google/wiki40b huggingface dataset:
דיוקן משפחת ונדראמין

היסטוריה

היצירה הוזמנה על ידי משפחת ונדראמין - ממשפחות האצולה של ונציה. ביצירה מוצגים האחים אנדראה וגבריאל ונדראמין, ושבעת בניו של אנדראה.
שני האחים ניצבים משמאל למזבח שעליו הצלב האמיתי, מימין המזבח מצוירים שלושה מילדיו של אנדראה, ומשמאל לשני האחים ארבעת הבנים האחרים.
אף שבעת יצירת התמונה הפרש הגילאים בין האחים היה שלוש שנים בלבד, ההפרש המתואר בתמונה בין האחים רב ביותר (האחד מתואר כאיש זקן בעוד שהשני מתואר כאיש צעיר), ולכן לא ברור מי מהאחים הוא אנדראה (הבוגר) ומי הוא גבריאלה (הצעיר).
אזכור הצלב האמיתי בתמונה מזכיר אירוע שהתרחש בשנת 1370. אירוע זה תואר גם על ידי אמנים אחרים בהם ויטוריו קרפאצ'ו וג'נטיל בליני (ציורים המוצגים בגלריית האקדמיה שבוונציה). במהלך תהלוכה דתית נפל רסיס מהצלב האמיתי לתוך אחת מתעלות ונציה. הצלב לא טבע ונשאר לצוף דרך נס (על אף המשקל הרב של כלי הזהב בו הוחזק) אולם אף אחד מהאנשים שקפצו אל המים וניסו להרימו לא הצליח. רק כאשר אנדראה ונדראמין, מאבות אבותיו של מזמין היצירה קפץ למים, הוא הצליח למשות את הצלב.
היצירה נותרה בוונציה עד שנת 1636 עת נרכשה על ידי אנתוני ון דייק, ולאחר מותו של ון דייק נרכשה על ידי רוזן נורת'מברלנד ונשמרה באחוזת הרוזנים עד שנת 1929 עת הועברה לגלריה הלאומית שבלונדון.
תווך בין-כוכבי

תווך בין-כוכבי (באנגלית: Interstellar medium) הוא גז ואבק שנמצא בחלל הבין-כוכבי בתוך הגלקסיות. הכוונה לחומר מפוזר שאינו מרכיב את הכוכבים, כוכבי הלכת, הירחים ושאר הגופים שגודלם אינו מיקרוסקופי.
החומר הבין-כוכבי מצוי במעין עננים שגודלם פרסקים ספורים, ומכילים תערובת דלילה של אטומים, יונים, מולקולות, גרגירי אבק וקרינה קוסמית. החומר מורכב מ-99% גז ומ-1% אבק, לפי התפלגות מסה. ריכוזו הוא בתחום שבין אלפים מעטים למאות בודדות של מיליוני חלקיקים למטר מעוקב. מכיוון שמקורו של רוב הגז בנוקליאוסינתזה שהתרחשה מעט לאחר המפץ הגדול, הגז מורכב מכ-90% מימן ומכ-10% הליום, ומכמויות שיוריות של יסודות כבדים יותר (במינוח המקובל באסטרונומיה - מתכות). 
לעיתים שוררים באזור בו נמצא החומר הבין-כוכבי שדות מגנטיים חזקים כתוצאה מתהליכים המתרחשים שם או מחלקיקים העוברים דרכו. קרינה אלקטרומגנטית שמצויה שם קרויה שדה הקרינה הבין-כוכבי (interstellar radiation field).
לחומר הבין-כוכבי חשיבות רבה באסטרופיזיקה, בעיקר בגלל פיזורו הרחב בגלקסיה. כוכבים נוצרים בתוך האזורים הצפופים ביותר של החומר הבין-כוכבי, בעננים מולקולרים, ומשנוצרים הם מזינים מחדש את החומר הבין-כוכבי בחומר ואנרגיה שמקורם בערפיליות פלנטריות, ברוחות סולריות מכוכבים ובסופרנובות. מדידת נתונים על משחק-גומלין זה בין כוכבים ובין החומר הבין-כוכבי עוזרת לקבוע את הקצב בו גלקסיה מכלה את תכולתה הגזית, ובכך לקבוע גם את משך הזמן בו נוצרים עדיין כוכבים בתחומה.

אבק בין-כוכבי

האבק הבין כוכבי מורכב בעיקר מהיסודות צורן ופחמן. יסודות אלה נוצרים בענקים אדומים, נובות וסופר-נובות, ונפלטים לתווך הבין-כוכבי. בתווך הבין-כוכבי האבק לא נמצא בשיווי משקל תרמי עם הגז. בדרך כלל הטמפרטורה של האבק נמוכה מזו של הגז סביבו, בשל יכולתו של האבק לפלוט קרינה באורכי גל ארוכים וכך להתקרר. בתנאים מסוימים, פני השטח של האבק סופחים אליהם גז ומתרחשות עליהם תגובות כימיות של פני שטח. התהליך הבולט ביותר שמתרחש על פני גרגרי האבק הוא היווצרותו של מימן מולקולרי מאטומי מימן ספוחים. למולקולה זו תפקיד חשוב בתהליכים אסטרופיזיקליים רבים, ביניהם היווצרות כוכבים חדשים.
אבץ פוספיד

אבץ פוספיד (Zn₃P₂) הוא תרכובת אי-אורגנית המורכב מאבץ וזרחן. הוא מגיע בצורה של אבקה אפורה-שחורה בעלת ריח חריף של שום או דגים נרקבים ומשמש בעיקר להרעלת מכרסמים, כמו עכברים, עכברושים, נובחנים ופיקות. 
אבץ פוספיד סונתז לראשונה בשנת 1740. השימוש הראשון בו כרעל היה באיטליה בסביבות 1911-1912.
אבץ פוספיד נבחן גם כחומר לייצור תא פוטו-וולטאי.

תכונות ודרכי שימוש כרעל למכרסמים

השימוש באבץ פוספיד כרעל מכרסמים מומלץ בגלל היותו חומר מתפרק אשר אינו נספג בשומן המכרסם, כדי למנוע פגיעה באוכלי נבלות, ציפורים וחיות אחרות שאינן יעד להרעלה. בנוסף הריח המופץ על ידי אבץ פוספיד, ריח חזק של פוספין, המשוחרר לאוויר בתהליך הידרוליזה, מושך מכרסמים, אך דוחה חיות רבות אחרות ועופות אינם רגישים לריח. על כן, חיות שאינן יעד ההרעלה אינן נפגעות מהרעל במידה רבה. עם זאת, ישנה פגיעה בעיקר בחתולים, כלבים ומספר סוגי ציפורים העשויים לאכול את הרעל.  
פתיונות אבץ פוספיד מיוצרים בדרך כלל בצורת אבקה שחורה, המכילה 75% אבץ פוספיד, ו-25% אנטימון אשלגן טרטרט, סם הקאה, המיועד למקרה בו החומר נבלע בטעות על ידי בני אדם או חיות בית. ישנה גם אפשרות לפזר אבץ פוספיד באוויר בטיפול בנובחנים, מספר ימים לפני פיזור הרעל מפזרים שיבולת שועל לא מורעל כהכנה, דבר שמגדיל את אחוזי ההצלחה בחיסול הנובחנים.
בתוך הגוף, אבץ פוספיד מתפרק ויוצר את גז הפוספין הפוגע בכלי הדם, מערכת הזרמת הדם, הריאות והכבד. הטיפול באדם שבלע אבץ פוספיד הוא על ידי עידוד הקאה, מתן פחם פעיל ובליעת סודה לשתיה למניעת שחרור הפוספין.

השימוש במדינות שונות

בישראל, אבץ פוספיד אסור לשימוש בהוראת המשרד להגנת הסביבה ומשרד החקלאות. בארצות הברית השימוש הוא בפיקוח סוכנות הגנת הסביבה של ארצות הברית, והשימוש בו מותר לרוב רק מיולי עד ינואר. 
בסין, אבץ פוספיד היה בשימוש נרחב החל מ-1958 להדברת פיקות. אולם החל משנת 1978 עברו בסין לרעלים אחרים כדי לצמצם את הפגיעה בחיות בר, כמו חתול מדבר סיני. 
בארצות הברית משמש אבץ פוספיד כרעל מכרסמים חלופי לסטריכנין, ומאז 1990 רוב הפתיונות למכרסמים הנמכרים בארצות הברית מכילים אבץ פוספיד במקום סטריכנין.
סילביו ברוקאן

קורות חיים

סילביו ברוקאן נולד בבוקרשט, רומניה, בשם שאול ברוקנר.
בשנת 1944 מונה להיות העורך הראשי של העיתון הרומני החשוב Scînteia (הניצוץ), בטאון המפלגה הקומוניסטית, ומתוקף מעמדו קרא לדון למוות את הפוליטיקאים הרומנים יוליו מאניו, גאורגה ברטיאנו ואחרים. אשתו, אלכסנדרה סידורוביץ', הייתה תובעת של בית הדין העממי, עם עליית הקומוניסטים לשלטון. בשנת 1955 ברוקאן מונה לשגריר רומניה בארצות הברית, ובין השנים 1959-1962 היה נציג רומניה באו"ם. בין השליחויות הדיפלומטיות היה פרופסור למדעי החברה בפקולטה לרפואה בבוקרשט.
ברוקאן היה ביחסים טובים עם גאורגה גאורגיו-דז', אך לא כך עם מי שהתגורר בשכנות אליו במשך 10 שנים - ניקולאה צ'אושסקו, אליו התייחס בבוז, ואותו חשב לבור ועם הארץ, ואף לטיפוס פרנוידי.
ברוקאן היה בין חותמי "מכתב השישה" (נכבדים קומוניסטים שיצאו נגד ניקולאה צ'אושסקו), אותו הבריח למערב באביב 1989 ועם פרוץ המהפכה הרומנית של 1989 היה בין מייסדי חזית ההצלה הלאומית. לאחר חתימתו על המכתב חויב למגורים כפוים בשכונה "דמרואיה" בבוקרשט. לאחר המהפכה הוא ניבא שידרשו עשרים שנה לרומנים כדי ליישם את הדמוקרטיה. נבואה זו הביאה לכך שכונה "הנביא מדמרואיה". משנת 1996 היה פרשן פוליטי קבוע בתוכנית "נביאי העבר" של ערוץ הטלוויזיה הרומני Pro TV.
סילביו ברוקאן חיבר מספר ספרים על הקומוניזם המזרח אירופאי.
פריים וידאו

היסטוריה

השירות הושק ב-7 בספטמבר 2006 כ"אמזון אנבוקס" בארצות הברית. ב-4 בספטמבר 2008 שם השירות שונה ל-"Amazon VOD". ב-4 בספטמבר 2012 אמזון חתמה עם רשת הטלוויזיה Epix כדי להציג את תוכניהם בשירות הסטרימינג, כמהלך נגד מתחריהם, נטפליקס. בנוסף, בנובמבר 2013 אמזון הציגה את הקומדיות "Alpha House" ו-"Betas"', סדרות מקור הזמינות באופן בלעדי בשירות פריים וידאו. אמזון הציעה את שלושת הפרקים הראשונים של שתי הסדרות בבת אחת בחינם, ולאחר מכן, הפרקים השבועיים היו זמינים רק למנויי פריים וידאו.
בפברואר 2014, הודיעה אמזון כי שירות הסטרימינג הבריטי בבעלותה, LoveFilm, יתמזג לתוך שירות פריים וידאו. בינואר 2015, הסדרה טרנספרנט נהייתה סדרת הטלוויזיה הראשונה המופקת על ידי אולפני אמזון וכן הראשונה המשודרת באינטרנט באמצעות הזרמת מדיה שזכתה בפרס גלובוס הזהב על סדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר.
בשנת 2015, אמזון השיקה את תוכנית Amazon Channels.
ב-30 ביולי 2015 הודיעה אמזון ששכרו את ג'רמי קלרקסון, ריצ'רד המונד וג'יימס מיי כדי ליצור תוכנית טלוויזיה בתחום הספורט המוטורי עבור פריים וידאו אשר נקראה מאוחר יותר בשם "המסע הגדול". בנובמבר 2016, וול סטריט ג'ורנל דיווח כי אמזון מבקשת זכויות שידור להזרמת שידורי נבחרות ספורט מקצועיות בארצות הברית כדי להבדיל את השירות ממתחרותיה עוד יותר.
במאי 2019 הצליחה אמזון לרכוש את הזכויות לשידור מחוץ לארצות הברית וקנדה של הסדרה מסע בין כוכבים: פיקארד, שהפכה לסדרה הראשונה בזיכיון מסע בין כוכבים שתשודר בשוק הבינלאומי על ידי שירות זה ולא על ידי נטפליקס שהחזיקה עד אז בזכויות על כל יתר סדרות הזיכיון.

איכות וידאו

בהתאם למכשיר, אמזון וידאו תומך בסטרימינג באיכות Ultra HD ו-HDR. תכנים אחרים תומכים בסטרימינג באיכות HD עם שמע של דולבי דיגיטל 5.1 או דולבי דיגיטל פלוס. עבור תכנים המוצעים לרכישה (ולא כלולים במנוי פריים וידאו), האפשרות לצפייה באיכות HD ניתנת בדרך כלל במחיר נוסף.

דרישות

אמזון וידאו זמין בכל העולם למעט סין, קובה, איראן, צפון קוריאה וסוריה. בתחילה השירות היה זמין רק לתושבי ארצות הברית, בריטניה, יפן, גרמניה ואוסטריה, מה שגרם ללקוחות שגרים מחוץ למדינות הזמינות להשתמש בשירותי VPN (רשת פרטית וירטואלית) כדי לעקוף את ההגבלות הגאוגרפיות.
לקוחות של אמזון וידאו יכולים להזרים תכנים במחשב באמצעות נגן HTML 5 (הנתמך בדפדפנים גוגל כרום, פיירפוקס, אינטרנט אקספלורר 11, אדג', ספארי ואופרה).
אמזון וידאו זמין גם במכשירי אמזון פייר, טלפונים חכמים, טאבלטים, טלוויזיות חכמות, נגני Blu-Ray וקונסולות עם חיבור פס רחב. טלוויזיות התומכות בשירות כוללות טלוויזיות של LG, פנסוניק, סמסונג וסוני. קונסולות התומכות באמזון וידאו הן: פלייסטיישן, Wii ,Xbox ו- Wii U.
גיליאן ג'ייקובס

ביוגרפיה

ג'ייקובס נולדה בפיטסבורג, פנסילבניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. למרטינה וויליאם פ. ג 'ייקובס ג'וניור, וגדלה במאונט לבנון שבפנסילבניה. ג'ייקובס גודלה על ידי אמה.
בגיל שמונה החלה ג'ייקובס ללמוד משחק בתיאטרון פיטסבורג פלייהאוס. היא הופיעה בתיאטרון הציבורי של פיטסבורג בו השתתפה בתחרות מונולוגים של שייקספיר שהובילה לליהוקה בתפקיד טיטאניה בהפקת "חלום ליל קיץ".
לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון בשנת 2000, עברה ג'ייקובס לניו יורק ללמוד בבית בית הספר ג'וליארד, שם סיימה את לימודיה בשנת 2004.

קריירה

תפקידה הראשון של ג'ייקובס היה בדרמת הטלוויזיה "The Book of Daniel‏" של רשת NBC‏ בשנת 2006. לאחר מכן הופיעה ג'ייקובס בהופעות אורח בסדרות "פרינג'" ו"חוק וסדר: כוונה פלילית". ג'ייקובס הופיעה בהפקות תיאטרון בשנים 2007-2008 וב-2009 החלה להופיע בקומדיית המצבים של רשת NBC קומיוניטי בתפקיד בריטה פרי. בקולנוע הופיעה ג'ייקובס, בין השאר, בסרט "ציפור שחורה" (2007), בקומדיה השחורה "עמוק בגרון" (2008), בדרמה "גני הלילה" (2008), במותחן העל טבעי "הקופסה" (2009), בקומדיה "השאלה הגדולה" (2013) לצד ג'ייסון ריטר, בקומדיה הרומנטית "שותפות לחיים" (2014) לצידה של לייטון מיסטר, בדרמה "שחור או לבן" (2014) לצד קווין קוסטנר, בקומדיית המדע בדיוני "בדרך לג'קוזי עוצרים בזמן" (2015) ובדרמה הקומית העצמאית "בלי לחשוב פעמיים"‏ (2016). ג'ייקובס גם דיבבה את דמותה של סטא'בי בסדרה "מפלצות נגד חייזרים" של רשת ניקלודיאון. בעונה הרביעית של הסדרה "בנות" גילמה ג'ייקובס את מימי-רוז הווארד, חברתו האמנית של אדם.
החל מ-2016 מגלמת ג'ייקובס את דמותה של מיקי דובס בסדרת הדרמה הקומית "Love" שיצרו ג'אד אפאטו ולזלי ארפין עבור נטפליקס. ב-2018 שיחקה בקומדיה "האמא של המסיבות" בכיכובה של מליסה מקארתי. 
ב-2015 ביימה ג'ייקובס את הסרט התיעודי הקצר מלכת הקוד העוסק במדענית המחשב ואדמירלית צי ארצות הברית גרייס הופר.

חיים אישיים

ג'ייקובס מתנזרת מסמים ואלכוהול, החלטה שלדבריה קיבלה בגיל צעיר בעקבות התמכרותו של אביה ובזכות הספר Go Ask Alice העוסק בנערה בת 15 המתמכרת לסמים - שגרמו לה להרתע מכך.
ראובן פייזר

ביוגרפיה

פייזר נולד בפרדס חנה לבתיה ואריך. אביו, אשר השתלם בגרמניה בגידולי הדרים עבד בארץ בפרדסים של פרדס חנה. אמו, לפני נישואיה הייתה שחקנית בתיאטרון האהל.
פייזר סיים את בית הספר העממי ובית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה שהיה שלוחה של בית הספר הריאלי בחיפה ובתוספת ללימודים העיוניים למדו גם לימודי חקלאות ומסיבה זו למדו בבית הספר התיכון – גימנסיה שנה נוספת סך הכל חמש שנים. במהלך הלימודים גויס פייזר להגנה.
בשנת 1950 התגייס פייזר לצה"ל. השתחרר בדרגת סמל לאחר שירות כסמל מודיעין באילת.
בין השנים 1953–1959 למד פייזר רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. כדי לעמוד בהוצאות הלימודים נאלץ לעבוד בעבודות רבות ושונות במהלך הלימודים.
פייזר התמחה בבית החולים רמב"ם בחיפה במיילדות וגינקולוגיה. בסיום התמחותו עבר לבית החולים העירוני ליולדות בקריה בתל אביב, ונתמנה לסגן מנהל המחלקה, סגנו של פרופ' שלמה יונה רנצו טואף.
במילואים בצה"ל שירת פייזר כרופא צבאי, והשתתף במלחמת ששת הימים ומלחמת לבנון הראשונה.
בשנת 1981 מונה פייזר למנהל המחלקה בבית החולים העירוני ליולדות בקריה בתל אביב, אותה ניהל עד שנת 1996.
כן בהמשך מונה לפרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
בנוסף לעיסוקו של פייזר ביילוד וגיניקולוגיה עסק בפריון, ומעקב הריון.

מתלמידיו

פרופ' יוסי לסינג לשעבר מנהל בית החולים ליס לנשים וליולדות, פרופ' אריאל יפו, פרופ' עמירם ברעם, פרופ' פואד מוחמד עאזם, מנהל היחידה לפריון ולהפריה חוץ־גופית בבית החולים איכילוב, פרופ' חיים יעבץ, פרופ' יובל ירון מנהל היחידה לאבחון גנטי טרום לידתי במרכז הרפואי תל אביב, ד"ר שפרה זוהר לשעבר מנהלת מחלקה גיניקולוגית בבית החולים זיו.

מגילת הטמפלרים שהתגלתה במחלקה הגיניקולוגית על ידי פייזר

ב-1930 הוטמנה מגילת היסוד של הטמפלרים בקיר בית הספר בשרונה, שהפך לבית החולים ליולדות בקריה. שנים לאחר מכן היא נחשפה במקרה במהלך שיפוץ.
לאחר גירוש הגרמנים והסתלקות הבריטים, הוסב המבנה ב-1949 לבית החולים ליולדות הקריה.
מאולם הכניסה נמתח מסדרון קצר שהוליך למשרדו של מנהל מחלקת היולדות הפרופ' פייזר ולקיר שלו הוצמד ארון גבוה ומסיבי.
באחד השיפוצים באמצע שנות השמונים החליט פייזר לפנות את הארון. הארון לא היה מחובר לקיר, וכשהוא סולק ממקומו התגלה בקיר שמאחוריו לוח אבן משיש חברוני בגוון לבן-ורוד. גודל הלוח היה כ-50 על 35 ס"מ, הוא בלט כשלושה ס"מ מהקיר, והוא נקבע בגובה פני אדם מעל הרצפה. בתוך האבן החברונית הקשה היה מונח גליל מתכת אפור מצופה אבץ שהולחם ונאטם משני צדדיו.
כשפתחו את הגליל נתגלה לוח נחושת שעוביו כסנטימטר ועליו חקוקה כתובת בגרמנית. מלבד לוח הנחושת, נארזו בגליל מטבעות מנדטוריים עטופים בנייר מיוחד משוח בשמן פרפין. המטבעות הוטבעו ב-1927 בהנפקה הראשונה של כסף ארץ-ישראלי. כן הוטמנו בגליל המתכת כעשרה שרטוטים אדריכליים בהעתקת שמש של תוכניות המבנה במבטים שונים.
האוצר הועבר להנהלת בית החולים ומוסגר בלוח תצוגה, וזה נתלה בחדר הישיבות. עם העברת בית החולים ליולדות למִתחם איכילוב ביוני 1997 הועברה הוויטרינה למשרדו של פרופסור יוסי לסינג, מנהל בית החולים ליס לנשים וליולדות.

משפחה

פייזר נשוי ללילי לבית רסין, חברה בהנהגת ויצו העולמית, וחברת אגודת הידידים וחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב, אב לנעמי, דפנה, אביבה והתאומים ערן ודניאל. מתגורר בצפון תל אביב.
דודו היה הד"ר דניאל (פריץ) פייזר. בן דודו היה הפרופ' עלי פייזר, אביו של הפרופ' עמוס פייזר.
מיכאל שראל

קורות חייו

שראל נולד ב-1962 בבוקרשט בירת רומניה, בנם השני של ראול ומוסאה סורין, אדריכל ומהנדסת כימיה. בשנת 1973 עלתה המשפחה לישראל והתגוררה בצפת. בהמשך עברו לתל אביב ואז לקריית אונו, ושראל למד בתיכון אורט סינגאלובסקי. בשנת 1982 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר, עד לשחרורו ב-1985 בדרגת רב-סמל.
לאחר שחרורו מצה"ל התגורר בירושלים ולמד מדעי המחשב וכלכלה באוניברסיטה העברית. ב-1988 השלים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון והחל לעבוד כמהנדס תוכנה בחברת דייזי-קדנטיקס.
ב-1990 עבר להתגורר בבוסטון, ארצות הברית, לשם לימודי דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. ב-1994 קיבל תואר דוקטור לכלכלה. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "על הדינמיקה של צמיחה כלכלית" והיא נכתבה בהנחייתו של פרופ' רוברט בארו.
באותה שנה עבר שראל להתגורר בוושינגטון הבירה כדי לעבוד בקרן המטבע הבינלאומית ככלכלן במחלקות שונות.
בשנת 2000 שב לישראל ועבד ככלכלן במחלקת המחקר של בנק ישראל. ב-2001 עבר למשרד האוצר ומונה לראש אגף כלכלה ומחקר, תפקיד אותו מילא עד שנת 2006. בשנה זו עבר לשוק הפרטי ושימש ראש אגף כלכלה ומחקר ב'קבוצת הראל'.
ב-2012 חזר לשירות המדינה כשמונה לכלכלן הראשי במשרד האוצר, והממונה על הכנסות המדינה, מחקר וקשרים בין-לאומיים. בתפקידו ככלכלן הראשי במשרד האוצר התנגד שראל לתוכנית 'מע"מ אפס', יוזמת הדגל של שר האוצר יאיר לפיד לטיפול בעליית מחירי הדיור. לאחר שהתנגדותו לתוכנית לא התקבלה התפטר מתפקידו בשנת 2014. במכתב ההתפטרות כתב שראל כי ההחלטה לקדם את התוכנית "שטחית, לא נכונה ותקפיץ את מחירי הדירות". לאחר התפטרותו הוסיף לבקר את התוכנית במאמרים וראיונות לתקשורת.
באותה שנה הצטרף שראל לפורום קהלת, והקים את 'פורום קהלת לכלכלה', מכון מחקר כלכלי בראשו הוא עומד. הפורום הוקם בסיוע קרן תקווה ומקדם "מדיניות תומכת צמיחה, תחרות וחירות, באמצעות מחקר כלכלי וחברתי." במסגרת תפקידו שראל גם כותב ניירות מדיניות, מפרסם מאמרים בתחומי הכלכלה ומדיניות מס ממשלתית ומתראיין כפרשן בנושאים אלה.
שראל נשוי לשרית ומתגורר בשוהם.

יחסי עבודה

בנייר מדיניות שכתב שראל יחד עם אמיר פדר וצביה זיכרמן הומלץ להעלות את רף ההצטרפות לארגון עובדים משליש העובדים לרובם ולאפשר חופש מהתאגדות לעובדים הבוחרים בכך, להגביל את זכות השביתה בשירותים חיוניים, לאסור על שביתות הזדהות, ולבטל את מעמד האגודות העות'מאניות המתנהלות ללא שקיפות.
גורבנגולי ברדימוחמדוב

ביוגרפיה

ברדימוחמדוב נולד בשנת 1957 בכפר בבראפ (Babarab) במחוז אשגאבט של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית.
בשנת 1979 סיים ברדימוחמדוב לימודי רפואת שיניים במכון הטורקמני הממלכתי לרפואה. משנת 1980 עבד כרופא שיניים ומאוחר יותר ניהל את מחלקת רפואת השיניים באחד מבתי החולים במדינה. מ-1990 עד 1995 שימש במספר תפקידים אקדמיים בפקולטה לרפואת שיניים במכון שבו למד ואף התמנה לדיקן הפקולטה.
משנת 1995 עד 1997 היה ברדימוחמדוב מנהל האגף לרפואת שיניים במשרד הבריאות והתעשייה הרפואית של טורקמניסטן. בשנת 1997 מונה לשר הבריאות של המדינה. בשנת 2001 מונה לסגנו של הנשיא ספרמורט ניאזוב.
כשר הבריאות היה אחראי על ביצוע הוראתו של ניאזוב לסגור בתי-חולים מחוץ לעיר הבירה ולמנות אלפי אנשי צבא במקום הסגל הרפואי הקיים. מערכת הבריאות של טורקמניסטן נחשבת לאחת הגרועות בחבר המדינות; על-פי ארגון אמנסטי אינטרנשיונל, "לרוב האזרחים אין גישה לשירותי רפואה מסיבות כספיות".
בנו סרדאר ברדימוחמדוב מכהן בתפקידים שונים בממשל.

נשיא טורקמניסטן

לאחר מות ספרמורט ניאזוב, ב-21 בדצמבר 2006, מונה ברדימוחמדוב על ידי מועצת הביטחון הממלכתית של טורקמניסטן לממלא מקום הנשיא. על־פי חוקת טורקמניסטן יושב ראש הפרלמנט אובזגלדי אטאייב היה אמור להתמנות לתפקיד, אך זה נשלח למעצר זמן קצר לאחר מות ניאזוב.
ב-11 בפברואר 2007 נערכו לראשונה בחירות לנשיאות בטורקמניסטן, שבהן התמודדו מספר מועמדים. על-פי התוצאות הרשמיות ברדימוחמדוב זכה בהן ברוב של 89%‏.
עם בחירתו הודיע כי הוא ימשיך את דרכו של ניאזוב, אך בפועל החל לצמצם בהדרגה את פולחן האישיות של קודמו ופעל להפסקת הבידוד הבינלאומי של המדינה. ברמה הסמלית אחדים מהפסלים של ניאזוב פורקו או הועברו ממרכזי ערים למקומות נידחים יותר, החובה ללמוד את ספר רוחנמה של ניאזוב בבתי ספר ומקומות עבודה צומצמה. דיוקנו של ניאזוב עומד להיעלם משטרות הכסף של המדינה וכך גם האזכורים הרבים של שמו בהמנון המדינה. בנוסף, ברדימוחמדוב הסיר במידה מסוימת בהדרגה את ההגבלות שהוטלו על חופש המידע, חופש העיתונות וחופש התנועה במדינה ושחרר מספר אסירים פוליטיים.
עם זאת, הוא עדיין זכה לביקורת מפי אנשי אופוזיציה גולים על כך שבמדינה אין עדיין דמוקרטיה אמיתית ושלשלטונו מאפיינים דיקטטוריים, גם אם מרוככים יחסית לקודמו.
בשנת 2013, במהלך אירוע המוני, רכב הנשיא על סוס מרוצים ותועד כאשר לפתע נפל עם הסוס. הנשיא הובהל לבית החולים, ונמצא כי לא נפגע מתאונה זו. בעקבות האירוע, השביתה ממשלת טורקמניסטן את שירותי האינטרנט ברחבי המדינה, כדי למנוע את הפצת הסרטון בו נראה הנשיא נופל עם סוסו, במטרה לשמור על כבודו.
בבחירות בפברואר 2013 נבחר ברדימוחמדוב שוב לנשיא עם 97% מהקולות. בסתיו 2013 הרשה הנשיא הקמתן של עוד שתי מפלגות - מפלגת התעשיינים והיזמים ומפלגה אגררית.
בבחירות לנשיאות שנערכו בפברואר 2017 נבחר לקדנציה שלישית בת 7 שנים. גם הפעם דווח כי זכה ב-97% מהקולות.
דרום הונג קונג

אזור דרום הונג קונג הוא תחום מנהלי בהונג קונג. אוכלוסייתו בשנת 2000 הגיעה ל-282,400 איש.
רב סריס

רב סריס, היה תואר באשור ובבבל שמשמעותו היא רב הסריסים. הרב סריס נזכר פעמיים בתנ"ך, פעם ראשונה בספר מלכים כאחד ממצביאיו של סנחריב. ובפעם השנייה בספר ירמיהו כאחד משריו של נבוכדנצר השני. בניגוד לפירוש המודרני, בבבל ובאשור פירוש המילה סריס היה משרת בארמון (ומכאן: רב סריס: המשרת הראשי), ורק יותר מאוחר נוצר הפירוש של מי שעבר פעולת סרוס.

מלכים

בספר מלכים, נזכר רב סריס דווקא כשם של מצביא אשורי שסנחריב שלח יחד עם רבשקה (שר המשקים) ותרתן (שר הצבא) למצור על ירושלים. 
"וַיִּשְׁלַח מֶלֶךְ אַשּׁוּר אֶת תַּרְתָּן וְאֶת רַב סָרִיס וְאֶת רַבְשָׁקֵה מִן לָכִישׁ אֶל הַמֶּלֶךְ חִזְקִיָּהוּ בְּחֵיל כָּבֵד יְרוּשָׁלָםִ וַיַּעֲלוּ וַיָּבֹאוּ יְרוּשָׁלַםִ וַיַּעֲלוּ וַיָּבֹאוּ וַיַּעַמְדוּ בִּתְעָלַת הַבְּרֵכָה הָעֶלְיוֹנָה אֲשֶׁר בִּמְסִלַּת שְׂדֵה כוֹבֵס: וַיִּקְרְאוּ אֶל הַמֶּלֶךְ וַיֵּצֵא אֲלֵהֶם אֶלְיָקִים בֶּן חִלְקִיָּהוּ אֲשֶׁר עַל הַבָּיִת וְשֶׁבְנָה הַסֹּפֵר וְיוֹאָח בֶּן אָסָף הַמַּזְכִּיר:"
— ספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוקים י"ז-י"ח
אם כי בהמשך נזכר רק רבשקה. לפיכך מסיקים המפרשים שקודם כל נשלח רבשקה ורק לאחר מכן נשלחו תרתן ורב סריס.

ירמיהו

בספר ירמיהו, דווקא נזכר רב סריס כתואר. לאחר שנבוכדנצר השני מחריב את ירושלים מגיעים אל העיר שרי בבל השונים. הנביא מפרט את שמותיהם ותואריהם, ובין היתר מזכיר את "נבו שרסכים רב-סריס".
" וַיָּבֹאוּ כֹּל שָׂרֵי מֶלֶךְ בָּבֶל וַיֵּשְׁבוּ בְּשַׁעַר הַתָּוֶךְ נֵרְגַל שַׂר אֶצֶר סַמְגַּר נְבוּ שַׂר סְכִים רַב סָרִיס נֵרְגַל שַׂר אֶצֶר רַב מָג וְכָל שְׁאֵרִית שָׂרֵי מֶלֶךְ בָּבֶל."
— ירמיהו לט' פס' ג'

רב סריס במחקר ההיסטורי

בשנת 2007, פיענח אשורולוג אוסטרי לוח שכונה לוח נבו שרסכים. בלוח נכתב כי אדם בשם נבו-שרוסו-אוכין, שהיה "רב-סריס" בתקופת המלך נבוכדנצר. העניק למקדש בבבל מנה וחצי (כ-0.75 ק"ג) זהב. 
(לגבי) מנה וחצי של זהב, רכושו של נבו-שרוסו-אוכין, רב סריס, שהוא שלחו על ידי ארד בניטו הסריס ל (מקדש) אסנגילה: ארד בניטו העביר אותו לאסנגילה. בנוכחות בל אוסת, בן אלפייה, שומר ראשו של המלך, ונדין בן מרדוק-זר-עיבני. חודש אחד-עשר, יום שמונה-עשר, שנה עשירית לנבוכדראצר מלך בבל.
משערים כיום כי נבו-שרוסו-אוכין הוא למעשה נבו-שר-סכים הנזכר בתנ"ך.
הלוגנציה

הלוגנציה היא תגובה כימית שבה אטום אחד של מימן בתרכובת פחמימנית מוחלף באטום הלוגן (פלואור, כלור, ברום או יוד), כך למשל ברומינציה היא סוג של הלוגנציה.
על פי כלל מרקובניקוב, אטום ההלוגן שובר את קשר ה-pi במולקולה הפחמימנית ויוצר הלו-אלקן. קצה זה של המולקולה יהיה פעיל יותר יחסית לשאר הקצוות.
R-H+X2----->R-X+HX כאשר : (R שווה לקבוצה הפונקציונלית וX שווה להלוגן ) חץ התגובה מתרחש באנרגיית אור U.V. או הוספת קלוריות
אכרנר

מאפיינים

אכרנר הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי B3 V, צבעו כחול ועוצמת ההארה שלו היא פי 1,070 משל השמש בתחום הנראה, אך חלק ניכר מהקרינה הנפלטת ממנו היא בתחום העל סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא לפחות פי 3,000 משל השמש. זהו כוכב צעיר למדי וגילו מוערך במספר מיליוני שנים בלבד, כך שלמרות עוצמת ההארה הגבוהה שלו, הוא נמצא עדיין בשלב התכת המימן שבליבתו להליום. מסתו גדולה פי 6-8 משל השמש וכשיכלה המימן בליבתו הוא צפוי להפוך לענק אדום ולאחר מכן לננס לבן מהסוג של סיריוס B.
אכרנר מסתובב סביב עצמו במהירות גבוהה מאוד של לפחות 250 ק"מ בשנייה. בשל המהירות הגבוהה זהו הכוכב הפחוס ביותר שמוכר כיום - רדיוסו בקטבים קטן ב-40% מרדיוסו בקו המשווה. כמו כן, המהירות הגבוהה גורמת לבריחה של גז מאזור קו המשווה וליצירה של דיסקת גז המקיפה את הכוכב ופולטת ספקטרום פליטה אופייני למימן. גם השדה המגנטי של הכוכב חזק יחסית בעקבות הסיבוב המהיר והוא מוערך בכ-1,000 גאוס - פי 1,000 מהשדה המגנטי של השמש.
בשל הטמפרטורה הגבוהה ועוצמת ההארה הגבוהה, כוכבי לכת עם תנאים שמאפשרים חיים חייבים להיות במרחק של 55-70 יחידות אסטרונומיות מאכרנר - כפול ממרחקו של נפטון מהשמש.
מניין המצוות על פי הרמב"ם

מניין תרי"ג מצוות לפי הרמב"ם הוא מניין כל מצוות התורה (תרי"ג). תרי"ג המצוות מורכב מ'רמ"ח מצוות עשה' ומ'שס"ה מצוות לא תעשה'.
על אף שישנן מצוות נוספות שחיובן מהתורה, הם אינן נמנות כחלק מה'תרי"ג' מסיבות שונות שאותן מונה הרמב"ם בהקדמתו לספר המצוות, שם מונה הרמב"ם ארבעה עשר שורשים ("כללים", "עקרונות מנחים") שעל פיהם קבע אילו מצוות למנות ואילו לא. אמנם אף המצוות שאינן מנויות כחלק מהתרי"ג, חיובם הוא מדאורייתא.

מנייני מצוות נוספים לרמב"ם

הרמב"ם התייחס למניין המצוות במספר מקומות שונים: בספר המצוות שלו, בהקדמה לספרו משנה תורה, וכן בהקדמה לכל קובץ הלכות, שם מונה הרמב"ם את המצוות שקובץ הלכות זה יעסוק בהן.
בהקדמה למשנה תורה מונה הרמב"ם את כל המצוות בכותרת בלבד, וללא הפירוט שנעשה בספר המצוות על כל מצווה ומצווה. עם זאת, במניין זה מקפיד הרמב"ם לציין בכל מצווה ומצווה את הפסוק בתורה אליו ממנה נלמדת המצווה, כחלק ממטרתו במשנה תורה שאדם יוכל ללמוד תורה שבכתב ואת ספרו כדי לדעת את כל ההלכות, בלי עזרת שום ספר נוסף.
באחרונים העירו, שבין ספר המצוות וההקדמה למשנה תורה - לבין המצוות כפי שהן נמנות בהקדמה להלכות ישנם לעיתים שינויי ניסוח ומשמעות. בדרך כלל מתאים נוסח ההקדמה למשנה תורה לחיבורים המוקדמים של הרמב"ם: פירוש המשנה וספר המצוות, ואילו בהקדמה להלכות מתאים ניסוח המצווה לאופן בו היא מוצגת בהלכות. 
ישנן אסכולות שונות בהסברת השינויים הללו: יש שנטו להסביר שהרמב"ם חזר בו בין חיבוריו המוקדמים למאוחרים, ויש שטענו שמדובר בשינויי נוסח וסגנון בלבד ואין בהם הבדלים הלכתיים.
הניסוח של המצוות כפי שהוא שמופיע להלן תואם בדרך כלל לדבר הרמב"ם בספר המצוות ובהקדמה למשנה תורה.
חציית הדלאוור

חציית הדלאוור הייתה צליחה צבאית של נהר הדלאוור, אשר בוצעה על ידי הצבא הקונטיננטלי בפיקודו של ג'ורג' וושינגטון בלילה שבין ה-25 ל-26 בדצמבר 1776 במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. הצליחה הייתה הצעד הראשון במתקפת הפתע שתוכננה על ידי ג'ורג' וושינגטון נגד חיל המצב ההסיאני בטרנטון, ניו ג'רזי בבוקר ה-26 בדצמבר. 
וושינגטון הוביל את חלקו הגדול של הצבא הקונטיננטלי על פני נהר דלאוור הקפוא בחלקו לפי תכנון סודי ומוקדם מראש, במבצע שהיה מאתגר ומסוכן מבחינה לוגיסטית. בתחילה תוכננו חציות נוספות על ידי כוחות נוספים של הצבא הקונטיננטלי, אך אלו בוטלו ברגע האחרון עקב בעיות לוגיסטיות. למרות זאת, הורה וושינגטון על המשך הפעולה, והתקיף את הכוחות ההסיאנים בטרנטון עם הכוחות שהיו בידו בלבד. 
התקפת הפתע הצליחה באופן מוחלט, וכמעט שני שלישים מחיל המצב ההסיאני נלקחו בשבי. עם סיום הקרב, חצה הצבא את הנהר פעם נוספת בחזרה לפנסילבניה, הפעם עם שבויים רבים כמו גם אספקה צבאית שנלקחה מטרנטון כשלל מלחמה.
וושינגטון והצבא הקונטיננטלי חצו את הנהר בפעם השלישית בסוף השנה, תחת תנאים קשים יותר שנבעו בעיקר מעובי הקרח על הנהר, שהיה לא בטוח לחציה. הם הביסו את כוחות התגבורת הבריטית תחת פיקודו של לורד קורנווליס בטרנטון, ב-2 בינואר, 1777. ב-3 בינואר, הביס הצבא הקונטיננטלי את חיל המאסף הבריטי בפרינסטון, לפני שנסוג למחנה החורף שלו במוריסטאון, ניו ג'רזי.

מורשת

בשנת 1851 צייר הצייר עמנואל לויצה את ציורו המונומנטלי וושינגטון חוצה את הדלאוור, בו מתוארת חציית נהר הדלאוור בידי ג'ורג' וושינגטון והצבא הקונטיננטלי. הציור שמור כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, ועותק ממנו קיים בבית הלבן.