ביסופרולול

היסטוריה ושימוש נפוץ

ביסופרולול נרשם כפטנט בשנת 1976, ואושר לשימוש רפואי בשנת 1986.  הוא אושר לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1992.
ביסופרולול זמין כתרופה גנרית ואושר על ידי ה- FDA לייצור על ידי טבע, מיילן, סנדוז, אורובינדו, ויוניכם (Unichem).

שימוש רפואי

ביסופרולול מועיל בטיפול ביתר לחץ דם, מקטין את זרימת הדם ללב (איסכמיה לבבית); בטיפול באי-ספיקת לב, ובטיפול מניעתי לפני טיפול ראשוני לאחר התקפי לב, ומקטין את הסיכוי להישנות התקפי לב. Bisoprolol מטרות יתר לחץ דם (לחץ דם גבוה). באיסכמיה לבבית, התרופה משמשת כדי להפחית את הפעילות של שריר הלב, ובכך מפחיתה את צריכת החמצן וחומרי ההזנה, כך שאספקת דם מופחתת לשריר הלב עדיין יכולה להעביר אליו כמות מספקת של חמצן וחומרים מזינים.
ניתן להשתמש בביסופרולול לטיפול במחלות לב וכלי דם כגון יתר לחץ דם, מחלת לב כלילית, הפרעות קצב, מחלת לב איסכמית, ואוטם שריר הלב לאחר אירוע חריף. אצל חולים עם אי ספיקת לב ניתן לטפל דרך מתן ביסופרולול בשילוב תרופות נוספות (בדרך כלל מעכבי ACE, משתנים, וכן דיגיטליס גליוקוזיס). בחולים עם אי ספיקת לב, התרופה מפחיתה את הצורך ואת הצריכה של חמצן של שריר הלב. חשוב מאוד להתחיל עם מינון נמוך, כי ביסופרולול מפחית את כוחם של שרירי הלב, מצב שהוא לא רצוי במצבים של אי ספיקת לב.

תופעות לוואי

מנת יתר של ביסופרולול עלולה להוביל לעייפות, לתת-לחץ דם, לרמת סוכר נמוכה בדם, ולברדיקרדיה. מנת יתר של התרופה יכולה לגרום גם לברונכוספאזם (התכווצות סימפונות) ולרמת סוכר נמוכה בדם.

אזהרות

בדרך כלל אנשים עם היסטוריה של אסתמה או התכווצות סימפונות אמורים להימנע משימוש בחוסמי בטא, כיוון שהם עלולים להחריף את המחלה. ייתכן שיעשו שימוש בחוסם בטא סלקטיבי בטא-1, כמו ביסופרולול, במקרים שבהם לא ניתן להשתמש באפשרויות אחרות.

מנגנון הפעולה

ביסופרולול היא תרופה שמגנה על הלב, כיוון שהיא חוסמת באופן סלקטיבי גירוי קטכולאמינים (אדרנלין) של קולטנים אדרנרגיים β1, אשר נמצאים בעיקר בתאי שריר הלב ורקמות ההעברה של הלב (cardiospecific), אבל נמצאים גם בתאי גסטאגלומרולר (juxtaglomerular) בכליות. בדרך כלל, גירוי אדרנלין ונוראדרנלין של β1 אדרנורצפטור (adrenoreceptor β1) מפעיל שטף איתות (Gs חלבון cAMP) אשר מוביל בסופו של דבר להתכווצות מוגברת וקצב לב מוגבר של שריר הלב וקוצב לב, בהתאמה.  ביסופרולול חוסם את ההפעלה של שטף זה, לכן הוא מקטין את רמת גירוי האדרנלין של שריר הלב ותאי קוצב הלב. ירידה ברמת האדרנלין מראה פחות התכווצות של שריר הלב, וירידה בקצב הלב בקוצבי לב.
אלו הם גורמים חיוביים כי הם מטפלים ביתר לחץ דם, התקפי לב ואיסכמיה. הירידות בכיווצי הלב ובקצב לב מועילות לטיפול ביתר לחץ דם כי הם מורידות את לחץ דם, אבל עבור אמצעי מניעה להתקפי לב ואיסכמיה לבבית, ירידות אלה בשיעור והתכווצות הלב מפחיתות את הביקוש של הלב לחמצן וחומרים מזינים; טיפול ראשוני לאחר התקפי לב יהיה מניעת הישנות של אוטם שריר הלב.

פרמקולוגיה וביוכימיה

לביסופרולול ישנם מאפייני מסיסות הן של השומנים והן של מים, מה שהופך אותו מועמד מוביל לעומת חוסמי בטא ואפילו על חוסמי β₁ אחרים, כיוון שהעובדה שהוא מסיס במים מורידה את שכיחות תופעות הלוואי במערכת העצבים המרכזית (חוסר יכולת לקלוט למוח לעומת תרכובות שהן ליפופיליות באופן טהור. לביסופרולול יש זמן מחצית חיים של 10–12 שעות, וכאשר הוא מתעכל מתרחשת ספיגה כמעט מלאה שלו לתוך זרם הדם. הקליטה הגבוהה מעידה על רמת ספיגה גבוהה (כ-90%). כאשר הוא מופרש החוצה, הגוף מפזר אותו באופן שווה (50-50) בין הכליה והכבד. מסיבות אלה נוח לתת אותו במינון של פעם אחת ביום.

סלקטיביות β1

סלקטיביות β₁ של ביסופרולול (β1 selectivity) חשובה במיוחד לעומת חוסמי בטא לא סלקטיביים (nonselective beta blockers).ההשפעות של התרופה מוגבלות לאזורים מסוימים שמכילים אדרנו-רצפטורים(adrenoreceptors) מסוג β1) β₁, שהם בעיקר הלב וחלק מהכליה. ביסופרולול ממזער את תופעות הלוואי שעלולות להופיע במתן חוסמי בטא לא ספציפיים, בהם תתרחש חסימה של אדרנו-רצפטורים אחרים (β2, β3, α1, α2). הקולטנים האחרים מעוררים מגוון של תגובות בגוף וחסימתם יכולה לגרום למגוון רחב של תופעות, אך אדרנו-רצפטורים מסוג β₁ הם לרוב ספציפיים ומיועדים ללב (cardiospecific), מה שהופך את השימוש בביסופרולול למועדף בטיפול באירועים לבביים.
לביסופרולול יש רמה גבוהה יותר של סלקטיביות β₁ לעומת חוסמי בטא סלקטיביים אחרים, כמו אתנולול, מטופרולול ובטאקסולול. עם זאת, נביבולול (nebivolol) הוא בערך פי 3.5 יותר סלקטיבי.

מערכת רנין-אנגיוטנסין

ביסופרולול מעכב הפרשת רנין בכ 65% ו טכיקרדיה בכ -30%.