google/wiki40b huggingface dataset:
משחק עץ פורש

בתורת המשחקים, משחק עץ פורש (minimum cost spanning tree game) הוא משחק שיתופי שבו לכל קואליציה היא ההוצאה המינימלית הדרושה כדי לחבר את כל חברי  לקדקוד הראשית של העץ.

דוגמה

נתבונן במערכת עץ פורש הכוללת קודקוד מקור ו-5 שחקנים, ושערכי הקשתות שלה הם: 
ניקח את הקואליציה הכוללת את שחקן 2, שחקן 3, ושחקן 4.
עץ ההוצאות המינימלי של קואליציה זו הוא  וערכו הוא 4.
במקרה זה, שחקן 1 הוא "נוסע חופשי": הוא זוכה בחיבור למקור למרות שאינו חבר בקואליציה.

תכונות נוספות

משחק עץ פורש מהווה דוגמה למשחק בו ניתן להוכיח (בתנאים מסוימים) שהליבה אינה ריקה, על ידי מציאת נקודה בליבה.
נתבונן למשל במקרה פרטי של מערכת עץ פורש בה הפונקציה  היא חד חד ערכית ועל ,כלומר כל קודקוד משויך לשחקן אחד ויחיד.
במקרה זה, עץ ההוצאות המינימליות  מכיל  קשתות, כאשר לכל שחקן  ניתן לשייך את הקשת  - הקשת היוצאת ממנו לכיוון .
ניתן להוכיח כי הווקטור  נמצא בליבה של משחק העץ הפורש המתאים ולכן היא אינה ריקה.
דרך אחרת להראות שהליבה אינה ריקה, היא להוכיח שמשחק העץ הפורש הוא קמור. משחקי עץ פורש המוגדרים באופן דומה למשחק המופיע בדוגמה לעיל, הם קמורים ולכן הליבה שלהם אינה ריקה.
איש הרמזור

איש הרמזור (בגרמנית: Ampelmännchen) הוא דמות שהייתה נפוצה על רמזורים להולכי רגל בגרמניה המזרחית. לאחר איחוד גרמניה הוא הפך לסמל נפוץ גם במערב ולאחד הסמלים החיובים שזוהו עם המדינה הקומוניסטית לשעבר.
הדמות עוצבה על ידי מרקוס הֶקהאוזן (Heckhausen) לאחר שחקר את מקרי המוות בתאונות דרכים שהתרחשו בגרמניה המזרחית בין השנים 1955-1960 והגיע למסקנה שפעמים רבות התאונה נגרמה מכיוון שהולך הרגל לא היה מסוגל לראות את הרמזור כהלכה, במיוחד במזג אוויר חורפי. כפתרון הוא עיצב את ה-Ampelmännchen, שדמותו רחבה ובולטת יותר מאשר זו שהייתה נמצאת על הרמזורים עד אז.
הרמזורים הראשונים עם דמות ה-Ampelmännchen הותקנו באונטר דן לינדן שבברלין ב-1969 ובמשך השנים הפכו לעיצוב הסטנדרטי של רמזורים להולכי רגל בגרמניה המזרחית. לאחר האיחוד העיצוב הוחלף בעיצוב המערבי הסטנדרטי שהיה מקובל במערב, אולם בשנות התשעים, בעקבות לחץ של תושבי גרמניה המזרחית לשעבר, העיצוב הוחזר לשימוש ואף זכה להופיע על רמזורים בשטחי גרמניה המערבית לשעבר.
כמו כן ה-Ampelmännchen הפך לחלק מגל מוצרי האוסטלגיה.
ריקי דייוויס

קריירה

דייוויס למד באוניברסיטת איווה, והחליט להירשם לדראפט ה-NBA, נבחר כבחירה ה-21 בסיבוב הראשון של הדראפט ב-NBA לשנת 1998 על ידי קבוצת שארלוט הורנטס, שנהפכה לניו אורלינס הורנטס, הוא שותף במהלך עונתו הראשונה ב-46 משחקים שבהם הציג יכולת בינונית.
במהלך עונתו השנייה שותף ב-48 משחקי הקבוצה אולם עקב יכולת בינונית נשלח בטרייד לקבוצת מיאמי היט לשנת 2000. בשנת 2001 עבר לשחק בקבוצת קליבלנד קאבלירס, שבה חתם לשלוש שנים, הוא שותף בעונתו הראשונה בקליבלנד לראשונה בקריירה שלו בעונה שלמה וסדירה (82 משחקים ברציפות) והציג יכולת משחק מקצוענית וטובה וסיים את העונה עם ממוצע נקודות למשחק שעמד של 20.6 נקודות. בעונתו השנייה בקאבלירס שותף ב-79 משחקים, בעונתו השלישית שותף ב-22 משחקים והשיג 15.3 נקודות למשחק ו-5.5 ריבאונדים למשחק בממוצע. בשנת 2004 עבר לשחק בבוסטון סלטיקס שבה שותף במשך כל 82 המשחקים של העונה הסדירה, השיג ממוצע של 16.0 נקודת למשחק ו-3.0 ריבאונדים למשחק. את עונת 2005/2006 פתח בבוסטון סלטיקס שבה שיחק 42 משחקים אך הועבר באמצע העונה עם עוד מספר שחקנים מקבוצתו למינסוטה טימברוולבס שבה שיחק 36 משחקים בטרייד שנקרא "מולטי-טרייד". ב-2007 הועבר דייוויס למיאמי היט, וב-2008 חתם בלוס אנג'לס קליפרס. 
לאחר שאכזב בקליפרס והציג את ממוצעיו הנמוכים ביותר מאז שנת 2000 הוא נופה ב-2010 מסגל הקליפרס. ב-2010 חתם דייוויס בטורק טלקום האירופית. אחרי שבילה במשך עונת 2010/2011 בליגה הסינית חתם דייוויס בקוראל רואן באסקט מליגת העל הצרפתית.
משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית

משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית היא משוואה דיפרנציאלית שבה לפחות אחד מהמשתנים הוא תהליך סטוכסטי. משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית משמשת במודלים בפיזיקה סטטיסטית ובמתמטיקה פיננסית בהם ישנו שינוי שמתנהג בצורה סטטיסטית. בדרך כלל השינוי מתנהג כמו נגזרת של התנועה הבראונית אולם, ייתכן כי התהליך הסטוכסטי מתנהג בצורה שונה.

רקע

העבודות הראשונות על משוואות דיפרנציאליות סטוכסטיות החלו בתיאור התנועה הבראונית על ידי לואי בשלייה ב-1900 עבודתו Théorie de la Spéculation (התאוריה של הספקולציה) ועל ידי אלברט איינשטיין במאמרו בשנת הפלאות על התנועה הנדרשת מהתורה הקינטית המולקולארית של החום ושל חלקיקים קטנים השוהים על פניו של נוזל במנוחה בו תיאר את תנועת הגזים וחלקיקי אבק בתוך נוזל.
את עבודתו של בשלייה המשיך הפיזיקאי פול לאנגווין. בהמשך קיושי איטו ורוסלן סטרטונוביץ' הציבו בסיס מתמטי מוצק יותר למשוואות אלו.
בנות הים של מקו

עלילה

עונה 1
שלוש בתולות ים הכניסו בטעות נער אנושי לבריכת הירח והוא הפך לבן ים. הלהקה נידתה אותן עד שימצאו דרך להיפטר מהזנב של הנער.
עונה 2
זאק מוצא חדר קסום ומיוחד של בני ים, בעונה זו מצטרף בן ים נוסף ו2 בתולות ים חדשות לאחר שהקודמות עזבו כדי לחפש אחר להקה חדשה.
עונה 3
בת ים סינית מגיעה במקרה אל האי מקו ומושכת אחריה דרקון אימתני המאיים על האי מקו ועל כל בנות הים.
בעיר של סילביה

ביקורת ופרסים

הסרט הופיע ברשימת עשרת הסרטים הטובים של 2008 בכמה רשימות מבקרים. בשבועון הניו-יורקי וילג' ווייס הוא כיכב במקום השמיני. אתר הבידור "מועדון AV" תיאר את הסרט כ"יצירת מופת" ובגארדיאן הוא זכה לכינוי "יוצא מן הכלל"
הסרט היה מועמד פרס אריה הזהב לשנת 2007 בפסטיבל הסרטים של ונציה אך לבסוף לא זכה. הסרט זכה בפרס קרן מבקרי הקולנוע האוסטרלי ל"סרט הטוב ביותר שעוד לא הוקרן" לשנת 2008. גוארין זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר של Premios ACE לשנת 2009 עבור סרט זה.
ג'ייד רמזי

קריירה

רמזי הופיעה בסרט המאפיה שבו היא ואחותה שיחקו את חברות האספסוף "ברית התאומים". היא גם הייתה כוכב-שותף כג'ין במופע הקומדיה "Twinny Somethings" עם אחותה. עבודת המשחק המקצועית הראשונה שלה הייתה "X Men 2" כתאומה x-קיד. כיום היא מככבת בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון, "בית אנוביס", כפטרישיה ויליאמסון, שבו היא הופיעה עד וכולל העונה השלישית. אחותה התאומה עשתה הופעת אורח כאחותה התאומה של פטרישיה, פייפר. פטרישה הופיעה גם בתשעים דקות ספיישל של בית אנוביס, 'אבן הבוחן של רא' שהוקרן לראשונה בארבע עשרה ליוני, 2013 בבריטניה. ב-2013 רמזי קיבלה תפקיד ראשי בסרט האימה 'Silver Falls' לצד אחותה, ניקיטה רמזי. הן ישחקו כאחיות תאומות, הת'ר והולי דאל.
Journey Called Life

רקע

האלבום הוקלט ברובו בג'מייקה ובארצות הברית בין דצמבר 2013 למאי 2014. באלבום מתארחים מספר אמני רגאיי מג'מייקה. ה-EP מושר כולו באנגלית ובפטואה, ניב ג'מייקני של אנגלית. ב-1 ביוני 2014 הוציא לאור סול ג'יי בעמוד היוטיוב הרשמי שלו את הקליפ לסינגל הראשון מהמיני-אלבום שנקרא "Life Treat Dem Good", בו הוא מארח את Jah Thunder. ב-3 בספטמבר 2014 פורסם הקליפ לסינגל השני, "Kingston Town", שבו סול ג'יי מארח את Majah Bless. ב-9 באוקטובר 2014 השיק סול ג'יי את האלבום במועדון הגגרין. באירוע ההשקה התארחו האמנים: נצ'י נצ', קפה שחור חזק, אודליה וסיס. ב-5 בינואר 2015 יצא בעמוד היוטיוב הרשמי של סול ג'יי הקליפ לסינגל השלישי מהמיני אלבום שנושא את אותו השם: "Journey Called Life".
דומנל מק קאוסטנטין

קורות חיים

אין עדויות היסטוריות לכהונתו של דומנל, אולם אי התאמות בין מסמכים בני התקופה כגון השירה דואן אלבאנאך וכתבי פלאן מייניסטרך לעומת האמור בדברי ימי אירלנד, מביאים את החוקרים לשער כי מלך זה אכן שלט בדאל ריאטה.
הדואן אלבאנאך מציין כי דומנל שלט כ-24 שנים, בין אאד פינד ושני מלכים בשם קונל: קונאל מק טאידג וקונאל מק אאדאין.
מייניסטרך טוען כי אביו של דומנל היה קאוסטנטין - שם נדיר בממלכת הפיקטים. לאור נדירות השם מדובר באציל היחיד שנשא שם זה - קאוסטנטין מק פרגוסה (בנו של פרגוסה), מלך הפיקטים בין השנים 792–820.
לאור העובדה שאאד פינד נפטר בשנת 778 וכי אחיו, פרגוס מק אכדאך מלך אחריו בדאל ריאטה, ככל הנראה דומנל לא שלט בממלכה קודם לשנת 781. הכרוניקות מציינות כי מלך בשם דוקוירכה נפטר בשנת 792 וקונל מק טאיידג בשנת 807 ועל כן לא סביר שמלכותו של דומנל נמשכה 24 שנים. מאידך, ייתכן שמלכותו נמשכה בין שנת 811 ו-835 (תחילת מלכותו של אאד מק בואנטה) - תקופה באורך המתאים אשר בה לא ידועים שמות המלכים ששלטו בדאל ריאטה.
מרכז החלל הנורווגי

מרכז החלל הנורווגי (בנורווגית: Norsk Romsenter) הוא שמה של סוכנות החלל הנורווגית. המרכז פועל תחת אחריותו של משרד המסחר והתעשייה הנורווגי. המשרד אחראי על פיקוח ותיאום פעילויות החלל של נורווגיה, וכן פועל מול מוסדות סוכנות החלל האירופית, שנורווגיה חברה בה. אחד היעדים של המשרד הוא הגדלת הצמיחה במגזר החלל הנורווגי ב - 10% מדי שנה.

פעילות בתחום מדעי החלל

נורווגיה פעילה בתחום חקר השמש, האינטראקציה בינה לבין כדור הארץ. נורווגיה היא מהמדינות המובילות בחקר האורורה באמצעות רקטות מחקר, טלסקופים ולוויינים.

פעילות בתחום המשגרים ורקטות המחקר

נורווגיה מקיימת פעילות רציפה של שיגור רקטות מחקר אל שולי החלל, ללימוד האטמוספירה והאורורה.

פעילות בתחום תחנות מעקב אחר לוויינים

מיקומה של נורווגיה מאפשר לה לעקוב באופן מיטבי אחר לוויינים המקיפים את כדור הארץ במסלול קוטבי. שירותי מעקב לווייניים נמכרים למדינות אחדות ומהווים מוקד הכנסה חשוב לסוכנות החלל הנורווגית.
בודהידהרמה

ביוגרפיה

מסופר כי בודהידהרמה נולד בדרום הודו, באזור מדינת טאמיל נאדו של ימינו. קיימות מספר השערות לגבי התקופה בה חי - לפי אחת מהן בין השנים 440–528 לספה"נ ולפי אחרת בין השנים 470–543 . הוא נולד למשפחה אצילה ואומן היטב באמנויות לחימה שונות. בשלב מסוים נסע בודהידהרמה ללמד בסין. הוא עבר בין מנזרים שונים בסין כאשר בכל אחד מהם דרש ולימד את תורתו.
האזכור ההיסטורי הראשון של בודהידהרמה הוא בכתביו של יָאנְג שְׂוֵ'נְגְ'ה משנת 547 (אשר עסקו במנזרים בודהיסטים באזור לווֹיָאנג שבהנאן). שם הוא מתואר כפרסי ממרכז אסיה.

סיפורים ואגדות

מסופר כי בשנת 520 לספה"נ הגיע בודהידהרמה לראיון אצל קיסר סין וו די משושלת ליאנג הדרומית במטרה להמיר את דתו לבודהיזם, אך הקיסר כבר היה בודהיסט. במהלך הראיון שאל הקיסר את בודהידהרמה כמה עושר הוא צבר במהלך בניית המקדשים והמנזרים ברחבי הארץ. הנזיר השיב "לא הרווחתי כלל". "ובכן, מה הוא העקרון היסודי של הבודהיזם?" שאל הקיסר הנבוך. "ריקנות עצומה" אמר הנזיר. "הקשב" אמר הקיסר שהחל מאבד את עשתונותיו, "מי בכלל אתה חושב שהינך?". "אינני יודע" השיב הנזיר. לאחר ראיון זה, בו ערער בודהידהרמה את שלוותו של הקיסר, הוא גורש מחצר הקיסרות.
נאמר כי במהלך מסעותיו הגיע בודהידהרמה למנזר בודהיסטי בצפון ממלכת וויי, מנזר שאולין. לאחר שנמנע ממנו להיכנס, או "נזרק" לאחר זמן קצר, מצא משכנו במערה הסמוכה למנזר השאולין וביצע בה מדיטציה במשך 9 שנים רצופות למול אחת מקירות המערה. במנזר נתגלו לפניו נזירים עצלים ומנוונים משגרת חיים שכללה למידה והעתקת מגילות עתיקות. כדי לשפר את מצבם לימד בודהידהרמה את הנזירים את אמנויות הלחימה שהכיר. אלו שימשו כבסיס לאסכולת השאולין בקונג פו.
האגדה מספרת כי בודהידהרמה היה הראשון להביא את שיחי התה לסין. בעודו יושב ומבצע מדיטציה, מרט בודהידהרמה את ריסיו כדי שלא להרדם. בנקודה בה פגעו ריסיו התלושים בקרקע צמחו שיחי התה הראשונים.
עוד מספרת האגדה כי בודהידהרמה ישב במדיטציה במשך תשע שנים רצופות במהלכן רגליו נשרו ממנו מרוב ריכוז.
Government Hooker

רקע וכתיבה

את השיר כתבו ליידי גאגא, פרננדו גאריבאי ופול בלייר, והוא הופק על ידי גאגא, דיג'יי שאדו, דיג'יי סנייק וגאריבאי גם כן. השיר הוא בסגנון הסינת'פופ, בדומה לרוב השירים מתוך האלבום.

הופעות

גאגא ביצעה את השיר בחגיגות העשור של קרן קלינטון בהוליווד בול בלוס אנג'לס, קליפורניה. עם השיר הופיעה גאגא גם בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV, ב-18 באוגוסט 2011. השיר נכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות השלישי של גאגא, "The Born This Way Ball". השיר בוצע כשיר השני ברשימת הסטטיסטים, אחרי "(Highway Unicorn (Road to Love", אשר פתח את המופע. סצנה בולטת מתוך סיבוב ההופעות הייתה כאשר, באחד מן המופעים שלפה גאגא אקדח, ירתה ברגל של אחד מן הרקדנים, והחלה לשיר את השיר.
הארמייה ה-64 (ברית המועצות)

היסטוריה

הארמייה הוקמה באביב 1942, כאחת מארמיות העתודה שהשתייכו לעתודות הפיקוד העליון הסובייטי, ושמה המקורי היה ארמיית העתודה ה-1. ביולי 1942 הוצבה הארמייה תחת פיקודה של "חזית סטלינגרד", שנועדה להגן על דרכי הגישה לעיר סטלינגרד, וקיבלה את השם "הארמייה ה-64". הארמייה כללה במקור שש דיוויזיות חי"ר במסגרת 2 קורפוסים, ומפקדה היה גנרל לוטננט מיכאיל שומילוב, שהמשיך לפקד על הארמייה עד תום מלחמת העולם ה-2. 
בראשית אוגוסט 1942 הועברה הארמייה תחת פיקוד "החזית הדרום-מזרחית", נטלה חלק מרכזי בקרבות המיגננה שניהלה החזית מדרום לסטלינגרד, והצליחה להאט מאוד את התקדמות ארמיית הפאנצר הרביעית הגרמנית לכיוון העיר. במהלך המערכה בתוך העיר סטלינגרד החזיקה הארמייה ה-64 בפרברים הדרומיים של העיר - קופרסנויה, ילשנקה ובאקאטובקה - ניהלה שורה של התקפות נגד על האגף הדרומי של אגד הכוחות הגרמני שתקף את סטלינגרד, וריתקה כוחות גרמניים חזקים. הארמייה השתתפה במתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד בנובמבר 1942 (מבצע "אורנוס") כחלק מכוחות "חזית סטלינגרד", ולאחר מכן השתתפה במבצע לחיסול הכוחות הגרמניים שכותרו באזור סטלינגרד בינואר וראשית פברואר 1943. 
ב-16 באפריל 1943 שונה שמה של הארמייה לארמיית המשמר השביעית כאות הוקרה על הצטיינותה במהלך המערכה על סטלינגרד.
טרס מיכאליק

קריירה

מיכאליק החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל צסק"א קייב בגיל 17. את משחקו הראשון במדי הקבוצה שיחק באביב 2002. עד לעונת 2004/2005 שותף במשחקי הליגה בעיקר כשחקן מחליף. בתחילת העונה המדוברת הפך לשחן קבוע בהרכב צסק"א. בקיץ 2005 הושאל לקבוצת הוברלה אוז'הורוד ששיחקה אז בליגת העל של אוקראינה. באחד ממשחקי העונה שיחק מול קבוצת הצמרת של הליגה - דינמו קייב. במהלך המשחק הוא הרשים את מאמני דינמו וקיבל הצעה לעבור לשורותיה. באביב 2006 הוא חתם על חוזה ל5 שנים בדינמו קייב. מיכאליק שיחק בשורות דינמו עד יוני 2013. הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובשני גביעי המדינה.
ב-18 ביוני 2013 חתם בקבוצה הרוסית לוקומוטיב מוסקבה

נבחרת

מיכאליק זומן לנבחרת הצעירה של אוקראינה בשנת 2004. הוא שיחק 10 משחקים בשורות הנבחרת. בשנת 2006 היה בסגל הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות. שותף בכל חמשת משחקיה של הנבחרת בטורניר וזכה עמה במדליית הכסף.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק מיכאליק מאז אוגוסט 2006. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול אזרבייג'ן. מיכאליק היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2012. הוא השתתף בשניים מתוך שלושת משחקי הנבחרת בתחרות. מאז הטורניר לא זומן יותר לנבחרת.
ניימירוב

תולדות היישוב

ראשיתה של העיירה במאה ה-16, אז גם הוענקו לה זכויות של עיר פרטית. באוקטובר 1672, במהלך המלחמה הפולנית עות'מאנית, נערך בסמוך לעיירה קרב מרכזי, בו הביס יאן סובייסקי את גייסות הטטרים.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. מתחילת המאה ה-19 החלו לפעול בעיירה מרחצאות מרפא, לאחר שנתגלו בסביבתה מעיינות גופרית. ניסיון להביא לתיעוש העיירה במהלך המאה ה-19 לא צלח.

יהודי ניימירוב

היהודים ישבו בעיירה מראשיתה, ונזכרים עוד במאה ה-16. בתחילת המאה ה-18 כבר התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובהמשך אותה מאה גדל היישוב היהודי בעיירה, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי. בשנת 1910 נמנו בעיירה 1,962 יהודים, ורובם נמנו על החסידות, אולם לאחר ההרס שנגרם ליישוב במהלך הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה, עזבו את העיירה יהודים רבים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,510 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מחרם פולני ואוקראיני על עסקיהם.

בשואה

בספטמבר 1939 נכבשה העיירה באופן זמני בידי הגרמנים, ובזמן זה ביצעו אלו מעשי שוד והתעללות ביהודיה. עם כניסת הסובייטים לעיירה בסוף החודש נאסרה הפעילות הציבורית היהודית ביישוב, והולאמו עסקי היהודים בו. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, חלקם פליטים ממערב פולין.
ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, שבו הגרמנים לעיירה, ורצחו בה בו ביום 8 יהודים. לאחר מכן, הועברה השליטה בעיירה לידי המשטרה האוקראינית, וזו הוציאה להורג 38 יהודים ביישוב שהואשמו בקומוניזם. בד בבד, נחטפו יהודי העיירה לעבודות כפייה, הוטלו עליהם מגבלות תנועה, ובוצעו בהם מעשי התעללות, תוך גזיזת זקנים ופיאות. יודנרט שהוקם בהמשך בעיירה הסדיר את התייצבות היהודים לעבודות הכפייה המפרכות, שלוו במעשי התעללות, והעביר לשלטונות סכומי כופר גבוהים. בדצמבר 1941 שילחו הגרמנים כמה מאות גברים יהודים מהעיירה למחנות עבודה. בתקופה זו הגיעו לעיירה יהודים נוספים שגורשו מכפרי הסביבה.
ב-15 ביולי 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה ראשונה בעיירה, בה סרקו את בתי היהודים בה, תוך ירי בחולים ובמסתתרים. כ-800 יהודים שנתפסו הוסעו במשאיות לראווה רוסקה, וכעבור מספר ימים שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. דירות המגורשים נבזזו לאחר מכן בידי האוקראינים.
בספטמבר 1942, לאחר ראש השנה תש"ג, נערכה בעיירה אקציה שנייה, בה נרצחו כ-1,000 יהודים. בסוף אותו חודש גורשו אחרוני יהודי העיירה, חסרי כל, לראווה רוסקה, וניימירוב הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים". עד שחרור האזור ביולי 1944 עוד ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים ביערות שבסביבת העיירה.
שניים מהיהודים הבודדים מהעיירה ששרדו את השואה נרצחו בה בידי אוקראינים לאחר ששבו אליה.
ברייטלינג

ברייטלינג (Breitling) הוא יצרן שעוני יד שווייצרי, מקנטון ז'ורה. 
ברייטלינג מוכר שעוני כרונומטר המעוצבים בעיקר לאנשי צוות אוויר, אף שרובם נענדים כפריטי אופנה יוקרתיים וכסמל סטטוס. שעוני ברייטלינג מתאפיינים בלוח שעות גדול יחסית לשעוני יד אחרים, המאפשר תצוגה ברורה של נתונים שונים נוסף על השעה. ובנוסף, שעונים אלו כבדים מהמקובל. רבים מדגמי החברה מבוססים על מנגנון מתיחה מכני אוטומטי המבוסס על תנועות היד. כל שעוני ברייטלינג מיוצרים בשווייץ ועשויים ממרכיבים שווייצרים.

היסטוריה

בשנת 1884 ייסד לאון ברייטלינג, שען בן 24, את חברת ברייטלינג בכפר סנט אימיאר בחלקו דובר הצרפתית של קנטון ברן שבשווייץ. זמן קצר אחר כך העתיק את פעילותה ללה שו-דה-פון בקנטון ז'ורה. ברייטלינג התמחה בייצור שעונים מדויקים לשימושים טכניים ולמטרות מדעיות ותעשייתיות. בשנת 1914 הלך לאון ברייטלינג לעולמו והחברה עברה לידי בנו גסטון. שנה אחר כך יצר גסטון את שעון הכרונוגרף הראשון, שעון שהפך לאחד מעזרי הטיסה של טייסים במלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1932 עבר ניהול החברה לידי בנו של גסטון, וילי, ובשנת 1936 הפכה ברייטלינג לספק השעונים הרשמי של חיל האוויר המלכותי. בשנת 1942 הציגה ברייטלינג לראשונה שעון כרונומטר - שעון כרונוגרף שלו מותאם סרגל מדידה טבעתי, סביב לוח השעות. בשנת 1954 החלה החברה משווקת את דגם ה-Navitimer, שעון יד המצויד במחשב ניווט. בשנות ה-50 הפך שעון הכרונוגרף סופר של החברה לשעון נפוץ בקרב טייסים בעולם, החברה אף סיפקה לרבות מחברות התעופה המובילות בעולם שעונים לתא הטייס.
בשנת 1962 ענד האסטרונאוט סקוט קרפנטר שעון ברייטלינג מדגם "קוסמונאוט" בעת טיסת החלל שלו במרקורי 7. בשנת 1969 הייתה ברייטלינג החברה הראשונה לפתח שעון יד כרונוגרף בעל מנגנון מתיחה אוטומטי. בשנת 1979 עבר ניהול החברה מידי נכדו של המייסד וילי ברייטלינג לידי ארנסט שניידר, טייס ושען שהתמחה במיקרואלקטרוניקה. בשנת 1984 החלה ברייטלינג משווקת את דגם ה-Chronomat, שעון מכני שהפך לדגם הנמכר ביותר מבין שעוני החברה. בשנת 1995 הציגה ברייטלינג את דגם Emergency, שעון בעל פונקציות מרובות המצויד במשדר חירום בתדר 121.5 מגה הרץ, שנועד לאיתור טייסים שנטשו את מטוסם. בינואר 2003 נטשו שני טייסים בריטים את מסוקם סמוך לחופי אנטארקטיקה ואותרו בסירת הצלה על ידי ספינת סיור צ'יליאנית לאחר שהפעילו את משדר החירום בשעוני ברייטלינג Emergency אותם ענדו. בשנת 1999 העמידה ברייטלינג את כל דגמי השעונים שהיא מייצרת לבדיקת תקן כרונומטר השווייצרי, בכך הייתה לראשונה שעושה זאת בין יצרני השעונים המובילים. בשנת 2000 נפתח בניין מטה החברה בגרנשן (Grenchen) שבשווייץ, בבניין אף מיוצרים שעוני החברה.

ברייטלינג כסמל סטטוס

שעוני ברייטלינג מתוכננים ומעוצבים לשימושים טכניים ייחודיים, ומשכך הם מורכבים ביותר להפעלה ומציגים נתונים רבים מעבר לתצוגת הזמן, שאין להם כל שימוש בחיי היום יום. למרות זאת, רבים עונדים שעונים אלה כסמל סטטוס וכאביזר אופנה.

בישראל

לכבוד חגיגות יובל ה-50 לחיל האוויר הישראלי הזמין צה"ל מחברת ברייטלינג שעונים מסדרה מיוחדת לציון האירוע, אשר נועדו לחלוקה לטייסי חיל האוויר. חברת ברייטלינג אשר קיוותה לתרום לתדמיתה עם צירוף חיל האוויר הישראלי לרשימת לקוחותיה, הציעה את השעונים במחיר זול בהרבה ממחירם בשוק. אף שהשעונים הוזמנו ועוצבו, ההזמנה בוטלה לאחר שהתעורר חשש מן התגובה הציבורית לחלוקת חפצי מותרות בידי צה"ל.
לפי פרסומי היצרן, שעון ברייטלינג מדגם Aerospace נענד על ידי אריאל שרון ואהוד אולמרט, ראשי ממשלת ישראל.
בועיינה-נוג'ידאת

בועיינה

בועיינה היה כפר ערבי בבקעת בית נטופה.
שמו של היישוב הוא ככל הנראה בגלל קרבת היישוב העתיק "בית ענת" המוזכר בכתובות שנכתבו בשפה האוגרית, וכן בספר שופטים (פרק א' פסוק ל"ג) שם הוא מוזכר כיישוב שבו עבדו לאלה ענת, ושלא יכלו אנשי שבט נפתלי לכובשו. תושבי הכפר היו פלאחים.
במפקד האוכלוסין של 1931 נמנו בבועיינה 67 בתים מיושבים ב-349 נפשות, כולם מוסלמים, למעט שני יהודים. בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל צויין מספר תושבי בועיינה כ-540 ושטחו נרשם כ-9,214 דונם, מתוכם 2,306 דונם של אדמה ציבורית ו-115 דונם בבעלות יהודית.

נוג'ידאת

נוג'ידאת היה כפר בדאוי בבקעת בית נטופה.
נוג'ידאת הוקם על ידי חיילים  בדואים מערב הסעודית של היום שנלחמו בצבאו של צלאח א-דין. השבט אליו השתייכו התושבים היה "ערב אל-נוג'ידאת". שמו של היישוב הוא על שם אזור הנג'ד שבמרכז חצי האי ערב  בערב הסעודית. נוג'ידאת ידועה באחוז גבוה בגיוס הבנים לצה״ל ובשנים האחרונות נרשמת עליה בהתנדבות הבנות לשירות הלאומי, למרות שגיוסם של בני העדה הבדואית אינו חובה ע״פ חוק.

פנינת העמק

הגברת הנדיה סולימן יזמה והקימה בכפר מיזם נשי בשם פנינת העמק.זהו מרכז להתנסות נשים בעבודות יד ובעבודות אמנות עממית. המרכז נתמך על ידי משרד התיירות והוא מארח קבוצות תיירים מהארץ ומחו"ל. 
על יוזמתה להקמת המיזם ולקידום מעמד הנשים בכפרה, היא התכבדה להיכלל בין מדליקות המשואות  ביום העצמאות ה-66 למדינת ישראל
אלכס מקווין

ביוגרפיה

מקווין נולד באפסום שבמחוז סארי באנגליה. הוא למד בבית הספר סנט ג'ון בלת'רהד, וסיים בהצטיינות את לימודיו בספרות אנגלית באוניברסיטת דרהאם. הוא המשיך ללמוד לתואר מאסטר בפילוסופיה בקולג' פמברוק באוניברסיטת קיימברידג', וסיים ב-1998.
בין השנים 1992 ל-1995 היה מקווין חבר בתיאטרון הלאומי לנוער. אחר כך הוכשר להיות בריסטר במידל טמפל. הוא עבד כמנהל עסקים ב-Granada International, ועבד בבית הנבחרים הבריטי עם חבר ועדת תרבות ומדיה.
תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות המרדים קית' גרין בסדרת הדרמה הרפואית "הולבי סיטי" בה שיחק בין מאי 2005 ליולי 2010 ב-75 פרקים. מקווין שיחק בתפקיד ג'וליוס ניקולסון בסאטירה הפוליטית "The Thick of It", ובתפקיד סר ג'ונתן טון, שגריר בריטי באו"ם, בסרט הקולנוע "בסוד העניינים", שניהם בבימויו של ארמנדו יאנוצ'י. ב-2007 הופיע מקווין בדמות ויקאר בספיישל עבור הקומיק ריליף של הסיטקום "מיסטר בין".
מקווין גילם את קווין סת'רלנד (אביו של ניל) בקומדיה "קרועים" של ערוץ E4. עוד שיחק בתפקיד הווארד בשני פרקים של הסדרה " Outnumbered" של ערוץ BBC1.
מקווין הופיע בפרסומות טלוויזיה עבור החברות Specsavers, דל, ו-Utterly Butterly. הוא שיחק בסדרה "Kröd Mändoon and the Flaming Sword of Fire", שהופקה בשיתוף של קומדי סנטרל וה-BBC, בה גילם את ברנבוס, העוזר של הצ'נסלור דונגלור בגילומו של מאט לוקאס. מקווין כיכב בתפקיד רוי טונט בסרט "The Hide" שהוקרן לראשונה בפברואר 2009 ברשת FilmFour. ב-2009 זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים מרבלה על הופעתו בסרט.
עוד הופיע מקווין בסדרת סרטי וידאו ביוטיוב בתפקיד קלייב רודלו, דמות שטוענת להיותה "ה-DJ מספר אחד בעולם". הסרטונים הם פרודיות שיצרו חברי Above & Beyond. בסוף 2009 כיכב בפרקים אחדים בתוכנית הרדיו "The News at Bedtime" במגוון תפקידי משנה.
ב-2010 הופיע מקווין בתפקיד המו"ל מלקולם דודס בסרטו של וודי אלן "כשתפגשי זר גבוה ומסתורי". באותה שנה שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומדיה "ארבעה אריות". ב-2014 שיחק בפרק "ההמנון הלאומי" בסדרת האנתולוגיה "מראה שחורה".
ב-2012 הופיע מקוון בספין-אוף של הסדרה "דוקטור הו" בשם "UNIT: Dominion" בהוצאת "Big Finish Productions". התפקיד שתואר בדמות "הדוקטור האחר" מתברר שהוא המאסטר. ב-2014 חזר וגילם את הדמות בסדרת התסכיתים " Dark Eyes". ב-2016 שיחק שוב באותו תפקיד לצדו של ג'פרי ביוורס שגילם את המאסטר בגלגול קודם בפרק "The Two Masters". עוד שיחק מקווין בתפקיד אדמונד בקומדיה השחורה "הנדרבי" של ג'וליה דייוויס, לצדן של דייוויס ושל אלכסנדרה רואץ'.
ב-2015 שיחק מקווין בתפקיד הוב בסדרה "פומפידו" של ה-BBC לצדו של מאט לוקאס. הוא גילם את לוק, רופא מיילד בכיר, בסדרה הקומית של רשת ITV "המיילד".
עוד ב-2015 גילם את הכרוז המלכותי בסרט "סינדרלה". ב-2016 הופיע לצדו של מייקל קיין בסרט "Youth", וגילם את חבר הפרלמנט פטריק ג'רוויס בעונה השלישית של הסדרה "כנופיית ברמינגהאם".
ליידיD

ליידיD (קרי: ליידי-די) היא להקת רוק ישראלית שהוקמה באוגוסט 2006. חברות הלהקה הן ליעד שר (גיטרה ושירה), שיר קונקי (בס וקולות) ויעל כהן (תופים ושירה).
ליידי די היא שלישיית רוק אלטרנטיבי הבולטת בעיבודיה המתאפיינים בשימושים אקראיים בתפקידים "לא קונבנציונליים" בכלי הנגינה.
בינואר 2007 יצא לאור אלבום הבכורה של ההרכב, אשר לא זכה לחשיפה רבה באמצעי התקשורת, אך קיבל ביקורות טובות. האלבום הוקלט באולפני די.בי., על ידי יואב שדמה ששימש גם יועץ מוזיקלי, ויצא בהוצאת "התו השמיני". לצורך קידום האלבום, פרסמה הלהקה שלושה סינגלים, במקביל לקליפים לערוץ 24. הקליפ לסינגל הראשון שיצא, "פאולינה", היה פרי מוחה של הבמאית עירית שרביט. הקליפ לסינגל השלישי, "קוצים חלודים", צולם בניצוחו של הבמאי נתן משיח. שני הקליפים השתתפה השחקנית זיטה יגודייבה, אשר מצולמת גם על שער האלבום.