ולא העלילה עצמה.

ביצועים

ביצועו המקורי הוא בפי להקת פיקוד דיזנגוף משנת 1969, בעיבודו של יאיר רוזנבלום ונכלל בתקליטה הראשון.
הוא הוקלט שוב בידי שלישיית שוקולד מנטה מסטיק בשנת 1975, בעיבודו של מתי כספי, ונכלל בתקליט הבכורה שלה.
טים הארדוויי הבן

ראשית חייו

הארדוויי נולד באלמדה, שבקליפורניה ליולנדה וטים הארדוויי. אביו היה כדורסלן ונחשב לאחד הרכזים הטובים ביותר בליגת ה-NBA. הארדווי התחיל לשחק כדורסל בתיכון מקומי בפלורידה למשך שנה. לאחר מכן עבר לשחק פוטבול למשך שנה, ולאחר מכן שב הארדווי לכדורסל, והפך להיות אחד משחקני התיכונים הטובים ביותר בארצות הברית.
עם סיום לימודיו בתיכון עבר הארדווי לאוניברסיטת מישיגן שם הפך לשחקן מוביל של הקבוצה, וב-2013 הגיע עם קבוצתו לגמר טורניר אליפות המכללות אשר הפסידה במשחק זה לאוניברסיטת לואיוויל.

ניו יורק ניקס

לאחר 3 שנים בליגת המכללות העמיד את עצמו הארדווי לבחירה בדראפט ה-NBA‏ 2013, שם נבחר על ידי ניו יורק ניקס במקום ה-24 בדראפט. בעונתו הראשונה בNBA קבע לעצמו שיא קריירה של 28 נקודות מול הקליבלנד קאבלירס, ונבחר למשחק הכוכבים העולים באולסטאר שם קלע 36 נקודות ומתוכן 7 שלשות. בסיום העונה סיים הארדוואי עם ממוצע של 10.2 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הרוקיז הראשונה.
בעונתו השנייה הפך הארדוויי לשחקן הרכב לאחר שהקלעי הפותח ג'יי אר סמית', ואימאן שאמפרט עברו בטרייד לקליבלנד קאבלירס. בסיום העונה קלע הארדוויי 11.5 נקודות בממוצע למשחק.

אטלנטה הוקס

ב-2015 עבר הארדוויי בטרייד לאטלנטה הוקס בתמורה לזכיות דראפט של ג'ריאן גרנט. בעונה זו לא זכה להרבה דקות והורד לשחק בליגת הפיתוח בקבוצות קאנטון צ'ארג', ואוסטין ספרס. בעונת 2016/2017 שב הארדוויי לליגת ה-NBA וקלע ממוצע של 14.5 נקודות למשחק.

החזרה לניקס

ב-2017 הפך לשחקן חופשי, וחתם עם הניו יורק ניקס לחוזה של 4 שנים.

דאלאס מאבריקס

באמצע עונת 2018/2019 הועבר בטרייד יחד עם קורטני לי, טריי ברק וקריסטפס פורזינגיס לדאלאס מאבריקס, תמורת דניס סמית', דיאנדרה ג'ורדן, ווסלי מת'יוס ושתי בחירות דראפט בסיבוב הראשון.
טיל קרקע-אוויר

המונח טיל קרקע־אוויר (בראשי תיבות: טק"א; באנגלית: Surface to Air Missile ובראשי תיבות SAM) מתייחס למערכות הגנה מפני כלי טיס, באמצעות שיגור טילים לעברם על ידי כוחות קרקעיים.

רקע

טיל נגד מטוסים (נ"מ) נולד כתוצאה מאילוצים היסטוריים שנוצרו בשל שיפור מתמיד במערך המוטס. במהלך מלחמת העולם השנייה, הנשק שהיה בשימוש על מנת להפיל כלי טיס מן הקרקע היו תותחים אוטומטיים מהירי ירי. באותה העת, מעבר לכך שלא שטכנולוגיית הטילים לא הייתה זמינה דיה, גם לא היה צורך בה, כיוון שהתותחים גברו על מהירות המטוסים ומיגונם. המצב השתנה לאחר המלחמה, כאשר התחיל עידן הסילון, מעטפת הביצועים של מטוסים גדלה, רום הטיסה עלה, המהירות גברה מאוד וגם הטווח. עקב כך נוצר הצורך במערכת שתתמודד עם מטוסים המצויים מחוץ לטווח הירי היעיל של תותחי הנ"מ.
כבר במלחמת העולם השנייה מדענים גרמניים החלו בפיתוח כלי טיס מונחי רדיו שיוכלו לפגוע במטרות אוויריות. בתקופת המלחמה הקרה, במקביל לעלייה ביכולות של מטוסי הקרב וההפצצה, שופרו מכ"מי הגילוי והעקיבה אחר מטוסים ושופרו יכולות החישוב שהן הכרחיות להנחיה של הטיל באופן שהספיק כבר בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 לפיתוח וייצור טילי קרקע-אוויר מבצעיים. במרוצת העשורים שופרו הטילים כך שיכלו ליירט מטרות קטנות יותר כגון רקטות וטילי קרקע־קרקע.

הגנה ניידת

קיימות מערכות טילי נ"מ ניידות, שתפקידן לשמש כחגורת הגנה צרה על מתקנים אסטרטגיים כמו מבני שלטון, מפקדות, שדות תעופה או מתקני גרעין. מערכות מסוג זה מיוצרות גם במערב וגם במזרח ואליהן משתייכים טילי הכתף וטילים גדולים יותר הניצבים על משגרים ניידים.

מאפייני מערכת מרכזיים

גם כאשר מדברים על טילי כתף כמו FIM-92 סטינגר או 9K32 סטרלה־2 וגם כאשר מדברים על טילים גדולים יותר דוגמת ה־MIM-72 צ'פרל או ה־SA-9, עיקרון הפעלתם הוא שיש מכ"ם עקיבה (לאו דווקא ייעודי של המערכת) שמטרתו לחפש את כלי הטיס. המכ"ם מעביר בקשר את המיקום (הכיוון והמרחק) של כלי הטיס והסוללות פונות לסריקה ויירוט. בסוללות חדישות יותר שנבנו בשנות ה־90 יש אפשרות למכ"ם הגילוי להזין נתונים למערכת השיגור של הטילים ובתוכה למכ"ם העקיבה וכך נפתר הצורך בדיווחי קשר והמידע זורם באופן אלקטרוני. בכך, מערכות הנ"מ הקטנות כמעט שלא מאבדות מניידותן, אך מעלות את כושר היירוט שלהן.

פריסה

במקרה של טילי כתף יש שתי אפשרויות, האחת היא שחיילים יישאו על גבם טילים ויתקדמו עם הכוחות הלוחמים (כמו שריון וחי"ר), או שירכיבו מעין סוללה שמטרתה להגן למשל על מתקן אסטרטגי מסוים או גבול סטטי.

הגנה נייחת

הגנה נייחת נגד מטוסים נעשית בדרך כלל כשמירה על קווים ארוכים יחסית ולא על מתקנים קטנים. למערכות הנ"מ הגדולות יש טווח גדול בדרך כלל והן לא מתניידות בקלות, אף על פי שיש שיפור כל הזמן גם בתחום זה. אל קבוצה זו משתייכות מערכות כמו MIM-104 פטריוט ו־MIM-23 Hawk האמריקאיות או S-300 הרוסית.
בשנים האחרונות הפכו מערכות הנ"מ הגדולות לניידות יותר ואף מסוגלות לדלג בין אתרי שיגור ולהתמקם באתר חדש בזמן קצר יחסית, אך עדיין המערכות הקומפקטיות המשתייכות לקטגוריה הקודמת ניידות הרבה יותר.

פריסה

מערכות יירוט גדולות יהיו מחולקות בדרך כלל לסוללות כאשר בכל סוללה יש מספר משגרים. הסוללות יהוו חלק מגדוד נ"מ שיכיל 3–4 סוללות ואשר במערכות נ"מ מסוימות, לאותו הגדוד יהיה מרכז בקרה גדודי. במקרה בו לצבא יש כוחות נ"מ גדולים, אפשרי שיחידות יתאגדו לחטיבה ואף לדיוויזיה (כפי שהיה למשל במצרים בראשית שנות ה־70 של המאה ה־20).
נגד!

נגד! או סיפורו של אחד אדם פשוט היא פואמה עברית פציפיסטית-סוציאליסטית שחיבר המשורר אלכסנדר פן בין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה. הפואמה נדפסה לראשונה ב-26 ביולי 1935 בעיתון הפועלים במפנה. קטעים מתוכה (בעיקר שני הבתים הראשונים והבית האחרון) היו שגורים על לשונם של אנשי תנועת העבודה ודוקלמו בפעולות של תנועות הנוער הנוער החלוציות, בהפגנות, בשביתות, בטקסים פועליים ובמצעדי אחד במאי. יחד עם "אל תתנו להם רובים", שירו המוקדם של נתן אלתרמן, ביטא השיר את הרוח הפציפיסטית של החוגים המרקסיסטיים של התקופה.

תוכן הפואמה

הפואמה ארוכה מאד. בראשיתה היא מגוללת את סיפור חייו הפשוט של פועל פשוט, ההולך לעבודתו במפעל ומפרנס בדוחק את משפחתו.
לקראת אמצע הפואמה מגיע המפנה. המפעל לא נפתח עם שחר לעבודה ובמקום זאת:
חיכו. לא הבינו./ ולתוך הדממה/ קריאה מתגלגלת, כרעם,/ קריאה שצלפה והקפיאה דמם:/ - הקשיבו! / היום הוכרזה מלחמה - / תרחיקו ללכת הפעם!
גיבור הפואמה, האדם הפשוט, הופך לחייל פשוט הנדרש לרצוח בשם הקפיטליזם אנשים פשוטים כמוהו מן הצד השני. בינתיים נקרא בנו בן התשע למלא את מקומו במפעל.
לאחר שחזר האב נכה בגוף ובנפש מן המלחמה, הוא מתבקש לשאת נאום. הנאום מלא הפאתוס מהווה את סיום הפואמה ושיאה:
חברים/ הקשיבו בשקט!/ אני - חייל ופועל אדום/ ממצה את כולי במילה אחת - נגד!/ נגד הרצח הזה האיום! ... 
 
אם תצטרכו לצקת תותח -/ תיצקוהו, אך/ תיצקו וזכרו/ למי ולמה/ ואל תאחרו לקדם פני אימה!/ ... ויהיה התותח - תותח פועלים!/ ואם,/ באחד הימים,/ יכפו על כולנו/ מלחמת לא לנו -/ תידבקו אח באח/ וכוונו התותח/ בדממה/ אל מול פני המלחמה/ ... קצצו את היד,/ אשר לגרונכם חונקת,/ והילחמו/ בעד/ הנגד!

השפעת הפואמה והתקבלותה

חגית הלפרין, שכתבה את הביוגרפיה של פן מציינת שהשיר, על אף שנכתב בעברית בארץ ישראל, מתאר את חוויות הפועל האירופאי ששב ממלחמת העולם הראשונה ואת מסקנותיו. השיר היה פופולרי ביותר והוקרא בשעתו הן על ידי פן והן על ידי אחרים. חיים גורי תקף ב-1975 את האווירה שהנציח השיר ששיתקה את הפועלים במערב וריפתה את ידיהם במאבק הנדרש אל מול הפשיזם והתחמשות גרמניה הנאצית. אולם, על אף המלחמה בנאציזם היה השיר פופולרי גם לאורך שנות הארבעים והחמישים בקרב חוגי השמאל.
דוד חנין, אביו של ח"כ דב חנין ביקש שהשורה "הוא היה אדם פשוט..." תחרת על מצבתו, מתחת לסמל הפטיש והמגל.
ב-2011 הלחין והקליט איתי בלטר את ארבעת הבתים הראשונים של הפואמה.
קפלר-42

מאפיינים

לקפלר-42 קווי דמיון רבים לכוכב ברנרד. הטמפרטורה, הרדיוס וספקטרום הפליטה שלהם דומים. כמו לכוכב ברנרד גם לקפלר-42 רמת מתכתיות נמוכה יחסית עם מעט קווי בליעה של נתרן וסידן, מהירות סיבוב נמוכה, מהירות רדיאלית גבוהה ומהירות עצמית גבוהה. התכונות הללו מלמדות, שכמו כוכב ברנרד, קפלר-42 הוא ננס אדום 'זקן'. החוקרים השתמשו בהשוואה לכוכב ברנרד כדי ללמוד על תכונותיו של קפלר-42.
אלטונה

היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 1535 ככפר דייגים. בשנת 1664 היא קיבלה מעמד של עיר ממלך דנמרק. בשנת 1867 הפכה העיר לחלק מפרוסיה. בשנת 1937 התמזגה יחד עם מספר ערים נוספות לתוך עיר המדינה המבורג.
קהילה יהודית הייתה קיימת באלטונה כבר מאמצע המאה ה-17. ב-1671 התאחדו יהודי אלטונה עם הקהילה האשכנזית של המבורג למסגרת קהילתית אחת, וב-1674 הצטרפה אליהן קהילת ואנדסבק. הקהילה המשותפת כונתה קהילת אה"ו. הקהילות הצליחו לשמור על המסגרת הקהילתית המשותפת לאורך כל המאה ה-18, הן שמרו על עצמאותן הארגונית אך היו להן רב ובית דין משותפים שישבו באלטונה. בשנת 1811, לאחר שכבש נפוליאון את האזור, אילצו השלטונות הצרפתיים לפרק את האיחוד ומאז התקיימה קהילת אלטונה בפני עצמה.
תושבת יהודיה ידועה של אלטונה (והמבורג) היא גליקל מהמלין (1646–1724), המתארת בזכרונותיה את הווי החיים בקהילות באזור ואירועים היסטוריים שהתרחשו בתקופתה באזור.
האל קרמר

ביוגרפיה

קרמר גדל בניו יורק ולמד בסיטי קולג' של ניו יורק.
במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה קרמר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:37.8 דקות, לפני אלפרד גוט מאוסטריה (5:41.1 דקות) ומדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:22.8 דקות, אחרי האי מצ'כוסלובקיה (1:13.8 דקות) ולפני גודרד מארץ ישראל (1:28.9 דקות) ובמשחה שליחים 3x100 מטר מעורב ביחד עם יוג'ין סיגל ולו אבלסון בתוצאה של 3:52.6 דקות, אחרי צ'כוסלובקיה (3:47.6 דקות) ולפני פולין (4:11.7 דקות).
אמריקן פאי: האיחוד

תקציר העלילה

עלילת הסרט מאחדת שוב את החברים מהסרט הראשון, השני והשלישי. 13 שנים לאחר שסיימו את לימודיהם בתיכון החבורה חוזרת למערב מישיגן לפגישת מחזור בה הם נתקלים בדור תיכוניסטים חדש ומתהולל, ומגלים כי לכל אחד יש חיים משלו עם בעיות משלו - אוז מגיש תוכנית ספורט והפך מפורסם לאחר שהשתתף בתוכנית מציאות בסגנון של "רוקדים עם כוכבים", סטיפלר גר אצל אימו והנו עובד זוטר אצל בוס נוקשה, הת'ר התארסה למנתח נכלולי, קווין נשוי באושר וג'ים ומישל נשחקים בחיי הנישואין ומנסים להתמודד עם המחסור בסקס אחרי הילד הראשון.
סימון רמו

קורות חיים

סימון רמו נולד בסולט לייק סיטי למהגרים יהודים רוסים. הוא החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת יוטה בגיל 16 בלבד, והשלים תואר בהנדסת חשמל. בהיותו בן 23 בלבד כבר סיים לימודי דוקטורט כפול בפיזיקה ובהנדסת חשמל. 
משנת 1936 ועד 1946 הוא הוביל מחקר אלקטרוניקה בג'נרל אלקטריק, וזכה להכרה בינלאומית כשהוביל את מחקר המיקרוגל ופיתוח המיקרוסקופ האלקטרוני. בשנת 1946 הוא חבר לדין וולדרידג' במחלקת האלקטרוניקה של חברת יוז איירקראפט ויחד הקימו צוות עבודה שבו וולדרידג' טיפל בעניינים העסקיים ורמו הוביל את המחקר והפיתוח. בשנת 1948 מונה רמו לסמנכ"ל חטיבת החלל האווירי ושילב מכ"ם ומערכת בקרת אש בפלטפורמות אוויריות שונות של חיל האוויר האמריקאי. בהובלתו גם פותח טיל האוויר-אוויר האמריקאי הראשון - AIM-4 Falcon.
ב-16 בספטמבר 1953, בעקבות משבר ניהולי ב-Hughes, פרשו רמו ווולדרידג' מהחברה ויצרו חברה עצמאית בשם Ramo-Wooldridge. תוך חודשים ספורים הוצעה תוכנית מלאה לפיתוח טיל בליסטי בין-יבשתי שיאפשר לאמריקאים לעקוף את ההתקדמות הטכנולוגית הרוסית ולהשיג יתרון משמעותי עד סוף העשור. האמריקאים קיבלו את התוכנית וחברת Ramo-Wooldridge החלה בפיתוח הטיל הבליסטי הראשון. בהובלת סימון רמו כמדען והמהנדס הראשי, הוצג בשנת 1958 הטיל הבליסטי הראשון - אטלס שהיה בעל טווח של 5000 מייל (כ-8000 ק"מ). סימון רמו גם היה הארכיטקט של משפחות טילים בין יבשתיים נוספות: הטיטאן והטור.
בהמשך חברת Ramo-Wooldridge התמזגה לחברת תומפסון מוצרים ויצרה את TRW. סימון רמו מונה לסמנכ"ל החברה עד שנת 1969, אז חטיבת טכנולוגיות החלל הפכה לחברת בת בשם Bunker-Ramo וסימון רמו היה למנכ"ל שלה. החברה התפתחה בהמשך לתחומי המחשוב וטכנולוגיות תקשורת שונות.
קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי

קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי הייתה חברת קרקס אמריקאית ששווקה כ"המופע הגדול בעולם". החברה הוקמה ב-1919 על ידי מיזוג הקרקס של ג'יימס אנתוני ביילי ופי. טי. ברנום עם "קרקס האחים רינגלינג". 
האחים רינגלינג קנו את קרקס ברנום וביילי ב-1907 והפעילו את שני הקרקסים בנפרד, עד שמיזגו אותם ב-1919.
ב-1944 עלה באש אוהל הקרקס בהרטפורד, קונטיקט. אסון שגבה את חייהם של 167 קרבנות, רובם נשים וילדים. ארבעה מעובדי הקרקס הורשעו בהריגה ומנהלי הקרקס שילמו עד 1954 סך של 5 מיליון דולד פיצויים לנפגעים.
הופעות הקרקס הוצגו באוהלים עד 1957, אז העביר הבעלים באותה עת, ג'ון רינגלינג נורת', את הופעות הקרקס לאתרים בעלי מושבים קבועים, כגון אצטדיוני ספורט. ב-1967 קנה את הקרקס אירווין פלד וב-1971 הוא מכר אותו למטאל, אך ב-1982 קנה אותו בשנית.
בינואר 2017 הודיעו מנהלי הקרקס כי עקב הוצאות התפעול הגבוהות, המאבק המתמשך בארגונים למען בעלי חיים ועוד, הקרקס יפסיק את פעילותו בחודש מאי.
קרקס זה היה מרכז עלילת הסרט "ההצגה הגדולה בתבל" (1952) בבימויו ובהפקתו של ססיל דה מיל עם בטי האטון וקורנל ויילד בתפקידים הראשיים כלולייני טרפז מעופף.