פטר פורשברג

צעדים ראשונים

פורשברג ינק בילדותו הוקי קרח בהשראת אביו, קנט פורשברג, שהיה מאמן בכיר בשוודיה.
ב-1989 שיחק פורשברג לראשונה בקבוצת הצעירים של מודו הוקי, המועדון של עיר הולדתו ארנשלדסוויק. באותה עונה, בגיל 17 בלבד, הועלה פעם אחת לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה ב-Eliteserien - הליגה העילית בשוודיה. במשחק היחיד שלו בקבוצה הבוגרת מסר אסיסט אחד.
עונה אחת לאחר מכן, ב-1990/91, כבר סומן פורשברג ככוכב עתידי. הוא סיים את העונה עם 102 נקודות ב-39 משחקים בלבד בקבוצה הצעירה, ובקבוצה הבוגרת כבר שיחק ב-23 משחקים ורשם 17 נקודות.

הבחירה בדראפט ה-NHL ועסקת לינדרוס

אחרי עונת 1990/91 סומן פורשברג גם על ידי קבוצות ה-NHL. הציפיה הייתה שייבחר בסיבוב השני של הדראפט, אולם פילדלפיה פליירס הפתיעה ובחרה אותו כבר בסיבוב הראשון, במקום השישי הכללי. פורשברג בן ה-18 היה האירופי הבכיר באותו דראפט.
פורשברג נשאר בינתיים בשוודיה והמשיך לשחק במדי מודו הוקי, כאשר במקביל התחוללה סערה סביב הכוכב הראשי של אותו הדראפט - החלוץ הקנדי אריק לינדרוס, שנבחר ראשון על ידי קוויבק נורדיקס, ונחשב בעיני רבים לכוכב הגדול של ה-NHL לעתיד לבוא. לינדרוס סירב לשחק בנורדיקס ושבת מפעילות במשך עונה שלמה. בסופו של דבר, לאחר עונת 1991/92, התקיימה עסקת ענק בין הפליירס והנורדיקס, כאשר הפליירס קיבלו את לינדרוס, ובתמורה שילמו לנורדיקס מחיר כבד - 15 מיליון דולר, שתי בחירות דראפט בסיבוב הראשון, חמישה שחקנים, והזכויות על פורשברג.
העסקה התבררה עם השנים כהצלחה גדולה לנורדיקס וכישלון מוחלט לפליירס, כאשר לינדרוס לא עמד בציפיות הגדולות שתלו בו, ואילו הנורדיקס, שהפכו מאוחר יותר לקולורדו אוולאנש, הפכו לקבוצת צמרת ב-NHL למשך תקופה ארוכה.

עונות אחרונות בשוודיה

פורשברג נשאר בשוודיה שתי עונות נוספות, כאשר למאמן מודו הוקי התמנה אביו, קנט פורשברג. האב והבן הובילו את מודו הוקי לפלייאוף של הליגה העילית השוודית ב-1992/93, ופטר נבחר ל-MVP של העונה בליגה. עונה אחת לאחר מכן הובילו השניים את קבוצתם עד לגמר הפלייאוף של הליגה, בפעם הראשונה מאז 1979. הקבוצה נוצחה בסדרת הגמר, אולם פטר זכה שוב בתואר ה-MVP.
בקיץ 1994 החליט פורשברג, שכבר נחשב לאחד הכוכבים הגדולים מחוץ ל-NHL, לממש את בחירתו בדראפט ולשחק ב-NHL. עם זאת, השבתת מגן כתוצאה מסכסוך עבודה בין ה-NHL לאיגוד השחקנים שלה עיכבה את פתיחת עונת 1994/95 במספר חודשים, ופורשברג פתח גם את העונה הזו במודו הוקי.

2004 - 2010

עונת 2004/05 של ה-NHL בוטלה כולה בעקבות סכסוך עבודה בין הליגה לאיגוד השחקנים שלה. פורשברג לא חיכה הרבה, ועוד לפני שהוכרז סופית על ביטול העונה חתם על חוזה לעונה מלאה בקבוצת נעוריו, מודו הוקי בשוודיה. יחד איתו הגיעו לקבוצה ולליגה השוודית כולה כוכבי NHL שוודים נוספים לאותה עונה.
פורשברג סיים את העונה עמוסת הכוכבים עם 39 נקודות ב-33 משחקים, למרות שסבל מפציעה בכף ידו באמצע העונה. לאחר ששב מפציעת היד שלו במהירות בלתי צפויה, למרות שכללה ניתוח, נפצע שוב במשחק הראשון של הפלייאוף ולא שב לשחק עוד באותה עונה. מודו הוקי, בלעדיו, הודחה בסיבוב הראשון.
בעונת 2005/06 חזרה ה-NHL לפעול, הפעם עם תקרת שכר שהייתה אחת מתוצאות השביתה. האוולאנש לא יכלו לשמור את פורשברג תחת תקרת השכר, והוא עבר לפילדלפיה פליירס - הקבוצה שבחרה אותו בדראפט ב-1991. העונה הראשונה בפליירס החלה בצורה מצוינת, כאשר פורשברג הוביל את הליגה כולה בנקודות - אולם שוב שבו לפקוד אותו הפציעות, ותפוקתו ירדה. למרות זאת, יכולתו במשחקים ששיחק הספיקה כדי להישאר בפליירס והוא הפך לקפטן שלה לקראת עונת 2006/07.
עונת 2006/07 הייתה מאכזבת, הן עבור פורשברג והן עבור הפליירס כקבוצה. באמצע העונה הועבר לנאשוויל פרדטורס, שראתה בו את החלק החסר בהרכבה לזכייה בגביע סטנלי ראשון. גם בפרדטורס המשיך פורשברג לאכזב, ובפעם הראשונה בקריירת ה-NHL שלו סיים עונה עם ממוצע של פחות מנקודה למשחק.
כבר בתחילת עונת 2007/08 נפצע פורשברג שוב, הפעם בכף רגלו. הוא נאבק בפציעה במשך העונה, ולבסוף, עם סיום מועד ההעברות, הועבר שוב לקבוצה בה עשה את עיקר קריירת ה-NHL שלו, קולורדו אוולאנש.
במדי האוולאנש שב פורשברג להזכיר במעט את רמתו משכבר. בתשעת המשחקים האחרונים של העונה הרגילה צבר 14 נקודות, אולם בפלייאוף שבה בריאותו להטריד אותו, והוא השתתף רק בשבעה משחקים מתוך העשרה של קבוצתו.
לאחר מספר חודשי החלמה ניסה פורשברג לחזור למשחק באמצע עונת 2008/09. הוא חזר לשוודיה, לקבוצת נעוריו מודו הוקי, אולם עד מהרה התברר שלא החלים מפציעותיו, ולאחר שלושה משחקים בלבד שבת מפעילות לשארית העונה.
את עונת 2009/10 העביר פורשברג במודו הוקי. הוא שיחק ב-23 משחקים והצטיין עם 30 נקודות, אולם מודו הוקי החמיצה את הפלייאוף ופורשברג הודה כי ייתכן ושיחק את משחק ההוקי האחרון שלו.

נסיון החזרה ב-2011, הפרישה ואחריה

בינואר 2011, באמצע עונת ה-NHL, הודיעה קולורדו אוולאנש כי פורשברג החל להתאמן עם הקבוצה. פורשברג עצמו אמר שהחליט לבחון את מצבו הגופני כדי לנסות ולחזור שוב למשחק, והדרך הטובה ביותר לעשות זאת הייתה באמצעות אימונים עם שחקני NHL.
ב-6 בפברואר הודיעה הקבוצה על חזרתו של פורשברג למשחק, תחת חוזה לשארית עונת 2010/11. שני משחקים בלבד, בהם לא כבש שער ולא מסר אסיסט, הספיקו כדי להודות שניסיון החזרה נכשל, ופורשברג הודיע על פרישה סופית ומוחלטת ממשחק.
חודשיים לאחר פרישתו מונה פורשברג לעוזר המנהל המקצועי של קבוצתו השוודית, מודו הוקי. ביחד עם אביו, המאמן קנט פורשברג, הקים חברת נדל"ן שהקימה בין השאר את האולם הביתי החדש של הקבוצה בארנשלדסוויק.
באוקטובר 2011, עם תחילת עונת 2011/12 הוציאה קולורדו אוולאנש את מספר חולצתו של פורשברג, 21, לגמלאות, וקבעה שאף שחקן לא ילבש עוד את החולצה מספר 21 בקבוצה.
ב-2014 התקבל פורשברג כחבר בהיכל התהילה של ההוקי קרח.
ב-2015 הוצא מספר חולצתו לגמלאות גם על ידי קבוצת נעוריו, מודו הוקי השוודית.

קריירה בינלאומית

בנוסף לקריירת NHL מוצלחת, ניהל פורשברג קריירה בינלאומית מצוינת במדי נבחרת שוודיה.
במדי הנבחרת הצעירה שיחק פורשברג לראשונה באליפות העולם עד גיל 20 ב-1992. הוא סיים אותה עם 11 נקודות ב-7 משחקים בלבד, שני בטבלת ההבקעה של האליפות. מאזן מצוין של 5 ניצחונות, תיקו והפסד, הספיק לשוודיה למדליית כסף בלבד.
בהמשך השנה שיחק לראשונה גם בנבחרת הבוגרת של שוודיה באליפות העולם. תרומה צנועה של החלוץ בן ה-19, עם 6 נקודות ב-8 משחקים, הספיקה כדי לזכות באליפות.
גם ב-1993 שיחק פורשברג בשתי האליפויות - הצעירה והבוגרת. בנבחרת הצעירה קבע שיא הבקעה מדהים, עם 7 שערים ו-24 אסיסטים, ובסך הכל 31 נקודות ב-7 משחקים בלבד - שיא של אליפות העולם עד גיל 20 המחזיק מעמד עד היום. למרות זאת החמיצה שוודיה זכייה באליפות לאחר שסיימה אותה בשוויון בטבלה עם קנדה. כיוון שקנדה ניצחה במשחק בין השתיים, זכתה היא באליפות ושוודיה הסתפקה שוב במדליית הכסף.
באליפות העולם עם הנבחרת הבוגרת איכזב פורשברג וסיים עם שער אחד ואסיסט אחד בלבד. למרות זאת שוודיה עלתה למשחק הגמר, בו נוצחה בידי רוסיה ואיבדה את תוארה.
לאולימפיאדת לילהאמר (1994) הגיע פורשברג כאחד הכוכבים הצעירים המבטיחים בעולם. פורשברג עזר להוביל את שוודיה עד משחק הגמר מול קנדה, במה שנתפס גם כקרב אישי בין שני הצעירים הטובים בעולם - פורשברג מול הקנדי פול קאריה. המשחק הסתיים בתיקו 2:2 לאחר ששוודיה כבשה שער משווה פחות מ-2 דקות לסיום הזמן החוקי. לאחר שההארכה הסתיימה ללא שער, התייצבו הנבחרות לדו-קרב מכות עונשין. הדו-קרב נמשך עד המכה השביעית, בה פורשברג הבקיע, ואילו קאריה, שביצע את המכה עבור קנדה, נעצר על ידי השוער השוודי. פורשברג הוסיף לתואר העולמי מ-1992 גם מדליית זהב אולימפית ראשונה.
ב-1996 התייצב פורשברג במדי נבחרת שוודיה למפעל בינלאומי חדש שאורגן בידי ה-NHL - גביע העולם בהוקי קרח, מפעל שהחליף את גביע קנדה שאורגן ביחד עם פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית. את נבחרת שוודיה אימן אביו של פורשברג, קנט, שאימן אותו בעבר גם בקבוצת נעוריו מודו הוקי. פורשברג שיחק בארבעה משחקים בלבד במפעל, ושוודיה נוצחה בחצי הגמר על ידי קנדה לאחר שתי הארכות.
1998 הייתה שנה עמוסה עבור פורשברג בזירה הבינלאומית. היא החלה בהופעה במדי הנבחרת באולימפיאדת נאגנו, האולימפיאדה הראשונה בה שיחקו שחקני NHL. הופעה פושרת של פורשברג השתלבה בכישלון של הנבחרת כולה, שנוצחה ברבע הגמר על ידי יריבתה המושבעת, פינלנד.
המשך השנה היה טוב יותר. עדיין תחת אביו כמאמן, סיים פורשברג כמבקיע המצטיין של אליפות העולם עם 11 נקודות, ושוודיה זכתה באליפות לאחר שנקמה בנבחרת פינלנד בניצחון בגמר.
הפציעות הרבות שפגמו בקריירת ה-NHL של פורשברג פגעו בו גם בזירה הבינלאומית. ב-2002, בעיצומה של עונה בה לא שיחק כלל ב-NHL עד הפלייאוף, ויתר פורשברג גם על השתתפותו באולימפיאדת סולט לייק סיטי. שוודיה, בלעדיו, ספגה הפסד מפתיע מאד ברבע הגמר מידי נבחרת בלארוס.
ב-2003, אחרי עונת NHL מוצלחת וכשהוא בריא ורענן יותר, חזר פורשברג גם לזירה הבינלאומית ושיחק עם נבחרת שוודיה באליפות העולם. הוא סיים אותה עם 9 נקודות ב-8 משחקים, כאשר הרגע המרשים שלו היה במשחק רבע הגמר מול פינלנד. שוודיה חזרה מפיגור 5:1 לניצחון 6:5, ופורשברג כבש את השער שהשווה את התוצאה ל-5:5 אחרי מבצע אישי בו חלף על פני כל ההגנה הפינית, הטעה את השוער והחדיר את הדיסקית לשער לאחר שהחליק מאחוריו. שוודיה המשיכה עד משחק הגמר ונוצחה על ידי קנדה.
ב-2004 הגיע פורשברג לאליפות העולם כשהוא טרוד בטיפול בפציעותיו. הוא שיחק בה רק שני משחקים, ותרומתו הייתה זניחה. שוודיה שוב הגיעה לגמר ושוב נוצחה על ידי קנדה.
לאחר סיום העונה שיחק במהדורה השנייה של גביע העולם בהוקי קרח. פורשברג שוב תרם מעט, ושוודיה הובסה ברבע הגמר על ידי נבחרת צ'כיה.
ב-2006 נכלל פורשברג בנבחרת שוודיה באולימפיאדת טורינו. הוא לא כבש, אבל מסר 6 אסיסטים וזכה עם הנבחרת במדליית זהב אולימפית שנייה. בכך נכנס פורשברג ל"מועדון הזהב המשולש הכפול" - שחקנים שזכו לפחות פעמיים באליפות העולם, לפחות בשתי מדליות זהב אולימפיות ולפחות בשני גביעי סטנלי. פרט לפורשברג חברים ב"מועדון" הזה כיום רק שני שחקנים נוספים - הסובייטים ויאצ'סלב פטיסוב ואיגור לריונוב, שנכנסו אליו לפני פורשברג.
ב-2010 זכה פורשברג לכבוד להיות נושא הדגל של המשלחת השוודית בטקס הפתיחה של אולימפיאדת ונקובר. במשחקים עצמם לא הצליחה שוודיה לשמור על תוארה והודחה ברבע הגמר על ידי סלובקיה. פורשברג, שהיה כבר קרוב לפרישה, שיחק ב-4 משחקים ותרומתו הסתכמה באסיסט אחד בלבד.