ג'ון אנדרסון (מוזיקאי)

נעוריו ותחילת דרכו

אנדרסון נולד בעיירה אקרינגטון, המצויה במחוז לנקשייר, צפון-מערב אנגליה. הוא הקים את להקתו הראשונה בגיל עשר. בגיל 15 נאלץ לנטוש את לימודיו בבית הספר כדי לעזור בפרנסת המשפחה, לאחר שאביו חלה. בזמן שעבד כנהג משאית, האזין למוזיקה של אלביס פרסלי, אדי קוקרן והאחים אוורלי.

הצטרפותו ללהקה מקצועית

אנדרסון הצטרף ללהקתו המקצועית הראשונה (The Warriors) בשנת 1962 כזמר, תפקיד אותו תמיד מילא בכל ההרכבים בהם השתתף. שנה אחר כך במרץ 1963 הגיע עם הלהקה לעיר ליברפול, צפה בהופעה במועדון "המערה" (The Cavern) והחליט להיות כמו הביטלס. לאחר ארבע שנות פעילות, עזב אנדרסון את הלהקה במהלך סיבוב הופעות בגרמניה.
אנדרסון הוציא שני סינגלים בעצמו, תחת השם 'הנס כריסטיאן'. השירים לא זכו להצלחה, והוא הצטרף לזמן קצר ללהקת The Gun בשנת 1968. במועדון "לה שז" בלונדון הוא פגש לראשונה את הבסיסט כריס סקווייר. אנדרסון הצטרף ללהקתו של סקווייר (Mabel Greer's Toyshop), שכללה גם את הגיטריסט פיטר באנקס. למרות שחברי הלהקה החליטו לפטר את אנדרסון, הוא לקח איתו את סקווייר ובאנקס כדי להקים באביב 1968 את יס (Yes). אל השלושה הצטרפו המתופף הצעיר ביל ברופורד והקלידן טוני קיי.
להקת יס, אותה הנהיג אנדרסון רוב ימיה עד שנות האלפיים, הפכה לאחד ההרכבים החשובים ביותר בתולדות הרוק המתקדם. לאחר שפיטר באנקס הוחלף על ידי סטיב האו בתפקיד הגיטריסט, ולאחר שטוני קיי הוחלף על ידי כוכב הקלידים ריק וייקמן, הקליטה יס סדרה של אלבומי רוק מתקדם קלאסיים שזכו להצלחה אמנותית ומסחרית גדולה בארצות הברית ובאירופה. וייקמן עזב את יס במאי 1974, והוחלף על ידי הקלידן פטריק מוראז. וייקמן חזר לשורות ההרכב שלוש שנים אחר כך.
אנדרסון הושפע מפילוסופיה הודית, נופים אקזוטיים, ספרי מיתולוגיה, מדע בדיוני, היסטוריה אירופאית ואסיאתית. הוא היה ונשאר כותב הליריקה המרכזי של להקת יס. על כך נמתחה עליו ביקורת רבה במשך השנים, מצד חברי הלהקה, מעריציה ושונאיה: נטען כלפיו שהטקסטים אינם ברורים, שמשמעותם מופשטת מדי, ושלא ניתן להבין לאן הוא חותר מבחינה אמנותית. אנדרסון מצידו הודה שהוא כותב מילים בלי לחשוב על משמעות מוחשית כלשהי, והוא בוחר אותן בעיקר על פי הצליל שהן משמיעות או האסוציאציות שהן מעוררות בו.

קריירת סולו

קריירת הסולו של אנדרסון החלה באמצע העשור, כאשר פגש את הקלידן היווני ואנגליס (Vangelis). יחד עם זאת, כבר בשנת 1970 שר אנדרסון כסולן באלבומה השלישי של להקמת קינג קרימזון Lizard. בין השנים 1975–1976 הקליט אנדרסון את אלבום הסולו הראשון שלו, "אוליאס מסאנהילו" (Olias of Sunhillow), שנחשב עד היום לפסגת הישגיו כאמן סולו. להקת יס המשיכה להקליט אלבומים ולהופיע בכל העולם, בעיקר בארצות הברית. באוקטובר 1979 הם נכנסו לאולפן הקלטות בפריז, אבל חברי ההרכב לא יכלו לעבוד ביחד עוד. וייקמן ואנדרסון החליטו לעזוב את יס יחדיו. אנדרסון החל לעבוד שוב עם ואנגליס.
בזמן שאנדרסון התרכז בקריירת הסולו המתפתחת שלו, להקת יס ניסתה להמשיך בלעדיו עד יוני 1983. אז הצטרף שוב אנדרסון לשורות ההרכב המחודש, שכלל עתה את הגיטריסט טרבור רייבין במקום סטיב האו. הלהקה זכתה להצלחה מסחרית גדולה בזכות הסינגל הפופי שהוציאה לאור (Owner of a Lonely Heart). בזמן שהלהקה הופיעה בכל העולם עם להיטי פופ ממוסחרים, אנדרסון המשיך לעבוד על קריירת הסולו שלו במקביל, להיפתח לתרבויות חדשות (האינדיאנים בארצות הברית, האבוריג'ינים באוסטרליה) וללמוד מדיטציה.
בספטמבר 1988 עזב אנדרסון את יס והקים הרכב משלו עם שלושת חבריו: ביל ברופורד, ריק וייקמן וסטיב האו. מסיבות משפטיות, לא ניתן היה לקרוא להרכב בשם 'יס' ולכן נקראו פשוט "אנדרסון ברופורד וייקמן האו" (ABWH). לאחר סיבוב הופעות עולמי, החליטו כל חברי יס משני צידי האוקיינוס לאחד כוחות ולהקליט אלבום משותף (Union) בין השנים 1990–1991. מאז ועד היום, אנדרסון משלב בין חברות מלאה בלהקת יס, בין שיתופי פעולה מגוונים עם מוזיקאים מכל העולם ובין קריירת הסולו העשירה שלו.
הקריירה הארוכה של אנדרסון הניבה למעלה מתריסר אלבומי סולו, עשרות אלבומים עם יס, עבודה ממושכת עם ואנגליס, לצד שיתופי פעולה עם להקות ומוזיקאים כגון קינג קרימזון, ג'וני האריס, אלן וייט, ריק וייקמן, מייק אולדפילד, ג'ורג'ו מורודר, ג'ון פול ג'ונס, טנג'רין דרים, טוטו, ג'ונתן אליאס, קיטארו, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, סטיב האו, פטר מכיידיק ועוד.

ג'ון אנדרסון בישראל

אנדרסון הופיע לראשונה בישראל ב-1 בספטמבר 2005, כחלק מסיבוב הופעות סולו באירופה. הופעת הסולו הישראלית התקיימה בהאנגר 11 בנמל ת"א.