google/wiki40b huggingface dataset:
עמרם רוזנבוים

רבי עמרם רוזנבוים (נקרא בשם: רבי "עמרם חסידא", מפני חסידותו וצדקותו; ה'תק"ן, 1790 - ט"ז בחשוון ה'תק"ץ, נובמבר 1829) היה רב בהונגריה ולאחר מכן בארץ ישראל.

ביוגרפיה

נולד בהונגריה, לרבי משה נחום. בגיל 24 נקרא לכהן כרבה של אירשא, ושש שנים לאחר מכן נתקבל כרבה של מאד.
היה חברו של רבי משה סופר, בעל "החתם סופר", שהעריכו וכיבדו מאוד. הוא כותב עליו: "רב חביבי הרב הגאון חסידא ופרישא וכו', נשיא אלקים בתוך הנשיאים לאומתם, עיניו הבדולחים יביטו בהעתק תשובתו". ובתשובה אחרת הוא כותב: "ומאד תמהתי על דברי ידיד נפשי הגאון מוה' עמרם, מוחזקני בו שהוא בקי בחדרי תורה, ואך הפעם לא כיון יפה".
בשנת ה'תקפ"ו (1826) עלה לארץ ישראל והשתקע בצפת. נפטר בט"ז בחשוון ה'תק"צ (1829), בהיותו בן ארבעים, ונקבר בבית העלמין העתיק בצפת. מסופר כי לפני פטירתו בירך בשם ומלכות: "ברוך המאיר לעבדיו מאור הגנוז מששת ימי בראשית". בעל החתם סופר - שהמליץ לו להתגורר בירושלים דווקא - הספידו: "נשא נפשו בכפו ונסע עם כל בני ביתו אל ארץ הקודש, וכל מגמתו הייתה לשבת בירושלים עיר הקודש, ונתעכב על ידי סיבות בצפת תיבנה ותכונן".
הרב מנשה קליין היה נשוי לאחת מהצאצאיות שלו. הוא נקשר לדמותו, שיפץ את קברו, ועל פי צוואתו נקבר בסמוך אליו.
קאן

דמוגרפיה

אוכלוסיית העיר קאן מנתה 67,304 תושבים במפקד האוכלוסין שהתקיים ב-1999. ההערכות כיום אומדות את אוכלוסייתה בכ-69,700 תושבים. היא מהווה חלק מהמטרופולין של ניס, שאוכלוסייתו הכוללת עולה על 900,000 תושבים.

גאוגרפיה

קאן שוכנת בריביירה הצרפתית, ויש אליה גישה נוחה מכיוון האלפים הימיים. היא ידועה בזכות חופיה החוליים, אשר מרביתם פתוחים לציבור.

היסטוריה

בימי הביניים הייתה קאן חלק פיאודלי ממנזר מקומי. עד תחילת המאה ה-19, הייתה קאן כפר חקלאי, שרבים מתושביו התפרנסו מדיג. בכפר הייתה צפיפות אוכלוסייה גבוהה יחסית לאזור. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19, אריסטוקרטים זרים, ביניהם צרפתים, בנו בתי קיט באזור, ובכך הפכו את הכפר בהדרגה לעיר קיט.
ב-1 במרץ 1815 נחת נפוליאון בקאן, לאחר שברח מהאי אלבה שאליו הוגלה לאחר תבוסתו.
האחראי לגדילת הכפר היה הלורד הנרי פטר ברוהאם (1777–1868), פוליטיקאי בריטי מוכשר ונשוא פנים בזמנו שגילה את קאן ב-1834 בדרכו לאיטליה. הוא קנה אדמה מערבית לכפר, שהיום מהווה את הכניסה לעיר. ברוהם השתמש בקשריו הפוליטיים בצרפת על מנת לפתח את האזור.
פיתוחה של עיר החוף הביא להתפתחות הרכבת הקלה באזור, ובייחוד לפתיחתה של הרכבת הקלה של קאן, שנפתחה ב-1899.

כלכלה

קאן מאופיינת כעיר קיט המארחת מגוון של ירידים, פסטיבלים ותערוכות מהבולטים בתחומם בעולם. בין השאר מתקיים בקאן מדי שנה בחודש מאי פסטיבל הקולנוע בקאן, במרץ יריד הנדל"ן MIPIM, מדי שנה פסטיבל הפרסום הבינלאומי (האריה של קאן), ומדי שנתיים יריד תעשיית המוזיקה MIDEM.
קוקאין

השפעות

השפעות הקוקאין כוללות המרצה של מערכת העצבים המרכזית, דיכוי התיאבון ותחושת אופוריה ומרץ. בנוסף, הקוקאין מחולל אפקט של הרדמה מקומית, והיה בשימוש לצרכים אלה לפני שהשימוש בו כסם רחוב הפך נפוץ.
צריכת מנת יתר של קוקאין גורמת להיפרתרמיה, עליה משמעותית בלחץ הדם שעשויה להיות מסכנת חיים,הפרעה בקצב הלב ומוות.
משתמשי קוקאין מייחסים כאבי גב כרוניים לנזק כתוצאה מהשימוש, ואף נטבע לכך מטבע לשון הולם באנגלית: coke back‏.

מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים

קוקאין משפיע על התהליך של העברה סינפטית במוח, ובפרט על המעבר של המוליך העצבי דופמין בין תאי עצב שונים. קוקאין הוא אגוניסט דופמינרגי, הפועל על ידי חסימת נשא הדופמין, שאחראי לספיגה חוזרת של דופמין חזרה לתא הקדם-סינפטי. בכך הקוקאין מגדיל את כמויות הדופמין שנמצאות בסינפסות בין התאים ברגע נתון. פעילות היתר של הדופמין היא הגורמת להשפעות העיקריות של הסם. ההשפעות המחזקות של קוקאין נגרמות עקב פעילות היתר של הדופמין בגרעין האקומבנס. הקוקאין גורם להתמכרות פסיכולוגית חזקה], כנראה בשל השפעתו הישירה על מערכת החיזוק. עם זאת לגמילה מקוקאין אין תסמינים פיזיולוגיים חריפים ("קריזים") כמו אלה הנגרמים בשל גמילה מהרואין וסמים אופייטיים.
הקוקאין חוסם גם תעלות סידן תלויות מתח. מסיבה זו הוא משמש גם לצורך הרדמה מקומית, במיוחד בצורה של טיפות עבור ניתוחי עיניים.

אופן ההכנה

עלי הקוקה נקטפים, נגרסים, ומושרים בחומר אתרי כמו מדלל צבע, בנזין, סולר ואחרים. לאחר ההשריה מסננים מהנוזל את תמצית העלים. החומר המתקבל עובר תהליכי סינון ומיצוק בעזרת תוספים שונים, עד שמתקבלת עיסה לבנה שייבושה מביא לקבלת אבקה לבנה גבישית שהיא הקוקאין.
חלק מהחומרים המעורבבים עם הקוקאין עלולים להיות קטלניים בפני עצמם, במיוחד לאלה המשתמשים בהזרקה.

אופן השימוש

בדרך כלל השימוש הנפוץ הוא בהרחה (הסנפה) או בעישון, זאת על ידי המרת החומר מקוקאין הידרוכלוריד (מלח של קוקאין וחומצת מימן כלורי), שהיא האבקה המסיסה במים ועל כן מתאימה להסנפה ולהזרקה, אך נקודת הרתיחה שלה קרובה מדי לנקודת בעירתה ועל כן אינה מתאימה לעישון. לקוקאין freebase (קוקאין בצורתו הטהורה והפשוטה ביותר כאלקלואיד חופשי), נקודת רתיחה נמוכה בהרבה, ועל כן הוא מתאים יותר לעישון, שמבוצע בעזרת כלי מתאים (כמו מקטרת זכוכית או מבחנה). צורה זו של קוקאין נקראת ברחוב קראק.

קראק

הכנת הקראק מקוקאין הידרוכלוריד מתבצעת לפי הנוסחה:
מכיוון שספיגה בריאות מהירה בהרבה מספיגה דרך ריריות האף, השפעת הקראק מתחילה מהר יותר ונגמרת מהר יותר (לרוב נמשכת כ-10 דקות). בהסנפה, הקוקאין פועל בצורה מתונה יותר מעישון (או הזרקה), ולכן לעישון קראק ישנה השפעה חזקה יותר, וכתוצאה מכך, ההתרסקות שלאחר מכן קשה יותר, וכך גם הסיכוי לפתח התמכרות גובר.
אילן מורדוף

אילן מורדוף (נולד ב-6 במרץ 1956) הוא מנכ"ל חברת מחשבים] וסופר ישראלי.

ביוגרפיה

מורדוף נולד בישראל וגדל ברמת גן. כנער שובב סולק מבתי הספר והצליח לסיים 10 שנות לימוד.
לאחר שיחרורו מצה"ל בעקבות פציעה, החל לעבוד בעבודות מזדמנות עד שגילה את עולם המחשבים.
כיום אילן עוסק כמנכ"ל משותף בחברת מחשבים ובשעותיו הפנויות הוא כותב פרוזה.
עד כה פרסם ארבעה רומנים.
בשנת 2008 החליט מורדוף, לערוך לבדו טיול שורשים לאפגניסטן, מקום הולדת הוריו, וכשחזר
נולד ספרו הרביעי "הילדה עם הנעליים האדומות".
קרב ביאליסטוק-מינסק

מהלך הקרב

כבר ביומיים הראשונים של הלחימה ספג חיל האוויר הסובייטי באזורי הגבול מכה קשה ומאות מטוסים הושמדו, רובם על הקרקע. כתוצאה מכך השיגו הגרמנים עליונות אווירית מוחלטת, ומפקד חיל האוויר הסובייטי בזירה התאבד. 
קבוצת הפאנצר ה-3 בפיקוד הרמן הות תקפה מכיוון ליטא וכבר ביום הלחימה הראשון הגיעה לנהר ניימן. הארמייה ה-9 בפיקוד אדולף שטראוס כבשה תוך יומיים את העיר הרודנה. הארמייה ה-4 בפיקוד גינתר פון קלוגה הביסה את כוחות הצבא האדום, שניצבו מולה, והשיגה התקדמות משמעותית. קבוצת הפאנצר ה-2 בפיקוד היינץ גודריאן עקפה את מבצר ברסט ליטובסק והתקדמה מזרחה במהירות.
בהתאם לתוכנית המערכה של הצבא האדום, כוחות החזית המערבית קיבלו פקודה להתארגן לביצוע מתקפת נגד מיידית לכיוון לובלין וסובאלק. ב-23 ביוני הגיעו למטה החזית בוריס שפושניקוב, גריגורי קוליק וקלימנט וורושילוב, אך ביקור נציגי הפיקוד העליון של הצבא האדום לא סייע לדמיטרי פאבלוב לייצב את חזיתו המתפוררת. לאחר מתן הנחיות כלליות, שעיקרם "לתקוף ולא לסגת", חזרה המשלחת למוסקבה. כל ניסיונות הצבא האדום לבצע מתקפות נגד על הכוחות הגרמנים המתקדמים נכשלו במחיר אבדות כבדות. במתקפת נגד באזור הרודנה הופעלו למעלה מ-1000 טנקים, אך העליונות המוחלטת של הגרמנים באוויר, הפצצות בלתי פוסקות על אזורי העורף הסובייטי, וניהול כושל של הקרב גרמו לכישלון מתקפת הנגד הסובייטית. יתרה מכך, נוצרה סכנה ממשית לכיתור כוחות סוביטיים גדולים באזור ביאליסטוק. 
מרחב ביאליסטוק היה בצורת בקבוק, ונשען על ציר תנועה יחיד, כביש ביאליסטוק-סלונים. בתוך מרחב זה נמצא הכוח העיקרי של הארמייה ה-10 הסובייטית. כבר ב-25 ביוני היו כוחות החלוץ הגרמניים קרובים להשלמת כיתור ריכוז הכוחות הסוביטיים באזור ביאלוסטוק. ב-27 ביוני נטשו כוחות הצבא האדום את ביאליסטוק, והחלו לסגת מזרחה, אך הנסיגה החלה מאוחר מדי. ב-1 ביולי נפגשה הארמייה הגרמנית ה-4 עם יחידות מהארמייה ה-9 והשלימה את כיתור הכוחות הסוביטיים במרחב ביאליסטוק.
למרות התקדמות המהירה של הכוחות הגרמניים העיקריים מערבה, המערכה סביב מבצר ברסט ליטובסק, שנותר הרחק בעורף, נמשכה עד ל-29 ביוני, תוך עמידת גבורה של חיל המצב הסובייטי.
הכוחות הניידים הגרמניים התקדמו מזרחה כמעט ללא הפרעה. ב-25 ביוני הם הגיעו לפרברי מינסק. ב-27 ביוני יחידות השריון הגרמניות עקפו את העיר וניתקו את הכביש המהיר מינסק-מוסקבה. ב-27 ביוני הועבר הפיקוד על כוחות הצבא האדום, שכותרו במרחב מינסק, לידי מפקד הארמייה ה-13 פיוטר פילטוב. עד ה-8 ביולי הצליחו הגרמנים להכניע את כיסי ההתנגדות האחרונים של כוחות הצבא האדום, שכותרו באזורי ביאליסטוק ומינסק, ומאות אלפי חיילים סוביטיים נפלו בשבי.
סימן סתתים

סימן סתתים או לעיתים תו סתתים או סמל סתתים הוא סמל אשר נחקק על ידי אומן הסיתות על אבן מהוקצעת בבניין או מבנה ציבורי. הסימן היה טביעה אישית של האומן או של סדנת סתתים, על מנת לסמל מי היה היוצר (גאווה מקצועית) ועל מנת לחשב את השכר המגיע לאומן בסוף יום העבודה במחצבה.
בימי הביניים נקבע סימן הסתתים לסדנה מסוימת בעת קבלת רישיון מגילדת הסתתים והבנאים.
בארץ ישראל תווי סתתים אופייניים במיוחד במבנים מן התקופה הצלבנית. במבנים מן התקופה הממלוכית ניתן לזהות סימוני סתתים על עיטורי מוקרנס (גילופי אבן ייחודיים), באמצעותם ניתן להתחקות אחר עבודותיהם של האומנים.
פוסטניק יאקובלב

פוסטניק יאקובלב (רוסית: Постник Яковлев) הוא שמם של שני אדריכלים רוסיים שפעלו במאה ה-16 בתקופת איוואן האיום ובנו חלק ניכר מהקרמלין וכן מבני ציבור נוספים. 
הראשון, הידוע גם בכינויו "בארמה", הוא אמן מהעיר פסקוב ובנה חלקים מהחומה הדרומית של הקרמלין וקתדרלה בעיר קאזאן. השני בנה את כנסיית ואסילי הקדוש. קשה לקבוע בוודאות אם מדובר בשני אנשים שונים בעלי שם זהה, או באדם אחד.
לפי אחת האגדות, כשסיים פוסטניק את בניית כנסיית ואסילי הקדוש, נוקרו עיניו בידי חיילי המשמר של הצאר כדי שלא יוכל לייצר עוד דבר מרשים שכזה. נראה כי האגדה איננה נכונה כיוון שפוסטניק בנה את הקפלה הצפון מזרחית של כנסיית ואסילי הקדוש, שנים מאוחר יותר.
הפועל כפר שלם

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1957 על ידי שחקן הפועל תל אביב רחביה רוזנבוים. תחילה כקבוצת נוער ובהמשך כקבוצת בוגרים נרשמה לליגה ד'. בתחילת עונת 1963/1964 הוקפצה הקבוצה לליגה ב' בעקבות הגרלה שהתבצעה על ידי ההתאחדות לכדורגל במסגרת שינויים במבנה הליגות. 
בתום עונת 1964/1965 העפילה הקבוצה (עם המאמן-שחקן רחביה רוזנבוים) לליגה א' (הליגה השנייה) מהמקום הראשון, לאחר קרב צמרת עיקש שהסתיים רק במחזור האחרון בניצחון ביתי 1-2 לעיני 5000 צופים מול מכבי רמת גן. בתום עונת 1966/1968 ירדה הקבוצה בחזרה לליגה ב'
במשך שנים רבות שימש המועדון כקבוצת בת של הפועל תל אביב, לעיתים אף סבל מחוסר תיקצוב הולם. והעימותים עם מועצת הפועלים הפכו אלימים.
בתום עונת 1988/1989 העפילה הקבוצה מהמקום הראשון לליגה א', שכבר הפכה לליגה השלישית
בתום עונת 1994/1995 העפילה הקבוצה לליגה הארצית, בה שיחקה במשך עונה אחת וירדה מהמקום האחרון בחזרה לליגה א'.
בעונת 2006/2007 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה א', אך העפילה לליגה ארצית עקב פירוקה של הפועל מקסים לוד. בסיום בעונת 2007/2008 שבה לליגה א'.
בתחילתה של עונת 2009/2010, וכחלק ממטרת הקבוצה לעלות לליגה הלאומית, הוחתמו בקבוצה שחקנים עם עבר בליגות הבכירות בישראל, כמו דודי ליברמן ואייל בן עמי.
קבוצת הנוער של הקבוצה משחקת בליגת נוער מרכז.
הקבוצה מתאמנת במגרש שכונת כפר שלם, הנמצא בלב השכונה סמוך לפארק מנחם בגין. משחקיה הביתיים הרשמיים של הקבוצה בליגה מתקיימים באצטדיון שכונת התקווה.
רומאריו פירס

קריירה

פירס גדל במחלקות הנוער של בוטפוגו ובואבישטה. בקיץ 2010 עבר לאולאירה ואחרי חצי שנה הוא עבר לדוקה דה קצ'יאס ובמהלך התקופה שלו שם הושאל למרסיליו דיאס ומקאה. בקיץ 2012 חתם בגלוריה ביסטריצה הרומנית. בינואר 2013 חתם בפטרולול פלוישט עימה זכה בגביע הרומני.
ב-23 בספטמבר 2014 חתם במכבי נתניה. ב-21 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנתניה בניצחון 2–4 נגד הפועל באר שבע.
ב-3 בפברואר 2016 עזב את מכבי נתניה שניצבה במקום האחרון בטבלה, וחתם במכבי חיפה. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במדי מכבי חיפה כשנכנס כמחליף במשחק הבית בניצחון 0–4 על מכבי פתח תקווה. בסיום העונה זכה עם חיפה בגביע המדינה, בניצחון 1:0 על מכבי תל אביב.לאחר הגמר שוחרר פירס מהקבוצה.
בקיץ 2016 חתם במכבי פתח תקווה.
גוראן פופוב

קריירה

פופוב התחיל את הקריירה שלו בבלסיצה איתה עלה לליגת העל המקדונית. אחרי עונת השאלה בפרודפטיקי בה לא שיחק עבר לא.א.ק. אתונה בינואר 2004. לאחר ששוחרר ממנה הצטרף להכוכב האדום בלגרד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 5-0 לפ.ס.וו. איינדהובן בשלב הבתים של ליגת האלופות. בשל פציעות רבות מיעט לשחק והוא הושאל לאודרה וודז'יסלאב שלזיה. בקיץ 2005 עבר לאגאלו בה שיחק שנתיים, ובקיץ 2007 הושאל ללבדיאקוס. בקיץ 2008 עבר להירנביין איתה זכה בגביע ההולנדי ב-2009. ביוני 2010 עבר לדינמו קייב תמורת 1.8 מיליון אירו. ב-10 באוגוסט 2012 פופוב היה אמור להיות מושאל לסטוק סיטי אך העסקה לא יצאה לפועל מפני שהשחקן לא הצליח להשיג רישיון עבודה. ב-3 בפברואר 2013, פופוב הורחק לראשונה בקריירה בטענה שירק על קייל ווקר בהפדס 1-0 לטוטנהאם הוטספר. ב-9 ביולי 2013 הושאל לעוד שנה לוסט ברומיץ' אלביון, ובקיץ 2014 חזר לדינמו קייב. ב-18 בספטמבר 2014 חזר למקדוניה הצפונית כאשר חתם בווארדאר סקופיה.
בצעירותו, פופוב שיחק בנבחרות הצעירות של מקדוניה הצפונית. בשנת 2004 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת. ב-30 במאי 2004 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 2-4 נגד אסטוניה. נכון ליוני 2014 לפופוב יש 46 הופעות בנבחרת ו-2 שערים.
חוסאם זומלוט

חוסאם זומלוט (בערבית: حسام زملط; נולד בשנת 1973) הוא שגריר הרשות הפלסטינית בארצות הברית. זומלוט מונה לתפקידו בחודש מרץ 2017 וייצג את הרשות הפלסטינית בתפקידים דיפלומטיים שונים בממלכה המאוחדת מאז שנת 2003.

קורות חייו

זומלוט נולד במחנה הפליטים שבורה, בדרום רצועת עזה. לאחר סיום לימודי התיכון עזב את רצועת עזה ולמד באוניברסיטת ביר זית בתקופת האינתיפאדה הראשונה והסכמי אוסלו, אז שימש כנציג פת"ח במועצת הסטודנטים. הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה.
בין השנים 1996–1999 עבד באומות המאוחדות כיועץ כלכלי במשרד המתאם המיוחד מטעם האומות המאוחדות לתהליך השלום במזרח התיכון, שם שימש בהכשרת אנשי צוות ובתאום בין המדינות התורמות לרשות הפלסטינית ועסק בחיבור דו"חות מטעם המתאם. בשנת 1999, לאחר שקיבל מלגה מממשלת בריטניה, החל ללמוד בלונדון סקול אוף אקונומיקס, שם סיים תואר שני בלימודי פיתוח (Development Studies) בתחום מדעי החברה והתמקד בנושאי סיוע לפיתוח מדינות נחשלות. הוא המשיך בלימודי דוקטורט באוניברסיטת לונדון שם חקר "תוכניות בינלאומיות בונות שלום" וסיים את לימודיו בשנת 2007.
החל משנת 2003 ועד 2008, עוד בעת שהיה סטודנט בלונדון, עבד בשגרירות הרשות הפלסטינית בעיר. בין השנים 2008–2010 היה בלימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. לאחר סיום שהותו בארצות הברית שב ללונדון והתמנה לממונה על היחסים בשגרירות הרשות הפלסטינית בלונדון. בשנת 2010 שב לרשות הפלסטינית לבקשת נשיא הרשות מחמוד עבאס. תחילה עבד במחלקה הבינלאומית של פת"ח ואחר כך שימש כשליח בינלאומי מיוחד וכיועץ אסטרטגי בלשכת הנשיא. מאז ינואר 2011 ועד התמנותו לשגריר בוושינגטון די.סי. עמד בראש המשלחת הפלסטינית ליחסים בינלאומיים. זומלוט הוא חלק מדור הצעירים של הפת"ח ונבחר למועצת הפת"ח זמן קצר טרם התמנה לשגריר.
בתחילת מרץ 2017 מונה לשגריר הרשות הפלסטינית בארצות הברית. 
ב-9 בספטמבר 2018 הודיע הממשל האמריקאי כי החליט לסגור את השגרירות הפלסטינית בארצות הברית וזאת בתוך חודש ימים.
מנייריזם

מנייריזם הוא סגנון אמנותי ששלט באמנות הפלסטית בתקופת הרנסאנס (במיוחד בצפון איטליה), מסוף "שיא הרנסאנס" (בסביבות 1520) ועד תחילת הבארוק (בסביבות 1600). הסגנון המנייריסטי מתאפיין בהגזמה, בעיוות ובמלאכותיות ומושפע מפיסול רומי. האידיאל האסתטי של המנייריסטים היה יצירות וירטואוזיות שנראות קשות לביצוע, אך עם זאת נראה כאילו האמן לא השקיע בהן מאמץ. השם נגזר מהגדרתו של ג'ורג'ו וזארי את סגנונם של הציירים בדור שאחרי לאונרדו דה וינצ'י כ"מניירה מודרנה". להגדרה זו לא נלווה בתחילה טון ביקורתי. מאוחר יותר, מתוך רצון לגנות את אמני המחצית השנייה של המאה ה-16, נלווה להגדרתם כ"מנייריסטים", טון ביקורתי.
המונח מנייריזם שימש היסטוריונים גרמניים של תולדות האמנות בתחילת המאה ה-20, לקטלג אמנות איטלקית מהמאה ה-16 שלא התאימה לאסתטיקה של שיא הרנסאנס (דהיינו רציונליות והרמוניה). מאוחר יותר, החלו להשתמש במונח כדי לתאר מגוון רחב של אמנים וסגנונות מתקופות שונות (מנייריזם כמאפיין סגנוני מול מנייריזם כסגנון). עם זאת, ההגדרה למונח מנייריזם במובן הרחב היא לא חד-משמעית, ותלויה בתקופה אליה מתייחסים.
המונח מנייריזם מופיע לראשונה בספרו של ג'ורג'ו וזארי - "חייהם של האמנים" - מהמאה ה-16. כשוזארי משתמש במילה 'מניירה' הוא מתכוון ל'סגנון'. כשהוא כותב שלאמן כלשהו יש מניירה, הוא מתכוון שיש לו סגנון מושלם.

ההיסטוריה של המנייריזם

המנייריסטים המוקדמים התנגדו למוסכמות של שיא הרנסאנס. המיידיות והאיזון שהושגה על-ידו באסכולת אתונה של רפאל לא נראתה יותר רלוונטית או מתאימה. המנייריזם התפתח אצל התלמידים של שני מורים מהגישה הקלאסית: התלמיד של רפאל ג'וליו רומנו והתלמידים של אנדריאה דל סרטו - יאקופו דה פונטורמו ורוסו פיורנטינו. מיכלאנג'לו הראה נטייה למנייריזם, בייחוד במסדרון לספרייה הפלורנטינית ובעיטורים על מצבת בית מדיצ'י.
האמנות המנייריסטית באיטליה, התרכזה ברומא, פירנצה ומנטובה. הציור הוונציאני, לעומת זאת, הלך בדרך שונה, אותה ניתן לראות בקריירה ארוכת השנים של טיציאן. בסוף המאה ה-15, המנייריזם פרח בחצרות האירופאיים, שם הוא משך קהל ידען בשל השימוש שלו בסמלים פרטיים והדגשת ייחודיות האמן. המנייריזם משקף נטייה גוברת של האמנות להשרות סמכות ויראת כבוד, לבדר ולחנך.
הצייר ברתולומאיוס שפרנגר היה בין הנציגים הבולטים של המנייריזם הצפוני.
אדוארד וודוורד

ביוגרפיה

וודוורד נולד בעיירה קרויידון שבמחוז סארי, לונדון. בנם של ויולט אדית וודוורד ואדוארד אוליבר וודוורד. וודוורד הוא בוגר "מכללת קינגסטון".

קריירת משחק

וודוורד התגלה לראשונה בתור שחקן בבריטניה בסדרת הדרמה "קאלן" בתפקיד שזיכה אותו בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה בשנת 1967. הוא פרץ לתודעה גם בהוליווד בשנות ה-70 בסרט הפולחן הבריטי "איש הקש" בתפקיד הראשי של השוטר יואי ובדרמה של ריצ'רד אטנבורו "וינסטון הצעיר" בה שיחק בתפקיד הקצין הצבאי הבריטי גנרל איילמר הלדיין.
ב-1980 שיחק וודוורד בדרמת המלחמה האוסטרלית של ברוס ברספורד "ברייקר מוראנט" בתפקיד פושע המלחמה הארי "השובר" מוראנט, הופעה עלייה זכה להערכה רבה באוסטרליה. ב-1984 השתתף בסרט חג המולד "מזמור חג המולד" בתפקיד רוח חג המולד של ההווה. וודוורד גילם גם את דמותו של שאול המלך לצידו של ריצ'רד גיר בדרמה התנכית "המלך דוד".
בשנת 1985 קיבל וודוורד את התפקיד הראשי בסדרת הבלשים האמריקאית "המשווה". על משחקו בתור סוכן הביון האגדי רוברט מק'ול ההופך לבלש פרטי זכה וודוורד בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנת 1987 והועמד חמש פעמים לפרס אמי.
בשנת 2007 שיחק וודוורד בקומדיית הפעולה "שוטרים לוהטים" בתפקיד פרופסור טום וויבר.

חיים אישיים

בשנת 1978 קיבל וודוורד על פועלו תואר של קצין במסדר האימפריה הבריטית.
וודוורד היה אב לשלושה שחקנים טים וודוורד, פיטר וודוורד ושרה וודוורד, מאשתו הראשונה השחקנית ונטיה בארט. עם אשתו השנייה השחקנית מישל דוטריס חבק וודוורד ילדה נוספת.
וודוורד סבל מהתקפות לב חוזרות ונשנות במהלך חייו ובעקבות ניתוח מעקפים שעבר הוא הפסיק לעשן. בשנת 2003 אובחן כחולה במחלת סרטן הערמונית. הוא נפטר ב"בית החולים המלכותי קורנוול" שבעיר טרורו, קורנוול ב-16 בנובמבר 2009 כשהוא בן 79.
הירונימוס בוש

גן התענוגות

בוש יצר לפחות 16 טריפטיכונים. הטריפטיכון הוא ציור המורכב משלושה לוחות עץ מחוברים בצירים, ועל כל לוח חלק אחר של הציור. הטרפטיכון הידוע ביותר של בוש הוא "גן התענוגות הארציים" Tuin der lusten (בהולנדית). בלוח השמאלי נראים אדם וחוה בגן העדן יחד עם חיות פרי דמיונו של הצייר. תענוגות החיים מיוצגים על ידי דמויות עירומות, פירות רבים וציפורים, שמופיעים יותר בלוח האמצעי הגדול יותר. בלוח הימני נראה הגיהנום ובו החוטאים נידונים למיתות משונות ונוראיות.
ב"גן התענוגות" מופיעה קבוצת גברים רכובים על חיות משונות במעגל אקראי. במרכז המעגל נמצאת בריכה ובה נשים הרוחצות להנאתן. כאשר הלוח הימני והשמאלי סגורים, נראה על גבם כדור המתאר את בריאת העולם, ככל הנראה ביום השלישי. הארץ היא מישור בתוך הכדור.

שלושת הלוחות של הטריפטיכון גן התענוגות הארציים:  
 

לציורים אלה שטח פנים גס ומחוספס, וזאת בניגוד לסגנון הציור הפלמי, בו שטח הפנים של הציור חלק, בניסיון להסוות את העובדה שהציור נוצר על ידי אדם.

יצירות נוספות

לקראת סוף ימי חייו השתנה סגנון הציור של בוש, והוא החל לצייר ציורים בהם מספר קטן של דמויות תופסות חלק גדול יותר בציור כולו, ונראות קרובות יותר אל הצופה. לדוגמה משמאל, הציור "ריפויו של שגעון" (או: "הוצאת אבן הטירוף"). כמו כן משתקפות בציוריו של בוש בעיות שהעסיקו את בני תקופתו, ורוב הסמלים שצייר לקוחים מתורות המסתורין של האלכימיה שבה לכל צורה וצבע יש פירוש נסתר. לדוגמה, הביצה הענקית שהיא נקודת השיא של השרשרת האלכימית.
בוש לא תיארך את הציורים שלו, חתם רק על מעט מהם, ורבות מעבודותיו אבדו ונהרסו בזמן ההתקפה הקנאית של הרפורמציה. נותרו רק כ-25 ציורים המשויכים לו. פיליפ השני מלך ספרד, קנה הרבה מהציורים אחרי מות הצייר, ולכן רבים מציוריו של בוש נמצאים במוזיאון הפראדו שבמדריד, בהם גם "גן התענוגות הארציים".
השפעתו של הירונמוס בוש ניכרת בציוריו של הצייר הפלמי פיטר ברויגל האב, שצייר מספר ציורים בסגנון דומה.
מכון שלזינגר

מכון שלזינגר לחקר הרפואה על פי התורה נוסד בשנת 1966 ונקרא על שם ד"ר פאלק שלזינגר, המנכ"ל השני של בית החולים שערי צדק בירושלים. המכון פועל במסגרת המרכז הרפואי שערי צדק ועוסק בבעיות רפואיות על פי אמות המידה של ההלכה.
המכון הוא אחד ממכוני המחקר המרכיבים את פורום חותם.
עם התפתחות האתיקה הרפואית בעולם, גדלה גם ההתענינות בעמדת ההלכה היהודית בסוגיות אקטואליות של מוסר רפואי. מכון שלזינגר מחפש פתרונות מעשיים לשאלות הלכתיות, הן באופן כללי והן בעניינים ספציפיים. צוות המכון מורכב מרופאים וחוקרים יחד עם רבנים. כמו כן מתקיימת התייעצות עם פוסקים מפורסמים בעניינים מסוימים. המכון רואה את ייעודו בהחדרת ערכי תורה למערכות הרפואיות המדעיות.
בנוסף לכך, המכון עוסק בהדרכה וחינוך בענייני רפואה והלכה בין כותלי המרכז הרפואי שערי צדק בירושלים ובמסגרות ציבוריות ואקדמאיות שונות. פעילות המכון בתחום ההוראה כוללת: סמינרים לבתי ספר, ימי עיון, קורס קיץ ברפואה והלכה לסטודנטים מחו"ל, קורס חורף ברפואה והלכה לציבור הרחב.
לרשותו של המכון עומדת ספרייה המכילה ספרות רפואית, הלכתית ואתית. הספרייה מבוססת על ספרייה עיונית רחבת היקף וכוללת גם ספרייה וירטואלית מתפתחת באינטרנט, לצד אמצעים נוספים.
מכון שלזינגר מפעיל מזה שנים רבות שירות מידע טלפוני בענייני רפואה, אתיקה והלכה. הקו הפתוח משרת רבנים, רופאים וחולים מכל רחבי העולם. מאז שנת 2004 מפעיל מכון שלזינגר שירות פרויקט שו"ת מקוון. מטרת הפרויקט היא לספק הדרכה הלכתית מהירה וברורה, פתרון ומענה מיידי לכל דורש, לשאלות בנושאים רפואיים-הלכתיים רבים כמו ענייני שבת, פוריות, חיים ומוות, ועניינים רבים אחרים, עימם הציבור מתעמת בעולם הרפואה המודרני - שירות חינם שניתן על ידי הרבנים, הפוסקים והרופאים הקשורים דרך קבע למכון.
מכון שלזינגר בירושלים ובית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בניו-יורק, שיתפו פעולה בארגון "הקונגרס הבינלאומי הראשון לרפואה, אתיקה והלכה" שהתקיים בישראל בשנת 1993 בהשתתפות רופאים, רבנים ואישי ציבור. הקונגרס התבסס על המבנה היהודי הקלאסי של שאלות ותשובות בהשתתפות רבנים ומרצים. מבחר הסוגיות המעשיות ברפואה שנדונו בכינוס היה רחב וכלל בין השאר איידס, השתלת איברים, פוריות הגבר, קביעת זמן המוות, פגמים בילוד, רפואת שיניים ופסיכיאטריה. ביולי 1996 התקיים "הקונגרס הבינלאומי השני". קונגרס זה, בדומה לקודמו, עסק בסוגיות רבות ומרכזיות כפונדקאות, רפואה משלימה, רשלנות רפואית, משאבים מוגבלים, ניסויים רפואיים ועוד. 
לצד פעילותו החינוכית וההלכתית, פרסם מכון שלזינגר את תוצאות מחקריו בסדרת פרסומים בעברית ובאנגלית, ביניהם כתבי העת "אסיא" ו-"Jewish Medical Ethics", האנציקלופדיה הרפואית הלכתית, סדרת נשמת אברהם על השו"ע, אסופות מאמרים מדריכי כיס לרופאים ולחולים ועוד.
שמיים פתוחים (תוכנית טלוויזיה)

יעדים בשמיים פתוחים

בין היעדים שחובב ביקר בהם ניתן למנות:
יואכים פון קורצפלייש

קריירה מוקדמת

פון קורצפלייש נולד ב-3 בינואר 1890 בבראונשווייג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאביו גנרל גוסטב פון קורצפלייש ולאמו אליזבת לבית אופרמן. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-4 (המלכה אוגוסטה), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-24 בדצמבר 1914 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-18 באוגוסט 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי הפור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון קורצפלייש לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1928 הועלה פון קורצפלייש לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1928 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה השנייה. ב-1 באוקטובר 1930 מונה לקצין ההדרכה ברגימנט הרגלים ה-17, וב-1 בפברואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט היגר ה-17 (הפרוסי) . ב-1 באוקטובר 1933 מונה לראש המטה של ​​מפקדת הביצורים באופולה, וב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1935 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-3, וב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-30 בספטמבר 1937 פרש מתפקידו, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד הלאנדווהר באלנשטיין. במהלך פרשת בלומברג-פריטש מונה פון קורצפלייש ב-4 בפברואר 1938 למפקד הדיוויזיה ה-1, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פון קורצפלייש מפקד הדיוויזיה ה-1, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה השלישית, וב-1 במרץ 1940 מונה למפקד הקורפוס ה-11. במהלך המערכה על צרפת לחם פון קורצפלייש עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות B, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-4 בספטמבר 1940 קיבל פון קורצפלייש על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובמהלך המערכה בבלקן לחם עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה.
במהלך מבצע ברברוסה לחם פון קורצפלייש עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-11, ולאחר מכן כחלק מה-17 ומארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-6 באוקטובר 1941 פרש מתפקידו. ב-10 בדצמבר 1941 מונה פון קורצפלייש שוב למפקד הקורפוס ה-11, שהיה חלק מה-17 ומארמיית הפאנצר הראשונה לסירוגין במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-1 ביוני 1942 פרש מתפקידו. ב-21 ביוני 1942 מונה פון קורצפלייש למפקד הקורפוס ה-43, שהיה חלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-15 באוגוסט 1942 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים.
ב-1 במרץ 1943 מונה פון קורצפלייש למפקד המחוז הצבאי השלישי, וב-30 בדצמבר 1943 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בכסף. במהלך קשר ה-20 ביולי סירב פון קורצפלייש לשתף פעולה עם הקושרים, ובשל כך נעצר. לאחר כישלון ההפיכה, קיבל בחזרה את תפקידו, וב-24 בינואר 1945 פרש מתפקידו.
ב-2 במרץ 1945 מונה פון קורצפלייש למפקד גשר הריין בין קובלנץ ודיסלדורף, תחת פיקוד קבוצת ארמיות B, וב-20 באפריל 1945 נהרג בכיס הרוהר על ידי חיילים אמריקאים.