google/wiki40b huggingface dataset:
המעשייה על פיליס ואריסטו

המעשייה על פיליס ואריסטו היא סיפור שהיה נפוץ בימי הביניים, המספר על ניצחונה של אישה מפתה, פיליס, על האינטלקטואל הגברי הגדול ביותר, הפילוסוף היווני העתיק אריסטו. מעשייה זו היא אחת מכמה מעשיות שנפוצו באותו הזמן, המספרות על כוחן של נשים ביחס לגברים חזקים ובעלי מעמד. בין הגרסאות המוקדמות של מעשייה זו היא הגרסה הצרפתית: Lai d'Aristote, משנת 1220.
סיפורם של פיליס, הדומינטריקס ואריסטו, הפילוסוף המפורסם, נפוץ בקרב אמנים מהמאה ה-12 ואילך, וקיבל אצלם ביטוי בדמות פסלי אבן בכנסיות, לוחות עץ או שנהב, בדים כגון שטיחים ושטיחי קיר, תחריטים, ציורי שמן, ויטראז' ועוד. מבין האמנים שנמשכו לנושא אפשר לכלול את הנס בלדונג, אלברכט דירר, לוקאס קראנאך האב, ואלסנדרו טורקי .

המעשייה

למעשייה זו יש כמה גרסאות, אולם ליבתה היא: אריסטו יעץ לתלמידו אלכסנדר הגדול לחמוק ולהימנע ממפגש עם פילגשו המפתה של המלך, פיליס, אולם אריסטו עצמו נשבה בקסמיה. פיליס הסכימה לרכוב עליו, בתנאי שהיא תוכל למלא את התפקיד של דומינטריקס, כלומר השולטת שלו. פיליס הודיעה לאלכסנדר בסתר מה הולך להתרחש, ואלכסנדר חזה בפיליס מוכיחה שקסמיה של אישה יכולים לגבור אפילו על האינטלקט הגברי הגדול ביותר של הפילוסוף. פיליס מתוארת גם כפילגשו של אלכסנדר הגדול, או אולי אשתו.

מקורות המעשייה

המעשייה מסופרת ונפוצה על ידי מוזיאון הלובר ומקורה בעבודה גרמנית של התאולוג הצרפתי ז'אק דה ויטרי במאה ה-13. היצירה הצרפתית "Lai d'Aristote" ידועה בכתבי יד משנת 1220, המיוחסת על ידי חוקרים למשורר הנורמני הנרי ד'אנדלי או לאנרי דה ואלנסיין. 
בשנת 1386, המשורר האנגלי ג'ון גאוור כלל סיכום של הסיפור שלו בשירו "Confessio Amantis" (נכתב במקור באנגלית, בניגוד לעבודות גדולות אחרות שלו), המאגד אוסף של סיפורים על אהבה לא מוסרית. הוא מופיע בנובלה "אפולוניוס מצור", שבו גאוור טוען שההיגיון והסילוגיזם של אריסטו אינם מצילים אותו. 
גם במאה ה-14, הדומיניקני ג'ון הרולד כתב גרסה לטינית של הסיפור. 
במאה ה-15 המעשייה הוצגה בקומדיה הגרמנית "Ain Spil van Maister Aristotles" (מחזה של מאסטר אריסטו).

ימי הביניים

סיפורה של פיליס הדומינטריקס, שהפכה את הפילוסוף המפורסם לשוטה הכנוע לה, הפך לפופולרי ברחבי אירופה בימי הביניים. יצירות אקוומניל  - כדים בצורות של דמויות אנושיות או דמויות אחרות, המתארים את פיליס ואריסטו, נפוצו בתקופה. הסיפור היה מתואר בעוד מגוון של יצירות, כולל סלעים, שנהב, פליז, שטיחים ותחריטים.

תקופת הרנסאנס

בתקופת הרנסאנס, אמנים כגון: הנס בלדונג, אלברכט דירר, לוקאס קראנאך האב, ברתולומאיוס שפרנגר וז'אן סאדלר המשיכו לפתח את אומנות המעשייה, וכחלק מאופיין התקופה, חלקם הציגו את פיליס בגוף עירום. 
אלסנדרו טורקי קרא לאישה קמפאספה, פילגשו של אלכסנדר. היצירות השתמשו בין היתר בחריטות, ויטראז', עץ וצבע שמן.

המאות ה-19 וה-20

אמנים כמו ז'וליו רואלס  המשיכו לפתח את הנושא של פיליס ואריסטו. אוסקר קוקושקה הוציא גרסה חדשה למעשייה בשנת 1913.
ענבל שוורץ גנפול

ענבל שוורץ גנפול (נולדה ב-31 באוקטובר 1984) היא שחיינית ישראלית בספורט נכים.  
בשנת 2009 נישאה ליואל גנפול.
שוורץ גנפול, נפגעת שיתוק מוחין, החלה להתאמן בשחייה מגיל צעיר במרכז הספורט לנכים. בגיל 15 היא החלה להתחרות באופן מקצועי ובתחרויות בינלאומיות ובהיותה בת 18 היא זכתה במקום הרביעי באליפות העולם לנכים המשחה 100 מ' סגנון חופשי. לאחר מכן הוכשרה כמדריכת שחייה. כיום (2009) היא סטודנטית לתקשורת ולניהול. 
באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) השתתפה שוורץ גנפול בשלושה מקצים: 100 מ' גב (מקום שמיני), 100 מ' סגנון חופשי (מקום שישי במוקדמות) ו-50 מ' סגנון חופשי (מקום שביעי במוקדמות). באליפות העולם בשנת 2006 היא הגיעה למקום הרביעי במקצה 50 מ' פרפר. באליפות גרמניה בשנת 2007 היא השתתפה בשלושה מקצי שחייה: 50 מ' פרפר (מדליית זהב), 100 מ' חופשי (מקום רביעי) ו-50 מ' חופשי (מקום חמישי). בעקבות הישגיה באליפות גרמניה היא עברה את קריטריון ההשתתפות בהמשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). 
ב-2009 השתתפה באליפות אירופה בשחייה לנכים באיסלנד וזכתה בה במדליית זהב, לצד קביעת שיא אירופאי חדש (39.28 ש'). באוגוסט 2010 השתתפה בשני מקצים באליפות העולם: 50 מ' חופשי (מקום 10) ו-50 מ' פרפר, מקצה בו זכתה במדליית ארד. ב-2011 זכתה במדלית כסף באליפות דנמרק הפתוחה במשחה מאה מטר חופשי.
בשנת 2009 זכתה בתואר ספורטאית השנה של התאחדות הספורט לנכים.
איי.אי.אס החזקות

פארק תעשיות פלמחים

איי.אי.אס מחזיקה ב-100% מהזכויות בכ-300 דונמים שהם פארק תעשיות פלמחים. הפארק שוכן במרכז הארץ, בסמוך למתחם איקאה / מעוין שורק ראשון לציון, ובסמוך לצירי תנועה עיקרים ובהם כביש 431, כביש 4 ונתיבי איילון.
במתחם נכס מניב שהוא מתקן התפלה בשטח של כ-40 דונם אשר מושכר עד לשנת 2030. מתקן זה הוא מתקן ההתפלה היחיד בישראל שנבנה בשיטת BOO ולא BOT, קרי בסיום תקופת השכירות הוא אינו חוזר לידי הממשלה אלא נותר בידי הבעלים.
יתרת שטח המתחם מושכרת לתקופות ביניים לשוכרים שונים ומיועדת לפיתוח עתידי כמתחם תעשייה, משרדים ולוגיסטיקה. בין השוכרים: שיכון ובינוי, דניה סיבוס, שלמה סיקסט, אלבר, דלק רכב ועוד.

יזום תחנת הכוח בפארק התעשייה פלמחים

רשות החשמל החליטה להעניק לחברה בת בבעלות מלאה של החברה, רישיון מותנה להקמת תחנת כוח בפארק תעשיות פלמחים אשר תופעל בגז טבעי, בעלת הספק של 400 מגוואט. קבלת הרישיון מותנית בחתימת שר האנרגיה והמים. אומדן ראשוני של תקציב הפרויקט עומד על כ- 1.9 מיליארד ש"ח. בכוונת החברה לפעול לצירוף שותפים אסטרטגיים ופיננסים לפרויקט.
החברה פועלת ליזום מתקן התפלה בהספק של כ-100 מיליון קוב לשנה, בפארק התעשייה פלמחים אשר יפעל כמפעל התפלה נוסף למתקן הקיים.

תשלובת ספנקריט לבניה מתועשת

ספנקריט פלמחים היא חברת בת בבעלות מלאה של החברה, והעוסקת בתחום הבנייה המתועשת מזה למעלה מ-30 שנה. מפעל ספנקריט ממוקם על שטח של 40 דונם בפארק תעשיות בפלמחים. מוצריה של ספנקריט הם בעיקר מוצרי בטון דרוך המשמשים במגוון שימושים למגדלי משרדים, מסחר (מרכזי קניות וקניונים), תעשייה ומגורים. בין המגדלים הרבים שנבנו במוצרי ספנקריט ניתן למנות את מגדל אלקטרה, מגדל משה אביב ואחרים.

יזום מתחם איירפארק בנמל התעופה עובדה

החברה יוזמת מתחם לשימור, טיפול והשבחה של מטוסים וחלפי מטוסים הממוקם בצמוד לנמל התעופה עובדה שבנגב. המתחם צפוי לשרת כלי טיס אזרחיים מרחבי העולם ונבחר בשל סמיכותו לתשתיות נמל התעופה עבדה, תוואי קרקע ייחודי ומזג אוויר יבש המתאים במיוחד. עד כה הושלם שלב אישור תוכניות בניין עיר בקשר למיזם זה.
פסגת ראלמאן

היסטוריה ומקור השם

הפסגה התגלתה ומופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) באמצעות תצלומי אוויר של צי ארצות הברית שצולמו בין השנים 1961–1966.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והיא נקראת על שם ג'רלד ד. ראלמאן, הצ'יף (אחראי המכונאות) מטעם צי ארצות הברית של הצוות שקדח לראשונה דרך מדף הקרח רוס, במסגרת "מבצע קיפאון עמוק" בשנת 1966. הקידוח בוצע ליד איי דיילי.
חוף עטוף

חוף עטוף. מיליון רגל מרובע, ליטל ביי, סידני, אוסטרליה. 1968-69 (באנגלית: Wrapped Coast. One Million Square Feet, Little Bay, Sydney, Australia. 1968-69) הוא שמה של יצירת נוף, שהוקמה באוסטרליה על ידי זוג האמנים קריסטו וז'אן-קלוד בשנת 1969. היצירה כללה עטיפת חוף ים ומצוקיו באורך של 2.4 קילומטר בבד. היא הייתה יצירת הנוף הגדולה ביותר שהוקמה בעולם עד אותו זמן.

היצירה

החוף והמצוקים שנעטפו בבד שוכנים לחוף האוקיינוס השקט בעיירה ליטל ביי (Little Bay), בפרברים הדרומיים של העיר סידני, כ-14 קילומטר ממרכזה. איתור קטע החוף שנעטף נעשה בסיועו של המעצב האוסטרלי הצעיר ג'ון קלדור (John Kaldor).
רוחב החוף היה 46 עד 244 מטר. המצוקים בו התנשאו עד לגובה של 26 מטר מעל פני הים. למבקרים ביצירה נדרשה שעה כדי להלך מקצה החוף העטוף אל קצהו השני.
לשם עטיפת החוף שימשו יריעות בד סינתטי חזק בצבע לבן בשטח של 92,900 מטר מרובע (מיליון רגל מרובע). לצורך קשירת הבד לצוקים ולחוף נעשה שימוש בחבל פלסטי בעובי של 1.5 סנטימטר ובאורך של 56.3 קילומטר. רובי מסמרים ירו 25,000 תחמישים לצורך קיבוע הבד לצוקים.
עטיפת החוף בבד נעשתה על ידי 125 עובדים, כולל 15 מטפסי הרים מקצועיים. רוב העובדים היו סטודנטים לאמנות ולארכיטקטורה מאוניברסיטת סידני ומהמכללה הטכנית של מזרח סידני. אחרים היו אמנים ומורים אוסטרלים. כל העובדים קיבלו שכר עבור עבודתם למעט 11 סטודנטים שביקשו שלא לקבל שכר. העובדים השקיעו בעבודה 17,000 שעות אדם במהלך תקופה של ארבעה שבועות, תחת ניהולו של קצין חיל ההנדסה האוסטרלי בדימוס ניניאן מלוויל (Ninian Melville).
החוף נותר עטוף במשך תקופה של עשרה שבועות, החל מ-28 באוקטובר 1969. לאחר מכן הוסרו ממנו הבד והחבלים, שמוחזרו, והחוף הושב למצבו המקורי.
לפי האמור באתר האינטרנט של קריסטו וז'אן-קלוד נעשה מימון הפרויקט כולו על ידיהם וללא תרומות, וזאת באמצעות מכירת עבודות הכנה - תרשימים ומודלים - שיצרו לקראתו וכן באמצעות מכירת עבודות אמנות שלהם.
הפרויקט נתקל בתחילה בהתנגדות מצד הרשויות והציבור באוסטרליה, אך לאחר מכן קיבל שם תגובות חיוביות. הוא נחשב כבעל השפעה רבה על האמנות באוסטרליה.
בעקבות הפרויקט הקימו קריסטו וז'אן-קלוד יצירות נוף גדולות נוספות באמצעות עטיפת מבנים ואתרים בבד.
פטרוס מקאסטלנו

פטרוס מקאסטלנו (בצרפתית: Pierre de Castelnau) היה השליח האפיפיורי שנשלח על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השלישי במטרה לנסות ולפתור את בעיית המינות האלביגנזית בדרום צרפת. ב-15 בינואר 1208 נרצח במהלך פעילותו, דבר שגרם לאפיפיור להכריז על "מסע צלב" נגד האלביגנזים.
ציפורן (תבלין)

תיאור

גובהה של אוגניית הציפורן הוא 10–12 מטרים. עליה דמויי ביצה מוארכת ואורכם 5 עד 12 סנטימטרים. על פני העלים פזורות נקודות - בלוטות שמן. העץ פורח בגיל 5 וממשיך להניב עד גיל 80 פעמיים בשנה. עץ ממוצע מניב 3 עד 20 ק"ג ניצני ציפורן.
תבלין הציפורן הוא ניצן הפרח הסגור. צבע הניצן ורוד לפני הייבוש וחום אדמדם אחריו. צורתו היא צורת מסמר.

שימושים

הניצנים נקטפים ביד ומיובשים. הם משווקים בשלמותם או טחונים ומשמשים לתיבול דברי מאפה, נקניקים, ממרחים ועוד. 
כ-20 אחוז ממשקל הניצן מהווה שמן ציפורן - חומר חיטוי חריף המכיל חומצת ציפורן (Eugenol), אצטט וברזל. שמן הציפורן מופק מזיקוק הניצנים, הגבעולים והעלים של הצמח. הוא משמש בתעשיית הווניל הסינתטי, חומרי טעם, בשמים, סבונים, סיגריות, תרופות, וממתקים.
בתרבות היהודית הציפורן משמש לברכת בורא מיני בשמים בהבדלה, כאשר הציפורן מאוכסן במיכל "צריח" מתאים, או באתרוג שתקעו בו מסמרי ציפורן.

שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו

בימי הביניים שימש התבלין מרכיב בתרופות שטיפלו בבעיות עיניים, במחלת הנפילה, בפעמת ובאין-אונות. כמו כן שימש הציפורן מרכיב בגלולה המעוררת חשק מיני. בימינו, ברפואה העממית, משמש הציפורן כמרכיב בתרופות רבות וכסם להרדמה מקומית, בעיקר בטיפולי שיניים וחניכיים. שמן הציפורן משמש גם הוא להקלת כאבי שיניים כאבי שרירים וכאבי ראש, לסילוק פצעונים מהפנים ולריפוי יבלות וכתמים בעור.

מקורות יהודיים

במקורות מוזכר הציפורן כאחד ממרכיבי הקטורת: "פיטום הקטורת, הצרי והציפורן החלבנה והלבונה". אך לא הכל מזהים את סממן הקטורת המכונה ציפורן עם הציפורן בן ימינו. הערה לברכת "בורא מיני בשמים" לצפורן. ברכה זו היא לפי מנהג האשכנזים וחלק מהספרדים כפי שקבעו ה"חיי אדם" כלל ס"א סע' ד, החיד"א וכן ר' יוסף משאש בספר שו"ת מים חיים. לפי הרב עובדיה יוסף [ילקוט יוסף ברכות] מברכים "בורא עצי בשמים" כי עיקר גידול העץ הוא לסיבת ה"ציפורן" וידוע שהוא מעץ לכן ברכתו"בורא עצי בשמים" ולכן  רבים משתמשים בו להבדלה במוצאי שבת.
הוריה דליאנו

הוריה דלאנו (ברומנית: Horia Deleanu;‏ 25 בדצמבר 1919 - 25 בדצמבר 1998), מחזאי, עורך ומבקר תיאטרון יהודי רומני.
הוריה דלאנו סיים בית ספר יסודי, גימנסיום ובית ספר תיכון ביאשי ולמד בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת יאשי בשנים 1938 - 1940, עד שהיהודים סולקו ממנה. אחרי מלחמת העולם השנייה למד ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט וב-1971 קיבל דוקטורט בתחום הבלשנות.
הוא עבד כעורך בכתבי העת Veac nou (מאה חדשה) בשנים 1945 - 1953 ו-Teatrul (התיאטרון) בשנים 1956 - 1958. משנת 1950 היה ראש החוג להיסטוריה של התיאטרון האוניברסלי בן זמננו במכון לאמנות תיאטרלית וקולנועית על שם קאראג'יאלה בבוקרשט.
דלאנו תרגם לרומנית מיצירותיהם של איליה ארנבורג, קונסטנטין סימונוב, לאוניד לאונוב וג'יימס אלדרידג'.
הר הלבנון

אטימולוגיה

שמו של ההר נגזר מארמית או ערבית, וניתן לו על שום פסגותיו המושלגות והלבנות. בהמשך ניתן השם גם ללבנון הקטנה, שהתקיימה החל מהמאה ה-11 בשטחו של ההר ומערבה עד הים התיכון, לפרובינציה אוטונומית למחצה שהתקיימה באזור בתקופת האימפריה העות'מאנית, ולבסוף למדינת לבנון ולמחוז הר הלבנון המתפרס על רוב שטחו של ההר.

היווצרות


רכס הר הלבנון נוצר כתוצאה משבר ים המלח, שהוא שבר שאינו ישר.
על פי הסברה הנוכחית, כשהשבר נוטה בצורתו שמאלה נוצרת פתיחה ומתיחה של הקרום ונוצרים עמקים (כמו ים המלח, הכנרת ובקעת הלבנון). כשהשבר נוטה בצורתו ימינה, דבר זה גורם לתנועת לחיצה של הלוח הערבי כלפי הלוח הלבנטיני (לוח ישראל-סיני) ונוצרים רכסי קימוט כגון הרי הלבנון והרי מול הלבנון.

היסטוריה


הר הלבנון מוזכר מספר פעמים בתנ"ך. חירם מלך צור שלח מהנדסים לירושלים עם עצי ארז הלבנון לבניית בית המקדש של שלמה.

הפיניקים השתמשו בעצים כדי לבנות ציי ספינות שבהן הגיעו עד לקורנוול. כמו כן הם היו הראשונים שהקימו מושבות בלב ההרים שהתפרנסו מכריתת עצים ושליחתם לערי החוף.

במאה החמישית הגיעו נזירים נוצרים שהיו חסידיו של נזיר בשם מארון מעמק אורונטס לצפון הרכס והחלו לנצר את יושביו.

גאוגרפיה

ההרים משתרעים במקביל לים התיכון בין קווי הרוחב 34 ל-33 גבולו הדרומי הוא נהר הליטני, הצפוני נהר אל-כביר, וממזרח עובר הגבול בבקעת הלבנון. אורך הרכס מצפון לדרום כ-170 ק"מ ורוחבו המקסימלי (בין טריפולי לקאראייב) הוא 45 ק"מ. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא הר קורנת אסוודא וגובהו 3,088 מטר.

חלוקה משנית

רכס הלבנון מתחלק לשני חלקים עיקריים: המורדות המערביים והמורדות המזרחיים; אזור שלישי הוא אזור רום ההר.
המורדות המערביים יורדים במתינות יחסית לכיוון הים ומבותרים בערוצי נהרות עמוקים כדוגמת נהר איברהים ונהר אל-אוואלי. באזור זה מתגוררים רוב אוכלוסיית לבנון. האקלים באזור זה הוא אקלים ים תיכוני
המורדות המזרחיים יורדים בחדות לבקעת הלבנון וכמעט שאינם מיושבים, אזור זה מהווה מדבר צל גשם.
רום ההר רום ההר הוא האזור בהרי הלבנון הגבוה מ-1500 מ' מעל פני הים. אקלימו של זה הוא תת-טונדרה ולא צומחים בו עצים. רוב השנה אזור זה מכוסה שלג.

גאולוגיה


הר הלבנון והרי מול הלבנון יוצרים ביניהם את בקעת הלבנון (בערבית: ה"בקאע", البقاع).

צמחייה

רכס הלבנון משופע בעצי אורן, אלון, וארז הלבנון שמופיע בדגל לבנון. בעבר יערות עצומים השתרעו על כל שטח ההר אך לאורך הדורות היערות הצטמצמו עקב כריתה מאסיבית.

מים


אגמים

בכל הרכס אין ולו אגם טבעי אחד; מדינת לבנון הקימה שני סכרים הידרואלקטרים על הנהר אל-אוואלי. ובכך יצרה אגמים קטנים. על שאר הנהרות הראשיים יש אגמים מלאכותיים קטנים נוספים. באזור רום ההר הוקם בשנת 2007 מאגר מי שלגים מלאכותי גדול שמכיל כ-8 ממ"ק מים - אגם Chabrouh.
תזרים תהליך

תזרים תהליך הוא תרשים הנדסי המשמש בהנדסת תהליך, הנדסה כימית וכימיה. התרשים משמש להצגת הזרמים העיקריים, הציוד העיקרי והבקרה של מתקנים ומפעלים תהליכיים.
תזרים תהליך נקרא גם PFD לפי ראשי התיבות באנגלית Process Flow Diagram. תזרים התהליך מציג את הקשרים העיקריים בין פירטי הציוד ואיננו מראה קשרים משניים וחלקי ציוד משניים. תרשים התהליך משמש כלי עיקרי בתיכּוּן עקרוני ובהצגת התהליך של המתקן שיבצע את התהליך המתוכנן. תזרימי התהליך שורטטו בעבר על גבי רצף של דפי שרטוט גדולים תוך הקפדה והתאמה של הקווים העוברים מדף אל דף, משורטטים כיום בשנות האלפיים באמצעות מחשב ובעזרת תוכנות מחשב מיוחדות.

תזרים תהליך של יחידה תהליכית בודדת

תזרים התהליך המוצג להלן מתאר יחידת תהליך הנדסית ליצור אמינים:

תזרים תהליך הכולל מספר יחידות מורכבות

תזרים התהליך המוצג להלן הוא דוגמה לתרשים כללי בצורת דיאגרמת מלבנים המתאר את היחידות השונות בתהליך אופייני של בית זיקוק של דלק:
סבאה עזיז

קריירה

ב-2011, יחד עם שרה מחבוב, אושנה סוהייל, ושרה מנסור, היא עשתה היסטוריה כשייצגה את פקיסטן, שחזרה להשתתף בגביע הפדרציה, לאחר עשור של היעדרות.
סבאה הייתה לשחקנית הטניס הפקיסטנית הראשונה שניצחה במשחק ראשי של בטורניר Futures של הפדרציה הבינלאומית לטניס (ITF), ושזכתה בנקודת דירוג ב-2008. במסגרת סבב משחקי ITF לנוער, היא הגיע לדירוג מספר 457 בעולם.
כזוכה במספר תארים לאומיים, סבאה הייתה אלופת נשים הלאומית בטורניר שאלימר לדירוג נשים בטניס (ברוואלפינדי, מאי 2013), אלופת נשים בטורניר IC הפתוח לדירוג לאומי בטניס (בקראצ'י, פברואר 2012), אלופת נשים יחידות ואלופת זוגות מעורבים באליפות UBL הבינלאומית על מגרש קשיח (בקראצ'י, דצמבר 2011);
אלופת נשים בטורניר נשים ונוער National Bank Subh-e-Nau (בקראצ'י, אוקטובר 2011); אלופת נשים בגביע הפדרלי הלאומי לדירוג בטניס (באסלאמאבאד, אוקטובר 2011); אלופת נשים באליפות Aisam-ul-Haq Masters (באיסלאמאבאד, יולי 2011)
אלופת נשים באליפות הפתוחה של פקיסטן (בקראצ'י, יולי 2009).
סבאה גם זכתה בתואר נשים באליפות הפתוחה QTF-Intercontinental (בדוחה, קטר נובמבר 2012) ואליפות נשים זוגות באליפות Smash Tennis Academy (דוחה, קטר מאי 2015).
ב-2012, סבאה נמנתה ברשימת ניוזוויק של "150 נשים פקיסטניות שעושות שינוי".
בשנת 2018, היא נבחרה כאחת מבין 150 הנשים המובילות של אוניברסיטת לונדון מאז שנשים קיבלו גישה להשכלה גבוהה בבריטניה. היא האישה הפקיסטנית היחידה ברשימה.
סבאה סיימה את התואר הראשון שלה בכלכלה ומתמטיקה באוניברסיטת לונדון. לאחר מכן, היא זכתה במלגת פולברייט בשנת 2013 ללימודים באוניברסיטת בוסטון, שם למדה עיתונאות.
ב-2013 גם הוזמנה להעביר TEDx Talk בלאהור, פקיסטן.
אחרי סיום לימודיה, פרשה עזיז מתחרות, והחלה קריירה בעיתונות, ועובדת כמפיקת חדשות מקוונות באל-ג'זירה.
מרכז העסקים הראשי של סידני

גאוגרפיה

סידני CBD כולל את מרבית גורדי השחקים בסידני, ומאופיין בקו רקיע עירוני גבוה יחסית לשאר פרוורי סידני. ב-CBD מספר פארקים וגנים: הייד פארק, גן ויניארד, הדומיין והגנים הבוטניים של סידני. הרחוב הראשי החותך את ה-CBD הוא רחוב ג'ורג', הנמתח מצפון לדרום. הוא מהווה שדרה מרכזית ברשת שתי וערב של רחובות. הרחובות הגדולים המקבילים אליו הם רחוב פיט ממזרח ורחוב יורק וקנט ממערב. רחובות ראשיים חוצים כוללים את רחוב ליברפול, קינג, ויליאם ומרגרט. גבולות הצפוני הוא סירקולר קווי (המפרץ המעגלי), וגבולו הדרומי מעט דרומה מרחוב ליברפול. בפרוור שבע תחנות רכבת: ויניארד, טאון הול, מרטין פלייס, מוזאום, סיינט ג'יימס, סנטרל, סירקולר קי, כמו גם מספר תחנות מונורייל ורכבת קלה. בין הבניינים המפורסמים בפרוור מגדל סידני (Sydney Tower) בגובה 309 מטר, הבניין הגבוה ביותר בעיר. בניינים גבוהים אחרים כוללים את מגדל המושל פיליפ, מרכז MLC ומגדל וורלד ברחוב ליברפול. ה-CBD כולל בנייני משרדים של מרבית הבנקים הגדולים באוסטרליה, כמו גם חברות ביטוח גדולות.

רשות עירונית

מרכז העסקים הראשי של סידני מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney) באופן רשמי, אם כי חלק מהשלטון המקומי בפרוור כפוף ישירות לממשלת ניו סאות' ויילס, כגון רשות פיתוח חוף נמל סידני, שמפעילה מיזמים לשימור ופיתוח נמל סידני וקו החוף של המפרץ בין הרוקס לבין דרלינג הרבור.

תרבות

מרכז העסקים הראשי של סידני כולל מוסדות תרבות אוסטרלים רבים, כגון המוזיאון האוסטרלי, מוזיאון סידני, הספרייה הלאומית של ניו סאות' ויילס, תיאטרון רויאל, אולם הקונצרטים סיטי רסיטל ועוד. בין הבניינים המפורסמים ניתן למנות את בית האופרה של סידני, המוזיאון לאמנות מודרנית וגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס. מדי ינואר מתקיים סידני פסטיבל, כמה שבועות של אירועי תרבות שמרכזם ב-CBD. מדי יוני מתקיים בפרוור פסטיבל קולנוע, סידני פילם פסטיבל.
מר אל, כאן אנה

עלילה

הספר מתאר את מעלליה של אנה, ילדה שובבה וצמאת ידע שברחה מביתה אותו היא מתארת בספר כ"חדר של שוטרים עם דם". היא נפגשת עם פין, בחור ענק, פשוט וכמוה סקרן וצמא ידע בלילה ערפילי בשנות ה-30 של המאה הקודמת, על הרציף במזרח לונדון. בספר מתאר פין את שלוש השנים וחצי שהשניים בילו ביחד לפני שאנה מתה בתאונה לפני שנתה השמינית. הוא מתאר את חוויותיהם במירוץ אחר שאלות בנוגע לחיים, מתמטיקה, כימיה, ומר אל - חברה הקרוב ביותר של אנה.
דרך הספר נשאלות שאלות רבות על מהות הקיום שלנו, על אמונה, על החיים ועל המוות. שאלות אלו מוגשות בצורה ישירה וכמעט לא ערוכה בשפה של ילדה בת 5 ונענות גם בעזרת הגיון של ילדה בת 5.
או כמו שמתאר את זה פין:
בגיל 5 הכירה אנה את מלוא תכלית ההויה, ידעה את משמעותה של אהבה והייתה ידידה ועוזרת אישית של מר אל. בשנתה השישית הייתה אנה תאולוגית, מתמטיקאית, פילוסופית, משוררת וחובבת גינון. אם הפניתם אליה שאלה, הייתם זוכים תמיד לתשובה - בבוא הזמן. לעתים הייתה התשובה משתהה שבועות או חודשים, אך בסופו של דבר, בשעה הנראית בעיניה, הייתה התשובה ניתנת, ישירה, פשוטה וקולעת."
— מר אל כאן אנה, זמורה ביתן

המחבר

הרבה השערות הועלו בקרב חוקרי ספרות וקוראים לגבי אמיתות הספר, האם כתב אותו תאולוג, פילוסוף או חוקר ידוע. האם דבריה של אנה באמת יכולים להיאמר על ידי ילדה בת 5?
אין תשובה חד משמעית בספר, מלבד אחרית הדבר שמצורפת לספר בה מצוטט מר ורנון ספרוקסטון, עורך הוצאת "קולינס"
"...ניסיתי לצייר בדמיוני את המחבר ואת רקעו והגעתי לכלל מסקנה כי זהו ודאי הוגה דעות בעל השכלה תאולוגית וניסיון מדעי..."
אך ההמשך מבהר את טעותו:
"הפגישה בין השניים הוכיחה למו"ל את טעותו הגדולה. המחבר האלמוני לא היה אלא 'פין', ממש כמו שתיאר את עצמו בספר: גבר גבה קומה ורב כוח, בעל נפש תמימה וסקרנית, איש שיחה המפליא להקשיב לזולתו, שחי וגדל באיסט-אנד הלונדוני בין "אנשי הלילה" המוזרים ופשוטי העם טובי הלב...".
ככל הנראה, 'פין' הוא שם העט של סידני (סיד) הופקינס (1919–1999). הופקינס גדל בלונדון, ככל הנראה בסביבה דומה לזו המתוארת בספר "מר אל, כאן אנה". בזכות מלגה שקיבל, הצליח הופקינס ללמוד בבית ספר יוקרתי, והושפע מאד ממורה בשם ג'ון ד. הודג', אך עזב את הלימודים בגיל 16. בעקבות אירוע של נפילה בלתי מוסברת מצוק, הגיע הופקינס למוסד טיפולי, ובהמשך עבד במקום כאיש צוות. סידני הופקינס נקבר בכפר קטן בסומרסט, אנגליה.
לשם העט פין ישנן מספר פרשנויות, הראשונה, כמוגדר בספר:
"...אם אתם בקיאים במיתולוגיה האירית, תזכרו בטח כי פין שלהם היה ברנש די מגודל. גם אני. מתנשא לגובה שני מטר וחמישה, עם משקל עודף של שישים קילו..."
אך בעקבות האהבה הגדולה לכימיה ניתן גם לטעון כי המשמעות של השם פין (באנגלית Fynn) היא בכלל מתחום הכימיה בה fyn היא מולקולה שלוקחת חלק בתהליכי העברת המידע במוח.
בהמשך להצלחת הספר יצא ב-1986 ספר המשך "Anna's book" (תורגם לעברית ב-1988 בשם 'הספר של אנה' על ידי יחיעם פדן) אך זה האחרון לא זכה להצלחה כמו קודמו. ב-1990 יצא ספר המשך נוסף - Anna and the black knight שטרם תורגם לעברית.
TNL-16

TNL-16 היא משפחה של מערכות ניווט אינרציאליות מתוצרת מפעל תמ"מ של התעשייה האווירית לישראל.
מערכות TNL-16 משלבות מדידים מתקדמים כגון RLG, מקלטי GNSS מתקדמים המפענחים קידוד C\A ועם אפשרות לקידוד (y)‏P. הוא תומך בפורמטים של GPS, GLONASS וגלילאו לניווט לווייני.
המערכת משמשת מטוסים, מסוקים, מזל"טים ומערכות ביון שונות.
לוס כפרוס

רקע

ההרכב לוס כפרוס הוקם בשנת 2004 על ידי ארקדי יעקבסון, אנטון קוליאדקו ואנדרי בר (mc goga) שעלו לישראל באמצע שנות ה-90 ממדינות ברית המועצות לשעבר. ההרכב הופיע בתחילת דרכו מול קהל דוברי רוסית. להרכב התווספו בהמשך דרכו חברים ילידי ישראל. מקור שם הלהקה הוא במילת הסלנג 'כפרות' בה כונו על ידי חבריהם. ההרכב מרבה לעסוק בשיריו בנושאים חברתיים.
בשנת 2006 הוציאו את אלבום הבכורה "Rasta Vasily" שהופק על ידי בן הנדלר והודפסו ממנו 1,000 עותקים.
בשנת 2008 הוציאו גרסה מחודש לשיר "נכון להיום" של זוהר ארגוב, במסגרת פרויקט "עבודה עברית".
בשנת 2009 יצא אלבום הבכורה בהוצאה מחודשת ונכללו בו השיר "נכון להיום" וכן עיבוד מחדש של השיר "Babosi" ושל השיר "CCCP", שזכה להשמעות רבות ברדיו.
ב-2010 חידשו את שירו של מאיר אריאל "זנב הלטאה של המקצוע" במסגרת אלבום מחווה שיצא לזכרו.
בשנת 2012 יצא אלבומם השני "חיים בסרט", גם הוא בהפקת בן הנדלר.
בשנת 2014 חידשה הלהקה את "שיר המכולת" של להקת כוורת, במסגרת פרויקט של גלי צה"ל לרגל 40 שנה לאלבום "סיפורי פוגי". השיר הוקלט והופיע באלבום "מסיפורי פוגי אפשר ללמוד" שכלל גרסאות כיסוי לשירי כוורת.
ב-2018 הוציאו ביצוע חדש עם דורי בן זאב לשירו "שיר הבלבול", ואת הסינגל "מסיבה יותר הארדקור", והשתתפו באודישנים של "הכוכב הבא לאירוויזיון 2019".
תמחיר

תמחיר הוא מערכת חשבונאית-ניהולית, המסייעת לארגון במעקב, רישום וניתוח עלויות במסגרת תהליכי הייצור, וקביעת אופן העמסתן למלאי.
התמחיר הוא אחד מהכלים  המופעלים  במסגרת החשבונאות הניהולית. חשבונאות ניהולית היא אחד מענפי החשבונאות, והיא משמשת את הארגון למטרות פנים ארגוניות, כגון בקרה, פיקוח על עלויות, מעקב על רווחיות שוטפת של יחידות בארגון, ועוד. מערכת תמחירית יעילה אמורה לספק מידע שוטף על רווחיותו של כל מוצר שהחברה מספקת ללקוחותיה.

היסטוריה

בתחילת המהפכה התעשייתית, עיקר ההוצאות במפעל היו הוצאות משתנות, כחומרי גלם ושכר עבודה, ששולם על פי רוב לפי תפוקה. הדבר הקל על בעלי מפעלים לקבוע את מחיר המוצר, והחלטות היצור היו פשוטות יחסית.  עם הזמן, עלתה מידת  השימוש במיכון, גדל הצורך בשטחי ייצור ואחסון, וגדל חלקן של העלויות הקבועות. תהליך זה הצריך שיפור בזרימת המידע, הן בניהול השוטף והן בהחלטות על התרחבות המפעל. התמחיר, שתפקידו העיקרי הוא קביעת עלות הייצור, התפתח עם השנים והפך לחלק בלתי נפרד מתהליך הייצור. במאה העשרים עלה עוד יותר משקלן של העלויות הקבועות, ופעילויות שבעבר לא היו קיימות, כמו מחקר ופיתוח, הנדסה ותחזוקה, רווחת עובדים ועוד, נוספו למכלול ההוצאות.

תמחיר מבוסס פעילויות (Activity Based Cost - (ABC

בעשורים האחרונים של המאה העשרים חלו התפתחויות מהותיות בתהליכי הייצור. תעשיות התפתחו, יצרנים עברו לייצור מגוון רחב של מוצרים ובסדרות מצומצמות יותר, חל גידול נרחב בתעשיות ההיי-טק, ומרכיב ההוצאות העקיפות עלה מאוד. 
בעקבות אלה, ועם התפתחות מערכות המידע בארגונים,  פותחו שיטות תמחיר  חדשניות, שהבולטת בהן היא תמחיר מבוסס פעילויות, שמתבסס על העמסת עלויות עקיפות לא לפי מחולל העמסה יחיד (למשל שעות עבודה בקו ייצור) אלא על ידי ייחוס כל פעילות עקיפה לפעילות הישירה שמחוללת אותה. לפי השיטה מבודדים כל עלות עקיפה (למשל פחת על מכונות, עלות מחלקת הרכש, עלות מחלקת משאבי אנוש) ומייחסים אותה לפעילות הישירה המחוללת אותה (פחת מכונות לשעות עבודת המכונה, עלות מחלקת הרכש לחומרי הגלם שנצרכו, וכדומה).
בשיטה זו, המתבצעת לעיתים אגב מעבר הארגון לשיטת ניהול מבוסס פעילויות (ABM), עלות המוצר המחושבת קרובה יותר למציאות.