פירי

קריירת משחק

פירי, יליד העיר סאוטה, החל את דרכו בקבוצת הנוער של המועדון המקומי אתלטיקו סאוטה, במדיו שיחק עד לגיל 18. לקראת עונת 1963/1964 הצטרף פירי לקבוצת גרנדה מליגת המשנה, לאחר שהחל בלימודי רפואה באותה העיר. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה בוגרת, היה פירי למלך שערי הליגה של הקבוצה עם 12 שערים, וזאת למרות ששיחק 21 משחקי ליגה בלבד באותה העונה, הראשון שבהם רק במחזור השמיני.
יכולתו הגבוהה של פירי במדי גרנדה הובילה להתעניינות רבה בקשר מצד קבוצות מהליגה הבכירה. לקראת עונת 1964/1965, לאחר עונה אחת במדי גרנדה, עבר פירי לריאל מדריד של המאמן מיגל מוניוס. פירי השתלב היטב בהרכב הקבוצה, וכבר בעונת הבכורה שלו כבש תשעה שערי ליגה בדרך לזכייה באליפות ספרד. עונה אחר כך זכו פירי וקבוצתו בגביע אירופה לאלופות. ריאל ניצחה במשחק הגמר בהרכב כל-ספרדי את פרטיזן בלגרד בתוצאה 2-1. פירי פתח בהרכב קבוצתו לגמר, ובמהלך הטורניר היה שותף פעיל בהעפלת הקבוצה למעמד הגמר. הוא כבש שלושה שערים במסגרת האירופית באותה עונה, בהם השער היחיד במשחק הראשון של חצי הגמר מול אינטר מילאנו.
בתקופתו של מוניוס כמאמן, תופקד פירי כקשר במרכז השדה. אף על פי כן, תרומתו של פירי להתקפה הייתה משמעותית מאוד. בתקופה זו, על אף שלא הגיע מעמדה קדמית, היה פירי למלך שערי הליגה של קבוצתו בשלוש עונות שונות. בנוסף לתרומה ההתקפית, היה פירי ידוע כשחקן קשוח ונאמן לקבוצה, שעלה לשחק לא פעם בתנאים פיזיים קשים. בין הדוגמאות הבולטות, נמצא הפסדה של ריאל בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1970/1971, בו עלה פירי לשחק עם יד שבורה המקובעת לגופו.
עם סיום דרכו של מוניוס כמאמן והגעתו של המאמן לואיס מולוני, הוסט פירי לעיתים קרובות מעמדת הקשר לעמדת הבלם. למרות זאת, הוא הוסיף להיות פורה בחלק הקדמי, ואף סיים כמלך שערי הליגה של קבוצתו בעונת 1975/1976. החל מעונת 1976/1977, עם פרישתו של אמנסיו אמארו, היה פירי לקפטן הקבוצה, תפקיד בו החזיק במשך ארבע עונות. בסיום עונת 1979/1980, בגיל 35 ולאחר 16 עונות בקבוצה, עבר פירי לפואבלה המקסיקנית. בסך הכול רשם פירי 559 הופעות בכל המסגרות במדי ריאל מדריד, בהן כבש 173 שערים. הוא נחשב לאחד מגדולי שחקני המועדון בכל הזמנים.
ב-12 באוגוסט 1982, לאחר שתי עונות במדי פואבלה במהלכן אף השלים את לימודי הרפואה שלו, פרש פירי ממשחק פעיל בגיל 37.

נבחרת ספרד

פירי זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד על ידי המאמן חוסה וייאלונגה לקראת טורניר מונדיאל 1966 באנגליה. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ב-13 ביולי 1966, כשעלה בהרכב במשחק הראשון של ספרד בשלב הבתים מול ארגנטינה. בדקה ה-67, שתי דקות לאחר שער יתרון ארגנטינאי, כבש פירי את שער הבכורה שלו במדי ספרד. בסיום, נוצחה ספרד בתוצאה 1-0. פירי הוסיף לפתוח גם במשחק השני של ספרד בטורניר, בו גברה 2-1 על שווייץ, אך לא שותף בהפסד 2-1 לגרמניה המערבית שסיים את דרכה של ספרד בטורניר.
הטורניר המשמעותי השני של פירי בקריירה הבינלאומית היה מונדיאל 1978. הוא זומן לסגל של המאמן לאסלו קובאלה כקפטן הנבחרת לקראת הטורניר, ופתח כקפטן בהפסד 2-1 לאוסטריה עם פתיחת שלב הבתים. לאחר ההפסד איבד פירי את מקומו בהרכב. הוא לא שותף במשחק מול ברזיל (0-0), ועלה כמחליף במחצית המשחק בו ניצחה ספרד 1-0 את שוודיה. ספרד סיימה את דרכה בטורניר בסיום שלב הבתים. בסיום המונדיאל, פרש פירי ממשחק בינלאומי.
ב-12 שנות קריירה בינלאומית, ערך פירי בסך הכול 41 הופעות במדי נבחרת ספרד, בהן כבש 16 שערים.

לאחר הפרישה

לאחר שפרש ממשחק, חזר פירי לריאל מדריד והצטרף לצוות הרפואי במועדון. בשנת 2000 התמנה לתפקיד המנהל המקצועי של הקבוצה, ובמסגרת תפקידו הכין את הקבוצה לקראת עונת 2000/2001. אמנם, בחירתו של פלורנטינו פרס לנשיא המועדון הביאה להחלפתו של פירי בחורחה ולדאנו בחודש ספטמבר של אותה השנה.
לאחר החלפתו, נחשף בעיתון הספרדי "אס" דו"ח שחיבר פירי, שעוסק בשחקני הסגל הבכיר של הקבוצה והתאמתם למועדון. בדו"ח נחשפה ביקורת כלפי שחקנים כמו גוטי, פרננדו מוריינטס, מיצ'ל סלגאדו וסמואל אטו, ושבחים שניתנו בין היתר לראול גונזלס, שהוגדר כ"חובה למועדון", ולרוברטו קרלוס, שהוגדר כ"בלתי ניתן להחלפה".
ב-25 בפברואר 2009 החל לעבוד כפרשן ספורט בשידורי הרדיו הציבורי בספרד.