google/wiki40b huggingface dataset:
הקשת ההלנית

הקשת ההלנית (באנגלית: Hellenic arc) היא מבנה טקטוני מקושת במזרח הים התיכון, באזור יוון והים האגאי. הקשת כוללת שקע אוקייני הקרוי "השקע ההלני" בצידו החיצוני, שתי קשתות איים: החיצונית שאינה געשית והפנימית שהיא קשת געשית, וים שולי - הים האגאי - בחלק הפנימי.
הקשת נוצרה כתוצאה מתנועת הלוח האפריקאי צפונה, היוצרת בים התיכון אזורי הפחתה רבים בהם נוחת הלוח האפריקאי מתחת ללוח האירואסייתי. באזור יוון הלוח האפריקאי נוחת אל מתחת ללוח האגאי.
הקשת ההלנית נמשכת מהאיים היוניים במערב ועד מזרחית לאי רודוס, שם נפגשת הקשת עם הקשת הקפריסאית.
תהום קליפסו שעומקה 5,267 מטר, היא הנקודה העמוקה ביותר בים התיכון. התהום היא חלק מהשקע ההלני ונמצאת באיים היוניים, ממערב למפרץ פילוס.

מבנה קשתות האיים

הקשת ההלנית מכילה שתי קשתות איים. הקשת החיצונית אינה געשית והיא אזור טופוגרפי מוגבה בקדמת הקשת הגעשית. בכמה אזורים מבנה זה מתרומם מעל פני המים ויוצר איים שאינם געשיים. בקשת החיצונית נמצאים האיים היוניים, כרתים ורודוס.
הקשת הפנימית נקראת הקשת הגעשית של דרום הים האגאי. זוהי קשת געשית פעילה הכוללת שורה של איים והרי געש: מתאנה, מילוס, סנטוריני, קולומבו (הר געש תת-ימי פעיל הנמצא כ-8 קילומטרים מצפון-מזרח לסנטוריני), קוס, ניסירוס ויאלי. אורכה של הקשת הוא 450 ק"מ, מהר הגעש מתאנה (הנמצא לחופי פלופונסוס) במערב ועד האי ניסירוס לחופי טורקיה במזרח.

געשיות

תופעות געשיות בקשת ההלנית מתרחשות כאמור רק בקשת האיים הפנימית. מבין כלל האיים בקשת הגעשית, רק באיים סנטוריני, קולומבו וניסירוס נרשמה פעילות געשית במאה השנים האחרונות. בסנטוריני התרחשה במאה ה-15 לפנה"ס ההתפרצות המינואית. ההתפרצות גרמה לפיצוץ הר הגעש הקדום שהיה במקום, והביאה להיעלמותה של התרבות המינואית. ההתפרצות מוערכת כהתפרצות בעוצמה 7 במדד ההתפרצות הגעשית והיא נחשבת לאחת מההתפרצויות הגעשיות ההרסניות ביותר ב-10,000 השנים האחרונות.

סיסמולוגיה

הקשת ההלנית היא אחד האזורים הפעילים ביותר מבחינה סייסמית במערב לוח אירואסיה. באזור נמדדו מספר רעידות אדמה בעוצמה של 7 בסולם ריכטר במאה האחרונה.
באזור הקשת אירעו לפחות שני מקרים של רעידות אדמה בעוצמה 8 ויותר. בשנת 365 אירעה רעידת אדמה המוערכת כיום בעוצמה של 8 לפחות בסולם ריכטר. מוקד הרעידה היה סמוך לכרתים. הרעידה גרמה להרס רב באזור יוון, מצרים, קפריסין וסיציליה ולהרג של אלפים. מרבית הערים בכרתים נחרבו ונמצאו עדויות לכך שהרעידה גרמה לעלייה של 9 מטרים בגובה האי. הרעידה גרמה לגל צונמי שהכה בחופי דרום ומזרח הים התיכון והחריב את אלכסנדריה.
בשנת 1303 התרחשה בכרתים רעידה נוספת, גם זו מוערכת כיום בעוצמה של 8 בסולם ריכטר. מעריכים כי מוקד הרעידה היה באזור שבין כרתים לרודוס. הרעידה וגל הצונמי בעקבותיה גרמו לנזק רב במזרח הים התיכון כולל הרס המגדלור באלכסנדריה.
אגורא

עלילה

הסרט מתרחש באלכסנדריה ותקופתו היא ראשיתה של הנצרות כדת האימפריה הרומית, לאחר שהייתה דת נרדפת שנים רבות. 
הסרט מבוסס על קורותיה של הפילוסופית והמתמטיקאית היפאטיה. היפאטיה (רייצ'ל וייס) מלמדת פילוסופיה בספרייה הגדולה של אלכסנדריה ומשתייכת לזרם הנאופלטוני]. היפאטיה אומנם פגנית, אך היא נוהגת בכבוד כלפי אנשים בעלי אמונות שונות משלה. לעומתה אביה, מנהיג בולט בקהילה, רוצה לנהוג בחומרה כלפי אנשים אשר המירו את דתם מעבודת אלילים לנצרות, אך לאחר שהיפאטיה מתערבת, הם מסולקים מהמקום. להיפאטיה מעריץ נלהב מקרב תלמידיה המנסה לשכנעה להינשא לו, אך היא מסרבת ומסבירה שאינה מושלמת. לראיה, היא מעניקה לו פיסה עם דם הווסת שלה. המעריץ הנכלם זורק את פיסת הבד אך העבד של היפאטיה דאבוס, המאוהב בה בסתר, מרים אותה לאחר מכן.
מספר הפגאנים הולך ופוחת בעוד מספר הנוצרים הולך ועולה כתוצאה מהמרות דת מרובות. הנוצרים הופכים יותר ויותר תוקפניים כלפי אנשים בעלי אמונות אחרות כגון היהודים והפגאנים. ראשון המסיתים לפגיעה בפגאנים הוא הנזיר אמוניוס (אשרף ברהום) כאשר הפגאנים מגיבים על התוקפנות הנוצרית מתפתחת מהומה שבמהלכה הנוצרים מטילים מצור על הפגנים בספרייה הגדולה של אלכסנדריה. נציג הקיסר הנוצרי תאודוסיוס הראשון מצווה לחון את הפגאנים, אולם מסלקם מן הספרייה, וזו מועברת לרשות הנוצרים, שבהתקף ברבריות משמידים אותה על אוסף הספרים המקיף שלה. במהלך ההתקפה על ספריית אלכסנדריה, נפגע אביה של היפאטיה ונפטר. היפאטיה הלומת הצער מנסה להציל כמה שיותר מכתבי היד העתיקים אשר נמצאים בספרייה אולם מצליחה להציל רק קומץ.
חלקו השני של הסרט עוקב אחר חקירותיה של היפאטיה וניסיונה ליצור תאוריה על מסלול כדור הארץ והשמש לאחר שהיא מבינה את הבעיות הקיימות בתאוריה של תלמי. היא יוצרת מודל הליוצנטרי ומגיעה למסקנות דומות לחוקי קפלר. בד בבד היפאטיה נקלעת לעימות בין השלטון החילוני של מעריצה לשעבר וידידה כיום, נציב מצרים פלביוס אורסטס  (אוסקר אייזק) לשאיפתו של פטריארך אלכסנדריה קירילוס (סמי סמיר) להרחיב את שלטונו. אורסטס הפך לנוצרי יחד עם רבים מתלמידיה לשעבר של היפאטיה והוא עדיין רוחש לה חיבה, אולם לאור התערבותו של קירילוס, נאלץ לנהוג בהיפאטיה בנוקשות ולדרוש ממנה להודות כי היא אינה מבינה דבר, בהתחשב בעובדה שהיא אישה, בהתאם לחוקי הנצרות באותה תקופה. אורסטס מפציר בהיפאטיה להמיר את דתה אולם היא מסרבת.
הנזיר אמוניוס מצהיר על היפאטיה כאויבת הנצרות ומצהיר שהיא מכשפה. דאבוס, עבד שלה לשעבר ופגאני אשר המיר את דתו, שומע על העניין ומנסה להזהיר את היפאטיה אולם מאחר. היפאטיה נלכדת על ידי הנזירים ומיועדת להיות מופשטת ולהיסקל למוות. דאבוס מתבקש לשמור עליה עד להבאת אבנים לצורך סקילתה. דאבוס חונק את היפאטיה למוות כדי לחסוך ממנה את כאב הסקילה וכאשר ההמון חוזר, מצהיר שהיא התעלפה ומתרחק כאשר הסקילה מתחילה.
הקסם מעל הכל

תקציר עלילת הסרט

ברוסיה המודרנית מתקיים עולם אחר — עולם של קסם וכישוף.
הקוסמים צריכים להסתיר את עובדת קיומם מסביבת הקהילה הלא-קסומה, שם הם סופגים עלבונות וליחס עוין. ראש הגוף העליון לקסם וכישוף בחרושין מאבד את יכולת הקסם שלו וצריך לא רק שלא להיחשף, אלא גם כדי למנוע את המלחמה בין הקוסמים והמוגלגים.
אנרכיזם קולקטיביסטי

האינטרנציונל הראשון

החלקים האנטי-סמכותניים של האינטרנציונל הראשון ב-1872 ש"לשאיפות של הפרולטריון לא יכולה להיות מטרה אחת חוץ מאשר יצירת ארגון כלכלי ופדרציה חופשיות לחלוטין, המבוססות על העבודה והשוויון של הכול ובלתי-תלויות בכל ממשלה פוליטית", בו לכל פועל תהיה את "הזכות להנאה מהתוצר הגס של עבודתו, ולפיכך, את האמצעים לפיתוח כוחותיו האינטלקטואלים, חומריים ומוסריים המלאים בסביבה שיתופית". השינוי המהפכני הזה יכול להיות רק "התוצאה של פעולה ספונטנית של הפרולטריון עצמו, גופי המסחר שלו והקומונות האוטונומיות". עמדה דומה אומצה על ידי פדרציית הפועלים של האזור הספרדי ב-1882.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19, רוב האנרכיסטים הארופאים אימצו עמדה אנרכו-קומוניסטית, הדוגלת בביטול עבודת השכר ובחלוקה על פי צורך. באופן אירוני, התווית "קולקטיביסט" החלה להתקשר לעיתים קרובות עם המרקסיסטים שתמכו בסוציאליזם מדינתי ובשמירה על סוג מסוים של מערכת שכר במהלך המעבר לקומוניזם מלא. האנרכו-קומוניסט, פיוטר קרופוטקין, תקף את עמדה זו במאמרו "מערכת השכר הקולקטיביסטית", שהודפס מחדש בספרו "כיבוש הלחם" ב-1892.

תאוריה

ההבדל בין אנרכיזם קולקטיביסטי לאנרכו-קומוניזם הוא שתחת אנרכיזם קולקטיביסטי, אמצעי הייצור יהפכו לרכוש משותף של החברה, אך מערכת השכר תשמר בהתבסס על כמות העבודה המבוצעת. אנרכו-קומוניסטים קראו גם הם להפיכת אמצעי הייצור לרכוש חברתי, אך גם לחלוקת הטובין. במקום האמירה "לכל אחד על פי עבודתו", באנרכו-קומוניזם הקהילה תספק את דרישות המחייה לכל חבר ללא תשלום על פי המוטו "לכל אחד על פי צרכיו".
הבדל נוסף בין אנרכיזם קולקטיביסטי לאנרכו-קומוניזם הוא שאנרכיזם קולקטיביסטי מדגיש בעלות קולקטיבית על רכוש, בעוד שאנרכו-קומוניזם דוחה את מושג הבעלות לטובת מושגים כשימוש או החזקה, כאשר אמצעי הייצור אינם בבעלות שום אדם או קבוצה.
האנרכיסטים הקולקטיביסטים לא מתנגדים לשימוש בכסף. במקור רבים מהם ראו את הפילוסופיה שלהם כשלב מעבר לאנרכו-קומוניזם, אך כיום רבים מהם רואים את שיטתם ואת השימוש בכסף כקבועים, ולא כשלב מעבר.
יצר המוות

יצר המוות (תָּנָטוֹס)  - הוא דחף אנושי לעבר מוות, הרס עצמי, וחזרה למצב שליו שהיה בזמן שהותנו ברחם. יצר המוות הוא דחף ולא אינסטינקט המחויב במציאות של כל אורגניזם חי כדי להתקיים.
המונח "יצר המוות" הוצע על ידי סבינה שפילריין ב-1912, ופרויד אימץ אותו בשנת 1920 בספרו "Beyond the Pleasure Principle" שם הציג את יצר המוות כסתירה ל 'דחף להנאה'. תלמידו וילהלם שטקל העניק לדחף את השם תנטוס.
מתוך מחשבה שלכל דחף יש אנרגיה המניעה אותו פרויד טען כי האנרגיה המניעה את יצר החיים היא ה"ליבידו"(ה-ארוס") לעומת האנרגיה המניעה את יצר המוות. פרויד טען שכל מטרתו של יצר זה היא לפגוע באדם עצמו או בזולתו, מתוך רצון להגיע למצב של הומיאוסטזיס (שוויון). פרויד ראה ביצר המוות כאמצעי ל"חזרה לרחם" בו כל צרכינו סופקו וחווינו אושר אמיתי. פרויד טען שלכל יצור אורגני יש רצון לשוב למצב קדומני דומם, שהוא מוצאו של צורת החיים הבסיסית והראשונית ביותר. פרויד גזר את התאוריה על "יצר המוות" מהמבט השמרני, אשר מציג רצון לצורת חיים בסיסית, אינסטינקטיבית ראשונית ואת זה כינה ה 'דחף לעבר המוות', ובעצם כך הפריד בין יצר החיים ארוס ליצר המוות תנטוס.
יצר המוות בא לידי ביטוי בכך שלכל אינדיבידואל יש כוח המניע אותו ותפקידו הוא, שכל יצור אורגני ימצא "נתיב לעבר המוות".
צוק ג'אנקשן (אנטארקטיקה)

גילוי הצוק

הצוק התגלה ומופה על ידי משלחת חקר קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1956.

מקור השם

הצוק נקרא בשם זה מאחר שהוא נמצא בנקודת המפגש בין קרחון הת'רטון וקרחון דרווין.

לקריאה נוספת

• Magalhães, Catarina & Stevens, Mark & Cary, Stephen & Ball, Becky & C Storey, Bryan & Wall, Diana & Tü Rk, Roman & Ruprecht, Ulrike, At Limits of Life: Multidisciplinary Insights Reveal Environmental Constraints on Biotic Diversity in Continental Antarctica. (2012) .PLoS ONE 7(9): e44578. doi:10.1371/journal.pone.0044578
חיל הנשים של צבא ארצות הברית

חיל הנשים של צבא ארצות הברית (באנגלית: Women's Army Corps) היה זרוע השירות לנשים של צבא ארצות הברית, אשר פעלה בשנים 1942 עד 1978.

חיל הנשים במלחמת העולם השנייה

החיל הוקם חצי שנה לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, ב-14 במאי 1942. הוא הוקם תחת השם חיל-עזר הנשים של צבא ארצות הברית (Women's Army Auxiliary Corps), שם שהוסב לשמו הקבוע האמור בשנה שלאחר מכן. המפקדת הראשונה של החיל הייתה אלוף-משנה אובטה קאלפ הובי (בשנים 1942–‏1944). 
כ-150,000 נשים שירתו בחיל במהלך מלחמת העולם השנייה. הן היו הנשים הראשונות – למעט אחיות – ששירתו בצבא ארצות הברית. גיוס הנשים היה תוצאה של צורך, שנבע ממחסור בכוח אדם גברי, ואשר התגבר על הדעות השמרניות ששררו בעניין זה בצמרת הצבא ובקרב הציבור הרחב בארצות הברית. בעוד שמרבית הנשים שירתו בתחומי ארצות הברית, הרי כ-12,000 מהן נשלחו אל מעבר לים – לזירה האירופית, איטליה, זירת צפון אפריקה וגינאה החדשה.
נשים שירתו במגוון תפקידים טכניים ואדמיניסטרטיביים, ובכלל זה חזאות מזג אוויר, פיקוח טיסה, מכונאות רכב ומטוסים, אלחוט וטלפנות, הצפנה, צילום ותפקידים בחיל הרפואה. ההערכה היא שגיוס הנשים לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה שיחרר כוח אדם גברי כדי איושן של שבע דיוויזיות לוחמות. 639 עיטורים הוענקו במלחמת העולם השנייה לקצינות וחיילות חיל הנשים.
גנרלים רבים רצו בשירות של חיילות רבות יותר ואף הציעו להנהיג גיוס חובה שלהן, רעיון שנדחה על ידי משרד המלחמה של ארצות הברית מחשש להתנגדות עזה בקונגרס ובציבור. גנרל דגלס מקארתור כינה את חיילות חיל הנשים כ"חיילים הטובים ביותר שלי", וציין שהן עבדו קשה יותר מן הגברים, התלוננו פחות מהם והיו ממושמעות יותר. גנרל דווייט אייזנהאואר צוטט כמי שאמר ש"תרומתן מבחינת יעילות, כישרון, מורל והתמדה איננה ניתנת למדידה".
במהלך מלחמת העולם השנייה קיימו גם הצי האמריקני ומשמר החופים יחידות נשים משלהן, שנקראו Women Accepted for Volunteer Emergency Service) WAVES) ו-SPARS, בהתאמה. כמו כן התקיים הארגון האזרחי שנקרא טייסות שירות חיל האוויר אשר הטיס מטוסים צבאיים עבור חילות האוויר של צבא ארצות הברית.

לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר מלחמת העולם השנייה צומצמה פעילות חיל הנשים, שקיומו נתפס כפעולת חירום של ימי המלחמה. הגיוס לשורותיו הופסק ובסיסי ההדרכה שלו נסגרו. ב-1946 החל צבא ארצות הברית בארגון חיל הנשים כחיל קבוע במסגרתו, והחקיקה הנחוצה נתקבלה בקונגרס ב-1948.‏
בימי מלחמת קוריאה שירת 20% מכוח האדם של החיל מחוץ לגבולות ארצות הברית, בעיקר באירופה וביפן (מעטות שירתו בקוריאה עצמה). במהלך מלחמת וייטנאם היו נשות חיל הנשים מוצבות בוייטנאם בשנים 1966 – 1973. ב-1967 בוטל האיסור החוקי על קידום נשים לדרגות בכירות (אלוף-משנה ומעלה (לדרגה זו הגיעה רק מפקדת חיל הנשים)). ב-1970 קודמה הקצינה הראשונה לדרגת גנרל (דרגת תת-אלוף (Brigadier General)).
תהליך רב-שנתי מתמשך של פתיחת תפקידים צבאיים בפני נשים ושילובן ביחידות בצד גברים הביא לפירוק חיל הנשים של צבא ארצות הברית בשנת 1978 (אז שירתו בחיל כ-53,000 נשים ועוד 25,000 נכללו בכוחות המילואים שלו). מאז ואילך שירתו נשים בצדם של הגברים ביחידות ובזרועות השונות של הצבא, אם כי הן לא הורשו להשתתף במצבי לחימה. איסור זה הוסר בשנת 1994 על ידי שר ההגנה האמריקני לס אספין (Les Aspin). באותה עת היו 67% מהתפקידים (Positions) בצבא פתוחים לנשים. סמוך לכך (ב-1993) היוו נשים 12.5% מכלל אנשיו של הצבא. ב-2009 עמד שיעור זה על 15.5%.
אנליזה מרוכבת

אנליזה מרוכבת היא ענף של המתמטיקה העוסק בחקר פונקציות הולומורפיות, כלומר פונקציות שהן מרוכבות (פונקציות המוגדרות על פני המישור המרוכב ומקבלות ערכים מרוכבים) וגזירות. לגזירות מרוכבת השלכות גדולות יותר מאשר גזירות ממשית. לדוגמה, כל פונקציה הולומורפית מיוצגת על ידי טור חזקות בכל עיגול פתוח, ולכן היא אנליטית. בפרט, פונקציות הולומורפיות גזירות אינסוף פעמים, עובדה שאינה נכונה בהכרח עבור פונקציות ממשיות. 
רוב הפונקציות האלמנטריות, כגון: פולינומים, פונקציות מעריכיות והפונקציות הטריגונומטריות, הן פונקציות הולומורפיות.

הישגים עיקריים

אחד הכלים המרכזיים באנליזה מרוכבת הוא האינטגרל המסילתי. אינטגרל על מסילה סגורה של פונקציה הולומורפית המוגדרת בתחום פשוט קשר, יהיה שווה תמיד ל-0 (משפט זה ידוע כמשפט אינטגרל קושי). ערך של פונקציה הולומורפית בתוך דיסקה ניתן לחישוב על ידי שימוש בנוסחת אינטגרל קושי. אינטגרלים מסילתיים משמשים לעיתים קרובות כאמצעי לחישוב אינטגרלים ממשיים (למשל על ידי משפט השאריות). ההתנהגות הבלתי רגילה של פונקציה הולומורפית ליד נקודות הסינגולריות שלה מתוארת על ידי משפט קזוראטי-ויירשטראס. פונקציות שהנקודות הסינגולריות שלהן הן או קוטב או נקודת סינגולריות סליקה נקראות פונקציות מרומורפית. טורי לורן דומים מאוד לטורי טיילור, אך שונים מהם בכך שהם מאפשרים לחקור את התנהגות הפונקציה סמוך לנקודות הסינגולריות שלה.
משפט חשוב נוסף הוא: פונקציה הולומורפית החסומה בכל המישור המרוכב בהכרח פונקציה קבועה (משפט ליוביל). שימוש נחמד למשפט זה הוא הוכחה קצרה של המשפט היסודי של האלגברה, הטוען ששדה המספרים המרוכבים סגור אלגברית.
תכונה חשובה נוספת של פונקציות הולומורפיות היא שערכים של פונקציה הולומורפית המוגדרת בתחום נקבעים על ידי הערכים שהיא מקבלת במעט מאוד נקודות. עובדה זו מאפשרת להרחיב תחום הגדרה של פונקציות ("המשכה אנליטית"), כגון: פונקציית זטא של רימן.
תחום חשוב נוסף באנליזה מרוכבת הוא משטחי רימן.

היסטוריה

אנליזה מרוכבת היא אחד מענפי המתמטיקה שפותחו במהלך (מקצתה גם לפני) המאה ה-19. בין מפתחי האנליזה המרוכבת נמנים: אוילר, גאוס, רימן, קושי, ויירשטראס ועוד מספר חוקרים במהלך המאה ה-20. אמיל פיקאר הוכיח את משפטי פיקארד הקטן והגדול ב-1879 וב-1880, בהתאמה.
לאנליזה המרוכבת שימושים רבים בתחומי הפיזיקה וההנדסה השונים, כמו גם שימושים תאורטיים בחקר תורת המספרים (כגון הוכחת משפט המספרים הראשוניים). בתקופה המודרנית הפכה האנליזה המרוכבת לפופולרית בעקבות תמונות פרקטלים הניתנים לבניה על ידי שימוש בחזרות של פונקציות הולומורפיות, המפורסמת שבהם היא קבוצת מנדלברוט. יישום חשוב נוסף של האנליזה המרוכבת נעשה בתורת המיתרים.
רואנדה במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של רואנדה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישגים בענף האתלטיקה עם העפלה לגמר ריצת 300 מטר נערים. בנוסף המשלחת השתתפה בענפים איגרוף ושחייה בה סיימה במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 11 ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת הגיעה להישגים בענף האתלטיקה בה העפילה לגמר ריצת 1500 מטר נערים וריצת 1500 מטר נערות. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אופניים, כדורעף חופים ושחייה בה סיימה במקומות האחרונים.
Prism

סינגלים

ב-12 באוגוסט 2013, יצא לאור הסינגל הראשון מהאלבום, "Roar". הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. ב-25 באוגוסט, הופיעה פרי עם השיר לראשונה בטקס ה-VMA.
ב-16 באוקטובר 2013, יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, "Unconditionally". פרי הופיעה עם השיר בטקס ה-EMA וגם בטקס ה-AMA
ב-17 בדצמבר 2013, יצא לאור הסינגל השלישי, "Dark Horse". בהתחלה יצא לאור ב-17 בספטמבר 2013, כסינגל שיווקי אך פרי החליטה לאור ההצלחה לשחררו כסינגל. קייטי הופיעה עם השיר לקידמו בטקס ה-גראמי.
ב-21 באפריל 2014, יצא לאור הסינגל הרביעי מהאלבום, "Birthday". בטקס הבילבורד שודרה הופעה חיה של פרי כאשר היא שרה את השיר בסיבוב ההופעות שלה למען קידום הסינגל.
ב-12 באוגוסט 2014, יצא לאור הסינגל החמישי מהאלבום, "This Is How We Do".

סיבוב הופעות

ב-7 במאי 2014, החל סיבוב ההופעות הנקרא; "Prismatic World Tour", שעבר באמריקה הצפונית, אירופה ואוסטרליה, והסתיים ב -18 באוקטובר 2015.
ז'ורז'י בן ז'ור

חייו

בן ז'ור נולד בריו דה ז'ניירו בשם Jorge Duílio Lima Meneses, אך הוא התפרסם בשם-הבמה ז'ורז' בן. ב-1988 החליף את שמו לז'ורז' בן ז'ור.
בן ז'ור החל לנגן בגיל 13, ובגיל 15 החל לשיר במקהלת כנסייה. בגיל 18 החל להופיע במסיבות ובמועדוני לילה. ב-1963 הופיע בן ז'ורז' עם שירו "Mas que Nada" (אשר זכה לפרסום בעולם לאחר שביצע אותו סרז'יו מנדז (Sergio Mendes)). מנהל של חברת "פיליפס" ששמע אותו החליט להפיק את אלבומו הראשון. שיר זה נחשב ללהיט הגדול ביותר של בן ז'ור עד היום.
שירים ידועים אחרים של בן ז'ור הם "Fio Maravilha" ("חוט פלא", שמו (הלא רשמי) של שחקן כדורגל ברזילאי מפורסם דאז, בגרסה העברית: "איזה כדורגל", תרגום: אהוד מנור), ו-"País Tropical" ("ארץ טרופית", בגרסה העברית: "ארץ טרופית יפה", תרגום: אהוד מנור).
שיריו של בן ז'ור זכו לפופולריות רבה בישראל בסוף שנות השבעים, בעיקר בזכות עיבודיו של מתי כספי ותרגומיו של אהוד מנור. המוזיקה הברזילאית בסגנון סמבה ובוסה נובה, ובכלל זה שיריו של בן ז'ור, השפיעו מאוד על המוזיקה הישראלית של סוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. בתקופה זו אף נוצרו שירים ישראלים חדשים בסגנון ברזילאי.
משה ורדי (עיתונאי)

ביוגרפיה

נולד בארץ ישראל. אביו היה העיתונאי הרצל רוזנבלום, העורך הראשי של "ידיעות אחרונות" בשנים 1948–1986 ומחותמי מגילת העצמאות, אמו הייתה ד"ר הלנה רוזנבלום.
בתחילת עבודתו העיתונאית עבד בעיתון "הבקר". מאפריל 1960 עד נובמבר 1961 היה סופר "הבוקר" בלונדון, כאשר במהלך אוגוסט 1961 היה שליח הבוקר בגרמניה. היה סגן עורך בעיתון "הארץ" ואחראי על עמודי החדשות. 
בשנת 1962 הצטרף לעיתון "ידיעות אחרונות", למרות שאביו, שהיה אז העורך הראשי של העיתון, לא היה מעוניין בכך. בשנת 1982 התמנה לחבר מערכת "ידיעות אחרונות". בשנת 1989 התמנה לעורך הראשי של העיתון, לאחר שהעורך דב יודקובסקי התפטר.
ב-1996 עזב את תפקידו, בעקבות הגשת כתב אישום נגדו בפרשת האזנות הסתר שנחשפה ב-1994, שבה היה מעורב גם עופר נמרודי. ב-1998 הוא הורשע בשימוש בהאזנות סתר, אך זוכה מהזמנתן, והוא נידון לחודשיים מאסר על תנאי וקנס בסך 4,000 ש"ח.
ב-1999 חזר לתפקיד העורך הראשי של העיתון, במקומו של אילון שליו, לאחר שבית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות בישראל החליט כי הרשעתו אינה מהווה עבירה שיש עמה קלון למקצוע העיתונות.
בשנת 2004, בגיל 67, פרש מתפקידו כעורך הראשי של העיתון.
נפטר ב-18 באפריל 2017 לאחר שהיה מאושפז במשך כמה שבועות בבית החולים איכילוב. הותיר אחריו רעיה ושלושה ילדים, בהם העיתונאית שרית רוזנבלום, כתבת בריאות ב"ידיעות אחרונות". ב-20 באפריל 2017 נטמן בבית העלמין קריית שאול.
משה פרנקפורטר

קורות חייו

משה פרנקפורטר נולד בהולשוב, מוראביה לדוד וקתרינה, נצר למשפחת רבנים. בשמו הפרטי נקרא גם: מאברו, מוריץ ומאוריציוס. הוא רכש השכלה אקדמית תאולוגית בברלין ובה הוסמך לרבנות. הוא כיהן במשרת רב ראשי בערים באניה לוקה ודארובאר וב-1914, מונה לרב הראשי של וינקובצי. בנוסף לכהונתו כרב הועסק הרב פרנקפורטר כמורה בבית ספר התיכון שבעיר. הוא נישא לרבקה - מיצה (קרואטית: Mica) ולזוג נולדו שלושה ילדים: דוד, אברהם (1906 - 1973) ורות. דוד פרנקפורטר נודע בכך שהתנקש בחייו של מייסד סניף התנועה הנאצית בשווייץ.
ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים. הרב משה פרנקפורטר עבר התעללות קשה מצד חיילי הצבא הגרמני. בהמשך אותה השנה גורש למחנה ההשמדה יאסנובאץ ושם נרצח.
צביר תלמי

היסטוריה

הצביר מוזכר על ידי תלמי שתיאר אותו בשנת 130 לספירה כ"ערפילית מאחורי העוקץ של העקרב". האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה ציין בשנת 1654 כי מדובר בצביר כוכבים המכיל 30 כוכבים, אך לא ברור מתי צפה בו. אדמונד היילי תיאר את הצביר כ"כוכב מעורפל" וכלל אותו בקטלוג של כוכבי הדרום בשנת 1678 וניקולא לואי דה לאקאי זיהה אותו בשנת 1752 כ"קבוצה של 15-20 כוכבים קרובים בצורת ריבוע". בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה.
לצביר דרגת בהירות 3.3 והוא קל לצפייה בעין כארבע מעלות צפונית-מזרחית לשאולה - העוקץ של העקרב, אך רק באמצעות משקפת ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהיר שבהם הוא מדרגת בהירות 5.6. בשל מיקומו של הצביר בכיוון מרכז שביל החלב ניתן לראות מעבר לו כוכבים רבים רחוקים וחלשים יותר השייכים לגלקסיה.

מאפייני הצביר

קוטרו של צביר תלמי הוא כ-20 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-800 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כמעט מעלה וחצי - פי שלושה מגודלו של הירח במילואו. גילו של הצביר מוערך בכ-220 מיליון שנים והוא מכיל בעיקר כוכבים צעירים מסוג ספקטרלי B, בדומה לצבירים פתוחים אחרים. הכוכב הבהיר ביותר בצביר הוא ענק צהוב מסוג ספקטרלי G, שבשל צבעו הצהוב בולט על רקע שאר הכוכבים בצביר שצבעם לבן - כחלחל.
איתור מילות מפתח

איתור מילות מפתח (באנגלית: Keyword spotting או Word Spotting) הוא בעיה שהוגדרה לראשונה בהקשר של עיבוד וניתוח של דיבור. בעיבוד דיבור, איתור מילות מפתח עוסק בזיהוי מילות מפתח במהלך הגייתן.
איתור מילות מפתח מוגדר גם כבעיה נפרדת, אך קשורה, בהקשר של עיבוד תמונות ומסמכים. בעיבוד תמונות ומסמכים, איתור מילות מפתח הוא בעיה בה יש למצוא את כל המופעים של מילת המפתח בתוך תמונה או מסמך סרוק וזאת מבלי לפענח את התמונה או את המסמך במלואם.

בעיבוד מסמכים ותמונות

ניתן לראות באיתור מילות מפתח בתמונות מסמכים תת-בעיה של בעיית אחזור תמונות על בסיס תוכן (CBIR ). בהינתן שאילתה, המטרה היא לאחזר את המקרים הרלוונטיים ביותר של מילים מתוך אוסף של מסמכים סרוקים. השאילתה יכולה להיות מחרוזת טקסט (query-by-string keyword spotting) או תמונה של מילה (query-by-example keyword spotting).
פקס כריסטי

פּקס כריסטי (בלטינית: Pax Christi מילולית "שלום נוצרי") הוא ארגון המגדיר עצמו כארגון שלום קתולי.
הארגון הוקם בצרפת בשנת 1945, במטרה לפייס בין הצרפתים לגרמנים עם תום מלחמת העולם השנייה. נכון ל-2007 הארגון פועל ביותר מ-60 מדינות.
בין השנים 1999 ל-2007 שימש כנשיא הארגון הפטריארך הלטיני מישל סבאח.
פקס כריסטי תומך באופן גלוי בפלסטינים במאבקם נגד ישראל ותומך במאמצי BDS להטלת חרמות על מדינת ישראל.
ביולי 2017 התפטר ראש הארגון, הבישוף מנפרד שאואר, בטענה כי הארגון לוקה באנטישמיות ופעיל בהתקפות על יהודים באוסטריה ועל מדינת ישראל וכי הנושא אינו עולה בקנה אחד עם עמדותיו. עוד הוסיף כי לדעתו כל צורה של אנטישמיות היא מבישה ויש לבקרה בחריפות.
פרופסור ג'רלד שטיינברג, ראש ארגון NGO Monitor, ציין כי פקס כריסטי מעורב באופן כבד בפעילות של קבוצות אנטישמיות, כולל BDS, פועל לקידום ניתוק קשרים כלכליים עם ישראל על ידי מדינות אירופה והקים את ארגון EAPPI המגדיר את ישראל כמדינת אפרטהייד.
הווארד שולץ

ביוגרפיה

שולץ נולד וגדל בשיכון בברוקלין שבניו יורק, בן למשפחה יהודית ענייה. אביו, פרד, היה חייל משוחרר ונהג משאית ללא השכלה, ואמו איילין עקרת בית. בזכות הצטיינותו בספורט קיבל מלגת לימודים לקולג' וסיים תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת צפון מישיגן ב-1975.
לאחר הלימודים עבד כסוכן מכירות בחברת זירוקס ובהמשך בחברת כלי הבית האמארפלסט (Hammarplast). הוא זיהה את חברת סטארבקס מסיאטל שהזמינה כמויות גדולות של מכונות קפה ביחס לגודלה, שהתבררה כחברה המתמקדת במכירת פולי קפה בחמישה סניפים, שולץ הצטרף אליה כסוכן מכירות. הוא ניסה לשכנע את בעלי החברה לפתוח בתי קפה, וכשלא הצליח בכך עזב את החברה. הוא הקים ב-1985 בית קפה בשם "Il Giornale" ולאחר שנתיים רכש את סטארבקס. תוך מספר שנים הפכה החברה בהנהלתו לרשת בתי הקפה הגדולה בעולם. בדצמבר 2016 הודיע כי יעזוב את תפקיד המנכ"ל באפריל 2017 וימשיך לכהן כיו"ר החברה. ביוני 2018 הודיע על התפטרותו מתפקיד היו"ר.
בשנים 2001–2006 היה שולץ בעל השליטה בקבוצות הכדורסל סיאטל סופרסוניקס מליגת ה-NBA ושל סיאטל סטורם מליגת ה-WNBA.
שולץ הקים את חברת ההשקעות מוורון (Maveron), דרכה הוא מחזיק במניות חברות כגון גרופון, אי ביי ופינקברי. הונו הוערך על ידי פורבס בכ-2.9 מיליארד דולר. הוא חבר המפלגה הדמוקרטית ומוזכר כמועמד אפשרי מטעמה לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. בינואר 2019 הודיע כי בכוונתו להתמודד כמועמד עצמאי.
שולץ נשוי לשרי ואב לשלושה.
או-פר

או-פר (בצרפתית: au pair; בעברית נכתב לעיתים כמילה אחת: אופר) הוא כינוי לאדם המתארח בבית משפחה במדינה אחרת לתקופה של שנתיים לכל היותר, עוסק שם בעבודות בית ומטפל בילדי המשפחה תמורת שכר.
בנוסף לשיקול הכלכלי ולעזרה בבית, הבחירה לעבוד כאו-פר או להעסיק או-פר נובעת מרצון להכיר תרבויות אחרות. בוחרות בתפקיד זה בעיקר נשים צעירות ולא נשואות.
משמעות הצירוף au pair בצרפתית היא: "שווה ל", והוא נועד להדגיש את מעמד האו-פר במשפחה המארחת כחבר שווה זכויות לבעלי הבית המעסיקים אותו ולא כמשרת, גם אם מעמד זה ניתן לזמן מוגבל וגם האו-פר לא מתפקד בפועל כעובד משק בית העובד בתמורה לשכר.
מבחינה חוקית, העסקת האו-פר צריכה להיעשות באמצעות חוזה ויש להעניק לו זכויות כמו לעובדים אחרים באותה מדינה, בעיקר בכל הנוגע לשעות העבודה וימי החופשה. האו-פר ישן בדרך כלל בחדר נפרד. 
הקשרים הבין אישיים הראשונים מתחילים בגיל הינקות במסגרת המשפחה. דמויות מטפלות כמו שמרטף או או-פר יכולות להיות מקור שני לקשרים משמעותיים עם אנשים בוגרים עבור הילד ובכך לוקחות חלק בתהליך ההתפתחות החברתית והחיברות שלו.