google/wiki40b huggingface dataset:
דב מאיר קרינקין

ד"ר דב מאיר קרינקין (19 באפריל 1867 - 21 באוגוסט 1931) מרופאי העיניים הראשונים בארץ-ישראל, רופא העיניים היחיד בתל אביב, ממייסדי הסתדרות הרופאים בארץ-ישראל.

ביוגרפיה

קרינקין נולד בווילנה, ליטא, לרבי אברהם. הוא קיבל חינוך דתי בנעוריו, למד בגימנסיה בסמולנסק וסיים בצריצין. את לימודי הרפואה למד בקזאן, רוסיה.
בקזאן ייסד אגודה לאומית - עברית. עבר השתלמות בווינה במשך כשנה וחצי. חזר לרוסיה, וקיבל משרה ממשלתית באכטובה, פלך אסטרחן. בשנת 1900 יצא לברלין להתמחות ברפואת עיניים. בתום ההשתלמות חזר לקזאן, שם עבד כרופא עיניים. פעל לפתיחת ספרייה עברית ובית ספר עברי בקזאן, נאסר על ידי השלטונות.
בגיל צעיר חלה בשחפת כרונית.
בשנת 1896 התחתן בצריצין, עם אחייניתו, חברת נעוריו, גרוניה.  
בשנת 1911 עלה לארץ-ישראל, התיישב בתל אביב, שם עבד כרופא העיניים היחיד. 
ב-11 בינואר 1912, (כ"א טבת תרע"ב) ייסדו פוחובסקי וקרינקין את "האגודה המדיצינית העברית ליפו ומחוז יפו" שלאחר זמן קצר שונה שמה ל"ההסתדרות הרפואית העברית בארץ-ישראל". 
ב- 1914 השתתף בארגון ועידת הגרענת
הארצית. הוועידה התכנסה בד' בניסן תרע"ד ב"בית חולי עיניים העברי", בירושלים, ונמשכה שלושה ימים. במהלכה התקיימו חמש ישיבות ובוצעו הדגמות של ניתוחים בבית החולים, "למען ציון". בוועידה השתתפו 24 רופאים מרחבי הארץ, לאו דווקא רופאי עיניים, ובהם: משולם ליבונטין, אריה גולדברג, יהודה לייב פוחובסקי מיפו, אברהם אבושדיד, משה וולך, חנה ונפתלי וייץ, מרים נופך, אברהם טיכו, זאב ברין, אריה לייב שמעוני-מקלר, אריה פייגנבאום, אהרן יוסף ירמנס וקורבקוב מירושלים. לוועידה הוזמנו גם מורים. ד"ר הלל יפה, מעמודי התווך במאבק בגרענת, שהיה פעיל בגיבוש המדיניות להדברת המחלה וממוקירי רעיון הוועידה, לא נכח בה והרצאתו הוקראה על ידי ד"ר יעקב סגל.
ב- 1916 הוגלה על ידי השלטון העות'מאני ביחד עם כל תושבי תל אביב למרחביה שבעמק יזרעאל, שם נולדה בעשרים ושש לאוקטובר 1917, בתו יפה קרינקין. יפה הייתה היחידה שהגיעה לבגרות מאחד-עשר הצאצאים של הזוג.
ב- 1918 חזר לתל אביב.
ב- 1925 נוסדה "אגודת רופאי העיניים הארץ-ישראל", מושבה היה בתל אביב, והיא כללה 15 רופאי עיניים. קרינקין נבחר ליושב ראש, הראשון. בשנת 1930 החליפו בתפקיד אריה פייגנבאום. 
גיסו אהרון זליג קרינקין היה בעל בית המרקחת הראשון בתל אביב, ברחוב הרצל 10, בית מרקחת "קרינקין".
נפטר ב-1931, נטמן בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
הקורפוס השני (סוריה)

היסטוריית שירות

בפרוץ מלחמת לבנון הראשונה, הדיוויזיה הראשונה בפיקודו של איברהים סאפי הייתה מוצבת בבקעת הלבנון. המפגש הראשון בין כוחות סורים וכוחות צה"ל התרחש בסביבת העיירה ג'זין, בחלקו הדרומי של הבקע הלבנונית. כדי להגן על העיירה מפני הכוחות הישראלים המתקדמים, נשלחו למקום מספר יחידות חיל רגלים וקומדו בסיוע גדוד שריון (טנקי T-62) מחטיבת השריון ה-76. בקרב ג'זין שהתפתח, הצליח צה"ל להביס את הכוחות המחופרים ולכבוש את העיירה.
מספר ימים לאחר מכן, כוחות הדיוויזיה הראשונה נכנסו ללחימה עם כוחות צה"ל אשר תקפו את המתחם הדיוויזוני בו הם ישבו ב-11 ביוני 1982, בקרב סולטאן יעקוב. במהלך הקרב, נסוגו החטיבה ה-91 וה-76 פנימה למבנה הגנתי והחטיבה ה-58 נשארה כעתודה, באותה העת כוחות הדיוויזיה השלישית החלו לנוע דרומה לאורך בקעת הלבנון במטרה לסייע כנגד ההתקפה הישראלית. לבסוף, לאחר קרבות קשים, הצליחה הדיוויזיה לבלום את ההתקדמות הישראלית והמשיכה להחזיק את החלק המזרחי של כביש ביירות-דמשק. למרות האבידות הקשים שספגו הסורים בקרב, הוא נחשב להצלחה רבה משום בלימת המאמץ הישראלי אל מול עדיפות מספרית של צה"ל.
ניר צדקיהו

קריירה

צדקיהו, יליד ראשון לציון, ניגן בשמונה מהשירים באלבום של להקת ג'נסיס, Calling All Stations, והשתתף בסיבוב ההופעות של הלהקה לאחר עזיבתו של פיל קולינס. ב-2001 ניגן באלבומו של ג'ון מאייר, Room for Squares. נכון ל-2012, צדקיהו מנגן יחד עם אמנים שונים בישראל ובהם יהודה פוליקר עמו שיתף פעולה באלבומו ג'קו ויהודה פוליקר.
צדקיהו ניגן גם באלבומים של אמנים מחו"ל, בהם ג'ייסון מראז, ג'וס סטון, ג'ון מאייר וכריס קורנל.
ניר צדקיהו הוא אחיו של מתופף להקת בלאקפילד, תומר צדקיהו (תומר זי).
משה מטראצ'ינה

משה מטראצ'ינה (טראצ'ינו)  (1555- 1623)  היה אחד מגאוני איטליה במאה ה-17. הוא כונה "הגאון כמה"ר משה מטראצ'ינה". משפחתו הייתה מפורסמת בתלמידי חכמים. הוא היה רב בקהילת פרארה (Ferrara) ונחשב כפוסק מרכזי ומקובל באוסף מגוון של נושאים הלכתיים בכל תחומי החיים.

המשפחה

מוצא המשפחה הוא מהעיר טראצ'ינה (Terracina) בחופה המערבי של איטליה, בין רומא לבין נפולי. בזמן השלטון הספרדי במאה ה-15 גורשו היהודים תושבי העיר: חלקם עברו לרומא - מדינת הכנסייה, אך הרוב העדיפו לעבור לצפון איטליה.
ר' מנחם מטראצינה הזמין סופרים שיכתבו עבורו ספרי קודש. היה זה תחליף לדפוס כאשר מדובר היה בהעתקות בודדות.
באחד הספרים כותב הסופר:
אני שמשון צרפתי בן כ"מ אבי הנ"ר אליהו חלפן יצ"ו כתבתי החומש לכ"מ מנחם יצ"ו מטרצינו עם התרגום והפרוש של רבי שלמה (רש"י) ואבן עזרא בשנת 5254 לבריאת עולם (1494).
מנחם בן משולם מטרצינה מופיע בראש כת"י של תנ"ך שנכתב בפיזה בשנת רנ"ו (1496), וכך נכתב:
 
קניין כספי אני הצעיר מנחם בכ"מ משלם זלה"ה מטרצינה אשר הכתבתיהו לעצמי.

רבנות בפרארה

רבי משה היה מחשובי רבני קהילת פרארה במשך עשרים וחמש שנה לפחות.
בשנת שנ"ח (1598) פסק הלכה בקשר לכשרות המקווה בקהילת רוויגו. המחלוקת ידועה ונכתבו אודותיה ספרים לכאן ולכאן. בסופו של דבר מופיעה בספר פלגי מים הפיסקה הבאה : 
פסק האלוף כמהר"ר משה טיראצינו נר"ו מפיראר"א 

כאשר עברתי על הצעת מעשה המקוה, מהנשאים בני רוויג"ו יצ"ו, אשר הונחה לפני, אך הפעם מצאתי מוחלפת השיטה מאת אשר ראיתיה עד הנה... ולענ"ד אלו (=הרבנים המכשירים את המקווה) היו מסכימים גם הם לגזירת החכם האוסר... כה דברי הצעיר הנאנח הוא משה בכמה"ר מנחם זלה"ה מטראצינו הכותב וחותם פה פיראר"א י"ג ימים לירח מנחם שס"ז לפ"ה.
בשנת שס"א (1600) פסק בסכסוך בין בנקאי מנטובה לבין בעלי המלאכה והסוחרים של אותה קהילה.
בשנת ש"ע (1610) התבקשה הסכמה לפסק דין של הרמ"ע מפאנו, וכה הוא כתב בראש התשובה ובסופה: 
 
לאה ילדה והניקה פחות משלושים יום...ולאחר שמונה חודשים התגרשה... ולאחר שמונה חדשים אחרים שדכה עצמה. ועתה שאל המשודך, והוא בני, מהו לכנוס. ואני הוריתי לו להיתר... והסכימו עמי בעלי ההוראה בעיר, חוץ מא' שנפתה לדעת חכם מן החוץ, ושניהם בדין זה בחוץ".
לפסק הדין ניתנה הסכמה של "משה בכמר מנחם זלה"ה מטראצינה.
סמוך לשנת ש"ף (1620) התעוררה בפירארה מחלוקת בעניין הזכות להלוות בריבית לגויי הסביבה. המוחזקים בכך לא רצו להניח למשפחה נוספת להצטרף לעיסוק זה.  לפני כמה שנים פרסם הרב דניאל שוורץ כרוז ובו דעות הרבנים שאסרו להשיג את גבולם של המוחזקים בהלוואות.בכרוז סוכמו דבריהם של הרבנים בקיצור, אך הם כתבו תשובות מפורטות. אחד המוזכרים בכרוז הוא "האלוף כמהר"ר משה טירצינה".

לקריאה נוספת

הרב ישראל מרדכי פלס הגאון כמה"ר משה מטריצינה, המעין, הוצאת מוסד יצחק ברויאר, כרך מה גל' ג [ניסן תשס"ה] עמ' 70-79.
איש עסקים

איש העסקים בספרות

האתוס של איש העסקים הוא מוטיב נשנה בספרות האמריקאית. לעיתים מתואר איש העסקים כדמות קשת לב, מנצלת ואכזרית, כבספריו של אפטון סינקלייר, ולעיתים יתואר כדמות נוגעת ללב, כגיבור הספר "באביט" מאת סינקלייר לואיס. עולם היזמות והעסקים מתואר לעיתים כעולם קשוח, אשר אלו שאינם מרפקנים ואמביציוזים נדחקים לשוליו ואובדים בשולי החלום האמריקאי. כך דמותו של וילי לומן במחזה "מותו של סוכן", מאת ארתור מילר, המנסה להקנות לבניו את הרצון "להצליח תוך שבועיים", וכך חבורת סוכני הקרקעות במחזהו של דייוויד מאמט "גלנגרי גלן רוס". דמות זו חדרה גם לספרות המתח. ג'וזף פיינדר הוא סופר פופולרי בתחילת המאה ה-21 שספריו "המנכ"ל" ו"פרנויה" מתארים מציאות עסקית שיצאה משליטה, ואשר הגיבורים, אנשי עסקים, מנסים למצוא בה את מקומם.
התייחסות נאיבית יותר לאיש העסקים מופיעה בספרו הנודע של אנטואן דה סנט-אכזופרי, "הנסיך הקטן", שאחד מגיבוריו הוא איש העסקים, שעסוק תמיד בספירת הכוכבים שהוא חושב ששייכים לו. הוא רוצה להשתמש בהם על מנת לרכוש עוד כוכבים.
קנדריק פרקינס

תיכון

פרקינס שיחק בצעירותו בקבוצת הכדורסל של "בית ספר תיכון קליף ג'. אוזן" מבימונט שבטקסס, והוביל את הקבוצה לארבע זכיות רצופות באליפות המחוזית ולזכייה אחת באליפות מדינת טקסס. בשנתו האחרונה בתיכון, ב-2003, הוא השיג ממוצעים של 27.5 נקודות, 16.4 ריבאונדים ו-7.8 חסימות למשחק, וסייע לקבוצה לסיים עם מאזן עונתי של 33 ניצחונות והפסד בודד. באותה שנה הוא השתתף במשחק כוכבי התיכונים היוקרתי מטעם מקדונלד'ס.

בוסטון סלטיקס

על אף ששקל הצטרפות לאוניברסיטת ממפיס, החליט פרקינס לגשת ישירות לדראפט ה-NBA מבלי ללמוד באוניברסיטה. הוא נבחר במקום ה-27 על ידי קבוצת ממפיס גריזליס, אך הועבר מיידית לבוסטון סלטיקס. תרומתו של פרקינס לקבוצה הייתה דלה מאוד בעונתו הראשונה בבוסטון, כאשר הוא שותף בעשרה משחקים בלבד ב-3.5 דקות בממוצע.
בעונות 2004/2005 ו-2005/2006 החל פרקינס בהדרגה לקבל יותר ויותר דקות משחק מהמאמן דוק ריברס, והפך לאחד מהשחקנים החזקים ביותר בבוסטון ולשחקן הדומיננטי של הקבוצה מתחת לסל. פרקינס עשה את פריצתו הגדולה בקריירה ב-2006, כאשר העמיד ממוצעים עונתיים של 5.2 נקודות ו-5.9 ריבאונדים, ופעמים רבות קלע נקודות והוריד ריבאונדים במספרים כפולים. לאחר עזיבתו של מארק בלונט למינסוטה טימברוולבס בסיום אותה עונה, הפך פרקינס לסנטר הפותח הקבוע של בוסטון.
בעונת 2007/2008 סייע פרקינס לבוסטון לזכות באליפות ה-NBA הראשונה שלו, לאחר ניצחון בסדרת גמר הליגה על לוס אנג'לס לייקרס. בעונת 2008/2009 שיפר פרקינס את משחקו במידה רבה - הוא השיג ממוצעים של 8.5 נקודות, 8.1 ריבאונדים ו-2 חסימות בעונה הסדירה, ושיפר אותם לממוצעי "דאבל דאבל" של 11.9 נקודות, 11.6 ריבאונדים ו-2.6 חסימות במשחקי הפלייאוף. עם זאת, קבוצתו לא הצליחה בניסיונה לזכות באליפות שנייה ברציפות, בשל הפסד לאורלנדו מג'יק בשלב חצי גמר המזרח, בגלל היעדרו של הכוכב הגדול קווין גארנט שנפצע במהלך העונה ונעדר בפלייאוף.

אוקלהומה סיטי ת'אנדר

בפברואר 2011 עבר פרקינס בעסקת חליפין לאוקלהומה סיטי ת'אנדר ביחד עם נייט רובינסון בתמורה לג'ף גרין וננאד קרסטיץ' שעברו לבוסטון.

קליבלנד קאבלירס

בפברואר 2015 הועבר פרקינס ליוטה ג'אז ומיד שוחרר ממנה וחתם בקליבלנד קאבלירס. בעונתו היחידה של פרקינס בקאבלירס הגיעה הקבוצה עד סדרת גמר ה-NBA, בה הפסידה לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 4-2. פרקינס התקשה להיכנס לרוטציית הקבוצה, ושותף לאורך הפלייאוף בשמונה משחקים בלבד.

ניו אורלינס פליקנס

ביולי 2015 חתם פרקינס בניו אורלינס פליקנס על חוזה לעונה אחת.

סטטיסטיקת קריירה ב-NBA

עודכן ב-14 באפריל 2018‏
אי-גיוס בישראל

גיוס חובה לצה"ל נעשה בהתאם לחוק שירות ביטחון (נוסח משולב), התשמ"ו-1986. בחוק זה קבועים גם כללים המאפשרים שלא להתגייס, ובהם קבלת פטור משירות ביטחון ואי-גיוס. כמו כן קיימת השתמטות מגיוס, באמצעות דרכים בלתי חוקיות על-מנת שלא לשרת בצה"ל.

השפעת הימנעות מגיוס על החיים האזרחיים

נושא השרות הצבאי עולה בראיונות עבודה רבים כחלק מטופס קורות החיים הנמסר למראיין. בשנת 2003 קבע בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב כי הדרישה לשירות צבאי כתנאי לקבלה לעבודה, כאשר תנאי זה אינו רלוונטי למשרה המוצעת, מהווה אפליה אסורה. חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה תוקן באמצע שנות ה-90 כדי לאסור באופן מוחלט לשאול מועמד לעבודה על הפרופיל הצבאי שלו בצה"ל. אין איסור להביא שאלות אחרות על שירות או אי שירות במכלול השיקולים של המראיין, כל עוד מיוחס להן המשקל הראוי.
בשנים שחלפו מאז תוקן חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ולמרות שינויים ביחס החברה הישראלית לשירות בצבא, נראה שכיום עדיין יש יחס שלילי למי שלא שירת בצה"ל. כדוגמה ניתן לציין את איש ההייטק ראובן אגסי, אשר הצהיר בפומבי כי יסרב לקבל לחברות אשר בבעלותו, עובדים אשר לא שירתו בצה"ל. במהלך סיור "יום בעקבות לוחמים" התבטא השר לשעבר אביגדור קהלני מול תלמידי תיכון: "מי שלא ישרת לא ישלם מיסים, יביא את הפשע, את הסמים".
בנוסף, עדיין יש דיווחים של אזרחים שנפגעו בשל אי שירות צבאי, למשל בתחום של עיכוב או חידוש רישיון נהיגה רגיל או רישיון נהיגה ברכב ציבורי, והתניית הרישיון בבדיקה רפואית, ומתן רישיון לנשק.
על אף האמור בתחום העבודה, בג"ץ קבע כי קריטריון השירות הצבאי יכול להשפיע על תחומים אחרים, כגון מתן סיוע לשכירת דירה או סיוע להלוואות לרכישת דירה לאחר השחרור ממשרד הבינוי והשיכון. כך קבעו גם כי משך השירות משפיע על מידת הטבות הזכאות, בהתאם לזמן בו לא יכול היה להשתכר אדם ששירת בצבא בתקופה הרלוונטית.
רייצ'ל מיינר

ביוגרפיה

מיינר נולדה וגדלה בניו יורק, ארצות הברית. היא בתו של הבמאי והמורה פיטר מיינר, ונכדתם של הבמאי והמפיק וורת'ינגטון מיינר ושל השחקנית פרנסס פולר.

תיאטרון

בין תפקידיה בתיאטרון ניתן למנות תפקידה כג'ניפר בהצגה "Naked Faith: The Way at Naked Angels in New York"‏ (1994), כמרגו ב"יומנה של אנה פרנק" (ברודוויי, 1997), כריבקל ב"God of Vengeance" (סיאטל, 2000) וכסנדי ב"Blue Surge" (שיקגו (2001), ניו יורק (2002).

חיים אישיים

בשנת 1998 נישאה לכוכב הסרט "שכחו אותי בבית", מקולי קולקין. השניים נפרדו ב-2000 והתגרשו לאחר שנתיים ב-2002. 
מיינר אובחנה עם טרשת נפוצה ב-2010, מה שגרם לה לעזוב את "על טבעי", ובסופו של דבר לפרוש ממשחק.
קלקסיקו (להקה)

קלקסיקו (באנגלית: Calexico) היא להקת אינדי רוק מטוסון שבאריזונה, הידועה בסגנון האקלקטי שלה. חבריה העיקריים הם ג'ואי ברנס וג'ון קונברטינו. הצליל של הלהקה מושפע ממוזיקה מקסיקנית וכן מהמוזיקה של דרום-מערב ארצות הברית. שם הלהקה בא מהעיירה קלקסיקו שבקליפורניה (על גבול מקסיקו) וכמו כן הוא הלחם בין קליפורניה לבין מקסיקו, דבר המתאים לסגנון הלהקה המשלב אמריקנה ומוזיקה לטינית.
ברנס וקונברטינו יחדיו לראשונה בלוס אנג'לס כחלק מהלהקה "ג'יאנט סאנד", ואחר כך הקימו להקה בשם "חבריו של דין מרטינז". לאחר התפרקות הלהקה, הם ניגנו כחוליית קצב עבור אמנים שונים, ביניהם ויקטוריה ויליאמס, בטרם הקימו את קלקסיקו.
קלקסיקו הוציאו את אלבומם הראשון, "Spoke", ב-1997. האלבום השני, "The Black Light", יצא ב-1998, וזכה לביקורות אוהדות ביותר. גרסאות אחדות של האלבום הזה מכילות גם את השיר "The Chrystal Frontier", שיר מהיר מקצב הכולל ריף של חצוצרה, שמבוסס על ספרו של הסופר הדרום אמריקני קרלוס פואנטס.
קלקסיקו תרמו שיר לאלבום של ננסי סינטרה ב-2004. באלבומם משנת 2006, "Garden Ruin", אימצו קלקסיקו סגנון הקרוב יותר לפופ, תוך הדגשה של הגיטרה והשירה על חשבון כלי הנשיפה. ב-2012 יצא לאור אלבומם השמיני, "Algiers". ב-2015 יצא אלבומם התשיעי, "Edge of the Sun".
קלקסיקו זוכה להצלחה בישראל והגיעה לשלושה ביקורים: בקיץ 2009 הופיעה פעמיים במועדון הבארבי, עם הופעת אורח מפתיעה של אהוד בנאי. בשנת 2013 הופיעה שוב פעמיים במועדון הבארבי, ב-28 בפברואר וב-1 במרץ. בשנת 2015 הופיעה בתיאטרון גשר ב-16 בנובמבר ובמועדון הבארבי ב-17 בנובמבר.
משטח קירור

משטח קירור הוא משטח המיועד עבור מחשבים ניידים ומטרתו היא לקרר את המחשב הנייד, ולמנוע התחממות יתר שתגרום לירידה בביצועי המחשב, ובמקרים קיצוניים אף פגיעה ברכיבי המחשב. מטרה נוספת של משטחי הקירור היא לשפר את חווית המשתמש, ולספק לו משטח מקורר במקום תחתיתו החמה של המחשב הנייד
בגלל שטח הפנים הקטן של המחשב הנייד, ביחס למחשב הנייח, החום מצטבר ולעיתים מערכת הקירור של המחשב הנייד אינה מצליחה לקרר את הרכיבים. בשל כך, הומצאו משטחי הקירור.
ישנם משטחי קירור פאסיביים עבור מחשבים ניידים, העשויים מחומרים מוליכי חום, ומטרתם היא לפזר את החום הנפלט מהר יותר. משטחים מסוג זה נפוצים פחות. משטחי קירור אקטיביים, בהם מותקנים מאווררים, נפוצים יותר. משטחים אלו מתחברים לשקע חשמל או ליציאת USB לשם הפעלתם.
יצחק חן

יצחק חן (נולד ב-1963) הוא פרופסור מן המניין, מנהל המכון הישראלי ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית. בעברו היה חבר סגל במחלקה להיסטוריה כללית ומופקד הקתדרה להיסטוריה על-שם אנה וסם לופין באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

פעילותו

יצחק חן סיים את לימודי התואר הראשון בהיסטוריה ובפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1988, ואת לימודי התואר השני בהיסטוריה באוניברסיטה העברית סיים בשנת 1991. את עבודת הדוקטורט (הושלמה בשנת 1994) כתב פרופסור חן באוניברסיטת קיימברידג' (בריטניה) בהנחיית פרופסור רוזמונד מקיטריק, בנושא: התרבות העממית בממלכה המרובינגית, 751-481.
לאחר לימודי הדוקטורט זכה חן במלגת פוסט-דוקטורט מטעם קרן וולפסון (1995-1994) ובמלגת פוסט-דוקטורט  לחקר ההיסטוריה האירופית מטעם יד הנדיב (1997-1995). הוא היה עמית מחקר במכון ההולנדי ללימודים מתקדמים במדעי הרוח והחברה (NIAS) בשנת הלימודים 2001-2000, ואורח ב-Clare Hall שבאוניברסיטת קיימברידג' בשנת הלימודים 2008-2007. משנת 2008 נבחר פרופסור חן לעמית (Life Member) ב-Clare Hall.
פרופסור חן הוא חבר מערכת בכתבי העת היסטוריה ו-History Compass, חבר בוועדה המייעצת של הסדרה Cursor Mundi, והעורך הראשי של הסדרה: Cultural Encounters in Late Antiquity and the Middle Ages.
ב-2018 מונה לראש המכון הישראלי ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית בירושלים.

תחומי מחקרו

תחומי מחקרו של פרופסור חן הם היסטוריה חברתית, דתית ותרבותית של הממלכות הברבריות בימי הביניים המוקדמים; ליטורגיה נוצרית מוקדמת במערב הלטיני; פליאוגרפיה לטינית וקודיקולוגיה. נושא מחקרו הנוכחי, עליו זכה במענק מטעם הקרן הלאומית למדע, הוא: האריאניזם המערבי: פוליטיקה ותרבות דתית בימי הביניים המוקדמים.
מישל דאנקן

ביוגרפיה

דאנקן נולדה בפרת' שבסקוטלנד. הוא למדה באוניברסיטת קווין מרגרט באדינבורו, ואחר כך למדה אנגלית ולימודים קלאסיים באוניברסיטת סנט אנדרוז.

קריירה

בטלוויזיה שיחקה דאנקן בסדרות "שוגר אהובתי", "דוקטור הו", "Low Winter Sun", "אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן" ובסרט הטלוויזיה "Whatever Love Means" בדמות הנסיכה דיאנה לצדם של אוליביה פולט בתפקיד קמילה, דוכסית קורנוול ולורנס פוקס שגילם את הנסיך צ'ארלס.
תפקידיה בקולנוע כוללים את הסרטים "כפרה", "The Broken", ומושא אהבתו של רופרט גרינט בסרט "שיעורי נהיגה" לצדה של ג'ולי וולטרס. הופעתה של דאנקן בסרט "כפרה" זכתה לשבחרים מאנתוני ליין, מבקר התיאטרון של הניו יורקר.
בתיאטרון הופיעה דאנקן במחזה "Time and the Conways" בתיאטרון המלכותי בבאת' ובסיבוב הופעות, במחזה "חלום ליל קיץ", ובמחזה "The Burning" בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו.
עוד בטלוויזיה שיחקה דאנקן בתפקידי אורח בסדרה "סדר חדש" ובסדרת הדרמה "מיילדת".
ב-2006 דיבבה דאנקן עיבוד לספר "בת הים הקטנה" מאת האנס כריסטיאן אנדרסן בתיאטרון הבובות ליטל אנג'ל לצדם של ג'ודי דנץ', מייקל גמבון, רורי קיניר, קלאודי בלקלי, רוזמונד פייק, קלייר ראשברוק ופיטר וייט.
ב-2007 לוהקה דאנקן לתפקיד פורציה במחזה "הסוחר מוונציה" בתיאטרון שייקספיר גלוב, אבל לא היה באפשרותה להופיע והוחלפה על ידי קירסטי בסטרמן.
ב-2012 הופיעה דאנקן לצדה של אמנדה הייל בסרט "Scrubber" שכתבה וביימה רומולה גראי.
ב-2013 הופיעה בעונה השלישית של סדרת הדרמה של ה-BBC "לות'ר", ובסדרה "Case Histories".
ב-2014 שיחקה בדרמה של ITV "גרנטצ'סטר".
ב-2015 כיכבה דאנקן לצדם של רות נגה, דאגלס הנשל וטום ברוק בסרטו של סקוט גרהם "Iona". הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים של אדינבורו.
עוד ב-2015 שיחקה בתפקיד בי (במקור בגילומה של הלן בקסנדייל) במחזה "The Distance" מאת דבורה ברוס, בבימויה של שארלוט גווינר בתיאטרון קרוסיבל בשפילד ובתיאטרון אורנג' טרי.

פרסים

דאנקן הייתה מועמדת לפרס באפט"א סקוטלנד על הופעתה בסדרת הדרמה "Sea of Souls".
ארכאיקון

ארכאיקון (Archean) הוא העידן השני בפרקמבריון שבלוח הזמנים הגאולוגי, לאחר ההאדן ולפני הפרוטרוזואיקון. את תחילתו של הארכאיקון מציינות עדויות גאוכימיות לחיים לפני כ-3.8 מיליארד שנה ואת סופו לפני כ-2.5 מיליארד שנה מציינת התייצבותם של השילדים היבשתיים הראשונים לפני אסון החמצן של הפרוטרוזואיקון.
בדרום אפריקה נמצאו אצות כחוליות שגילם מוערך בכ-3.5 מיליארד שנה. באטמוספירה עדיין לא היה חמצן חפשי. יצורים מבצעי פוטוסינתזה נוצרו בארכאיקון ורק לקראת סופו שוחרר לאוויר חמצן על ידי פרוקריוטים שנוצרו במהלכו.
השם "ארכאיקון" מחליף שם קודם – "ארכאוזואיקון", שפירושו ביוונית: חיים עתיקים.
בעידן זה הייתה פעילות טקטונית חזקה בהרבה מזו של היום בגלל חומו של כדור הארץ שהיה גבוה מהיום, אך לקראת סופו התמתנו ההתפרצויות, כ-70 אחוזים ממסת היבשות נוצרו בארכאיקון, אך עדויות מעידן זה נדירות למדי מכיוון שרובן כוסו בשכבות חדשות יותר, או נשחקו בתהליכי בליה, סחיפה והתמרה וצריך לקדוח אלפי מטרים בעומק האדמה כדי למצוא ממצאים מתקופה זו, קידוחים כאלה נערכו בזימבבואה, חצי האי קולה, קנדה, סין ועוד.
אהרן מטיטיוב

רבי אהרן מטיטיוב (מכונה בשם: רבי ארל'י מטיטיוב, נפטר בט"ו בטבת ה'תק"ס, או בה' בטבת תקפ"ט) היה נכדו של הבעל שם טוב.

ביוגרפיה

בנו של רבי צבי בן הבעל שם טוב. הוא היה נכדו המבוגר ביותר של הבעל שם טוב.
ישב בקונסטנטין-ישן וסבל מקשיי פרנסה. לפי המסורת החסידית, נבעה עניותו מאידאולוגיה ששללה קנינים גשמיים. הוא התפרסם בין החסידים כ"בעל מופת". לאחר מכן עבר להתגורר בטיטיוב. בסוף ימיו עבר לפאבלוץ'.
לרבי ישראל מרוז'ין מיוחסת האמרה כי ראש חבורת ההולכים בדרכי הבעל שם טוב הוא "המגיד" רבי דב בער ממזריטש; יד ימין של החבורה הוא רבי אהרן מטיטיוב, יד שמאל הוא רבי ברוך ממז'יבוז', והלב הוא רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. בספר בית אהרן (חלק הליקוטים) מובא בשמו שבפיוט "נחשב כצג באיתון" בתפילת מוסף של יום כיפור כלולות כל עבודות יום כיפור.
מדרגות

מדרגות לולייניות

מדרגות לולייניות הן מדרגות הבנויות בצורה מעוגלת העולה כלפי מעלה, הדומה לספירלה. למדרגות לולייניות יתרונות מסוימים לעומת גרמי מדרגות ישרים: מדרגות לולייניות עשויות לתפוס פחות מקום. הצורה המעוגלת מאפשרת להשעין את גרם המדרגות על עמוד מרכזי או על קירות מגדל או אולם צר, מה שהפך אותן לקלות יותר לבניה בעיקר בתקופות שלפני השימוש בבטון. כמו כן במדרגות לולייניות קיים פוטנציאל אסתטי חשוב: גרמי מדרגות לולייניים היו נפוצים באדריכלות המודרנית בכלל ובסגנון הבינלאומי בפרט, במחצית הראשונה של המאה ה-20. ב"חוק התכנון והבנייה" מדרגות לולייניות אינן מוגדרות כמדרגות המשמשות למוצא בטוח ממבנה בשעת חירום.

מדרגות טרפזיות

מדרגות שצורת המדרך שלהן הוא בצורה טרפזית. בדומה למדרגות לולייניות, מהלך של מדרגות טרפזיות יוצר מסלול הליכה מעוגל, אך צורת המדרגות עצמן אינה עגולה. שימוש במדרגות אלו, בעלות המראה הייחודי, נעשה לשם אסתטיקה, או כאשר אין מספיק מקום להרכיב מדרגות רגילות. פעמים רבות משתמשים במהלך של מדרגות טרפזיות בתוך גרם מדרגות רגיל, כדי להחליף את כיוון המדרגות וכך לחסוך במקום. ב"חוק התכנון והבנייה" מדרגות אלו אינן מוגדרות כמדרגות המשמשות למוצא בטוח ממבנה בשעת חירום.

מדרגות חוץ

מדרגות חיצוניות הן מדרגות שאינן מקורות בתקרה וגובלות עם צדו החיצוני של קיר המבנה.
מדרגות אלו יכולות להיות מקורות בגגון קל כגון אלומיניום ומשמשות בדרך כלל כמדרגות כניסה למבנה או כמדרגות חירום.

מדרגות חירום

ייעודן של מדרגות החירום הוא לשמש כמוצא בטוח מבניין בשעת שריפה, רעידת אדמה וכדומה. מדרגות חירום המצויות בתוך מבנה, נמצאות תמיד בתוך פיר מוגן שקירותיו יצוקים מבטון המתוכנן לעכב אש לחצי שעה עד שעתיים לפני התפוררותו (על פי חוקי התכנון והבנייה) וחייב בדלת העמידה באש, לפחות שעתיים, בכל קומה. מדרגות חירום יכולות להיות גם חיצוניות. ניתן לראות מדרגות אלו לרוב בבנייני מגורים בארצות הברית. בתקנות התכנון והבניה מדרגות חירום מכונה "חדר מדרגות מוגן".
יעילותן של מדרגות החירום יורדת ככל שהבניין גבוה יותר. במקרים של שריפה בגורד שחקים המסע במורד המדרגות (המקרים בהם יש לעלות במדרגות חירום הם נדירים יותר) מסתבר כמתיש אפילו עבור מטיבי לכת. מעבר לזאת, מדרגות כאלה אינן נגישות למוגבלים בתנועה.

חוקי המדרגות בישראל

מאז 1965, כאשר נחקק "חוק התכנון והבנייה" בישראל, חייב כל מהלך מדרגות לעמוד בנוסחה הנקראת נוסחת המדרגות: 2H+B=61-63. כלומר, גובה שני רומים ועוד אורך שלח אחד חייבים לתת את התוצאה שבין 61 ל-63 ס"מ. מכאן שאם אנו רוצים ליצור מהלך מדרגות בעל 16 מדרגות והגובה בין שני מפלסים הוא 2.64 מטר, חילוק המספרים זה בזה נותן את גובה המדרגה (16.5 ס"מ), מכאן אנו מציבים בנוסחה את הגובה (H=16.5) ומקבלים שהשלח חייב להיות 28–30 ס"מ.
מוירה פרייזר

ביוגרפיה

מוירה פרייזר נולדה בסידני שבאוסטרליה ב-3 בדצמבר 1923. משפחתה היגרה לממלכה המאוחדת ביוני 1924. אביה היה מנהל חברת התכשיטים Mappin & Webb. אחותה הייתה השחקנית שילה פרייזר. היא עזבה את בית הספר בגיל 14 כדי ללמוד עם מלגה ב- Sadler's Wells Ballet. שם התיידדה עם הרקדן והשחקן רוברט הלפמן.

קריירה בתיאטרון

אחרי לימודיה הצטרפה פרייזר ללהקת הבלט סדלר'ס ולס. היא רקדה בדמות הראשית בבלט "ג'יזל", פיה בבלט "היפהפייה הנרדמת", ובדמות הופ בבלט "The Quest" (פרדריק אשטון / ויליאם וולטון לפי אדמונד ספנסר). היא עזבה את הלהקה כדי להופיע בתפקיד ראשי באופרטה "Song of Norway" בתיאטרון פאלאס בלונדון. בהמשך הופיעה פרייזר באופרה "The Olympians" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, וכיכבה במחזות ובמופעי פנטומיים (Pantomime). בין השאר הופיעה ב-"Girl in the Window" ובמחזה המוזיקלי "Golden City". בין השנים 1953 ל-1955 הופיעה במופע הרביו "Airs on a Shoestring" בתיאטרון רויאל קורט. באותו תיאטרון שיחקה גם במחזה "The Country Wife". בשנים 1959 ו-1960 הייתה פרייזר חברה בתיאטרון אולד ויק, ושיחקה במחזות "כטוב בעיניכם", "הדו-פרצופי", ו"נשות וינדזור העליזות".
בשנות השישים והשבעים של המאה העשרים שיחקה במחזות "מעבר למראה" בתיאטרון ליריק האמרסמית'", ברביו "See You Inside", במופע "The Buxom Muse", במחזה "Ring Round the Moon" בתיאטרון היימרקט, ובמשך ארבע שנים במחזה "No Sex Please, We're British".

קולנוע וטלוויזיה

תפקידה הראשון של פרייזר בקולנוע היה ב-1948 במחזמר "The Dancing Years". אחר כך הופיעה בסרטו של דייוויד לין "מדלן". ב-1967 שיחקה בסרט "Here We Go Round the Mulberry Bush", וב-1971 כיכבה בסרט הקומי "The Boy Friend". בטלוויזיה החלה פרייזר להופיע בשנות השישים של המאה העשרים. היא השתתפה ב"מופע של בני היל", בסדרה "ITV Playhous" ובפרק בסדרה "Comedy Playhouse". בין 1975 ל-1977 השתתפה בארבעה פרקים בסדרה "החיים הטובים" של ה-BBC, בתפקיד פליסיטי אשתו של הבוס של ג'רי.
ב-1985 ו-1986 גילמה פרייזר את אנני ג'ולי ב-12 פרקים של הסדרה "From the Top". ב-1993 גילמה לראשונה את פני, אחות בעלה הראשון של ג'ין, בסדרה הקומית "בחלוף השנים". היא המשיכה לגלם את הדמות עד הפרק האחרון של הסדרה ב-2005. עוד שיחקה בתפקידי אורח בסדרות כגון "רמפול" ו"ג'יבס וווסטר".

חיים אישיים

פרייזר התחתנה עם הסופר דאגלס סאת'רלנד, ונולדה להם בת אחת. אחר כך התחתנה עם רוג'ר לובוק ונולדו להם שני בנים.
ניו יורק סאן

היסטוריה

העיתון הופיע לראשונה ב-16 באפריל 2002 ואימץ לעצמו את הלוגו של היומון "השמש" (The Sun), שנוסד ב-3 בספטמבר 1833 בניו יורק והופיע עד ב-4 בינואר 1950. העיתון הוקם בכדי להציע אלטרנטיבה שמרנית לעיתונות הליברלית של ניו יורק, ולהיות משקל נגד ל"ניו יורק טיימס".
בגיליון הראשון שלו הופיע פתרון של התשבץ שהופיע בגיליון הסגירה של העיתון הישן מ-4 בינואר 1950.
העיתון היה בבעלות קבוצה של 12 אילי הון, ביניהם קונרד בלק, שהיה איל עיתונות ששלט באימפריית תקשורת שכללה גם את ג'רוזלם פוסט, שיקגו סאן טיימס ודיילי טלגרף הלונדוני.
בספטמבר 2008 נתפרסם כי העתון עומד על סף סגירה.
החל מ-30 בספטמבר 2008 העיתון הפך לאתר אינטרנט בלבד, בו מתפרסמים בעיקר מאמרי דעה שבועיים.