google/wiki40b huggingface dataset:
על גופים צפים

על גופים צפים הוא חיבור בן שני ספרים בשפה היוונית שנכתב על ידי ארכימדס מסירקוזה (287 לפנה"ס - 212 לפנה"ס), אחד מגדולי המתמטיקאים, הפיזיקאים והמהנדסים של העת העתיקה. על גופים צפים, שמשערים שנכתב בסביבות 250 לפנה"ס, שרד רק באופן חלקי ביוונית, והשאר בלטינית ימי ביניימית שתורגמה מיוונית. זו העבודה הידועה הראשונה על הידרוסטטיקה, אשר ארכימדס מזוהה כמייסדה.

היסטוריה

ארכימדס חי בעיר-מדינה היוונית סירקוזה, סיציליה. נזקפת לזכותו הנחת יסודות ההידרוסטטיקה (אותם ביסס בחיבור "על גופים צפים"), הסטטיקה וחישוב המתמטיקה שבבסיס המנוף. כמדען מוביל של העת העתיקה, ארכימדס גם פיתח מערכות גלגלות מתוחכמות כדי להניע עצמים כבדים במינימום מאמץ. בורג ארכימדס שתכנן עומד ביסוד הנדסת המים המודרנית, ומכונות המלחמה שלו עזרו לעצור את צבאות רומי במלחמה הפונית הראשונה. ארכימדס אף הפריך לחלוטין את טיעוניו של אריסטו והראה שבלתי אפשרי להפריד בין המתמטיקה והטבע, והוכיח זאת על ידי המרת תאוריות מתמטיות להמצאות פרקטיות.

החיבור

המטרה של החיבור "על גופים צפים" הייתה לקבוע את התנוחות שמגוון מוצקים יתייצבו בהם כאשר הם צפים בנוזל, בהתאם לצורה שלהם והשינוי במשקל הסגולי לאורכם.

ספר ראשון

בחלק הראשון של החיבור, ארכימדס מבסס מספר עקרונות כללים, למשל שמוצק צפוף יותר מהנוזל יהיה, כשהוא מושקע בנוזל, קל יותר (המשקל ה"חסר" נמצא בנוזל שהוא מתיק ממקומו). הטענה החשובה ביותר בעל גופים צפים היא זו המוכרת כיום כחוק ארכימדס:
כל גוף שחלקו או כולו מוטבל בנוזל חש כח למעלה (ציפה) השווה למשקל הנוזל שהוא דוחה
ארכימדס דן בחלק זה גם בשיווי משקל של זורמים, ומוכיח שמים יאמצו צורה ספירית מסביב למרכז כבידתי (לא מרכז כובד אלא נקודת מוקד של שדה הכבידה). הוכחה זו הייתה ככל הנראה ניסיון להסביר את התאוריה של אסטרונומים יוונים בני דורו כמו ארטוסתנס שכדור הארץ עגול. הזורמים שארכימדס מתאר אינם בעלי כבידה עצמית, שכן הוא מניח את קיומה של נקודה אליה כל הדברים נופלים כדי לגזור את הצורה הכדורית.

ספר שני

הספר השני הוא הישג מתמטי מהכבירים שבעולם העתיק. הספר מכיל חקירה מפורטת של תנוחות שיווי המשקל היציבות של פרבולואידים צפים במגוון צורות וצפיפויות יחסיות, כאשר הם צפים בנוזל בעל משקל סגול גבוה יותר, ותחת אילוצים גאומטריים והידרוסטטיים שונים. היא מוגבלת למקרה שהבסיס של הפרבולואיד נמצא כולו מעל או כולו מתחת למשטח הנוזל. בכל אחד מהמקרים האלה, היעד של חקירתו של ארכימדס הוא למצוא את זווית הנטייה של ציר המקטע הפרבולואידי (ציר הפרבולואיד) יחסית לאנך לפני המים במצב שיווי משקל. אחת התוצאות המרכזיות של ארכימדס היא בנייה גאומטרית מסובכת אשר משמעותה היא, בשפה מודרנית, גזירת משטח היציבות (equilibrium surface) במרחב הפאזה, המורכב מכל הקונפיגורציות  עבורן העצם בשיווי משקל. ( היא זווית הנטייה של הציר,  היא זווית מסוימת המגדירה את הפרבולואיד ו-s הוא היחס בין צפיפות העצם הצף לצפיפות המים), חקירתו של ארכימדס דווקא את הפרבולואידים הייתה קרוב לוודאי אידיאליזציה של צורת גופי אוניות. בכמה מהפרקים שלו הגופים צפים עם הבסיס מתחת למים ומבצבצים מעל למים, בדומה לדרך שבה קרחונים צפים.
פרנסיסקו גררו

חייו

ראשית הכשרתו המוזיקלית של גררו הייתה אצל אחיו הבכור פדרו. כבר בגיל 17 התמנה למאסטרו די קאפילה בקתדרלה של חַאֵֵן. כעבור שנים אחדות התקבל למשרה בסביליה ושוב לא חזר לחאן. נראה שבתקופה זו הייתה דרישה רבה לשירותיו כזמר וכמלחין ועוד לפני הגיעו לגיל שלושים יצאו לו מוניטין מרשימים; כן הוציא לאור כמה קבצים של יצירותיו מחוץ לספרד. הקתדרלה של מלגה הציעה לו את משרת המאסטרו די קאפילה, וכדי להחזיקו אצלה, הציעה לו סביליה לכהן כעוזרו של פדרו פרננדס הקשיש. צו אפיפיורי משנת 1554 אישר את זכותו לרשת את תפקידו של פרננדס, ורגע זה הגיע לאחר 23 שנות שירות בתפקיד עוזרו.
לאחר שנים אחדות של עבודה ומסעות ברחבי ספרד ובפורטוגל, לעיתים בשירות הקיסר מקסימיליאן השני, יצא לשנה לאיטליה, שם פרסם שני ספרים של יצירותיו המוזיקליות. הוא שב לספרד ולאחר שנים אחדות החליט לצאת למסע אל ארץ הקודש, וזאת הוציא לפועל בשנת 1589. מסע ההרפתקאות שלו כלל ביקורים בדמשק, בית לחם וירושלים. עם תום המסע במזרח חזר אל ונציה, ולאחר שבועות אחדים יצא שוב למסע לגנואה ולמרסיי. במסעו חזרה לספרד נפלה ספינתו פעמיים קורבן להתקפת שודדי ים, שאיימו על חייו, גנבו את כספו ולקחו אותו בשבי בדרישת כופר. הכופר שולם ככל הנראה, כי גררו הצליח לחזור לספרד; לרוע המזל, הכספים שהוציא על הוצאת ספרי המוזיקה שלו ודרישת הכופר דלדלו את נכסיו והוא התנסה בשורה של תלאות, לרבות ישיבה בכלא לבעלי חוב; לבסוף חילץ אותו משם מעסיקו הקודם מן הקתדרלה של סביליה, והוא חזר לעבוד בשירותו. ספרו על הביקור עתיר ההרפתקאות בארץ הקודש יצא לאור בשנת 1590 וזכה להצלחה ניכרת (סביר להניח, שמיגל דה סרוונטס קרא אותו). בסוף העשור תכנן עוד מסע לארץ הקודש אבל מחלת הדבר הביאה למותו ב-1599 בסביליה.
מבין כל מלחיני הרנסאנס בספרד, גררו היה זה שחי ועבד רוב שנותיו בספרד. אחרים - למשל מוראלס, ויקטוריה - עשו חלקים גדולים מחיי הקריירה שלהם באיטליה, אף כי, בניגוד לרבים ממלחיני האסכולה הפרנקו-פלמית, המלחינים הספרדים חזרו על פי רוב הביתה בהמשך חייהם.
גררו בהלחין הן מוזיקת קודש והן מוזיקה חילונית, בשונה מזו של ויקטוריה ומוראלס, שני המלחינים הספרדים האחרים מן השורה הראשונה במאה ה-16. הוא כתב מספר רב של שירים חילוניים וקטעים אינסטרומטאליים, נוסף למיסות, מוטטים ופסיונים. הוא הצליח לתאר מגוון מרשים של הלכי נפש במוזיקה שלו, מאכסטזה עד יאוש, כמיהה, חדווה ודומיית קדושה; המוזיקה שלו נשארה פופולרית במשך מאות שנים, בייחוד בקתדרלות באמריקה הלטינית. מבחינה סגנונית ביכר מרקמים הומופוניים, בדומה לבני תקופתו הספרדים, וכן כתב נעימות קליטות, קלות לזכירה ולשירה. מאפיין מעניין של סגנונו הוא דרכו לצפות שימוש בהרמוניה פונקציונלית: מגניפיקט, שהתגלה בלימה, פרו, נחשב פעם ליצירה אנונימית מן המאה ה-18, עד שהתגלה כיצירה של גררו.
Svenska Dagbladet

היסטוריה

העיתון נוסד ב-18 בדצמבר 1884. בשנות התשעים נרכש העיתון על ידי קבוצת המדיה Schibsted והועבר לפורמט טבלואיד. ב-2005 השיק יחד עם אפטונבלודט (השייך לאותה קבוצת מדיה) אתר אינטרנט כלכלי.
מאז 1925 מעניק העיתון פרס לשחקן או קבוצת ספורט השוודים הבולטים של השנה (Svenska Dagbladets guldmedalj, "מדליית הזהב של סוונסקה דאגבלאדט"). המדליה מוענקת בדרך כלל פעם אחת לכל זוכה. זוכים ספורים שזכו בשתי מדליות נחשבים ל"ליגה משהלם" (למשל ביורן בורג). 
נכון לשנת 2014 היו לעיתון 900,000 קוראים בכל הערוצים ותפוצה של 158,500 גליונות דפוס בהפצה ארצית.
מייק ביילי

ביוגרפיה

בפרק האחרון של העונה הראשונה של סקינס שר ביילי, לצד שאר שחקני הסדרה, את השיר "Wild World" של קט סטיבנס. בנוסף, כמו גם שאר שחקני שתי העונות הראשונות של הסדרה, הוא לא שב אליה בעונתה השלישית. במאי 2009 הופיע בדרמה 1066 The Battle for Middle Earth בתפקיד טופי.
במרץ 2012 הצטלם בברמינגהאם לסרט הנעורים We Are The Freaks בבימויו של ג'סטין אדגר ובהפקתו של אלכס אוסבורן.
קמלה פרסד ביססר

ביוגרפיה

פרסד-ביססר נולדה בדרום האי טרינידד להורים ממוצא הודי. היא בוגרת לימודי חינוך ומשפטים ובעלת תואר שני במנהל עסקים.
בשנת 1995 נבחרה לפרלמנט טרינידד וטובגו כנציגת מחוז סיפאריה בשנת 1999 מונתה לשרת החינוך וכיהנה בתפקיד שנתיים. בשנת 1995 ובשנת 2001 כיהנה תקופת קצרות כיועצת המשפטית לממשלה.
בשנת 2006 נבחרה על ידי מפלגות האופוזיציה בפרלמנט לשמש בתפקיד ראש האופוזיציה לאחר שקודמה בתפקיד הושעה. היא החזיקה בתפקיד כשנה וחצי.
בשנת 2010 ניצחה מפלגתה בבחירות, ופרסד-ביססר הרכיבה את הממשלה וכיהנה כראש הממשלה, תפקיד אותו מילאה עד להפסד בבחירות 2015. לאחר הבחירות הכלליות מונתה לראש האופוזיציה.היא הוחלפה בראשות הממשלה על ידי קית' רוולי.
טרנס ופיליפ

טֶרֶנס ופיליפ (באנגלית: Terrance and Phillip) הם דמויות חוזרות בסדרת הטלוויזיה "סאות' פארק". הם מהווים במשותף צמד קומי שמקורו בקנדה, ומדובבים בידי יוצרי הסדרה מאט סטון וטריי פארקר. תוכנית הטלוויזיה בכיכובם של טרנס ופיליפ היא האהובה ביותר על גיבורי "סאות' פארק": קייל, סטן, אריק וקני. הצמד מהווה מרכיב מרכזי בעלילותיהם של הסרט "סאות' פארק - הסרט" ושל מספר פרקים ב"סאות' פארק", בה נעשה בקביעות שימוש בצמד ככלי ליצירת סאטירה על הדעה הרווחת בציבור כלפי סטון ופארקר וכלפי הסדרה.

סקירה כללית

הצמד "טרנס ופיליפ" נוצר בעקבות האשמות רבות להן זכתה "סאות' פארק" על היותה סדרה המאויירת באופן דל שכל תוכנה הוא בדיחות הקשורות לנפיחות. יוצרי "סאות' פארק" החליטו להגיב על טענות אלה ביצירתם של טרנס ופיליפ, על מנת להדגים כיצד תוכנית שכולה הומור-נפיחות עלולה להיראות, כשהם מאיירים את הצמד באופן דל אף יותר מאשר הדמויות האחרות בסדרה.

גופה של כל דמות מלבד הראש מורכב ממרובעים בלבד כאשר האות הראשונה של שמה מתנוסס בחזית הגוף, וראשה בנוי מאליפסה חתוכה לשניים במקום בו אמור להיות הפה. חלקי האליפסה עולים מעלה ומטה כדי לדמות את תנועת השפתיים. 
כבר בפרק הראשון ראשו של אייק ברופלובסקי, אחיו התינוק של קייל, עוצב בתבנית אליפטית זו. בפרקים הבאים נעשה שימוש בתבנית זו לשם איורו של כל אדם קנדי בסדרה, ובהמשך התברר כי גם אייק קנדי במוצאו. טרנס ופיליפ הם סטריאוטיפים מופרזים של האדם הקנדי, דבר שבא לידי ביטוי בין השאר במבטא קנדי כבד.
קיימות מספר הקבלות מכוונות בין טרנס ופיליפ לבין יוצרי "סאות' פארק", מאט סטון וטריי פארקר. "סאות' פארק - הסרט" כולל סצנה בה טרנס ופיליפ מתארחים בתוכנית האירוח של קונאן אובראיין, בצוותא עם ברוק שילדס. זוהי פרודיה על התארחותם של סטון ופארקר בתוכניתו של אובראיין לצידה של שילדס. בנוסף, הזעם שמופנה כלפי טרנס ופיליפ מצידם של הורי הילדים על רקע יציאתו של סירטם "ישבנים בוערים", נכתב כסאטירה על הזעם שהופנה במציאות מצידם של הורים כלפי סטון ופארקר בעקבות יציאתו של "סאות' פארק - הסרט". דוגמה מאוחרת יותר היא הפרק "!Canada on Strike" בו התנגדו טרנס ופיליפ לשביתה הכללית שהוכרזה בקנדה, בהתייחסות להתנגדותם המוצהרת של סטון ופארקר לשביתת איגודי התסריטאים בארצות הברית ב-2007/2008.
הצמד אוזכר רבות בהקשר לסדרה "ביוויס ובאטהד", שסטון ופארקר הביעו בעבר את הערצתם אליה. בדומה לביוויס ובאטהד, תהילתם של טרנס ופיליפ באה להם כתוצאה משימוש בהומור בתי שימוש ובגסויות, ולצמדים יש מאפיינים משותפים בולטים נוספים כמו צבעי השיער, הצחוק הייחודי והישיבה המשותפת על הספה. בנוסף הושוו טרנס ופיליפ אל הצמד הקומי הקנדי ויין ושוסטר, בעיקר על רקע העובדה ששני הצמדים החלו את הקריירה במופע של אד סאליבן. בפרט, בתחילת דרכם התלבטו ויין ושוסטר אם אחד ממערכוניהם מתאים לקהל האמריקאי, בעוד שטרנס ופיליפ זכו לצחוק ראשון מקהל הצופים האמריקאי רק לאחר שפלטו בשוגג נפיחה לאחר סיום הופעתם (כפי שתואר בפרק "טרנס ופיליפ: מאחורי הכישלון").
דוורפי סטיין

דוורפי סטיין (באנגלית: Dwarfie Stane) הוא מבנה תא קבורה מגליתי, החצוב מאבן חול אדומה, הממוקם בעמק שבמרכז האי הוי באיי אורקני שבצפון סקוטלנד בממלכה המאוחדת.
קבר זה יוצא דופן בשיטת בנייתו בשל דמיונו לקברים שהתגלו בדרום אירופה, לחופי הים התיכון. הקבר הוא קבר החדר היחיד שהתגלה באורקני שהוא חצוב בשלמותו בסלע ולא נבנה מסלעים. יחד עם זאת צורתו של החדר דומה לסגנון הקברים האחרים שהתגלו באורקני ושמקורם בתקופה הנאוליתית.
אורכו של המבנה 8.6 מטרים, רוחבו 4 מטרים וגובהו 2.5 מטרים. פתח חדר הקבורה מצוי בצידו המערבי ורוחבו מטר. הפתח היה חסום באבן שנפרצה ונמצאת כיום ליד המבנה. מעבר שאורכו 2.2 מטרים מוביל לשני חדרי קבורה שמידותיהם 1.7 מטרים על מטר. גובה המעבר והתאים - מטר אחד. 
שם האתר - אבן הגמדים, מתייחס לפולקור מקומי על פיו נבנה המבנה כבית עבור גמדים. אגדות אחרות מציינות כי המבנה נבנה דווקא על ידי ענקים.
סעודת פורים

סעודת פורים היא אחת ממצוות פורים. המצווה היא לאכול ולשתות ביום הפורים, ובכלל זה גם המצווה להשתכר, "עד דלא ידע בין ארור המן לברוך מרדכי".

מקור המצווה

במגילת אסתר סופר שימי הפורים נקבעו "כַּיָּמִים, אֲשֶׁר-נָחוּ בָהֶם הַיְּהוּדִים מֵאֹיְבֵיהֶם, וְהַחֹדֶשׁ אֲשֶׁר נֶהְפַּךְ לָהֶם מִיָּגוֹן לְשִׂמְחָה, וּמֵאֵבֶל לְיוֹם טוֹב; לַעֲשׂוֹת אוֹתָם, יְמֵי מִשְׁתֶּה וְשִׂמְחָה, וּמִשְׁלֹחַ מָנוֹת אִישׁ לְרֵעֵהוּ, וּמַתָּנוֹת לָאֶבְיֹנִים." (אסתר ט, כב). במשנה לא נאמר דבר על דין זה, ואולם בתלמוד הוא כבר מוסכם וברור. כך נאמר במסכת פסחים (סח, ב) וכך עולה גם במסכת מגילה (ז, ב), על אף שלא נאמר עצם הדין אלא רק דינים הקשורים אליו. נראה כי בימי התנאים ובתחילת ימי האמוראים אין מתייחסים לסעודה זו כאל דין גמור, אלא כמנהג רווח, ברוח הפסוק, אשר ניתן להתפרש באופן כללי יותר מאשר חיוב על סעודה דווקא. רק בהמשך תקופת האמוראים נראה החיוב כמתבסס ומתחילים לדון בגדרים שונים שלו.

מדיני המצווה

סעודת פורים צריכה להתקיים ביום דווקא. כך דייק רבא (מגילה, שם) מלשון הפסוק "ימי משתה ושמחה". הרמ"א כתב שיש לקיים את הסעודה אחרי תפילת מנחה. לעומת זאת, הרב ישעיה הלוי הורוביץ כתב בספרו שני לוחות הברית שעדיף להקדים את הסעודה ולאוכלו בבוקר בזמן שהמלכים אוכלים, כמו שהייתה סעודת אסתר שבו נתלה המן וכדי שיוכל להתפלל מנחה ומעריב בזמנם כראוי.
לדעת המגן אברהם והשערי תשובה אין חובה לאכול פת בסעודה, ולדעת היעב"ץ והערוך השולחן. יש חובה. המשנה ברורה אינו מכריע במחלוקת זו הרב וואזנר מציין שברא"ש נאמר שאין שמחה ללא פת, ולפי דבריו יש חובה לאכול פת.
נידון נוסף הוא חיוב אכילת בשר. המגן אברהם פוסק שאין חיוב. אך יש מפרשים בדבריו שיש מצווה בכך. בערוך השולחן כתב על פי דברי הרמב"ם שיש חובה לאכול בשר. וכן מובא בלקט יושר. הרב משה פיינשטיין פסק שמספיק בשר עוף למצווה זו, והרב וואזנר כותב שעדיף בשר בהמה.
קרב מרטון

רקע לקרב

במהלך הפלישה הדנית לממלכת וסקס, אשר החלה בכיבוש רדינג ב-28 בדצמבר 870, נערכו ארבעה קרבות ומספר גדול של התכתשויות מקומיות לא מתועדות. רצף הקרבות והאבידות הכבדות פגע מאוד בכוח האדם שעמד לרשות הצבא האנגלו-סכסוני, אשר נסמך בעיקר על גיוס מקומי לשעת חירום של איכרים (פירד) ולא היה ערוך למלחמה ממושכת. במהלך החודשיים שלאחר הקרב בבסינג נערכו ככל הנראה שני קרבות לא מתועדים נוספים, שלא עצרו את כוח הפלישה הדני אשר המשיך להתקדם אל תוך הממלכה בכיוון בירתה, וינצ'סטר. הצבא האנגלו-סקסוני המוחלש, בפיקודם של המלך אתלרד הראשון ואחיו אלפרד נאלצו לעמוד שוב מול הדנים בניסיון לחסום את דרכם.

הקרב

בדומה לקרב אשדון, פיצלו האנגלו-סקסונים את צבאם לשתי יחידות, והכוחות היריבים התעמתו מתוך מערכים המכונים "קיר מגנים" (Shield wall). בתחילה נטה הקרב לטובת האנגלו-סקסונים, אך ככל שנמשך גברה עליונותם המספרית של הדנים, ובסופו של היום זכו בניצחון. בין ההרוגים הרבים בקרב היה גם המונד, בישוף שרבון, אשר ליווה את הצבא על מנת לספק תמיכה רוחנית ונהרג לצד אנשיו.

תוצאות

האנגלו-סקסונים ספגו פעם נוספת אבידות כבדות אותן לא יכלו להרשות לעצמם. בנוסף, לאחר הקרב החלו להגיע ידיעות על הגעת צי תגבורת דני לרדינג (המכונה "צבא הקיץ הגדול", Great Summer Army). לאחר כחודש מת אתלרד הראשון ב-23 באפריל (או ב-15 באפריל), ככל הנראה כתוצאה מפציעה שספג במהלך הקרב, ואלפרד, האחרון מתוך חמישה אחים, הפך למלך וסקס. זמן קצר לפני הקרב, ומחשש לתוצאותיו, נועדו אתלרד ואלפרד בסווינבורג וגיבשו הסכם ירושה חדש. תנאי ההסכם קבעו שבמקרה מוות של אחד מהם יועבר הרכוש המשותף אשר הוריש להם אביהם, אתלוולף, לידי האח שיישאר בחיים. חלק מרכושו של האח המת יועבר לאחיו וחלק לידי ילדיו. בהסכם זה הכתיר אתלרד את אלפרד כיורשו, אך למעשה קבע שגם בנו של אלפרד, אדוארד, ימלוך אחריו וישאיר את בניו של אתלרד, אתלהלם ואתלוולד, מחוץ לירושה. בניו של אתלרד היו צעירים מדי, ובמצב בו הייתה שרויה הממלכה היה זה הצעד ההגיוני למנות את אלפרד כיורש.
המלך אלפרד נאלץ לעמוד בפני צבא דני מתוגבר בעוד צבאו שלו הלך והתדלדל כתוצאה מהקרבות וממספר רב של התכתשויות לא מתועדות, וכחודש לאחר הכתרתו נחלו האנגלו-סקסונים תבוסה נוספת בקרב וילטון. על מנת להרוויח זמן, נאלץ אלפרד להגיע להסכם עם הדנים, אשר ספגו גם הם אבידות כבדות ומצידם העדיפו לפעול בשטחים בהם ייתקלו בהתנגדות פחותה. תמורת תשלום נכבד פינו הדנים את כוחותיהם מהממלכה, תוך שהם נוטשים את רדינג ומקימים בסיס חדש בלונדון שבממלכת מרסיה, בו בילו את החורף. במהלך חמש השנים הבאות ערכו הדנים מסעות כיבוש וביזה באזורים אחרים באי הבריטי והניחו לממלכת וסקס, עד לחידוש פלישתם בשנת 876.
יצחק קנב

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
קנב (Kanev) נולד כיצחק קָניֶבסקי (Kanievsky) במֶלִיטוֹפּוֹל שבחצי האי קרים באימפריה הרוסית, הצעיר מבין חמשה בנים. הוא למד באוניברסיטת סימפרופול מדעי הטבע וכלכלה. בשנת 1917 השתתף בהגנה על עיר מגוריו. באותה עת היה בין מייסדי תנועת "החלוץ" ברוסיה, ומטעמה השתתף כציר בוועידת "צעירי ציון" ובוועידה הציונית הכללית בפטרוגרד. בשנת 1919 עלה לארץ ישראל, וכאן היה יו"ר מועצת הסתדרות החלוץ בארץ. קנב גם למד מדעי החברה באוניברסיטת וינה, בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה ובאוניברסיטת לונדון וקיבל תואר מוסמך.
בעת מאורעות תל חי השתתף בקרבות על הגנת החצר ונפצע. לאחר מכן נמנה בין מייסדי גדוד העבודה על שמו של יוסף טרומפלדור.
בהיותו חבר מפא"י השתתף בשנת 1920 בוועידת היסוד של הסתדרות העובדים הכללית והחל לפעול בה. בין השנים 1923-1961 היה מראשי קופת חולים כללית.
מטעם קופת החולים החל כבר בשנת 1925 ליזום הצעה לגיבוש חוק ביטוח בריאות חובה. בשנת 1947 הקים מטעם ההסתדרות את המכון לחקר סוציאלי ועמד בראשו. במסגרת תפקידו עמד בראש הוועדה לביטחון סוציאלי של הוועד הפועל של ההסתדרות. מתוקף תפקידיו מונה מספר פעמים לעמוד בראש ועדות לתכנון מוסד ביטוח לאומי ממלכתי ולגיבוש חוקים סוציאליים. דו"חות ועדות אלו הוגשו החל משנת 1948 ועד לשנות השישים. באותה עת כיהן כחבר בוועדת המומחים לביטחון סוציאלי של ארגון העבודה הבינלאומי. הדוחו"ת היוו תשתית להקמתו ההדרגתית של המוסד לביטוח לאומי, אך מסיבות שונות לא נוסד ביטוח בריאות ממלכתי.
בשנת 1950 עִברת את שמו ל"קנב".
ב-5 בפברואר 1951 הושבע לכנסת הראשונה, במקומו של חבר הכנסת אברהם טביב שנפטר באפריל שלפני כן, וכיהן בה כשנה עד לפיזורה.
בשנת תשכ"ב (1962) הוענק לקנב פרס ישראל במדעי החברה.
משנת 1923 היה נשוי לרחל, והיה אב לשולמית נדלר (אדריכלית) ויוסף קנב (כלכלן).
נפטר בשנת 1980, בן 84 במותו.
לאחר פטירתו הוענק על שמו פרס לאקדמאים חוקרים בתחומי הביטחון הסוציאלי ומדיניות רווחה.
דיווה

דיווה (באיטלקית: Diva) הוא מונח המתאר דמות נשית מוכשרת, ידוענית ובעלת מחוות דרמטיות בולטות. מקור המונח באיטלקית ופירושו המילולי הוא "אלילה". המונח שימש לתיאור זמרות אופרה, בעיקר זמרות סופרן, בעלות יכולות ווקאליות יוצאות דופן והתגלגל להיות שם תואר נפוץ לנשים בולטות בעולם הבידור.
בק אופיס

בק אופיס (Back Office), ברוב החברות, הוא החלק המטפל במשימות קיום החברה עצמה. דוגמאות לכך יכולות להיות מחלקות טכנולוגיית המידע (הדואגות לכך שהטלפונים והמחשבים יעבדו), הנהלת חשבונות ומשאבי אנוש. בבנקאות, משמעות המונח היא המקום שבו פועלות מערכות העיבוד המטפלות בניהול החשבונות, סליקה וכדומה.
מקורו של המונח נובע מצורת המבנים של החברות הראשונות, שבהן היה משרד קדמי (Front Office), שהכיל את אנשי המכירות וצוותים אחרים העוסקים בקבלת קהל, ומשרד אחורי (Back Office), שבו היו יושבים אלו שמייצרים או מפתחים את המוצרים, ואנשי ההנהלה, אשר לא נראו על ידי הלקוחות.
מיכאל הלצר

מיכאל הֶלְצֶר (Heltzer;‏ 1928 – 2010) היה היסטוריון של המזרח הקדום, פרופסור באוניברסיטת חיפה.

ביוגרפיה

הלצר נולד בשנת 1928 בטאלין (אסטוניה). למד לימודי המזרח הקדום באוניברסיטת לנינגרד, ובשנת 1954 קיבל תואר דוקטור על עבודה בנושא "סוגיות בהיסטוריה חברתית וכלכלית של פיניקיה", בהנחיית יצחק ויניקוב. מכוון שעל הוריו נאסר לגור בעיר, לאחר ששהו בכלא הסובייטי, נאלץ הלצר ללמד רוסית והיסטוריה בבתי ספר באסטוניה לפרנסתו. בשנת 1959 הצליח לקבל משרה באוניברסיטה הפדגוגית של וילנה (Vilnius Pedagogical University), ובשנת 1965 התקבל כחבר סגל. בשנת 1966 היה לפרופסור חבר ובשנת 1970 פרופסור מן המניין.
בשנת 1972 עלה לישראל, כשהוא כבר חוקר מוכר בתחום, והצטרף לאוניברסיטת חיפה.
בשנת 2002 קיבל אות הוקרה ממלכתי על תרומתו לאסטוניה.
במהלך השנים כתב 14 ספרים, יותר מ-200 מאמרים.
היה נשוי לשושנה ואב לשלושה.
קאלאצ'י

היסטוריה

הכפר נמצא בסמוך למכרה אורניום סובייטי.
ב-2011 התגלה בכפר סינדרום המכונה בשם "מחלת השינה", שגורם לאנשים סחרחורות, כאבי ראש, ושינה של יותר מכמה ימים. יש הטוענים, כי מקור המחלה במכרה האורניום, שנסגר ב-1992, אך השערה זאת לא הוכחה.
ב-2014 נמסר שיותר מרבע מאוכלוסיית הכפר סובלים מהסינדרום.
ב-2015 דווח שחצי מאוכלוסיית הכפר מתכננת להעתיק את מגוריה.
ביולי 2015 החוקרים הממשלתיים הגיעו למסקנה כי מקור המחלה בפליטת גזים ממכרה האורניום, בפרט פחמן חד-חמצני, שנמדד בשיעור של פי עשרה מהרגיל.
עדה פגיס

ביוגרפיה

עדה פגיס נולדה בקאליש. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברחה עם אמה ואחותה לברית המועצות. מאוחר יותר הוגלו לסיביר. במהלך הגלות בסיביר נפטרה אמה של פגיס, והיא ואחותה, שתי נערות צעירות, עברו דרך מדינות אסיה עד שחזרו לוורשה. בוורשה הופתעו פגיס ואחותה למצוא את אביהן, עזריאל, אשר חשבו שנרצח על ידי הנאצים בפולין. יחד הם עלו לישראל במסגרת עליית הנוער.
בארץ ישראל למדה ספרות והיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובמהלך לימודיה פגשה את המשורר דן פגיס ונישאה לו. לזוג נולדו שני ילדים.
פגיס עבדה במשך מספר שנים ביד ושם והייתה מורה בבתי ספר תיכוניים בירושלים.
כתיבתה מתמקדת בתקופת השואה בסגנון ספרותי המשוחרר מחוויות אוטוביוגפיות ספיציפיות: "לא תמיד אני כותבת מתוך הניסיון האישי שלי, אלא מתוך תחושה של קרבה לאירועים האלה. השואה עדיין ממלאת אותי, אין לי שום רצון לכתוב על משהו אחר.".
ספרה לב פתאומי הוכנס לרשימת יצירות החובה בלימודי הספרות בהיקף 2 יח"ל בכלל בתי הספר התיכוניים בישראל.
פגיס מתגוררת בתל אביב.
טרנס רנצ'ר

קריירת מכללות, NBA ו-CBA

לאחר קריירת תיכונים טובה בתיכון סיינט ריימונד לבנים שבברונקס שבסופה נבחר למר כדורסל של מדינת ניו יורק לשנת 1991, שיחק רנצ'ר בין 1991 ל-1995 באוניברסיטת טקסס באוסטין, במדיה זכה בתואר "הפרשמן המצטיין של המחוז הדרום-מערבי" לשנת 1992 ופעמיים נבחר לנבחרת המחוז הדרום-מערבי של ליגת המכללות (1992, 1995). את קריירת המכללות סיים עם 2,306 נקודות כשחקן האוניברסיטה (מה שהפך אותו לשיאן הנקודות של המוסד ושל המחוז הדרום-מערבי בכל הזמנים) ו-440 אסיסטים. הוא נבחר בדראפט ה-NBA לשנת 1995 כבחירה ה-32 בסיבוב השני על ידי וושינגטון בולטס, לאחר מכן הועבר בטרייד למיאמי היט מבלי ששיחק בבולטס, באמצע עונת הבכורה שלו ב-NBA הועבר בטרייד לפיניקס סאנס. בעונת 1996/1997 שיחק בליגת ה-CBA בקבוצות גרנד ראפידס הופס ופלורידה ביץ' דוגס.

אירופה

ב-1997 הביא ארז אדלשטיין את רנצ'ר לבני הרצליה. הרצליה הייתה התחנה הראשונה שלו באירופה, במשך שנתיים רנצ'ר היה מהזרים הבולטים בליגה 17.8 נקודות ו-4.9 אסיסטים בעונה הראשונה, 19.5 נקודות בשנייה. עם זאת, במהלך העונה השנייה רנצ'ר שבת "שביתה איטלקית" למספר משחקים ולבסוף הוא עזב את הקבוצה לפני הפלייאוף ב-1998 בגלל בעיות כלכליות של המועדון.
בקיץ 1999 חתם רנצ'ר על חוזה של 230 אלף דולר בקאנטו מאיטליה. הוא שיחק בהמשך בק.ק ספליט מקרואטיה (12.2 נקודות בסופרוליג), שנתיים בטלקום בון ושנה בקלן הגרמניות. ב-2004/2005 חתם ברג'יו קלבריה מהליגה האיטלקית, אך שוחרר בדצמבר וירד לרימיני מהליגה השנייה באיטליה (14.3 נקודות, 2.3 אסיסטים). ב-4 בספטמבר 2005, בגיל 32, כשהקריירה שלו בנסיגה, חזר רנצ'ר להרצליה וחתם לעונה אחת בבני השרון של יעקב ג'ינו, במהלך 2006 גילה רנצ'ר בעיות התנהגות שלוו בעבירות טכניות ובלתי-ספורטיביות רבות, עימות פיזי עם איתי לב מעירוני רמת גן בזמן משחק, קללות כלפי השופט משה ביטון ששרק לו לעבירה בעת משחק נגד מכבי תל אביב והתדרדרות ביחסיו עם מאמנו, שלבסוף הובילו לשחרורו מהקבוצה (שבעונת 2005/2006 החליפה מספר זרים). בעונת 2006/2007 עבר לשחק באפולון פטרס מליגת העל היוונית, בסיום העונה הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

קריירת אימון

לאחר פרישתו מכדורסל לאחר העונה ביוון עבר לאימון תיכון אמריקאי בעונת 2007/2008. לאחר מכן החל בקריירה של עוזר אקדמי לשחקנים ועוזר מאמן באוניברסיטאות שונות בארצות הברית.
ג'ון הקטן

ג'ון הקטן (אנגלית: Little John) הוא דמות המוזכרת באגדות רובין הוד. ג'ון מתואר באגדות כסגנו של רובין הוד, ומופיע כחלק מ"האנשים העליזים" כבר בבלדות הראשונות המזכירות את רובין הוד.

דמותו

במאה ה־15, בבלדה המכונה "רובין הוד והנזיר" מסופר שלאחר שרובין התייחס בצורה רעה אל ג'ון, עזב אותו ג'ון בכעס, אולם כאשר רובין נתפס על ידי אויביו, ג'ון חילץ אותו, ואז סירב לקבל את הנהגת האנשים העליזים.
בבלדה מהמאה ה־17 מתואר ג'ון כאיש גדל ממדים (שגובהו עולה על שני מטרים), ושמו ניתן לו בלשון סגי נהור. בבלדה מתוארת פגישתם הראשונה של ג'ון ורובין – עת שניסו לחצות גשר צר ואף אחד מהשניים לא הסכים לפנות דרכו בשביל השני, והם נאלצו להילחם במטות העץ שלהם, עד שרובין נפל אל הנהר. לאחר הדו־קרב הסכים ג'ון להצטרף לרובין ואנשיו.
על אף העדר כל עדויות היסטוריות לקיומו, ישנה מסורת לפיה קבור ג'ון הקטן בבית הקברות בכפר האתרסייג שבדרבישייר. מצבה מסמנת את מקום הקבר. הקבר היה בבעלות משפחת ניילור, ואכן בחלק מהאגדות מופיע שמו של ג'ון כ"ג'ון ניילר".
ג'ון הקטן מופיע גם ברומן ההיסטורי של וולטר סקוט, "אייבנהו".
קורסון-שבצ'נקיבסקי

הקהילה היהודית


במאה ה-19 התקיימה קהילה יהודית חשובה בעיירה. רב הקהילה היה הרב עזריאל דוב הלוי, תלמידו וכותב תורתו של רבי משה צבי מסאווראן, שחיבר ספרי הלכה ובהם 'פרי דעה' על הלכות נידה ומקוואות. הרב צבי הירש שלז הקים בה ישיבה גדולה, אליה נהרו רבים.
רליאנט קיטן

רליאנט קיטן (אנגלית: Reliant Kitten) הוא דגם מכונית עירונית קטנה, מונעת על ידי 4 גלגלים,  עשויה פיברגלס, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית רליאנט מוטורס  אשר יוצרה בין השנים 1975–1982.
סך הכול יוצרו 4,074 יחידות.
הראלינט קיטן שווקה במדינת ישראל בשנים 1978–1979, תחת הסיסמה: "קיטן 24 ק"מ לליטר" ונמכרו בה כמה עשרות יחידות.

שיתוף הפעולה בין חברת רליאנט לחברת אוטוקרס הישראלית

ראשיתה של אוטוקרס בשנת 1952, בסדנה חיפאית של המהנדס לדיסלאב  שנלר. סדנה זו ייצרה תלת אופן פשוט, שייעודו המקורי חלוקת חלב, ברישיון רליאנט הבריטית (Reliant). באמצע שנות ה-50 חבר אל שנלר איש העסקים יצחק שובינסקי.  שובינסקי שאף לפתח תעשיית רכב של ממש ולא להסתפק באותו רכב תלת גלגלי, ובשנת 1957 שינתה הסדנה הקטנה של שנלר את פניה והפכה לחברת "אוטוקרס" (Autocars).
תחילת הדרך, בדומה למפעל "קייזר-אילין", הייתה בחיפוש אחר דגמי מכוניות המיוצרות בהצלחה בעולם והרכבתם במפעל בארץ. גם שובינסקי נתקל באותם קשיים שמקורם בחרם הערבי, והחברה התקשתה מאוד ליצור שיתופי פעולה מסוג זה, למעט אותו שיתוף פעולה קיים עם רליאנט הבריטית. קושי זה הוביל את "אוטוקרס" להכרה כי יזדקקו לרכב מתכנון מקורי. כך, לראשונה בישראל, החלה לקרום עור וגידים תוכנית לייצור רכב שאינו מבוסס על הרכבה מקומית של דגם קיים, אלא על תכנון של רכב חדש שמכלוליו יתבססו ככל שניתן על רכיבי מדף הקימים בעולם.
הדגמים הראשונים של מכונית הספורט  סברה ספורט יוצרו על ידי חברת רליאנט.
בסוף יולי 1981 לקה מנכ"ל אוטוקרס לשעבר, יצחק שובינסקי בהתקף לב מאחורי הגה הרליאנט קיטן מהפיברגלס שנהג בה, סטה מהכביש, פגע בעץ ונהרג.
יצחק סער

ביוגרפיה

יצחק סער נולד ב-15 בדצמבר 1931. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1948 והשתקע בגבעת שמואל. הוא התגייס לפלמ"ח הוא נלחם ונפצע במלחמת העצמאות של מדינת ישראל. כשהתבגר למד אמנות באקדמיית גרנד שומייר בפריז, צרפת ולאחר מכן למד 6 שנים אמנות וטכניקות אצל צבי מאירוביץ'.
סגנון הציור של סער הושפע רבות מהזרם הפיגורטיבי והוא התגורר לסירוגין בישראל ובצרפת.
סער עיצב ובנה אנדרטה לזכר היהודים שנפלו בקרבות מלחמת העולם השנייה האנדרטה. האנדרטה הוקמה בשנת 2005 והיא ממוקמת בכניסה לעיר גבעת שמואל.