google/wiki40b huggingface dataset:
תצלום 51

תצלום 51 (באנגלית: Photo 51) הוא הכינוי שניתן לתצלום של DNA שהיה הגורם המכריע בגילוי המבנה שלו. התצלום, שנעשה על ידי רוזלינד פרנקלין בסוף 1952, בוצע על ידי קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן.
מוריס וילקינס, עמיתהּ של פרנקלין מקינגס קולג', שהיה מסוכסך עמה, הראה את התצלום בלי ידיעתה, לג'יימס ווטסון שביקר במעבדתם. ווטסון זכר את התצלום ותוך זמן קצר הצליח, יחד עם שותפו למחקר פרנסיס קריק, לפצח את מבנה מולקולת ה-DNA. קיימות עדויות לכך שפרנקלין הייתה קרובה גם היא להבנת מבנה הסליל הכפול של ה-DNA, באותה תקופה.
פרנקלין נפטרה מסרטן השחלה בשנת 1958, בהיותה בת 37 בלבד. מספר שנים לאחר מכן, ב-1962, זכו ווטסון, קריק ווילקינס בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה.
חסינות העדר

חסינות עדר (או אפקט העדר) היא סוג של הגנה עקיפה ממחלות זיהומיות, המתרחשת כאשר אחוז גדול מהאוכלוסייה מחוסן, ובכך מספק אמצעי הגנה לאנשים שאינם מחוסנים באוכלוסייה שבה רוב האנשים מחוסנים, יש פחות אנשים חולים, ופחות מקורות להדבק בהם. כך שגם אנשים לא מחוסנים חשופים פחות לגורמי המחלה.  
יש אנשים שאינם יכולים להתחסן, משלל סיבות רפואיות. חלק מהאנשים סובלים ממערכת חיסונית פגומה, והחיסון מסכן אותם (כמו אנשים שעוברים דיכוי של מערכת החיסון, כמו בכימותרפיה, או אחרי השתלה). יש אנשים שלמרות שקיבלו את החיסון, עדיין לא יהיו מחוסנים, כי המערכת שלהם לא ייצרה את הנוגדים בצורה יעילה מספיק. יש מקרים בהם החיסון לא יהיה יעיל, כמו בתינוקות קטנים מדי, או אנשים מבוגרים. חיסון אינו יכול לעבוד בכל מצב. כל האנשים במצב זה חשופים בצורה חריפה יותר למחלות זיהומיות (כמו גם לסיבוכים האופיינים להם). 
מחקר מראה כי כאשר מספיק אנשים מתחסנים, גם אותם אנשים לא מחוסנים, יחלו פחות במחלה. במקרים מסוימים גם אם נדבקים, המחלה קלה יותר, ועם פחות תופעות לוואי. לדוגמה ירידה במספר המקרים של ילדים מתחת לגיל שנה שנדבקו באבעבועות רוח מאז תחילת החיסון. במקרה שבו מספיק אנשים התחסנו, וכבר אין נדבקים חדשים, אז מחלות יכולות להיעלם מן העולם, כמו אבעבועות שחורות ודבר הבקר. רופאים מתייחסים לחסינות העדר כאל ערבות הדדית חברתית. מתחסנים כדי להגן על החלשים בחברה, ולא רק על עצמנו.

היסטוריה

במונח חסינות העדר החלו להשתמש ב-1923, בהתייחס למחקר באוכלוסיות עכברים, באחוזים שונים של חיסון. בשנת 1930 חוקר בשם וודריץ (Wedrich) פרסם מחקר שנעשה על התפרצות מגפת החצבת בבולטימור. מסקנותיו היו שככל שיותר ילדים יהיו מחוסנים, כך גם הילדים הלא מחוסנים ידבקו פחות מהמחלה, ובכך נתן תוקף למושג החדש. בשנת 1960, עם מבצעי חיסון רחבים נגד חצבת, הצליחו להוריד את אחוז הנדבקים בחצבת בצורה דרמטית, בילדים מחוסנים ולא מחוסנים כאחד. מאז מבצעי החיסון הגדולים האלה הצליחו למנוע מגיפות רבות. בשנות ה-70 של המאה העשרים חוקרים (בשנת 1970 סמית', וב-1975 דיאצ') הצליחו לחשב את הסף הנדרש לחסינות עדר (לכל מחלה יש אחוז שונה שנדרש שיהיה מחוסן כדי לייצר חסינות עדר, בהתאם לקלות ההדבקה, איכות החיסון ועוד מספר גורמים).

מתנגדי חיסונים

חסינות העדר תלויה בכך שאחוזים מאוד גבוהים באוכלוסייה יהיו מחוסנים. כאשר יש אנשים שמתנגדים לחיסונים, מסיבות שונות, הדבר יוצר כיסי הדבקות, שפוגעות בחסינות העדר ומסכנים את אותם חברים באוכלוסייה שלא יכולים להתחסן מסיבות רפואיות. בשנת 2018, בישראל התפרצה מגפת חצבת, כאשר קהילות שלא מחסנות את הילדים שלהם תורמים להתפשטות המחלה. על מנת לחסן כמה שיותר אנשים, ישנה פעילות רבה, והסברה, כנגד מתנגדי החיסונים. מיזם מחוסגן, הוקם על ידי איתי ברדשבסקי, ד"ר ליאור אונגר וד"ר מאיר עזרא אליה, שם לא ניתן להכניס ילדים לגן, אם הם לא מחוסנים (מלבד כאלה שלא יכולים להתחסן מסיבה רפואית). באופן כזה, הילדים לא נחשפים לילדים לא מחוסנים, ומוגנים בחסינות העדר.
גורדון ביינאי

ג'רג' גורדון ביינאי (בהונגרית: György Gordon Bajnai; נולד ב-5 במרץ 1968) הוא ראש ממשלת הונגריה לשעבר; כיהן בתפקיד בשנים 2009–2010.

ביוגרפיה

ביינאי נולד בעיר באיה שבהונגריה ושם גדל. בשנת 1991 סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת בודפשט למדעי הכלכלה (כיום אוניברסיטת קורבינוס). בתור סטודנט, היה מאוד פעיל מבחינה פוליטית. הוא כיהן כיו"ר מועצת הסטודנטים.
לאחר סיום התואר החל לעבוד בבנק לאומי בלונדון ולאחר מכן החזיק בתפקיד בכיר בבנק הלאומי של הונגריה.
בשנים 2000-2005 ניהל חברת השקעות. בשנת 2005 ניהל את נמל התעופה הבינלאומי פרנץ ליסט שבבודפשט. התפטר מתפקיד זה כשהתחיל לעבוד בפוליטיקה ההונגרית.
בשנת 2006 מונה על ידי ראש ממשלת הונגריה פרנץ גיורצ'אני לתפקיד ראש הסוכנות הלאומית לפיתוח.

ראשות הממשלה

ראש הממשלה גיורצ'אני התפטר במרץ 2009. ביינאי נבחר לראשות ממשלת הונגריה ב-14 באפריל 2009 על ידי הפרלמנט ההונגרי ברוב של 204 קולות, 8 מתנגדים, ו-174 נמנעים, זאת לאחר פשרה של הצדדים השונים בפרלמנט. בנאום הפתיחה שלו, הכריז שינסה לייצב את הכלכלה ההונגרית, ולא יכהן יותר משנה. בזמן כהונתו הקצרה, הספיק ביינאי לקצץ בהוצאות הממשלה (דבר שהכעיס את שותפיו הסוציאליסטים) ולמרות זאת גם עשה רפורמה במיסים ובפנסיה, יצר בונוסים במגזר הציבורי, תמיכה ליולדות, סבסוד משכנתאות, סובסידיות אנרגיה וסובסידיות לתחבורה ציבורית. 
ביינאי נפגש עם מנהיגים רבים באירופה, ואף ביקר בישראל וברשות הפלסטינית, ופגש את שמעון פרס, בנימין נתניהו, מנהיגת האופוזיציה, ציפי לבני ואת ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד. בתחילת 2010 ביינאי הביא לחתימת הסכם לשיתוף פעולה במדיניות האנרגיה האירופאית- הסכם שנחתם על ידי הונגריה, צ'כיה, פולין וצ'כוסלובקיה.
ממשלתו של ביינאי החליטה לשלוח עוד חיילים הונגרים למלחמת אפגניסטן, בעיקר על מנת  לסייע באבטחת הבחירות באפגניסטן, ייעוץ ועזרה לוגיסטית.
ביינאי כיהן בתפקיד עד 29 במאי 2010, אז הוחלף על ידי ויקטור אורבן. בנאומו האחרון, ביינאי הביע חשש ממפלגת הימין הרדיקלית יוביק.

לאחר ראשות הממשלה

לאחר הפרישה, חזר ביינאי לעולם העסקים. הקים קרן שנועדה לקדם אג'נדה פרוגרסיבית. במהלך סתיו 2011 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה, ואף הרצה באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פנסילבניה, ואוניברסיטת פרינסטון.
ב-23 באוקטובר 2012 הכריז על שיבתו לפוליטיקה. הוא כיהן כחבר הפרלמנט במשך כמספר חודשים במהלך שנת 2014, עד שהחליט להתפטר ולחזור שוב לעולם העסקים.

חיים אישיים

סיינאי נשוי בפעם השנייה ויש לו ארבעה ילדים.
מדרחוב רוגוזין

רקע

רחוב רוגוזין נמצא ברובע א', אחד הרבעים הוותיקים ביותר בעיר. המדרחוב, שנמצא בחלקו הצפוני של רחוב רוגוזין, כלל בעבר בתי קפה רבים, חנויות להחלפת כספים, דוכני אוכל ועוד. בחלקו הצפוני ממוקמים שני מבנים מוכרים בעיר: בניין פאן-לון ומבנה קליטת העלייה של אשדוד - בית קנדה.

אירועים מיוחדים

לאורך שנותיו התקיימו ברחוב פסטיבלי רחוב לכל המשפחה, במהלכן נחסם הרחוב והפך למדרחוב מלא. בנוסף, עקב קרבתו לאצטדיון הי"א העירוני, הפך הרחוב לאבן שואבת לאוהדי כדורגל לפני ואחרי משחקים.
הגלריה הלאומית של קנדה

היסטוריה

הגלריה יוסדה לראשונה בשנת 1880 על ידי המושל הכללי של קנדה ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל התשיעי ובשנת 1882, עברה למעונה הראשון בגבעת הפרלמנט בבניין בית המשפט העליון של קנדה. בשנת 1911 עברה הגלריה למוזיאון ויקטוריה, ביתו של מוזיאון הטבע הקנדי הנוכחי. בשנת 1913, עבר החוק הראשון לגלריות לאומיות שהתווה את המנדט והמשאבים של הגלריה. בשנת 1962, עברה הגלריה לאתר בניין לורן, בניין משרדים ברחוב אלגין בסמוך לנציבות הבריטית. מאז נהרס הבניין המשרדי והמוזיאון עבר למבנה הנוכחי שלו ברחוב סאסקס דרייב בשנת 1988.
בשנת 1985, המוזיאון הקנדי לצילום עכשווי (CMCP), לשעבר חטיבת צילום הסטילס במועצת הצילום הלאומי של קנדה, נקשר לגלריה הלאומית. המנדט של CMCP, האוסף וצוותו עברו למיקום החדש שלהם בשנת 1992, בתעלת רידו 1, בסמוך לשאטו לורייה. בשנת 1998, ההנהלה של CMCP מוזגה לזו של הגלריה הלאומית.
בשנת 2000, המכון המלכותי האדריכלי של קנדה בחר בגלריה הלאומית כאחד מתוך 500 המבנים הבולטים שיוצרו בקנדה במהלך המילניום האחרון.

אוסף

בגלריה אוסף גדול ומגוון של ציורים, רישומים, הדפסים, פסלים ותצלומים. למרות שהיא מתמקדת באמנות קנדית, אינדיאנית ואינואיט, היא מחזיקה עבודות של אמנים רבים אמריקאים ואירופיים. יש בה אוסף אמנות מודרנית בולט עם כמה מיצירותיו המפורסמות ביותר של אנדי וורהול. וכן יצירות של פרנסיס בייקון, ג'ובאני לורנצו ברניני, ז'ורז' בראק, פול סזאן, מארק שאגאל, ג'ון קונסטבל, סלבדור דאלי, אונורה דומיה, גוסטב קלימט, תומאס לורנס, פרנאן לז'ה, רנה מגריט, סימונה מרטיני, אנרי מאטיס, פיט מונדריאן, קלוד מונה, פבלו פיקאסו, קאמי פיסארו, רמברנדט, אוגוסט רודן וג'קסון פולוק. 
בשנת 2005, הותקן בכיכר מול הגלריה פסל של עכביש ענק "אמא", של הפסלת לואיז בורז'ואה. בשנת 2011 נוספו לכניסת הגלריה פסלי סוסים רצים של הפסל הקנדי ג'ו פאפארד.
האוסף הקנדי הוא המקיף ביותר בקנדה, ומחזיק עבודות של טום תומסון, אמילי קאר ואלכס קולוויל. 
הגלריה מארגנת תערוכות שנוסעות ברחבי קנדה ומעבר, ומופעים המתארחים ברחבי העולם, לעיתים קרובות במשותף עם גלריות לאומיים ומוזיאונים אחרים. האוסף הגלריה נבנה באמצעות רכישה ותרומות.
אנדריאה היבנר

ביוגרפיה

היבנר נולדה בקרל-מרקס-שטאדט, כיום קמניץ שבסקסוניה. אחיה הצעיר, מיכאל היבנר, הוא רוכב אופני מסלול בספרינט מקצועי בעבר, אלוף עולם ושיאן עולם למרחק של 200 מטר.

אלופה ושיאנית עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכתה היבנר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 2:20.51 דקות, לפני בת ארצה קורנליה אנדר (2:21.21 דקות) וקאתי הדי מארצות הברית (2:23.84 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קורנליה אנדר, אנדריאה אייפה וסילביה אייכנר בשיא עולם חדש של 3:52.45 דקות, לפני ארצות הברית (3:55.52 דקות) ומערב גרמניה (3:58.88 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה היבנר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 3:52.48 דקות. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:23.97 דקות, אחרי בת ארצה אולריקה טאובר ששיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 2:18.97 דקות.
כיום, עובדת היבנר כרופאה ליד שטוטגרט.

שימוש בסמים

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
סוכנות הבלשיות מספר 1

תקציר העלילה

מא ראמוצווה לוקחת את הירושה הצנועה שקיבלה בעקבות מות אביה, ופותחת סוכנות בילוש בגאבורון. בעזרת חבריה - מכונאי, מזכירתה ודמויות מעניינות אחרות מהסביבה, היא מתחילה לחקור מקרים עבור לקוחות. התיקים שהיא מקבלת אינם בדרך כלל פשעים חמורים, אלא סוגיות אנושיות דרכם היא עוזרת לחזק את הסובבים אותה, וגם מתמודדת עם האתגרים שלה עצמה.
במקרה אחד, היא מוצאת בעל נעדר, באחר, היא פותרת את התעלומה של רופא שמבין מה הוא עושה רק חצי מהזמן, ובשלישי, משיבה ילד חטוף. יש לה יכולות גאוניות לפתרון בעיות, וחושפת בעזרתם שקרים ומעשי הונאה. אך יחד עם הצלחותיה אלו, היא גם מתמודדת עם העבר שלה - הסיפור של אביה, שמותו נגרם בשל שנים ארוכות של עבודת פרך במכרה של לבנים, האלימות מצד בעלה לשעבר המתעלל, וכן עם סוגיות נוספות הקשורות לחיים בבוטסוואנה, כמו הגירה, מסורת, ואפליה מגדרית. 

זהות לאומית

פרשס ראמוצווה היא בת לאומת המוטסוואנה, זהות שהיא מקור גאווה לאביה אובד. פרשס מוצגת כפטריוטית, במדינה שהושפעה על ידי קולוניאליזם, אך נמצאת תחת שלטון אפריקאי שחור יציב. האב מציין שבבוטסוואנה מעולם לא היו אסירים פוליטיים, והמדינה משגשגת ללא חובות. עם זאת, חלק מהמניעים של פרשס בעבודתה הם סיוע לבני עמה, שמתמודדים עם מגוון סוגיות של הקונפליקט בין אמונות ותרבות מסורתיות והעולם המודרני. היא מתייחסת לרצח ילדים בפולחנים שאמאניסטיים, ואחד מלקוחותיה הוא אב הודי המבקש לרגל אחר בתו כי הוא חושד שהיא נפגשת עם בנים. הספר מלא בסיפורים, ניבים, ואירועים מקומיים המייצרים אווירה ייחודית כרקע לעלילה.

צדק והטבע האנושי

פרשס שוחרת צדק, ופחות מעניין אותה המושג הפורמליסטי מאשר צדק אנושי מהסוג המתקיים בין אנשים. היא מכירה בפוטנציאל האנושי לטוב, לנדיבות וגדולת לב, אך גם מכירה מקרוב את הצד האפל יותר של אנשים - הצד האלים, והשקרים שהם מספרים. כשה"דדי" (אבא) של הפי בופטסי משקר, היא דואגת לחשוף אותו כי הוא מנסה לנצל אישה צעירה ולגזול ממנה את כספה. אך במקרה של סולומון מורטסי היא לא מגלה למשטרה על מעשיו, כי היא מבינה שהוא רק מנסה לכלכל את משפחתו. כשנדירה פאטל משקרת לאביה, אין היא רואה בזה מחדל מוסרי, כי היא לא פוגעת באף אחד, אך ברצונה לסייע למשפחה לפתור את בעיותיה. לעומת זאת, אין היא מרגישה נקיפות מצפון להשאיר מאחוריה את אשת המוטי (שאמאן) במדבר, כי היא אישה חמדנית ופוגענית.
סקסיזם ואלימות כלפי נשים
אלימות כלפי נשים, כמו במקרה של פרשס עצמה, וכן גישות נצלניות ומבטלות כלפי נשים הן תמות נשנות במהלך הספר. פרשס אוהדת נשים ורוצה את טובתן. עם זאת, היא גם מאוד סלחנית כלפי גברים המבטלים או משתיקים נשים, מתרצת להם תירוצים ובסופו של דבר מאפשרת התנהגות סקסיסטית. יש חוקרות שמתייגות את הספר, בשל כך, כאנטי פמיניסטי.

ביקורת

הספר זכה לשבחים מן הביקורת. בעיתון הגרדיאן נכתב שהספר כה מרתק שאי אפשר לקום מהכיסא עד סיומו. בכתב העת Publishers Weekly הספר שובח על כך שהוא מצליח להיות נוקב ועדיין קליל. בביקורת ב-Kirkus Reviews גם הספר אופיין כ"מוכן לפריימטיים".

טלוויזיה

עיבוד לטלוויזיה של הספר נעשה בשנת 2007, בבימויו של אנתוני מינגלה (שגם השתתף בכתיבת התסריט), על פי תסריט של ריצ'רד קרטיס. הסדרה בת שש הפרקים הופקה במשותף על ידי BBC, HBO ועוד כמה חברות הפקה. הפרק הראשון שודר בבריטניה ב-BBC1 ב-23 במרץ 2008.

במה

הספר עובד כמחזמר שעלה לבמה בקייפטאון, דרום אפריקה, בסתיו 2015. המחזמר נכתב בשיתוף עם מקול סמית, וכולל מוזיקה בכתיבה וביצוע של אמנים מקומיים, המשלבת ריקוד אפריקאי, רגאיי, ג'אז ובלדות.
טריכוטילומניה

שכיחות ואפידמיולוגיה

השכיחות באוכלוסייה הכללית למשך 12 חודשים בקרב מבוגרים ומתבגרים היא בין 1% ל 2%. נשים נוטות לפתח את ההפרעה יותר מאשר גברים, ביחס של 10:1 בערך. עם זאת יש לקחת בחשבון שנשים נוטות יותר לחפש עזרה לכן ייתכן שהיחס הזה לא לגמרי מבטא את ההבדל בין אנשים שפתחו את ההפרעה. גם הבדלים תרבותיים בין מגדריים ביחס לשיער יכולים להשפיע על היחס בין גברים לנשים בהפרעה זו.

גורמי סיכון פרוגנוסטיים

קיימת עדות לגורמים גנטיים המשפיעים על טריכוטילומניה. ה הפרעה נפוצה יותר אצל אנשים עם הפרעה טורדנית כפייתית, וכן בקרב קרוביהם מדרגה ראשונה.

מהלך ההפרעה

מריטת שיער יכולה להופיע אצל תינוקות אך תופעה זו נורמלית וחולפת כעבור זמן קצר. מריטת השיער של טריכוטילומניה לעומת זאת מופיעה בדרך כלל סביב גיל ההתבגרות המינית. אזורי מריטת השיער יכולים להשתנות עם הזמן. המהלך של ההפרעה הוא בדרך כלל כרוני עם תנודות של החמרה והקלה בתסמינים אם ההפרעה אינה מטופלת. אצל נשים הסימפטומים יכולים להחמיר ככל הנראה כתוצאה משינויים הורמונליים בהורמוני המין הנשיים, בעיקר סביב גיל המעבר.

מאפיינים קליניים

תלישת השיער נעשית מתוך דחף בלתי נשלט למרוט שערות. התלישה גורמת לאיבוד שיער בדרך כלל בצד הנגדי ליד הדומיננטית. השיער יכול להיות בכל מקום בגוף, אך בעיקר באזור הקרקפת (מריטת שיער מאזורים אחרים בגוף שכיחה פחות). טרם המריטה המתח גובר והוא ממשיך להתגבר בעת המריטה עצמה לאחר המריטה יש תחושת סיפוק ורגיעה הרפיה והנאה רבה. המריטה מלווה בטקס של שזירת השיער או לעיסתו ולעיתים אף בליעתו (מה שהעניק להפרעה את שמה). על פני העור המרוט לא ניתן להבחין בצלקות או דלקות כלשהן.

תחלואה נלווית

הטריכוטילומניה מופיעה לרוב עם הפרעה נפשית נוספת, במקרים רבים דיכאון מז'ורי וכן עם הפרעת חיטוט בעור ותופעות שונות אחרות הקשורות לעיסוק בגוף כמו כסיסת ציפורניים. חלק ממצבים אלה מחייבים מתן אבחנה נוספת.

אבחנה מבדלת

טיפול רגיל בשיער: האבחנה לא תינתן למי שהסירו שיער באופן מכוון מסיבות קוסמטיות. במטרה לשנות את המראה שלהם.
הפרעה אחרת מהספקטרום הטורדני כפייתי: אנשים עם הפרעה טורדנית כפייתית עשויים למשוך את שיערם כחלק מהטקסים שלהם. אנשים עם הפרעת גוף דיסמורפית עשויים למשוך שיער שהם חושבים שהוא דוחה. בשני המקרים האבחנה לא תהיה טריכוטילומניה.
הפרעות נוירו-התפתחותיות: בקבוצה זו של הפרעות תלישת השיער עשויה לקבל צורה של תנועה סטריאוטיפית, שאין לה מטרה ברורה של תלישת השיער.
הפרעות פסיכוטיות : אנשים במצב פסיכוטי עשויים להסיר את שיערם או חלק ממנו כתוצאה מאמונות שווא שונות. במקרים כאלה לא תאובחן טריכוטילומניה.
מצבים רפואיים אחרים : ישנם מצבים אחרים בהם תיתכן הסרה של שיער כמו דלקות עור שונות וכדומה. מקרים כאלה לא יאובחנו כטריכוטילומניה.
הפרעות הקשורות לחומרים פסיכואקטיביים: מריטת שיער יכולה להיות תוצאה של שימוש בחומרים ממריצים שונים (מתאמפיטמין וכדומה).

טיפול

בשנים האחרונות בחנו חוקרים רבים את יעילותם של טיפולים התנהגותיים שונים כמו ניטור עצמי, דה-סנסיטיזציה ושינוי הרגלים.נסיון לטפל בנוגדי דיכאון העלה שאין להם השפעה מיטיבה על מצב האנשים עם ההפרעה. לעומת זאת טיפול באולנזופין (זיפרקסה) הראה תוצאות מבטיחות. כמו כן ישנן שיטות טיפול מקוון ושיטות שונות של עזרה עצמית.
ג'ק סקלן

יעקב (ג'ק) סקלן (אנגליה, ט"ו באלול ה'תרע"ה, 25 באוגוסט 1915 - ישראל ד' בחשוון ה'תשע"ג - 20 באוקטובר 2012) הקים את הסניף הראשון של תנועת בני עקיבא בבריטניה ב-1936, הציל יהודים רבים במהלך מלחמת העולם השנייה באמצעות מפעל רהיטים שהיה ברשות משפחתו והיה בין מקימי סניף תנועת "הפועל המזרחי" באנגליה בשנת 1947.

קורות חייו

סקלן נולד ב-1915 באנגליה וכשהיה בגיל 19 הקים יחד עם מאיר סילברסטון וצעירים נוספים תנועה ציונית בשם "כנרת", שנוסדה כדי להחדיר את הרעיון הציוני בקרב יהודי בריטניה. בתנועה לימדו עברית כדי להכשיר את העלייה לארץ וסקלן עזר בגיוס כספים לטובת העניין. כעבור כמה שנים התפצלה התנועה לזו המוכרת בשם "צעירי המזרחי", שבה התארגנו צעירים דתיים לקראת עלייה לארץ וכן לתנועה נוספת - "הצעירים הכלליים" שאינם דתיים.
ב-1933, כשהיה בן 18, הגיע סקלן לביקור בארץ ישראל שבמהלכו אף ביקר (לטענתו) במערות התת-קרקעיות שבמערת המכפלה. בביקורו החליט שהוא מעוניין לעלות לארץ, אך הצליח להגשים את חלומו רק לאחר 39 שנים.
במהלך מלחמת העולם השנייה רשם 50 פליטים יהודים כעובדים במפעל הרהיטים של משפחתו. כך קיבלו הפליטים אישורי שהייה באנגליה, וניצלו הודות לתושיתו.
ב-1967 לאחר מלחמת ששת הימים ייסד את תנועת "העלייה הבריטית" ושימש היו"ר הראשון שלה. בשנת 1973 עלה לישראל ושנה לאחר מכן התמנה ליו"ר עמותת "קרן ילדנו - מרכזי תקוותנו" והקים סניפים רבים של העמותה בערים רבות ברחבי הארץ. בשנת 1988 קיבל את אות הנשיא מנשיא המדינה דאז מר חיים הרצוג על פעילותו בעמותה זו. סקלן כונה לא פעם "הרצל הבריטי" על פעולותיו למען הציונות.

סיפור ירידתו למערת המכפלה

ג'ק שמר על סוד קרוב ל-80 שנה, הוא חשף את עדותו בראיון מצולם שקיים עמו נעם ארנון, דובר היישוב היהודי בחברון. כשהיה בן 18 הגיע למערת המכפלה, מלווה בקצין בריטי שהכניס אותו אל המערות שתחת האדמה ושם התגלו לעיניו קברי האבות. לדבריו הסיבה שלא חשף זאת עד היום היה לבקשת סבו- רב סנדר הרמן, שבקש ממנו לא לדבר על הביקור ועל מה שראו עיניו.
בעדותו מספר סקלן: "בסוף האולם הגדול היו אולי בערך 20 מטרים, והיה פרוזדור גדול שבאמצעו דלת", סיפר. "אני עמדתי שם. רציתי להיכנס, אך השומר המוסלמי אמר שאסור". הקצין הניח את ידו על נשקו ואמר ״האיש הזה יהודי״ והורה לשומר לתת לסקלן לעבור. השניים ירדו אל תוך המערה התת-קרקעית, "לאולמות נוספים מתחת למבנה ושם הוא רואה את המצבות המקבילות לקומה העליונה. הוא ממשיך לספר: "ירדתי והיה טיפה אור. ראיתי שלמעלה הקבר היה מכוסה בשטיחים ובדים יפים, אך מתחת לציוני הקברים של אברהם ויצחק, היה עוד קבר כזה - מכוסה בעפר ובקרמיקה" סקלן שאל את השומר הערבי אם יש משהו מתחת לתלוליות, והוא נענה שאלה הם למעשה הקברים האמיתיים של "האבות" ו"האמהות".
הראיון עמו היה אמור להמשך כשבוע לאחר מכן, אך לאחר חמישה ימים, בשבת בבוקר כשיצא מבית הכנסת הגדול בירושלים נפגע על ידי רכב ונהרג. בן 97 היה במותו.
היכל הקרח קרילאטסקויה

היסטוריה

בניית היכל הקרח החלה בשנת 2003 ובספטמבר 2004 זו הושלמה. הפרויקט עוצב על פי תוכניות האדריכל מארק ליבשין, בתמיכת חברת "מוסקפסטרוי". בנובמבר 2004 ההיכל אירח את טורניר גביע הפדרציה בטניס ואירח גם תחרויות לאומיות ובינלאומיות בהחלקה מהירה על הקרח.

שיפוץ

ב-22 בנובמבר 2007 נשבר אחד מעמודי הצירים המחזקים את הכבלים במערכת התמיכה של גג היכל קרח. בשל החשש מקריסת הגג נעשה שיפוץ בהיכל שבמהלכו ההיכל היה סגור במשך כמעט שנה (עד ספטמבר 2008).

כיום

מאז סיום השיפוצים מתחם הספורט משמש לאימונים יומיים בענפי החלקה מהירה על הקרח, הוקי, החלקה אמנותית על גלגיליות ובסופי שבוע ובחגים מארח מפגשים פתוחים לציבור של החלקה המונית על הקרח.

מאפיינים

השטח הכולל של המתחם — 127,275 מ"ר. השטח הכולל של מגרש הקרח — 10,409.5 מ"ר. מספר המושבים — 7,209.
Pirates

רקע

ג'ונס עשתה ריוקיישן לניו יורק לאחר פרידתה מטום וויטס. היא עברה לגור בגריניץ' וילג' עם המוזיקאי סאל ברנרדי מניו ג'רזי, אותו פגשה בקליפורניה באמצע שנות ה-1970. השניים הפכו למשתפי פעולה תכופים וכתבו ביחד את היצירה בת 8 הדקות "Traces of the Western Slopes".
היא התחילה לכתוב את שירי האלבום כבר ב-1979, ואת רובם השלימה במהלך 1980. האלבום נחשב ליותר אמביציוני מקודמו, וכולל אלמנטים של ג'אז, R&B, ביבופ, פופ וברודוויי, עם מעברים תכופים בין קצבים ומוד בתוך השירים. השפעותיה לאלבום כוללות את לורה נירו, ברוס ספרינגסטין, ולאונרד ברנשטיין, בין היתר.

הקלטת האלבום

ההקלטות של האלבום החלו בינואר 1980, אותו החודש שבו ג'ונס לקחה את פרס הגראמי לאמן החדש הטוב ביותר.
ג'ונס הגיעה להקלטות אלה עם חמישה שירים מוכנים, אשר הוקלטו ועובדו בפרץ עבודה שארך חודשיים, ואז ג'ונס לקחה חופשת כתיבה ארוכה. ההקלטות חודשו בנובמבר 1980 והסתיימו באפריל 1981, שלושה חודשים לפני צאת האלבום.
בצ'קי

יהודי בצ'קי

יהודים החלו לשבת בבצ'קי לאחר שהוקמו במקום מפעלי תעשייה בידי משפחת פרליס. בשנת 1921 נמנו בכפר 133 יהודים, מתוך 486 תושבים. בין מלחמות העולם פעלו ביישוב סניפים של הבונד ופועלי ציון, וכן מרכז הכשרה של החלוץ.
ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה בצ'קי בידי הגרמנים, ומפעליה הוחרמו. ביישוב הוקם יודנרט, בראשות יעקב פרידמן, ומעת לעת נלקחו יהודיו לעבודות כפייה.
בסוף 1939 הגיעו לבצ'קי כ-500 פליטים יהודים, ואלו רוכזו עם יהודי היישוב בגטו פתוח. בשל סמיכותו של היישוב למסילת הברזל שהובילה למחנה ההשמדה טרבלינקה, הגיעו אליו לא אחת יהודים שהצליחו להימלט מהקרונות, ויהודי המקום סייעו להם.
בסוף ספטמבר 1942 שולחו כל יהודי הגטו ביישוב לטרבלינקה. כמה עשרות מיהודי הגטו שהסתתרו בכפרי הסביבה נתפסו, ונרצחו.
ראובן ליף

תולדות חייו

ראובן ליף נולד בשנת 1889 בקרמנצ'וג שבפלך פולטבה ברוסיה (כיום אוקראינה), בנם של טריינה (לבית קוֹבּרינֶץ) וברוך-ליב ליפשיץ. גדל בעיירה פינסק (רוסיה הלבנה). למד באקדמיה הקיסרית לאמנות  בווילנה. עלה לארץ ישראל והיה אחד התלמידים הראשונים של האקדמיה בצלאל בירושלים, מורה במוסד וראש מחלקת מחלקת הצריבה (באטיק) על עץ מתכת שנפתחה ב"בצלאל" ב-1912 ועמד בראשה עד שנת 1916. בין היתר יצר מדליוני-תצריב של מגדל דוד, יד אבשלום ודיוקן הרצל. לאחר מכן, ככל הנראה על מנת לחמוק מגיוס לצבא האימפריה העות'מאנית בעת מלחמת העולם הראשונה, היגר לארצות הברית ועבד שם כמאייר וגרפיקאי. במגרת זו עסק באיור ספרי ילדים ובתי כנסת.
ראובן ליף עסק באיסוף גופנים עבריים וחיבר קטלוג מקיף, ראשון מסוגו בשם אוצר אלף-ביתים: מימי קדם עד זמננו, שכלל שבעים גופנים עבריים, חלקם עתיקים וחלקם מודרניים. בשנת 1950 ראתה אור מהדורה של הקטלוג בהוצאה עצמית ("הסטודיה של ראובן ליף, 324 מזרח רחוב 18, ניו־יורק, נ.י.") עם טקסט הסברי בעברית ובאנגלית.
בשנת 1965 היה יועץ לתערוכת ז'בוטינסקי שנערכה בניו יורק.
בתו, נעמי ליף הלפרן (Noami Leaf Halpern; נולדה ב-1914), הייתה רקדנית. ב-1934 הופיעה ב"שגיונות זיגפלד" בניו יורק, וב-1935 הגיעה לשהות בארץ ישראל ושיתפה פעולה עם יוסף גולנד בתיאטרון "המטאטא".
פתיחה אנגלית (בורסה)

פתיחה אנגלית היא כינוי לפתיחת שלב המסחר הרציף בבורסה לניירות ערך בתל אביב. 
אם מדד תל אביב 35, (מדד המעו"ף) לפי נתוני הביקוש וההיצע בפתיחת המסחר, צפוי לעלות או לרדת בשיעור של 2.5% ומעלה - נדחית פתיחת המסחר במספר דקות. אם הפקודות שנוספו בזמן הדחייה אינן מביאות את השינוי במדד המעו"ף לשיעור של פחות מ-2.5% - תבוצע דחייה נוספת. אם לאחר הדחייה השנייה המדד הצפוי עולה או יורד ביותר מ-5% - תבוצע דחייה שלישית של כ-45 דקות נוספות הנקראת "מנתק זרם" (אחרת - מתחיל המסחר). לאחר "מנתק הזרם" ייפתח המסחר בכל מקרה שתנודת המדד נמוכה מ-12%. כללים אלה נקבעו במטרה למתן את תנודתיות השינוי בערכו של המדד  בעקבות מניפולציות של גופים גדולים.
משה מורד

ביוגרפיה

מורד נולד, גדל והתחנך בתל אביב. החל את דרכו ברדיו בשירות הסדיר כשדרן בגלי צה"ל בין השנים 1976–1980, ומשם המשיך לרשת ג' של קול ישראל בשנת 1980.
בין השנים 1981–1984 חי מורד באנגליה ועבד בלונדון כתקליטן וכמפיק אירועי מוזיקה. משם שידר פינה שבועית בתוכנית הרדיו "קול בו" של רשת ג' על המוזיקה בבריטניה וגם סיקר את סצנת המוזיקה הבריטית עבור העיתונים והמגזינים מעריב, ווליום, להיטון וחמצן. 
בשנת 1984 חזר ארצה והתמנה לתפקיד מנהל המחלקה הבינלאומית בחברת התקליטים CBS (שלימים הפכה ל-NMC). באותה שנה התחיל גם להגיש את התוכנית "להיט בראש" של הערוץ הראשון בטלוויזיה, אותה הגיש עד לשנת 1990. במקביל ערך והגיש תוכניות ברשת ג' ותחנת הרדיו האזורי רדיוס. 
בשנת 1998 מונה לתפקיד מנכ"ל NMC וכיהן בתפקיד שלוש שנים. הוא פרש מתפקידו לאחר שקיבל הצעה מחברת המוזיקה הבינלאומית EMI. 
בשנים 2001–2003 עבד מורד ב-EMI בלונדון והיה אחראי לשיווק הבינלאומי של אמני החברה מארצות הברית (ביניהם הזמרת נורה ג'ונס), אחראי לנושא מוזיקת העולם ב-EMI ומנהל הלייבל "Hemisphere".
בשנת 2001 התחיל לערוך ולהגיש תוכניות מוזיקת עולם בתחנת "Radio 3" של ה-BBC. 
בשנת 2003 הקים בשותפות עם פול ברגר (לשעבר נשיא חברת Sony Music Europe) את חברת Soho Artists שעסקה בניהול אמנים, ועסק בניהול אמני מוזיקת עולם ובייעוץ לחברות מוזיקה.
בשנת 2007 חזר לישראל והחל לערוך ולהגיש תוכניות ב-88FM.
בדצמבר 2011 מונה מורד לתפקיד מנהל תחנת הרדיו 88FM. במסגרת שידורי התחנה ערך והגיש תוכנית מוזיקת עולם בשם "מסביב לעולם ב-88", עד סגירתה של התחנה ב-14 במאי 2017. 
מ-15 במאי 2017 שימש ד"ר מורד כמנהל בפועל של תחנת הרדיו החדשה "כאן 88" הפועלת במסגרת תאגיד השידור כאן. ב-24 ביוני 2018 הודיע על התפטרותו מתפקיד מנהל התחנה ומעבר להגשה בלבד בכאן תרבות, כאן 88 וקול המוסיקה. 
מורד הוא בעל תואר דוקטור באתנומוזיקולוגיה (2012) מאוניברסיטת לונדון, פרסם מאמרים וספרים בארץ ובחו"ל. הוא מרצה בנושאי מוזיקת עולם ותעשיית המוזיקה.
מנחם מנדל אייזנשטאדט

ביוגרפיה

נולד בשצ'וצ'ין למלכה ראשה (בת ר' דוב בער מסלונים) ולרב נח חיים, רבה של העיר. למד בכמה ישיבות ואצל אביו. בשנת ה'תרי"ז נישא ושנה לאחר מכן קיבל משרת רבנות ראשונה בעיר קמינקא.
לאחר שנים אחדות עבר לכהן בליסקובה שבפלך הורדנה ואחר כך לזובלין שבפולין.
בשנת ה'תרכ"ח התיישב בוורשה וכיהן בה כמו"צ במשך שמונה שנים.
בשנת ה'תרל"ו (1876) התמנה על מקום אביו כרבה של עיר הולדתו שצ'וצ'ין והחזיק במשרתו זו עד פטירתו בשנת ה'תר"ס, 1900.
ספרו "צמח מנחם" (ורשה תרמ"ב) מכיל פלפולים וחידושים על ארבעת חלקי שולחן ערוך המסודרים בסגנון ספרות השו"ת.

משפחתו

שנים מאחיו שימשו אף הם ברבנות: הרב שלום דוב בער אייזנשטאדט כיהן כאב"ד לכוביץ', והרב ברוך בן ציון מישקובסקי כאב"ד מוסטי ולאחר פטירת חותנו, רבי אברהם עזרא כ"ץ מאמדור, כרבה של אמדור.