דן פוונמיר

חייו הפרטיים

פוונמיר נולד בסן דייגו, קליפורניה ב-18 בספטמבר 1963, וגדל בעיר מוביל באלבמה, הוא החל לצייר בגיל שנתיים, וכאשר היה בן 10, עבודתו הוצגה בתערוכת אומנות מקומית. המאמצים הראשונים שלו באנימציה כללו סדרת ספרים שיצר מהטקסט של ספרים בבית הספר שלו. כילד, נחשב פוונמיר אנימטור כמו הגיבור שלו צ'אק ג'ונס. בראיון ב-2009, הוא ציין כי "כל ציור לא היה יפה להסתכל אליו על אף שהיה הרבה אנרגיה בו". אמו עודדה אותו ואמרה שכל פעילות שלו בחופשת הקיץ פורה,לא פסיבית מול הטלוויזיה, ושפוונמיר הצעיר היה בחופשת הקיץ בחוץ ובנה בית עץ וחפר מנהרות. הוא גם עשה סרטים באמצעות מצלמת סופר-8 שלו, מעל לסלון ביתו תלוי כורך בד שחור של חלליות כדי ליצור תפאורות לסרטים שהגדיר בחלל. נישא לקלריסה, מעצבת ויוצרת תבניות תעשייתית בשנת 2001.

השכלה

פוונמיר קיבל השכלה בבית הספר התיכון "שאו" במוביל. בהתחלה, הוא למד באוניברסיטת דרום אלבמה, שם הוא יצר את הקומיקס הפופולרי הראשון שלו, החיים הם דגים, מוקדש לחיי דג הזהב, הרמן, בקולג' התלמידים שם הוא מתגורר. פוונמיר תמך להיות גם מלצר וגם שחקן בתיאטרון ארוחת הערב. ב-1985, הוא עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה (USC), ותיכנן לפתח קריירה בתחום הקולנוע. זמן קצר לאחר שהגיע לאוניברסיטת דרום קליפורניה, הוא נתן את הקומיקס החיים הם דגים למארק אורדסקי, העורך הראשי של העיתון דיילי טרוג'ן, עיתון האוניברסיטה. אורדסקי הבריש בעקרון את הראשון, אבל לאחר צפייה בתיק של פוונמיר, קיבל את הרצועה. הדגים החל לרוץ בעיתון, למרות הקצב המהיר, פוונמיר חשש ש"יאזלו הרעיונות", הוא לא החמיץ אף מועד והרוויח 14,000 דולר בשנה באמצעות סחורת הדגים שכללה חולצות, ספרים, לוחות שנה שנמכרו ביריד האומנות בקמפוס. המשמעת והייצור באופן קבוע למדו את פוונמיר כיצד מייצגים משהו ומה עלות סכומיו.

תחילת היצירה

בלי לסיים את בדרישות לתואר, שימש את כסף סחורת הדגים כדי לממן תקופה קצרת בתור אמן רחוב. האנימציה הראשונה המקצועית שלו, הייתה הסרט רחוק האדם של טומי צ'ונג, בסרט, פוונמיר הפיק שתי דקות של אנימציה. בגיל 24, היה פוונמיר אחראי על כמה סדרות אנימציה וכולל על הסדרה צבי הנינג'ה. בשנת 1989, הופיע בתפקיד קטן בתור חבר להקה בסרט הראשון של אדם סנדלר, הולכים לים.
בשנת 1990, השיג פוונמיר עבודה בתור אנימטור בלהיט האנימציה משפחת סימפסון. את השולחן שלו הניח מול ג'ף "סוומפי" מארש, עוד אנימטור, והם חלקו את אותו טעם ההומור והמוזיקה, וכך הפכו לעמיתים לפרויקטים. 
בניסיונו של פוונמיר, מהעבודה התעשייתית בפרויקטים הקודמים שלו זיכתה אותו לכבוד רב בבית משפחת סימפסון. פוונמיר עבד על פריסת האנימציה בפעולה ועל ייצור התכנון של הסדרה, אחרי שהתחיל לעבוד נזכר כי הצוות מסר לו דפי הערות של ייצור המונחים שנקראו "ההאם ההערות של יתד ציפור וכל השאר זה הגיוני". הוצע לפוונמיר לביים את סרט האימה דל התקציבים "שוטר פסיכופת 2", והתנאי היה להתפטר ממשפחת סימפסון. פוונמיר החליט להישאר להנפיש את משפחת סימפסון, שבו נהנה ושקל התאמה טובה יותר עם שאיפות לעתיד. בסופו של דבר ריף קוגן ביים את הסרט.

החיים המודרניים של רוקו

בעבודה על משפחת סימפסון, מעורבות לוח הזמנים היה חריג, המפיקים פיטרו את צוות האנימציה בתקופה של שניים-שלושה חודשיים, והעסיקו את הצוות בשלבים המתקדמים של מיחזור הייצור. במהלך פיטורים אלו, מצא פוונמיר עבודה זמנית בסדרה החיים המודרניים של רוקו, הקריקטורה הראשונה של ניקלודיאון. יוצר הסדרה, ג'ו מוריי, שכר את פוונמיר, אך ורק בגלל רצועת החיים לקומיקס שלו, הדגים, אשר בו הוא הוכיח שהוא יכול גם לכתוב וגם לצייר.
על אף שהחיים המודרניים של רוקו נכתבו על ידי פוונמיר כדי להועסק בזמן השביתה של יוצרי משפחת סימפסון, נהנה יותר פוונמיר בסדרה הזמנית משום שקיבל חופש יצירתי גדול. לבסוף פוונמיר החליט להפסיק לעבוד על משפחת סימפסון ולהתחיל לעבוד על החיים המודרניים של רוקו במשרה מלאה.
בהחיים המודרניים של רוקו התאחד פוומניר עם ג'ף "סוומפי" מארש, הפעם כשותף בכתב; מארש טען שהצוות קיווה שהניקיון של פוונמיר יקזז את התכנון המרושל שלו. השניים פתחו סגנון ייחודי של מספרים מוזיקליים האופייני לסצינות מרדף. ב-1996, פוונמיר ומארש זכו יחדיו הישג סביבתי עבור פרק של החיים המודרניים של רוקו שכתבו.