בלה קיס

בלה קיס (28 ביולי 1877 - שנת 1932 לערך) היה רוצח סדרתי הונגרי. הוא נחשד בלפחות 23 רציחות של נשים ומקרה רצח נוסף יחיד של גבר. בדירתו נמצאו מיכלי מתכת אטומים בהם נמצאו גופות של אנשים כבושים באלכוהול ובחומץ.

ביוגרפיה

בלה קיס נולד באימפריה האוסטרו-הונגרית, בנם של יאנוש קיס וורונה ורגה.
הוא התפרנס כפחח וחי בעיירה קטנה צ'ינקוטה שלימים התמזגה עם העיר בודפשט. תחביביו היו אסטרולוגיה ותורת הנסתר. קיס היה נשוי פעמיים והיו לו שני ילדים, ארנקה ואילונקה. בשנת 1912 הוא שכר את שירותיה של משרתת בשם גברת ג'קובק, לאחר שאשתו בגדה בו עזבה אותו לטובת גבר אחר.
ג'קובק הבחינה כי קיס יצר קשר עם נשים רבות, לרוב היה מפרסם את עצמו כשדכן או כמגלה נסתרות וכך רוכש את אמונן של הנשים. לעיתים היה מארח את הנשים אצלו בדירה. עם זאת, למשרתת היו מעט מאוד דין ודברים עם נשים אלו.
קיס מעולם לא היה בקשר אינטימי עם הנשים בעיירתו, למרות שהיה דמות אהודה. אנשי העיירה הבחינו בכך שהוא החל לצבור מיכלי מתכת גדולים. הוא אמר לשוטרים שחקרו אותו בנושא שהוא אוגר במיכלים דלק כדי שישמשו לו כרזרבה לשנות מלחמה.
כאשר מלחמת העולם הראשונה פרצה בשנת 1914, הוא גויס לצבא והשאיר את אחזקת ביתו בידי גברת ג'קובק.

גילוי הגופות בביתו

ביולי 1916, משטרת בודפשט קיבלה שיחת טלפון מבעל הבית של קיס ואמר שהוא מצא בדירה שבעה מכלי מתכת גדולים. שוטר מהעיירה נזכר שקיס נחקר בעבר בנוגע למיכלים ואמר שהוא אוגר דלק לתקופת מלחמה, על כן הוביל מחלקה של חיילים שנזקקו לדלק לדירתו. מיד לאחר שאחד המיכלים נוקב בדוקרן דלף ממנו ריח עז ומחשיד. בלש המשטרה קרולי נגי פתח בחקירה והחליט לפתוח את אחד מהמיכלים למרות התנגדותה של גברת ג'קובק. במיכל נמצאה גופה של אישה חנוקה ובמיכלים אחרים נמצאו גופות או שאריות גופות נוספות. מחיפוש נרחב בביתו של קיס נמצאו לא פחות מ-24 גופות שונות.
נגי הודיע לצבא שעליהם לעצור את קיס מיידית אם הוא עודו בחיים - שכן עלה חשש הוא נפל בשבי. השם בלה קיס היה שם נפוץ מאוד באותן שנים בהונגריה ולכן לא ידעו את איזה חייל במדויק מחפשים. נגי עצר את גברת ג'קובק ואף פקד על שירות הדואר שלא להעביר לקיס מכתבים, על מנת למנוע מצב שבו שותף לפשעיו יזהיר אותו מהחוקרים ומהמשטרה. נגי חשד שגברת ג'קובק מעורבת ברציחות, בעיקר מפני שקיס רשם את שמה כיורשת חוקית. ג'קובק הבהירה לחוקרים שאין היא ידעה דבר על הרציחות. היא הראתה להם חדר סודי נעול שקיס אסר עליה להיכנס אליו לעולם. חדר זה היה מלא בכונניות עם ספרים ובשולחן כתיבה עליו היו מונחים מכתבים ואלבום תמונות, המסמכים הוכיחו שקיס התכתב והיה בקשר עם 74 נשים שונות. רוב הספרים עסקו ברעלים או בדרכי חנק שונות. מהמכתבים שנמצאו נגי הצליח להגיע למספר מסקנות. המכתבים הישנים ביותר היו משנת 1903 ומהם עלה בבירור שקיס הונה את הנשים - בעיקר נשים בגיל העמידה שחיפשו זוגיות או חתן. הוא פרסם מודעות במדורי שידוכים במספר עיתונים ויצר קשר עם נשים שחיו הרחק ממשפחתן ומקרוביהן והיו עריריות כך שאיש לא יבחין בהיעדרן. הוא פיתה אותן והצליח לשכנע אותן לשלוח לו כסף. המשטרה אף מצאה מסמכים שהעידו ששתיים מקורבנותיו התלוננו עליו וגילו שהוא הונה אותן. שתיהן נעלמו ותיקי המשפט שנפתחו נגד קיס נסגרו.
כל אישה שנכנסה לדירתו נחנקה. קיס שימר את גופותיהן באלכוהול ואטם אותן במיכלי מתכת הדוקים היטב. המשטרה גילתה שלכולן היו נקבים בגב ושקיס שאב את דמן מהגופות. הדבר הוביל את החוקרים לחשוב שקיס היה סוג של ערפד.

הימלטות

ב-4 באוקטובר 1916 החוקר נגי קיבל מכתב ובו הודיעו לו כי קיס מחלים מפצעיו בבית חולים סרבי. אולם, נגי לא הצליח לשים את ידיו על קיס. בלה קיס נמלט מבית החולים והניח גופה של חייל אחר במיטתו. נגי הודיע למשטרת הונגריה להתחיל בחיפושים אחריו, אך הוא הצליח להימלט ולא נתפס בשטח הונגריה או מחוץ לה.

אחרית דבר

במספר הזדמנויות אחרות, עלו השערות שקיס החליף זהות עם חייל בשם מאקרי שנהרג במלחמה. במשך שנים קמו עדויות שונות של אנשים שראו אותו בערים ובאתרים שונים. החלו לפוץ עליו מספר שמועות, שמועה אחת גרסה שהוא נעצר ברומניה על שוד או שהוא מת מקדחת צהובה בטורקיה. בשנת 1920, חייל מלגיון הזרים הצרפתי דיווח על חייל אחר בשם הופמן (אחד מהשמות הבדויים בהם עשה קיס שימושיו במכתביו) שהתפאר ביכולתיו לענות אנשים בכיסא עינויים ושתאם את מראהו של קיס. "הופמן" נשר משורות הלגיון הצרפתי לפני שהמשטרה הצליחה להשיגו.
הפעם האחרונה בה קיס נראה הייתה בשנת 1932 בניו יורק. בלש הרציחות הנרי אוסוולד היה סבור שהוא ראה את קיס בתחנת הרכבת התחתית במנהטן. היו אף שמועות שקיס עובד בעיר בתור שרת אך לא יכלו לאשש אותן. כאשר שוטרים באו לתשאל את השרת החשוד כבלה קיס הוא נעלם. 
עד להיום לא ידוע מה עלה בגורלו של קיס או מה המספר האמיתי של קורבנותיו.