google/wiki40b huggingface dataset:
מקסים דונייבסקי

ביוגרפיה

מקסים דונייבסקי נולד במוסקבה לאיסאק דונייבסקי ולרקדנית הבלט זויה פשקובה. הוריו לא היו נשואים אך אביו הכיר בקיומו. בשנת 1965 סיים דונייבסקי לימודים בבית הספר למוזיקה והתקבל לקונסרבטוריון של מוסקבה, אותו סיים בשנת 1970. הוא למד הלחנה אצל דמיטרי קבלבסקי, טיחון חרניקוב, אלפרד שניטקה ואנדריי אשפאי.
מקסים דונייבסקי התקרב למארק רוזובסקי, מנחה של תיאטרון סטודנטים ליד אוניברסיטת מוסקבה, והחל לכתוב מוזיקה להצגות. כאשר רוזובסקי התקדם לבמאי של תיאטרון מקצועי, דונייבסקי המשיך לכתוב מוזיקה להצגות התיאטרון. במסגרת זו כתב מספר שירים שאחר כך נכללו בסדרת טלוויזיה "שלושת המשקטרים". בסוף שנות ה-70 דונייבסקי הקים להקה וכתב עבורה שירים תוך שיתוף פעולה עם משוררים כמו רוברט רוז'דסטבנסקי, איליה רזניק, לאוניד דרבניוב ועוד. שירים שעבורם דונייבסקי כתב מוזיקה נהפכו לפופולריים בברית המועצות והיו חלק מהרפרטואר של זמרים ידועים (מיכאיל בויארסקי, ניקולאי קרצ'נצוב ונוספים). 
דונייבסקי כתב מוזיקה ללמעלה מ-30 סרטים. בנוסף לכך הוא מלחין בתחום מחזמר ואחרון מהם הועלה על הבמה בשנת 2010. כמו כן הוא כתב אופרת רוק. דונייבסקי הופיע הרבה בטלוויזיה בתוכניות שונות כולל בחבר השופטים של תחרויות זמר.
בשנים 1992–1999 דונייבסקי התגורר בארצות הברית וכתב מוזיקה למספר סרטים של הוליווד.
תקליט ראשון עם שירי מקסים דונייבסקי יצא לאור בשנת 1983, בהמשך יצאו תקליטים ותקליטורים נוספים.

חיים אישיים

מקסים דונייבסקי היה נשוי 7 פעמים. בנו התגורר בלוס אנג'לס וביתו בפריז בו היא הקימה להקה.
דונייבסקי הוא יושב ראש קרן על שם אביו איסאק דונייבסקי.
פגיון אונות

פִּגְיוֹן אֻנּוֹת, או בשמו ההיסטורי (בתרגום לעברית) - פגיון ביצים (באנגלית: bollock dagger), הוא פגיון שלניצב שלו צורה ייחודית: לשמורה שתי בליטות סגלגלות הדומות למבושיו של גבר (באנגלית: bollocks). השמורה עשויה על פי רוב כיחידה אחת עם ידית העץ, והיא מחוזקת בחלקה העליון על ידי טבעת מתכת מעוצבת. סוג פגיון זה היה נפוץ בסקנדינביה, פלנדריה, אנגליה וסקוטלנד בין המאות ה-13 וה-18, ובמיוחד בתקופת בית טיודור. באנגליה השתמשו בו שודדי הגבולות (border reivers) כגיבוי לחנית ולחרב. מספר רב של פגיונות מסוג זה התגלו בטרופת האונייה "מרי רוז" מן המאה ה-16. אופן השימוש ב"פגיון הביצים" דמה לאופן השימוש בדירק הסקוטי.
היסטוריונים של כלי הנשק בתקופה הוויקטוריאנית החליפו את שמו ל"פגיון אונות" (kidney dagger), על שום הדמיון – לדעתם - של שתי הבליטות שעל השמורה לאונות של כליות, וזאת כדי להימנע מכל קונוטציה מינית.
במאות ה-16 וה-17 ייצרו באנגליה את ידית הפגיון משורשי עץ הנקרא באנגלית dudgeon, ובתקופה זו מכונה לעיתים הפגיון בשמות "דאג'ן", "פגיון דאג'ן" ו"פגיון בעל ניצב דאג'ן".
קרוהלה

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1524, ובמחצית השנייה של המאה ה-17 הוענקו לו זכויות עיר. במהלך השנים הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה, ובחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה בתחום האימפריה הרוסית.

יהודי קרוהלה

בשנת 1897 נמנו בעיירה 553 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בה כ-240 יהודים, כחמישית מתושביה, ופעל בה בית ספר יהודי.
ב-8 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ערכו רישום של יהודיה, והטילו עליהם גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה.
ב-15 בספטמבר 1941 ריכזו הגרמנים את הגברים היהודים מהעיירה, ואלו הוסעו באוטובוסים ליער הסמוך, ושם נורו למוות. את הגברים שלא התייצבו הוציאו הגרמנים להורג לאחר מכן, ובאוקטובר 1941 הוציאו להורג 28 נשים יהודיות מהעיירה.
בהמשך, רוכזו יהודי העיירה והפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו שהוקם בה, בו שררו רעב וצפיפות, ובו הוצאו להורג בפומבי יהודים מדי יום. עם התדלדלות יושבי הגטו, צומצם שטחו, והוא גודר.
בלילה של ה-15 ביוני 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, תוך ירי בכל יושביו. מקהילת קרוהלה שרד את השואה יהודי אחד.
כותרות היום

היסטוריה

בעקבות פיצול ערוץ 2 העתידי ומעבר ערוצי החדשות לאפיקים חדשים, עזב הפורמט "ערב טוב עם גיא פינס" את ערוץ עשר, ועבר לערוץ החדש המסחרי של זכיינית השידור "קשת". עם עזיבת התוכנית "ערב טוב" הוחלט לשבץ את "הכל כלול" (שהייתה משודרת ב-16:00) בשעה 19:00. בערוץ הוחלט לשבץ בשעה הריקה מגזין חדשותי חדש בשם "16:30", שאותו יגיש אלי ראכלין 4 פעמים בשבוע ועומר ירדני יגיש את התוכנית ביום הנוסף הנותר. לעיתים מגישים את התוכנית גם ינון מילס ואורי קוואל.
פורמט התוכנית מבוסס על המגזין היומי מהדורת 19:00. לעומת זאת בשונה ממהדורת 19:00, 16:30 מציגה את כותרות היום ובכל אופי חדשותי לעומת מהדורת 19:00 שמציגה את כותרות מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ עשר.
ב-15 בינואר 2019 שודרה התוכנית האחרונה בערוץ עשר. החל ב-16 בינואר 2019 משודרת בערוץ 13 בשעה 16:00. התוכנית קוצרה בעקבות המעבר ל-15 דקות. 
החל מ-16 ביוני 2019 משודרת התוכנית בשעה 16:50 בעקבות הקדמת התוכנית "הכל כלול" לשעה 16:00. במסגרת השינויים קוצרה התוכנית ב-5 דקות והוסף מבזק קטן באורך 2 דקות בשעה 16:00.

מבנה התוכנית

במהלך התוכנית, מוצגים ענייני היום בחדשות בישראל ובעולם, עם דיווחים של כתבי ופרשני "חדשות 13".
בעבר, כששודרה בשעה 16:30, לקראת סוף התוכנית ניתנה גם הצצה לסיפור המרכזי של התוכנית "חמש עם רפי רשף", ששודרה מיד לאחר התוכנית.

הארכיון לא שוכח

בעבר בסוף התוכנית שודרה הפינה של דף הטוויטר "הארכיון לא שוכח", שמנוהל על ידי חגי דותן, בה מציגים קטע קצר מארכיון "חדשות עשר" על אירוע מסוים.
תום יעקובוב

ביוגרפיה

יעקובוב החל להתאמן באתלטיקה כשהיה בן 18. הוא החל להתאמן במכבי חיפה בהדרכתו של המאמן אהרון שבתייב בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת.

2010

בתחרות שנערכה בפברואר 2010, קבע בקפיצה לרוחק תוצאה של 5.70 מטר ולאחר שבועיים קבע בקפיצה משולשת תוצאה של 13.00 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביוני הוא סיים במקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.36 מטר.

2011

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2011 וסיים פעמיים במקום שמיני, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.50 מטר ובקפיצה משולשת בתוצאה של 14.12 מטר.

2013

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטמפרה, פינלנד, ב-13 ביולי 2013 הוא התחרה בקפיצה משולשת, אך פסל את כל שלושת הניסיונות שלו וסיים במקום האחרון.

2014

באליפות מדינות הים התיכון עד גיל 23 שנערכה ביוני 2014 הוא סיים במקום שמיני בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.60 מטר. כעבור כחודש, באליפות ישראל, הוא זכה בשתי מדליות כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.32 מטר ובקפיצה משולשת בתוצאה של 15.84 מטר.

2015

במאי 2015 עבר לראשונה את רף 16 מטר כשקבע בתחרות הליגה הבין אגודתית כשקפץ בקפיצה משולשת למרחק של 16.25 מטר. באליפות ישראל באותה שנה הוא זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.53 מטר.

2016

באליפות מדינות הבלקן באולם זכה יעקובוב במקדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.23 מטר. באליפות ישראל זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.23 מטר גם כן, לפני יוחאי הלוי (15.59 מטר) ודניאל בוטייל (15.38 מטר), שניהן ממכבי תל אביב. באליפות מדינות הבלקן שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 16.44 מטר, תוצאה שהציבה אותו במקום הרביעי בכל הזמנים בישראל בקפיצה משולשת.

2017

באליפות אירופה לאומות הוא סיים במקום ראשון בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.38 מטר. באליפות ישראל באתלטיקה הוא הגן עלתוארו לאחר שזכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.92 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בטאיפיי, טאיוואן הוא סיים במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.19 מטר.

2018

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2018 זכה יעקובוב בשתי מדליות זהב, בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.93 מטר, לפני יוראי שאול מהפועל אתלטי אורן השרון (15.07 מטר) וג'וש פיין מאתלטי לידר ירושלים (14.81 מטר) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.13 מטר, לפני גילרון צבקביץ' מהפועל אתלטי אורן השרון (7.03 מטר) ומקסים קולסניקוב מאתלטי לידר ירושלים (6.82 מטר).

2019

באליפות מדינות הבלקן באולם שנערכה בפברואר 2019 סיים יעקובוב במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.99 מטר.
הוריקן הארווי

רקע

הארווי התפתח מגל טרופי לסערה טרופית ב-17 באוגוסט מזרחית לאנטילים הקטנים. הסערה חצתה את איי וינדוורד למחרת היום, עברה מדרום לברבדוס וחלפה סמוך לסנט וינסנט עם כניסתה לים הקריבי. ב-19 באוגוסט החל הארווי להיחלש בשל גזירה מתונה של הרוח, והידרדר לגל טרופי מצפון לקולומביה. שרידי הסופה המשיכו בכיוון צפון-מערב ברחבי הקאריביים ובחצי האי יוקטן, לפני התגברות מעל מפרץ קמפצ'ה.

פגיעה בטקסס

ב-23 באוגוסט החל הארווי להתגבר במהירות וב-24 באוגוסט התגבר לסערה טרופית, והפך לסופת הוריקן מאוחר יותר באותו יום. במהלך ה-25 באוגוסט הארווי התחזק והתעצם לקטגוריה 4, ובתוך שעות פגע ברוקפורט, טקסס בעוצמת שיא עם רוחות שנשבו במהירות 210 קמ"ש. בתוך ארבעה ימים ירדו באזורים רבים מעל 1,000 מ"מ של גשם, כאשר חלף ההוריקן מעל מזרח טקסס. עם הצטברות שיא של 1,318 מ"מ, הפך הארווי לסופה הטרופית הרטובה ביותר שנרשמה בארצות הברית. בעקבות השיטפונות נעקרו מבתיהם יותר מ-30 אלף בני אדם, והוצפו מאות אלפי בתים. הוריקן הארווי גרם לפחות 38 מקרי מוות שאושרו – אחד בגיאנה, ו-37 בארצות הברית. שיטפונות קטסטרופליים ממשיכים באזור יוסטון רבתי. מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום, ברוק לונג, הגדיר את הארווי כאסון הגרוע ביותר בהיסטוריה של טקסס, וצפה שההתאוששות תימשך שנים רבות. האומדנים המוקדמים של ההפסדים הכלכליים נעים בין 10 ל-160 מיליארד דולר.

לאור הנזק שהסופה עשתה, הוחלט באפריל 2018 שלא ישתמשו יותר בשם "הארווי" לתיאור הוריקנים נוספים.
החיים על פי דביר

נושא התוכנית

במרץ 2014 דביר בנדק עבר ניתוח קיצור קיבה, שגרם לו להשיל ממשקלו 63 קילוגרמים. במסגרת השינוי באורח החיים שלו, הוא יוצא לחקור אחר הסכנות הבריאותיות האחרות האורבות לו. התוכנית מלווה על ידי ד"ר איתי גל, כתב הבריאות של אתר ynet.
נייבי פיר

הנייבי פיר (באנגלית: The Navy Pier, מילולית: מזח חיל הים) הוא אחד ממתחמי הבילוי הבולטים של שיקגו. המתחם בנוי על מזח באורך 1.01 קילומטר וברוחב של כ-200 מטרים על שפת אגם מישיגן בסמוך לאזור הלופ – מרכז עסקים ראשי של שיקגו.
המתחם מכיל שורה של מבנים, שמדרום להם ישנו מדרחוב המשמש גם מזח יציאה לספינות תיירות ומצפון להם ישנו כביש גישה לרכבי אספקה. קומות הקרקע של מרבית המבנים במתחם מחוברות ויוצרות קניון גדול של מסעדות וחנויות ייחודיות, שמסתיים במוזיאון הוויטראז'ים של סמית (Smith Museum of Stained Glass Windows).
מלבד מוזיאון הוויטראז'ים של סמית, המתחם מכיל גם את מוזיאון הילדים של שיקגו, בית קולנוע לסרטי תלת ממדי בשיטה ייחודית, בתי קולנוע, תיאטראות, חממה בה מגודלת גינה נעימה לביקור בחורף של שיקגו ולונה פרק קטן, המכיל גלגל ענק, מגרש מיני גולף ושתי קרוסלות גדולות. אטרקציות נוספות במקום הן השכרת אופניים, כולל אופני באגי (נראים כמו שני זוגות של אופני טנדם, המולחמים זה לזה במקביל), רכיבה על דגם רכבת לילדים, מופעי זיקוקי דינור בערבי הקיץ והסתיו ואירוח פסטיבלים.
לפני שנבנה על הנייבי פיר למתחם שעשועים, הוא היה מתקן של חיל הים האמריקני.
מסור אנכי

מסור אנכי נייד (בעברית עממית: ג'קסון - עיוות של השם האנגלי של המכשיר - Jigsaw) הוא כלי עבודה, אשר הומצא בשווייץ ב-1946, ומיועד לחיתוך לוחות לאורך קוים מפותלים. ניתן לחתוך באמצעותו מגוון רחב של חומרים כגון MDF, מתכת ופלסטיק, עם להב ייעודי לכל חומר. מסור חשמלי הוא כלי עבודה חשוב של נגרים.
בעבר הונע המסור האנכי בכוח שריריו של המשתמש ואילו כיום הוא מונע באמצעות מנוע חשמלי.

צורת פעולה

בעת הפעלת המסור, מוצמד צידו התחתון של המכשיר אל פני הלוח המקובע למקומו ולהב המותקן בקדמת המכשיר מונע לסירוגין מעלה ומטה בכח המנוע החשמלי ומכרסם בלוח שעליו הוא מונח. קידום המסור לאורך קו החיתוך מתבצע בצורה ידנית או בייצור תעשייתי על ידי רובוט. רוחבו הצר של להב הפלדה (המסורית) מאפשר סיבובו על פני הלוח כך שצורת החיתוך תהיה מפותלת.
גודל המהלך של המסור יכול לווסת בין חיתוך גס לחיתוך מדויק, וקביעת מהירות הלהב מאפשרת להתאימו לחומרים שונים. בחלק מהמסורים האנכיים יש אפשרות לחתוך בזווית של עד 45 מעלות, אם על ידי שינוי הכיוון של הלהב, אם על ידי שחרור הברגים שלו, או במנגנון יותר מתוחכם במסורים יקרים יותר.

תכונות

קיימים שני סוגים של תפסניות להבים במסור אנכי: תפסנית ידנית הדורשת חיזוק עם מפתח או תפסנית אוטומטית (FIX-TEC) טכנולוגיה אשר הוצגה לראשונה בשנת 1992 על ידי חברת AEG מגרמניה. בהתאמה לתפסניות קיימים שני סוגי להבים - כאלו עם חור בקצה, וכאלו עם בליטה המאפשרת החלפה מהירה יותר.
שלא כמו מסורים אחרים, במסור אנכי אין מנגנון הגנה על הלהב.
יכולתו של מסור אנכי לנסר משטחים במדויק על פי קווים ששורטטו על משטחים מראש מאפשרת להכין בעזרתו פאזלים מעץ לבוד. תכונה זו נתנה לפאזלים שם נרדף בשפה האנגלית שהוא כשמו של מסור זה - Jigsaw.
כלים דומים למסור זה הם המסור האנכי המקובע (Scroll saw) המאפשר יותר בטיחות ממסור זה על חשבון נוחות עבודה ומסור החרב הנוח יותר משניהם אך פחות מדויק ופחות בטיחותי משניהם גם יחד.
קרב לכאיון

קרב לכאיון היה קרב לא גדול במהלך המלחמה הקורינתית, אך השפעתו הייתה גדולה בהרבה ממספר הלוחמים שלקחו בו חלק. הקרב התפרסם בתבוסה המוחצת שספג כוח ספרטני כבד שהורכב מהופליטים מידיהם של פלטסטים - חיילים קלי חימוש מאתונה תחת פיקודו של איפיקרטס. התבוסה בקרב הייתה אחד הסממנים לירידת כוחו של ההופליט כזרוע עיקרית של הצבא היווני בעת העתיקה. השפעת הקרב הדהדה הרבה מעבר לגבולות המלחמה שבמהלכה התרחש. בעקבות הצלחת הכוחות הקלים בקרב קיבלה תנופה גדולה בתקופה ההלניסטית, במהלכה נעלמו ההופליטים כמעט כליל משדות הקרב היווניים ובמקומם נוצר סוג חיילים חדש שחימושם היה כבד מזה של הפלטסטים, אך קל בהרבה מחימוש ההופליטים - תורופורים (ביוונית: θυρεοφόροι;  thureophoroi).

מהלך הקרב

צבא ספרטני גדול התמקם בלכאיון כחלק מהמאמץ הצבאי הספרטני להטיל לחץ על קורינתוס שנפלה בידי כוחות דמוקרטיים שקשרו עם האתונאים וסילקו את השלטון האוליגרכי הישן. חלק מצבא זה שכלל פרשים ומאות הופליטים ליווה קבוצת אזרחים גדולה מאמיקלס בדרכם לחגיגה דתית. בשלב מסוים, המשיכו הפרשים בליווי האזרחים ואילו ההופליטים שבו על עקבותיהם. דרכם עברה בסמוך לחומותיה של קורינתוס, אך המפקד הספרטני לא חשש מהעימות כי חש ביטחון רב במספריו הגדולים.
האתונים, שלחו כוח פלסטסטים גדול בפיקודו של איפיקרטס שיירט את הכוחות הספרטנים בסמוך לחומות. הפלטסטים פתחו בהתקפות פגע וברח הרסניות - הם התקרבו בריצה לעבר הכוח הספרטני שצעד בדרך, הטילו בו כידונים ונסוגו במהירות לאחור ברגע שהספרטנים כבדי החימוש יצאו למרדף. הדבר חזר על עצמו פעם אחרי פעם כשהאתונאים חומקים כל פעם מפגיעה.
הכוח הספרטני הצליח להגיע ללאכיון, אך אבדותיו היו כבדות מאוד - כ-250 הופליטים מתוך כ-600 נהרגו. אמנם התבוסה הייתה מוחצת, לא הייתה לה השפעה כמו לקרב לאוקטרה שבו צבא ספרטני שלם שכלל למעלה מ-10,000 לוחמים ספג תבוסה מוחצת, אך היה זה סימן לבאות.
ריתמיקון

הריתמיקון (באנגלית: Rhythmicon - המוכר גם בשם פוליריתמופון - היה מכונת התופים האלקטרונית הראשונה (או "מכונת קצב", המונח המקורי למתקנים מסוג זה).

פיתוח

המלחין האוונגארדי האמריקאי ותאורטיקאי המוזיקה הנרי קוול עבד בשנת 1930 בשיתוף פעולה עם הממציא הרוסי לב טרמין בתכנון ובנייה של הריתמיקון המרשים בחדשנותו. קוול רצה כלי, שיוכל לנגן בו יצירות שיש בהן ריבוי תבניות קצב, שאדם יחיד איננו מסוגל לבצע בו-זמנית על מקלדת אקוסטית או על כלי הקשה. ההמצאה, שטרמין השלים בשנת 1931, יכולה להפיק עד שישה-עשר מקצבים שונים - מקצב בסיס מחזורי על גובה צליל יסודי נבחר וחמישה-עשר מקצבים במהירות גדלה והולכת, שכל אחד מהם קשור לאחד מן הצלילים העולים של סדרת הצלילים העיליים של גובה הצליל היסודי. בדומה לסדרת הצלילים העיליים עצמה, המקצבים מתקדמים במהלך אריתמטי, כך שלכל פעמה יחידה של הבסיס, הצליל העילי הראשון (אם הוא מנוגן) מושמע פעמיים, הצליל העילי השני מושמע שלוש פעמים, וכן הלאה. בשימוש במקלדת של המתקן, אפשר להפיק כל אחד משישה-עשר המקצבים בנפרד או בכל צירוף שהוא. קליד נוסף, השבעה-עשר במספר, מאפשר סינקופה לפי בחירה. הכלי מפיק צליל דמוי-הקשה בשימוש במערכת, לפי הצעת קוול, הכרוכה בהעברת אור דרך חורים ערוכים במעגל בסדרה של דיסקיות "גלגלי שיניים", לפני שהוא מגיע אל קולטני אור חשמליים. זמן קצר לאחר מכן עשה לורנס האמונד שימוש בתוכנית מתוחכמת יותר, מגנטית-מכנית במקום אופטית-מכנית, לבניית אורגן האמונד הראשון שלו בשנת 1935.

תצוגה

קוול תיכנן להציג את הריתמיקון באירופה. באוקטובר 1931, במכתב אל אייבס מברלין, אמר, "אני עוסק בהלחנה וסיימתי את הפרק השני של יצירתי לריתמיקון עם תזמורת, שניקולאס ישתמש בה בפריז בפברואר." המלחין צ'ארלס אייבס, ידידו הקרוב של קוול, פנה אל טרמין בבקשה לבנות דגם שני של הריתמיקון לשימוש קוול ועמיתו, המנצח ניקולס סלונימסקי.
הריתמיקון הוצג לראשונה באופן רשמי ב-19 בינואר 1932 על ידי קוול והמחנך המוזיקלי והתאורטיקאי יוזף שילינגר בבית הספר החדש למחקר חברתי בניו יורק. שילינגר הכיר את טרמין משנות ה-20' המוקדמות והתעניין במשך כל חייו בטכנולוגיה ומוזיקה.
StreetDance 3D

עלילה

"ג'יי 20", קבוצת ריקודי רחוב, מתכוננת בלונדון לאליפות בריטניה בריקודי רחוב. לאחר שמנהיגה, ג'יי, עוזב את הקבוצה באופן בלתי צפוי, הקבוצה נמצאת על סף פירוק. חברי הקבוצה מאבדים את מקום האימונים הרגיל שלהם לאחר שלא הגישו את הטפסים המתאימים בזמן. הם מנסים למצוא מקום חלופי או לגייס כסף כדי לממן מקום לאימונים אך ניסיונותיהם כושלים. באופן מפתיע, מורה בבית ספר לבלט, הלנה (שרלוט רמפלינג), מציעה להם להתאמן בבית הספר בתנאי שחמישה רקדני בלט יצטרפו אליהם לאימונים. הלנה מציעה זאת מתוך תקווה שהתשוקה לריקוד שמאפיינת את "ג'יי 20" תעבור גם לרקדני הבלט שלה. בתחילה רבות שתי הקבוצות ביניהן, אך לבסוף הופכים רקדני שתי הקבוצות לחברים טובים.
הלנה לוקחת את קארלי (ניקולה ברלי), הכוריאוגרפית של הקבוצה, למופע בלט וקארלי מקבלת השראה מהמופע. במהלך תחרות ריקודים במועדון למחרת, הקבוצה מגלה שג'יי בגד בהם והצטרף לקבוצה המתחרה, "The Surge". קארלי, שכועסת על הבגידה של ג'יי, עוזבת את המועדון וכמעט נפגעת מרכב אך תומאס (ריצ'רד ווינסור), אחד מרקדני הבלט שהצטרפו לקבוצה, מזיז אותה הצידה. הם הולכים לדירה של תומאס ומתאמנים בריקוד על הגג.
למחרת בבית הספר, קארלי מכריזה על השם החדש של הקבוצה: "נקודת שבירה". מורה נוספת בבית הספר, מאדאם פלורה, כועסת על ההשפעה של ריקודי הרחוב על רקדני הבלט, שלדעתה הורסת את העבודה שהשקיעו בריקודי הבלט. עקב דעתה, פלורה מתכננת בכוונה את האודישנים לתחרות הבלט המלכותית ליום זהה לגמר של אליפות בריטניה לריקודי רחוב. רקדני הבלט מבטיחים לקארלי שהם יגיעו לתחרות בזמן, אבל האודישנים נמשכים מעבר לזמן שציפו.
בניסיון לתת ל"נקודת שבירה" יותר זמן לחכות לרקדני הבלט, ידיד של קארלי, אדי (ג'ורג' סמפסון), יוצא לרחבת הריקודים ומתחיל לרקוד, ומפתיע את הקבוצה ואת הקהל. רקדני הבלט מצליחים להגיע לבסוף, לאחר שהלנה מצליחה לסדר להם אודישן נפרד. הריקוד של הקבוצה, שמשלב בלט עם ריקודי רחוב, מצליח והקבוצה מנצחת בתחרות.

ביקורות והכנסות

הסרט הוא הסרט הבריטי הראשון שיצא בתלת מימד. הסרט קיבל בעיקר ביקורות חיוביות ויש לו 84% טריות באתר Rotten Tomatoes. למרות הביקורות האוהדות, הסרט היה במקום הראשון בבריטניה למשך שבוע בלבד והכניס £2,273,938‏. בסך הכל, הסרט הכניס $17,695,464.

סרט המשך

קבוצת הריקוד "Flawless" הצטלמה לסצנות של הסרט בכיכר טרפלגר ב-9 ביולי 2011.
ב-30 במרץ 2012 עלה לאקרנים StreetDance 2 בדו מימד ובתלת מימד.
חברת עזרה של יהודי גרמניה

חברת עזרה של יהודי גרמניה (Hilfsverein der Deutschen Juden, בקיצור "עזרה"), הייתה ארגון יהודי-גרמני לא ציוני, שפעלה בראשית המאה ה-20 לסיוע פילנתרופי ליהודי מזרח אירופה וארץ ישראל ולקידום התרבות הגרמנית בקרב היהודים מחוץ לגרמניה. מילאה תפקיד מרכזי במלחמת השפות ובסכסוך שנלווה להקמת הטכניון בחיפה. החברה נוסדה בברלין בשנת 1901 על ידי ד"ר פאול נתן. מלבדו עמדו בראשה ג'יימס סימון (שהיה נשיאה עד 1932), אויגן לנדאו ומקס ורבורג.

רקע

בראשית המאה העשרים נאבקו ביניהן המעצמות באירופה הן במישור האימפריאליסטי - קולוניאליסטי והן בתחום ההשפעה התרבותית. יהודים במדינות השונות הזדהו לרוב עם השלטונות ותרמו לשאיפות ההתפשטות של המדינה בה היו אזרחים. חברת "עזרה" שהייתה ארגון יהודי-גרמני לא ציוני, קמה כחלק מהזדהות זו, במטרה לסייע להתפשטות התרבות הגרמנית בקרב היהודים, ובפרט בארץ ישראל, וזאת בנוסף לרגש הסולידאריות והעזרה ההדדית היהודית שהכתיבו לה פעילות סיוע ותמיכה ליהודים באשר הם.
גרמניה כמעצמה ניסתה להתקרב אל הסולטאן העות'מאני כתחליף להשפעה הצרפתית, "עזרה" השתלבה גם בתחום זה בפעילותה והתחרתה ב"אליאנס" של כי"ח.
דיאגרמת עין

בתקשורת דיאגרמת עין (באנגלית: Eye pattern \ Eye diagram) היא תמונת אוסצילוסקופ המורכבת ממספר רב של סריקות בקטעים שונים של אות ספרתי הנקלט במקלט. היא נקראת כך מכיוון שעבור סוגים שונים של קידוד היא מקבלת התנהגות הדומה בצורתה לעין פתוחה. זהו כלי אמפירי המאפשר הערכה של השפעת הערוץ הרועש והשפעת ההפרעות בין הסימנים (ISI) על היכולת לפענוח איכותי של האות.
גלוסקמת מרים ברת ישוע

גלוסקמת מרים ברת ישוע היא גלוסקמה מאבן קירטון מעוטרת, עליה נמצאה כתובת בכתב יהודי בשפה ארמית: מרים ברת ישוע בר קיפא כהן ממעזיה מבית אמרי. פענוח אפשרי נוסף הוא "מרים ברת ישוע בר קיפא כהנם מעזיה מבית אמרי".

מקור הגלוסקמה ותיארוכה

הגלוסקמה לא נמצאה בחפירה ארכאולוגית ומקורה בשוד עתיקות. הגלוסקמה הגיעה לידי רשות העתיקות, ומקורה כנראה ממערת קבורה בעמק האלה בעלת חדר אחד עם שני כוכים. למרות שהגלוסקמה לא נמצאה באתרה, היא נחקרה בגלל חשיבות הכתובת החרותה עליה. החוקרים היו הפרופסורים יובל גורן מאוניברסיטת תל אביב ובועז זיסו מאוניברסיטת בר-אילן.
גלוסקמאות דומות נמצאו באזור ירושלים מהמחצית השנייה של המאה ה-1 לפנה"ס ועד חורבן בית שני. בחבל יהודה המשיך סוג גלוסקמה זה להיות נפוץ עד מרד בר כוכבא. החוקרים תיארכו את הגלוסקמה על סמך החריתה וממצאים נוספים לשנת 70 לערך.
הגלוסקמה עברה בדיקות מדעיות שונות כדי לוודא שהכתובת נעשתה בעת העתיקה.

מבנה הגלוסקמה

הגלוסקמה עשויה מאבן קירטון אורכה 46 ס"מ, רוחבה 23 ס"מ וגובהה 26 ס"מ. היא ניצבת על 4 רגליים. חזית הגלוסקמה מעוטרת בשני מעגלים ובכל עיגול רוזטה בעלת ששה עלים. המעגלים מוקפים במסגרת בצורת מלבן. הכתובת נחרתה מעל המסגרת המלבנית, בינה לבין שפת הגלוסקמה. עיטור נוסף של מעגל ורוזטה מעטרים גם דופן צרה אחת של הגלוסקמה. מכסה הגלוסקמה מקומר.

הכתובת

אורך הכתובת הוא 35.5 ס"מ, גובה האותיות נע בין 15-10 ס"מ. הכתב שבו נכתבה הכתובת היה נפוץ בסוף ימי בית שני בירושלים. הכתובת מציינת את שמה וייחוסה של אשה בשם מרים שהייתה ממשפחת כהנים בשם קיפא הקשורה למשמר כהונה "מעזיה".
חברת הביטוח הממלכתית הרוסית

חברת הביטוח הממלכתית הרוסית (ברוסית: Российская государственная страховая компания, בקיצור Росгосстрах, נהגה רוסגוסטראך) היא חברת ביטוח רוסית. עם יותר מ-25 מיליון לקוחות פרטיים ועסקיים, החברה נחשבת לחברת הביטוח הגדולה ביותר בפדרציה הרוסית.
החברה היא המממנת הראשית של ליגת העל הרוסית בכדורגל.
אהרן אלמוג

אהרֹן אלמוג (נולד ב-14 בספטמבר 1931) הוא משורר עברי, מספר, מחזאי ומורה.

ביוגרפיה

שמו המקורי של אלמוג הוא "מבורת", שם של משפחת רבנים שעלו מתימן. באחדים משיריו עוסק אהרון אלמוג בשינוי השם ומשמעויותיו. אלמוג למד בבית הספר החקלאי במקווה ישראל, שם חווה את נפילת שבעת הנוטרים סמוך ליאזור, חוויה מעצבת שעסק בה בשיריו. אלמוג שירת בצה"ל והשתתף במלחמת העצמאות. הוא נמנה עם מייסדי קיבוץ גזר שבשפלה. לימים הקדיש לעלייה לגזר סיפורים ושירים. שנים רבות עסק בהוראה וניהול בתי ספר.
אלמוג החל לפרסם את שיריו לאחר מלחמת העצמאות, ובשנת 1956 יצא ספר שיריו הראשון "אביב עצבת ביהודה". בשנת 1962 יצא לאור מחזהו הראשון "תיקון חצות", ובשנת 1964 פרסם את סיפורו הראשון "הימים הראשונים".
בשנת 1982 קיבל אלמוג את פרס ברנר, ובשנת 1999 - את פרס ביאליק. שיריו של אלמוג נלמדים בבתי הספר בישראל.
אלמוג נשוי לסופרת רות אלמוג, ולזוג שתי בנות, המוזיקאית שירה אלמוג והמתרגמת אליענה אלמוג.
מגדל העמק

שם

בחודשיו הראשונים נקרא היישוב מוג'דל כשם הכפר הערבי שעל אדמותיו הוקם. במקורות חז"ל נזכרת עיירה בשם מגדל צבעייא אשר שכנה ליד העיירה התלמודית מהלול (נהלל המקראית), הסמוכה לעיר. ראש מועצת האזור הציע לקרוא למקום "מגדל חיים" על שם נשיא המדינה שנפטר, חיים ויצמן, אולם הבקשה נדחתה כי כבר היו מקומות שנקראו על שמו. ועדת השמות הממשלתית בחרה את השם "מגדל העמק" כהצעת נשיא המדינה אז יצחק בן צבי. שם העיר הוא חיבור של השם הערבי אל-מוג'ידל עם 'העמק' – הוא עמק יזרעאל. השם מגדל גם מרמז למיקומו הטופוגרפי על גבעה נישאה.

היסטוריה

מגדל העמק נוסדה בשנת 1953 בקרבת הכפר הערבי הנטוש אל-מוג'ידל במסגרת מדיניות הממשלה לפיזור האוכלוסייה ויהוד הגליל. ראשוני התושבים היו עולים מהמעברות שמרון ורמת ישי וכן יוצאי מנצ'וריה, חרבין, מגדן וטיינג'ין, שזכו לכינוי "הסינים".
מאוחר יותר הפכה מגדל העמק לעיירת פיתוח והוכרזה כעיר בשנת 1988.
בעקבות גל העלייה של שנות ה-90 צמחה מגדל העמק והתווספו לה שכונות רבות בחלקה הצפוני. כדי לאפשר את שילובן בעיר הועתק קטע כביש 75 (טבעון נצרת), שעבר בתוך היישוב, צפונה.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים במגדל העמק 25,371 תושבים (מקום 76 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.1%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, למגדל העמק דירוג של 4 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 58.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 6,998 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:

תרבות ופנאי

בעיר קיימים מתנ"ס, היכל תיאטרון ומרכז מוזיקה ומחול. פעילויות תרבות נערכות גם בבית ”יד לבנים” שנפתח בשנת 2000. במגדל העמק פועלות להקת מחול, חבורת זמר מבני היישוב וחוג לריקודים סלוניים שזכה מספר פעמים באליפות הארץ.
בצפון העיר שוכן הפארק העירוני רבין. הפארק משתרע על שטח של 35 דונם והוקם ע”י הקק”ל והעירייה בשנת 2006. בדרום-מזרח העיר שוכן יער בלפור המשתרע על שטח של 4,300 דונם. מסלול אופניים מעגלי באורך של 15 קילומטרים מקיף את העיר. בין שכונת פנינת העמק לשכונת יערת העמק, נמצא פארק עתיקות. בפארק 15 גתות ששימשו לייצור תירוש וכן מחצבה, קברים מהתקופה הרומית והביזנטית ומערכות קבורה.
בספורט מייצגת את העיר קבוצת כדורסל הפועל מגדל העמק/יזרעאל בליגה הלאומית בכדורסל. בכדורגל מייצגת את העיר הפועל מגדל העמק בליגה.
החל משנת 2018 פועלת בעיר קומונה מטעם תנועת הנוער שלך האחוד החקלאי. השנה (2018) היו בקומונה חמישה גרעינרים בשנת שירות שפעלו במסגרות שונות בעיר ובניהן יערת העמק, יגאל אלון, מרכז הנוער "אחים" ומועדון קידום נוער.