וינונה לדוק

תחילת דרכה

וינונה ("בת ראשונה" בשפת הדקוטה) לדוק נולדה בלוס אנג'לס בשנת 1959, לאמה בטי ברנשטיין ואביה וינסנט לדוק (מאוחר יותר נודע בשם Sun Bear, דוב השמש). אביה היה בן לשבט האוג'יבווה, משמורת White Earth, במינסוטה, ואמה, ממוצא יהודי, מהברונקס, ניו יורק. לדוק העבירה חלק מילדותה בלוס אנג'לס, אך בעיקר גדלה אשלנד, אורגון. בשל מורשתו של אביה, היא נרשמה כחלק האומת האוג'יבווה בגיל מוקדם, אך לא התגוררה בשמורה עד 1982, אז עברה לווייט ארת' אחרי סיום התואר הראשון, שם התחילה לעבוד כמנהלת בית ספר תיכון.
לאחר שהוריה נישאו, אביה עבד כשחקן בהוליווד, בעיקר בתפקידים תומכים במערבונים, בעוד אמה השלימה את לימודיה האקדמיים. בני הזוג נפרדון כשלדוק הייתה בת חמש, והיא עברה לאורגון עם אמה, שקיבלה שם תפקיד כמרצה לאמנות באוניברסיטה. בשנת 1980, אביה של לדוק המציא את עצמו מחדש בתור מנהיג רוחני של העידן החדש ושינה את שמו לדוב השמש.
באשלנד, לדוק למדה בבית ספר ציבורי, והייתה חלק מקבוצת הדיבייט בתיכון. היא למדה באוניברסיטת הרווארד, שם היא הפכה לחלק מקבוצה גדולה יותר של פעילים ילידים. בגיל 18, נאמה בפני מליאת האומות המאוחדות על סוגיות של ילידים אמריקאים. ב-1982 היא סיימה תואר ראשון בכלכלה (בדגש על פיתוח כלכלי ילידי). כשלדוק עברה לשמורת וייט ארת', היא לא ידעה את שפת האוג'יבווה, וגם לא היו לה מכרים רבים, אז היא לא התקבלה שם במהרה. תוך כדי עבודה בתור מנהלת התיכון בשמורה, היא השלימה את התואר השני שלה בכלכלה, והתחילה להיות מעורבת בעניינים מקומיים.

קריירה ואקטיביזם

ב-1985 לדוק הייתה ממייסדות ארגון רשת הנשים הילידות. היא עבדה עם ארגון Women of All Red Nations כדי לפרסם ולהעלות את התודעה בארצות הברית לגבי עיקור כפוי של נשים ילידות.
היא אז נהייתה מעורבת במאבק להשבת אדמות האנישינאבה (קבוצה הכוללת אומות ילידיות צפון אמריקאיות המקושרות תרבותית בצפון ארצות הברית ובקנדה, כולל האוג'יבווה). על פי תנאי אמנה שנחתמה בין האנישינאבה וארצות הברית בשנת 1867, אומת האוג'יבווה קיבלה שטח של יותר מ-3 מיליון דונם להקים בו את שמורת וייט ארת'. אך חוק נלסון של שנת 1889, שהועבר בניסיון להטמיע את בני האנישינאבה לתרבות הלבנה על ידי אימוץ שיטות חלקאות ובעלות על אדמות בסגנון אירופאי-אמריקאי, השטח חולק והוקצב לבעלות של משקי בית פרטיים במקום הבעלות השבטית. ואז, תחת לחץ מתעשיית כריתת העצים, ממשלת ארצות הברית סיווגה כל אדמה שלא חולקה כ"עודפים" אשר ניתנים להימכר מחוץ לשבט. בנוסף, עם השנים, לא כל החלקות החקלאיות נותרו בידי המשפחות להן חולקו, ובני אנישינאבה רבים מכרו את אדמותיהם, כך שהשבט איבד שליטה על מרבית השטח שהוקצה לו. עד אמצע המאה ה-20, השבט החזיק בבעלות רק על עשירית מהשטח המקורי שלו, והשאר בבעלות לא-ילידית.
ב-1989, ייסדה לדוק את פרויקט השבת אדמות וייט ארת' (WELRP) במינסוטה, ומצאה את עצמה במרכזן של תביעות ותובענות משפטיות - בצד המפסיד. אך היא ופעילי הארגון לא ויתרו, והמשיכו לגייס כספים ומענקים למען המאבק, ובעיקר בניסיון לרכוש בחזרה אדמות שבטיות, וכן לייצר מקומות עבודה לבני האנישינאבה בשמורה. בשל פעילותה המתמשכת למען מטרות אלה, ב-1998 זכתה לדוק בפרס הומניטרי גדול מטעם ריבוק, ואת כספי הפרס השקיעה בקרן. עד שנת 2000, הקרן קנתה 5000 דונם.
העמותה גם פועלת לייעור מחדש של האדמות והחייאת הגידול של אורז בר, מאכל מסורתי של האנישינאבה. היא גם משווקת תוצרים מקומיים מסורתיים. בנוסף, העמותה הקימה תוכנית ללימוד אוג'יבווה, עדר ביזון, ופרויקט אנרגיית-רוח.
LaDuke היא גם מנכ"לית Honor the Earth, ארגון שהיא ייסדה בשיתוף עם צמד הרוק-פולק, אינדיגו גירלז, ב-1993. משימת הארגון היא לעורר מודעות ותמיכה לסוגיות סביבתיות ילידיות, ולפתח משאבים כספיים ופוליטיים למען הישרדות קהילות ילידיות בנות קיימא. העמותה מפתחת את המשאבים האלה באמצעות האמנויות, מוזיקה, התקשורת, "והחוכמה הילידית לבקש מאנשים להכיר בתלות ההדדית שלנו על כדור הארץ ולהוות קול עבור אלה שאינם נשמעים".
ב-2016, לדוק הייתה מעורבת במחאות המתוקשרות נגד פרויקט בניית צינור הגישה בדקוטה, והשתתפה במחנות ההתנגדות בדקוטה הצפונית, וגם שימשה כדוברת מול התקשורת בנושא.

קריירה פוליטית

ב-1996 ו-2000, לדוק רצה בבחירות כמועמדת לתפקיד סגן נשיאות ארצות הברית לצד המועמד לנשיאות ראלף ניידר, מטעם מפלגת הירוקים. היא לא נתמכה על ידי אף מועצה שבטית.
ב-2016, רוברט סטיאקום ג'וניור, אלקטור מוושינגטון, נתן את קולו בבחירות - במקום למועמדים שהתחייב לבחור בהם - לפעילה הילידית פיית' ספוטד איגל לנשיאות, ולווינונה לדוק לסגן הנשיאות, מה שהופך אותה לאישה האינדיאנית הראשונה שקיבלה קול אלקטוריאלי לסגן הנשיאות.

נישואים ומשפחה

לדוק נישאה לרנדי קפשסיט, מנהיג מאומת הקרי, כשהם עבדו יחד בהתנגדות לפרויקט הידרואלקטרי גדול באונטריו. היו להם שני ילדים: בת, וסיאבין (ילידת 1988) ובן אג'ואוואק (יליד 1991). הם התגרשו לאחר מספר שנים.
בן זוגה הנוכחי של לדוק הוא קווין גסקו. נולד להם ילד ב-1999. היא גם גדלה אחיין ואחיינית במשך תקופה ארוכה.
ב-9 בנובמבר 2008, ביתה של לדוק בפונספורד, מינסוטה, עלה באש בזמן שהיא הייתה בבוסטון. אף אחד לא נפגע, אבל כל הרכוש האישי שלה נשרף, כולל הספרייה הנרחבת שלה ואוספי האמנות והחפצים הילידיים שלה.