google/wiki40b huggingface dataset:
אסקופטרה

אסקופטרה (בספרדית: escopetarra) היא גיטרה הבנויה על בסיס רובה ומשמשת כסמל לשלום. המילה "אסקופטרה" היא הלחם בספרדית של המילים "אסקופטה" (בספרדית: escopeta) שמשמעותה רובה ו"גיטרה" (guitarra) ‏.
האסקופטרה הומצאה על ידי פעיל השלום הקולומביאני סזאר לופז בשנת 2003. הרעיון לכלי המשולב עלה במוחו באספה לאחר פיגוע במועדון אל נוגל שבבוגוטה, שם הבחין בחייל האוחז ברובהו כפי שאוחזים בגיטרה.
האסקופטרה הראשונה שנבנתה בשנת 2003 הורכבה מרובה וינצ'סטר וגיטרה חשמלית מדגם פנדר סטראטוקסטר.
לופז יצר בתחילה חמש אסקופטרות, ארבע מתוכן נתן במתנה - למוזיקאי קולומביאני בשם חואנז, מוזיקאי ארגנטינאי בשם פיטו פאז, לתוכנית לפיתוח של האומות המאוחדות ולעיריית בוגוטה. את הגיטרה החמישית הותיר ברשותו ומכר אותה במכירה פומבית שנערכה בבוורלי הילס למען קורבנות מוקשים נגד אדם. הגיטרה שאותה תרם לאומות המאוחדות הוצגה בבניין האו"ם בחודש יוני 2006 בעת ועידת האומות המאוחדות על פירוק נשק.
בשנת 2006 קיבל לופז מנציב השלום הקולומביאני 12 רובים נוספים מסוג קלשניקוב אשר הוצאו משירות. אף רובים אלה יומרו לכלי אסקופטרה ובכוונת לופז לתיתם למוזיקאים בולטים בעולם, ביניהם שקירה, קרלוס סנטנה ופול מקרטני וכן לאישים פוליטיים בולטים.
שאלון פרוסט

שאלון פּרוּסט הוא סדרה של 30 שאלות אישיות, שהתפרסם בשם זה בשל התשובות שנתן לשאלון הסופר הצרפתי הנודע מרסל פרוסט.
פרוסט גילה את השאלון בסוף המאה התשע עשרה, בעודו נער. השאלון הופיע בספר וידויים בשפה האנגלית משנת 1860 בשם "אלבום לרישום מחשבות, רגשות", שהיה שייך לחברתו אנטואנט, בתו של הנשיא לעתיד פליקס פור. מרסל הצעיר התבקש למלא את השאלון בשני אירועים חברתיים בחייו: הראשון במסיבת יום ההולדת של אנטואנט כשהיה בן 13, ופעם נוספת כשהיה בן 20, אז סיפק תשובות מעט שונות. באנגליה של אותה תקופה נפוצו משחקי מסיבה מסוג זה, שנועדו לחשוף טעמים ושאיפות אישיות. כתב היד המקורי של תשובותיו משנת 1890 שהתגלה בשנת 1924, נמכר במכירה פומבית שנערכה במאי 2003 עבור 102,000 יורו.
מנחה הטלוויזיה ברנרד פיבו נהג להציג את השאלון בפני אורחיו בתוכניתו "אפוסטרוף". בהשראת פיבו, אימץ את השאלון מנחה התוכנית "סטודיו למשחק" ג'יימס ליפטון, והוא נוהג להציג לאורחיו גרסה מותאמת של השאלון. ליפטון מתייחס לפעמים בטעות לשאלון כהמצאה של מרסל פרוסט. בעקבות ליפטון נוהג גם עמנואל הלפרין להציג כמה מהשאלות הבולטות בשאלון, בתוכניתו "סדנה למשחק" המשודרת בערוץ 8. שאלון דומה מופיע באופן קבוע בעמוד האחורי של המגזין וניטי פייר, והוא הפך לסימן ההיכר של המגזין. באוקטובר 2009 השיק המגזין גרסה אינטראקטיבית של השאלון, שעורך השוואה בין התשובות שנתנו ידוענים שונים. המנחה הרוסי ולדימיר פוזנר נוהג גם כן להציג את השאלון לאורחיו בתוכנית הראיונות שלו.
עין עקב

עין עקב הוא שמם של שני מעיינות הבוקעים על ערוץ נחל עקב שברמת עבדת בנגב התיכון, דרומית-מזרחית ליישוב הקהילתי מדרשת בן-גוריון וסמוך לנחל צין ועין עבדת. מקור השם בשם הערבי למקום - עין אֻם כַּעְבּ, שפירושו מעיין העקב. האבן שעל שמה נקרא המעיין היא אבן צור שחורה שנמצאת בעין עקב עליון, והיא שונה מאוד מסביבתה הלבנה.
עין עקב העליון הוא נביעה קטנה הנמצאת בחלק העליון של נחל עקב. מים נובעים אל בריכת סלע צרה, ומשם ממשיכים לזרום בתוך הנחל עוד קטע קצר. רוב המים מוסתרים בקנים הגדלים שם.
עין עקב התחתון הוא המעיין העיקרי המזין את נחל עקב, והוא מסוג מעיין שכבה. במורד הנחל נובעים המים שוב למפל בגובה של כעשרה מטרים, ומשם נשפכים לברכה שעומקה כשבעה מטרים וקוטרה כעשרה מטרים, המלאה כל ימות השנה. מי הברכה מליחים ומשקים את הצמחייה ובעלי החיים שבאזור. באזור המעיין גדלים צמחי מים מתוקים וצמחיית גדות: שערות שולמית מצויות, קנה מצוי, סוף מצוי, סמר חד, אשל ועוד.
לעין עקב תחתון ניתן להגיע רגלית ממדרשת שדה בוקר, או בשביל המסומן בירוק המתחיל כחצי ק"מ דרומית לנחל חווארים וכ-1 ק"מ לפני הכניסה לגן לאומי עין עבדת. השביל עולה במעלה דיבשון ויורד כעבור כ-4 ק"מ אל עין עקב. הגישה לרכב שטח נעשית בדרך המיועדת לרכב 4X4 המתחילה בחניון לילה המצוי באזור החיבור בין נחל חווארים לנחל צין, והיא מסתיימת כעבור כ-6 ק"מ בחניון סמוך למעיין.
בנו כלב

בֶּנוֹ כלב (Benno Kalev; נולד ב-1938) הוא אספן אמנות ואוצר אמנות ישראלי יליד בולגריה. הוא מחזיק ברשותו את אחד האוספים הגדולים של אמנות ישראלית, המתמקד בעיקר ביצירות על נייר.
כלב נולד בשנת 1938 בעיר סופיה שבבולגריה. בשנת 1948 עלה לישראל. הוא למד אמנות וארכאולוגיה פרהיסטורית באוניברסיטת תל אביב. 
בין האמנים המזוהים עם אוספו: רפי לביא, משה גרשוני, פיליפ רנצר ואביבה אורי. בשנת 2000 הוצגה תערוכה מן האוסף שלו במוזיאון תל אביב לאמנות, ובשנת 2008 הוצגה תערוכה נוספת מאוספו ב"מוזיאון הפתוח" בתפן. בשנת 2008 אצר כלב תערוכה על קבוצת +10 ("עשר פלוס") במוזיאון תל אביב.
יין נחשים

יין נחשים (蛇酒, בפין־יין: shéjiǔ; rượu rắn בוייטנאמית; 뱀주, בקוריאנית: bemju) הוא משקה אלכוהולי המיוצר על ידי חליטת נחשים בשלמותם לתוך יין אורז או אלכוהול המיוצר מדגנים. צריכת המשקה מתועדת לראשונה בסין במהלך שושלת ג'ואו המערבית. לפי הרפואה הסינית המסורתית באותה תקופה, למשקה יש יכולות ריפוי וחידוש אנרגיות בבני־אדם. את המשקה ניתן למצוא בסין, בוייטנאם ובכל רחבי דרום מזרח אסיה.
בשר הנחשים שמוסיפים למשקה, ארסיים לרוב, לא משתמר במשקה בצורתו המקורית בדרך־כלל. גם הארס של הנחש מנוטרל על האתנול; החלבונים שלו נפרשים ולכן אינם פעילים.
שוק הלילה (華西街夜市) שבטייפה, טייוואן, נודע בשל האוכל שלו שכולל נחשים ובשל מוצרי היין שהוא מציע.

היסטוריה

כבר שנים רבות שנחשים וחלקי הרקמות שלהם נחשבים יקרי ערך על ידי חסידי הרפואה הסינית המסורתית. השימוש הראשון המתועד במשקה היה בסין, במהלך שושלת ג'ואו המערבית (ב־771 לפנה"ס), והשימוש בנחשים כתרופה תועד במדריך הרפואי קלאסיקת עשבי המרפא של שנונג (神农本草经) שחובר בין 300 לפנה"ס ל־200 לספירה. על השימוש המפורט במגוון מיני הנחשים, חלקי הגוף שלהם ומגוון תכשירים שקשורים אליהם הורחב רבות במדריך הרפואי "בנקאו גנגמו" (本草綱目) של לי שיז'ן בשושלת מינג.
כיום, ניתן למצוא יין נחשים באזורים רבים בוייטנאם, דרום מזרח אסיה, ודרום סין.

טענות לערך רפואי

ישנה אמונה רווחת שלנחשים יש תכונות רפואיות, ויין מפורסם לעיתים קרובות כבעל יכולת לרפא הכל, מקוצר־רואי ועד נשירת שיער, כמו גם לשפר את הביצועים המיניים. בוייטנאם, אנשים רבים מאמינים שיין נחשים (Rượu rắn) משפר את הבריאות והגבריות. משקה דומה מיוצר עם שממיות או סוסוני-ים. 
יין נחשים, בשל אחוז האלכוהול הגבוה שבו, נשתה באופן מסורתי בכוסות של שוטים. שותים אמיצים לעיתים יאכלו חלקים מסוימים של הנחש כמו את כיס המרה שלו, העין שלו והקיבה שלו.
יבוא יין נחשים אינו חוקי ברוב המדינות מכיוון שנחשי קוברה ונחשים אחרים שנהרגים במהלך הייצור הם לעיתים קרובות מינים בסכנת הכחדה.
אוניית מפרשים

אוניית מפרשים (באנגלית: Sailing ship) היא ספינה גדולה המונעת בעיקר, או אך ורק, באמצעות מפרשים הממירים את אנרגיית הרוח לתנועה. ספינות מפרש שטו בימים מימי קדם ועד המאה ה-19, והיו אמצעי התעבורה העיקרי לשינוע סחורות ואנשים למרחקים גדולים. ספינות המפרש הוחלפו במאה ה-19 על ידי ספינות הקיטור ואחר כך על ידי ספינות מנוע. ספינות קטנות המונעות באמצעות מפרשים קרויות מפרשיות או סירות מפרש.

מאפיינים

קיימים סוגים רבים של מערכי מַעֲטֶה עבור דגמים שונים של ספינות מפרש, אך לכולם יש כמה מאפיינים משותפים. לכל ספינת מפרש יש גוף, מַעֲטֶה ולפחות תורן אחד שעליו תולים את המפרשים המניעים את הספינה באמצעות הרוח. קיימים שני סוגים עיקריים של מפרשים. מפרשים רוחביים בהם הסְקַרְיָה ממוקמת בניצב לכיוון תנועת האונייה ומפרשים אורכיים המותקנים לאורך האונייה.
גראדאנסקי זאגרב

גראדאנסקי זאגרב (Građanski Zagreb) היה מועדון כדורגל בממלכת יוגוסלביה של תחילת המאה ה-20 בשטחי קרואטיה של ימינו.
קבוצת גראדאנסקי זאגרב, או בשמה המלא "פרבה-הרבטסקי גראדאנסקי ספורטי קלאב" (בתרגום מקרואטית: קבוצת הספורט הראשונה של האזרחים), הוקמה בשנת 1911 בעיר זאגרב, בירת קרואטיה. הקבוצה הצליחה במיוחד בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה. היא זכתה באליפות הכדורגל של הממלכה היוגוסלבית חמש פעמים (בשנים 1923, 1926, 1928, 1937 ו-1940).
אחרי שנת 1945, כאשר קרואטיה חזרה לריבונותה של יוגוסלביה המועדון ננטש ושחקניו התפלגו בעיקר לקבוצות פרטיזן בלגרד ודינמו זאגרב. המועדון החדש שהוקם בעיר בשנת 1945 ושעם השנים הפך לממשיך דרכו של גראדאנסקי זאגרב בכך שצבעי המדים והסמל הפכו לזהים כמעט לגמרי לשל גראדאנסקי.
יחסי סומליה–קנדה

סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמים בשנת 1968, אם כי בשנת 1991, ממשלת קנדה השעתה יחסים אלו בשל קריסת הממשל הסומלי במדינה. בשנת 2012, קנדה חידשה את היחסים הדיפלומטיים עם סומליה בעקבות המעבר המדיני למשטר רפובליקני פדרלי בסומליה.
חלק גדול מהפליטים הסומליים מתגוררים בקנדה, וכן פליטים אלה מהווים את אחת מקהילות הפליטים הסומלים הגדולות בעולם. קנדים סומלים רבים מקיימים קשרים עם סומליה, ואף חלקם תופסים עמדות בכירות בממשלות הפדרליות והאזוריות בסומליה.

סיוע כלכלי

קנדה מסייעת לממשלת סומליה לשפר את היציבות הביטחונית והכלכלית במדינה, ומאז 2015, קנדה העניקה מספר סיועים בשווי מעל 4 מיליון דולר אמריקאי על מנת לשפר את המצב הביטחוני והטרור בסומליה ובמזרח אפריקה. בנוסף, קנדה מספקת סיוע הומניטרי לסומליה, שרובו מתמקד במגזרי המזון, המים והתברואה, התמיכה הרפואית ומקלטי החירום.
נקסוס 5

חומרה

גבו של הנקסוס 5 דומה לגבו של טאבלט הנקסוס 7, זאת בניגוד לקודמו שהיה בעל גב זכוכית. החומרה שלו דומה למכשיר הדגל של LG, ה-LG G2; הוא מכיל מעבד במהירות 2.26GHz מסוג Snapdragon 800 מבית קוואלקום, זיכרון פנימי של 16/32GB ללא אפשרות הרחבה עם כרטיס זיכרון, זיכרון RAM בנפח 2GB וסוללה של mAh 2300. הנקסוס 5 כולל מסך 4.95 אינץ' (במסך מצויים כפתורים דיגיטליים שתופסים חלק מן המסך ובכך מקטינים את גודלו אבל הם נעלמים "וחושפים" את כל המסך כשצופים בווידאו, כשקוראים ספר או כשמשחקים בחלק מהמשחקים) ברזולוציית 1080X1920 Full HD. יש לו מצלמה 8MP עם פלאש הכוללת מייצב תמונה אופטי (ISO). המכשיר תומך ברשתות דור רביעי LTE בניגוד לנקסוס 4, אשר כלל LTE באופן לא רשמי. הוא כולל נורית חיווי LED מתחת למסך במספר צבעים. בתחתית המכשיר יש שני קטעים מחוררים, הימני למיקרופון  והשמאלי לרמקול. כחלק מהתכונות החדשות, הנקסוס 5 כולל שני חיישנים חדשים: גלאי צעדים ומונה צעדים. הם מאפשרים לעקוב כאשר המשתמש בעת הליכה, ריצה, או טיפוס במדרגות. שני החיישנים בעלי צריכת חשמל נמוכה יחסית.

תוכנה

מכשיר הנקסוס 5 היה הראשון שמגיע באופן מובנה עם מערכת ההפעלה Android Kitkat 4.4, שבה יש רענון בממשק, ביצועים משופרים, שיפור בתמיכה בתקשורת טווח אפס (כגון היכולת לחקות כרטיס חכם), HDR+ נוסף במצלמה, יכולת הדפסה אלחוטית, הקלטת המסך, ופונקציונליות חדשה ומשופרת. מסך הבית של הנקסוס 5 עוצב מחדש, google now הוא כעת חלק ממסכי הבית, ומאפשר חיפוש קולי על ידי אמירת "Ok, Google". ‏ Hangouts, התומך מגרסת ICS ומעלה בקריאת הודעות טקסט (SMS), מתפקד כיישום ברירת המחדל להודעות טקסט (SMS). הנקסוס 5 מגיע עם הממשק הנקי של גוגל, היות שהוא מהווה מכשיר דגל של גוגל.
סכסוך

סִכְסוּךְ, או בלעז קוֹנְפְלִיקְט, הוא מצב של יריבות, חוסר הסכמה או חוסר התאמה בין שני צדדים או יותר. סכסוך עשוי להיקרא מצב של יריבות, אי-הסכמה או התאמה בין אנשים, או בין קבוצות של אנשים, ולעיתים הסכסוך מאופיין באלימות מילולית או פיזית. סכסוך צבאי בין מדינות או בין אוכלוסיות שונות בתוך מדינה, עשוי להביא למלחמה או למלחמת אזרחים. גם התנגשות בין שיקולים או רגשות נגדיים אצל אדם מכונה לעיתים - בהשאלה - סכסוך או סכסוך פנימי. למעשה, סכסוך הוא כל מצב בו יש שני צדדים יריבים או מתנגשים, כששני הצדדים הם לאו דווקא בני אדם. גם 'יריבות' בין בעלי חיים וכדומה עשויה להיות מכונה סכסוך. בהקשר הפילוסופי, בזרם היווני העתיק ובדיאלקטיקה האקזיסטנציאלית, סכסוך - המונח הטבוע יותר הוא קונפליקט - מציין את היחס הפועל בין ניגודים, ומתאר במערכות חשיבה אלו את כלל היסוד שהוא תנועת ההיפסדות וההיווספות של הוויה, על כל רמותיה, למן החומרית ועד השפתית, הרעיונית. הקונפליקט בהקשר זה הוא מקור התנועה הדיאלקטית.

הגדרות

במונחים פוליטיים "סכסוך" מתייחס למצב של עוינות מתמשכת בין שתיים או יותר קבוצות של בני אדם.
מבחינה אטימולוגית, מקורה המילה הוא: con - יחד, flict - להכות, כלומר שני הצדדים נמצאים במצב שבו הם "מכים" (עם מירכאות או בלעדיהן) יחדיו, אחד את 
השני.
סכסוך כפי שהוא נלמד בקורסים אקדמיים ובהכשרה מקצועית בתחום של פתרון או יישוב סכסוכים, מוגדר בדרך כלל כך: "כאשר שניים או יותר צדדים, אשר לכאורה מטרותיהם אינן מתיישבות זו עם זו, מבקשים להכשיל האחת את יכולתה של האחרת להשגת מטרותיה".] הגדרה אחרת היא "מציאות שבה אנשים או קבוצות תופסים את צורכיהם, ערכיהם או
שאיפותיהם כעומדים בסתירה עם אלו של האחר".
סכסוך קבוצתי מתרחש לרוב בשל שאיפות מוחשיות סותרות של קבוצות, הנוגעות לטריטוריה, משאבים, מסחר, הגדרה עצמית, זכויות דתיות, ערכים חברתיים וכדומה.
ישנו הבדל בין הצמד: נוכחות והעדרות של סכסוך, לבין הצמד: תחרות ושיתוף פעולה. במצבים תחרותיים, שתיים או יותר קבוצות הן בעלות מטרות שאינן מתיישבות זו עם זו, כך שכל אימת שאחת מן הקבוצות מנסה להשיג את מטרתה היא תמנע מן הקבוצה האחרת להשיג את מטרותיה של האחרונה. לכן, מצבים תחרותיים מעצם טבעם יוצרים סכסוך. אולם, סכסוך יכול להיווצר אף במצבים שבהם קיים שיתוף פעולה ובמצבים בהם לשני הצדדים קיימות מטרות המתיישבות זו עם זו, זאת כיוון שהדרך שבה צד בוחר להגיע אל המטרה פוגע ביכולתו של הצד השני להגיע למטרתו.
התנגשות אינטרסים, ערכים, פעולות או כיווני פעולה יכול להצית סכסוך. סכסוכים מתייחסים לקיומה של אותה התנגשות. באופן פסיכולוגי סכסוך קיים כאשר הפחתת גירוי מתמרץ אחד כרוכה בהגברת גירוי אחר, כך שיש צורך בהתאמה חדשה. המונח סכסוך מתאים מן הרגע שבו ההתנגשות מתרחשת. אפילו כאשר אנו אומרים כי קיים סכסוך פוטנציאלי, אנו מתכוונים לכך שלמעשה קיים כבר כיוון לסכסוך אף על פי שאותה התנגשות עדיין לא אירעה.

דוגמאות

הסכסוך הישראלי-ערבי הוא ביטוי לסכסוך היסטורי מתמשך בין האינטרסים של מדינת ישראל לבין האינטרסים של מדינות ערב.
לסכסוכים רבים מאוד קיים רקע דתי, אתני או גזעי. כך למשל הסכסוך בצפון אירלנד, הסכסוכים בבוסניה ובקוסובו כך גם הסכסוכים בארץ ישראל, בכורדיסטן, בלבנון, בדרפור וברואנדה.
סכסוך בין-מעמדי הוא נושא מרכזי בהגות המרקסיסטית.
האיגרת אל האפסים

האיגרת אל האַפֶסִים היא אחת מהאיגרות שנכתבו על ידי השליח פאולוס. האיגרת מהווה חלק מהברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. האיגרת נכתבה אל תושבי אפסוס שבאנטוליה. 
התאולוג ויליאם בארקלי מתאר איגרת זו כ"מלכת האיגרות". 
על פי המסורת הנוצרית נכתבה האיגרת על ידי פאולוס (שאול התרסי) בעת שהיה כלוא ברומא (בשנת 62 לספירה). האיגרת נכתבה בזמן בו נכתבה האיגרת אל הקולוסים (הדומה לה) והאיגרת אל פילמון.
חוקרים חולקים על זהות כותב האיגרת, ויש הסבורים כי נכתבה בתקופה מאוחרת יותר.

מטרת כתיבת האיגרת

איגרת זו (בשונה מאיגרות אחרות) לא נכתבה על מנת להוכיח כנסייה מסוימת או קבוצה מסוימת, אלא נועדה להביע את עמדת המחבר בדבר הדוקטרינה של פאולוס. האיגרת אל הרומיים דנה ב"ישועת" המאמינים - ואילו איגרת זו ממשיכה אותה ודנה בתוצאות אותה ישועה.
תמה מרכזית נוספת באיגרת היא אחדות הקהילה הנוצרית - ובעיקר זהות מעמדית בין יהודים המאמינים בנצרות ובין גויים שקיבלו על עצמם את הנצרות.

נמעני האיגרת

בפסוק הראשון של האיגרת מצוין כי היא נכתבה על ידי פאולוס אל המאמינים באפסוס - ומכאן שמה של האיגרת.
יחד עם זאת, טקסטים קדומים של איגרת זו אינם כוללים את המילים "אל הקהילה הקדושה באפסוס" ובמקומם מופיע "אל הקהילה הקדושה". מלבד איזכור זה אין איזכור נוסף של נמעני האיגרת.
מרבית המלומדים מאמינים כי האיגרת נכתבה על ידי פאולוס עצמו, אולם אחרים סבורים כי נכתבה מאוחר יותר ורק שויכה לפאולוס.
מרקיון, בן המאה השנייה, סבר כי האיגרת מוענה לכנסייה בלאודקיה ולא באפסוס.

מעמד הנשים בקהילה

אחת התמות העיקריות של האיגרת היא חיי הקהילה של הקהילה הנוצרית. בין היתר דנה האיגרת במעמד הנשים בקהילה וגורסת כי הנשים צריכות להיות כנועות לבעליהן, והבעלים צריכים לאהוב את נשיהן. פרשנות פמיניסטית מודרנית של פסוקים אלה גורסת כי כל הנוצרים צריכים להיות כנועים אחד לשני (ולא רק הנשים לבעליהם).
פטר ארש

ביוגרפיה

פטר ארש נולד בבודפשט ולמד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בין מוריו באקדמיה נמנו זולטאן קודאי (הלחנה), לאו ויינר (מוזיקה קאמרית ולסלו שומוג'י (ניצוח).
בשנת 1956, בזמן המרד ההונגרי, היגר ארש להולנד. בגיל 27 התמנה למנצח-שותף  של תזמורת הקונצרטחבאו של אמסטרדם, משרה בה החזיק במשך חמש שנים. בתקופת שהותו באמסטרדם, עזר לאוטו קלמפרר בהפקות אופרה לפסטיבל הולנד. בעונות הקיץ של 1960 ו-1961 עבד כמאמן ועזר להנס קנאפרטסבוש בפסטיבל ביירוית, וב-1961 היה מנצח עוזר לפרנץ פריצ'אי בהפקת אידומניאו של מוצרט בפסטיבל זלצבורג. הוא המשיך לעבוד לצד פריצ'אי בזלצבורג ובברלין עם  התזמורת הסימפונית הגרמנית ודויטשה גרמופון עד שנת 1964. בשנת 1965, יצא ארש בפעם הראשונה לארצות הברית בהזמנתו של גיאורג סל לעבוד עמו ועם תזמורת קליבלנד במלגה של קרן קולאס.
מינוייו העיקריים היו כמנהל מוזיקלי ומנצח של התזמורת הסימפונית של מאלמה בשוודיה (1969-1966), תאגיד השידור האוסטרלי (בשנים 1969-1967 בסידני ומלבורן; בין 1975 ל-1979 בפרת), התזמורת הסימפונית של סן דייגו והתזמורת הקאמרית לה הויה (1980-1971), והתזמורת הסימפונית אלבורג (1989-1982) בדנמרק.
כמנצח אורח, הופיע פטר ארש בקביעות עם תזמורות סימפוניות חשובות ולהקות אופרה בחמש יבשות, בהן התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית, תזמורת סיאטל, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית המלכותית, פילהרמוניקר המבורג, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם, האופרה המלכותית השוודית בסטוקהולם, האופרה הממלכתית של המבורג, התזמורת הפילהרמונית של האג והתזמורת הסקוטית הלאומית, וכן יצא לתשעה סיורי קונצרטים בדרום אפריקה. בשנים 1983 ו-1985 קיבל את פרסי ASCAP על שילוב מוזיקה של מלחינים אמריקאים בתוכניות הקונצרטים.
ארש הגיע לאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל, וושינגטון בשנת 1989 כפרופסור במענק מוריסון לניצוח וכמנהל מוזיקלי ומנצח של התזמורת הסימפונית והאופרה של האוניברסיטה, שם לימד עד פרישתו ב-2010; נכון ל-2013, מעמדו הוא של פרופסור אמריטוס. כמו כן לימד ניצוח בשנים 1965-1960 בקונסרבטוריון של אמסטרדם, שם היו בין תלמידיו האנס פונק, אדו דה וארט ויאן סטולן, וכיהן כמנהל הפעילות התזמורתית והאופראית בקונסרבטוריון פיבודי למוזיקה בשנים 1985-1982.
בהיענות לבקשה אישית מנכדתו של ריכרד וגנר פרידלינד, ניצח פטר ארש על הקובץ הראשון של הקלטות יצירותיו התזמורתיות של אבי פרידלינד, זיגפריד וגנר. שני תקליטורים יצאו בחברת דליזה, עם התזמורת הסימפונית אלאבורג בניצוח ארש: הסימפוניה בדו מז'ור והפואמות הסימפוניות  Glück, Und wenn die Welt voll Teufel wär (סקרצו), Weltersteinspielung ו-Sehnsucht עוד ניצח על הקלטת האופרה "ישו לפני הורדוס" מאת המלחין גבריאל פון ויידיץ' (1969-1888) עם התזמורת הסימפונית של סן דייגו.
נפטר בסיאטל ב-12 בספטמבר 2014.
הדיוויזיה ה-58 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד איוואן הונרט. במהלך המערכה בפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית בעתודת הארמייה החמישית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-23, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה ה-16. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה ה-18, ולאחר מכן השתתפה במצור על לנינגרד.
הדיוויזיה לחמה בגזרה הצפונית ברוב המלחמה, ובאפריל 1945 הועברה לפרוסיה המזרחית, שם לחמה כחלק מארמיית מזרח פרוסיה עד תום המלחמה.
המוזיאון להגנת החופים של הונג קונג

היסטוריה

המצודה הוקמה בשנת 1887 על ידי הצי הבריטי במטרה להגן על נמל ויקטוריה ממזרח. עמדת ירי הטורפדו נבנתה בין השנים 1892–1894.
ב-8 בדצמבר 1941 החל הקרב על הונג קונג. במהרה נפלו הטריטוריות החדשות וקאולון נכבשה. הכוחות הבריטיים התרכזו בהגנת האי הונג קונג והציבו כוחות במצודה על מנת להגן על האי מפני חציית תעלת ליי יו מון הצרה.
מגיני המצודה הצליחו להדוף מספר מתקפות יפניות אולם בשל הכוחות היפנים העודפים נכבשה המצודה ב-19 בדצמבר. כיבוש זה הביא לדחיקת הכוחות הבריטיים לחלקו המערבי של האי הונג קונג, ולתפיסת מאגרי המים של האי - דבר שהביא לכניעתו פחות משבוע לאחר מכן.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה איבדה המצודה את חשיבותה הצבאית, והפכה למתקן אימונים של הצבא הבריטי. בשנת 1987 פינה הצבא את המצודה והעבירה לידי השלטונות האזרחיים של העיר במטרה שתהפוך למוזיאון.
תיניס

תיניס הייתה בירת השושלת הראשונה במצרים העתיקה. העיר שכנה במצרים העליונה.
העיר נכון להיום עדיין לא התגלתה, אך קיומה אושר בכתבים עתיקים שונים. בכתבי ההיסטוריון מנתון, מוזכרת העיר תיניס כבירת קונפדרציית תיניס, קונפדרצייה שבטית אשר הייתה בהנהגתו של הפרעה נערמר (אשר לדעת האגיפטולוגים הוא מנס), אשר הביא לאיחוד מצרים והיה הפרעה הראשון שלה. חשיבותה ירדה בצרה משמעותית בתקופת השושלת השלישית אז הוחלפה הבירה בממפיס. שכנה בסומך לנוה מדבר דבר אשר הקנה לה חשיבות צבאית מסוימת, ואשר הבטיח כי תישאר לה משמעות מסוימת אף בתקופת הממלכה המצרית החדשה והישנה. העיר איבדה לחלוטין את חשיבותה בתקופה הרומית.
בגבולה שכנו השושלות המתחרות הרקליאופוליס מגנה, ותבאי, אשר היו בתקופת ביניים ראשונה.
בשל מורשתה העתיקה של העיר, הייתה העיר מוקד דתי חשוב, ונמצאו בה קברים ומומיות. במיתולוגיה הדתית מצרית העתיקה, כפי שניתן לראות בספר המתים, לתיניס הייתה משמעות כמקום מיתי בגן העדן.
על אף שמיקומה המדויק של תיניס אינו ידוע, זרם מרכזי של אגיפטולוגים ממקם אותה בסביבת העיר אבידוס העתיקה, וגירגה המודרנית.
השם תיניס נגזר מהמילה בה תיאר מנתון בכתביו את פרעה מנס. על אף שבמקורות הכתובים בשפה היונית לא מופיע השם, הוא נזכר במקורות מצריים מקוריים, והוא השם המצוי יותר אצל אגיפטולוגים.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-167 (ורמאכט)

היסטוריה

ב-17 באוקטובר 1944 הוקמה הדיוויזיה על בסיס קבוצת הדיוויזיה ה-167, והועמדה תחת פיקוד הנסקורט הקר. בדצמבר 1944 הוכפפה הדיוויזיה לקורפוס הפאנצר ה-39, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ולחמה עמו במהלך הקרב על הבליטה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה, וב-4 באפריל 1945 פורקה הדיוויזיה ויחידותיה שימשו להקמת דיוויזיית שרנהורסט.
טטיאנה זלנסקיה

טטיאנה זלנסקיה הוכרה כחסידת אומות העולם בשל הצלת ילדה יהודיה מידי הנאצים בשנת 1941. 
זלנסקיה, זמרת, ובעלה פאבל צ'ריוטה, הופיעו בתיאטרון בעיר הכבושה סימפרופול שבברית המועצות. בדצמבר 1941 פנה אליה עובד התיאטרון שבו עבדה, שהיה קשור למחתרת המקומית, בבקשה שתחביא ילדה יהודייה בביתה, כי בימים הקרובים יאספו הגרמנים את יהודי העיר להשמדה. אף שהוריה הזהירו אותה כי היא מסכנת את חייה, הסכימה זלנסקיה לקחת את הילדה היהודייה לובה קוגן. מאז אותו היום גרה לובה בת הארבע בביתם של טטיאנה ופאבל.
בתום המלחמה החלו הזוג בחיפושים אחר הוריה של לובה, אך נודע להם שאמה ואחיה הוצאו להורג ואביה נהרג בחזית.
בשנת 1965, כשלובה בת ה-24 כבר הייתה נשואה ואם לילדים, התיידד בעלה, שעבד כנהג מונית, עם נהג אחר שסיפר לו את סיפור חייו.  הבעל קישר את הסיפור והבין שהאיש הוא אביה של לובה, אייזיק קוגן. קוגן האב לא נהרג בחזית, אלא חזר בתום המלחמה לסימפרופול. לאחר שנאמר לו כי אשתו ושני ילדיו נרצחו, התחתן בשנית, עבר לגור בקרסנודר והחל לעבוד כנהג מונית.
בשנת 1995 קיבלה טטיאנה זלנסקיה את תואר חסידת אומות העולם. באותה השנה עלו לישראל זלנסקיה, לובה ומשפחתה.
העברה (פסיכולוגיה)

העברה נגדית

העברה נגדית היא תגובה של המטפל להעברה אותה עושה המטופל כלפיו, או הזדהות המטפל עם הרגשות של המטופל שאינו מודע להם. 
בתחילה פרויד ראה בהעברה נגדית מכשול שגורם למטפל לאבד את האובייקטיביות שלו, אך מאוחר יותר הכיר בה ככלי טיפולי חשוב. כיום כל השיטות מתייחסות להעברה הנגדית ככלי משמעותי בהבנת המטופל ובתהליך הטיפול.
למעשה, פרויד הכיר בכך שאנליזה מערבת תקשורת בין הלא מודע של המטופל ללא מודע של מטפל ושתקשורת זו של מסרים בלתי מודעים היא חלק בלתי נפרד מהתהליך האנליטי. ראייה זו סללה את הדרך להתבוננות בהעברה נגדית כתהליך שיכול לסייע באופן משמעותי לתהליך הטיפולי .

העברה אירוטית

העברה אירוטית היא תופעה שכיחה, משמעותית ולרוב חיובית בטיפול, אם היא מתקיימת תוך שמירה על גבולות הטיפול, באחריות המטפל. בתחילת התהליך הטיפולי, לאחר היכרות עם המטפל, הוא עשוי להיות מוערך ונערץ על ידי המטופל, מכיוון שהוא מקשיב למטופל ומסייע לו, מבטא כלפיו סובלנות ואהבה. בשל כך, המטפל יכול להיתפס על ידי המטופל כבן או בת הזוג האידיאליים, על פי האידיאל של כל מטופל - העברה אירוטית. המטפל אוהב את המטופל ומקדיש לו את מלוא תשומת לבו למשך פגישה אחת בשבוע, אך המטופל עשוי לדמיין שהקשר הוא קרוב ותמידי כמו אצל בני זוג, ושיש להם עתיד משותף. במצב זה צריך המטפל לסייע למטופל להבין את מערכת היחסים ביניהם לאשורה. 
בהעברה אירוטית הפוכה, המטפל מתאהב במטופל, למשל עקב שלל תכונות טובות או מושכות במטופל, על פי האידיאל של כל מטפל. באחריות המטפל להיות מודע להעברה זו, ולשמור עליה בגבולות הטיפול. מטפל שלא מודע להעברה הפוכה חזקה מדי שמתבטאת בהתנהגותו, ולא מצליח לעצור את עצמו מהתחברות למטופל מעבר לגבולות הטיפול, מפר בכך באופן חמור את כללי האתיקה המקצועית, עובר על החוק, מסכן את המטופל ופוגע מאוד בטיפול.
המונח נטבע על ידי זיגמונד פרויד, בהתייחס למקרה אנה או, שהביעה רגשות אהבה כלפי המטפל שלה יוזף ברויר; פרויד טען כי רגשות אלו מהווים העברה אירוטית של רגשותיה של אנה או כלפי אביה.

העברה בטיפול באמנויות

בתחומי טיפול באמנויות מתגלמת ההעברה גם באמצעות היצירה עצמה. רגשות המטופל כלפי המטפל יכולים להיות מובעים באמצעות מוזיקה. בדומה, יכול המטופל לצייר את המטפל או דימוי שמייצג אותו. באופן זה הבעת הרגשות שמאפיינת את ההעברה מקבלת צורה נוספת, ובטיפול באמנות אף מקבלת ביטוי פלסטי שנותר גם לאחר שהמפגש מסתיים.
בטיפול באמנויות מקובלת השיטה בה המטפל בוחן את ההעברה הנגדית באמצעות האמנות, על ידי ביטוי אמנותי של המטופל, של הקשר הטיפול או של היבט מסוים בקשר ובחינתו באופן שמסייע למטפל לגלות תובנות נוספות אודות המטופל.
קנדה הוט 100

מצעד קנדה הוט 100 (באנגלית: Canadian Hot 100) הוא מצעד פזמונים קנדי שבועי שמופק, בדומה לבילבורד הוט 100, על ידי מגזין הבילבורד והוא מתפרסם באופן רשמי באתר המגזין. דרוג המצעד מבוסס על נתוני השמעות של שירים מכל הז'אנרים ברדיו, על נתוני מכירות ועל נתוני הורדות דיגיטליות בקנדה. 
המצעד מתקיים מאז יוני 2007, והשיר הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד היה "Umbrella" של ריהאנה.

היסטוריה

עם השקתו ב-16 ביוני 2007, זהו המצעד הראשון מבית בילבורד שהושק מעבר לתחומי ארצות הברית. לפני כן הוא הוצא בגרסה מקוונת ב-7 ביוני של אותה שנה.