google/wiki40b huggingface dataset:
בול שכוב

בול שכוב (תרגום של המונח בצרפתית: Timbre couché) הוא מושג בולאי המתייחס לצמד של בולים המחוברים יחד, כך שבול אחד מוצג במצב אנכי והבול הצמוד אליו מוצג במצב אופקי. המונח "בול שכוב" מגדיר כמובן רק את הבול האופקי מבין השניים, אבל במרבית המקרים ניתן לדעת שהבול "שכוב" רק כאשר הוא עדיין מחובר אל הבול האנכי הצמוד אליו.

הסיבות ליצירת בול שכוב

בול שכוב, בדומה לצמד הפוכים או צמד שונים, מגדיר את מצבו של הבול יחסית לבולים השכנים באותו גיליון. מצב של בול שכוב עשוי להיווצר בתוך הגיליון באופן מכוון או עקב תקלה במהלך הדפסת הבול.

חיסכון בנייר

כאשר מעצבים את גיליון הבולים, משתדלים שירותי הדואר לנצל באופן המיטבי את נייר ההדפסה ולשלב בו כמה שיותר בולים. במיוחד נכונים היו הדברים במהלך המאה ה-19, כאשר תהליכי ההפקה של הבולים היו יקרים מאוד, וכל חיסכון סייע מאוד לכדאיות ההנפקה.

בולי מולדובה-ולאכיה

דוגמה לעיצוב חסכני שכזה ניתן לראות בהנפקה של בולי נסיכות מולדובה-ולאכיה בשנת 1864. הגיליון עוצב כך שהשורה המרכזית מתוך חמש שורות הבולים בגיליון כללה בולים אופקיים בעוד שיתר השורות כללו בולים אנכיים. כל צמד בולים הכולל בול מן השורה המרכזית יחד עם בול מאחת השורות שלידה מהווה למעשה בול שכוב.

שילוב בולים שונים באותו גיליון

בסוג זה של דוגמאות ניתן להתייחס אל הצמדים שנוצרים הן כאל צמד שונים והן כאל בול שכוב.

ברית המועצות 1958

בשנת 1958 הנפיקה ברית המועצות סדרה בת שלושה בולים לכבודו של המלחין פיוטר צ'ייקובסקי ויצירתו המפורסמת אגם הברבורים. שניים מבולי הסדרה הודפסו יחד באותו גיליון, כך שכל חצי גיליון כולל בול אחר. לאורך קו האמצע של הגיליון נוצרו צמדים של בול שכוב (צ'ייקובסקי) ובול אנכי (יצירת הבלט).

גיליונות חריגים מישראל

בול שכוב ניתן למצוא בגיליונות החריגים שהנפיק השירות הבולאי בשנים האחרונות. בפריטים אלו שולבו מספר בולים שונים סביב גיליון אחד, כך שבכל גיליון נוצרו בפינות ארבעה צמדים הכוללים בול שכוב.

בול מושבות צרפת

אחת הדוגמאות המפורסמות ביותר לתקלה מסוג זה ארעה בשנת 1859, במהלך הדפסת בולי "מושבות צרפת" הראשונים. בשנה זו החלה צרפת בהנפקת בולים כלליים אשר נועדו לשימוש במושבות של האימפריה הצרפתית אשר לא זכו עדיין להנפקת בולים מיוחדים עבורן. עובד הדפוס הרכיב בטעות את אחת הגלופות הבודדות כשהיא מסובבת על צדה, ויצר מצב בו אחד הבולים בגיליון הוא בול שכוב. 

בול רגיל מסדרה זו מוערך בקטלוגים בסכום של כ-30 דולרים. צמד הכולל בול שכוב מוערך בסכום של כ-1,000 דולרים.

דואר הזמסטבו של קולומנה

הדוגמה המוקדמת ביותר של בול שכוב בבולאות הרוסית נוצרה בבולים שהונפקו בשנת 1895 במסגרת דואר הזמסטבו של מחוז קולומנה.
אשכול של הומור (ספר)

רקע

תפקידיו השונים שמילא אביה, החל מחבר מפקדת ההגנה וסגן שר הביטחון עד לשר החקלאות וראש הממשלה, משמשים כרקע לספר זה, שעניינו הוא חוש ההומור שלו, שליווה את עלילותיו ופועלו. עפרה נבו-אשכול, כותבת הספר, טוענת כי לה אביה "הוריש" את העניין בהומור. מתוך רצונה של נבו-אשכול לשמר ולהחיות את חוש ההומור של אביה, נכתב הספר.
בכתיבת הספר קיוותה נבו-אשכול לתת זווית ראייה אחרת על אשכול, שתדמיתו טרם שוקמה מהתפיסה הציבורית שדבקה בו ערב מלחמת ששת הימים וראתה בו אדם הססן.
בלטריקס לסטריינג'

ביוגרפיה בדיונית

בלטריקס לסטריינג' לבית בלאק (1951-1998) היא מכשפה טהורת דם. בלטריקס היא בת למשפחת בלאק טהורת הדם ועתיקת היומין: היא דודתם של סיריוס ורגולוס בלק, ואחיותיה הן נרקיסה מאלפוי ואנדרומדה טונקס. גם בעלה, רודולפוס, ואחיו רבסטאן הם אוכלי מוות, בנים למשפחת לסטריינג' שבדומה למשפחת בלאק גם היא משפחת קוסמים עתיקת יומין, וייתכן שהם צאצאים של לסטריינג' מסוים (שלא ידוע שמו הפרטי) שמוזכר בספר השישי כאחד מחבורתו של וולדמורט במהלך לימודיו בהוגוורטס.
בלטריקס נחשבת לאחד מאוכלי המוות הנאמנים ביותר לוולדמורט, וכן למכשפה אכזרית וסדיסטית במיוחד, ולבעלת מומחיות רבה באומנויות האופל, אותן למדה מוולדמורט בעצמו, לטענתה. היא התמחתה בשימוש בקללת קרושיאטוס במטרה לענות אנשים ולייסר אותם בכאבים. נטייה ידועה לשמצה זו בלטה במאורע שהתרחש לאחר תום מלחמת הקוסמים הראשונה: בלטריקס הייתה בין אוכלי המוות שחטפו ועינו ממושכות את בני הזוג פרנק ואליס לונגבוטום, הילאים וחברים במסדר עוף החול והוריו של נוויל לונגבוטום, במטרה להוציא מהם מידע על מקום הימצאו של אדונם. כתוצאה מכך נגרם נזק מוחי לצמיתות לבני הזוג, ועל מעשה זה נידונה למאסר עולם בבית הכלא אזקבאן. היא שהתה שם במשך 14 שנים, ולאחר שובו של וולדמורט לחיים, ברחה יחד עם עשרה אוכלי-מוות נוספים במהלך הבריחה הגדולה שתוארה בספר החמישי. 
עם הזמן מתגלה, שבלטריקס פיתחה משיכה רומנטית כלפי וולדמורט, וזו באה לידי ביטוי בכך שנכנסה להריון ממנו, וילדה בת בשם דלפי רידל.
במהלך מלחמת הקוסמים השנייה היא נטלה חלק בקרבות רבים תחת פיקודו של וולדמורט. היא השתתפה בקרב במחלקת המסתורין, שם הצליחה להביס בדו-קרב ולגרום למותו של בן דודה סיריוס בלאק, והיתה אוכלת המוות היחידה שהצליחה להימלט מזירת הקרב (מלבד וולדמורט) לאחר סיומו, ולחמוק ממעצר. מאז היא עסקה בזריעת הרס ופחד לפי פקודתו של וולדמורט. במהלך הספר השביעי היא רוצחת את גמדון הבית דובי, לאחר שזה הציל מידיה את הארי, רון והרמיוני, אותה עינתה בבית משפחת מאלפוי. בסוף הספר היא נוטלת חלק פעיל בקרב על הוגוורטס, והורגת את אחייניתה נימפדורה טונקס. היא היתה בין אוכלי המוות הבודדים שנשארו עם וולדמורט עד הסוף המר, ומפגינה כישרון רב בלחימת דו-קרב קוסמים: היא היתה מסוגלת להלחם ב-3 מכשפות מוכשרות - הרמיוני, ג'יני וויזלי ולונה לאבגוד - בו זמנית.
סופה היה שחוסלה אחת ולתמיד על ידי אמה של ג'יני, מולי וויזלי, לאחר שזו הראשונה ניסתה להרוג את ג'יני.
בסרטים היא מגולמת על ידי השחקנית הבריטית הלנה בונהם קרטר. כשאר בני משפחת בלאק, שרובם נקראים בשמות של גרמי שמיים, גם בלטריקס קיבלה את שמה מכוכב בעל אותו השם.
עלה תאנה

עלה תאנה הוא, על פי המסופר בספר בראשית, הלבוש שתפרו לעצמם אדם וחוה לאחר שאכלו מעץ הדעת. בהשאלה משמש המושג עלה תאנה לתיאור להסוואת מעשה כלשהו, בדרך כלל בקונוטציה שלילית.

באמנות

באמנות יוון העתיקה נהוג היה להציג עירום גברי, ללא הסתרה של הפין, אך בעירום נשי שנועד להצגה בציבור הוסתר אזור הערווה. גישה זו נהגה גם באמנות רומא העתיקה עד למעברה של האימפריה הרומית לנצרות. באמנות הרנסאנס הצפוני הוצגו אדם וחוה כשהם לובשים עלה תאנה, בהתאם לתיאור המקראי. משנת 1530, בתגובה לרנסאנס, הוחל בהסתרת אזור הערווה ביצירות אמנות ציבוריות, למשל באמצעות הוספת עלים משיח סמוך. בתקופה זו החל הנוהג להסתיר את אזור הערווה בפסלים בעלה תאנה (למשל בעותק של הפסל "דוד" של מיכלאנג'לו שהוצג בלונדון בתקופה הוויקטוריאנית).
אנצ'יקלופדיה איטליאנה

האנצ'יקלופדיה איטליאנה, או בשמה המלא - Enciclopedia Italiana di scienze, lettere ed arti ("אנציקלופדיה איטלקית למדעים, ספרות יפה ואמנויות"), הידועה גם כאנציקלופדיה טרקאני (Enciclopedia Treccani) או בפשטות טרקאני (Treccani), יוצאת לאור בהוצאת "מכון האנציקלופדיה איטליאנה" שקם ב-18 בפברואר בשנת 1925. בסך-הכל, התפרסמו 35 כרכים של מלל ועוד כרך מפתח-עניינים אחד נוסף. כל כרך כלל בממוצע 1015 עמודים. עשרים ושישה כרכי מילואים יצאו לאור בין השנים 1938 ו-2006.
לפילוסוף ג'ובאני טרקאני, עורכה המדעי הראשון, יש לייחס את מרבית התהודה ורמתה התרבותית הגבוהה של האנציקלופדיה. החל במהדורה הראשונה, מדענים גדולים רבים, כמו גם סטודנטים, כתבו ערכים בעבור האנציקלופדיה של טרקאני. טרקאני הצליח לשמור על עצמאות עריכתית רבה גם בימי המשטר הפשיסטי, ואף הדף ניסיונות הצינזור של פרקים באנציקלופדיה על ידי מסדר הישועים.
בשנים 1925–1928 הושלם שלב ההכנה של האנציקלופדיה. המהדורה הראשונה יצאה לאור בין השנים 1929 ו-1937. אחת מבעיות האנציקלופדיה בעבר ובהווה היא האתגר שבשמירה על העדכניות אל מול קצב ההתפתחויות הטכנולוגיות הגובר. בשנת 1938 כרך המילואים הראשון יצא לאור. שישה נספחים יצאו בעקבותיו ברבות השנים, חלקם בכמה כרכים. הנספח השביעי, שכונה בשם "המאה ה-21", כלל חמישה כרכים. בסך-הכל, כל כרכי האנציקלופדיה שיצאו ברבות השנים מונים 62 כרכים, ובהם כ-56,000 עמודים ו-50 מיליון מילים בקירוב; כיום, האנציקלופדיה זמינה למכירה על DVD.
לרוב, ערכי האנציקלופדיה נחתמו על ידי ראשי-התיבות של שם מחברם. ישנה מסה על אודות "דוקטרינת הפשיזם" החתומה על ידי בניטו מוסוליני, והופיעה במהדורה של האנציקלופדיה איטליאנה משנת 1932.
Stay (זד ואליסיה קארה)

הופעות במצעדים

"Stay" הגיע בשיאו למקום ה-40 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום הראשון במצעד המיינסטרים טופ 40, מה שהופך לסינגל השלישי של שני האמנים שנכנס לעשרת הראשונים במצעד זה.

שימוש במדיה

השיר הוא חלק מפסקול הסרט Everything, Everything, וכן שימש כשיר רקע בפרסומות של פפסי.
יסקי מור סיון אדריכלים

יסקי מור סיון אדריכלים (MYS Architects) הוא משרד אדריכלים ישראלי בינלאומי, אשר הוקם ב-2006 לאחר מיזוג בין משרד יסקי אדריכלים (שנוסד ב-1965 על ידי אברהם יסקי) לבין משרד מור אדריכלים (שנוסד ב-1950 על ידי יצחק מור). נחשב לאחד ממשרדי האדריכלות הגדולים בישראל.
שותפיו הבכירים של המשרד הם עמי מור, יוסי סיון וד"ר קובי יסקי. מנכ"ל החברה הוא אולג מאלוקוב.
המשרד מונה כ-120 עובדים, אדריכלים והנדסאים, והוא ממוקם בבני ברק. שלוחה נוספת של המשרד פועלת בבלגרד, סרביה.
המשרד פועל במגוון פרויקטים, בהם מבני מגורים, מסחר, מבני ציבור, משרדים, תב"ע ואדריכלות רפואית. במהלך השנים השתתף המשרד במספר תחרויות אדריכלים מקומיות ובינלאומיות לתכנון מבני ציבור מרכזיים, וזכה במספר פרסים, בהם: פרס ראשון בתחרות Bengbu Industrial Park בסין (2013), פרס שני בתחרות מוזיאון הטבע (ירושלים) של עיריית ירושלים (2012), אות העיצוב לאדריכלות בקטגוריה של תכנון מבני משרדים, בניין מטה חיל האוויר (2009), פרס ראשון בתחרות המצוינות בבנייה (2008) בקטגוריה מגורי יוקרה (על תכנון פרויקט YOO בתל אביב) וכן בקטגוריה מבנה מסחרי (על תכנון פרויקט קניון קריית אונו).
אפעה מצרי

תיאור

אורכו נע בין 30-60 ס"מ כאשר אורכו המרבי יכול להגיע ל-85 ס"מ. הזכרים גדולים מן הנקבות.
צבעם נע בין אפור, ירוק זית ל-אדמדם, חום. הגוף דק ולאורכו מופיעות נקודות בהירות.
הראש נבדל מהגוף ובעל עיניים גדולות יחסית.

תפוצה

האפעה המצרי נפוץ בצפון מצרים, מרכז סודאן, אריתריאה, אתיופיה, קניה וסומליה באפריקה ובמדינות חצי האי ערב הוא נפוץ בערב הסעודית, תימן ועומן.

ארס ותזונה

האפעה המצרי הוא נחש לילי. הוא ניזון מלטאות, יונקים קטנים ומציפורים קטנות.
ארסו רעיל ביותר ומכיל מרכיבים המו-טוקסינים (הרעלת דם) חזקים מאוד, ורכיבים נוירו-טוקסינים (רעל עצבים), שחלשים יחסית.
לאחר הכשה, בתוך שעה עד 6 שעות, האזור שנפגע מתחיל לדמם בלי הפסקה, להתנפח מאוד ונקרוזה עלולה להתפתח. ללא טיפול בנסיוב, רוב המקרים מסתיימים במוות.
אין נסיוב ייחודי למין זה, אולם הנסיוב המשמש מפני מיני אפעה אחרים יעיל כנגד ארסו.
מספר קשור (חידה)

מספר קשור (ביפנית: ナンバーリンク) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה לראשונה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

שיטות פתרון

כדי לפתור את החידה, כדאי לנסות לחבר זוגות של מספרים אחד אחד. עם ההתקדמות הפתרון נהיה ברור מאליו.
ישנן פעמים (כמו בדוגמה בצד ימין), שחיבור בין שתי אותיות יכול להתבצע רק בדרך אחת - ומכאן שהקו חייב לעבור בה. מעבר של קווים בין אותיות אחרות היכולות להתחבר בדרך זו נשלל מיד, אחרת לאותיות האחרות (שזהו המעבר היחיד עבורן) לא תהיה דרך להתחבר.

היסטוריה

בשנת 1897, חידה שונה במעט התפרסמה בכתב העת Brooklyn Daily Eagle בטור שנכתב על ידי סם לויד. גרסה מוקדמת אחרת של קשור מספר התפרסמה בספרו של הנרי ארנסט דודני Puzzles and Curious Problems  (1932) בתור Planning Tours (חידה מספר 270). החידה הפכה לפופולרית ביפן על ידי ניקולי, והתפרסמה תחת השם ארוּקוֹנה (アルコネ, קשר אלפביתי) וגם תחת השם ננברינקוּ (ナンバーリンク, קשר מספרי). ההבדל היחיד בין ארוקונה לננברינקו הוא שבארוקונה ישנם זוגות אותיות (כמו בחידה של דודני), ובננברינקו ישנם זוגות של מספרים.
נכון לשנת 2006, ניקולי פרסמה שלוש חוברות המכילות רק חידות קשור מספר.
בנוסף, גרסאות של החידה ידועות בשמות Wire Storm, Flow Free וגם Alphabet Connection; הגרסאות הללו שוחררו כמשחקים לאייפון, אייפד ואייפוד טאצ'.
פונקציה גזירה

בחשבון אינפיניטסימלי, פונקציה גזירה היא פונקציה ממשית שיש לה נגזרת בכל תחומה. לגרף של פונקציה גזירה יש משיק בכל נקודה והוא נראה "חלק" יחסית, ללא קווים שבורים ו"השתוללויות". תכונה חשובה של פונקציה גזירה, שגם שקולה לגזירותה, היא האפשרות לקרב אותה ליניארית.

רציפות

כל פונקציה גזירה היא בהכרח רציפה (ולכן גם אינטגרבילית). ניתן להוכיח זאת ישירות מהגדרת הנגזרת. אם  אינה רציפה ב- אז  ולכן הגבול המגדיר נגזרת אינו קיים (הוא ביטוי מהצורה "" כאשר a שונה מאפס). ההפך אינו נכון - לא כל פונקציה רציפה היא גם גזירה. למשל פונקציית הערך המוחלט רציפה בנקודה x=0 אך אינה גזירה שם, כי הנגזרת מימין והנגזרת משמאל שונות זו מזו. רוב הפונקציות הרציפות השימושיות גזירות כמעט בכל נקודה. אולם ב-1872 מצא קארל ויירשטראס דוגמה ראשונה לפונקציה רציפה שאינה גזירה באף נקודה: פונקציית ויירשטראס. לפי משפט הקטגוריה של בייר כמעט כל הפונקציות הרציפות אינן גזירות באף נקודה.

גזירות מרוכבת

גזירות של פונקציה מרוכבת היא תנאי חזק בהרבה מגזירות של פונקציה ממשית. פונקציה גזירה במובן המרוכב נקראת פונקציה הולומורפית.
צ'ולוטקה

היסטוריה

העיר נוסדה ב-1535 תחת השם "וייה דה חרס דה לה פרונטרה דה צ'ולוטקה", שקוצר בהמשך לצ'ולוטקה.
צ'ולוטקה קיבלה מעמד של עיר מהקונגרס הלאומי של הונדורס ב-1845.
העיר נפגעה קשות מהוריקן מיטש ב-1998.

תחבורה

צ'ולוטקה היא אחד המקומות המרכזיים היחידים בהונדורס בהם עובר הכביש הפאן-אמריקאי.
הפורום לתיאום המאבק באנטישמיות

הפורום לתיאום המאבק באנטישמיות (CFCA) הוא פורום ישראלי ממלכתי העוסק במעקב אחר אירועים אנטישמיים ברחבי העולם, ובתיאום המאבק בתופעה זו עם גופי הממשלה השונים וגופים וארגונים יהודיים ואחרים בעולם. הפורום הוא גוף ייחודי המנטר את תופעת האנטישמיות בעולם כולו.  
בפורום חברים משרדי ממשלה שונים העוסקים בסוגיה: משרד החוץ, משרד החינוך, משרד ראש הממשלה, משרד ההסברה והתפוצות ומזכירות הממשלה.  
הפורום מקבל מידע על גילויים אנטישמיים מגורמים שונים, בודק, ומפרסם את המידע בדיווחים שוטפים. הפורום מתכנס מעת לעת לצורך קבלת דיווחים וגיבוש מדיניות למאבק בתופעת האנטישמיות לצורותיה השונות.
בהמשך למאמץ האמור לעיל, הפורום מקבל מידע על פעילות אנטישמית ממגוון מקורות, בודק את המידע ומפרסם אותו באתר האינטרנט שלנו, שנבנה כדי להוות כלי נוסף במאבק באנטישמיות 
לאתר האינטרנט יש את מאגר הנתונים הגדול ביותר ברשת על אירועים אנטישמיים ברחבי העולם. האתר מתעדכן באירועים, דוחות, תמונות, וידאו-קליפים וסטטיסטיקות על בסיס יומי. 
האירועים בארכיון נגישים בחתכים שונים כתאריך, מיקום או סוג אירוע.
האתר גם מציע אינפורמציה על פעילות המתבצעת בתחום המאבק באנטישמיות, מאמרים, סקרים מחקרים ודוחות שנתיים של כל הגופים בעולם המפרסמים דוחות שנתיים בנושא אנטישמיות
אוסטית

העת העתיקה

אוסטית היא שפתם המדוברת והספרותית של האוסטים, קבוצה אתנית המרכיבה את רוב אכלוסייתה של רפובליקת צפון אוסטיה והמדינה הריבונית דה פקטו דרום אוסטיה. השפה משויכת לענף השפות האיראניות המזרחיות (כפי שניתן להבחין בשמה המקומי של השפה, ирон) ממשפחת השפות ההודו אירופיות. ניתן להבחין בדמיון מסוים בין אוסטית לבין שפות איראניות מזרחיות אחרות כגון פשטו ויאגנובית. 
מן העת העתיקה (המאה ה-8 לפנה"ס), התפרסו השפות האיראניות לשטח עצום, הכולל את איראן המודרנית, מרכז אסיה, מזרח אירופה והקווקז. אוסטית היא ככל הנראה השפה המדוברת היחידה מבין קבוצת השפות ממשפחת השפות האיראניות - סקיתית, אשר שרדה. קבוצת השפות השתייכה לקבוצת העמים הסקיתים שכללו מספר שבטים.  
יחד עם כורדית, תאתית ותלישית, אוסטית היא אחת השפות האיראניות המרכזיות השגורות בפי קהילות גדולות בחבל הקווקז. צורת הרבים הנוצרת על ידי הוספת הסיומת -ta, מתאפיינת גם בשפה היאגנובית, סרמטית וסוגדית שנכחדה. ראייה למאפיין זה באה כתוצאה מרצף ניבים שהתפתחו בערבה האירואסייתית. שמות של שבטים אף הם מעידים על כך, לדוגמה: סרומוטאי (Σαρομάται) ומסגטאי (Μασαγέται).

ניבים

לאוסטית 2 ניבים עיקריים וחשובים: הניב האירוני והניב האיגורי, המדוברים בפי 6/5 ו-1/6 מכלל האוכלוסייה בהתאמה. ניב שלישי נוסף בשם יאסי דובר בעבר בהונגריה.
מסע הטבעת

העלילה

אודי ליפסקי (תומר שחורי) הוא בחור מטורף ומוקצן בן 21 שמסתגר בחדרו במשך שלוש שנים לאחר שאהובת נעוריו נטשה אותו לטובת אחיו הכדורסלן, ליאור (תמיר ביידר). ביום שסבתו נפטרה נודע להם כי היא הורישה חמישה מיליון דולר וטבעת פלא בעלת כוחות מחשמלים אשר חושלה בתנור במאפיית אבולעפיה ורק שם אפשר להשמידה. בצוואה רשום שאם אודי יתחתן תוך חודש בעזרת הטבעת הוא וליאור ירשו את הכסף אחרת הכסף יגיע לידיו של אביהם השנוא נחמן (דובל'ה גליקמן) ועורך דינו המרושע רידלר (שמוליק לוי). אודי יוצא למסע למציאת כלה יחד עם ליאור, רפאלה, אהובת נעוריו הבוגדנית (עמית פרקש), וחברם הקרוב- העבריין בכור (ישראל אטיאס) וחמור המחמד שלו בנג'י. במהלך המסע אודי פוגש מגוון רחב של בחורות שונות ומשונות, כשכל העת דולקים בעקבותיהם נחמן ורידלר החושקים בטבעת. לבסוף אודי מוצא את אהבת חייו, רפאלה, והתחתנו זה עם זו.
קוז'י מורופושי

ביוגרפיה

מורופושי נולד בנאמאזו, שבמחוז שיזוקה לאב יפני ולאם הונגריה 
מרומניה. אביו, שיגנובו מורופושי, שהיה גם הוא אתלט שהתמחה ביידוי פטיש, ייצג את יפן במשחקים האולימפיים וסיים במקום שמיני באולימפיאדת מינכן (1972), זכה בחמש מדליות זהב במשחקי אסיה והחזיק בשיא היפני ביידוי פטיש במשך 23 שנים, בטרם נשבר על ידי בנו. אימו, סרפינה מוריץ ייצגה את רומניה וזכתה באליפות אירופה לנוער בהטלת כידון בשנת 1968. אחותו יוקה, אף היא אתלטית המתחרה ביידוי פטיש ונחשבת לזורקת דיסקוס הטובה ביפן, ואף ייצגה אותה באולימפיאדת אתונה.
במשחקי אסיה שנערכו בהירושימה, יפן בשנת 1994 זכה מורופושי במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 67.48 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה הוא סיים במקום 18 בתוצאה של 67.06 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 הוא סיים במקום עשירי ביידוי פטיש בתוצאה של 74.82 מטר.

אלוף אסיה

במשחקי אסיה שנערכו בבנגקוק, תאילנד בשנת 1998 זכה מורופושי במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.57 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד הוא סיים במקום 14 ביידוי פטיש בתוצאה 75.18 מטר.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים מורופושי במקום תשיעי ביידוי פטיש בתוצאה של 76.60 מטר.
בתחרות שנערכה בטויוטה, יפן ב-14 ביולי 2001 קבע מורופושי שיא אישי שהיווה את תוצאת השנה בעולם - 83.47 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 82.92 מטר, אחרי זיימון זילקובסקי מפולין (83.38 מטר) ולפני איליה קונובלוב מרוסיה (80.27 מטר). שנה לאחר מכן, במשחקי אסיה שנערכו בפוסן, קוריאה הדרומית הוא זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.72 מטר והגן על תוארו.
בתחרות שנערכה בפראג, צ'כיה ביוני 2003 קבע מורופושי את שיאו האישי ביידוי פטיש בתוצאה של 84.86 מטר שהיוותה את תוצאת השנה בעולם והתוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 80.12 מטר, אחרי איוון צ'יכאן מבלארוס (83.05 מטר) ואדריאן אנוש מהונגריה (80.36 מטר).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת אתונה זכה מורופושי במדליית זהב בתוצאה של 82.91 מטר, לאחר שאדריאן אנוש שקבע תוצאה של 83.19 מטר, נפסל בשל אימרוץ ומדליית הזהב האולימפית נשללה ממנו. במדליית כסף זכה איוון צ'יכאן (79.81 מטר) ובמדליית ארד זכה אשרף אפאק מטורקיה (79.51 מטר).
בתחרות הגביע הביניבשתי של IAAF, שנערכה באתונה בשנת 2006 זכה מורופושי כנציג יבשת אסיה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 82.01 מטר, לפני איוון צ'יכאן (80.00 מטר) ואיליה קונובלוב (77.14 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה 2007 סיים מורופושי במקום שישי בתוצאה של 80.46 מטר ושנה לאחר מכן באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 80.71 מטר ולא הצליח להגן על תוארו.
בשנת 2009 היה מורופושי לאלוף יפן ביידוי פטיש בפעם ה-15 ברציפות. שנה לאחר מכן, הוא זכה בפעם ה-16 באליפות יפן ביידוי פטיש.
בתחרות שנערכה ברייטי, איטליה בשנת 2010 קבע מורופושי את תוצאה השנה בעולם - 80.99 מטר.

אלוף עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בדגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה מורופושי במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 81.24 מטר, לפני כריסטיאן פארש מהונגריה (81.18 מטר) ופרימוז' קוזמוס מסלובניה (79.39 מטר).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה מורופושי במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 78.71 מטר, אחרי כריסטיאן פארש (80.59 מטר) ופרימוז' קוזמוס (79.36 מטר).
ג'אדו

מחנה ג'אדו (ערבית: جادو, איטלקית: Giado) הוקם בלוב תחת שלטון גרמניה הנאצית, בבסיס צבאי לשעבר ביישוב בעל אותו שם השוכן כ-180 ק"מ מדרום-מערב לטריפולי. אל המחנה הועברו כ-2,600 מיהודי קירנאיקה, חלקה המזרחי של לוב, ו-562 מהם מתו ברעב, במחלות ובעינויים. על אופי המחנה ניטשת מחלוקת: יש המגדירים אותו כמחנה ריכוז, ויש המגדירים אותו כמחנה עבודה.

יהודי קירנאיקה תחת שלטון מדינות הציר

במהלך מלחמת העולם השנייה שימשה קירנאיקה זירת קרבות מרכזית בצפון אפריקה בין בריטניה לבין איטליה וגרמניה. בכיבוש הבריטי הראשון של קירנאיקה ראו היהודים בצבא הבריטי צבא משחרר. היהודים שיתפו פעולה עם הבריטים ובמיוחד שמחו לפגוש את החיילים הארצישראליים. לאחר הנסיגה הבריטית הראשונה החלו האיטלקים תושבי בנגזי לפרוע ביהודים. 2 יהודים נהרגו, רכוש נשדד ובתים רבים נהרסו.
החל מפברואר 1941 החלה מעורבות ישירה של גרמניה בלוב עם הקמת קורפוס אפריקה. בעקבות הכיבוש הבריטי בנובמבר 1941 הוגברה המעורבות הגרמנית באמצעות מינויים בפיקוד הצבאי והקצאת משאבים. 
בפברואר 1942, כשבוע לאחר נסיגתם השנייה של הבריטים מקירנאיקה, הורה מוסוליני על דילול האוכלוסייה היהודית בקירנאיקה ופינויה לטריפוליטניה בתואנה של מניעת שיתוף פעולה עם האויב.

הפינוי לטריפוליטניה

בסך הכל פונו כ-3,000 יהודים, שהם רוב יהודי קירנאיקה. כ-2,600 יהודים פונו למחנה ג'אדו, וכ-400 יהודים שוכנו בבתים בודדים בעיירות הסמוכות גריאן, טיגרנה ויפרן. הפינוי נעשה בשיירות של משאיות החל ממאי ועד לאוקטובר 1942. על הרכב המשלוחים החליט ועד הקהילה, ותדירותם הוכתבה לו, וכן יעדיהם. המסע נערך כחמישה ימים והיהודים הורשו לקחת רק רכוש מועט. מעטים נשארו בקירנאיקה.

התנאים במחנה

הפיקוד על המחנה היה איטלקי, והשומרים היו איטלקים וערבים. לשומרים ניתנה הרשות לירות בכל מי שיתקרב לגדר.
תנאי האקלים במחנה היו קשים, ביום שרר חום גבוה, ובלילה קור עז. האסירים שוכנו בצפיפות רבה. המגורים במחנה היו בביתנים ארוכים שבכל אחד מהם שוכנו כ-300 עד 400 איש, כאשר בין משפחה למשפחה הפרידו מחיצות מאולתרות. בביתנים היו מיטות בלבד, שלא הספיקו למספרם הרב של האסירים. 
המשפחות קיבלו מנת מזון שבועית שכללה מנות זעומות של אורז או מקרוני, סוכר, רסק עגבניות וקפה או תה. כמו כן קיבלו האסירים 100-150 גרם לחם ביום. מים חולקו במשך שעתיים ביום לכל הצרכים. כמו כן היו שקנו מזון מערביי האזור בתמורה לבגדים, כסף ותכשיטים, תוך העלמת עין מצד השומרים. בנוסף, קהילת טריפולי שיגרה באופן קבוע בכל שבוע כסף ומזון כשר לאסירים ואף מזון כשר לפסח.
האסירים במחנה הועסקו בעבודות כגון עידור והעברת חצץ ממקום למקום. על סידור העבודה היו אחראים ראש (מאיטלקית: capo) וסגן שמונו בכל ביתן.
בשל תנאי התברואה הגרועים במחנה, הצפיפות והתזונה הלקויה, פרצו במחנה מגפות של טיפוס הבטן וטיפוס הבהרות.

שחרור

המחנה נכבש על ידי הצבא הבריטי במהלך ינואר 1943. פינויו הסופי התעכב מחשש להפצת המחלות, ועקב קשיי תחבורה.
כלילא

כלילא (עטרה) הוא תכשיט שענדו בתקופת המשנה והתלמוד.

התכשיט

בזמן בית המקדש השני, נהוג היה לעשות עטרה לחתנים מזהב או מכסף. העטרה הייתה צבועה ומצוירת בגפרית ומלח. עטרות אחרות, זולות יותר, היו עשויות מוורדים והדסים. היו גם סוגים אחרים.

האיסור על ענידת כלילא לאחר חורבן בית המקדש

לאחר חורבן בית המקדש, אסרו החכמים את לבישת הכלילא‏. לפי שיטת רב, האיסור הוא רק על עטרת מלח וגופרית. עטרות אלו נעשו מאבן מלח הצלול כאבן הבדולח, ומצוירת בשרטוטים שונים ליופי, באמצעות חומר הגפרית (הציורים הם תצריבים שחורים שנצרבים על כלי כסף וזהב באמצעות חומר כימי החורט את הכלי שעליו מפעילים אותו - רש"י), אבל לא נאסרו עטרות מהדסים ווורדים. לפי שמואל גם על עטרות מהדסים וורדים חל האיסור, אך על עטרות "קנים וחילת", עטרות פשוטות יותר, לא חל האיסור, ולפי לוי בר סיסי חל האיסור גם על עטרות אלו‏.
אודות כך מסופר כי רב הונא ורב חסדא ישבו לפני ראש הגולה, וראש הגולה שאל את רב הונא מנין האיסור ללבוש כלילא. השיב לו רב הונא כי מדובר בתקנת חכמים, כמובא במשנה: "בפולמוס של אספסיינוס גזרו על עטרות חתנים ועל האירוס". בינתיים קם רב הונא להתפנות. אמר לו רב חסדא: כתוב בפסוק‏: "כֹּה אָמַר ה' אלהים הָסִיר הַמִּצְנֶפֶת וְהָרִים הָעֲטָרָה זֹאת לֹא זֹאת הַשָּׁפָלָה הַגְבֵּהַ וְהַגָּבֹהַ הַשְׁפִּיל", וכי מה עניין מצנפת אצל עטרה? הרי מצנפת מבגדי כהונה היא! - אלא לומר לך: בזמן שמצנפת בראש כהן גדול - עטרה בראש כל אדם, נסתלקה מצנפת מראש כהן גדול - נסתלקה עטרה מראש כל אדם. בינתיים בא רב הונא, כאשר שמע את דבריו של רב חסדא הוא קם ונשבע כי פרשנותו של רב חסדא אינה נכונה, שכן הפסוק אינו דן כלל באיסור לענוד כלילא אלא רק מצטט את דברי הנבואה אודות חורבן בית המקדש, ביטול הכהונה ובגדי הכהונה (ביניהם המצנפת של הכוהן הגדול) והגליית המלך צדקיהו לבבל, אך "בכל זאת", אמר רב הונא, "חסדא שמך ו"חסדאין" (חסודים ונאים) הם דבריך"‏.

ענידת התכשיט ברשות הרבים בשבת

במסכת שבת, בסוגיית ענידת תכשיט ברשות הרבים מחשש שמא יבואו להסירו ברשות הרבים, להעבירו ארבע אמות ברשות הרבים ובכך לעבור על איסור מהתורה - מלאכת הוצאה, מובאת מחלוקת החכמים אודות כלילא, שהוא היה מלבוש יקר שענדו על הראש ליופי, ובו היו שני מינים: "ניסכא" - דבר העשוי כולו מזהב וממתכת יקרה, והשני הזול יותר היה "רוקתא" - רצועה שמצוירת בזהב ובאבנים טובות המודבקים עליה בצורה מפוזרת. מדובר ככל הנראה בכלילא מסוג אחר, שלא נאסר על ידי חז"ל.
בתלמוד קיימת מחלוקת אמוראים, בפרשנות לדברי המשנה. לפי אחת מהפרשנויות, המחלוקת היא אודות הסוג הזול יותר. רב אוסר, כי סבר שהתכשיט העיקרי הוא זה היקר ולכן יש לגזור גם על התכשיט העשוי בצורה הזולה יותר, ואילו שמואל סבר שעיקר התכשיט מיועד בעיקרו בצורה הזולה, והתכשיט בצורתו של "אניסכא" הוא טפל, ואין לגזור על התכשיט העיקרי משום הטפל. לפי גרסתו של רב אשי, המחלוקת היא על התכשיט היקר "ניסכא" ונחלקו האם יש לחשוש באשה חשובה שתוציא את הכליל מראשה כדי להתפאר בו ולהראות לחברתה‏. גרסתו המקילה של רב אשי התקבלה להלכה‏, על פי עדותו של רב שמואל בר בר חנה שהעיד בפני רב יוסף (לאחר ששכח את תלמודו) שמסר בעבר בשם רבו רב שכלילא מותרת, ומכאן שאפילו רב התיר את ה"רוקתא".
לפסקו המקל של שמואל הצטרף גם לוי, מגדולי חכמי ארץ ישראל. כאשר הוא דרש זאת, יצאו בעיר נהרדעא עשרים וארבע נשים הלבושות במלבוש זה. לעומת זאת, כאשר בדור מאוחר יותר, דרש זאת רבה בר אבוה בבית המדרש שבעיר מחוזא העשירה, יצאו ממבוי אחד לבד 18 נשים עם כליל.