google/wiki40b huggingface dataset:
יוסף רבין

ביוגרפיה

רבין נולד בגרודנו. ב-1915 הוא עבר לווילנה, אחרי כיבוש העיר על ידי הגרמנים בזמן מלחמת העולם הראשונה רבין נעצר והוחזק במחנה עבודה, הוא כמעט נפטר מרעב. ב-1920 הוא הנהיג תנועת צעירים קומוניסטים, נאלץ לברוח לברית המועצות והשתקע במוסקבה. במוסקבה הוא עבד בטיפוגרפיה יהודית, הוא למד באוניברסיטה הממלכתית הפדגוגית של מוסקבה, התמחה בספרות יידיש.
ב-1922 הוא התחיל לפרסם את חיבוריו ושיריו בכתבי עת ועיתונים ביידיש, בין היתר פרסם בדער עמעס. בדער עמעס הוא היה ראש מדור שירה בין 1933 - 1936. ב-1930 הוא פרסם את הרומן הראשון שלו שוועסטערקינדער (בני דודים, מוסקבה). הוא היה חבר בוועידה הראשונה של הסופרים הסובייטים ב-1934. יותר מאוחר הוא הגיע לבירוביג'ן, שם עמד בראש איגוד הסופרים של האוטונומיה היהודית, היה חבר מערכת של מספר כתבי עת מקומיים.
ב-1937 הוא נשפט ונעצר, שוחרר ב-1943 ונשלח לחזית. על שנותיו במעצר הוא כתב סיפור אין יענעמ יאהר (באותה שנה) שפורסם בסאוועטיש היימלאנד ב-1989.
אחרי מלחמת העולם השנייה השתקע במוסקבה, היה חבר מערכת של סאוועטיש היימלאנד בין 1961–1972. ב-1978 השלים חיבור רומן היסטורי אין פארשיידענע יאהרנ (בשנים שונות) על יהודי גרודנו של סוף המאה ה-18 תחילת המאה ה-19. חלק מעבודותיו תורגמו לרוסית.
נפטר במוסקבה ב-1987.
חבורת-על (גאולוגיה)

חבורת-על (באנגלית: supergroup) מוגדרת על ידי הוועדה הבינלאומית לסטרטיגרפיה (International Commission on Stratigraphy) כאוסף של שתי חבורות או יותר, או חבורות ותצורות נלוות, שיש להן מאפיינים ליתולוגיים משמעותיים מסוימים משותפים.‏
על פי הגדרה אחרת, חבורת-על היא אוסף של תצורות או חבורות שעברו יחד מאורע גאולוגי או טקטוני משמעותי במהלך ההיסטוריה של כדור הארץ.‏
חבורת-על עשויה להיות מורכבת מחבורות שונות באזורים גאוגרפיים נפרדים.
דוגמה לחבורת-על היא חבורת-העל של הגרנד קניון (Grand Canyon Supergroup) הבנויה מתשע תצורות גאולוגיות שהורבדו בלשון ים רדודה שנמשכה מימת סופיריור של ימינו עד הפארק הלאומי גליישר שבמונטנה לגרנד קניון והרי יואינטה שבצפון מזרח יוטה. מלפני 1.2 מיליארד שנים ועד לפני 800 מיליון שנים. במרבית המקומות בגרנד קניון עברה חבורת-העל סחיפה מוחלטת תוך חשיפה של חבורת וישנו מתחתיה. לפני כ-800 מיליון שנים נטתה חבורת-העל של הגרנד קניון בזווית של 15° תוך יצירת גושי העתק באורוגנזה של הגרנד קניון (האירוע הטקטוני שהוזכר בהגדרה השנייה). חלק מהגושים ירדו וחלקם עלו, כאשר תנועת ההעתק יצרה רכסי הרים שכיוונם מדרום לצפון.
קריאה צמודה

בביקורת הספרות, קריאה צמודה מתארת פרשנות זהירה ותומכת של קטע קצר. קריאה כזו, נותנת משקל גדול יותר לפרטי על חשבון הכללי. הקריאה הצמודה מקדישה תשומת לב רבה למילים, התחביר והסדר שבו נפרשים משפטים ורעיונות בזמן הקריאה.
הטכניקה נמצאת בשימוש נרחב כיום, ונכנסה לשימוש בתורת הספרות לראשונה על ידי אנשי אסכולת הביקורת החדשה במחצית הראשונה של המאה העשרים.
קריאה צמודה של פואמה בת כ-200 מילים יכולה להתפרש על פני אלפי מילים ועדיין לא לנצל את כל האפשרויות והאבחנות. דוגמה קיצונית לכך נמצאת במאמר של דרידה Ulysses Gramophone, שג'וזף היליס-מילר (J. Hillis Miller) תיאר כ"התפוצצות היפרבולית ואקסטרווגנטית של טכניקת הקריאה הצמודה".] המאמר מקדיש יותר משמונים עמודים לפרשנות המילה 'כן' החותמת את הרומן המפורסם 'יוליסס' של ג'יימס ג'ויס.
לקריאה הצמודה בספרות יש היסטוריה בפרשנות של כתבים דתיים. לדוגמה, ה-Pazand, ז'אנר מהספרות הפרסית אמצעית, עוסק בטקסטים של Zend (מילולית: פרשנות או תרגום) שמציעים הסבר וקריאה צמודה של האווסטה, הכתבים המקודשים לזרתוראיסטים. הפרשנויות המקראיות בתלמוד מציעות גם הן דוגמה מוקדמת לקריאה צמודה. בתקופת האסלאם, הקריאה הצמודה של הקוראן זכתה לפריחה ויצרה קורפוס רחב. 
המבשר ההיסטורי העיקרי של הקריאה הצמודה הוא עליית הביקורת ההיסטורית (Higher criticism) והתפתחות של ביקורת המקרא בגרמניה בסוף המאה ה-18.]
ג'ורדנה ברוסטר

ביוגרפיה

ברוסטר נולדה בפנמה סיטי, ביתם של מריה ג'ואו, דוגמנית ברזילאית לשעבר שהופיעה במגזין ספורטס אילוסטרייטד ואלדן ברוסטר משקיע בנקאות אמריקאי. סבה היה נשיא אוניברסיטת ייל בין השנים 1963–1977 ושגריר בבריטניה בין השנים 1977 - 1981.
ברוסטר עזבה את פנמה כשהייתה בת חודשיים בלבד ועברה עם משפחתה ללונדון שם בילתה 6 שנים, לאחר מכן עברה עם אמה לריו דה ז'ניירו, שם למדה לדבר פורטוגזית. בגיל 10 עברה למנהטן.
בשנת 2003, סיימה ברוסטר את לימודי תואר ראשון בחוג לאנגלית באוניברסיטת ייל.

קריירה

ברוסטר החלה את הקריירה בשנת 1995 בתפקיד אורח באופרת הסבון הפופולרית "כל ילדיי". באותה שנה היא החלה לשחק באופרת הסבון "כשהעולם מסתובב", שם היא שיחקה במשך 6 עונות עד 2001.
בשנת 1998 התפרסמה ברוסטר לראשונה כשהופיעה במותחן האימה הבדיוני של רוברט רודריגז "סיוט בחדר המורים", בסרט גילמה את דליילה, עורכת עיתון בית הספר שמצטרפת לקבוצה של תלמידים שמטרתם להיאבק ולהדוף טפילים חייזריים, המשתלטים לאט לאט על בית הספר בה לומדת.
בשנת 2001 הופיעה ברוסטר בתפקידה המפורסם והמוערך ביותר עד היום במותחן האקשן "מהיר ועצבני" שם גילמה ברוסטר את דמותה של מיה טורטו, אחותו הקטנה של דומיניק "דום" טורטו (וין דיזל) נהג מרוצי רחוב ומנהיג חבורת שודדים המעורבת בשורת מעשי שוד של מוצרי אלקטרוניקה ממשאיות תובלה, כמו כן דומיניק וחבורתו מארגנים מרוצי מכוניות ליליים לא חוקיים בכבישי לוס אנג'לס. במהלך הסרט מתאהבת מיה בבריאן אוקונור (פול ווקר), שוטר סמוי של משטרת לוס אנג'לס שמופעל על מנת להפיל את דום טורטו וחבורתו.
בשנת 2004 הופיעה ברוסטר בקומדיית האקשן "D.E.B.S", על אף שהסרט לא זכה להצלחה קופתית הוא זכה בפרס בפסטיבל ברלין.
בשנת 2006 שיחקה ברוסטר בתפקיד ראשי בסרט השישי בסדרת סרטי מותחני האימה "המנסרים מטקסס", "המנסרים מטקסס: ההתחלה" בבימויו של מייקל ביי. בסרט שהוא הקדמה לשאר סרטי הסדרה הופיעה ברוסטר ככריסטי חברתו של אריק שעורך עם אחיו מסע ברחבי ארצות הברית לפני גיוסם לוייטנאם.
כריסטי הופכת במהרה לניצודה כשמשפחה טקסנית מטורפת חוטפת אותה ואת חבריה לאחר תאונת דרכים שעברו, במהלך הסרט מנסה כריסטי לברוח מהרוצח הסדיסטי תומאס היואיט הלא הוא "פני עור" לאחר שרצח את שאר החבורה. בסופו של דבר היא נירצחת. בניגוד לגיבורות הקודמות של הסרטים הקודמים, כריסי אניה שורדת.
בשנת 2008, התארחה בארבעה פרקים בסדרה "צ'אק".
בשנת 2009 שיחקה ברוסטר בחלק הרביעי והרווחי ביותר בסדרת סרטי "מהיר ועצבני", בסרט חוברת מיה לדומיניק ולבראיין במרדפם אחר סוחר סמים רב עוצמה בשם בראגה.
ב-2011 הופיעה ברוסטר בחלק החמישי בסדרת סרטי "מהיר ועצבני", בעלילה זו נמצאת מיה בהריון מחבר שלה השוטר לשעבר בריאן אוקונר. היא גם הופיעה בסרטי ההמשך "מהיר ועצבני 6", ו-"מהיר ועצבני 7".
בשנת 2012, החלה לשחק בסדרה "דאלאס" עד לירידת הסדרה מהמסך ב-2014. באותה שנה, היא שיחקה בסרטים "שוד אמריקאי" לצד אדריאן ברודי, ו"אין כמו בגיהנום" לצידה של קתרין הייגל.
בספטמבר 2016, החלה לשחק בסדרת האקשן "נשק קטלני" ברשת FOX, את דמותה של ד"ר מורין קהיל, פסיכולוגית במשטרת לוס אנג'לס. בספטמבר 2017 עלתה העונה השנייה.

חיים אישיים

ב-6 במאי 2007 נישאה ברוסטר למפיק אנדרו פורם אותו הכירה על סט הסרט "המנסרים מטקסס: ההתחלה". ב-10 בספטמבר 2013, נולד בנם הבכור, ג'וליאן, בתהליך פונדקאות.
כמו גדולים 2

"כמו גדולים 2" היא קלטת וידאו ביתית לילדים משיריו של הזמר אריק איינשטיין, שיצאה ב-1993. זוהי קלטת המשך לקלטת "כמו גדולים" שיצאה ב-1991.
הקלטת מציגה את המשך קורותיהם של מוני מושונוב וצבי שיסל, הפעם עם סולם, מכונית ממונעת, אורות ורוק'נ'רול. תכניה היו עמוקים ובוגרים יותר, כהתאהבויות ("התאהבתי בילדה יפה נורא"), אח קטן שזה עתה נולד ("יש לי אח קטן") או חלומות ("אני רוצה שפתאום"). בקלטת זו מופעים שירים של יהודה אטלס ("אני רוצה שפתאום") עלי מוהר ("אמרו לו", תרגום לשיר האיטלקי "AZURRO"-"כחול"), שלומית כהן-אסיף ("דגלי"), נתן אלתרמן ("גד גיבור צייד"), ואחרים. יהודית רביץ מתארחת במספר שירים, כמו "תרנגולת כחולה". בין הילדים המופיעים בקלטת זו ניתן למצוא את חליל אלוהב המבצע קטע דרבוקה וראפ כלשהו בעודו חובש כובע הפוך. בקטע זה, איינשטיין מפגין תרגילי להטוטנות הקשורים בכדורסל (תזכורות לעברו הספורטיבי של הזמר). קטע זה הופיע בכתבה שדיווחה על מותו של אלוהב. 
קלטת זו מציגה לנו שוב את צמד הסבלים שממשיך להתנהג בצורה צ'אפלינית משהו ולשבור, להרוס ולבלגן כל חלקה טובה. בגזרת הפגיעות הפיזיות ניתן למצוא גם התחשמלות רצינית למדי בפתיח-אך רוב הפגיעות בקלטת זו מתונות יחסית לקלטת הקודמת, שבה חטפו השניים לא מעט מכות חזקות. השניים מרחיבים את נטיותיהם האמנותיות בקטע פסנתר שראשיתו בצורך לנקות את הפסנתר והמשכו בביצוע קטע מיצירה ידועה.
בשנת 2007 הופצה הקלטת על גבי DVD, יחד עם הקלטת הראשונה.

טכניקות

בדומה לקלטת הקודמת, גם בקלטת זו נעשה שימוש באנימציית תלת-מימד, אם כי בקלטת זו הדגש הטכני הוא על יחסית הרבה קליפים נטולי אנימציה (חלקם אף מתרחשים בעיקר במחסן מהקלטת הקודמת, שנדמה שהוסב למועדון הופעות עם נגנים בלבוש שהוא לעיתים רוקיסטי ("אני רוצה שפתאום") ולעיתים "פאנקי" ("אמרו לו"), שבו איינשטיין לבוש כמעין מאפיונר, מתהדר בשפם ובגד מחוייט ושר לבובה בסגנון איטלקי, שהשיר כמו מדבר אליה)

פרסומות סמויות

הפעם הקלטת מייבאת גם פרסומות סמויות שהיו מוזכרים בשנות התשעים, כמו הבובות של מותג הקורנפלקס "שוגי וקוקו", החטיף "פרפר נחמד", "בנק לאומי" ועוד חטיפי תלמה.
חומאי

חומאי (בטובאנית Хөөмей) הוא סוג של שירת גרון שנמצא בשימוש במוזיקה העממית שמגיעה מרפובליקת טובה.
המילה משמשת הן לתיאור אחד מהסגנונות האופייניים של שירת הגרון במוזיקה העממית של טובה (סגנון שנשמע דומה לזמזום ומלווה בטרמין - סוג של כלי נגינה אלקטרוני) והן כדי לתאר את כל סגנונות שירת הגרון של בני טובה (המשתנים מקול נמוך רועם דמוי רעידת אדמה, לצליל בינוני בלווית מקצב ועד סגנונות שונים של קול גבוה). בכל סגנונות שירת הגרון של בני טובה נעשה שימוש במבנה חלל הפה על מנת ליצור צליל הרמוני מהצליל הבסיסי שנוצר על ידי מיתרי הקול, והתוצאה - שירה בו זמנית של כמה גובהי צליל.
את ההשראה למוזיקה קיבלו מחברי השירים מהנופים ומבעלי החיים של הערבה, והשירים הם לרוב על סוסים, כך שמבחינת הנושאים דומה השירה העממית של טובה למוזיקת קאנטרי, אך הטכניקה של החומאי והשפה האוריינטלית גורמים לכך שהמוזיקה נשמעת זרה לחלוטין לאוזניים מערביות.
סגנונות השירה של טובה השפיעו על המוזיקה של תרבויות שונות. בזמנים הקדומים אמצו נזירים טיבטיים את סגנון זימרת התפילות לצלילים הנמוכים של הסגנון הקרוי "קרגירה" (kargyraa), בעוד שבזמנים המודרניים מוזיקאים אמריקאים של העידן החדש הושפעו מהצלילים שלא מהעולם הזה של החומאי וה"סיגיט" (sygyt), צליל בלתי אנושי גבוה שאינו זהה לפַלסֶטוֹ.
קיים ויכוח לגבי המספר המדויק של הסגנונות או הטכניקות שבשימוש בני טובה לשם שירת גרון. שלושת הסגנונות העיקריים הם חומאי, קרגירה וסיגיט. סגנונות מוכרים נוספים כוללים את "בורבאנגדיר" (borbangnadyr), "צ'ילנדיק" (chylandyk), "דומצ'וּקטר" (dumchuktaar), "אזנגיליר" (ezengileer) ו"קאנזיפּ" (kanzip). יש החושבים כי סגנונות נוספים אלה הם ואריאציות או שינויים של שלושת הסגנונות העיקריים.
התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול

התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול (באנגלית: Royal Liverpool Philharmonic Orchestra) היא אחת התזמורות הוותיקות ביותר בממלכה המאוחדת, שמקום מושבה הקבוע הוא בליברפול. התזמורת נוסדה בחלקה על ידי הרשות המקומית ומנהלת אותה האגודה הפילהמונית המלכותית של ליברפול. זו התזמורת היחידה באנגליה לה אולם משלה, בעל איכויות אקוסטיות מצוינות. האולם משמש את התזמורת גם למספר רב של הקלטות.

מנצחים

לתזמורת היו מנצחים ראשיים רבים, בין הידועים בהם ניתן למנות את: מקס ברוך, סר הנרי ווד, סר מלקולם סרג'נט, סר צ'ארלס גרובס וסר ג'ון פריצ'רד.
המנצח הראשי הנוכחי (מ-2006) הוא הרוסי וסילי פטרנקו. התזמורת עובדת גם עם ליבור פשק (מנצח כבוד), ורנון הנדלי (מנצח פורש) וקרל דייוויס.

הקלטות

כתזמורת מקליטה, יש לפילהרמונית של ליברפול רשימת הקלטות מגוונת ועתירת ביקורות חיוביות. התזמורת הקליטה את כל שש הסימפוניות של המלחין הדני קרל נילסן וכן יצירות משל בטהובן, בריטן, דבוז'אק, מהלר, רחמנינוב, סמטנה, שטראוס, סוק וווהן ויליאמס. בחלק מן ההקלטות משתתפת מקהלת הפילהרמונית של ליברפול, הנהנית משיתוף פעולה חשוב עם התזמורת בקונצרטים באנגליה ומחוצה לה.

שותפות עם קלאסיק FM

בנובמבר 2001 הודיעו הפילהרמונית המלכותית של ליברפול וקלאסיק FM, תחנת רדיו חשובה לשידורי מוזיקה קלאסית בממלכה המאוחדת, על שותפות חדשנית ביניהן, שהפך את הפילהרמונית ל"תזמורת של צפון מערב אנגליה" מטעם תחנת FM קלאסיק. קשר הזה הוארך עד 2012.
מתיאס קראנביטר

ריבר פלייט

יליד סן מיגל דה טוקומאן, קראנביטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער סן מרטין דה טוקומאן, אך עזב את המועדון בגיל 12 עקב מצבה הכלכלי הקשה של משפחתו. בשנת 2007, בגיל 14, הוא הצטרף לריבר פלייט.
במשך זמן רב שיחק כמחליף ולא עלה כחלק מהרכב קבוע עד לבואו של רמון דיאס. בתחילה היווה כגיבוי ללאונרדו פונסיו וכריסטיאן לדסמה והופיע ב-30 משחקים במהלך עונת 2013/14, 16 מהן בהרכב הפותח.
בספטמבר 2014, כבר כחלק מהרכב פותח, קראנביטר סבל מפציעה בעצמות המסרק ולא יכול היה לשחק במשך שנה. בחודש אוקטובר, עם זאת, חזר להתאמן עם קביים ועד סוף נובמבר השתקם ואף נטל חלק במשחקי הגמר בגביע סודאמריקנה 2014.
עם ריבר זכה באליפות אחת (פינאל 2014), בקופה קמפאונאטו, בגביע סודאמריקנה (2014), בגביע רקופה סודאמריקנה (2015), בגביע ליברטדורס (2015) ובגביע סורוגה בנק (2015).

אתלטיקו מדריד

ב-25 באוגוסט 2015, קבוצת הלה ליגה אתלטיקו מדריד הגיעה להסכם עם ריבר למכירת של קראנביטר, על פי השמועות, תמורת סכום של 8 מיליון €. הוא הודיע על כך באופן רשמי שלושה ימים מאוחר יותר, לאחר שמיד הושאל חזרה לריבר עד דצמבר.
בינואר 2016, קראנביטר החל ללבוש את מספר 8 בקבוצה וערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב ב-14 בפברואר, כשהחליף את החלוץ פרננדו טורס בניצחון 0–1 נגד חטאפה.

סביליה (השאלה)

ב-7 ביולי 2016, הוא הושאל למשך עונה אחת למועדון סביליה.

זניט

ב-8 באוגוסט 2017, הוא עזב לליגת העל הרוסית בכדורגל וחתם במועדון זניט סנקט פטרבורג, על חוזה ל-4 שנים, תמורת 8 מיליון יורו. בכך, הוא הצטרף לחבריו שעברו לזניט מקבוצתו הקודמת, ריבר פלייט: סבסטיאן דריוסי ועמנואל ממאנה. ברם לא הצליח להתבלט בהרכב והופיע מעט מאוד במדי הקבוצה ומצא עצמו פעמים רבות יושב בספסל. מאז פתיחת עונת 2019/2020 לא נכלל ברשימת ההרכב של זניט.

קריירה בינלאומית

קראנביטר ייצג את ארגנטינה בנבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20 במסגרת אליפות דרום אמריקה בכדורגל לנוער 2013. הוא הופיע בשלושה משחקים.
ב-24 באוגוסט 2015 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, לקראת שני משחקי ידידות נגד בוליביה ומקסיקו, כמחליפו של לוקאס ביגליה הפצוע. הוא עשה את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-4 בספטמבר.
קראנביטר זומן גם לסגל הנבחרת במשחקי הקופה אמריקה 2016 שהצליחה להעפיל לגמר, והשתתף בשלושה משחקים כמחליף. הוא עלה מהספסל בדקה ה-57' במשחק הגמר, שנערך נגד צ'ילה, כשצ'ילה ניצחה לבסוף בבעיטות עונשין, בתוצאה 2–4.

סגנון משחק

כקשר הגנתי קראנביטר מצטיין במשחק ייחודי, הגנתי וקצבי. הוא אמנם לא נחשב לשחקן מאוד פיזי, וידוע בדרך כלל כשחקן בעל תיקולים מתוזמנים היטב ונקיים ועם יכולות הגנתיות טובות.
קראנביטר מושווה לעיתים קרובות לחאבייר מסצ'ראנו, בשל היות שניהם בוגרי קבוצת הנוער של ריבר פלייט ויש להם את אותו סגנון המשחק.

חייו האישיים

קראנביטר גם שיחק גולף במהלך נעוריו, נאמר כי הוא יכול היה להיות שחקן גולף, אם לא היה בוחר בכדורגל.
בינואר 2019, לו ולאשתו נולד בן בשם תומאס.
מייוות'ר נגד פקיאו

מייוות'ר נגד פקיאו הוא קרב איגרוף שנערך ב-2 במאי 2015 בלאס וגאס, בין המתאגרף האמריקאי פלויד מייוות'ר לבין המתאגרף הפיליפיני מני פקיאו. השנים היו המתאגרפים הטובים בדורם. מייוות'ר הצטיין בפן ההגנתי והחזיק ברקורד של 47 ניצחונות ללא הפסדים. פקיאו בפן ההתקפי והוא היחידי שזכה באליפויות בשמונה קטגוריות משקל שונות. הקרב הסתיים בניצחונו של מיוות'ר בהחלטת שופטים. הקרב היה אחד הרווחיים אי פעם וההכנסות מהקרב היחיד, עלו על חצי מיליארד דולר.

הקרב

בעולם האיגרוף ציפו זמן רב לקרב בין השניים, אך קשיים במשא ומתן דחו אותו פעם אחר פעם. לבסוף פגישה מקרית בין השניים במשחק כדורסל סללה את הדרך לקיומו של הקרב שעורר הדים רבים. 
הכרטיסים לקרב נגמרו תוך דקה ו-15 שניות ונמכרו במחיר שיא של 350 אלף דולר. 
בקרב עצמו ניצח מייוות'ר בהחלטת שופטים לאחר תום הסיבובים. מייוות'ר הצליח לכפות את סגנונו ההגנתי על מהלך הקרב, והתחמק מרוב האגרופים שפקיאו שלח לעברו, ואף על פי שפקיאו היה אגרסיבי יותר החליטו השופטים פה אחד על ניצחונו של מייוות'ר. בזכות הניצחון, מיוות'ר שלשל לכיסו סכום המוערך בכ-220 מיליון דולר
הציפייה הארוכה לקרב והסכומים הגדולים ששולמו עבורו, והתנהלותו ההגנתית של הקרב, איכזבה חלק מן הצופים והמומחים שקראו לקרב "משעמם" ו"בזבוז". עם זאת חלקם שיבחו את מייוות'ר שהשכיל לא להפסיד. מייוות'ר השתתף בקרב אחד נוסף מספר חודשים לאחר מכן, ניצח גם בו ולאחריו פרש זמנית מאיגרוף.
אוסקר ויילד (סרט)

הפקה

הסרט בוים על ידי גרגורי רטוף והופק על ידי ויליאם קירבי, על פי תסריט שכתב ג'ו אייזינגר, המבוסס על המחזה "אוסקר ויילד" מאת לסלי סטוקס וסוול סטוקס. את המוזיקה המקורית שבסרט הלחין קנת' וי. ג'ונס.
בסרט כיכבו רוברט מורלי בתפקיד אוסקר ויילד ופיליס קלברט בתפקיד קונסטנס ויילד. עוד השתתפו: ראלף ריצ'רדסון, ג'ון נוויל, דניס פרייס, אלכסנדר נוקס, אדוארד צ'פמן.
סרט זה היה אחד משני סרטים על ויילד אשר שוחררו בשנת 1960, הסרט השני הוא "משפטי אוסקר ויילד". שני הסרטים יצאו לאקרנים בשבוע האחרון של מאי.
בריאן אדוארד הרסט, סופר וניצב על הסט, מתאר בפירוט את הסצנה אשר לצילומיה היה עד, בה מורלי, כויילד, מנסה להתחיל עם נער מחלק עיתונים, בלונדון הסגרירית. ספרו של הרסט Heaven Can Help - the Autobiography of a Medium‏ מתאר את יום הצילומים באולפני Walton-on-Thames.
סצנת ניסיון הפיתוי נחתכה מהגרסה הסופית של הסרט. הסרט היה הפקה דלת תקציב, ונחשב נחות, ביחס לסרט "משפטי אוסקר ויילד", אשר צולם בגרסת מסך רחב ובטכניקולור.
בית הכנסת קהל שלום

מבנה

פנים בית הכנסת "קהל שלום" מעוצב בהתאם למסורת הספרדית, כאשר תיבת התפילה ממוקמת במרכז ופונה דרום-מזרחה לכיוון ירושלים. הרצפה מקושטת באבני מוזאיקה שחורות ולבנות בהתאם למוטיב המיוחד לעיר העתיקה של רודוס. חריגה העובדה, שבקיר המזרחי מוצבים שני היכלים, בשני צידי הדלת.
ישנו יציע נפרד (עזרת נשים) אשר נבנה ב-1930. לפני כן, נהגו הנשים לשבת בחדרים סמוכים לקיר הדרומי של בית הכנסת, דרכו השקיפו הנשים לתיבת התפילה דרך חלונות מסורגים ומקושטים. בין החדרים, קיים גם חדרון ששימש כמקווה.
בחצר המזרחית של בית הכנסת, במקום בו הייתה פעם מזרקה, אשר שימשה את הכוהנים לפני הברכות, קבוע לוח קיר בו חרוט תאריך 5338, חודש כסליו (כנראה מזמן בניית בית הכנסת בשנת 1577). חצר נוספת בצד המערבי של בית הכנסת מוביל לספרית הישיבה, אך זו נהרסה בהפצצות מלחמת העולם השנייה בשנת 1944.
בצדה הימני, לפני הכניסה לבית הכנסת, ניצב לוח זיכרון גדול ובו רשומים כל שמות המשפחות היהודיות מרודוס קורבנות השואה.
יחיא משה עבודי

ביוגרפיה

נולד בבגדאד שבעיראק בשנת 1844 (ה'תר"ד), ובצעירותו למד במדרש בית זלכה. בסיום לימודיו נישא למסעודה בת אברהם יהושע אליעזר, ובגיל 20 נסע להודו ושימש שם כשוחט וחזן, וכמורה של ילדי הגביר יחזקאל בן יהושע גבאי. לפרנסתו שם אף עסק במסחר.
לאחר כ-20 שנה עבר להתגורר בשאנגחאי שבסין. לאחר כעשור בסין עלה לארץ ישראל בשנת 1875 (ה'תרל"ה) והתיישב בירושלים, שם נמנה עם גדולי רבני העיר ועסק לפרנסתו במסחר. בירושלים נישא לרחל (אשתו השנייה), ועם הזמן זנח את תחום המסחר.
בשנת 1907 (ה'תרס"ז) יצא בשליחות כשד"ר מטעם כוללות הספרדים לערי הודו, ובשנת 1909 (ה'תרס"ט) סיים בהצלחה את שליחותו וחזר לירושלים.
הלך לעולמו בירושלים ב-17 בינואר 1915 (ב' בשבט ה'תרע"ה), ונקבר בהר הזיתים.
בנו, הרב דוד עבודי היה רב הקהילה היהודית בשאנגחאי שבסין.
שמואל שאול לוי

ביוגרפיה

שמואל נולד בפריז בכ"ח באייר תרמ"ד (1884) ילד חמישי לאביו נפתלי לוי, (דור שישי לרבי ידידיה וייל בן הקרבן נתנאל) ואסתר (לבית ווייל).
נישא לשרה-אודט בת יעקב ליאון.
שמואל עמד בראש המפעל הוותיק בצרפת ליצור אוטובוסים Carrosserie Currus. בהמשך חייו הצטרפו לחברה שני בניו איון (יצחק) ופייר (חיים).
בשנת 1936 מונה לכהן כראש הקהל בקהילת עדת יראים בפריז, וכיהן בתפקיד עד יום מותו.
היה ממייסדי ומנהלי בית ספר יבנה בפריז וישיבת חכמי צרפת (צר') באקס לה בן.]
כיהן כנשיא ה-CRJTF (ארגון המייצג את היהדות הדתית בצרפת).
בתקופה שלאחרי מלחמת העולם השנייה היה ממנהלי ועד ההצלה, ועבד בשיתוף פעולה עם הרב יצחק אייזיק הרצוג. במסגרת זו השתמש בקשריו הרבים ואירגן את הפגישה בין הרב הרצוג לנציג האפיפיור בפריז יוחנן העשרים ושלושה.]
בעת הגירת יהודי צפון אפריקה בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים, היה פעיל בהקמת מוסדות לקליטתם, ועבד בשיתוף עם הרב חיים יצחק חייקין והרב אליהו מונק.
בשנת 1965 הוענק לו העיטור אביר לגיון הכבוד מטעם ממשלת צרפת.
בשנת תשי"ב הקים ארגון ללא כוונת רווח ע"ש אשתו (נרצחה בי"ב בתשרי תש"ג באושויץ). הארגון הוציא בין היתר חומשים בצרפתית עם אונקלוס רש"י ופירוש "קול התורה" של הרב אליהו מונק. לאחר פטירתו נקרא הארגון המוסד ע"ש שמואל ואודט לוי והוציא את המילון הארמי של הרב פרופ' עזרא ציון מלמד במהדורה עברית, אנגלית וצרפתית.
נפטר בטרמבליי-לה-גונס (צרפת) בט"ז באב תשכ"ו (2 באוגוסט 1966) בגיל 82 ונקבר בבית הקברות מונפרנאס.

צאצאיו

בתו אביגיל נשואה לצבי קושלנד - יקיר ירושלים ויו"ר העמותה למען נזקקי ירושלים.
נכדו הרב עזריאל לוי הוא העורך הראשי של התלמוד בבלי בהוצאת עוז והדר.
נכדתו אודט נשואה לרב מישל גוגנהיים, הרב הראשי לפריז, ורב ראשי זמני לצרפת.
יהושע לייפר

ביוגרפיה

נולד בישראל בי"ח בתמוז ה'תשי"ז לרבי יחיאל וצפורה. אביו כיהן כאדמו"ר טעמשוואר ירושלים. נשוי לבתו של הרב משה ניישלאס, אב''ד סערדהעלי ורב שיכון סקווירא. גיסו הוא הרב דוד טברסקי, האדמו"ר מרחמסטריווקא בירושלים, שאף הוא חתנו של הרב ניישלאס.
הרב לייפר משמש כממשיך דרכו של חותנו הרב ניישלאס כרב המקוואות של מאנסי.
את עבודתו כמוציא לאור החל בצעירותו כשהדפיס את הספר פירות גינוסר לרבי חיים בן עטר (בעל האור החיים) על שולחן ערוך יורה דעה שעד אז היה הספר רק במהדורת צילום באיכות ירודה.
לאחר פטירת אביו, בשנת תש"ע, מונה באופן רשמי כממלא מקום אביו אך למעשה איננו נוהג כאדמו"ר. בשנת תשע"ג מונה לכהן כאב"ד קהילת באר משה בעיר מאנסי שבניו יורק, שם נערכה הנחת אבן הפינה לבנייני המוסדות של הקהילה.
אדי רדמיין

ביוגרפיה

רדמיין נולד וגדל בסיטי של וסטמינסטר, בלונדון שבאנגליה, למשפחה נוצרית. הוא למד באיטון קולג' ובטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. למרות היותו עיוור צבעים הוא כתב חיבור מדעי בקולג' על הצבע הכחול של איב קליין.

כשחקן

הופעת הבכורה שלו כשחקן הייתה בשנת 2006 בסרט האימה האוסטרלי "נפשות תאומות", לצדה של טוני קולט, ובתפקיד קטן בסרטו של רוברט דה נירו "שומר המדינה".
שיחק בתפקידים גדולים לראשונה בדרמות התקופתיות, "אליזבת: תור הזהב", בתפקיד הפושע אנטוני בבינגטון המורשע בכוונה לרצוח את המלכה אליזבת הראשונה (קייט בלאנשט), ו"נערת בולין האחרת" בתור ויליאם סטנפורד, בעלה של מרי בוליין (סקרלט ג'והנסון).
ב-2008 שיחק לצדה של ג'מה ארטרטון במיני-סדרת הדרמה המבוססת על הרומן "טס לבית דרברוויל" בתפקיד אנג'ל קלייר.
ב-2010 זכה רדמיין בפרס טוני על הופעתו הראשונה בברודוויי במחזה "Red", בו שיחק בתפקיד קן עוזרו של הצייר מארק רותקו (אלפרד מולינה). לזכייה המרשימה הוסיף באותה השנה גם תפקיד ראשי בסרט האימה התקופתי "המוות שחור" ותפקיד גדול במיני סדרתם של טוני ורידלי סקוט המבוססת על הרומן "עמודי תבל".
ב-2011 הועמד רדמיין לפרס באפט"א בקטגוריית השחקן המבטיח ביותר הודות להופעתו בדרמה "השבוע שלי עם מרלין", בה שיחק בתור הקולנוען הבריטי קולין קלארק המתאהב בכוכבת הקולנוע מרילין מונרו (מישל ויליאמס).
ב-2012 שיחק את מריוס פונטמרסי בסרט "עלובי החיים"
ב-2014 הופיע בתפקיד הראשי בגילום דמותו של סטיבן הוקינג בסרט "התאוריה של הכול". על תפקידו זה זכה בפרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א לקולנוע בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר, בפרס גילדת שחקני המסך ובפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר.
ב-2015 דיבב את ראיין בסרט "תומס הקטר וחברים: אגדת האוצר האבוד". בנוסף באותה שנה, הוא שיחק לצד מילה קוניס וצ'נינג טייטום בסרט "עלייתה של ג'ופיטר".
ב-2015 הופיע בתפקיד הראשי בגילום דמותה של לילי בסרט עטור הפרסים "הנערה הדנית"". על תפקידו בסרט זה נבחר רדמיין למועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. באותה שנה שיחק בסרט הפנטזיה "חיות הפלא והיכן למצוא אותן", הסרט הוא ספין-אוף לסדרת סרטי "הארי פוטר". בסרט הוא משחק לצד קולין פארל, עזרא מילר, דן פוגלר וסמנתה מורטון. ב-2018 יצא סרט ההמשך חיות הפלא: פשעיו של גרינדלוולד שגם בו שיחק.
הוענק לו תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) על תרומתו לתחום הדרמה.

כדוגמן

מלבד קריירת משחק מצליחה, מדגמן רדמיין עבור בית האופנה הבריטי "ברברי".

משפחתו

מדצמבר 2014 הוא נשוי להאנה בגשו, מנהלת יחסי ציבור בתעשיית הפיננסים. ב-19 ביוני 2016 נולדה בתם הראשונה.
שנות ה-80 של המאה ה-7

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עלה (מוזיקה)

עלה (באנגלית: reed) הוא פס דק של חומר, שריטוטו יוצר צליל בכלי נגינה. העלים של רוב כלי הנשיפה מעץ עשויים מהצמח עבקנה שכיח, או מחומר סינתטי; עלים מכווננים (כמו במפוחית או אקורדיון) עשויים מתכת או חומרים סנתטיים.

עלה יחיד

בעלה יחיד משתמשים על פיה של קלרינט וסקסופון לסוגיהם. צדו האחורי של העלה שטוח ומונח על גבי הפיה, והקצה העליון המעוגל מצטמצם לשפה דקה. העלים האלה מלבניים פחות או יותר בצורתם פרט לשפה הדקה הרוטטת, המגולפת להתאים לקימור של שפת הפיה. כל העלים היחידים מעוצבים באופן דומה אך שונים בגודל, כדי שיתאימו לפיה של כלי הנגינה שלו נועדו. 
עלים המתוכננים לאותו כלי עשויים להיראות זהים זה לזה, אך ייתכן שיהיו שונים בעובי ("קושי" או "חוזק"). הקושי נמדד בדרך כלל על סולם של 1 עד 5, מן הרך ביותר לקשה ביותר. אין זה סולם תקני ועלים נבדלים במידת חוזקם לפי יצרניהם. עובי השפה העליונה והקצה התחתון והפרופיל ביניהם משפיעים על הצליל וכושר הנגינה. קנה בדרגות שונות (צפיפות, קשיחות), גם אם ייחתך באותו פרופיל, יגיב באופן שונה.

עלים כפולים

עלים כפולים משמשים באבוב, אבוב ד'אמורה, קרן אנגלית, בסון, קונטרה-בסון, סארוסופון, קלמית וחמת חלילים. מאפיין בולט של עלה כפול הוא שאין משתמשים בו עם פיה, אלא ששני העלים רוטטים זה לעומת זה. עם זאת, במקרה של קרומהורן, חמת חלילים וראושפפייפה, כיפת קנה המכילה נתיב אוויר ממוקמת מעל העלים והעלים עצמם אינם באים במגע עם פי הנגן בשעת הנשיפה. חוזק העלים מדורג מקשה עד רך.

עלים חופשיים

יש שני סוגים של עלים חופשיים: ממוסגרים ובלתי-ממוסגרים. עלים חופשיים ממוסגרים משמשים בכלים אסייתיים עתיקים כמו ה"שֶנְג" הסיני, ה"שוֹ" היפני ו"חֶנֶה" מלאוס, ובכלים אירופאים מודרניים כמו הרמוניום, מפוחית פה, קונצרטינה, בנדוניאון, אקורדיון וה"באיאן" הרוסי. העלה נעשה מקנה סוף, ערבה, נחושת או פלדה, ונתון בתוך מסגרת קשיחה. גובה הצליל של העלה החופשי הממוסגר קבוע.
עלים חופשיים נטלי מסגרת משמשים בכלים פרימיטיביים, שבנויים מעצמים טבעיים, כגון אבן או קרש קשורים לחבל, המשמיעים קול שריקה כשמטלטלים אותם באוויר, או גבעול עשב ארוך, המתוח בין צדי האגודלים וגובה צלילו משתנה על ידי כפיפת האגודלים. כפות ידיים מקומרות יוצרות תא תהודה.