google/wiki40b huggingface dataset:
מבצע מנורה

רקע

לאחר פחות משנה מתום מבצע ליטני חזרו הפלסטינים בלבנון לעמדות הישנות שלהם במה שכונה פתחלנד, ועד מהרה שבו והטרידו את יישובי הצפון ואף הצליחו להפעיל טרור בתוך ישראל. מטען חבלה באוטובוס בירושלים, מטחי קטיושות על קריית שמונה והטרדות חוזרות ונשנות ובכלל זה חדירת מחבלים למעלות בינואר 1979. בצה"ל התגבשה התפיסה כי הכרחי לשוב ולבצע פעולות יזומות בשטח לבנון על מנת להביא שקט ליישובי הצפון בפרט ולתושבי ישראל בכלל. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה לאלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן גל, להיערך לביצוע פשיטה מעבר לנהר הליטני. הפעולה הוטלה על כוחות מחטיבת הצנחנים, עליה פיקד אל"ם אמנון ליפקין-שחק, ועל כוח מחטיבת גולני, עליה פיקד אל"ם דוד כץ, אשר ערכה באותה עת אימון חטיבתי בסיני.
על גדוד 202, עליו פיקד שאול מופז, הוטל לפשוט על בתי מחבלים בגזרת כפר ארנון ולכן לבצע חסימה כדי לבודד את גזרת הפעולה. על גדוד 890 בפיקוד המג"ד זאב צל, הוטל לפשוט על בתים. על אבנר טלמון, סמג"ד 890, הוטל לפשוט על סוללת תותחים מחופרת של המחבלים בקרבת הבופור ורמת ארנון. על הסיירת החטיבתית, עליה פיקד משה יעלון, הוטל לנוע בעקבות גדוד 890, להשתלט על אזור האנטנות ולבצע חסימה באש שתבודד את גזרת הפעולה ממבצר הבופור, אשר שימש כמוצב של טרור פלסטיני. כוח חילוץ בפיקודו של קצין האג"ם החטיבתי, סרן יום טוב סמיה, הועמד בכוננות. על כוחות מחטיבת גולני הוטל לפעול בגזרה הצפונית, כנגד יעדי מחבלים בכפרים עישייה ואל-נבטיה. 
בטרם הפעולה הוחלט לבצעה במתכונת מצומצמת יותר ועל כן שונו יעדי חטיבת גולני. על כוח קטן מן החטיבה, אשר כלל את הסיירת החטיבתית, הוטל לפשוט על בתים ב"מזרעת וזעיה" ועל מאהל בקרבת הכפר אל-עיישיה אשר שימשו את המחבלים ולהשמידם. יממה לפני המבצע יצא כוח מגדוד 890 שכלל את אבי עמירם, יחיאל גוזל וקצין המודיעין של החטיבה המרחבית לסיור מקדים שכלל בדיקה של ציר התנועה ונקודת חציית נהר הליטני, הכוח סימן אזור ממוקש בשביל היורד לליטני. סמוך לנהר עצמו זיהה הכוח רועה לבנוני, שבה אותו והעביר אותו בישראל לגורמי מודיעין שחקרו אותו. בחקירתו מסר הרועה מידע חשוב אודות האזור.
על הכוחות חטיבת גולני הוטל לפעול בגזרה הצפונית כנגד יעדים בכפרים עשיה, מחמודיה ומזרעת אוזעיה.
החטיבה שהייתה באימון חורף באזור ביר תמדה שבסיני הוקפצה למבצע במטוסי הרקולס שנחתו בשדה התעופה מחניים ונכנסה למבצע בנוהל קרב חפוז.
על גזרת גדוד 13, עליה פיקד המג"ד יעקב סלע, הוטל לפשוט על מזרעת אוזעיה לטהר ולמקש אותה.
על גזרת גדוד 12, עליה פיקד המג"ד דב גזית, הוטל לפשוט על הכפר מחמודיה ולפוצץ שם בתי מחבלים. הגדוד תוגבר בצוות מהסיירת.
על הסיירת, בפיקודו של גיורא ענבר, הוטל לכבוש את המוצב שבפאתי עישייה ולהציב חסימה על כביש הגישה לכפר כדי למנוע הגעת תגבורת אויב לגזרת הפעולה של החטיבה.

תוצאות המבצע

לפי דובר צה"ל כוחות צה"ל הרגו כשלושים מחבלים, שבו אחד, ופצעו תשעה. עשרה בתים פוצצו והושמדו חמישה קני ארטילריה, שני ג`יפים שעליהם מקלעים כבדים ומצבורי תחמושת. לכוחות צה"ל היו שני פצועים. בסיכום המבצע הדגיש הרמטכ"ל, רפאל איתן, כי למחבלים הובררה יכולתו של צה"ל לפעול ולפגוע בכל מקום שיחפוץ וכי הפעולה מהווה פתח למבצעים דומים בעתיד.

לטענת ארגון פת"ח, נהרגו 16 לוחמים (6 פלסטינים ועשרה לבנונים) ו-5 אזרחים בפעולה, ו-13 נפצעו. כמו כן, נהרסו 8 בתים.
בסיום הפעולה ציין הרמטכ"ל לשבח את הכוחות על הרמה הגבוה של הביצוע ובמיוחד את הכניסה החפוזה של חטיבת גולני למבצע מסיני דבר שחייב רמת פיקוד וכושר ארגון גבוה.
זאב פריזר

זאב פריזר (5 ביולי 1898 - 29 באפריל 1979) היה חבר ארגון ההגנה, עובד מחלקת העבודות הציבוריות בתקופת המנדט הבריטי והיה שותף בהקמת מבנים רבים בארץ (גשרי בטון, בנייני משטרה ועוד).

משפחתו

עוד לפני עלייתו ב-1920, נישא לחנה ונולדה ביתם הבכורה נחמה. לאחר עלייתם נולדו עוד 6 ילדים (גדעון, אהובה, עלי, מיכה, ישראל ושלומית). ב-1937 התגרש מאשתו חנה ונישא לפאולה. נפטר ב-1979 בירושלים והובא לקבורה שם.
זאב שינה את שם משפחתו מ"פריזר" ל-"בן ישראל" כדי להנציח את שם אביו. חלק מילדיו שמרו שם זה וחלקם העדיפו את השם המקורי.
ישרוטל רויאל גארדן

המרכז המסחרי

בקומת הלובי של המלון נמצא מרכז מסחרי הנקרא "לה בולבארד" הפתוח לכלל הציבור. המרכז כולל בעיקר חנויות יוקרה אך גם שלוש מסעדות, הכניסה לתיאטרון ישרוטל ושירותים שונים עבור אורחי המלון.

תיאטרון ישרוטל

תיאטרון ישרוטל הוא תיאטרון מסחרי המעלה מדי שנה הופעות תחת המותג "WOW" המיועדים לנופשים במלונות אילת השונים.
זהו התיאטרון הגדול באילת והתיאטרון העיקרי בעיר מאחר שאין בבעלות עיריית אילת היכל תרבות.

המלון

המלון כולל 343 חדרים, סוויטות ברובם, המתפרסים בשלושה מבנים הנמצאים בשלושה אזורים שונים במתחם.
לרשות אורחי המלון עומדים שירותים רבים שחלקם זמינים למבקרים מן החוץ עקב היות המלון כחלק ממרכז קניות אך ישנם שירותים המוגבלים לאורחי המלון בלבד כגון בריכת שחייה הכוללת מגלשת מים, חנייה תת-קרקעית, מסעדת לוטוס, מועדון ילדים וספא הנמצא בקומת המרתף.

מבני המלון

המלון כולל שלושה מבנים. שניים מהם מקושרים ישירות אל המרכז המסחרי ואחד המצריך הליכה דרך בריכת המלון.

מבנה ציפור גן עדן

זהו המבנה הראשי של המלון והגבוה מבין השלושה.
המבנה כולל כ 168 חדרים ב 6 קומות.
במבנה זה שוכנים קבלת המלון, הספא ושירותים נוספים לאורחי המלון.

מבנה הצבעוני

זהו מבנה בן 4 קומות המקושר ישירות אל המרכז ומסחרי והכניסה אליו מרוחקת מהשירותים השונים לאורחי המלון.

מבנה הורד

זהו מבנה בן 5 קומות אשר מנותק מיתר אגפי המלון והכניסה אליו מצריכה הליכה דרך בריכת המלון.
מבנה זה כולל חדרים גם בקומת הקרקע.
מוריס יעקב רפאל

ביוגרפיה

רפאל נולד בסטוקהולם שבשוודיה. אביו שימש כבנקאי של מלך שוודיה, ובגיל 9 לקח את יעקב לקופנהגן שבדנמרק, שם התחנך בבית ספר היהודי. בגיל 14 הוא עבר לאנגליה ולמד בישיבה, ולאחר מכן בגיל 23 עבר לגרמניה ולמד שפות באוניברסיטת ארלנגן. לימים קיבל דוקטורט מאוניברסיטת גייסן בעבור פרסום התרגום שלו לתרגום ה 18 של המשנה. בהמשך התחיל לתרגם גם את חמישה חומשי תורה אבל פרסם רק את הספר הראשון. בגיל 26 הוא שב לאנגליה והתחתן.
בשנת 1832 התחיל להרצות על שירה תנכ"ית. בשנת 1834 הוא הקים את ההיברו רביו (Hebrew Review). בשנת 1840 הרב רפאל נסע לסוריה על מנת לחקור את הפרעות ביהודים באותו אזור. בשליחותו חיבר כתב הגנה מפני עלילת הדם בדמשק. לאחר שחזר בשנת 1841 הוא התמנה לרב של בית הכנסת של ברמינגהם ושימש כרב במשך 8 שנים. הוא פעל נגד אפליית יהודים באנגליה ולקח חלק בהקמת בית הספר היהודי בברמינגהם, Hebrew National School. שימש כעוזר לרב הראשי ליהודי בריטניה, שלמה הירשל. 
בשנת 1849 הפליג הרב רפאל לניו יורק ומונה לרב של בית הכנסת האנגלו-גרמני ברחוב גרין, ידוע בשם קהילת בני ישורון. ושימש כרב בית הכנסת עד לשנת 1866.
רפאל הכניס שורה של שינויים להנהגות בית הכנסת שלו. בין השאר, אסר על מכירת כיבודים בבית הכנסת, הקים מקהלת גברים, וקבע קוד לבוש לחזן ולרב הקהילה, אך כל השינויים היו בתוך גדר ההלכה האורתודוקסית.

Bible view of Slavery

בתקופה שקדמה למלחמת האזרחים האמריקנית חיבר מסה בשם "Bible view of Slavery" אודות העבדות בראיית היהדות. ב-4 בינואר 1861 חודשיים לפני כניסתו לתפקיד של לינקולן, קורא נשיא ארצות הברית היוצא ג'יימס ביוקנן הבן, ליום של צום והתבוננות במטרה לצנן את המתח. באותו ערב יום שישי של ה-4 בינואר מתכנסים קהילת "בני ישורון"  לשמוע את דרשת ערב שבת מפי רבם, הרב מוריס יעקב רפאל . הרב שהיה מודע היטב לכך שבניו יורק, מדינה צפונית, הייתה התנגדות לעבדות דורש ארוכות שלא כהרגלו ומתוך ידיעה שהוא מכביד על בני קהילתו. הוא מרגיש שגודל השעה מחייב אותו לעורר את קהילתו ואומר: 
"ידידי, אני מוצא את עצמי, ואני מצטער על כך, נואם נאום בעד העבדות. אינני ידיד לרעיון העבדות בכלל, ופחות מכך לעצם עבודת העבד. ועם זאת, אני עומד כאן היום כמורה בישראל, לא כדי לומר לכם את אשר בדעתי ואת מה שאני חש בנושא, אלא כדי להביא לכם את דברי הא־ל, את השקפתו של המקרא על העבדות. מתוך הבנה עמוקה של אחריותי, אני חייב להביא בפניכם את האמת ורק את האמת, עד כמה שהאמת איננה נעימה או לא פופולרית.."
במסה הוא מבקש לנתק בין השקפת כתבי הקודש על העבדות ובין השקפתו האישית על המתרחש במדינות הדרום. המסה כולה באה לדון רק בהיבט התאולוגי של הוויכוח, ובו הוא מכריע שהיהדות איננה אוסרת על העבדות. הדרשה הייתה כה מוצלחת עד שהוא התבקש לשאת אותה שוב כעבור אחד עשר יום בפני החברה ההיסטורית של ניו יורק.
רפאל היה היהודי הראשון שנשא תפילה בפתיחת ישיבת הקונגרס של ארצות הברית, ב-1 בפברואר 1860.
אלי כרמון

קריירה

כרמון הוא בוגר האוניברסיטה העברית בתרבות אנגלית וצרפתית, ובעל תואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת חיפה, במדע המדינה. בשנים 1992–2000 שימש מרצה בנושאי טרור בינלאומי באוניברסיטת חיפה, אחר כך באוניברסיטת בר-אילן ומ-2003 הוא מכהן כמרצה וחוקר במרכז הבינתחומי הרצליה. היה יועץ למשרד הביטחון והשתתף בהכנות הביטחוניות שארגן האו"ם לקראת שתי אולימפיאדות, אולימפיאדת אתונה (2004) ואולימפיאדת בייג'ינג (2008). כמו כן היה יועץ לענייני ביטחון לרשויות הסיניות בשאנגחאי, לקראת תערוכת אקספו 2010 שם.
בנוסף לתפקידיו במרכז הבינתחומי הרצליה, ד"ר כרמון הוא גם עמית ב"מרכז הבינלאומי לחקר ההקצנה והאלימות הפוליטית" (The International Centre for the Study of Radicalisation and Political Violence - ICSR), השוכן בלונדון. חבר ב-International Permanent Observatory, הבוחן עבור "המכון הבינאזורי של האו"ם, לחקר הפשיעה" (United Nations Interregional Crime and Justice Research Institute - UNICRI) צעדים ביטחוניים במקרים של אירועים משמעותיים. חבר "המכון הבינלאומי לביטחון ושיתוף פעולה", השוכן בסופיה, בולגריה. חבר "הפורום האטלנטי" בישראל. משתתף בסדנאות של נאט"ו בענייני טרור ודיאלוג מזרח תיכוני והיה עמית מחקר ב-Proteus Management Group, במרכז למנהיגות אסטרטגית בקולג' המלחמה של צבא ארצות הברית (United States Army War College) בפנסילבניה.
כרמון הוא גם חבר המערכת של בטאון המרכז האוניברסיטאי של ברזיליה Revista Universitas/Relaçoes Internacionais ואחד היועצים המדעיים של המרכז האיטלקי לחקר הטרור והאלימות הפוליטית, Centro Alti Studi per la lotta al terrorismo e alla violenza politica - CeAS.

כתיבתו

כרמון מרבה לכתוב בעיתונות המקצועית וגם הפופולרית, גם בעברית, אף כי בדרך כלל באנגלית, בנוגע לתחומי התמחותו ובעיקר בכל הנוגע לטרור, לוחמה בטרור ואסלאם רדיקלי.
דניאל צוקרמן

ביוגרפיה

צוקרמן נולד בתל אביב. הוא למד בתיכון עירוני ד' בתל אביב, ובתום לימודיו התגייס לצה"ל.
לאחר שיחרורו מצה"ל, בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה בארצות הברית, ולשחק טניס במסגרת זו.

קריירה

צוקרמן החל לשחק טניס בגיל צעיר. הוא השתתף בשנת 2013 בטורניר הזוגות לנערים בטניס במסגרת המכביה התשע-עשרה, יחד עם רם קאפח. הם העפילו לגמר הטורניר, ובו הפסידו ליונתן קאופמן ואלון שץ בשתי מערכות. באותה שנה זכה לראושנה בתחרות ארצית בפסח לגילאי 18.
בדצמבר 2016 העפיל צוקרמן לראשונה בקריירה שלו לגמר אליפות ישראל בטניס, לאחר שניצח בחצי גמר את אלוף ישראל לשעבר אמיר וינטרוב. בגמר הוא הפסיד לדודי סלע בשתי מערכות.
בדצמבר 2017 זכה יחד עם שותפו עידן לשם באליפות ישראל לזוגות לאחר שניצח במשחק הגמר את ישה זמל ובן פתאל.
בדצמבר 2018 הוא עלה בפעם השנייה לגמר אליפות ישראל בטניס, ולראשונה הוכתר כאלוף ישראל, לאחר שניצח בגמר את אלון אליה 1:6, 2:6. באותו חודש סייע לקבוצת עירוני לוד לזכות בפעם השנייה באליפות ישראל לקבוצות, כאשר בגמר נגד רמלה ניצח במשחק היחידים את איגור סמילנסקי וניצח במשחק הזוגות המכריע (עם שותפו פיטר קובלט) את נועם בר וישי עוליאל.

גביע דייוויס

בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גביע דייוויס של ישראל (יחד עם ישי עוליאל) בהפסד החוץ של הנבחרת לנבחרת פורטוגל במשחקי גביע דייוויס 2017. הוא שיחק נגד פדריקו סילבה והפסיד לו בשתי מערכות.
שושנה חן

ביוגרפיה

שושנה חן נולדה בתל אביב למשפחה חסידית, כבת יחידה לאמה בלה ולאביה מרדכי, ניצולי השואה.
חן החלה את דרכה בעולם העיתונאות ככתבת בעיתון החרדי המודיע בו כתבה בנושאי חברה ופוליטיקה, בשנים 1972–1978. לאחר מכן עברה לכתוב בעיתון ידיעות אחרונות, תחילה כמחליפתה של לאה אתגר, ככתבת צרכנות.
ב-2014 הוציאה את ספרה "את נשארת שם – מכתבים לאחותי שלא הכרתי", בו כתבה על משפחתה בשואה ואודות אחותה שנרצחה בשואה, שעל קיומה נודע לה רק בגיל שמונה.
ב-2017 קיבלה מאגודת העיתונאים בתל אביב פרס על מפעל חיים.
חן מתגוררת בבני ברק.
לוטה ורביק

ביוגרפיה

ורביק נולדה בעיר ונלו שבהולנד. היא למדה בגימנסיום קולגיום מריאנום בוולנו, וב-2008 סיימה לימודים בבית ספר למשחק באמסטרדם. החל מ-1999 למדה ורביק באקדמיה למחול בארנהם ובאקדמיית אמסטרדם לתיאטרון ומחול ג'אז/מוזיקלי, וסיימה בשנת 2006. ורביק קיבלה שיעורי זימרה והשתתפה בסדנאות קול. בתקופת הלימודים עבדה כרקדנית וכדוגמנית עבור הצלם ארווין אולאף.
אחרי שסיימה את בית הספר התיכון פתחה ורביק בקריירת משחק ושיחקה בתפקידים ראשיים בסרטים הולנדים כגון "Moes" (מ-2006) ו-"LEFT" (מ-2007), שבו גילמה חמש דמויות.
ב-2009 זכתה ורביק בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של לוקרנו על הופעתה בתפקיד אן בסרט ההולנדי "Nothing Personal" בבימויה של אורסולה אנטוניאק. על תפקיד זה זכתה ורביק בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מרקש באותה שנה, והייתה מועמדת לפרס עגל הזהב לשחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרט ההולנדי.
ב-2010 זכתה ורביק בפרס "Shooting Stars", פרס המשחק השנתי מאת European Film Promotion במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. באותה שנה לוהקה להפקה של "Le Ragazze dello Swing" ("נערות הסווינג") מיני-סדרה איטלקית זוכת פרסים המבוססת על סיפורן של טריו לסקנו. על תפקידה בדמות ג'ודית לסקן זכתה ורביק בפרס נימפת הזהב לשחקנית הטובה ביותר לצדן של אנדראה אוסבארט ואליזה שאאפ בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו.
בשנים 2011 עד 2013 גילמה ורביק את דמותה של ג'וליה פארנזה בדרמה התקופתית של רשת שואוטיים "הבורג'ס", לצדו של ג'רמי איירונס בתפקיד האפיפיור אלכסנדר השישי. את הסדרה יצר ניל ג'ורדן והיא צולמה בבודפשט.
ב-2012 שיחקה ורביק בתפקיד כפול של תאומות בשם תרז ואנג'ליק במותחן האירוטי "Suspension of Disbelief" שכתב וביים מייק פיגיס והוקרן בפסטיבל הסרטים של רומא.
בתיאטרון הופיעה ורביק בהפקה של המחזה "מריה מגדלנה" מאת ויין טראוב בסיור הופעות באירופה שנערך ב-2009. ורביק שרה בקול סופרן, אבל בסרט "Le Ragazze dello Swing" ביצעו את השירים להקת The Blue Dolls.
ב-2014 החלה ורביק לגלם את גיליס דאנקן בדרמה הטלוויזיונית "זרה" של רשת Starz. עוד ב-2014 לוהקה לתפקיד הלנה בסרט "צייד המכשפות האחרון" לצדו של וין דיזל.
ב-9 באוקטובר 2015 פורסם בקומיק קון בניו יורק שוורביק תשחק בתפקיד אנה ג'רביס אשתו של אדווין ג'רביס בעונה השנייה של הסדרה "הסוכנת קרטר".

חיים אישיים

ורביק דוברת הולנדית, אנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית.
שרלוק הולמס: משחק הצללים

עלילת הסרט

שנה לאחר אירועי הסרט הקודם, שרלוק הולמס וידידו משכבר הימים ד"ר ג'ון ווטסון צריכים לגייס את כל כשרונותיהם על מנת להביס את הפרופסור ג'יימס מוריארטי (ג'ארד האריס) שמתברר כיריבם המאתגר ביותר. בעוד ווטסון מתכנן את חתונתו עם מרי, מתחילה סדרת פיצוצים באירופה, שמבוצעים על ידי קבוצות אנרכיסטיות שלכאורה לא קשורות אחת לשנייה. הולמס חושד כי יש קשר בין הפיצוצים, ומגלה שפרופסור מוריארטי פועל מאחורי הקלעים, גורם לקבוצות האנרכיסטיות לבצע את הפיצוצים מתוך תקווה לגרום למלחמה כלל אירופאית, שתביא לעליית הביקוש לכלי הנשק שהוא מייצר.
מכאן, מתחיל מרדף מטורף של הולמס, ווטסון, סים ומייקרופט בכל רחבי אירופה בעקבות מוריארטי ואנשיו על מנת לעצור אותם.
המרדף רווי אירועים: הולמס משליך את מרי מרכבת נוסעת כדי להרחיק אותה מקרב יריות, ווטסון ממוטט מגדל באמצעות תותח כדי להציל את הולמס, הולמס נתלה מהתקרה כשקרס ברזל נעוצה בכתפו, הולמס, ווטסון וסים נמלטים מחייליו של מוריארטי תוך חילופי יריות ביער מושלג, הולמס מת ומוקם לתחייה על ידי חומר שמזריק לו ווטסון, ווטסון מפעיל את כישורי הבילוש שלמד מהולמס וחושף מתנקש שעבר ניתוח פלסטי כך שיראה כמו שגריר של מדינה אירופית, ועוד.
סצנת העימות האחרון בין הולמס למוריארטי היא מחווה לסוף הספר "הבעיה הסופית", העימות בין השניים משלב קרב מוחות פסיכולוגי, קרב מגע ומשחק שחמט. הולמס, כהרגלו, מריץ בראשו את קרב המגע תוך שהוא לוקח בחשבון את פיקחותו של מוריארטי, ומבין כי עקב פציעתו אין לו סיכוי לגבור על מוריארטי (שבנוסף להיותו גאון הוא גם אלוף באיגרוף) בקרב מגע. הולמס מבין שהדרך היחידה לחסל את מוריארטי היא ליפול ביחד איתו אל מפל המים. הולמס אכן עושה כך ושנייה לפני שהם נופלים ווטסון מגיח מהדלת ורואה אותם נופלים.
בסצנת הסיום של הסרט, רואים את ווטסון מסיים לכתוב את דברי הפרידה מהולמס במכונת הכתיבה, כשלפתע שליח מסתורי מביא חבילה, בה נמצא משאף החמצן של מייקרופט אחיו של שרלוק (אותו משאף היה למייקרופט בזמן הוועידה בשווייץ). כשווטסון יוצא מהחדר כדי לשאול את מרי על החבילה, מופיע הולמס (שהיה מוסווה בתוך הכורסה כל הסצנה), מתגנב אל מכונת הכתיבה של ווטסון ומוסיף סימן שאלה לצמד המילים "THE END" שחותמות את המכתב.

סרט המשך

האחים וורנר הכריזו כבר באוקטובר 2011 על כוונתם להפיק את "שרלוק הולמס 3" בשיתוף פעולה עם דרו פירס כמפיק ותסריטאי. בסוף 2013 ג'וד לאו הודה כי נערכה פגישה בינו לבין רוברט דאוני ג'וניור וגאי ריצ'י וכי התסריט בכתיבה וכי האולפנים מאוד מעוניינים בהפקת סרט המשך.
באוקטובר 2014 סוזן דאוני ציינה כי הסרט השלישי בהליכי פיתוח אך טרם נכתב תסריט אף שהאולפנים מאוד מעוניינים בכתיבת תסריט לסרט השלישי בסדרה.
במאי 2018 האחים וורנר הכריזו כי התסריט, שנכתב על ידי כריס ברנקטו, הושלם והסרט ייצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2020, עם סוזן דאוני, ג'ואל סילבר וליונל ויגראם כמפיקים. במרץ 2019 פורסם כי הסרט ייצא לאקרנים ב-22 בדצמבר 2021. ביולי 2019 פורסם כי הסרט לא יבוים על ידי גאי ריצ'י כי אם על ידי דקסטר פלטשר, שביים את רוקטמן.
ברג האוס

היסטוריה קצרה

ברג האוס נבנה בשנת 1704, בתקופת שלטונה של המלכה אן. בעת הבנייה היו המרחצאות של המפסטד עסק פורח ברחוב הסמוך. בשנת 1720 עבר הרופא של הספא, ד"ר ויליאם גיבונס, לבית בורג׳, והרחיב אותו. הוא הוסיף את שער הברזל המחורר הנושא את ראשי התיבות שלו.
אחד מתושבי הבית היה ישראל לואיס, שהיה רפד. הוא היה מעורב בתביעה משפטית שבו הוא נמצא אשם ביצירת מטרד על ידי מתקן למיחזור גללי בקר וסוסים שבנה בגן הבית. הוא נקנס ב 5 פאונד, ונאלץ להרוס את המתקן. עד שנות השבעים של המאה ה-19 הבית היה ידוע בשם ״בית לואיס״.
בשנת 1858 השתלטה על ברג האוס יחידה צבאית והבית הפך למפקדה ולמגורי הקצינים עד 1881. הבית חזר לשימוש ביתי בשנת 1884.
בין השנים 1906–1924 היה זה ביתו של ד"ר ג'ורג' ויליאמסון, מומחה לאמנות בינלאומית. הוא הזמין את גרטרוד ג'קייל Gertrude Jekyll לעצב את הגן, שממנו נותרה היום רק המרפסת.
בשנת 1925, מנהל בנק לוידס, קפטן קונסטנטין אוולין בנסון, קנה את הבית עבור 4,750 ליש"ט. הוא בנה את חדר המוזיקה הנוכחי באתר הספרייה של ד"ר ויליאמסון.
בין 1933–1937 התגוררה בתו של רודיארד קיפלינג, אלזי במברג, בברג האוס עם בעלה. הביקור האחרון בבית של רודיארד קיפלינג היה כשבא לבקר את בתו ב-1936.
מ 1937–1946 ברג האוס היה פנוי. בשנת 1946 הוא נקנה ושוחזר על ידי ״המועצה הציבורית של המפסטד״. צריפי המגורים שהיו מול הבניין נהרסו, וב 1947 הוא נפתח מחדש כמרכז קהילתי עם לשכת ייעוץ אזרחית במרתף הבניין.
הבית שוב נסגר ללא הגבלה בשנת 1977, כאשר הבעלים החדשים שלו, עיריית קמדן גילתה ריקבון בעצים ועובש בכל חלקי העץ של הבניין שאיימו על יציבותו. העירייה בחנה אפשרות להציל את הבניין על ידי מכירתו לעסק מסחרי, אבל התושבים המקומיים הקימו עמותת צדקה בשם ״הצילו את ברג האוס״. העמותה גייסה כספים והגישה ערעור על החלטת העירייה, וכתוצאה מכך מועצת עיריית קמדן, העניקה להם חכירה על הבית. ב -8 בספטמבר 1979, הבית, ששוחזר על ידי המועצה ושופץ על ידי העמותה נפתח לציבור כבית ומוזיאון שהוא כיום.

מוזיאון המפסטד

בשנים האחרונות הבניין והמוזיאון קבלו תקציבים להמשך השחזור מקרנות שונות, וכן מתורמים פרטיים שונים. הבניין המשופץ נפתח לקהל הרחב ב -16 ביולי 2006. ברג האוס מכיל את הארכיון הגדול בעולם ואת אוסף עבודות ציורי המים של הציירת הוויקטוריאנית הלן אלינגהאם (Helen Allingham (1848-1926. הקומה הראשונה של הבניין, כוללת את מוזיאון המפסטד, עם תערוכות קבועות על ההיסטוריה והתרבות המקומית. ישנם בקומה זו גם גלריות לתערוכות זמניות של אמנות, היסטוריה מקומית ותרבות.
בית הקפה שוכן במרתף, עם מקומות ישיבה חיצוניים בגנים.
ברג האוס מארח כיום תערוכות וקונצרטים, והוא נשכר עבור חתונות, קבלות פנים ואירועים פרטיים אחרים.
אוגדה 440

היסטוריה

האוגדה התארגנה ב-1973, בעקבות התגברות המתח בחזית המצרית. האוגדה הוקמה כמפקדה טקטית על-חטיבתית לשליטה על כוח משימה שיוביל את מבצע אור ירוק – איגוף אמפיבי של הצבא המצרי על ידי הנחתת כוחות שריון וחי"ר מערבית לתעלת סואץ. היא התבססה על חיילי מחלקת ההדרכה והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הופעלה האוגדה בפיקודו של מנחם מרון במשימה להגנת העורף הישראלי בחצי האי סיני, וב-9 באוקטובר קיבלה אחריות על הגזרה הדרומית בסיני מול הארמייה המצרית השלישית.
לאחר המלחמה התארגנה כאוגדה קבועה שביעית בפיקודו של ברוך הראל. היא הורכבה מחטיבה 691 של טנקי טירן, ושתי חטיבות מילואים חדשות שחייליהם עברו הסבה לטירן, חטיבה 889 וחטיבה 265. טנקי הטירן-4 והטירן-5 של החטיבות הוסבו לדגמי "שריר" משופרים, שכללו, תוספת מרגמה 60 מ"מ, מדוכות עשן, מקלעי מא"ג בעמדת הטען והמפקד, מערכות מתקדמות לכיבוי אש ולאב"כ, מיגון ריאקטיבי "בלטן", ותאי זיווד גדולים על הצריח.
בנוסף כללה האוגדה מסגרת סדירה בגודל של גדוד מוקטן ובהמשך פלוגה שהייתה אחראית על אימוני צוותי המילואים של כל חטיבות האוגדה. האוגדה מוקמה במחנות רפיח. בתחילת שנות ה-80 עברה ממחנה רפיח לבסיס קציעות.
ב-1985 פורקה האוגדה לאחר שאוחדה עם עוצבת סיני.

מפקדי האוגדה

בין מפקדי האוגדה: מנחם מרון, ברוך הראל, יואל גונן, יעקב לפידות, יצחק רבין, יאיר נפשי ועוזי לבצור.
משפט בנך-אלאוגלו

משפט בנך-אלאוגלו (Banach-Alaoglu theorem) הוא משפט מתמטי באנליזה פונקציונלית. משפט זה אומר שכדור יחידה במרחב הדואלי הוא קומפקטי בטופולוגיה החלשה עליה.
הוכחה שהמשפט מתקיים במרחב ספרבילי נורמי ניתנה בשנת 1932 על ידי סטפן בנך, ובשנת 1940 ניתנה הוכחה כוללת על ידי לאונידס אלאוגלו. 
כיוון שהוכחת המשפט נעשית באמצעות משפט טיכונוף, היא מתבססת על אקסיומת הבחירה.

הטופולוגיה החלשה-* המוגדרת על המרחב הדואלי למרחב וקטורי טופולוגי

יהי X מרחב וקטורי טופולוגי נורמי (למשל מרחב בנך), ויהי  המרחב הדואלי שלו.

נשים לב כי כל מרחב X כנ"ל, משוכן באופן קנוני במרחב הדואלי למרחב הדואלי , על ידי אופרטורי הערכה בנקודה.

כלומר לכל , נגדיר אופרטור  שיפעל על  באופן הבא - לכל  יתקיים . קל לראות כי  פונקציונאל ליניארי רציף, וההתאמה 
 מהווה שיכון איזומטרי.

הטופולוגיה החלשה-* (קרי חלשה-כוכב,weak-star באנגלית) על המרחב הדואלי , מוגדרת כטופולוגיה החלשה ביותר כך שאופרטורי הערכה בנקודה המתוארים מעלה רציפים.

באופן שקול, ניתן לכל אופרטור הערכה כזה  להגדיר סמינורמה על  על ידי , לכל , והטופולוגיה החלשה-* היא הטופולוגיה המושרית על ידי משפחת הסמינורמות הללו.
נשים לב כי טופולוגיה זו חלשה מהטופולוגיה המקורית, כלומר כל קבוצה פתוחה בטופולוגיה החלשה-* היא אכן פתוחה בטופולוגיה המקורית.

משפט בנך-אלאוגלו

יהי X מרחב בנך. כדור היחידה הסגור של המרחב הדואלי , ביחס לטופולוגיה הנורמית שלו (המתקבלת מהנורמה האופרטורית), הוא קומפקטי ביחס לטופולוגיה החלשה-*.

הוכחת המשפט

לכל  נגדיר אינטרוול  ונסתכל במרחב מכפלת טיכונוף שלהם . לומר שפונקציונל f נמצא בכדור היחידה זה שקול לומר שהגרף של הפונקציונל הליניארי f עובר בתוך כל אינטרוול ולא יוצא ממנו, כלומר: הגרף של f הוא "קו" שנמצא כולו בין קצוות ה"רצועה" שנוצרה על ידי האינטרוולים. בנוסחה,  כאשר D מסמל את כדור היחידה. לכן אפשר לשכן את כדור היחידה D בתוך K. 
לפי משפט טיכונוף K הוא קומפקט (קבוצה קומפקטית סגורה) כמכפלה של מרחבים קומפקטיים (כל אינטרוול הוא קומפקט כי מדובר בקבוצה סגורה וחסומה במרחב האוקלידי). 
כדי להוכיח ש-D הוא קומפקט מספיק להראות שזו קבוצה סגורה, אך זה ברור מאחר שלינאריות היא תכונה סגורה וכל פונקציונל ניתן להגדיר על ידי חיתוך כל התנאים הסגורים מהצורה  ויש משפט בטופולוגיה הקובע שחיתוך כלשהו של קבוצות סגורות הוא קבוצה סגורה.
רגימנט ההוסרים המלכותי של המלכה

מבנה

רגימנט ההוסרים נחשב לרגימנט מסוג 58, כלומר שמשרתים בו 58 טנקים מסוג צ'לנג'ר 2. הרגימנט מחולק לארבעה אסקדרונים הנקראים בחיל הפרשים הבריטי 'אסקדרוני חרב' (Sabre Squadrons), בכל אסקדרון כזה ישנן ארבע מחלקות בעלות שלושה טנקים בכל מחלקה. בנוסף למבנה זה, בכל אסקדרון שני טנקים למ"פ ולסגנו ולבסוף שני טנקים למפקד הרגימנט וסגנו.

מלבד הטנקים, לכל אסקדרון ישנו כוח לוגיסטי משוריין בעל נגמ"שי חילוץ ותיקון, בנוסף, במפקדת הרגימנט ישנם כוחות רפואה, קשר, פיקוד ולוגיסטיקה לתמיכת הרגימנט כולו. לרגימנט ישנה גם אסקדרון סיור בעל שמונה רק"מי סיור מסוג F107 'סימיטר'.
מארס גלובל סרוויור

מהלך המשימה

ה-MGS שוגרה מנמל החלל קייפ קנוורל ב-7 בנובמבר 1996 על גבי משגר דלתא 2. החללית עברה מרחק של קרוב ל-750 מיליון ק"מ במשך 300 ימים ונכנסה למסלול סביב מאדים ב-12 בספטמבר 1997. כשהגיעה אל מאדים הופעלו מנועי החללית למשך 22 דקות שהאטו אותה, ואפשרו לכוח המשיכה של מאדים להכניסה למסלול סביבו. החללית נכנסה למסלול אליפטי גבוה סביב מאדים עם פריאפסיד של 262 ק"מ, אפואפסיד של 54,026 ק"מ ו-45 שעות להקפה.
לאחר הכניסה למסלול ביצעה החללית מספר תמרונים שהכניסו אותה למסלול נמוך יותר בעל פריאפסיד של 110 ק"מ. ככל שהתקרבה החללית אל מאדים היא הואטה מעט בגלל החיכוך עם האטמוספירה (אירוברייק). צפיפות האטמוספירה של מאדים בגבהים אלו היא נמוכה מאוד ולא מהווה סיכון לחללית.
ב-11 באוקטובר ביצע צוות הטיסה של החללית על כדור הארץ תמרון נוסף שהוציא את הפריאפסיד אל מחוץ לאטמוספירת מאדים מפני שלחץ האוויר במאדים גרם לפגיעה קלה בפאנלים הסולאריים של החללית שכבר נפגעו מעט בשיגור. תמרון נוסף בוצע ב-7 בנובמבר.
בין מאי לנובמבר 1998 התמרונים הופסקו כי היו עלולים להכניס את החללית למצב שבו היא לא תקבל יותר מספיק אור השמש, שהיה דרוש לה לשם הפקת אנרגיה חשמלית. במקום זאת התקופה נוצלה לקבלת מידע רב ככל האפשר מהחללית. מידע התקבל מהחללית בין 2 ל-4 פעמים כל יום. התמרונים חודשו בנובמבר 1998 ונמשכו עד למרץ.

איבוד הקשר

ב-2 בנובמבר 2006 נאס"א איבדה קשר עם החללית אחרי מתן פקודה לחללית לשנות את מצב הפאנלים הסולאריים. מספר ימים חלפו ואז התקבלה הודעה מהחללית שדיווחה כי היא נכנסה לSafe Mode והיא מחכה להוראות נוספות.
ב-20 בנובמבר 2006 החללית MRO ניסתה לצלם את ה-MGS כדי לראות אם הוא עדיין פעיל אך הניסיון כשל. ב-21–22 בנובמבר 2006 ה-MGS כשל להעביר תשדורת אל הרובר אופרטוניטי (מארס רובר). נאס"א הודיעה ב-13 באפריל 2007 כי החללית אבדה בעקבות פגם במידע שהועבר לחללית.
החללית תוכננה כך שתקיף את מאדים במשך שנת מאדים אחת (כשני שנות ארץ) אבל המשימה נמשכה פי שלושה מהמתוכנן.

מרכז תקשורת לתוכנית MER

מארס גלובל סרוויור שימש כמרכז תקשורת בין כדור הארץ לרוברים ספיריט ואופרטוניטי שנשלחו במסגרת תוכנית מארס רובר (MER). חלקים מ-MGS תוכננו להישאר פעילים עד לפחות ספטמבר 2008 כדי לסייע בהתקשרות עם הרוברים.