google/wiki40b huggingface dataset:
שלמה מוסיוף

תולדותיו

נולד בבוכרה ליעקב ושרה מוסיוף. בשנת ה'תר"ן 1890 עלה לארץ ישראל בעקבות מגפה, לאחר שמכר את כל עסקיו בבוכרה. כאשר הגיע לארץ התיישב בשכונת נחלת שבעה ולאחר מכן רכש בית באזור שהיום הוא מדרחוב בן יהודה.
רבי מוסיוף שאף להרחיב את ההתיישבות ולבנות בתי מדרש ובתי כנסת. בשנת עלייתו נבחר לאחד מחמשת הנציגים להקמת שכונת רחובות, הידועה כיום בשם "שכונת הבוכרים".
מוסיוף שימש כגזבר החברה, וסגנון הבנייה הפריזאית בשכונה מיוחס אליו.
בנוסף, היה ממייסדי שכונת כרם שלמה מחוץ לעיר, בקרבת מבנה שערי צדק הישן, בשם "כרם שלמה". נכדתו של מוסיוף, תרזה מוסיוף, סיפרה כי השכונה נקראה על שמו.
בנוסף להיותו מייסד, בונה ורוכש להתיישבות, היה רבי מוסיוף איש רוח והיה בקיא בחוכמת הנסתר.
רבי מוסיוף שאף להגדיל תורה ולהאדירה: בשנות חייו הראשונות בארץ הדפיס את סדרת סידורי התפילה בשישה חלקים, שנקראה "חוקת עולם", אשר נדפסה לאחר מכן פעם שנייה ושלישית.
כן הקים מוסד לתלמוד תורה ושימש כמפקח על המורים בלימוד.
כבר בצעירותו היה מוסיוף אספן של עתיקות וכתבי עת, חלק מאוצרותיו היו עתיקות בעלי ערך היסטורי וארכאולוגי. בעלותו לארץ ישראל הביא עמו חלק מאוצרותיו, ובנה בביתו אגף שלם שהכיל ספרים עתיקים, יותר מ-300 כתבי יד מהמאה ה-14 ועד המאה ה-19, מטבעות עתיקים, בגדי משי ומלבושים יקרים ברקמת זהב, שמיכות ושטיחים בעבודת יד, אבנים ומרגליות יקרות ערך, כלי חרסינה, כלים עתיקים וכלי נשק עשויים זהב, כסף ונחושת ועוד חפצים רבים.
אוצרותיו של ר' שלמה מוסיוף עברו לידי משפחתו, אך לא מעט, ובפרט כתבי היד, התגלגלו במרוצת השנים לידיים זרות, את רובם הגדול של כתבי היד והספרים שהצליחו לאתר ולשמר תרמה המשפחה ל"מרכז שלמה מוסיוף לחקר הקבלה" שבמחלקה לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן. 
לפי השערה, מקורה של המשפחה היא מהעיר קורדובה שבספרד ומצאצאי אחיו של הרמב"ם דוד מיימונדיס אשר השתקע בבוכרה לאחר הזמנה של האמיר הבוכרי לשם עיצוב תכשיטים. מקור שם המשפחה מיימון אשר בשפה הטג'יקית והפרסית פירושה קוף, נתבקש דוד על ידי המלך השליט בבוכרה לשנות את שם משפחתו ל'משה' על שם אחיו, ובהגייה המוסלמית - מוסא, עם כיבוש רוסיה את האזור בשנת 1864 נתבקשו היהודים להוסיף סיומת רוסית "יוף" לשם משפחתם.  
כאשר מוסאיוף עלה לארץ ישראל בשנת 1890 הביא עימו כתבי יד מקוריים של הרמב"ם, ספר הנמצא עד היום בארכיון משפחת מוסיוף. 
רבי שלמה נפטר ביום שבת ח' בניסן תרפ"ב ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
נכדו של רבי שלמה, שלמה מוסאיוף, היה יהלומן ישראלי שחי בלונדון משנת 1963 ועד מותו. בתו (נינתו של רבי שלמה), דורית מוסאיוף, היא רעייתו של נשיא איסלנד לשעבר, אולפור רגנר גרימסון. נינו הוא הסופר והפילוסוף ג'פרי מוסאייף מאסון.
המנון פפואה גינאה החדשה

מילות ההמנון

O arise all you sons of this land,

Let us sing of our joy to be free,

Praising God and rejoicing to be

Papua New Guinea.

Shout our name from the mountains to seas

Papua New Guinea;

Let us raise our voices and proclaim

Papua New Guinea.

Now give thanks to the good Lord above

For His kindness, His wisdom and love

For this land of our fathers so free,

Papua New Guinea.

Shout again for the whole world to hear

Papua New Guinea;

We're independent and we're free,

Papua New Guinea.
אליוט מינור

ההיסטוריה

אלכס דייוויס ואד מינטון הכירו בבית ספר למוזיקה בשנת 2000. המשיכו לימודיהם במקומות נוספים בנושאי נגינה, שירה וכתיבת שירים. באוקטובר 2005, החליטו השניים להקים להקה. הם צירפו אליהם את דן היטרטון וכך יצרו את "The Academy". בהופעות, גילו השלושה כי הם נזקקים לנגן באס ולנגן קלידים על הבמה, ולכן צירפו את אלי פאול וטדי היטרטון (אחיו של דן).
חברי הלהקה של אליוט מינור מסוגלים לנגן על כלים שונים כגון כינור, פסנתר, קלרינט, צ'לו, קונטרבס וסקסופון.
אחרי מספר חודשים, הלהקה חתמה בחברת תקליטים בשם Repossession Records, חברה בתחילת דרכה (שמנוהלת על ידי גארי אשלי, המקושר בין השאר לבלינק 182, ניו פאונד גלורי, והביטלס).

הוצאות ראשוניות

הסינגל הראשון של הלהקה, "Parallel Worlds" הופץ באפריל 2007. זהו שיר רוק אנרגטי, שאת רובו מובילה גיטרה ומשתלבים בו כינור ופסנתר. השיר מדבר על בית הספר של אלכס ואד, שלדעתם היה רדוף על ידי רוחות. בוידאו קליפ של השיר, הבנים שרים את השיר בחדר סגור, ישן ומפחיד, וככול שהם מנגנים את המוזיקה חזק יותר, החפצים בחדר זזים. הסינגל נכנס למקום ה-31 במצעד הסינגלים הבריטי והצליח בערוצי מוזיקה בריטיים (כגון MTV2, Kerrang! TV וכו') ואף נכנס לפלייליסט שלהם.
הסינגל השני שלהם, "Jessica" הופץ בתחילת אוגוסט 2007. גם הוא הצליח להיכנס לפלייליסטים של ערוצי המוזיקה השונים בבריטניה והגיע לפלייליסט של ערוץ MTV אירופה. השיר נכנס למקום ה-19 במצעד הסינגלים הבריטי. חברי הלהקה סיפרו כי השיר מספר על ג'סיקה אלבה, וכי הוא מספר את סיפור הקריירה שלה (עטיפת הסינגל עוצבה על פי הסרט עיר החטאים בו השתתפה אלבה).
הסינגל השלישי של אליוט מינור, נקרא "The White One Is Evil" הופץ באוקטובר 2007, והגיע למקום ה-27 במצעד הסינגלים הבריטי. גם הוא נחל הצלחה בערוצי המוזיקה.
ב-נובמבר 2007, הופץ הסינגל הרביעי, "Still Figuring Out". השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי, והצליח להגיע למקום הראשון במצעד הרוק של ערוץ Kerrang! TV.
הסינגל החמישי, שייצא שבוע לפני צאת אלבום הבכורה של הלהקה, הוא הוצאה מחודשת של "Parallel Worlds".
ב-14 באפריל 2008 הוציאה לאור הלהקה את אלבום הבכורה שלה שנקרא "Elliot Minor".

הופעות

אליוט מינור הופיעו מאז הקמתם ברחבי האיים הבריטיים. הלהקה חיממה להקות אחרות כמו פול אאוט בוי, מקפליי וסימפל פלאן (אליוט מינור מושפעים על ידי שתי הלהקות האחרונות). בהופעות של הלהקה, הלהקה מקפידה לשמור על איזון בין רמת הסאונד בהופעות לרמת הסאונד בסטודיו.
כלכלה אקולוגית

כלכלה אקולוגית היא תחום ידע המנסה לנתח ולכוון את יחסי הגומלין בין הפעילות האנושית לטבע. להבדיל מהכלכלה הנאו-קלאסית, העוסקת בשוק הכלכלי במנותק מהעולם הטבעי, או מהכלכלה הסביבתית, המפנימה את הקישור לעולם אך ורק דרך ניצול משאבים, רואה הכלכלה האקולוגית את הפעילות הכלכלית, הפעילות החברתית והמכלול הטבעי כמערכת אחת גדולה ומורכבת, בעלת השפעות הדדיות רבות ומגוונות.
ארצו-תיאנתי

אֶרצוֹ-תיאנֶתי (בגאורגית: ერწო-თიანეთი) הוא מחוז היסטורי-גאוגרפי קטן במזרח גאורגיה. הוא שוכן לאורך עמק נהר לורי (עובר כיום בשטחי גאורגיה ואזרבייג'ן), בנפת תיאנתי שבמחוז מצחתה מתיאנתי גאורגיה. שם המחוז מורכב משני מחוזות היטוריים קטנים: ארצו (ერწო) בדרום ותיאנתי (თიანეთი) בצפון. המחוז ממוקם למרגלות הדרומיים של הרי הקווקז הגדול. גבולותיו ההיסטוריים הם: פשאבי מצפון, קאחתי מדרום וממזרח ונהר האראגווי ממערב.

היסטוריה

ארצו-תיאנתי הייתה חלק מסאריסתאוו (דוכסות) קאחתי. המחוז נזכר לראשונה ברשומות הגאורגיות במאה האחת עשרה, בתיאור ניצורה של ממלכת איבריה בידי נינו הקדושה (שנת 330 לערך. בשל מיקומה הגאוגרפי, הייתה, ארצו-תיאנתי, אזור בעל חשיבות אסטרטגית וכלכלית גדולה בימי הביניים. נתיב המסחר שעבר במחוז חיבר את כארתלי עם אלבניה הקווקזית וארמניה. במהלך תקופה זו (בין המאות 6-9) הייתה תיאנתי מאחז רגל שממנו הגדילו שליטי כארתלי את השפעתם הפוליטית והתרבותית על הקווקז הגדול. בתקופת המאבק לאיחודה של גאורגיה במאה ה-10 השתמשה ממלכת אבחזיה בכיבוש תיאנתי כדי להכפיף את ממלכת קאחתי-הרתי לחסותם. במאה ה-13 סבלה אצלו-תיאנתי מהפלישות המונגוליות. עם התפוררותה של הממלכה הגאורגית המאוחדת הפכה ארצו-תיאנתי לסאמואוראבו של ממלכת קאחתי. שטחה היה מושא לסכסוכים תכופים בין ממלכת קאחתי לדוכסות אראגווי. בשנת 1614, הצטמצם מספר תושבי המחוז כתוצאה מפלישה פרסית לממלכת קאחתי. הכפרים שפונו או התפנו אוכלסו מאוחר יותר על ידי מהגרים מהמחוזות ההרריים פשאבי וחבסורתי, שהקשרים הכלכליים עימם היו תמיד חזקים.
ניהול תוכן

ניהול תוכן (content management או בקצרה CM) הוא מערכת של תהליכים וטכנולוגיות, בהם משתמשים כדי לקיים מחזור החיים של מידע דיגיטלי. דוגמאות למערכות ניהול תוכן הן מערכת ויקיפדיה, מערכות לניהול תכנים של אתרי אינטרנט, ומערכות טיפול בידיעות עיתונאיות.
מחזור החיים של המידע הדיגיטלי (contents) מורכב משישה שלבים עקריים:  יצירה, עדכון, פרסום, תרגום, ארכיבאות והפרשת המידע. בשלב הראשון נוצר המידע, ובשלב האחרון מופרש המידע מהמערכת לאחר שהתיישן או שאיננו רלוונטי יותר, מכל שיקול שהוא. את שלבי הביניים חוזרים ומפעילים (בעלי התפקידים) על התוכן על פי הצורך.

יצירה

פריט תוכן עשוי לעבור גלגולים רבים במהלך חייו הדיגיטליים, אולם רק שלב אחד חייב לעבור כל פריט: שלב היצירה. בשלב היצירה, מידע חדש מתקבל במערכת על ידי אדם או על ידי תהליך אוטומטי כלשהו. לדוגמה, כתב מזין ידיעה עיתונאית למערכת העיתון, או פקיד סורק מסמך אל תוך מערכת ניהול המסמכים הארגונית.

עריכה ופרסום

כל עוד הפריט רלוונטי לצרכני המידע, המידע עשוי להתעדכן על ידי עורכי תוכן ולהתפרסם על ידי בעלי התפקידים המורשים לאשר אותו לפרסום.  בדוגמת העיתון, כתבים יכולים לעדכן ידיעה או סיפור מתפתח, ועורכים ומגיהים עוברים על הידיעה טרם פרסומה, כאשר העורך מאשר אותה סופית לפרסום. לעיתים משתתפים אנשים נוספים: גרפיקאים מוסיפים תמונה או איור, וכתבים אחרים מוסיפים פרטים נוספים.

תרגום

לעיתים פריט תוכן מתאים לקבוצה מסוימת אך דורש תרגום על מנת שקבוצת צרכנים שונה תפיק ממנו תועלת.  השימוש המיידי לתרגומים הוא פשוטו כמשמעו - תרגום תוכן משפה אחת למשנייה. בנוסף, תרגום פירושו גם ביצוע המרות. למשל, מערכות ניהול תוכן מסוימות מסוגלות להמיר סרטי וידאו (תוכן מקורי) ולייצר סדרת תמונות (תוכן מתורגם).

ארכיון

מערכות ניהול תוכן מתקדמות מאפשרות ניהול גרסאות (version control): האפשרות לראות את כל גרסאותיו של פריט תוכן אחד, או קבוצת פריטי תוכן. תכונה זו לעיתים משולבת עם "ארכיון", בו ניתן לצפות בגרסאות הקודמות.
בהיעדר תקן אחיד לארכיון, כל יצרן מגדיר את שיטת האירכוב בעצמו: לעיתים אוגרת בו המערכת את כל הגרסאות הקודמות של כל הפריטים, לעיתים רק פריטים אשר סומנו במיוחד על ידי עורכים ומפרסמים (או מנהלי מערכת), ולעיתים ישנן מערכות ארכיון אשר מוחקות פריטים שהופרשו מהמערכת.

הפרשה

תוכן שאין בו צורך עובר תהליך של הפרשתו מהמערכת.  מערכות מתקדמות בדרך כלל ישמרו, למעשה, את פריט התוכן (בהתאם לחוקים ותקנות רלוונטיים בחלק מהמדינות, דבר זה הכרחי ונדרש), אך יסמנו אותו כפריט מופרש.  תוכן שהופרש מהמערכת לא יוצג בעתיד לצרכנים ולא יופיע, למשל, בתוצאות חיפוש בתוכה.
גוסטבו קואיאר

דפורטיבו קאלי

קואיאר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דפורטיבו קאלי ובשנת 2009 הועלה לקבוצה הבוגרת וערך את הבכורה. את שערו הראשון בבוגרים כבש בטורניר האפרטורה של 2013 במשחק מול אונסה קלדס. קואיאר כבש בדקה ה-85 ונתן לקבוצתו ניצחון 1–2 במחזור הראשון. למרות מספר הצעות שקיבל, כולל ממקסיקו ומאיטליה, העדיף קואיאר להשאר בדפורטיבו קאלי. תחת המאמן לאונל אלבארס שהגיע, תפס קואיאר את מקומו בהרכב הראשון והיה מהמצטיינים בקבוצה שסיימה כסגנית ב-2013.

ג'וניור ברנקייה

באמצע שנת 2014 עבר בהשאלה לאתלטיקו ג'וניור, אך ההתאקלמות שלו בקבוצה לא הייתה טובה. בדומה לחבריו לקבוצה, קואיאר לא הצליח על רמת משחק גבוהה וג'וניור נכשלה בכל הטורנירים ששיחקה. עם הגעתו של המאמן אלכסיס מנדוסה בשנת 2015, הפך קואיאר לאחד השחקנים החשובים בקבוצה והיה לשחקן הרכב קבוע. בזכות היכולת הטובה שגילה, מאמן הנבחרת, חוסה נסטור פקרמן, החליט לזמנו לקרת משחק הידידות מול פרו ובנוסף החלו שמועות על מעבר צפוי שלו אל מחוץ למדינה.

פלמנגו

ב-20 בינואר 2016 עבר לקבוצת פלמנגו הברזילאית וערך את הבכורה ב-17 בפברואר מול אתלטיקו מיניירו. את שער הבכורה כבש ב-28 ביוני 2017 במשחק גביע מול סנטוס בניצחון 0–2. הפך לשחקן הרכב ואחד הבולטים בקבוצה שהגיעה ב-2017 לגמר הקופה סודאמריקנה.

נבחרת לאומית

קואיאר עבר את כל נבחרות הנוער של קולומביה, החל מהנבחרת עד גיל 15, עד גיל 17 ועד גיל 20. השתתף ב-2009 במונדיאליטו עד גיל 17, כבש שני שערים ועזר לנבחרת לסיים במקום הרביעי.
לנבחרת הבוגרת הוא זומן לראשונה על ידי המאמן, חוסה נסטור פקרמן, ב-28 באוגוסט 2015 כהכנה למשחק מוקדמות מונדיאל 2018 מול פרו. הבכורה הרשמית נערכה ב-29 במרץ 2016 גם כן באותה מסגרת, כאשר קולומביה גברה 1–3 על אקוודור בברנקייה. קואיאר נכנס בדקה ה-84 במקומו של סבסטיאן פרס. ב-14 במאי 2018 היה חלק מ-35 השחקנים שזומנו לקראת המונדיאל, אבל בסופו של דבר נופה לקראת בחירת הסגל הסופי. ב-30 במאי 2019 נכלל על ידי המאמן קרלוס קיירוש בסגל הסופי לקופה אמריקה 2019.
תורת הפנים

היסטוריה

במהלך ההיסטוריה האנושית היו מספר רב של ניסיונות לקשר בין תכונות אנטומיות לבין תכונות אישיות. ניסיונות קישור אלו התמקדו במקרים רבים בתווי פניו של האדם.
במצרים העתיקה ובסין, הועלו בנפרד טענות המייחסות קשר בין מראה הפנים וההתנהגות האנושית, הסינים הציעו רעיון שהפנים משקפים את ה"אנרגיות", הבריאות והמזל של האדם. היוונים פיתחו את הפיזיונומיה, תאוריה המבוססת על הרעיון לפיו הערכת מראהו החיצוני של אדם, בעיקר פניו, יכולה לספק תובנות על אופיו ואישיותו.

פיתוח השיטה

תורת הפנים פותחה בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי אדוארד וינסנט ג’ונס (Edward Vincent Jones), שופט מחוזי מקליפורניה. הוא ערך תצפיות במהלך התיקים המשפטיים אותם ניהל כשופט ומצא, לטענתו, דמיון בתווי פניהם של עבריינים שביצעו פשעים זהים. הוא התחיל לקבץ מאפיינים ולרשום את גרסתו למאפייני האישיות. גורמים רשמיים במערכת אכיפת החוק שילבו את עבודתו במאמציהם לזיהוי פלילי.
בשנות ה-40 הפך ג'ונס למרצה על פרסונולוגיה. ג'ונס ערך הדגמות בעיר טולאר שבקליפורניה. אדם ספקן בשם רוברט וויטסייד, עורך של עיתון מקומי ואשתו אליזבט נכחו באירוע. ג'ונס יחד עם וויטסייד ייסדו שותפות על מנת לחקור את הממצאים על ידי אלפי בדיקות שערכו ]. 
בין השנים 1950 - 1963 וויטסייד ניהל מחקר בחסות שתי אוניברסיטאות] אחת בקליפורניה והשנייה באורגון, במסגרת המחקר נבדקו כ- 1050 מבוגרים אשר תווי פניהם נמדדו תועדו והותאמו לגורמי אישיות תוך שימת דגש על סטיית תקן סטטיסטית על פי הסטנדרטים. ניתוח התוצאות הראה דיוק ברמה של 92%] בין תווי הפנים לתכונות האופי.

בתקופה המודרנית

מאחר שהשיטה נעדרת כל בסיס מדעי, השימוש בה בראיונות עבודה, משא ומתן וכדומה אינו נפוץ. בשנים 1936-1945 נעשה בה שימוש לבחינת מועמדים לטייסים בצי היפני.

בקבלה


בתורת הקבלה מכונה תחום זה בשם ״חכמת הפרצוף״. על פי הקבלה משה הוא גם אבי חכמי חכמת הפרצוף. על פי הפירוש הקבלי לספר הזוהר, עצת יתרו למשה מפנה אותו לחכמת הפנים: "ואתה תחזה מכל העם אנשי חיל יראי אלוהים אנשי אמת שונאי בצע ושמת עליהם שרי אלפים, שרי מאות, שרי חמישים ושרי עשרות". 
על פי "ואתה תחזה" טוען הספר שיתרו יעץ למשה לבחור את המנהיגים לפי חכמת הפנים דווקא, שכן הפנים הם כמראה שדרכה משתקפת הנפש על כל רבדיה.
 האר״י ז״ל היה עוסק בחכמת הפרצוף, ויש מספר התייחסויות לכך בכתבי תלמידו רבי חיים ויטאל.

עקרונות השיטה

לטענת הדוגלים בשיטה, פרסונולוגיה מאפשרת לבני-אדם להכיר את עצמם טוב יותר ולהבין מדוע הם מתנהגים באופן בו הם מתנהגים ֿכך ידעו לחזק את המאפיינים הטובים ולשפר את המאפיינים החלשים.

פרסונולוגיה ואישיות

לדעת המאמינים בשיטה, פרסונולוגיה נותנת הסבר איך הגנים באים לידי ביטוי במבנה ובהתנהגות האנושית כפי שהם באים לביטוי במראה חיצוני; "הסבר" זה אינו קביל מדעית. פרסונולוגיה "מפרקת" את חלקי האישיות לתכונות התנהגות ומראה כיצד התכונה באה לידי ביטוי במראה החיצוני.

אינטראקציה של תכונות

לפי תורת הפנים יש 68 תכונות אופי ]. לטענת המאמינים בשיטה, מאבחן מאומן בשיטה מזהה כל אחת מהן על ידי מבט, מדידה או מגע. ישנם 5 סוגים של מאפיינים ]: פיזיים, הבעות אוטומטיות, פעולות, תחושות ורגשות ולבסוף חשיבה. המיקום של כל מאפיין נובע מהמיקום והקשר לאזור המגיב במוח.
לטענת המאמינים בשיטה, בכל אדם קיימים כל המאפיינים אך ברמות עוצמה שונות אחד מן השנייה ]. העוצמה של התכונה יוצרת את השונות. כל תכונה שונה אך כולן יחד מרכיבות את האישיות. כל תכונה באה לידי ביטוי חיצוני בפנים; אין לטענות אלה כל ביסוס מחקרי בפסיכולוגיה.
ערב (יישוב עתיק)

ערב הייתה עיר יהודית בתקופת בית שני המשנה והתלמוד, לפני הכיבוש הערבי הייתה במקום אוכלוסייה נוצרית. כיום שוכנת במקום העיר עראבה.

היסטוריה

ערב הייתה מהערים הגדולות בגליל בתקופת בית שני. "שמעון החשמונאי העביר תושבים מערב ליהודה". 
בראשית המרד הגדול הציב קסטיוס גאלוס חיל מצב בערב, אך הוא חוסל על ידי התושבים. כשהגיע צבאו של אספסיינוס, הוא החריב את ערב, וכל תושבי היישוב נהרגו או נמלטו ולאחר חורבן בית המקדש השני התחדש בו יישוב יהודי גדול, משמרת הכהונה מבית משפחת פתחיה התיישבה במקום, ושכנה בו ישיבתו של רבי שמעון בן יוחאי. 
רבי יוחנן בן זכאי ישב בערב שמונה עשרה שנה והורה בה, וכך גם ר' חנינא בן דוסא. מסורת מימי הביניים גורסת כי כאן נמצאים גם קברו וקבר אשתו. עוד קבורים בערב התנאים ר' דוסא בן הרכינס, ור' ראובן בן האיצטרובלי.
היישוב נזכר בצורה "ערבה" אצל אוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), המציין אותו כיישוב בנפת ציפורי.

סוגיית השם

יוסף קלוזנר, בספרו, 'בימי הבית השני', מנסה לתת תשובה לשאלה מדוע 'ערב', עיר גלילית הנזכרת פעמים הרבה בתלמוד ובמדרש אינה נזכרת בכתביו של יוסף בן מתתיהו. האחרון מזכיר את  העיר המבוצרת 'גברה', שהייתה מן הערים הגדולות ביותר בגליל בימי הבית השני. קלוזנר, המסתמך גם על כך ש'גברה' אינה נזכרת בספרות התלמודית והמדרשית, וטוען ש'גברה' ו'ערב' חד הן, וכי השם הכפול מקורו בחילוף אותיות של המעתיקים לשפה היוונית.

ממצאים ארכאולוגים

בשנת 1968 נחשפו במקום שרידי כנסייה מהתקופה הביזאנטית מראשית המאה השישית. ברצפת הפסיפס של הכנסייה שובצה כתובת ביוונית: "בכוחו של האל , בעזרת ישו, ברצונה הטוב של רוח הקודש, נעשתה עבודה זו ורוצפה בפסיפס בחסות הבישוף גריגוריוס, חסיד האל והקדוש ביותר בשנת..."
אספסת

מאפיינים

רוב המינים בסוג הם צמחים נמוכים ושרועים; האספסת התרבותית, לעומת זאת, יכולה להגיע לגובה של מטר.
לצמחי האספסת על-פי רוב פרי בעל צורה מעוגלת אופיינית של סליל, שבלול, כליה או חרמש. המורפולוגיה של הפרי היא הסימן העיקרי להבחנה בין מיני האספסת השונים בשדה.
בישראל גדלים בר 28 מינים של אספסת, רובם צמחים חד-שנתיים קטנים. 3 מינים זוהו בעבר עם הסוג גרגרנית, אולם בעקבות מחקרים עדכניים הם משויכים כיום לסוג אספסת. שמותיהם העבריים נותרו כבעבר (למשל "גרגרנית מצויה"), דבר העלול ליצור בלבול רב.

חקלאות

האספסת גדלה בכל רחבי העולם והיא משמשת בכל העולם כמזון לבקר ולמכרסמים. בדרך-כלל נקצרת האספסת כמספוא בעל הערך התזונתי הגבוה ביותר מכל סוגי המספוא הנפוצים, ולעיתים נדירות הוא משמש גם בשדות מרעה. כמו סוגי קטניות אחרות, האספסת יכולה לפתח בשורשיה סימביוזה עם חיידקים המסוגלים לקבע חנקן מהאוויר, ולכן היא עשירה בחלבונים גם אם רמת החנקן בקרקע נמוכה.
הגידול הנרחב של אספסת באירופה במהלך המאה ה-17 היה צעד חשוב בהתקדמות החקלאות ביבשת. השימוש באספסת עזר לייעל את החקלאות באופן ניכר.
האספסת היא אחד הצמחים היחידים המגלים הרעלה עצמית. לפיכך, זרעי אספסת לא ייקלטו באדמות אספסת קיימות, ויש לחרוש ולהפוך שדות אספסת לפני זריעה מחודשת.
נבטי האספסת התרבותית משמשים למאכל האדם, למשל כמרכיב לסלט, וטובים לבריאות.
בנוסף, משמשת האספסת לטיהור אדמות מזוהמות במתכות כבדות עקב יכולתה לספוח מתכות כבדות בלא נזק.
אות מתה

אות מתה (Dead letter) הוא כינוי לתקנה, הוראת חוק או הוראה מנהלית שהן אומנם בתוקף אך איש אינו אוכפן בשל שינויים במציאות החיים.
יש שהוראה כלשהי (או חוק או סעיף שבו) לא נאכפה מעולם ואינה נאכפת, ולמעשה הייתה בגדר משאלת לב של מנסחיה ותו לא. יש שהוראה נאכפה פרק זמן מסוים, אולם יחס הציבור (או הרשויות) אליה השתנה מבלי שהספיקו לבטא את השינוי בחוק עצמו. לעיתים קרובות חוק הופך לאות מתה קודם לתיקונו (או למחיקת ההוראה ממנו). במקרים אחרים החוק הופך לאות מתה כאשר לשם יישומו דרושה גם חקיקת משנה, והשר האמון עליה אינו פועל לחקיקתה. לעיתים ימְצא בית המשפט לנכון לאכוף את החוק וּלהחיותו פן ייהפך לאות מתה. כך, לדוגמה, הדגישו בתי המשפט כי על אף נטיית השופטים להקל עם עבריינים ולפסוק לרוב עונשים שהם פחותים מן העונש המקסימלי הקבוע בחוק, הרי שהעונש המקסימלי אינו אות מתה, ויש לגזור אותו על עבריינים שנסיבות העבירה אותה ביצעו מצדיקות זאת.
הצירוף אות מתה התגלגל מהברית החדשה: "לא לפי האותיות כי אם לפי הרוח, כי האות ממית והרוח מְחַיה" (איגרת אל הקורינתיים ב ג 6). בשפה העברית משתמשים בו כדי לכנות כל דבר נטול תוקף שאבד עליו כלח והוא אינו רלוונטי עוד לחיי היומיום ("לא פעם מצאו ספרי הקודש את דרכם לספריות מעבר לים, ושם הם שוכבים כגווילים, כאות מתה הממתינה לחסדי החוקרים"). במובנו המשפטי מכונה לעיתים חוק בלי שיניים (השאלה זו קיימת גם באנגלית: toothless).

בספרות

מחזהו של ויליאם שייקספיר, "מידה כנגד מידה" מצביע על הבעייתיות של אות מתה. המחזה מספר על וינה שבה לא נאכפו במשך תקופה ארוכה החוקים האוסרים על פעילותם של בתי זונות ועל קיום יחסי מין מחוץ לנישואים. יום אחד השתנתה גישתו של הממשל, ועל קלאודיו, שהורשע בקיום יחסי מין עם ארוסתו, נגזר עונש מוות. אנג'לו, המושל, מסביר כי "החוק לא מת, הוא רק נמנם מעט".
טוסקנה

ההיסטוריה של טוסקנה

כבר מהמאה השמינית לפני הספירה התיישבו בטוסקנה עמים רבים בשל האדמות הפוריות, עצי הזית והכרמים אשר גם כיום הם מפורסמים ביותר. האטרוסקים הגיעו לטוסקנה במאה החמישית לפני הספירה והקימו בה ממלכה שניתן למצוא לה שרידים רבים, בעיקר בקברים מצוירים. במאות הבאות שלטה האימפריה הרומית על האזור והטביעה בו את חותמה באדריכלות, בערים, בכפרים ובחקלאות. באלף הראשון כבר קמו ערים גדולות ונודעות כמו פירנצה, סיינה, לוקה ועוד. 
המחוז ידוע כמקום בו החל הרנסאנס האיטלקי בפרט ותקופת הרנסאנס באירופה ככלל, והוא משופע באתרים בהם ניתן לחזות בציורים, פסלים ומבנים מרשימים מתקופה זו. כמה מאמניה הגדולים ביותר של תקופת הרנסאנס פעלו בטוסקנה, בהם מיכלאנג'לו, לאונרדו דה וינצ'י, רפאל, דונאטלו, דאנטה, בוקאצ'יו ועוד.
בשנת 1569 הוקמה הדוכסות הגדולה של טוסקנה, כחלק מן האימפריה הרומית הקדושה. במסגרת הסכם קמפו פורמיו (1797) הועברה הדוכסות הגדולה לאימפריה האוסטרית. ב-1859 התאחדה עם ממלכת סרדיניה לקראת איחוד איטליה. שליטי הדוכסות הגדולה היו מבית מדיצ'י עד הכחדת השושלת ב-1737, אז המשיך את השושלת פרנץ סטפן מלוריין וצאצאיו, עם הפסקה קצרה בין 1801–1807 אז נמסרה הדוכסות הגדולה על ידי נפוליאון בונפרטה לשליטת בית בורבון-פארמה (כ"ממלכת אטרוריה"). בירת הדוכסות הגדולה הייתה פירנצה.
ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון

ביוגרפיה

ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון נולד בעיר מונבאר במחוז קוט ד'אור שבחבל בורגון בצרפת. אביו היה לחבר המועצה המשפטית של העיר דיז'ון, והמשפחה עברה להתגורר שם. אחרי שסיים לימודים בבית ספר תיכון של מסדר הישועים שבעיר, למד בופון הצעיר משפטים והוסמך כעורך דין ב-1726, אך העדיף את המדעים למרות שמשפחתו לא ראתה זאת בעין יפה. ב-1728 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה של העיר אנז'ה. הוא קרא את כתבי אייזק ניוטון ונרשם גם לקורס ברפואה, אך היות שהרג קצין קרואטי בדו-קרב נמלט לדיז'ון או לנאנט. משם יצא למסע נרחב באירופה, אך שב למשפחתו כדי להבטיח את ירושתו אחרי שאביו נישא בפעם השנייה.
בופון תרגם לצרפתית את כתבי ניוטון וניסה לעשות שימוש בחשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי בתורת ההסתברות. הוא עקר לפריז ושם התוודע אל וולטר ואל אנשי רוח אחרים, וב-1734 התקבל כחבר האקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1739 התמנה על ידי פטרונו, השר מורפה, למנהל הגן הבוטני המלכותי בפריז. הוא הרחיב אותו על ידי הוספת עצים וצמחים רבים מכל רחבי העולם, והקים בו מוזיאון ומרכז למחקר מדעי. ב-1753 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית, ובנאומו בטקס קבלתו קרא את חיבורו "מחקר על הסגנון". ב-1773 הוענק לו תואר האצילות דה בופון. הוא מת בפריז ב-1788.

יצירתו

דה בופון נודע בעיקר בשל יצירתו המקיפה "היסטוריה של הטבע" (Histoire naturelle), שכללה 35 כרכים שיצאו לאור בשנים 1749–1788. תשעה כרכים נוספים פורסמו אחרי מותו. יצירה זו כוללת את כל שהיה ידוע בזמנו על עולם הטבע. היא נכתבה בסגנון מלוטש, תורגמה לשפות רבות ונקראה על ידי משכילים רבים ברחבי אירופה.
בין היתר, עסק דה בופון בבעיית מקורה של מערכת השמש, וסבר כי כוכבי הלכת נוצרו כתוצאה של התנגשויות מטאורים בשמש. הוא הביע את דעתו כי גיל כדור הארץ הוא 75,000 שנה - טענה שהייתה מנוגדת לדוגמה של הכנסייה הקתולית בצרפת, שהטילה חרם על ספריו והעלתה אותם באש.
דה בופון הכחיש את מה שנאמר בספר "בראשית" על אודות תיבת נוח, וסבר כי החיות לא נוצרו כפי שהן, אלא עברו תהליכים של התפתחות ושל התנוונות במשך הזמן. הוא בחן את הדמיון בין האדם לבין הקוף ואת האפשרות כי יש להם אב-קדמון משותף. צ'ארלס דרווין כתב כי דה בופון היה החוקר הראשון בזמן החדש שעסק בתורת האבולוציה.
אלסיו צ'רצ'י

קריירה

צ'רצ'י גדל במחלקת הנוער של רומא, בשל סגנון המשחק שלו אנשים מצאו דמיון בינו לבין תיירי הנרי. ב-16 במאי 2014 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצת הבוגרת של רומא בגיל 16 כאשר נכנס מחליף בדקה ה-76 נגד סמפדוריה בתיקו 0-0. בעונה שלאחר מכן היה שחקן מפתח בקבוצת הנוער של רומא, כאשר בסיומה זכה איתה באליפות איטליה לנוער. 
ב-21 במרץ 2005 חתם חוזה מקצועי ברומא לשלוש שנים, עם זאת הוא המשיך לשחק בעיקר בקבוצת הנוער. 
ב-18 באוגוסט 2006 הושאל לקבוצת ברשה מהסרייה ב'. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-15 בספטמבר נגד בארי בתיקו 1-1. בסוף עונת 2006/2007 צ'רצ'י חזר לרומא והושאל לפיזה. ב-9 בספטמבר 2007 הבקיע את שערו הראשון במסגרת קבוצה בוגרת נגד צ'זנה בניצחון 2-1. 
צ'רצ'י היה מוכן להמשיך לשחק ברומא ובבסרייה א', אך הושאל שוב ב-25 ביולי 2008 לאטלנטה. עם זאת בעקבות מספר רב של פציעות לאורך הדרך לאורך העונה שיחק ב-13 משחקים ולא הבקיע שערים. 
בעונת 2009/2010 חזר לשחק ברומא, והבקיע את שערו הראשון בקבוצה הבוגרת נגד מ.פ.ק. קושיצה הסלובקית, במסגרת הליגה האירופית בניצחון 4-0. ב-16 בדצמבר באותה עוה הבקיע צמד בניצחון 3-0 נגד צסק"א מוסקבה. הוא סיים את העונה עם 19 הופעתו ו-3 שערים בסך הכל בליגה האיטלקית ואירופה. 
ב-26 באוגוסט 2010 צ'רצ'י חתם בפיורנטינה עבור דמי העברה של 4 מיליון יורו. ערך את הופעתו הבכורה נגד נאפולי בתיקו 1-1, והבקיע את שערו הראשון ב-7 בנובמבר 2010 נגד קייבו ורונה. הוא סיים את עונת 2010/2011 עם 26 הופעתו ו-7 שערים בסך הכל.
ב-23 באוגוסט 2012 חתם בטורינו. הוא ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה ב-1 בספטמבר 2012 נגד פסקארה, והבקיע את שערו הראשון בקבוצה נגד האקסית פיורנטינה בתיקו 2-2. הוא סיים את עונתו הראשונה בטורינו עם 8 שערים ו-8 בישולים. 
את עונת 2013/2014 פתח כאשר הבקיע שער במשחק הפתיחה נגד ססואולו בניצחון 2-0. הוא סיים את העונה עם 13 שערים וכמלך הבישולים של הליגה עם עשרה בישולים.
ב-1 בספטמבר 2014 חתם בקבוצה הספרדית אתלטיקו מדריד לשלוש שנים. ב-5 בינואר 2015 לאחר שלא קיבל הזדמנויות רבות במדריד, הושאל לשנה וחצי במילאן. ב-22 בינואר 2016 הושאל לגנואה עד לסוף העונה.
ב-10 ביולי 2017 חתם צ'רצ'י בקייבו ורונה.

נבחרת איטליה

צ'רצ'י שיחק בכל נבחרות הנוער של איטליה. לאחר שהחל לשחק בפיזה זומן לנבחרת הצעירה של איטליה, יחד איתה השתתף באליפות אירופה לנוער 2009, והגיע עם נבחרתו עד לחצי גמר. 
ב-17 במרץ 2013 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת על ידי המאמן צ'זרה פראנדלי, למשחק ידידות נגד ברזיל ומשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 נגד מלטה.  במאי 2013 השתתף בגביע הקונפדרציות 2013 בברזיל, יחד עם נבחרתו הגיע למקום השלישי. נכלל בסגל למונדיאל 2014.