google/wiki40b huggingface dataset:
ליסה גרף

ביוגרפיה

ליסה גרף נולדה בינואר 1981 וגדלה בביג בר, קליפורניה. יש לה אח גדול. את הסיפור הראשון שלה, "The Strangest Flower", היא כתבה בגיל שמונה, כיוון שהייתה משועממת.
למדה תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. למרות שתמיד כתבה סיפורים, החלה לחשוב ברצינות על פרסום הסיפורים, לאחר שבשנה השנייה ללימודים הייתה בתוכנית חילופי סטודנטים באיטליה, והפרופסור שלה ללימודי שפה הציע לסייע לה בתרגום סיפור שכתבה לאיטלקית. לאחר הלימודים עברה לניו יורק, והמשיכה לתואר שני באמנות (MFA ) בכתיבה יוצרת לילדים מהNew School בניו יורק.
לאחר שעבדה במשך חמש שנים כעוזרת עורך בהוצאת הספרים "Farrar, Straus & Giroux" לילדים ונוער, היא עברה לכתיבה במשרה מלאה מביתה בפנסילבניה.
ספריה של גרף זכו במספר פרסים, נמצאים ברשימות הספרים הממולצות של 40 ממדינות ארצות הברית, והיו ברשימת רבי המכר של רשתות ספרים גדולות. הספר "פקעת של קשרים" היה מועמד לזכייה לפרס הספר הלאומי (National book award) בשנת 2013. כמו כן היה ברשימת ספרי הילדים המומלצים ביותר של אמזון לשנת 2013. הספר "Lost in the sun" היה ברשימת ספרי הילדים המומלצים של אמזון לשנת 2015.
גרף גם כותבת ספרים לבני נוער תחת שם העט "איילה ניל" (Isla Neal), והוציאה את סדרת הספרים "Ever Expending Universe".
היא עובדת כמורה מן החוץ ומלמדת קורס בספרות ילדים במקדניאל קולג' (McDaniel College) במרילנד.
תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל

תחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל על שם לנין (Черно́быльская атомная электростанция имени В. И. Ленина, ЧАЭС) הייתה תחנת כוח גרעינית להפקת חשמל בברית המועצות שהתפרסמה בעקבות אסון צ'רנוביל שהתרחש ב-26 באפריל 1986. שמה הרשמי של התחנה הוא החברה הממלכתית המיוחדת תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל. התחנה נמצאת באחריות השירות הממלכתי למצבי חירום של אוקראינה וב-2005 מונה איגור גרמוטקין למנכ"ל התחנה. התחנה נבנתה במאי 1970 והחלה לעבוד החל מה-26 בספטמבר 1977 ועד ל-15 בדצמבר 2000.

מיקום

תחנת הכוח הגרעינית של צ'רנוביל ממוקמת בחלק המזרחי של פולסייה האוקראינית-בלארוסית, בצפון אוקראינה, כ-11 ק"מ מהגבול עם בלארוס, על גדות נהר פריפיאט, הנשפך לדנייפר. מערבית מכאן שוכנת עיר הרפאים פריפיאט. 18 ק"מ דרום מזרח לכאן שוכנת העיר הנטושה צ'רנוביל, כאשר קייב הבירה נמצאת 110 ק"מ דרומית מכאן.
היתקליף

תקציר העלילה

כל פרק בסדרה מחולק לשני פרקים משניים. החלק הראשון עוסק בהרפתקאות של היתקליף, חתול כתום שאוהב לעשות שטויות בשכונה יחד עם חבריו. החלק השני עוסק בחבורת חתולים המנסים להתעשר ולהשיג אוכל.

סרט

לסדרה הופק סרט בשם "היתקליף: החתול השובב" אשר כולל שבעה קטעים מתוכה. הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ב-17 בינואר 1986, ולאחר מכן הופץ ב-VHS בשנת 1988 על ידי Paramount Video. הסרט אינו דובב לעברית, אך נמכר בארץ על ידי האוזן השלישית.
רשות האוכלוסין וההגירה

היסטוריה

ב-30 ביולי 2002 החליט ראש ממשלת ישראל השלושים אריאל שרון על הקמת מנהלת הגירה במשטרת ישראל, שתהווה בסיס להקמת רשות הגירה, במטרה לצמצם את מספר השוהים הבלתי חוקיים, וכן על הקמת יחידת סמך לטיפול בעובדים זרים במשרד העבודה והרווחה. על הקמתהּ הופקד רב גונדר (בדימוס) יעקב גנות, לשעבר מפקד משמר הגבול (2001–2002) ונציב בתי הסוהר (2003–2007).
ב-4 באפריל 2004 החליטה הממשלה על הקמת "מינהל האוכלוסין והכניסה לישראל" במשרד הפנים, וקבעה כי הן סמכויות משטרת ישראל בענייני ביקורת הגבולות והן יחידת הסמך לעניין עובדים זרים שבמשרד התמ"ת יועברו לאחריות מינהל האוכלוסין. במקור נקבע שההעברה תיעשה עד 1 בנובמבר 2004, אולם מועד זה נדחה לינואר 2006 ובהמשך ל-1 בינואר 2009.
ב-13 באפריל 2008 החליטה ממשלת ישראל השלושים ואחת בראשות אהוד אולמרט על הקמת "רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול", אשר תחליף את מינהל האוכלוסין ותהיה אחראית על תחום האוכלוסין ועל הטיפול בנתינים זרים. בין היתר הוחלט לפרק את משטרת ההגירה ולהעביר את הסמכות לטיפול בשוהים בלתי חוקיים לרשות החדשה. משימת ההקמה הופקדה בידיו של ראש מינהל האוכלוסין במשרד הפנים, גנות, שמונה לתפקידו ביולי 2007 על ידי שר הפנים רוני בר-און. הרשות החליפה את מינהל האוכלוסין ב-15 ביולי 2008.

פעילות


בדצמבר 2007 קבעה השופטת יהודית צור כי מזה שנים נוהג משרד הפנים בניגוד לדין ולפסיקה בכך שאינו דואג לפרסום הנהלים וההנחיות שעל פיהם הוא מפעיל את מכלול סמכויותיו, כאשר חלק מהנהלים לא פורסמו כלל, חלקם פורסמו באופן שהחסר בהן עולה על מה שפורסם, וכן כי עדכונים בנהלים לא פורסמו, וכי גם מקום שהיה פרסום הוא לא נעשה בדרך שהגיעה אל ציבור הנזקקים הרלוונטי לאותו נוהל ולעיתים אף לא ללשכות מנהל האוכלוסין של המשיב עצמו, האמורות לפעול וליישם את הנוהל המעודכן. השופטת צור הורתה למשרד הפנים לפרסם את כל הנהלים וההנחיות שעל פיהם הוא מפעיל את סמכויותיו, בתוך 30 יום.
הרשות החדשה החלה את פעולתהּ ב-1 ביולי 2009. בריאיון שנערך עם מנהל הרשות לקראת פריסת מפקחי ההגירה ברחבי הארץ, הבטיח גנות כי "יהיו הרבה מעצרים. [...] הפעילות צריכה להיות אלפי מורחקים בחצי השנה הקרובה. הרבה מאוד אלפים." ואכן, כבר ביום הראשון לפעילות הרשות ערכה היחידה המבצעית של הרשות, יחידת עוז, מבצע מעצרים באזור גינת לוינסקי ובדירות בשכונת נווה שאנן בתל אביב, בגיבוי שוטרי משמר הגבול. כ-100 פקחים עיכבו ועצרו לפחות 100 זרים, בהם מהגרי עבודה ומסתננים מאפריקה לישראל, שעליהם נאסרה השהייה בשטח שבין חדרה לגדרה (וכן בעיר אילת) במסגרת "נוהל גדרה חדרה" שהיה נהוג באותה העת.
במוצאי השבת באותו השבוע הפגינו מאות ישראלים וזרים בשדרות בן ציון פינת המלך ג'ורג' בתל אביב כנגד מדיניות הרשות. כעבור שבוע נערכה הפגנה נוספת, בגינת לוינסקי, ושבוע לאחר מכן התקיים מצעד מחאה ברחובות תל אביב, בו השתתפו למעלה מאלף איש.
החל מיולי 2013 החלה הרשות בהנפקת תעודות זהות ודרכונים ביומטריים.
ב-19 באוגוסט 2018 עצרו המשטרה עצרה לחקירה 83 חשודים בחשד לשחיתות עובדים בסניף רשות האוכלוסין שבמזרח ירושלים. ע"פ החשד, ארבעה מעובדי רשות האוכלוסין קיבלו לכיסם שוחד בשווי מאות אלפי שקלים בעבור מתן שירות ללא המתנה לתור.

מאגר של מרשם האוכלוסין

הגישה למידע במאגר הנתונים של מרשם האוכלוסין מוגבלת, בין השאר מכוח חוק הגנת הפרטיות. למשרדי הממשלה יש גישה למאגר הנתונים המלא, לשם מילוי תפקידם, וגישה מצומצמת יותר, באמצעות שאילתות, ניתנת לגופים נוספים. פנקס הבוחרים, הניתן למפלגות לקראת הבחירות, מכיל נתונים רבים ממאגר הנתונים של מרשם האוכלוסין.
בית הכנסת לעדת התרגום

היסטוריה

לאחר עליית הקהילות הכורדיות היהודיות מאורמיה ונע'דה לישראל, השתכנו חלקם בשכונת הבוכרים ובשכונת בית ישראל החדשה, והקימו יחד בית כנסת במבנה קטן ששכן ברחוב יחזקאל שבשכונת הבוכרים. לאחר מספר שנים, לאור הריבוי במספר המתפללים, הוחלט בשנת 1966 על הקמת מבנה לבית הכנסת ברחוב שמואל הנביא 55. הקרקע נרכשה עוד בתחילת המאה ה-19, והבנייה בוצעה בידי בני העדה בעצמם, שהיו ברובם בעלי מקצועות בתחום הבנייה. הנחת אבן הפינה לבית הכנסת נערכה ב-14 ביוני 1966, בהשתתפות הרב עובדיה יוסף.
כיום מתקיימות בבית כנסת כלל תפילות ימי החול והשבת בידי בני העדה האחרונים שנשארו לגור בסביבתו, יחד עם מתפללים צעירים הגרים בסמוך, שאינם מבני העדה. בשנת 2012 השתכנה בקומה העליונה של בית הכנסת ישיבת "משכנות הלויים", ומקיימת בה סדרי לימוד קבועים. בשנת 2013 נערכו שיפוצים בחצר הכניסה לבית הכנסת, ובחודש מאי 2017 נהרסה תיבת האבן הגדולה שעמדה במרכז בית הכנסת, והוחלפה בתיבת עץ. בחודש ספטמבר 2018 שופצו החזית והמבוא, ובית הכנסת הורחב מעט.

מבנה

מבנה בית הכנסת כולל שתי קומות, ולא נראה מיוחד כלפי חוץ. הקומה הראשונה שימשה בעבר כאולם שמחות לבריתות ולאירועים קטנים של בני העדה, ולאחר מכן כבית הכנסת של חסידות זוויהל, עד לעזיבתה בחודש אוגוסט 2017. בקומה השנייה הגבוהה יותר, שוכן בית הכנסת, ובחציה העליון עזרת נשים מוגבהת. על קירות בית הכנסת מופיעים עיטורים מאויירים, ועל חלקם תלויות גם מצבות זיכרון והנצחת התורמים ובני העדה. חלונות בית הכנסת צרים וארוכים, וכוללים זכוכיות בצבעים שונים. בקיר הכניסה משמאל ישנן מצבות הנצחה לזכרם של לוחמי צה"ל מבני העדה שנהרגו במלחמות ישראל, ובתקרת בית הכנסת תלויות נברשות שונות ועתיקות, בחלקן, שהוקדשו על ידי תורמים שונים.

בחודש ספטמבר 2018 הסתיימה עבודת שיפוץ מבנה הקומה התחתונה, לאחר שנערכו בה שינויים.
שין שין

2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה שין במקום 24 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:40.88 דקות

מקום רביעי באולימפיאדה

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה שין במקום רביעי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:57:14.4 שעות, 13 שניות ממדליית ארד.

2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיימה שין במקום 17 במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 2:01:59.8 שעות.

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה שין במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים בתוצאה של 1:54:47.2 שעות, לפני היילי אנדרסון מארצות הברית (1:54:48.1 שעות) ורקלה ברוני מאיטליה (1:54:49.9 דקות).
היפנותרפיה

היפנותרפיה היא שיטת טיפול המשתמשת בטכניקות היפנוזה כדי לשפר את מצבו של המטופל. 
מקור המונח הוא בשפה היוונית - היפנוס שמשמעותה שינה, ותרפיה שמשמעותה טיפול.
הראשונים שהשתמשו בשיטת טיפול זו היו יוזף ברוייר וזיגמונד פרויד במספר טיפולים בסוף המאה ה-19. התחום התרחב והתקדם בשנות ה-70, בין השאר בעקבות פרסומה של גישת ההיפנותרפיה של מילטון ה. אריקסון.

הטיפול

במהלך הטיפול, המטפל משתמש בהיפנוזה ומביא את המטופל למצב מודעות שונה, הקרוב לשינה, על מנת לאפשר סוגסטביליות של המטופל, בו יוכל לחוות שינויים בתחושתו, בפיזיולוגיה שלו ובהתנהגותו. הטיפול מתבצע על ידי האטת גלי המוח של המטופל בעזרת שיחה מרגיעה של המטפל, דבר הדומה למדיטציה.

הגדרת ההיפנותרפיה בחוק

היפנותרפיה אינה מאושרת או אסורה על החוק, מכיוון שהיא כוללת דרכי טיפול כגון מדיטציה, דמיון מודרך, או כל דבר הפועל על ידי דיבור ושיחה וגורם לשינוי במחשבתו של המטופל, ובכך היא שונה בהגדרתה מהיפנוזה, אשר מחויבת באישור רשמי לעיסוק בה. עם זאת, שימוש בהיפנוזה בתוך הטיפול מחייב הסמכה חוקית לכך. חוק ההיפנוזה בישראל אוסר על אנשים שלא הוסמכו בידי המדינה (והם אך ורק רופאים, פסיכולוגים, או רופאי שיניים) לטפל באמצעות היפנוזה. בחלק ממדינות העולם ישנם חוקים דומים, ובאחרות, השימוש בהיפנוזה למטרות רפואיות או בידוריות אינו מוגבל בידי המחוקק.
כלבת (סרט)

תקציר העלילה

ארבעה חברים הולכים לאיבוד עם ג'יפ בפתח יער. הם דורסים צעיר הטוען שאחותו בסכנה. הבנות נשארות לשמור על הג'יפ ובמקביל הבנים מנסים לעזור לצעיר. בעוד הבנים נקלעים לסיוט שלא נגמר בתוך היער, על הבנות נכפה סיוט בצורת שוטר מושחת.

הצלחה בינלאומית

הסרט זכה להצלחה בינלאומית גדולה. הוא השתתף בלמעלה מ-50 פסטיבלים בכל רחבי העולם ונמכר להפצה בעשרות מדינות. בפסטיבל הסרטים טרייבקה נבחר הסרט לאחד מחמשת הסרטים הטובים של הפסטיבל על ידי העיתונים לוס אנג'לס טיימס, וראייטי, וול סטריט ג'ורנל ועוד. הסרט זכה בפרס "סרט האימה הטוב ביותר" בפסטיבל האימה שבדנבר, קולורדו (בו שפט ג'פרי רדיק, יוצר סדרת "יעד סופי"); פרס "סרט האימה הטוב ביותר" בפסטיבל אימה בבואנוס איירס; פרס "חביב הקהל" בפסטיבל אדינבורו; פרס המבקרים בפסטיבל פנטספורטו הפורטוגזי, וזכה לציון לשבח ואזכורים מיוחדים בכמה פסטיבלים נוספים.
קמארינה

קמארינה (ביוונית: Καμάρινα, בלטינית: Camarina) היא עיר עתיקה בחוף הדרומי של סיציליה, כ-27 קילומטרים דרומית-מזרחית לג'לה (טראנובה), ממנה נותרו בימינו שרידים בלבד.
קמארינה נוסדה ב-599 לפנה"ס על ידי מתיישבים מסירקוסאי, אך נחרבה על ידי העיר המייסדת ב-522 לפנה"ס. הריסות קמארינה נמצאות כיום בתחומי סנטה קרוצ'ה קמרינה (Santa Croce Camerina) שבנפת רגוזה.
אנשי גלה הקימו את העיר מחדש ב-461 לפנה"ס. יחסיה עם סירקוסאי היו כפי הנראה עוינים, אך למרות שעמדה לצדה של אתונה ב-427 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפלופונסית, היא הושיטה עזרה מסוימת לסירקוסאי אויבתה בשנים 415-413 לפנה"ס. קמארינה נחרבה על ידי הקרתגים ב-405 לפנה"ס, שוקמה על ידי טימולאון ב-399 לפנה"ס לאחר שננטשה בפקודת דיוניסיוס הראשון (טיראן סירקוסאי), אולם נפלה לידי הרומאים ב-258 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית הראשונה.
העיר נהרסה כליל ב-853 לספירה. מאחר ששכנה בין גבעות חול נודדות, בסביבה שאין בה מחצבי אבן, נשדדו כל אבני הבניין של בתיה גם על ידי יושבי טראנובה עצמם. לפיכך לא נותר ממנה דבר זולת קטע קטן של חומת מקדש אתנה ויסודותיהם של בניינים אחדים. חלקים של חומת העיר והנקרופוליס נחשפו בחפירות ארכאולוגיות ונחקרו.
זמן קצר לפני החרבת העיר בידי הקרתגים בסוף המאה ה-5 לפנה"ס פרצה בה מגפה מסתורית. התעורר חשד כי הביצה, שהגנה על העיר מצפון מפני שכניה העוינים, היא המקור למחלה הלא מוכרת והועלתה הצעה לייבשה. כשנועצו אנשי העיר באורקל, הייתה תשובתו כי אל להם לעשות זאת, משום שהמגפה תחלוף מעצמה עם הזמן. התמרמרות התושבים הלכה וגברה, ולמנהיגי העיר לא נותרה כל ברירה אלא לייבש את הביצה בניגוד לעצת האורקל. ואומנם, משעה שהביצה יובשה לא נותר דבר שיוכל לעצור את התקדמות חיילי הצבא הקרתגי. הקרתגים כבשו את העיר, החריבוה עד היסוד והרגו את כל תושביה לפי חרב. את הסיפור אודות ביצת קמארינה מביא הגאוגרף הרומי סטראבון.
מן העיר נותרו שרידים מועטים בלבד, ובהם קברים מן המאה ה-7 לפנה"ס והריסות מקדש אתנה. לא הרחק מהם התגלה נקרופוליס ובו קברים מן המאות ה-5 וה-4 לפנה"ס. חלק מן הממצאים שנחשפו במקום מוצגים במוזיאון הארכאולוגי של סירקוזה.
ארקדי פומרנץ

ביוגרפיה

נולד וגדל באזרבייג'ן ועלה לישראל בשנת 1990. בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת דרבי ותעודת הנדסאי מכונות. עבד ברכבת ישראל כמנהל עבודה והנדסאי מכונות.

קריירה

שימש כסגן ומ"מ ראש עיריית מעלות-תרשיחא בשנים 2008–2013.
דורג במקום ה-19 ברשימת ישראל ביתנו בבחירות לכנסת השמונה עשרה ובמקום ה-13 בבחירות לכנסת העשרים, אך לא נבחר לכנסת.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2013) התמודד על ראשות עיריית מעלות תרשיחא מול שלמה בוחבוט והפסיד לאחר שזכה ב-44.7 אחוזים מן הקולות לעומת 48.7 אחוזים בהם זכה בוחבוט. לאחר שהפסיד פנה פומרנץ לבית המשפט בטענה שהבחירות זויפו אך בית המשפט לא קיבל את טענתו. למרות פסיקת בית המשפט לעניינים מנהליים, בשנת 2018 הרשיע בית המשפט השלום בעכו את שמעון זגורי, שהיה המועמד השלישי בבחירות 2013 במעלות, בעבירה על טוהר הבחירות משום ש"קנה קולות" בבחירות אלו.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2018) התמודד בשנית על תפקיד ראש העיר וזכה בסיבוב הראשון ב-32 אחוזים מן הקולות ובסיבוב השני ניצח את ראש העיר המכהן בוחבוט ברוב של 65 אחוזים.

חיים אישיים

נשוי לגרטה ואב לשלושה.
אסטרטגיות קוגניטיביות

אסטרטגיה קוגניטיבית היא כלי או תוכנית פעולה שמשמשת להוצאה לפועל של מטלה או להשגת מטרה. שימוש באסטרטגיות נעשה על ידי בני האדם על מנת להוציא לפועל תפקודי יום יום. האסטרטגיה מתייחסת ל"איך" של המטלה ויכולה להיות קשורה לאדם, למטלה או לסביבה. אסטרטגיה יכולה להיות מודעת או מופנמת, חיצונית ופנימית. נעשה באסטרטגיה שימוש בעת ביצוע מטלה חדשה, כאשר נתקלים בקושי או כאשר נעשה שינוי במטלה מוכרת. אסטרטגיה יכולה להיות ממוקדת למטלה ספציפית או כללית ולשמש למטלות שונות. לרוב נעשה שימוש במספר אסטרטגיות בו זמנית.     
תרגול חוזר והעלאת מודעות לשימוש באסטרטגיה ספציפית יכול להביא לשיפור בביצוע, גם אם הלמידה וההכללה מוגבלת. אסטרטגיות קוגניטיביות מוערכות על פי הוצאה לפועל, ואיכות השימוש באסטרטגיה. הוצאה לפועל של אסטרטגיות - האם האדם יוזם את הפעולה, משתמש בה באופן מלא ומצליח להשתמש במספר אסטרטגיות בו זמנית. איכות השימוש באסטרטגיה - מהי רמת המאמץ הנדרש על מנת להוציא לפועל את האסטרטגיה, מהי תכיפות השימוש באסטרטגיה והאפשרות לגמישות בעת הצורך. לדוגמה, שימוש תכוף באסטרטגיה שאינה יעילה לא יקדם את השגת המטרה ויהיה צורך בשינוי האסטרטגיה.

התערבות מבוססות אסטרטגיות

בריפוי בעיסוק מספר גישות התערבות בהן ישנה התייחסות לשימוש באסטרטגיות קוגניטיביות הן בשלב ההערכה והן בשלב ההתערבות. דוגמה לכך ניתן לראות במודל הדינאמי אינטראקטיבי שפותח על ידי ג'ואן טוגליה ועושה שימוש בביצוע העיסוקי על מנת לבחון את המודעות העצמית של האדם ביחס ליכולותיו התפקודיות והקוגניטיביות ואת האופן שבו הוא פועל. אופן הפעולה מתייחס לאסטרטגיות בהן האדם משתמש.  
לגישה זו כלים רבים שנועדו לבחון יכולות שונות ובהן את השימוש באסטרטגיות. זאת, לדוגמה על מנת להבין את היכולת לבצע קטוגריזציה (Toglia Category Assessment) או להשתמש באסטרטגיות לצורך זכירה (Contextual Memory Test). דוגמה נוספת היא הכלי - תכנון מערכת שבועית (תמ"ש) - אבחון שפותח על מנת לבחון כיצד קשיים בתפקודים הניהוליים משפיעים על יכולתו של האדם לבצע פעולות רב שלביות בחיי היומיום ולהשתתף בעיסוקים שונים. האבחון מדמה משימה של שיבוץ פגישות וסידורים בלוח תכנון שבועי על פי מידע שניתן לגבי כל פריט. ישנם מספר כללים אותם על הנבדק לשמור במהלך ביצוע המשימה. ביצוע המשימה נמדד על פי מדדים של דיוק, משך ביצוע ותכנון המטלה, שימוש באסטרטגיות - הן מבחינת כמות וסוג והן מבחינת יעילותן. 
גישה נוספת העושה שימוש באסטרטגיות קוגניטיביות היא גישת ה-CO-OP שפותחה על ידי הלן פולטייקו ומיועדת לילדים ומבוגרים. גישה זו מאפשרת רכישת מיומנויות דרך תהליך של שימוש באסטרטגיות וגילוי מונחה.
טקס המפתחות

טקסים הידועים כטקס המפתחות (באנגלית: Ceremony of the Keys) נערכים בכמה מקומות בממלכה המאוחדת: לונדון, אדינבורו וגיברלטר.

אדינבורו

טקס מפתחות נערך גם בארמון הולירוד, בתחילת חופשתו בת השבוע של המונרך במקום, שמתרחשת ביולי. לאחר הגעת המונרך נערך טקס בחצר הקדמית שבו הוא מקבל באופן סמלי את מפתחות העיר אדינבורו מהלורד פרובוסט. לאחר מכן מחזיר המונרך את המפתחות, ומכריז "אני מחזיק את המפתחות האלה, תוך שכנוע מוחלט שלא ניתן להפקידם בידיים יותר טובות מאלה של הלורד פרובוסט והיועצים של עירי הטובה אדינבורו".

גיברלטר

טקס המפתחות בגיברלטר הוא אירוע המשחזר את הטקס העתיק שבו ננעלו השערים המובילים אל העיר העתיקה ואל המחנה הצבאי.
במאה ה-18 ובמאה ה-19 הגיעו מי הים עד לחומות, והיו ארבעה שערים שדרכם ניתן היה להיכנס לעיר. כל אחד מן השערים האלה ננעל על ידי מפתח ייחודי. מקורו של הטקס הוא בתקופת המצור הגדול על גיברלטר, שהחל ב-1779 כאשר חיילים צרפתים וספרדים ניסו לכבוש את המקום. המפתחות נשמרו על ידי מושל גיברלטר, שהיה נותן אותם לסמל הנמל בכל יום בשעת השקיעה, על מנת שניתן יהיה לנעול את השערים. סמל השער, ליווי של חיילים חמושים, חליל ותופים היו צועדים לכל אחד מהשערים. הם היו נעצרים על ידי זקיף בכל אחד מן השערים, והמשפטים שנאמרו היו זהים לאלה שנאמרו בטקס במצודת לונדון. לאחר שכל השערים ננעלו הוחזרו המפתחות למעונו של המושל. סמל הנמל היה אוסף את המפתחות בבוקר על מנת לפתוח את הכניסות לעיר.
הטקס נערך מחדש ב-1933, וכיום הוא מבוצע פעמיים בשנה (באפריל ובאוקטובר) על ידי רגימנט גיברלטר המלכותי ויחידות ולהקות אורחות בריטיות. בגרסה המודרנית של הטקס המושל מעביר את המפתחות לסמל הנמל לאחר יריית הרובה בשעת השקיעה. סמל הנמל, המלווה על ידי משמר חמוש, צועד על מנת לנעול באופן סמלי את שערי מצודת גיברלטר בלילה, ולאחר מכן מחזיר את המפתחות למושל. גם משלחת זו מלווה על ידי תופים וחלילים, על מנת להזהיר זרים כי עליהם לעזוב את המושבה לפני שהשערים ייסגרו. הטקס נערך רק באחד מארבעת השערים. במהלך ארוחות ערב רשמיות בבית המושל מוכנסים המפתחות במהלך הארוחה על ידי סמל הנמל, שנותן אותם למושל ומכריז כי המצודה נעולה ובטוחה. לאחר מכן מונחים המפתחות על כרית שנמצאת על השולחן, ונותרים עליה עד סוף הארוחה.
יחסי גרמניה–מונקו

היסטוריה

היחסים בין גרמניה לנסיכות מונקו הם, לפי משרד החוץ הגרמני, "חמים וידידותיים עד מאוד באופן מסורתי". לטענתם, הדבר מתבטא בכך ש"שגרירות מונקו בברלין היא אחת השגרירויות היחידות של מונקו ברחבי העולם." שגרירת מונקו הראשונה בגרמניה שהחלה את כהונתה ב-2015 היא איזבל ברו אמאדאי. השגריר הגרמני לפריז, בירת צרפת, אמון גם על מונקו החל ממרץ 2012. ברמה הקונסולרית, גרמניה הקימה קונסוליה במונקו עצמה ב-1988 והיא ממשיכה לפעול.
ישנם כ-900 גרמנים המתגוררים במונקו, כמעט 2.4% מהאוכלוסייה של אחת המדינות הקטנות בעולם. המועדון הגרמני הבינלאומי הוא אחד החשובים במדינה החל מ-1973.
נסיכות מונקו והרפובליקה הפדרלית של גרמניה חתמו על הסכם בנושא שיתוף פעולה בנושא הפשע בשנת 1962. הסכם נוסף, בנושא החלפת מידע בנושא המס נכנס לתוקפו בדצמבר 2011.
תנוחי

תקציר

בפרק הראשון בסדרה יוצאת להפלגה אוניית תענוגות, לשיט שאליו הוזמנו נשים נזקקות, בחסות עמותת אחל"ה (אישה חותרת לעוצמה). על האונייה עולה עם הנשים גבי בר-לב (יעל גרובגלס), מתאמת יחסי הציבור של העמותה. יחד איתה עולות עידית לינוביץ' (גילת אנקורי) - סגנית שר הקליטה, נעמי שחר (חנה לסלאו) - מנחת טלוויזיה מפורסמת, ומרב בן בסט (צופית גרנט) - עיתונאית ברשת טלוויזיה. בצוות האונייה נמצאת ברוריה פסקל (אוולין הגואל) - מנהלת שירותים, תרבות ולוגיסטיקה.
בערב הראשון להפלגה, בעקבות סערה, עולות חמש הנשים על סירת הצלה ונסחפות לאי מרוחק. דבר היעדרן מפורסם בחדשות ויוצר סערה ציבורית גדולה, לאחר שנחשפה קלטת אבטחה המתעדת את חמש הנשים קופצות לסירת ההצלה מבלי להתחשב בנשים המסכנות הזקוקות לעזרה. החיפושים אחריהן יוצאים לדרך, אך בן זוגה של לינוביץ', שר הקליטה רומן קפולסקי (מיכאל קייט) שבוגד בה עם העוזרת הפרלמנטרית שלה, ילנה (גאלה קוגן) מחליט להפסיק את החיפושים לאחר ימים אחדים, בהנחה שהנשים לא שרדו את המסע בים. מתי אייסברג (ישי גולן), יו"ר העמותה, יוצא לחפש אחר הנשים, מוצא אותן ומחזיר אותן לארץ. עם חזרתן לארץ הופכות הנשים לנשים השנואות במדינה, למעט בן בסט שנהפכת לאישה האהובה במדינה, בעקבות שיחה עמה שהוקלטה לפני המשט, בה היא נשמעת אומרת "מצדי שאני אטבע בים ושלנשים האלו יהיה רק טוב". בהמשך הנשים מחזקות את החברות ביניהן, משתתפות בניסוי אותו עורך אביה של גבי, אמנון (שרון אלכסנדר/יון תומרקין) ומתמודדות עם בעיות שצצות, מערכות יחסים, גילן המבוגר והניסיון להישאר רלוונטיות.

מבנה הפרקים בסדרה

כל פרק הסדרה מסתיים בתפנית בעלילה, המשאירה את הצופה בהמתנה דרוכה למידע נוסף שיגיע בפרק הבא.
כל פרק בסדרה מתחיל ברצף של קטעים קצרים מתוך פרקים קודמים של הסדרה, כתזכורת לצופה. בסיומו של רצף זה מוצג קטע התפנית בעלילה שסיים את הפרק הקודם, ולאחריו המשך קצר, חדש, לקטע זה, הפותח את הפרק הנוכחי. בשלב זה מוצגות כתוביות הפתיחה, המציגות את השחקנים הראשיים ואת יוצרי הסדרה.
לאחר חזרתן מהאי, לכל אחת מחמש גיבורות הסדרה חיים משלה, וכל פרק מורכב מקטעים קצרים, שלובים זה בזה, המתמקדים בכל אחת מגיבורות הסדרה בנפרד. בנוסף, מפעם לפעם שבות ונפגשות כל חמש הגיבורות (או חלק מהן) לבילוי משותף, בשמחה או בצער.
גופי

גילויו

דגי הגופי התגלו על ידי רוברט ג'ון ליצ'מר גופי (Robert John Lechmere Guppy) בטרינידד ב-1866 ונקראו על שמו.

מבנה גופו

הגופי הוא דג קטן: אורך הנקבות מגיע עד 8 ס"מ ואורך הזכרים עד 4.5 ס"מ. הזכרים, הקטנים יותר, הם ססגוניים יותר מהנקבות, ונבדלים מהן בסנפיר שת דקיק הקרוי גונופודיום, בזנב ארוך רחב כמניפה וצבעוני, ובסנפיר גב, שבדרך כלל הוא ארוך באופן ניכר מזה של הנקבה. לנקבות גוף אפור או שקוף עם זנב צבעוני וגופן גדול יותר באופן ניכר מזה של הזכרים. הם מעדיפים מים רדודים וסבך של צמחי מים. אורך חייהם הוא עד שלוש שנים.

תפוצה

מקורם בטבע הוא במעיינות ובנחלים בעלי זרימה איטית, בביצות ובאגמים בדרום אמריקה, צפונית לנהר האמזונאס. כיום נפוצים במקומות רבים בעולם, וגם בישראל אליה הם הובאו כדגי נוי והתאקלמו במקווי מים מתוקים.

רבייה

לדגי הגופי - בדומה לבעלי חיים רבים אחרים - אין מערכת יחסים זוגית, והזכרים מנסים להפרות כל נקבה המזדמנת בקרבתם. זרעם של הזכרים יכול להישמר בגוף הנקבות 6-7 מחזורי רבייה. הנקבות משריצות את הדגיגים כל השנה, כאשר משך ההריון כ-4 שבועות, ומשתנה בהתאם לטמפרטורות המים. בכל השרצה יוצאים 35-50 שרצים בדרך כלל, אך לפעמים הנקבה משריצה 2-200 שרצים. נקבות הריוניות ניכרות בבטן תפוחה וכתם שחור בבטן באזור סנפיר השת. נקבת הגופי אינה מטפלת בשרצים ולרוב אוכלת אותם.

הרבייה באקווריום

דג הגופי קל לרבייה. כיון שההורים עלולים לבלוע את הדגיגים, מומלץ קודם ההשרצה להוסיף לאקווריום צמח בעל עלווה צפופה, שתול או צף, שישמש כמקום מסתור לדגיגים מפני הוריהם ושאר דגי האקווריום. בנוסף ניתן גם להשתמש בכלי קיבול מיוחד הנקרא תא השרצה.

גידול בשבי

דג זה נוח לגידול ובגלל מגוון צבעיו והמגוון בין הפרטים השונים הוא נפוץ מאוד. עקב הנדסה ממושכת שנערכה לזן, הזן נחלש ונדרשת מקצועיות רבה יותר בגידול המסחרי. בארץ ישנן מספר חוות המגדלות דגי גופי המיועדים ליצוא ולשוק המקומי.
קיימים מועדוני חובבי דגי גופי בעולם אשר מתכנסים, מציגים את דגיהם. נערכות תחרויות בין הדגים השונים שטופחו.

ניסוי האבולוציה של הגופי

בשנות השבעים הבחין ג'ון אנדלר בכך שדגי גופי בנחלי ונצואלה וטרינידד הם חד-גוניים וגופי במעלה הנחלים הם צבעוניים יותר. אנדלר שיער שדגי גופי שבמעלה הנחל מוגנים מדגי הפייק ציקליד  שאינם מסוגלים לשחות למעלה הנחל, ולכן לא התפתחה בקרבם, בתהליך של ברירה טבעית, חדגוניות של צבעים. במקום זאת דומיננטי בקרבם מוטיב של צבעי חיזור, שהתפתחו בתהליך של ברירה זוויגית. אנדלר הכניס דגי גופי לבריכות שבחלקן היו חלוקי נחל ובחלקן היו אבני חצץ. בחלק מהבריכות הכניס אנדלר גם דגי פייק ציקליד. 
בתוך כשנה וחודשיים, שהם עשרה דורות של דגי גופי, הסתגלה אוכלוסיית הגופי לסביבות השונות. בבריכות המסוכנות התרבו רק הדגים החדגוניים. דגים בבריכות עם חלוקי נחל היו מוסווים טוב יותר, כי חלוקי הנחל תאמו את צורתם וצבעיהם. כך קרה שבבריכות אלה, הבטוחות יותר, התרבו יותר דגי גופי צבעוניים. "ניסויי הגופי של פרופסור אנדלר הם קלאסיקה בביולוגיה אבולוציונית ודוגמה מאלפת ליכולת ההסתגלות של אוכלוסייה לבעיה חדשה, כמו הופעתו של הפייק ציקליד." האבולוציה של הגופי הונעה מכשלונם של דגי הגופי הצבעוניים בבריכות עם הטורפים. הם נטרפו, ואלה שהיו חדגוניים בצבעיהם "המשיכו להשריץ דורות של דגיגי גופי שהיטיבו להסתגל למציאות."