google/wiki40b huggingface dataset:
טום ג'ואד

טום ג'ואד (באנגלית: Tom Joad) הוא דמות ספרותית, בנה השני של משפחת ג'ואד וגיבור הספר "ענבי זעם" מאת ג'ון סטיינבק. בסרט המועמד לאוסקר שהופק על פי הספר ב-1940 גילם את דמותו השחקן הנרי פונדה והיה מועמד עליו לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לאותה שנה.

הדמות

טום ג'ואד, יליד אוקלהומה היה מעורב בקטטה, שיריבו נהרג בה, כארבע שנים לפני תחילת אירוע הספר "ענבי זעם". הוא נשפט לשבע שנים בכלא בעוון הריגה, אך שוחרר על תנאי והגיע לבית משפחתו בעוד מועד להצטרף אליהם ערב צאתם לדרך הארוכה לקליפורניה. על אף שתנאי שחרורו אסרו עליו לצאת מן המדינה, והוא נאלץ לעבור את הגבול המדיני בהסתר, איננו מוכן להיפרד ממשפחתו. בהמשך הופך טום למנהיג המשפחה ולמשענתה, אך נאלץ להפרד מעליה לאחר שנקם את רצח המטיף ומנהיג השביתה ג'ים קייסי ונאלץ לשוב ולהסתתר.
קיימים מספר הרמזים המקשרים בין דמותו של טום למשה רבנו, הוא הרג אדם, יצא לגלות ושב על מנת להוביל את משפחתו המורחבת (שבה 12 נפשות, כמניין שבטי ישראל) אל הארץ המובטחת.
תשובתו של טום לאמו, בשעה שהוא יוצא לקראת חיים של מנהיג פועלים, מפי הנרי פונדה בסרט (בנסיבות שונות מעט מאלה מאלה שבספר), היא אחד מציטוטי הפרדה הנודעים בקולנוע, הייתה מועמדת לרשימת "100 סרטים... 100 ציטוטים" של מכון הסרטים האמריקאי ומוזכרת ברשימות רבות אחרות:
אני אהיה מסביב בחושך. אני אהיה בכל מקום - איפה שלא תסתכלי. בכל מקום שמתנהל מאבק להאכיל את הרעבים, שם אהיה. בכל מקום שבו שוטר מכה מישהו, שם אהיה... וכאשר אנשינו יאכלו מפרי אדמתם ויגיעו אל המנוחה ואל הנחלה - אז, שם אהיה.
— ג'ון סטיינבק, ענבי זעם, הוצאת ידיעות ספרים 2010, עמוד 561. עברית:גרשון גירון
דמותו של טום ג'ואד דורגה במקום ה-12 (כגיבור) ברשימת "מאה שנים... 100 גיבורים ונבלים" של מכון הסרטים האמריקאי ב-2003‏.

בתרבות

וודי גאת'רי כתב ב-1960 שיר בשם "טום ג'ואד", כסמל למאבק באי צדק חברתי.
בשנת 1995 כתב ברוס ספרינגסטין את השיר "הרוח של טום ג'ואד" וכלל אותו באלבום באותו שם. ספרינגסטין ביצע את השיר בין היתר כחלק מקמפיין הבחירות של ברק אובמה במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. להקת רייג' אגיינסט דה מאשין חידשה את השיר.
אתר אינטרנט לשלום וצדק חברתי קרא לעצמו http://www.tomjoad.org.
הקאן צ'להאנולו

קריירה

צ'להאנולו נולד במנהיים שבגרמניה למשפחה טורקית. כילד שיחק במחלקת הנוער של וולדהוף מנהיים, לפני שהצטרף לזו של קרלסרוהה, שם גם עשה את צעדיו המקצועיים הראשונים. ב-14 באוגוסט 2012 חתם ל-4 שנים בהמבורג תמורת 2.5 מיליון אירו ויומיים למחרת הושאל לקרלסרוהה עד לסיום העונה. בסיום העונה סייע לקבוצה לחזור לליגת המשנה בגרמניה ואף נבחר לשחקן העונה בליגה. כשחקן המבורג, הבקיע בעיטה חופשית ממרחק של 37 מטרים במשחק מול בורוסיה דורטמונד.
ב-4 ביולי 2014 חתם בבאייר לברקוזן תמורת 14.5 מיליון אירו. ב-25 בפברואר 2015 הבקיע את שער הניצחון נגד אתלטיקו מדריד במשחק הראשון במסגרת שמינית גמר ליגת האלופות. בפברואר 2017 הוענש צ'להאונולו על ידי פיפ"א בהרחקה ל-4 חודשים בגין הפרת חוזה. בשנת 2011 חתם צ'להאונולו בקבוצת טרבזונספור הטורקית אך לא רשם הופעה במדיה, ובמקביל חתם בקבוצת המבורג הגרמנית, תוך שהוא תחת חוזה בטרבזונספור.  
ב-3 ביולי 2017 חתם במילאן לארבע שנים עבור 25 מיליון אירו. בעונתו הראשונה במילאן הוא רשם 45 הופעות וכבש 8 שערים.

נבחרת לאומית

למרות שנולד, גדל וחי כל חייו בגרמניה, צ'להאנולו בחר לייצג דווקא את טורקיה בשל מוצאם של הוריו. אחרי ששיחק בכל הנבחרות הצעירות של טורקיה, ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הטורקית הבוגרת נגד אנדורה.

חיים אישיים

בשנת 2014, לאחר משחק של נבחרת טורקיה במוקדמות גביע העולם של אותה שנה, צ'להאונולו וחברו לנבחרת עומאר טופראק שהו בחדרם במלון באיסטנבול, כאשר שני אנשים פרצו לחדרם עם אקדחים ואיימו על חייהם. אחד מהם היה לא אחר מכדורגלן בשיקטאש וחברם לנבחרת גוקאן טורה. הסיבה להתפרצות זו נבעה מכך שטורה שמע שטופראק יוצא עם חברתו לשעבר, מה שגרם לו לתחושת בגידה וזעם.
בן חור אחוות

ביוגרפיה

שמו הפרטי ניתן לו על ידי אביו בעקבות הסרט "בן חור" ושם משפחתו הוא עברות מפרסית של מילה מצמד המילים "אחוות אחים"
אחוות שירת בצה"ל במשך 27 שנים, בין היתר היה לוחם ביחידה 504 של אגף המודיעין. שירת גם במנהלת התיאום והקישור. 
בשנת 2006 מונה לסגן ראש המנהל האזרחי ומילא תפקיד זה עד שחרורו משירות הקבע במרץ 2011 בדרגת אלוף-משנה. 
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת התחבורה הציבורית אפיקים ומנהל פעילות ההיסעים בקבוצת "אמנון מסילות". 
בעקבות מותו של ראש המנהל האזרחי מוניר עמאר, חזר אחוות לשירות הקבע וביוני 2016 מונה לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון בדרגת תת-אלוף.

חיים אישיים

מתגורר במושב ירחיב, נשוי ואב לארבעה.
מחלף הזיתים

מבנה המחלף

המחלף אינו מחלף מלא, רק בכיוון הנסיעה לכביש 1 ולמנהרת הר הצופים יש מעבר ללא עצירה וגורמים מעכבי תנועה, של מחסומים ומעגלי תנועה. התנועה של תושבי השטחים מופרדת ואפשרויות הפנייה שלהם מוגבלות.

היסטוריה

המחלף תוכנן במקור בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, כמחלף הראשי בפרויקט כביש הטבעת המזרחי של ירושלים. כביש מהיר, שחלקו במנהרות וגשרים, בו שניים או שלושה נתיבי נסיעה לכל כיוון, שיעקוף את ירושלים ממזרח מצפון לדרום. יחבר בין בית לחם לרמאללה, ולהביא להסטת תנועת כלי הרכב העומסים את מרכז ירושלים מזרחה. המחלף תוכנן בנקודה בה כביש הטבעת יוצא ממנהרה באורך 1,200 מטר מתחת לשכונת אלעיזריה מדרום והיה אמור להמשיך צפונה ולהתחבר לכביש המהיר כביש 45 העתידי. ובמפגש עם כביש 1 והכניסה למנהרת הר הצופים. כך שיאפשר מעבר בין כיווני הנסיעה צפון-דרום ומזרח-מערב. בשנת 1999 החלה כריית מנהרת הר הצופים וסלילת כביש הגישה אליה והיא נחנכה בינואר 2003.
כביש הטבעת המזרחי תוכנן מנקודת הנחה שלתושבי השטחים אין הגבלות תנועה והם יכלו להשתמש בכביש בכדי לנסוע בין בית לחם, רמאללה ומזרח ירושלים ללא הגבלה. אך בעקבות בניית גדר ההפרדה, שחצתה את התוואי המתוכנן, מימוש התוכנית המקורית לא התאפשר. התוכנית למנהרה מתחת לשכונת אלעיזריה בוטלה ותוואי כביש הטבעת בין מחלף הזיתים לצומת עיסאוויה ולצומת ענתות הפך למעשה לכביש המערכת של מכשול עוטף ירושלים. סלילת קטע כביש זה החלה בשנת 2005 אך הוא לא נפתח לתנועה.
בשנת 2013 אושרה תוכנית חדשה למחלף, שתחבר בין קטע כביש הטבעת שנסלל, כך שיאפשר חיבור ישיר של הכביש למנהרת הר הצופים ומשם לתוך ירושלים, ויקל מאוד על תנועת כלי רכב מההתנחלויות לתוך העיר ויחסוך למי שאינו רוצה להגיע לצפון ירושלים את המעבר במחסום חיזמה, בו ישנם פקקי תנועה כבדים בכל בוקר. על פי התוכניות, יאפשר המחלף תנועה פלסטינית באותו כביש בו ייסעו המתנחלים, אך בנתיבים שונים שהופרדו על ידי חומה גבוהה העוברת במרכזו. חלקו הפלסטיני של הכביש נועד לאפשר מעבר חלק לתושבים פלסטינים מצפון הגדה לדרומה בדרך מהירה יותר, ללא מחסומים ומבלי להיכנס לירושלים עצמה. הכביש והשלב החדש במחלף נחנכו, לאחר עיכובים רבים, בינואר 2019.
טטיאנה מקפאדן

ביוגרפיה

מקפאדן נולדה בלנינגרד ב-21 באפריל 1989. היא נולדה עם ספינה ביפידה, מום מולד ששיתק אותה מהמותניים ומטה. אמה הביולוגית שמה אותה בבית יתומים שהיה עני מכדי לספק לה כיסא גלגלים, עקב כך הלכה מקפאדן על ידיה במשך שש שנותיה הראשונות. במהלך שהותה בבית היתומים פגשה את דברה מקפאדן, עובדת במחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, מקפאדן אומצה ועברה לגור בבולטימור.

במהלך ילדותה התאמנה מקפאדן בענפי ספורט רבים כגון שחייה, התעמלות וכדורסל נכים. מקפאדן למדה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.

המשחקים הפאראלימפיים

בשנת 2004 השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באתונה, וזכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במקצה 100 מטר ובמדליית ארד, במקצה 200 מטר.
בשנת 2008 זכתה מקפאדן באולימפיאדת הנכים בייג'ינג ב-4 מדליות, 3 מדליות כסף ומדליית ארד אחת. מדליות כסף, במקצי 200 מטר, 400 מטר ו-800 מטר ומדליית ארד, במקצה שליחות 4x100 מטר.
בשנת 2012 זכתה מקפאדן באולימפיאדת הנכים לונדון, ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב ומדליית ארד אחת. מדליות זהב, במקצי 400 מטר, 800 מטר ו-1500 מטר ומדליית ארד במקצה 100 מטר.
בשנת 2014 זכתה מקפאדן באולמפיאדת החורף לנכים בסוצ'י, במדליית כסף במקצה 1000 מטר במקצוע סקי למרחקים.

אליפויות הוועד הפאראלימפי הבינלאומי

בשנת 2011 השתתפה מקפאדן לראשונה בתחרויות האתלטיקה של הוועד הפאראלימפי הבינלאומי, וזכתה במדלית זהב במקצי 200 מטר, 400 מטר, 800 מטר ו-1500 מטר. בנוסף זכתה במדלית ארד במקצה 100 מטר.

בשנת 2013 השתתפה מקפאדן בתחרויות האתלטיקה, וזכתה במדלית זהב במקצי 100 מטר, 200 מטר, 400 מטר, 800 מטר ו-1500 מטר.

מרתונים

בשנת 2009 החלה מקפאדן להשתתף בתחרות מרתון לכיסאות גלגלים מרתונים בנוסף לספרינט. המרתון הראשון שבו השתתפה היה מרתון שיקגו 2009, שבו זכתה במדליית זהב. נוסף לכך, היא השתתפה וניצחה במרתון ניו יורק 2010, מרתון שיקגו 2011 ומרתון לונדון 2011.
אנצאר

אל-אנצאר (בערבית: الانصار; מילולית: העוזרים/תומכים) הוא מונח איסלאמי המייצג במקור את תושבי ית'רב (כיום אל-מדינה) המוסלמים שסייעו לעדת מאמיניו של מוחמד לאחר הגירתם ממכה בשנת 622. מרבית האנצאר נמנו עם שני שבטים: האוס והח'זרג', ויחד עם המהאג'רון (ראשוני המאמינים המהגרים ממכה) הם מהווים את הצחאבה, קבוצת רעי מוחמד המהווים מקור לתחיקה משפטית ומודל לחיקוי למוסלמים. האנצאר זכורים באדיקותם ובאומץ לבם ובין הבולטים שבהם היו מעת' בן ג'בל, סהל בן סעד וסעד בן עבידה.
לאחר מות מוחמד הפך המונח אנצאר לכינוי כללי ליחידות הצבא הערביות שפלשו לאזורים הסובבים את חצי האי ערב. האנצאר כבשו את האימפריה הסאסאנית והכו נמרצות את האימפריה הביזנטית. בהדרגה התיישבו חיילות המצב במחנות צבא שהפכו ברבות השנים לערים כמו קהיר, בצרה, כופה ואחרות. האנצאר היו חמושים בכידונים, רמחים, חרבות, קשתות ורכובים על סוסים שהקנו להם יכולות תמרון וניידות גבוהות. האנצאר שימשו לעיתים גם כחיל רגלים. הם היוו את סוג היחידה העיקרית בצבא הח'ליפות עד למאה ה-9, עת הוחלפו בידי חיילים-עבדים זרים המכונים ע'למאן או ממלוכים.
בסוף המאה ה-19 קבוצות מוסלמיות חסידיו של המהדי מוחמד אחמד יצאו לג'האד כנגד חדירת המערב בסודאן וקראו לעצמם האנצאר. השם נמצא בשימוש קבוצות טרור וחמושים אסלאמיות שונות ברחבי העולם המוסלמי, ביניהם ב: אינדונזיה, הודו, פקיסטן, אפגניסטן, עיראק, תימן, סומליה, סודאן, מצרים, אלג'יר, מרוקו וישראל.
JavaBeans

בשפת התכנות ג'אווה, JavaBeans (ג'אווה בינז) הם רכיבי תוכנה הניתנים לשימוש חוזר (באנגלית bean: פול קפה או שעועית). אלו הן מחלקות הנכתבות בשפת ג'אווה ומשמשות כדי לכמס הרבה אובייקטים בתוך אובייקט אחד (ה-bean), כך שניתן יהיה להעביר אותם ממקום למקום כאובייקט bean אחד, במקום הרבה אובייקטים בודדים.

דוגמה ל-JavaBean

PersonBean.java:
package beans;import java.io.*;/** * Class <code>PersonBean</code>. */public class PersonBean implements Serializable {

    private String name;

    private boolean deceased;

    /** No-arg constructor (takes no arguments). */
    public PersonBean() {
    }

    /**     * Property <code>name</code> (note capitalization) readable/writable.     */
    public String getName() {
        return this.name;
    }

    /**     * Setter for property <code>name</code>.     * @param name     */
    public void setName(final String name) {
        this.name = name;
    }

    /**     * Getter for property "deceased"     * Different syntax for a boolean field (is vs. get)     */
    public boolean isDeceased() {
        return this.deceased;
    }

    /**     * Setter for property <code>deceased</code>.     * @param deceased     */
    public void setDeceased(final boolean deceased) {
        this.deceased = deceased;
    }}
TestPersonBean.java:
import beans.PersonBean;/** * Class <code>TestPersonBean</code>. */public class TestPersonBean {
    /**     * Tester method <code>main</code> for class <code>PersonBean</code>.     * @param args     */
    public static void main(String[] args) {
        PersonBean person = new PersonBean();
        person.setName("Bob");
        person.setDeceased(false);

        // Output: "Bob [alive]"
        System.out.print(person.getName());
        System.out.println(person.isDeceased() ? " [deceased]" : " [alive]");
    }}
testPersonBean.jsp:
<% // Use of PersonBean in a JSP. %>
<jsp:useBean id="person" class="beans.PersonBean" scope="page"/><jsp:setProperty name="person" property="*"/><html>
    <body>
        Name: <jsp:getProperty name="person" property="name"/><br/>
        Deceased? <jsp:getProperty name="person" property="deceased"/><br/>
        <br/>
        <form name="beanTest" method="POST" action="testPersonBean.jsp">
            Enter a name: <input type="text" name="name" size="50"><br/>
            Choose an option:
            <select name="deceased">
                <option value="false">Alive</option>
                <option value="true">Dead</option>
            </select>
            <input type="submit" value="Test the Bean">
        </form>
    </body></html>
הברית הפאסיפית

הברית הפאסיפית (בספרדית: Alianza del Pacífico) היא התאגדות סחר בין מספר מדינות באמריקה הלטינית. המדינות החברות בברית הן צ'ילה, מקסיקו, פרו, קולומביה וקוסטה ריקה. התוצר המשותף של מדינות הברית הפאסיפית הוא כ-3 טריליון דולר ומהווה כ-40% מהתמ"ג של יבשת אמריקה הלטינית. בכך הן יוצרות את הכלכלה השישית בגודלה בעולם, המרכזת 50% מהסחר של היבשת ו-26% מההשקעות הזרות ביבשת (מעל ל-70 מיליארד דולר). הנשיא המכהן של הברית הוא (נכון ל-2014) נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס. מטרת הארגון היא קידום סחר חופשי בין המדינות החברות בברית, כמו כן הקלת התנאים ליצירת מסחר כגון ביטול הצורך בויזה במעבר בין המדינות ועוד. ב-2013 הצטרפה ישראל כמשקיפה לברית.
למול ברית זו עומדות שתי בריתות נוספות באזור: ברית מרקוסור והברית הבוליברית.
Dust in the Wind

רקע וכתיבה

Dust in the wind הוא אחד הביצועים הראשונים האקוסטים של הלהקה. נעימת הגיטרה בשיר נכתבה על ידי ליברן, כתרגיל בנגינת גיטרה. אשתו ויקי לאחר ששמעה את ביצועיו לראשונה, ציינה בפניו שהנגינה יפה מאוד, ועודדה אותו לכתוב לה מילים. ליוורגן סירב תחילה כי לא היה בטוח אם חבריו ללהקה יאהבו זאת, משום שהיצירה חרגה מן הקו המוזיקלי של הלהקה. 
לאחר שניגן לחבריו גרסת הדגמה לשיר, הייתה "שתיקה המומה" בחדר, וחבריו שאלו אותו "קרי, איפה זה היה עד היום?". על פי חברי הלהקה, מששמעו את השיר הם ידעו שהוא יהיה להיט.
הנושא של השיר הוא התייחסות לציטוט מספר קהלת: "רָאִיתִי אֶת כָּל הַמַּעֲשִׂים שֶׁנַּעֲשׂוּ תַּחַת הַשָּׁמֶשׁ וְהִנֵּה הַכֹּל הֶבֶל וּרְעוּת רוּחַ" (מגילת קהלת, פרק א', פסוק י"ד).
מתוך הרהור במוות ובחוסר היכולת מולו, שם השיר מתכתב עם מספר יצירות: עם הפסוק "מעפר באת ואל עפר תשוב" (בראשית, ג', י"ט), עם שורות הפתיחה של אפוס המלחמה היפני "מעשה הייקה" ("פעמוני מקדש גיון מצלצלים, את סופם של כל הדברים"), וכן איזכור לספר שירה אינדיאני בו נאמר "כל מה שאנחנו הוא אבק ברוח".
ליוורגן הפך כשלוש שנים לאחר הוצאת השיר לנוצרי אוונגליסט. הוא אמר: "בסך הכל ביטאתי את החיפוש העצמי שלי למשהו. אם מסתכלים על מילותיו של השיר, רואים שהשיר הוא על הטבע החולף של חיינו הפיזיים".

אלבומים שבהם מופיע השיר

במרוצת השנים הוציאה ברייטמן עשרות אלבומי אולפן, אלבומי ווידאו, אלבומי הופעה ואלבומי וידאו בהם נכלל השיר. השיר הופיע לראשונה באלבומה השישי Eden. לאחר מכן, נכלל גם באלבום ההופעה The Harem World Tour: Live from Las Vegas, אלבום האוסף Bella Voce, אלבום האוסף Gala – The Collection, אלבום הווידאו The Harem World Tour: Live from Las Vegas וכולי.

אודיו

ב-5 בדצמבר 2008, הועלה האודיו של השיר ליוטיוב. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר מיליון צפיות. ב-29 ביולי 2015, כמה שנים לאחר העלאת האודיו, הועלה ליוטיוב הווידאו קליפ של השיר, בו ניתן לראות לאורכו מדבר. הקליפ לא הצליח לשחזר את הצלחת האודיו, וצבר כמות צפיות מועטה.
פטריק צ'ן

ביוגרפיה

צ'ן נולד באוטווה אונטריו. הוריו היגרו מהונג קונג
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בלוס אנג'לס, ארצות הברית בשנת 2009, זכה צ'ן במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 237.58 נקודות, אחרי איוואן ליסאצ'ק מארצות הברית (242.23 נקודות) ולפני בריאן ג'ובר מצרפת (235.97 נקודות).
באולימפיאדת ונקובר (2010) סיים צ'ן במקום חמישי, בהחלקה אמנותית על הקרח בתחרות לגברים בתוצאה של 241.42 נקודות.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 2010, זכה צ'ן שוב במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 247.22 נקודות, אחרי דייסוקה טקהשי מיפן (257.70 נקודות) ולפני בריאן ג'ובר (241.74 נקודות).

אלוף עולם

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2011, זכה צ'ן במדליית זהב בתחרות לגברים בתוצאה של 280.98 נקודות, לפני טקהיו קוזוקה מיפן (258.41 נקודות) וארטור גצ'ינסקי מרוסיה (241.86 נקודות).
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בניס, צרפת בשנת 2012, זכה צ'ן במדליית זהב בתחרות לגברים בתוצאה של 266.11 נקודות, לפני דייסוקה טקהשי (259.66 נקודות) ויוזורו האניו (251.06 נקודות) שניהם מיפן, ובכך הגן על תוארו.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בלונדון, אונטריו, קנדה בשנת 2013, זכה צ'ן בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בתחרות לגברים בתוצאה של 267.78 נקודות, לפני דניס טן מקזחסטן (266.48 נקודות) וחאווייר פרננדס מספרד (249.06 נקודות).

סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכה צ'ן בשתי מדליות כסף, בהחלקה אמנותית על הקרח בתחרות לגברים בתוצאה של 275.62 נקודות, אחרי יוזורו האניו (280.09 נקודות) ולפני דניס טן (255.10 נקודות) ובתחרות הקבוצתית, אחרי רוסיה ולפני ארצות הברית.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בבוסטון ארצות הברית באפריל 2016 סיים צ'ן במקום חמישי בתחרות לגברים בתוצאה של 266.75 נקודות. לאחר התרגיל הקצר הוא דורג במקום שלישי בתוצאה של 94.84 נקודות. התרגיל החופשי היה פחות מוצלח והוא סיים אותו במקום שמיני בתוצאה של 171.91 נקודות.
רונית מטלון

קורות חייה

רונית מטלון נולדה ב-1959 בגני תקווה, למשפחה יוצאת מצרים. אביה, פליקס מטלון, שעלה ב-1949, היה פעיל חברתי למען זכויות בני עדות המזרח, צמצום הפערים החברתיים בתחום המפלגתי ובשטחי שכונות מצוקה, כגון שכונת התקווה, שבה מיקם את מרכז פעילותו. הוריה התגרשו בילדותה על רקע פעילותו הפוליטית של אביה. מטלון סיימה לימודי ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. לראשית פרסומה זכתה בתחילת שנות השמונים כאשר החלה לפרסם סיפורים קצרים ברבעון הספרות "סימן קריאה" שבעריכת מנחם פרי. במהלך שנות השמונים זכתה לחשיפה רחבה ולהערכה רבה על יצירתה, ובתחילת שנות התשעים פרסמה את ספרה הראשון, קובץ הסיפורים "זרים בבית". בשנת 1992 רומן בני הנעורים שכתבה, "סיפור שמתחיל בלוויה של נחש" עובד לסרט בבימויה של דינה צבי ריקליס ובכיכובו של משה איבגי.
בשנת 1995 פרסמה את הרומן הראשון שלה, "זה עם הפנים אלינו". העלילה נסובה סביב סיפורה של נערה ישראלית ממוצא מצרי, אסתר, הנשלחת בידי משפחתה ל"תיקון" אצל קרוביה המתגוררים בקמרון. הספר, אשר ארג בתוכו קונפליקטים רבים בכל הנוגע לשאלת הזהות המזרחית-עדתית והארצישראלית זכה להצלחה והערכה רבה, בישראל ומחוצה לה. בשנת 2010, כחלק מסדרת "עם הספר" המאגדת בתוכה יצירות מופת נבחרות בספרות הישראלית, זכה "זה עם הפנים אלינו" להוצאה מחודשת.
בשנת 2008 יצא ספרה הסמי-ביוגרפי, "קול צעדינו", המספר את קורותיה של משפחה נעדרת אב המתגוררת בצריף עמידר בשכונת עולי ארצות המזרח. הספר זכה לתשבחות רבות מטעם המבקרים והקוראים, הפך לאחד מרבי המכר הגדולים באותה שנה, וזכה בתואר "ספר העשור" בסקר שנערך בעיתון "ידיעות אחרונות". כמו כן היה מועמד לפרס ספיר אשר באותה שנה בוטל עקב בעיית ניגוד עניינים בחבר השופטים.
מטלון הייתה אחת הסופרות הפמיניסטיות המזרחיות החשובות בספרות העברית בדורה, ובמסות שפרסמה עסקה בדחף ליצור אלטרנטיבות לקטגוריות מהותניות של מזרח מול מערב. משקל רב מיצירתה נשען על יצירתה של ז'קלין כהנוב, סופרת יהודיה מצריה, אשר מרכז יצירתה הלא בדיונית עסק בשאלת הזהות הלבנטינית - יהדות המזרח אשר ינקה בדורה השפעות אינטלקטואליות מערביות. מטלון נחשבת לסופרת ש"חילצה" את כהנוב מתהומות הנשייה של התודעה הישראלית, שנים לאחר שאישיותה ויצירתה נשכחו. הדיאלוג הספרותי ביניהן בולט ברומן "זה עם הפנים אלינו" (1995) שבו ציטטה מטלון את המסות של כהנוב "אירופה מרחוק", ו"ילדות במצרים".
מטלון הייתה פעילה בארגונים שונים לשינוי חברתי, ובין היתר השתתפה במספר אירועים למען זכויות אדם שארגנה האגודה לזכויות האזרח. הייתה חברת הנהלת תנועת "בצלם", ובתחום הכתיבה הלא בדיונית חטיבה שלמה ממסותיה כוללת סקירה והתבוננות בוחנת על אפיוני חייהם של הפלסטינים שברצועת עזה. בינואר 2016 ספגה ביקורת רבה בישראל, לאחר שאמרה בראיון לעיתון הצרפתי "לה מונד" כי "אנחנו חיים תחת משטר אפרטהייד".
יצירתה של רונית מטלון, "אח קטן", (סיפור מתוך הקובץ "זרים בבית") היא יצירת חובה לבחינת בגרות בספרות החל משנת תשע"ה.

חיים אישיים

מטלון הייתה גרושה פעמיים. בעלה השני היה הפסיכואנליטיקאי והפרופסור לפסיכולוגיה, עמנואל ברמן, ולזוג בת משותפת. משנת 2012 הייתה בת זוגו של אריאל הירשפלד. יש לה בן משותף עם המשורר עוזי בהר.
נפטרה ב-28 בדצמבר 2017, לאחר מאבק של חודשיים במחלת הסרטן, ונטמנה בבית הקברות קריית שאול.
אנדי לוין

ביוגרפיה

לוין נולד בעיר ברקלי שבמישיגן, בנם של ויקי שלאפר וסנדר לוין. אביו נבחר לבית הנבחרים האמיקאי לראשונה ב-1982, ואנדי גדל עם שתי אחיותיו ג'ניפר ומדלן ועם אחיו מתיו. הוא למד בויליאמס קולג', והשלים לימודי תואר שני בשפות ותרבות אסייתיות באוניברסיטת מישיגן. בנוסף, ישלו תואר דוקטור במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. ב-2006 התמודד לוין אל הסנאט של מישיגן מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך בבחירות הכלליות הפסיד למועמד המפלגה הרפובליקנית ג'ון פאפאג'ורג' בפער של כ-0.6%. אחרי הבחירות הוא ניהל את תוכנית "Voice@Work", מיזם העוסקת בהרחבת חברויות באיגודי עובדים.
ב-2007 מונה בידי מושלת מישיגן ג'ניפר גרנהולם לסגן מנהל מחלקת האנרגיה, העבודה והצמיחה הכלכלית של מישיגן (DELEG). הוא פיקח על תוכנית "אף עובד לא נותר מאחור", אשר סיפק הכשרה מקצועית לעובדים מובטלים. ב-2009 הודיעה גרנהולם כי בכוונתה למנותו לקצין כוח העבודה הראשי ב-DELEG. ב-2010 הוא מונה למנהל ה-DELEG דה פקטו, והוא שימש בתפקיד עד לתום כהונת ממשל גרנהולם ב-2011. לוין ייסד את חברת האנרגיה הנקייה "לוין אנרג'י פרטנרס LLC" ושימש כנשיא חברת "לין & גרין מישיגן".
במהלך בחירות 2018 בארצות הברית, התמודד לוין לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מישיגן, אותו היה מיוצג בשנים 2013–2019 בידי אביו, סנדר. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית גבר על חבר בית המחוקקים של מישיגן אלן ליפסון ועל עורך הדין מרטין ברוק. בבחירות הכלליות ניצח את איש העסקים קלאודיוס סטרנס, ונבחר לבית הנבחרים. ב-3 בינואר 2019 הושבע לתפקידו. בבית הנבחרים הוא חבר בוועדה לענייני חוץ ובוועדת החינוך והעבודה.
טכניקת לוולואה

טכניקת לוולואה היא טכניקה פרהיסטורית לסיתות אבנים ליצירת כלים ששימשו ככלי נשק, חיתוך, שחיטה וקרצוף עורות. טכניקה זאת הופיעה בשלהי התקופה הפלאוליתית התחתונה אך נכנסה לשימוש נרחב בתקופה הפלאוליתית התיכונה ומאפיינת את התרבות המוסטרית. השיטה הוגדרה לראשונה באתר ארכאולוגי בלוולואה-פרת, פרוור של פריז שבצרפת, ומכאן שמה.
הטכניקה יושמה בעיקר על סלעים חדים כצור וכוללת סיתות מוקפד של בולבוס הצור והכנתו לקראת המכה הסופית, שתפיק נתז דק וחד בצורה הרצויה.

לקריאה נוספת

Dibble, H. L., & Bar-Yosef, O. (1995). The definition and interpretation of Levallois technology (Monographs in World Archaeology 23). Prehistory Press.
לייב אקשן

בתעשיית הקולנוע, הטלוויזיה והפקות וידאו אחרות, המונח לייב אקשן (Live action, מילולית: "פעולה חיה") מתייחס לצילום, דיגיטלי או בפילם, שלא באמצעות הנפשה קלאסית או ממוחשבת, אם כי הן לעיתים משולבות בעריכה בנוסף לצילום. מאחר שטכניקה זו היא הנורמה, השימוש במושג לרוב מיותר, ונעשה בו שימוש בדרך כלל רק במקרים שבהם מצופה שייעשה שימוש בהנפשה, כמו למשל בסרטי פיקסאר ובמשחק וידאו, או כאשר היצירה היא עיבוד קולנועי של סרט או סדרה מצוירת, כמו סרטי הקולנוע "סקובי-דו" (2002), "הפלינטסטונס" (1994) או "101 כלבים וגנבים" (1996). שימוש בבובות בסרטים, כמו למשל בסרט "בעקבות הקריסטל השחור" (1982) נחשב גם כן כלייב אקשן, ובלבד שלא נעשה שימוש בסטופ מושן לצורך הנפשת הבובות.
במונח זה נעשה שימוש גם בעולם ההנפשה, על מנת להתייחס לדמויות שאינן מונפשות, בסרטים מצוירים למחצה, כגון "ספייס ג'אם" (1996), "מי הפליל את רוג'ר ראביט" (1988), "לוני טונס: חוזרים לאקשן" (2003), או "מרי פופינס" (1964), שבהם בני אדם ודמויות מונפשות חיות יחדיו, כך שדמויות ה"לייב אקשן" הן דמויות "אמיתיות", כגון בוב הוסקינס וג'ולי אנדרוז, לעומת הדמויות המונפשות כגון רוג'ר ראביט.
שימוש נפוץ במונח "לייב אקשן" הוא כשמתייחסים לסרט או לסדרת טלוויזיה המבוססים על יצירה מאוירת כגון חוברת קומיקס. עיבודים של קומיקסים ללייב אקשן נפוצים במיוחד בסרטי גיבורי-על, כגון  "סופרמן" (1978), "באטמן" (1989), "הנוקמים" ֹׁׁׁ(2012), "הפנתר השחור" (2018), "אקוומן" (2018) ועוד רבים אחרים; וגם בסדרות טלוויזיה כמו "החץ" ו"המתים המהלכים".
ככל שהשימוש בתמונות הנוצרות באמצעות מחשבים (Computer-generated Imagery) בתעשיית הקולנוע הולך וגובר, ואף הופך לזרם מרכזי, חלק ממבקרי הקולנוע, כגון מארק לנגר, מוצאים לנכון לדון ביחסים שבין הלייב אקשן לבין ההנפשה. לטענתם - סרטים חדשים, שמשתמשים באפקטים מיוחדים ממוחשבים, לא ניתנים להשוואה עם סרטי לייב אקשן המשלבים בתוכם דמויות מונפשות, וזאת בשל תפיסת הריאליזם של שילוב שני הסגנונות.
קבר דניאל הנביא

קבר דניאל הנביא הוא מקום קברו המסורתי של הנביא דניאל, הממוקם בעיר שושן (סוסה) שבאיראן. קיימות מספר מסורות נוספות בדבר מיקום הקבר. אתר זה הוזכר לראשונה בכתביו של בנימין מטודלה.

שושן

בספר דניאל מתואר חזון של הנביא דניאל בעיר שושן:
וָאֶרְאֶה, בֶּחָזוֹן, וַיְהִי בִּרְאֹתִי, וַאֲנִי בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה אֲשֶׁר בְּעֵילָם הַמְּדִינָה; וָאֶרְאֶה, בֶּחָזוֹן, וַאֲנִי הָיִיתִי, עַל-אוּבַל אוּלָי.
— ספר דניאל, פרק ח', פסוק ב'
הספר אינו מציין את מקום פטירתו של דניאל, ורק מסורות מאוחרות מציינות את מקום קבורתו בעיר שושן.
האיזכור הראשון של הקבר באתר זה מופיע בכתביו של בנימין מטודלה אשר ביקר באסיה בין השנים 1160–1163. בנימין מתאר בית כנסת בפרס שבחזיתו קבר דניאל הנביא. בנימין סיפר כי קברו של דניאל היה במיקום אחר, בחלקה האחד של העיר, ותושבי אותו הצד התעשרו באופן מפתיע בעוד בני החלק השני של העיר היו עניים, והעניים באו בטענה כי העושר נגרם לבני החלק השני של העיר בשל קבר דניאל שאצלם ודרשו להעביר את הקבר אל חלק העיר שלהם. בין בני העיר פרץ מאבק ממושך, שבסופו נהגתה פשרה מקורית: ארון הקבורה הוצא ממקומו והועבר אחת לשנה מחלק אחד של העיר לחלקה השני, ובכל חלק שהה הארון שנה אחת, ואכן בני כל העיר התעשרו. הסדר זה נהג שנים רבות, עד אשר בא לעיר השאה סינג'אר, שהוא לדברי בנימין 'המולך במלכות פרס על ארבעים וחמישה מלכים שהם תחת ידו והוא שולטאן אל-פארס אל-כביר בלשון ערב, והוא מולך משער נהר סאמארא עד עיר סמרכנת ועד נהר גוזן ועד מדינת ניסבור והרי הפתון ועד מדינת טיבת שנמצא ביערות שלה חיות שיוצא מהם המור וממשלתו מהלך ארבעה חודשים וארבעה ימים'. השאה התרעם על מנהג העברת ארונו של דניאל הנביא וראה בו בזיון חמור. הוא הורה להפסיק לאלתר את העברת העצמות, וציווה לתלות את הארון באמצע הגשר שבין שני חלקי העיר ולבנות במקום בית-תפילה לבני כל הדתות בשווה.
הקבר קדוש גם לפי מסורות מוסלמיות. על פי מסורות אלה הובא ארונו של דניאל לשושן בשנת 638 על מנת לעצור בצורת.

מסורות אחרות

ישנן מספר מסורות אחרות הממקמות את הקבר באתרים אחרים: