פאלון גונג

פָאלוּן דָאפָא (法轮大法), ידועה גם בשם פאלון גונג (法轮功), היא שיטה רוחנית לשיפור עצמי שמקורה בסין. השיטה נחשפה לציבור בשנת 1992 על ידי לי הונג-ג'י. השיטה דוגלת בחיים על פי התכונות "אמת, חמלה וסובלנות" כערכים מנחים.
תרגום המונח פאלון דאפא הוא "גלגל החוק של החוק הגדול".

תיאור השיטה

פאלון גונג (או פאלון דאפא) נחשבת בציבור כאחת משיטות התרגול של צ'י גונג. שיטות צ'י-גונג הן שיטות סיניות מסורתיות המתרכזות בנפש, ברוח ובגוף ומתרגלים אותן באמצעות תנועות מדיטטיביות, איטיות ועדינות. שיטות צ'י-גונג היו נפוצות מאוד בסין ובאסיה במשך כל ההיסטוריה. במקור נקראו השיטות הללו "טיפוח-תרגול" והן כללו במקור גם מערכת של תרגילים וגם הוראה של עקרונות ברורים של מוסר ומעלות טובות.
התרגול בשיטת פאלון גונג כולל ארבעה תרגילים בעמידה, ותרגיל אחד של מדיטציה בישיבה. תנועות התרגילים מזכירות במשהו את התנועות האיטיות והעדינות של טאי צ'י, של יוגה, או של סוגי צ'י-גונג אחרים. בנוסף לתרגילים, השיטה כוללת הוראה מוסרית, וקוראת למתרגל לשפר את עצמו, ולהתאים את עצמו לעקרונות: אמת, חמלה וסובלנות.
השיטה מגדירה עצמה כשיטה כוללת לשיפור הגוף, הנפש והרוח. על-פי השיטה, התרגילים והטיפוח הפנימי הולכים יד ביד, וכאשר מבצעים אותם יחד, ניתן להשיג שינויים מופלאים מבחינה נפשית, גופנית ורוחנית. בספר "מסע אל הבריאות המוחלטת" מציגים שני רופאים תוצאות מחקר שהראה השפעות יוצאות דופן של השיטה על שיפור הבריאות של המתרגלים.
פאלון גונג הוצגה לראשונה לציבור בשנת 1992, על ידי לי הונג-ג'י, המכונה לעיתים קרובות "מאסטר לי". לי קיים סדרה של הרצאות בכל רחבי סין, שבהן לימד את עקרונות המוסר של השיטה ואת התרגילים. לימוד השיטה מודרך על ידי ספר עיקרי והרצאות שכתב וערך לי הונג-ג'י. הספר העיקרי של השיטה נקרא "ג'וּאן פאלוּן" שפירושו: "לסובב את גלגל החוק".
בהרצאות לימד לי את המתרגלים לשאוף תמיד להתנהג על-פי העקרונות של אמת, חמלה וסובלנות, לחשוב על אחרים לפני שהם חושבים על עצמם, ולהמעיט בהדרגה בערך האינטרסים אישיים והרווחים שלהם עצמם. עוד לימד, כי המתרגלים אינם צריכים להתנזר מהחברה אלא להיות חלק ממנה, כמו כל אדם אחר, לעבוד, להיות אחראים כלפי משפחותיהם וחבריהם, ולגלות אחריות כלפי החברה. מטרת הטיפוח היא להיפטר מ-"החזקות" המוגדרות כ-"מה שאדם מחזיק בו ואינו מסוגל להיפטר ממנו".
התרגול בפאלון דאפא נעשה בצורה עממית, ללא ארגון רשמי או דמי חבר. התרגול לא עולה כסף ולא מתקבלות תרומות. כל החומר של השיטה, כולל ספרי השיטה, ההדגמות והסבר התרגילים, נגישים בחינם באינטרנט בשפות רבות וגם בעברית. ניתן לבצע את התרגילים לבד או בקבוצות תרגול פתוחות, המצויות ברחבי הארץ. שיטת הפאלון דאפא אינה מוגדרת כדת והיא איננה כת אלא היא זרם רוחני או שיטה רוחנית ל"טיפוח ותרגול". אין בשיטה מנהגים דתיים, טקסים או כללים פורמליים.
הייחודיות של פאלון גונג ביחס לשיטות צ'י גונג אחרות, היא שההוראה שלו מכסה טווח רחב של נושאים רוחניים ומטפיזיים, היא שמה דגש על מוסריות, על מידות טובות ועל תיאור הקוסמוס. השיטה רואה את עצמה כחלק מהאסכולה הבודהיסטית והיא שואבת רעיונות גם מהטאואיזם ומהקונפוציאניזם. עובדה זאת הביאה חוקרים להגדיר אותה כשיטה שיש בה שילוב של אמונות שונות.
ההערכה כיום היא שמיליוני בני אדם מתרגלים את השיטה ביותר מ-100 מדינות מחוץ לסין. הממשל הסיני קיבל תחילה בברכה את השיטה, ואף העניק לה מספר פרסים ואותות הוקרה. לפני התחלת הרדיפה של מתרגלי השיטה, הממשלה הסינית העריכה את מספר המתרגלים מעל 70 מיליון בסין עצמה. במהלך השנים שלפני הרדיפה, הופצה הפאלון גונג בקצב מהיר ברחבי סין.

סמל הפאלון גונג

סמל הפאלון מורכב מסוואסטיקה הפוך במרכז וסביבו ארבעה סמלי סוואסטיקה קטנים וארבעה סמלי יין-יאנג.
הסוואסטיקה מסמלת מזל טוב מזה אלפי שנים במזרח, אלפי שנים לפני שאומץ והוכר במערב כסמלה של המפלגה הנאצית. הסוואסטיקה הזאת שונה מצלב הקרס שאומץ על ידי המפלגה הנאצית, היא מונחת לרוחב וצבעיה בהירים.
סמל הטאי-צ'י הוא סמלה של אסכולת הטאו, והוא מסמל שני ניגודים המשלימים זה את זה, המכונים "יין ויאנג".

הפאלון גונג וממשלת סין

הפאלון גונג נפוצה מפה לאוזן במהירות ברחבי סין. ככל שמספר המתרגלים הלך ועלה, החלה ממשלת סין, בראשות ג'יאנג דזה-מין לראות בפאלון גונג איום. החל משנת 1996 החלו להתפרסם, בעידוד הממשלה, כתבות בגנות השיטה בעיתונים וברשתות הטלוויזיה ברחבי סין. כתבות אלו טענו כי מדובר בכת מניפולטיבית המפיצה אמונות טפלות ומרמה את האנשים. כתבות אלו לא הרתיעו עוד אנשים להצטרף לתרגל את השיטה ולחיות על פי עקרונותיה.
בשנת 1999 הצביעו סקרים של ממשלת סין על-כך שלמעלה מ-70 מיליון איש מתרגלים פאלון גונג. באפריל באותה שנה, פרסם פרופסור סיני מאמר בגנות השיטה, בו טען כי הפאלון גונג מעודד אמונות בלתי רציונליות ועל-טבעיות בקרב הנוער, בדומה לתנועת הבוקסרים בסוף המאה ה-19 וכי יש בה סכנה לציבור. בתגובה, יצאו אלפי מתרגלים למחות על דבריו בטיינג'ין. הפגנתם פוזרה בכוח רב על ידי המשטרה ורבים מהמתרגלים נעצרו. ב-25 באפריל 1999 כ-10,000 מתרגלים צעדו למתחם המגורים של אנשי הממשל בבייג'ינג, ועתרו למען חבריהם המתרגלים שנעצרו קודם לכן.
ב-10 ביוני 1999, ג'יאנג דזה-מין, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של סין ולואו גאן, חבר הפוליטביורו הקימו את משרד 610. מטרת המשרד הייתה להשתמש בכל אמצעי שיידרש על מנת לדכא את הפאלון גונג.

רדיפת מתרגלי השיטה בסין

ב-20 ביולי 1999 הכריז הממשל הסיני על הפאלון גונג כבלתי חוקי, בטענה שמדובר בארגון פוליטי שמתנגד למפלגה הקומוניסטית של סין ומאיים על תושבי סין. כוחות משטרה בהנחיית המשטר החלה לרדוף את מתרגלי השיטה. התקשורת הסינית, אשר בשליטת הממשלה, החלה להשמיע תעמולה חריפה כנגד השיטה, כנגד מייסדה וכנגד מתרגליה, ברחבי סין וגם מחוצה לה.
על-פי נתוני האו"ם, הממשל האמריקאי, וארגונים שונים כגון אמנסטי ומשמר זכויות האדם, נעצרו מאז 1999 עשרות אלפי בני אדם, ונשלחו למחנות עבודה בכפייה למטרת "חינוך מחדש", שנועד לגרום למתרגלים להתנער מהפאלון גונג. אלו שסירבו להתנער, עברו עינויים שכללו מכות חשמל, קשירה בתנוחות קשות במשך שבועות רבים, ואף למוות. עד סוף 2004, דווח על כ-900 מקרי מוות של מתרגלים במחנות אלו.
בעקבות זאת החלו מתרגלים רבים של השיטה לעסוק בחשיפת הרדיפה ברחבי העולם. המתרגלים מפיצים מידע דרך האינטרנט, עורכים עצרות ופונים לגורמים שונים לצורך הגברת המודעות לנושא. בשלושה כלי תקשורת בינלאומיים, בהם מעורבים גם מתרגלים של השיטה, העיתון אפוק טיימס, תחנת הטלוויזיה NTDTV ותחנת הרדיו קול התקווה, מובאים ללא הרף מאמרים, חדשות ופרשנויות הקשורים למצב זכויות האדם בסין ולרדיפת הפאלון גונג.

תקרית ההצתה העצמית

במסגרת "תקרית ההצתה העצמית" ב-23 בינואר 2001, דווח על חמישה אנשים שניסו כביכול להצית את עצמם בכיכר טיאננמן. הממשלה הסינית טענה כי אלו מתרגלים של הפאלון גונג, אך רבים בקרב התנועה ומחוצה לה הביעו פקפוק בכך, בשל העובדה שעקרונות הפאלון גונג אוסרים על התאבדות וטענו כי אירוע זה בוים על ידי המשטר הקומוניסטי בסין למטרות תעמולה והכפשת המתרגלים. חקירת האו"ם בנושא חשפה סתירות רבות בעדויות המעידות על כך שייתכן שהוא בוים על ידי המשטר למטרות תעמולה.

תגובת הקהילה הבינלאומית

בשנים האחרונות החל המערב להתוודע יותר ויותר לנושא היחס של ממשלת סין לפאלון גונג. דו"חות רבים התפרסמו על ידי האו"ם וארגוני זכויות אדם. ב-2001 קיבל הקונגרס האמריקאי פה אחד החלטה המגנה את רדיפת הפאלון גונג, וקוראת לנשיא ארצות הברית לפעול ככל יכולתו על מנת להביא סוף לפרשה. החל מ-2002 החלו להתנהל סדרה של תביעות משפטיות בכעשרים מדינות באמריקה, אירופה, אסיה ואפריקה. ג'יאנג דזה-מין, ובכירים אחרים מואשמים ברצח עם, בפשעים נגד האנושות, ובעינויים.
ב-2005, קומץ רופאים ישראלים מתחום השתלות האיברים חברו יחדיו במטרה לפרסם את הנושא, עד שהמימון הציבורי לביצוע השתלות בסין נפסק רשמית בישראל. הרפורמה החלה בעקבות פרופסור יעקב לביא, אשר התוודע לתופעה לראשונה ב-2005, כשחולה שלו, שחיכה שנה שלמה להשתלת לב בישראל, קיבל זימון להשתלה בסין בתאריך מדויק שנקבע חודש מראש. פרופסור לביא תהה על יכולתו של בית החולים לחזות מראש את מותו של תורם לב פוטנציאלי שנתוניו יתאימו לנתוני החולה. לביא סיפר כי פרסם את ממצאיו ובעקבות זאת, ידיעות אחרונות בחר לפרסם כתבת תחקיר גדולה בנושא.]
ב-2008 נחקק בישראל "חוק השתלות האיברים" ובו סעיפים האוסרים באופן מפורש לממן השתלות איברים לחולים ישראלים בכל מדינה שבה נעשית נטילת האיברים בניגוד לכללים המצויים בחוק הישראלי. עם פרסום הדיווחים השונים, נפסק התקצוב בישראל למימון השתלות בסין, בהוראת משרד הבריאות. למרות זאת, חלק מן החולים בישראל מחליטים בכל זאת לעבור השתלה בסין ולממן את הניתוח בעצמם.

הטריבונאל: בית דין אזרחי בלונדון

להרחבה, ראה ערך: קצירת איברים ממתרגלי הפאלון גונג בסין.
הטריבונל הבינלאומי בלונדון הוא בית דין אזרחי עצמאי שהוקם בשנת 2018 במטרה לבחון את נושא קצירת איברים בכפייה מאסירי מצפון בסין. בנוסף לאב בית הדין, פרופסור סר ג'פרי נייס, (Geoffrey Nice QC ) יועץ המלכה, חבר השופטים בטריבונל כלל גם שישה חברים ממדינות שונות.
בית הדין שמע עדויות מ-50 עדים, קיבל שלל עדויות כתובות וסרטי וידאו עם ראיות שאותן בדק במהלך שנה שלמה. העדים שהעידו בפני בית הדין היו מומחים לזכויות אדם בינלאומיות, מומחים לרפואה ולהשתלת איברים, ומומחים ליחסים בינלאומיים, להיסטוריה סינית ועוד. משך 12 חודשים עבד בית הדין כדי לזהות את מהות הפשעים, לבדוק האם בכלל התרחשו, האם הם עונים להגדרה של פשע נגד האנושות או להגדרה של רצח עם, האם הם קיבלו תמיכה מהמדינה, או מגופים פרטיים בסין שנאלצו להשתתף בקצירת איברים בכפייה. הטריבונל עבר על כל העדויות וערך 2 שימועים, בדצמבר 2018 ובאפריל 2019.

פסק הדין של הטריבונל

פסק הדין של הטריבונל והדו"ח פורסם ב-17 ביוני 2019. חבר השופטים הגיע למסקנה חד משמעית ובלתי נמנעת וקבעו חד משמעית שאכן מתבצעת בסין קצירת איברים בכפייה מאסירי מצפון.
הטריבונל קבע בוודאות כי זהו פשע נגד האנושות המתרחש עד עצם היום הזה.
סר ג'פרי נייס, אב בית הדין אמר: "קצירת איברים בכפייה הוא פשע בלתי נתפס מהסוג של רצח למען מוות, הכולל רצח המוני ופשעים שהתרחשו בעשור האחרון. מסקנות המשפט הציבורי שבפניו העידו עשרות עדים היא שקצירת האיברים בסין נמשכת ביתר שאת. אואן בוקוט (Owen Bowcott) כתב הגרדיאן מציין שמרבית העדויות הן אחרי שנת 2000.