גידולים טרום-סרטניים בצוואר הרחם

רקע

על פני השטח של צוואר הרחם ניתן למצוא שני סוגים של תאים: תאים שטוחים הנקראים "תאים קשקשיים", ותאים מוארכים הנקראים "תאים עמודיים". נקודת המפגש של תאים אלה נקראת המפגש הקשקשי-עמודי או נקודת המעבר,  באזור זה יכולים להופיע שינויים חריגים בתאים. לכן כאשר מבצעים משטח צווארי בפני השטח החיצוניים של צוואר הרחם בודקים למעשה את התאים הללו.
למעשה מדובר בהתפתחות וגדילה לא נורמלית של תאים (תאי קשקש) בצוואר הרחם,עם פוטנציאל להפוך בעתיד לסרטניים. התהליך נקרא קרצינומה של תאי קשקש. ברוב המקרים הגידולים הללו מופיעים בצוואר הרחם באזור המכונה הצומת הבין עמודית אך יכולים גם להימצא בשפתיי הנרתיק. רקמות תאים אלו הם לא סרטניות אך בעלות פוטנציאל להתפתח בעתיד לכאלו, כמו בן ברוב המקרים הן ניתנות לריפוי. ברוב המקרים רקמות התאים הללו נשארות יציבות ולא מתפתחות, או שמערכת החיסון מצליחה לנוונן. עם זאת באחוז קטן מן המקרים, גידולים אלו מתפתחים לתאים סרטניים  לסרטן צוואר הרחם, במידה ולא טופלו קודם לכן. הגורם העיקרי של תופעה זו היא דלקת כרונית של צוואר הרחם המועברת במגע מיני נגיף הפפילומה האנושי (HPV). כיום מעל 100 סוגים של HPV זוהו, קיימים סוגים כמו נגיף מספר 16 או 18 שהם עם סיכוי גבוה יותר להתפתח בעתיד לסרטן צוואר הרחם. רוב סוגי הנגיפים ממשפחה זו עלולים לגרום להתפתחות שלסרטן צוואר הרחם וסוגים אחרים עלולים לגרום ליבלות.
גידולים טרום סרטניים בדרך כלל מאובחנים על ידי בדיקת אולטראסאונד,  על ידי בדיקת פאפ או על ידי ביופסיה. בדיקת פאפ מחשידה יכולה להצריך בדיקת קלונוסקופיה לאישרור סופי של האבחנה,שכן בדיקת פאפ שלעצמה לא מהימנה מספיק על מנת לאבחן כראוי את הגידול ולהצביע עליו כסרטני.  בדיקה נוספת שנהוג להשמש בה היא בדיקת לגילוי נגיף הפפילומה האנושי, בדיקה זו יכולה לתת רקע על הגורמים השונים להתפתחות התאית המוגברת, ובכך לסייע בסיווג סוג הגידול ואופן התפתחותו הצפוי.
ישנן קבוצות נשים שנמצאו בעלות שיעורי סיכון גבוהים יותר לפתח גידולים טרום סרטניים בצוואר הרחם.

פרוגנוזה - איבחון

רוב הגידולים נסוגים ונעלמים באופן ספונטני. כ-70% מהגידולים המוגדרים בשלב 1 נסוגים בתוך שנה אחת, ו-90% צפויים להיעלם בתוך כשנתיים. בערך כ- 50% מהגידולים המסווגים בשלב 2 יסוגו בתוך שנתיים ללא שום טיפול חיצוני. 
התקדמות הגידולים לתאים סרטניים ולהתפתחות של סרטן צוואר הרחם, מתרחשת אצל כ-11% מהנגעים שמוגדרים שלב 1 ו-22% מהנגעים שמוגדרים שלב 2.  התפתחות לסרטן פולשני ואגרסיבי מתרחשת אצל כ-1% מהמקרים של גידולים במשלב ראשוני, 5% במקרים של גידולים במשלב שני וב-12% מהמקרים של גידולים במשלב שלישיוני.
התקדמות והתפתחות הגידולים מגידול טרום סרטני לגידול סרטני יכול להימשך כ- 15 שנים. כמו כן, הראיות מצביעות על כך כי הסרטן יכול להתפתח מבלי לעבור את כל שלבי הסיווג של הגידול, למשל השלב השלישי יכול להתפתח ישירות לסרטן מבלי כלל לעבור דרך השלב הראשון. 
זיהום שנוצר כתוצאה מהדבקות בנגיף הפפילומה האנושי עלול לגרום להפרשה של חומרים אשר מעקבים בקרה של גוף האדם על התפתחות תאים מואצת. למעשה מושבת מנגנון בקרת מחזור התא. ממצב זה מאפשר לתאים הנגועים לגדול ללא מעקב ואף פתח מוטציות שמובילות בסופו של דבר לסרטן.

טיפול

טיפולים לגידולים המוגדרים בשלב הראשוני לא מומלצים כל עוד הם נמצאים בגוף האישה פחות מ-2 שנים. בדרך כלל כאשר ביופסיה מזהה נגע בשלב ראשוני, האישה נדבקה בנגיף הפפילומה שגרם לזיהום ולגידול, בשלב זה מערכת החיסון יכולה להתגבר לבד על הזיהום. לכן במרבית המקרים האישה תימצא תחת מעקב ממושך ולא יינתן שום טיפול .
טיפול לנגעים המוגדרים ברמה 2-3 כולל בדרך כלל כריתה של הגידול עצמו. לעיתים משתמשים באמצעים שונים כדי להסיר את הגידול שלא בכריתה: שימוש בלייזר, שימוש בחנקן נוזלי, צריבת הגידול באמצעות לולאה חשמלית ועוד. 
במקביל מתן חיסונים כנגד נגיף הפפילומה, ושיטות טיפול שונות נבדקות בניסויים ניסיוניים במטרה להקטין את שיעור התפתחות הגידולים בקרב נשים ברחבי העולם.
טיפול כירורגי מלווה לעיתים בסיכון גבוהה לגרימת הרס למערכת הרבייה של האישה ועלול אף להביא למקרים של אי פוריות.
טיפול כנגד גידולים טרום סרטניים שניתנים לאישה במהלך הריון עלול להוביל ללידה מוקדמת, ובמקרים מסוימים גם להפלה.
בעבר הניחו שדיספלזיה של צוואר הרחם בהכרח תוביל להתפחות של תאים סרטניים, אך כיום ידוע שזה לא בהכרח ולכן ישנם טיפולים רבים שמונעים הגעה למצב זה.

אפידמיולוגיה

בין 250,000 ו-1 מיליון נשים אמריקאיות מאובחנים עם דיספלזיה של צוואר הרחם בשנה. נשים יכולות לפתח גידולים אלו בכל גיל, אולם נשים בדרך כלל נוטות לפתח את התופעה בין הגילאים 25 ל-35.