כריך

כריך (או סנדוויץ', מאנגלית: Sandwich) הוא מאכל המורכב לרוב משתי פרוסות לחם וביניהן שכבה של בשר, ירקות, גבינה או כל מילוי אחר, ולפעמים גם רטבים או תבלינים או תוספת אחרת.
כריכים הם מאכל שניתן להכין מראש ולארוז (בשקית סנדוויץ') לשימוש מאוחר יותר, ואינם מצריכים כלי אוכל או סכו"ם כדי לאכלם, ולכן הם מאכל אידיאלי לארוחות חפוזות או מחוץ לבית, כגון בהפסקות בבתי-ספר, במקום העבודה ובפיקניקים.
כריכים מוגשים גם במסעדות, ולפעמים נאכלים בבית כארוחה קטנה או כחלק מארוחה גדולה.
כשהם חלק מארוחה גדולה, כריכים בדרך כלל מוגשים עם תוספות כמו מרק, סלט, צ'יפס וכדומה.

מקורו של הכריך

הסנדוויץ' נקרא על שם הרוזן הרביעי מסנדוויץ', ג'ון מונטאגיו, אריסטוקרט אנגלי מהמאה ה-18, אף על פי שהכריך לא הומצא על-ידו. הרוזן אהב כל כך להמר, שלא רצה להפסיק ולהניח את הקלפים - גם לא כדי לאכול. יום אחד, היה שקוע מאוד במשחק קלפים. משרתיו קראו לו לארוחת הערב, אך הוא סירב לבוא וצעק להם: "שימו בשר בין שתי פרוסות לחם והביאו אותו אליי!". אמנם הכריך היה קיים עוד לפני כן, אך הוא יוחס למעמד הנמוך. ייתכן שהאגדה על הרוזן העלתה את קרנו של הסנדוויץ' והעלתה אותו על שולחן מלכים, אך עיקר תרומתה הוא ככל הנראה בטביעת השם סנדוויץ' למאכל הקיים. עירו של הרוזן, סנדוויץ', היא עיירה אנגלית בקנט. מקור שמה הוא מאנגלית עתיקה: "סנדוויק"- מקום חול. 
צורה נוספת של הכריך מיוחסת לתנא הלל הזקן, שלפי המסופר במסכת פסחים, היה כורך בליל הסדר את בשר קורבן הפסח יחד עם מרור בתוך המצה. 
למרות זאת, סביר להניח שהכריך היה נהוג במקומות שונים ובתקופות שונות ולא ניתן לייחס לו מקור בודד.

כריכים פופולריים

המונח כריך התרחב, וכולל כיום מאכלי-לחם שונים כמו לחמניות ופוקאצ'ה. 
בישראל כריכים פופולריים הם כריכי גבינה צהובה, טונה, ביצה קשה או חביתה, המלווים בירקות כגון עגבנייה, מלפפון, חסה ומלפפון חמוץ.
על ידי אריזה נכונה של הכריך, ניתן לשמר את טריותו לאורך כל היום].
כריך קלוי מכונה בישראל טוסט, לרוב מכיל גבינה צהובה. גרסה שלו עם בייגל ותוספות שונות מכונה בייגל טוסט. גרסה דומה של מאכל זה, המכילה מילויים שונים, היא הזפיקנקה מהמטבח הפולני.
בארצות הברית כריך חמאת בוטנים וריבה (Peanut-butter and Jelly Sandwich) הוא מאכל ילדים אהוב. כריכים אמריקאים נוספים הם BLT המכיל בייקון, חסה ועגבנייה; 
קלאב סנדוויץ', עשוי משלוש פרוסות קלי שביניהן שתי שכבות של מילוי; סלופי ג'ו העשוי מלחמניית המבורגר עם בשר טחון.
הכריך הסקנדינבי המסורתי, הידוע כ"כריך פתוח" כולל פרוסת לחם ועליה בשר, דגים, גבינה וכדומה. כיום מקובל גם לסגרו בפרוסת לחם נוספת.
הגרסה ה"פתוחה" מקובלת גם ברוסיה, שם היא ידועה בשם "בוּטרברוֹד" (бутерброд - מגרמנית: Butterbrot) (אם כי מילה זו כוללת את כל סוגי הכריכים, ה"סגורים" וה"פתוחים").
פאן באניה הוא כריך צרפתי, מאזור ניס, העשוי לחם לבן עגול שבתוכו סלט ניסואז. 
בבריטניה, בייחוד בצפון אנגליה, מקובל כריך בשם "בוּטי" או "סארניס", שכשהשכבה שבאמצע היא חמאה ובייקון, שמונח זמן מועט לאחר שבושל. לפעמים מורחים בכריך גם מיונז. כריך בו השכבה היא צ'יפס נקרא "צ'יפס בוטי". עוד נפוצים בבריטניה כריכי המלפפונים המוגשים כחלק מארוחת תה של מנחה. בבריטניה נרכשים כ-1.8 מיליארד כריכים מדי שנה. באיטליה נאכלים כריכים משולשים (הדומה לכריכי שעת התה האנגלית) ונקראים טרמיציני.
בארגנטינה נהוגים כריכי סנדוויץ' דה מיגה - כריכים תלת-שכבתיים מלחם לבן ללא קרום, עם מבחר מילויים.
פריקסה או "סנדוויץ' תוניסאי" הוא לחמנייה מטוגנת הממולאת טונה, תפוחי אדמה מבושלים, ביצה קשה, אריסה ולימון כבוש.
בארצות דוברות צרפתית הכריך נקראו לפעמים "און בלג'", בסקוטלנד כריכים נקראים "פיסס" (חתיכות), בסלנג האוסטרלי הם נקראים "סאנגר" או "סאנגה", בדרום אפריקה הם נקראים לפעמים "סארמיס".

שימושים מושאלים

עוגיית סנדוויץ' מורכבת משתי עוגיות עגולות וביניהן קרם או ריבה. עוגיות כאלו הן האלפחורס הארגנטינאיות הממולאות בריבת חלב, ה"אוריאו" האמריקאיות הממולאות קרם וניל או שוקולד וה"מקרון" הצרפתיות.
גלידת "סנדוויץ'" (מכונה גם קסאטה) מורכבת משתי עוגיות מרובעות או משני ביסקוויטים, שביניהם גלידת וניל או שוקולד.
"ילד סנדוויץ'" הוא כינוי לילד האמצעי במשפחה, שאינו נהנה מזכויות היתר של הבכור הבוגר יותר וגם אינו זוכה לפינוק כמו בן הזקונים, ועלול לחוש מקופח בשל כך.]
בנגרות, סנדוויץ' הוא כינוי לעץ לבוד, המורכב משכבות עץ שניתן לראותן בחתך הלוח.