google/wiki40b huggingface dataset:
אזור מרכז ומערב הונג קונג

מרכז ומערב הונג קונג (中西區) הוא תחום מנהלי בהונג קונג.
אוכלוסייתו בשנת 2006 הגיעה ל-261,884 נפש.
המרכז הוא האזור המסחרי של העיר, המערב הוא יותר אזור מגורים, והיה אחד מהאזורים המפותחים הראשונים בהונג קונג. שניהם ממוקמים בצדו הצפוני של האי הונג קונג.

היסטוריה

תחום המרכז היה האזור הראשון בו תוכנן פיתוח עירוני בהונג קונג. בו גם שכנה המושבה ההונגקונגית הראשונה בתקופת שלטון הבריטים - ויקטוריה סיטי, שהייתה אף עיר הבירה של הקולוניה באותו זמן. הבריטים החלו למכור את אדמות הונג קונג ביוני 1841, 6 חודשים אחרי הנפת הדגל הבריטי בפוססיישן פוינט (נקודת אחיזה - אזור במערב הונג קונג, בו עגנו לראשונה חיל הים הבריטי קודם לחתימת חוזה נאנקינג). 51 חלקות אדמה נמכרו, ו-23 בתי סוחרים (להקמת משרדים). באותו זמן רק שני רחובות אלבני נולה (כיום רחוב גרדן) וגלניליי נולה (כיום רחוב גלניליי) הוקצו לשימוש בריטי, שני רחובות אלו הוכרו כ"גבעה הממשלתית".

ב-1857 הרחיבה הממשלה הבריטית את ויקטוריה סיטי, וחילקה אותה ל-7 תחומים, אשר כיום מוכרים כולם כאזור מרכז ומערב הונג קונג. האזור הוכר כאזור אירופי, עד שבשנת 1860 החלו גם סוחרים סינים לקנות נכסים באזור, באזור רחובות פוטינגר ווולינגטון. אזור המרכז היה אזור עסקים אירופי, בו הוקם לראשונה הבנק העולמי HSBC (בנק הונג קונג - שנגחאי). כשאזור המערב שימש אזור מסחרי לסוחרים הסינים. כשערך האזור גדל, נקבעה אספה בפברואר 1866 כדי ליסד את "כוח השמירה האזורי" של המשטר, להגנה על האזור הספיציפי.

ב-1890 הגיעה אוכלוסיית התחום ל-200,000 תושבים רובם באזור ויקטוריה סיטי.

פוליטיקה וממשל

מועצת התחום בהונג קונג, הוא בעיקר גוף מייעץ בממשלת הונג קונג עם אפשרויות מאוד מוגבלות. אפשרויותיהם מצומצמות לבניית וניהול פארקים עירוניים, פעילויות בידור, פעילויות תרבות ופיתוח תיירות.
 
אחת לארבע שנים נערכות בחירות לראשות המועצה. הבחירות האחרונות התקיימו ב-23 בנובמבר 2003, למנהל שהתחיל ב-1 בינואר 2004. 15 חברי מועצה נבחרו, ו-4 מונו על ידי הממשלה.

דמוגרפיה

במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2001, מנה התחום 261,884 נפש, ו-89,545 משקי בית. מבין 18 התחומים, אזור המרכז והמערב הוא השני מבחינת הכנסה למשק בית (25,350$HK לחודש) אחרי וואן צ'אי. מבחינת כמות האוכלוסין לפי משקי בית, היא השלישית הקטנה ביותר (2.8) אחרי וואן צ'אי ויאו צים מונג.

גאוגרפיה

שטחו הכולל של התחום הוא 12.4 קמ"ר. התחום כולל בתוכו את צידו הצפון מערבי של האי הונג קונג, ומוקף על ידי וואן צ'אי ממזרח, דרום הונג קונג מדרום, נמל ויקטוריה במערב. התחום אף כולל בתוכו את "אי ירוק" ו"אי ירוק קטן", שני איים לא מיושבים במערב הונג קונג.

אזורים ממערב למזרח על גדות נמל ויקטוריה: קריית קנדי, סאי יינג פון, שֶׁנְג וַואן, מרכז (סנטרל) ואדמירלטי.
תחבושת אלסטית

תחבושת אלסטית היא תחבושת גמישה שנועדה ליצירת לחץ מקומי. תחבושות אלסטיות משמשות בדרך כלל לשליטה בנפיחות במפרקים ואיברים פגועים. בעזרת תחבושת אלסטית אפשר לספק מעט תמיכה למפרק פגוע.
עקב רגישות אלרגיות ללטקס בקרב המשתמשים, התחבושת האלסטית המקורית שונתה. בעוד שחלק מהתחבושות האלסטיות מיוצרות עם לטקס, רוב התחבושות אשר נטוו ללא לטקס, מסוגלות לספק לחץ הולם ללא שימוש בגומי. התחבושות האלסטיות המודרניות מורכבות מכותנה, מפוליאסטר ומחוטים גמישים נטולי לטקס. על ידי שילוב של מרכיבים אלו בצורה מגוונת בתחבושת, יצרניות מסוגלות לספק רמות שונות של לחץ. לרוב, מסופקים עם התחבושות האלסטיות קליפסים (תופסנים) מאלומיניום שתפקידם לקבע את התחבושת לאחר שזו הונחה במקומה מסביב למקום הפציעה.
ביקורת שיפוטית ביזורית

ביקורת שיפוטית ביזורית היא שיטה המסמיכה כל ערכאה דיונית לפרש ולבחון את תוקפן של הוראת חוק ואף להכריז על בטלותן במקרה ואינן עומדות בתנאי המבחן החוקתי. ההחלטה תקפה עבור הצדדים המתדיינים בלבד, כך שמבחינה מעשית חוק שבוטל על ידי ערכאת דיון עדיין נשאר תקף עבור מתדיינים אחרים במקרים אחרים שיופיעו בפני בתי המשפט. תוצאה זו מעלה קושי של אי ודאות בדין וחוסר אחדות המתאפיינת בתוצאה שונה למקרים דומים.
לעומתה, ביקורת שיפוטית ריכוזית מתבצעת על ידי ערכאה אחת מוסמכת, ובישראל- בג"ץ, הדנה בסוגיות החוקתיות כערכאה מכרעת. בניגוד לשיטה הביזורית, ההחלטה בשיטה זו תקפה באופן מיידי וגורף כלפי כולי עלמא, כך שמבחינה מעשית ניצחון העותר לביטול החוק יביא לביטול החוק כלפי כל, בעוד משמעות הפסד בעתירה היא קביעה סופית כי החוק תקף, ללא אפשרות תקיפה חוזרת. 
בהיעדר הטלת סמכות באופן מפורש- על ידי חוקה או חקיקה מסדירה, ההנחה בישראל כיום היא שכל ערכאה שיפוטית רשאית לעסוק בסוגיות חוקתיות ובין היתר לפעול לביטול חוק במידה ונמצא סותר חוק יסוד. ההכרה בסמכות החלה בפסק דין בנק המזרחי שקבע במשתמע ששיטתנו היא ביזורית (ראה דבריהם של הנשיא ברק בדעת רוב וחשין במיעוט בפסק הדין), ובהמשך בשורה של פסיקות בהם אישש בית המשפט העליון את המסקנה שבישראל נוהגת שיטה ביזורית.
חרף ההכרה הפורמלית בקיומו של מסלול ביזורי לביקורת שיפוטית בישראל, בפועל היא התקבלה באופן חלקי בלבד ועדיין הנטייה- הן מצד העותרים, מצד שופטי ערכאות הדיון ושופטי העליון היא לבירור שאלות חוקתיות בפורום הריכוזי שבבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ. עותרים מעדיפים לרוב את המסלול המקוצר והמכריע שבסופו פסיקה לטובתם תהווה תקדים לכל ומן הצד השיפוטי- שופטי הערכאות הנמוכות נרתעים מלדון בשאלות חוקתיות, והתוצאה: מערכת ביזורית להלכה אך ריכוזית למעשה.
בנוף ההשוואתי, השיטה הביזורית המוכרת והוותיקה ביותר מקורה בארצות הברית וכיום גם מדינות אחרות אימצו אותה, בעיקר מדינות המשפט המקובל דוגמת קנדה, אוסטרליה והודו, ובאופן מצומצם גם ישראל .
לעומתה, השיטה הריכוזית מוכרת בעיקר במדינות המשפט הקונטיננטלי ביניהן צרפת וגרמניה, ומתאפיינת בהפקדת סמכות לביקורת בידי טריבונל חוקתי נפרד החיצוני לשדרת השפיטה הרגילה, שכל סמכותו ומומחיותו בסוגיות חוקתיות. בתחילת שנות ה-2000 התפתח בישראל ויכוח נוקב סביב הצעת חוק שנפלה בסופו של דבר אשר תמכה בהקמת בית משפט חוקתי שיחליף את בית המשפט העליון בביצוע ביקורת שיפוטית על חוקיותם של חוקים. 
התומכים בביקורת השיפוטית הביזורית קוראים לשופטי ערכאות הדיון להיכנס לעומקן של סוגיות חוקתיות, וככל הליך משפטי אחר- לעלות בדרג השיפוטי עד לבג"ץ כערכאת ערעור אחרונה. בנוסף, לטענתם באופן עקרוני אין הבדל בין שאלות העוסקות בתוקפו של חוק לשאלות פרשניות אחרות המאפיינות את פעולת השיפוט הרגילה של שופטי ערכאות הדיון. נוסף על כך, הטיעון הדמוקרטי להעדפת השיטה הביזורית מדגיש את חשיבות ההתדיינות המוקדמת בשיח החוקתי במהלכו נשמעים קולות שונים ומגוונים אודות הליכים המעצבים את הנורמות בישראל.
לטענת תומכי השיטה הריכוזיתנדרשת ערכאה ייחודית בעלת מומחיות בנושאים חוקתיים שתעסוק בביקורת שיפוטית, זאת בנוסף לשאר הנימוקים להעדפת השיטה הריכוזית (בין היתר: יעילות ההליך- על ידי ניהול הליך מקוצר ומופחת בעלויות, אמון הציבור בבית המשפט העליון המרכך את חומרת ההתערבות בתחומי הרשות המחוקקת, אחדות בפסיקה, המסורת החוקתית המעדיפה את השיטה הריכוזית ועוד).
משולש עפר

משולש עפר או שקע עפר (אנגלית Afar Triangle או Afar Depression בהתאמה) הוא שקע גאולוגי וגאוגרפי בצפון קרן אפריקה, באזור המפגש שלה עם חופי ים סוף. השקע משתרע בתחומן של אתיופיה, ג'יבוטי, סומליה ואריתריאה. 
במשולש עפר שוכן אגם עסל שהוא הנקודה הנמוכה ביותר באפריקה, בגובה 153 מטר מתחת לפני הים. נהר האוואש מתנקז אל השקע ומסיים את מסלולו בשורה של שישה אגמים קטנים שמליחותם הולכת ועולה. האזור הוא גם אחד המקומות החמים בעולם, והטמפרטורה במקום נעה מ-25°C בעונה הגשומה, בין ספטמבר למרץ, ועד 48°C בעונה היבשה. 
משולש עפר נודע גם בשל מאובני האדם וקרוביו ההתפתחותיים שנמצאו בעמק נהר אוואש התחתון, בפרט מאובני אדם אידלטו, ובשל כך מוכר כאתר מורשת עולמית.

גאולוגיה

שקע עפר שוכן על תוואי הבקע הסורי-אפריקני, בצומת המפגש של שלושה לוחות טקטוניים - לוח ערב ממזרח ושני תת-לוחות של הלוח האפריקאי: הלוח הנובי ממערב והלוח הסומלי מדרום. נקודת המפגש המדויקת של שלושת הלוחות שוכנת באזור אגם אַבְּהֶה באתיופיה. התפשטותם של שלושת הלוחות האלה אחראית ליצירתם של ים סוף ומפרץ עדן, והם ממשיכים להתרחק זה מזה בקצב של 1 עד 2 ס"מ לשנה. כתוצאה מכך מתחוללות באזור מאות רעידות אדמה בשנה, כמעט בלא הפסקה, והעתקים ובקעים באורך של מאות מטרים ובעומק של עד 100 מטר נחשפים. עוד מתרחשות במקום התפרצויות געשיות ולבה פורצת אל פני האדמה. הר הגעש הפעיל ביותר במשולש עפר הוא ארטה אלה, והוא מתפרץ בממוצע כל שנתיים; אבל גם הרי געש שהיו כבוים אלפי שנים יכולים להתפרץ, כפי שאירע בהר הגעש נברו ב-2011. שקע עפר הוא גם אחד משני המקומות על פני כדור הארץ בהם רכס מרכז אוקייני מתפשט אל היבשה (המקום האחר הוא באיסלנד).

גאוגרפיה

האקלים בשקע עפר חם ונתון לבצורות, ומדבר דנקיל משתרע על רובו של השטח. במהלך רוב השנה אין יורדים משקעים באזור, וכמות המשקעים השנתית נעה בין 100 מ"מ סמוך לחופי ים סוף ל-200 מ"מ בפנים הארץ. נהר אוואש, החוצה את השקע ממערב למזרח, יוצר רצועה חקלאית צרה, אך הוא מסתיים בשורה של אגמים מלוחים במרחק של 128 ק"מ מחופי ים סוף. מימי האגמים מתאדים במהירות וחושפים שטח אדמה מלוחה בהיקף של כ-1,200 קמ"ר. מלחים אלה הם מקור ההכנסה העיקרי לתושבי האזור. 
הצמחייה בשקע מדברית בטבעה ומוגבלת לעצים קטנים, שיחים ועשבים עמידים לתנאי בצורת. הפאונה כוללת זברות גרבי, צביי גראנט, צביי סומרינג, צביי ספיקי, צביי קלארק, ביירות, דיקדיקים, קודואים זוטרים, ראמים מזרח-אפריקאיים וחמורים. העופות כוללים יענים, לבלרים ועוד.
במשולש עפר שוכנת גם העיירה דללול המוכרת גם כ"מקום המיושב החם בעולם".
דון פרינס-יוז

עבודות ספרותיות

בספרה "שירת הגורילות" מספרת יוז איך למדה להתמודד עם סוג האוטיזם שלה, תסמונת אספרגר, באמצעות התבוננות בגורילות שבגן החיות של סיאטל. תסמונת אספרגר מתאפיינת בקשיים בעיבוד גירויים, ברגישות-יתר ובמוזרות חברתית.
פרובינציות פולין

מבחינה אדמיניסטרטיבית פולין מחולקת ל-16 פרובינציות (בפולנית: Województwo, ווייוודות, ביחיד: ווייוודה). חלוקה זו נכנסה לתוקף החל מה-1 בינואר 1999 עם כניסתה לתוקף של הרפורמה במנהל האזרחי. חלוקה זו החליפה את החלוקה הקודמת, שנוצרה ב-1 ביולי 1975, בה חולקה פולין ל-49 פרובינציות. שטחן של הפרובינציות נע בין כ-9,500 קמ"ר (אופולה) ל-35,000 קמ"ר (מזוביה), ואוכלוסייתן נעה בין כמיליון (אופולה גם כן) ללמעלה מחמישה מיליון (מזוביה גם כן). שם הפרובינציה נקבע בדרך כלל על פי שם היסטורי של האזור, כאשר לכל פרובינציה יש עיר בירה, בדרך כלל העיר הגדולה, שבה ממוקמים מוסדות הממשל המקומיים.
לצד תפקידי פיקוח ובקרה, לפרובינציות ישנן גם סמכויות מינהל מסוימות בנושאי פנים. בראש כל פרובינציה עומד מושל (wojewoda), הממונה על ידי הממשלה, ומועצה (sejmik województwa), הנבחרת בידי התושבים. גודל המועצה משתנה לפי כמות האוכלוסייה, ונע בין 30 ל-51 חברים. הפרובינציה מתחלקת למחוזות (powiat - powiaty) והללו למועצות אזוריות (gmina - gminy).
בפולנית מכונות הפרובינציות "ווייוודות" (Województwo); מקור המונח במילה wojewoda ("וויווד"), שמשמעותו בשפות סלאביות שונות "מצביא" (בהשאלה, ברומנית: נסיך).

בימי הביניים ובראשית העת החדשה

החל מהמאה ה-14, חולקה המדינה הפולנית למספר ווייוודות. במהלך קיומו של האיחוד הפולני-ליטאי הייתה פולין מחולקת ל-22 ווייוודות, כאשר 11 מהם היו כפופות ליחידת העל "פולין קטן" (Małopolska) ו-11 נוספות ל"פולין גדול" (Wielkopolska). עם התפרקותה הסופית של פולין בשנת 1795, נטמעה פולין במדינות הסובבות אותה: האימפריה הרוסית, הקיסרות האוסטרו-הונגרית ופרוסיה.
החל משנת 1815, הוגדרה הנחלה הרוסית בפולין כפולין הקונגרסאית, ולהכלה נהנו הפולנים באזור זה מאוטונומיה מסוימת תחת האימפריה הרוסית. במסגרת זאת שנה לאחר מכן ב-1816 תיקנו הרוסים בפולין שלטון מקומי, וזו חולקה לשמונה ווייוודות. חלוקה זו הייתה בתוקף עד ל-1837, אז שונתה החלוקה ומעתה נקראו הווייוודות "גוברנייה" (Guberniya). ב-1844 מספר הגוברניות קטן לחמישה בלבד. לאחר כישלון מרד ינואר בשנת 1863, רפורמה נוספת נעשתה ומספר הגוברניות הוכפל לעשרה.

בעת החדשה המאוחרת

עם כינון הרפובליקה הפולנית השנייה, לאחר מלחמת העולם הראשונה, חולקה המדינה ל-16 ווייוודות (לא כולל ורשה שקיבלה מעמד מיוחד כעיר נפרדת, ושלזיה שקיבלה מעמד אוטונומי. השיטה כונתה 15+1+1 בגלל שני המחוזות הנפרדים). חלוקה זו נשארה בתוקף עד 1939, אז נכבשה פולין על ידי גרמניה הנאצית וברית המועצות. עם תום מלחמת העולם השנייה (1945) זכתה פולין העצמאות מחודשת, והוקמה בה הרפובליקה העממית הפולנית, אשר זו הייתה נתונה למרות סובייטית. עם כינון המדינה מחדש חולקה פולין ל-14 ווייוודות ושתי ערים שזכו למעמד מיוחד והוגדרו כערים חופשיות - ורשה ולודז'. בשנת 1957 זכו גם שלוש ערים נוספות - ורוצלב, קרקוב ופוזנן - במעמד של עיר חופשית, ואלו הופרדו מהווייוודות להן השתייכו קודם לכן. כמו כן נוספו עוד שתי ווייוודות חדשות
ב-1975 רפורמה במנהל האזרחי של הרפובליקה חילקה את המדינה מחדש ל-49 ווייוודות קטנות, כשסמכויותיהם של ראשי הפרובינציות מוגבלות יותר, וללא חלוקה לשלוש דרגות (במקום חלוקה למחוזות ולרשויות מקומיות, חולקו הווייוודות רק לקומונות). חלוקה זו בוטלה לאחר הקמת הרפובליקה הפולנית השלישית, ונכנסה לתוקף ב-1 בינואר 1999, כאשר מאז חלוקתה המנהלית של פולין לא השתנתה.
מחשוב DNA

מחשוב DNA עושה שימוש ב-DNA ובביולוגיה מולקולרית, במקום במחשב סיליקון מסורתי.
תחום זה פותח לראשונה על ידי לאונרד אדלמן מאוניברסיטת דרום קליפורניה. בשנת 1994, אדלמן הדגים שימוש ב-DNA לצורך פתרון בעיית הסוכן הנוסע בין שבע נקודות. מאז ניסוייו של אדלמן חלה התקדמות והוכח כי ניתן לבנות מספר מכונות טיורינג. 
ב-28 באפריל 2004 הכריזו פרופ' אהוד שפירא, יעקב בננסון, בנימין גיל, אורי בן-דור ורבקה אדר ממכון ויצמן, בכתב העת Nature, שהם הצליחו לבנות מחשב DNA. הביו-מחשב מאפשר לאבחן פעילות סרטנית בתוך תא. לאחר האבחון משחרר הביו-מחשב תרופה נוגדת סרטן בהתאם לאבחון.
ב-28 ביוני 2007 פרופסור אהוד קינן מהטכניון ועמיתיו הכריזו במאמר בכתב העת המדעי ChemBioChem כי פיתחו מחשב ביולוגי, אשר בנוי ממולקולות DNA ואנזימים ויכול לגרום לתופעות ביולוגיות. זו הפעם הראשונה שבה תהליך חישוב מולקולרי מוביל לתכונה נראית של בעל חיים. במהלך המחקר הזה, קבע המחשב את צבעם של חיידקים: כחול או לבן.
מחשוב DNA זהה ביסודו למחשוב מקבילי בכך שהוא מנצל הרבה מולקולות שונות של DNA כדי לנסות אפשרויות רבות בו זמנית. פרופ' קינן מגדיר את היתרון העיקרי של מחשבים ביומולקולריים כנובע בעיקר מיכולתם לתקשר ישירות עם מערכות ביולוגיות ואפילו עם יצורים חיים. זאת מכיוון שכל מרכיבי המחשב הביולוגי, כולל חומרה, תוכנה, קלט ופלט, הם מולקולות אשר משתתפות בשרשרת של אירועים כימיים מתוכנתים מראש.
עבור בעיות מיוחדות מסוימות, מחשבי DNA מהירים וקטנים מכל מחשב אחר שנבנה עד כה.
מחשוב ה-DNA לא מאפשר יכולות חדשות מנקודת המבט של תורת הסיבוכיות - המחקר של סוגי הבעיות החישוביות שקשה לפתור. 
המונח מחשוב DNA חופף לננוטכנולוגית DNA אך גם נבדל ממנו. המונח האחרון עושה שימוש בצמד הבסיסים של ווטסון-קריק כדי לייצר מבנים חדשים מ DNA. המבנים הללו יכולים לשמש במחשב DNA אך אין זה הכרחי.
באקה א-שרקייה

היסטוריה

במהלך שלטון האימפריה העות'מאנית, בשנת 1596, הייתה באקה א־שרקייה ממוקמת בנפת קאקון, אשר בסנג'ק שכם.
באקה א־שרקייה שוכנת באתר עתיק. על היישוב מסופר בספר "The Survey of Western Palestine" כך: 
כפר קטן מאוד על קרקע גבוהה, עם זיתים. יש באר בדרומה ומוקאם (קבר מוסלמי) בצפונה, מוקף בזיתים, ויש גם שניים או שלושה דקלים בסביבה.״ אבן עם כתובות בערבית הנמצאות בכניסה למסגד ישן עשויות להיות ההתחלה של הענקת טקסט וקף.
על פי הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות נכללה באקה א־ע'רביה בשטח שהועבר עם ואדי ערה לידי ישראל, בעוד באקה א-שרקייה נותרה תחת שלטון ממלכת ירדן. על אף שהיישובים נפרדים, יש ביניהם קשרים מסחריים ומשפחתיים, למרות גדר ההפרדה שחוצצת ביניהם.
נגרוני

היסטוריה

אין מידע מדויק בקשר למקורו של הקוקטייל הזה, אך הסברה הרווחת ביותר היא שהרוזן קמיליו נגרוני שחי בפירנצה שבאיטליה ביקש בשנת 1919 מפוסקו סקארסלי - הברמן של קפה ג'יאקוסה לחזק את הקוקטייל האהוב עליו - אמריקנו על ידי הוספת ג'ין.

וריאציות

נגרוני שגוי (באיטלקית: Negroni sbagliato) הוא קוקטייל פופולרי שמקורו מצפון איטליה, במילאנו במיוחד, בו מערבבים יין מבעבע יבש במקום הג'ין. באופן זה הופך הנגרוני לקל יותר, בזכות הנוכחות המופחתת של אלכוהול.
סיבית קשה

בתורת הקריפטוגרפיה, סיבית קשה של פונקציה חד-כיוונית , היא פונקציה  בעלת פלט של סיבית אחת (זוהי הסיבית ה"קשה") שקשה לנחשה גם כאשר הערך  ידוע.

שימושים

ביט-קשה של פונקציה חד-חד ערכית חד כיוונית, יכול לשמש עבור פרוטוקול התחייבות לביט, בו משתמש מתחייב לביט מסוים, מבלי לגלות מהו הביט. למשל, כאשר שני משתמשים (אליס ובוב), שאינם נמצאים זה ליד זה, רוצים להטיל מטבע יחדיו באופן אקראי, מבלי שאחד הצדדים יוכל לרמות. 
פתרון אפשרי הוא שאליס תתחייב לביט מסוים  על ידי שליחת הערך . כיוון שהביט הנ"ל הוא קשה בוב אינו יודע מהו הביט אליו אליס מחויבת. בוב ממשיך על ידי בחירת ביט אקראי . כעת אליס מגלה את הערך , ובוב בודק שאכן  הוא הערך שאליס שלחה בהתחייבות, ומחשב את הביט שאליו אליס מחויבת, . 
הביט שהוגרל בשיטה זו הוא . שני הצדדים אינם יכולים לרמות: בוב אינו יודע את הערך של , ולכן אינו יכול להטות את התוצאה על ידי בחירת . אליס אינה יכולה לשנות את התחייבותה, מכיוון שהפונקציה חד-חד ערכית ולכן, לפי הגדרה, לא קיים  כך ש-. מכאן נובע ששני הצדדים בחרו ביט מבלי לדעת מה האחר בחר, ולכן הביט הסופי הוא "הוגן".
שימוש נוסף עבור ביט-קשה הוא בניית מחולל פסבדו אקראי קריפטוגרפי. בהינתן גרעין  מפעילים עליו שוב ושוב את הפרמוטציה החד-כיוונית, ועבור כל הפעלה מחשבים את הביט-הקשה. המחרוזת הנוצרת מהביטים הקשים מהווה פלט פסבדו אקראי במובן הקריפטוגרפי. באופן פורמלי, המחולל  ניתן לתיאור עלי-ידי

כאשר  הוא פולינומי באורך הקלט , ו- משמעותו הפעלת הפרמוטציה  פעמים, לדוגמה .

קיום

בשנת 1989, הוכיחו מדעני המחשב עודד גולדרייך ולאוניד לוין, שכל פונקציה חד-כיוונית ניתן לשנות לפונקציה חד-כיוונית בעלת סיבית קשה (חישובית).
בהינתן פונקציה חד-כיוונית , נגדיר את הפונקציה  עבור . פונקציה זו היא חד-כיוונית והסיבית  היא סיבית קשה של .
ההוכחה מתבססת על כך שאם קיים אלגוריתם לניחוש הסיבית הקשה, ניתן להשתמש בו על מנת להפוך את הפונקציה החד-כיוונית : בהינתן  האלגוריתם "מנחש" את ערך הביט-הקשה עבור כמות קטנה של ערכי , (נאמר,  קלטים כנ"ל). בעזרת ניחוש זה ניתן לבנות קבוצה גדולה של ערכי  שהם בלתי-תלויים בזוגות. 
אם קיימת מכונה אשר מגלה את הביט הקשה בהסתברות בלתי-זניחה, ניתן להפעיל את המכונה על הקבוצה הגדולה של ה-ים, ולהשוות אל הערכים שניחשנו. משיקולים הסתברותיים,  ניתן יהיה לזהות מהו הניחוש הנכון של הביטים הקשים עבור הקבוצה ההתחלתית הקטנה, בהסתברות בלתי-זניחה.
מכיוון שכל ערך  הוא פונקציה ליניארית של סיביות , מספיקה ידיעת  ערכים בלתי-תלויים על מנת לחשב את כלל הסיביות של .
בה"ד 13

בסיס הדרכה 13 הוא בסיס הדרכה של כלל הכשרות חיל המשטרה הצבאית. 
הבה"ד ממוקם בקריית ההדרכה על שם האלוף אריאל שרון, סמוך לצומת הנגב. הבה"ד היה הראשון שאיכלס את קריית ההדרכה.
מפקד הבה"ד הוא קצין בדרגת סא"ל. מפקד הבה"ד הנוכחי הוא סא"ל יובל שינקין.

היסטוריה

ב-1947 לקראת ההכרזה על הקמת המדינה, בוצעו ההכשרות בבסיס ארעי בקריית מאיר. ב-1948 עברו הכשרות החיל לשייח מוניס. לאחר מכן עבר למחנה ידין (צריפין) ובשנת 1969 עבר בה"ד 13 למחנה קדום בשומרון.
ב-1995 עבר בה"ד 13 למחנה גור (מחנה 'בית ליד' (מחנה 21)) ושם היה ממוקם עד מאי 2015. במחנה גור נמצא אתר ההנצחה לחללי המשטרה הצבאית.
במאי 2015 היה הראשון שאיכלס את קריית ההדרכה על שם אריאל שרון (עיר הבהד"ים).

הכשרה ראשונית

במדור זה נמצאים הפש"צ (פלוגות שוטרים צבאיים), החיילים עוברים טירונות רובאי 02 מורחב ולו"מ (לוחמי המעברים) העוברים טירונות 03 של המשטרה הצבאית ובסופה מקבלים תעודת שוטר צבאי. בסיום ההכשרה הראשונית משובצים חיילי הפש"צ לתפקדים מקצועיים ועוברים הכשרה במדור הכשרות מקצועיות וחיילי לו"מ עוברים לסדיר לתפקידים במעברים.

הכשרות מקצועיות

במדור זה מתקיימים קורסי יסוד בתחומים הבאים: שיטור ותעבורה, כליאה, רכזי מודיעין וחקירות, בילוש וגחל"ת. בבה"ד קיימים סימולטרים מיוחדים לתפקידי השיטור ומתקן כליאה מדומה. בסיום ההכשרה משובצים החיילים בבסיסי החיל השונים.

מפקדים

במדור מפקדים מתקיימים קורסים מתקדמים בתחומים הבאים: קורס מ"כים רומח, קורס מגן (סמלים בעבר) והשלמה חיילית.
אולריקה ריכטר

ביוגרפיה

ריכטר נולדה בגרליץ, סקסוניה.

שיאנית עולם ואלופת עולם

בתחרות שנערכה באוטרכט הולנד ב-18 באוגוסט 1973 קבעה ריכטר במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 1:05.39 דקות, היה זה שיאה העולמי הראשון מבין 8 שיאים שקבעה במשחה זה בשנים 1976-1973. שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם הראשונה בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בספטמבר היא זכתה בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.42 דקות, לפני מליסה בלוט מארצות הברית 1:06.11 דקות) וונדי קוק מקנדה (1:06.27 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:16.84 דקות, לפני ארצות הברית (4:25.80 דקות) ומערב גרמניה (4:26.57 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.99 דקות.

אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה ריכטר ב-3 מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש של 1:03.30 דקות, לפני אולריקה טאובר ( 1:05.07 דקות) ואניט בריחיטה מהולנד (1:05.94 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש נוסף של 2:17.35 דקות, לפני טאובר (2:18.79 דקות) ובריחיטה (2:21.33 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:13.78 דקות, לפני מערב גרמניה (4:23.50 דקות) ושוודיה (4:23.90 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה, בשנת 1975 זכתה ריכטר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אליפות חדש של 1:03.30 דקות, לפני בת ארצה בירגיט טרייבר (1:04.34 דקות) וננסי גרפיק מקנדה (1:04.73 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אליפות חדש של 4:14.74 דקות, לפני ארצות הברית (4:20.47 דקות) והולנד (4:21.45 דקות) ובכך הגנה על תאריה. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:18.76 דקות, אחרי טרייבר שקבעה שיא עולם חדש של 2:15.46 דקות וגרפיק (2:16.09 דקות).

אלופה אולימפית

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה ריכטר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:01.83 דקות, לפני בריגיט טרייבר (1:03.41 דקות) וננסי גרפיק (1:03.71 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בשיא אולימפי חדש נוסף של 2:13.43 דקות, לפני שיאנית העולם טרייבר (2:14.97 דקות) וגרפיק (2:15.60 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:07.95 דקות, לפני ארצות הברית (4:14.55 דקות) וקנדה (4:15.22 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בינקפינג, שוודיה בשנת 1977 זכתה ריכטר ב-3 מדליות מהן 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:14.35 דקות, לפני ברית המועצות (4:18.12 דקות) ומערב גרמניה (4:19.05 דקות). מדליות כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.87 דקות, אחרי טרייבר (1:02.63 דקות) ולפני קייר אינדריקסון מברית המועצות (1:05.25 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:16.67 דקות, אחרי טרייבר (2:13.10 דקות) ולפני כרמן בונאצ'ו מרומניה (2:17.98 דקות).

שימוש בסמים

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
ניסוך המים

ניסוך המים היא מצווה שהתקיימה בתקופת בית המקדש בימי חג הסוכות בבוקרו של כל יום מימי החג. המצווה התקיימה בניסוך מים בשעת הקרבת קרבן התמיד של שחר בנוסף לניסוך היין שהתקיים לאורך כל השנה בשעת הקרבת הקורבנות.
מצווה זו לא מוזכרת בתורה, אך על פי מסורת החכמים היא "הלכה למשה מסיני". חז"ל מצאו רמז לניסוך המים בפרשת פנחס בשינויי אותיות קלים בין הפסוקים הכמעט זהים לקרבנות הימים השונים של סוכות, אשר יוצרים יחדיו את הצירוף "מים". בספר שמואל, מוזכר קרבן של ניסוך מים אך הוא אינו קשור לגשמים או לחג הסוכות.

טעם המצווה

הניסוך נעשה בחג הסוכות שבו מתפללים ונידונים על המים - גשמי החורף של אותה השנה. קרבן ניסוך המים, בדומה למנחת העומר או להבאת הביכורים, הוא מעין קרבן ראשית לקראת עונת הגשמים, כמאמר התוספתא: "אמר רבי עקיבא: אמרה תורה: הבא עומר שעורים בפסח, שהוא פרק שעורין, כדי שתתברך עליך תבואה... הבא ניסוך המים בחג כדי שיתברכו עליך גשמים." (תוספתא סוכה, סוף פרק ג.)

סדר הניסוך

בכל יום מימי חג הסוכות, עם שחר, היו יוצאים הכהנים והעם לשאוב מים ממעיין השילוח בצלוחית של זהב המכילה שלושה לוגים (כליטר). השאיבה נעשתה בפומביות וחגיגיות רבה, ולוותה בשירת הלויים ובכלי נגינה. לאחר השאיבה, היו מגיעים לשער המים בבית המקדש שם תקעו והריעו ותקעו בחצוצרות ובשופרות. הכהן שזכה בעבודת הניסוך, היה עולה בכבש אל מזבח העולה, ופונה לפינה המערבית-דרומית, שם היו נעשים הנסכים. הכהן היה שופך את המים מצלוחית הזהב לתוך ספל כסף המנוקב בתחתיתו, תוך כדי שפיכת יין לספל זהה, המנוקב בתחתיתו אף הוא. מהספלים היו נוזלים המים והיין דרך המזבח לשיתין (חלל עמוק מתחת למזבח).

התנגדות הצדוקים

במסכת סוכה מתוארים ניסיונות של הצדוקים לשלול את מצוות ניסוך המים, אליה התנגדו כיוון שאינה נזכרת כפשוטה בתורה שבכתב אלא אך ורק במסורת הפרושית לתורה שבעל פה. מתואר אף מקרה בו כהן צדוקי ניסך את המים על רגליו במקום לתוך הספל, על מנת לבזות את המצווה. על פי המתואר, תגובת העם הייתה קשה ביותר - "רגמוהו כל העם באתרוגיהן". בשל מחלוקת זו, קבעו חז"ל כי מצוות ניסוך המים תעשה בפומביות ובחגיגיות רבה - כדי לשלול את דעתם של הצדוקים.

המצווה כיום

על אף שמרבית המקורות המתארים את המצווה נכתבו לאחר חורבן בית המקדש, מצווה זו לא נהגה בפועל לאחר החורבן. עם זאת, על פי הדעה המאפשרת לקיים את המצווה במקום המזבח גם בהיעדרו, התנועה לכינון המקדש הפועלת להשבת עבודת המקדש, קיימה בעבר בשנים תשמ"ט, תש"ן ותשנ"א את מצוות ניסוך המים. האיסור על הכנסת תשמישי קדושה והבידוק הקפדני הנלווה להר הבית בשנים האחרונות מנעו גם נוהג זה.
החל מסוכות תשע"ה מקיימים ארגוני המקדש טקס "תרגול ניסוך המים" ובו שואבים מים מהשילוח ויוצקים אותם על דמוי מזבח ברובע היהודי בירושלים.

לקריאה נוספת

יוסף תבורי, מועדי ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, הוצאת מאגנס, ירושלים ה'תשנ"ה, עמ' 198 ואילך.
מדד הרפינדל-הירשמן

מדד הרפינדל-הירשמן (באנגלית: Herfindahl-Hirschman Index או HHI) הוא מדד לריכוזיות בענפים במשק, המהווה גם אינדיקטור מקובל לרמת התחרותיות בהם. המדד נקרא על שם הכלכלנים אוריס הרפינדל ואלברט הירשמן. המדד מוגדר כסכום ריבועי נתחי השוק של 50 החברות הגדולות בענף. התוצאה המתקבלת נעה בין 0 ל-1, החל משוק משוכלל של שחקנים דומים רבים וכלה בשוק מונופוליסטי של שחקן יחיד, כך שעלייה בערך המדד משמעותה עלייה בריכוזיות וירידה בתחרותיות בענף.
לדוגמה, אם במשק ישנן חמש חברות אשר כל אחת מהן מחזיקה ב-20 אחוז מהשוק, החישוב יהיה: .