google/wiki40b huggingface dataset:
קתרינה בוודן

ביוגרפיה

בוודן נולדה בעיירה ווייקוף שבניו ג'רזי. למדה בית הספר התיכון הקתולי הפרטי "אקדמיית הארט אימקולייט".
בגיל 18 החלה בוודן את דרכה בטלוויזיה כאשר הופיעה בשני פרקים באופרת הסבון "לחיות את החיים".
לקראת סוף שנת 2006 עלתה לאוויר הסדרה הקומית המפורסמת "רוק 30", בה משחקת בוודן בתפקיד קארי העוזרת האישית של כותבת המערכונים ליז למון (טינה פיי).
ב-2008 ערכה את הופעתה הקולנועית הראשונה בקומדיה "סקס דרייב".
ב-2010 הופיעה בקומדיית האימה "טאקר ודייל נגד הרשע" בתפקיד הסטודנטית אליסון.
ב-2012 השתתפה בחלק הרביעי של סדרת "אמריקן פאי", "אמריקן פאי: האיחוד" בתפקיד מיה חברתו הדוגמנית של אוז (כריס קליין). 
בשנת 2012 התארסה בוודן למוזיקאי בן יורגנסן, סולן להקת הרוק "Armor for Sleep". ב-2013 השניים נישאו.
סקיני פאפי

מקור השם

לדברי קווין קי, מקים הלהקה, הוא ניסה לכתוב שירים מתוך ראיית העולם של כלב.

סגנון והשפעות

בתחילת שנות השמונים קמו להקות רבות שהושפעו מתנועת הפאנק, שבאותה תקופה כבר דעכה כליל. בין הלהקות הללו ניתן למנות את להקת הסמיתס, הקיור ואפילו את דפש מוד. הלהקות הללו אימצו את התכנים הפסיכולוגיים והחברתיים שאפיינו את מוזיקת הפאנק, אבל נטשו את המוזיקה הפאנקיסטית לטובת מלודיות מורכבות ושקטות יותר או פחות ושמו דגש רב על שימוש בכלי נגינה אלקטרוניים. באופן כללי סקיני פאפי נמנית עם הלהקות האלו, אלא שהמוזיקה שלה מתאפיינת גם בצלילים כמו-תעשייתיים כדפיקות, צילצולים וחריקות. צלילים מכניים אלו משולבים בתוך המלודיות של יצירות הלהקה.
גודזילה (זיכיון)

Godzilla: Resurgence

בשנת 2015, טוהו הוציאו אתחול יפני חדש בשם Godzilla: Resurgence (במקור Shin Godzilla, תרגום חופשי: "גודזילה החדש") . בסרט זה גודזילה מופיע כיצור מזן לא ברור שנלכד על ידי פסולת גרעינית בשנות החמישים, ובסופו של דבר למד לספוג את הקרינה הזאת ולקבל יכולת של מוטציה עצמית שאפשרה לו להתפתח קדימה אבולוציונית ליצור ענקי דמוי צלופח אשר מסוגל לנוע על היבשה באמצעות רגליים. במשך הסרט, גודזילה מתפתח קדימה אבולוציונית ובסופו של דבר מותקף על ידי כוחות צבא יפניים ואמריקאים שבסופו של דבר מרגיזים אותו ומניעים אותו להתקיף את טוקיו מספר פעמים. בסוף הסרט, הצבא היפני והאמריקאי מצליחים להביס את גודזילה בכך שקרקעו אותו באמצעות בניינים מתפוצצים ואף החדירו לו חומר שהקריש את כול הדם בגופו, מה ששיתק אותו. 
בסוף הסרט נראים מספר יצורים אנושיים דמויי גודזילה שבקעו מקצה זנבו, מצביעים על הישארותו של גודזילה בחיים.

גודזילה (1998)

בשנת 1998, החברה האמריקאית TriStar Pictures הוציאה סרט בשם "GODZILLA" המהווה אתחול לסרט המקורי.
סרט זה קיבל ביקורות שליליות מאוד בטענה שהוא בעל עלילה חסרת טעם ויותר מדי מחקה את פארק היורה.
לכן, כדי למנוע בלבול, טוהו שינו את שמו של היצור שנטען להיות גודזילה בסרט ל"זילה" וכעת הוא נחשב דמות נפרדת. וכדי ללגלג עוד על האתחול, טוהו הוסיפו את זילה לסרט גודזילה: המלחמות הסופיות ואף התחולל קרב בינו לבין גודזילה שבו גודזילה מנצח לאחר 11 שניות.
עם זאת, מספר שנים מאוחר יותר, TriStar Pictures יצרה סדרת אנימציה מצוירת המהווה המשך לאותו הסרט.
יולי דניאל

יולי מרקוביץ' דניאל (ברוסית: Юлий Маркович Даниэль; ‏15 בנובמבר 1925 - 30 בדצמבר 1988) היה סופר יהודי בברית המועצות. דיסידנט שיצא בגלוי נגד המשטר הסובייטי והיה אסיר פוליטי בגולאג.

ראשית דרכו

יולי דניאל נולד במוסקבה ב-15 ביוני 1925. אביו, מ. דניאל, היה סופר יידיש ומחזאי. בעת מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, בהיותו בן 17 הצהיר כי גילו גבוה יותר וגויס לצבא האדום. נלחם בחזיתות אוקראינה ובלרוס ובשנת 1944 נפצע קשה ברגליו ושוחרר מהצבא.
בשנת 1950 סיים יולי דניאל את לימודיו במכון הפדגוגי במוסקבה ועבד כמורה בקלוגה ובמוסקבה והחל לפרסם תרגומי שירה ממספר שפות. ביחד עם ידידו הסופר אנדריי סיניאבסקי כתב ספרים סאטיריים שהוברחו לפרסום בצרפת בשמות הבדויים אברם טרץ וניקולאי ארז'אק.

"יום הרצח"

בסיפורו הנודע "קול מוסקבה" (Говорит Москва) משנת 1962 מסופר על כך שהממשלה הסובייטית מודיעה כי רצח הוא חוקי ומכריזה על "יום הרצח", מפניו יהיו חסינים השוטרים ועובדי התחבורה בלבד.
סיפור פנטסטי-מקברי זה בא לגנות את זילות חיי האדם בברית המועצות.
הסיפור התפרסם במלואו בתרגום לעברית בדבר השבוע בשנת 1966.

משפט ומאסר

בשנת 1965 הודח ניקיטה חרושצ'וב על ידי לאוניד ברז'נייב והחלה תקופה של הקשחת הגישה כלפי הדיסידנטים וכלפי הבעת דעות פוליטיות בעל פה ובכתב. יולי דניאל ואנדריי סיניאבסקי נעצרו והועמדו לדין בבית המשפט העליון במוסקבה, על "פעילות אנטי סובייטית" בשל פרסום ספריהם בשמות בדויים בארצות חוץ. המשפט נערך מסתיו 1965 עד פברואר 1966, וזכה לכיסוי תקשורתי נרחב בעולם. המשפט עצמו נערך בדלתיים סגורות, ויולי דניאל נדון ל-5 שנות מאסר ואנדרי סינייבסקי נדון ל-7 שנות מאסר.
לאחר המשפט הביעו אנשי רוח וקומוניסטים ברחבי העולם את מחאתם נגדו. העיתון פרבדה הגן על פסקי הדין באומרו ששני הסופרים לא הבינו את טיבה של "הדמוקרטיה הסוציאליסטית" של ברית המועצות. יש הרואים במשפט סינייבסקי-דניאל את ראשיתה של התנועה הדיסידנטית בברית המועצות.
במשך שנות מאסרו במחנה העבודה במולדובה, יצאו יולי דניאל וחמישה סופרים דיסידנטים נוספים במחאה רשמית על התנאים ששררו במחנות.
לאחר ארבע שנים במחנה העבודה ושנה נוספת בכלא יצא יולי דניאל לחופשי.

לאחר השחרור וסוף דרכו

לאחר שחרורו מן המאסר, שבמהלכו כמעט ואיבד את שמיעתו, התגורר דניאל בקלוגה ובמוסקבה, אך חדל מכל פעילות דיסידנטית. לאחר עלייתו לשלטון של מיכאיל גורבאצ'וב חלה הקלה מסוימת בהגבלות על הספרות ויצירותיו של דניאל החלו להיות נפוצות בברית המועצות.
ביוני 1988 לקה דניאל במספר התקפי לב. בשוכבו בבית חולים, העז השבועון הפופולרי אוגוניוק לפרסם בחודש יולי של אותה שנה חמישה משיריו. ב-30 בדצמבר 1988 נפטר דניאל בביתו במוסקבה לאחר התקף לב נוסף.
בשנת 1991 התפרסם באיזבסטיה שתוצאות המשפט נבדקו מחדש וכל הנאשמים זוכו מאשמה.
קרב אטואטוקה

רקע לפרוץ הקרב

לקראת חורף 54 - 53 לפנה"ס חילק יוליוס קיסר את צבאו לחלקים קטנים יותר ופיזר אותו ברחבי גאליה במחנות חורף במקום לרכזו בנקודה אחת. תבואת השדות של אותה שנה הייתה דלה וקיסר לא רצה להעיק על האוכלוסייה בריכוז כל הצבא במקום אחד. כדי לשמור על השקט בחבלי הארץ הבלגים, שהוכנעו בשנת 57 לפנה"ס והיו מפורסמים באופיים הלוחמני, הוצב חלק ניכר מהיחידות בשטחיהם. החשש הרומאי מפני מרידה בלגית התאמת. הבלגים אשר חשו כעס על הדרישה לספק לכוחות הרומאים אחוז מתבואתם, במיוחד על רקע היבול הדל של אותה שנה, פתחו בהתמרדות רבתי. לא היה זה מרד מאורגן של כל הבלגים תחת פיקוד והנהגה מרכזיים, אלא התקוממות כללית של הבלגים שפעלו ללא תיאום. העדר התיאום החליש את ההתמרדות, וסייע לקיסר להשתלט עליו.
האבורונים (Eburones) היו השבט הראשון שמרד, מפקדיהם היו: אמביוריקס (Ambiorix) וקאטיבולקוס (Catuvolcus). שני אלה טמנו מלכודת לחיל הרומי הגדול שחנה בשטחם. החיל הורכב מהלגיון ה-14 ו-5 קוהורטות נוספות (סדר גודל של לגיון וחצי) ייתכן שכוחות נוספים שהו יחד עם הלגיון, נראה שבסך הכל מנה הכח הרומי כ-6,000 עד 8,000 חיילים תחת פיקודם של שני הלגאטים קווינטוס טיטוריוס סבינוס (Quintus Titurius Sabinus) ולוקיוס אורונקוליוס קוטה (Lucius Aurunculeius Cotta).

מהלך הקרב

האבורונים טמנו מלכודת לסבינוס ולקוטה: בהתחלה תקפו את מחנם המבוצר. התקפה זו נהדפה בקלות על ידי הרומאים. לאחר מתקפה זו, אמביוריקס הגיע למחנה הרומאי וטען כי מדובר באנשים סוררים שלא ניתן לשלוט בהם. אמביוריקס הציג עצמו כנאמן לרומאים, וכי גונבה שמועה לאוזניו שמתארגנים כוחות רבים של מורדים העומדים לתקוף את המחנה הרומי בקרוב. לפיכך הציע אמביוריקס לרומאים מעבר חופשי, כשהוא עצמו יתלווה אליהם, כדי להעביר את הרומאים דרך מעבר בטוח לעבר מושבם של לגיונות רומים אחרים שחנו במרחק מה מהמחנה שלהם. לאחר התייעצות ביניהם, הלגאטים הסכימו להצעתו וארגנו את אנשיהם לעבור למחנה הסמוך. אמביוריקס הוביל אותם דרך גיא צר, שבו טמנו האבורונים מארב לרומאים. בקרב שהתפתח במקום הפתיעו האבורונים את הרומאים וטבחו כמעט בכולם. הלגאטים נהרגו בשדה הקרב, וקבוצה של חיילים ששמרו על מבנה צבאי של חיפוי ותקיפה, הצליחו לברוח משדה הקרב ושבו למחנה שהיה במרחק של כ-2 ק"מ ממקום הקרב. החיילים שחזרו למחנה, הדפו את האבורונים עד לרדת החשכה, ואז בחרו בהתאבדות על פני האפשרות של כניעה וטבח נוסף בידי האבורונים עם עלות השחר.
דניאל גולמן

ביוגרפיה

גולמן נולד בסטוקטון, קליפורניה. הוא בנם של שני מרצים יהודים בקולג'ים. גולמן קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד. ביצע פוסט-דוקטורט בהודו, ועל מסעו כתב את ספרו הראשון "The Varieties of the Meditative Experience" ב-1977 (פורסם מחדש בשם "The Meditative Mind" ב-1988). 
היה עורך בכיר בכתב העת "Psychology Today" מ-1984 היה עיתונאי למדעי ההתנהגות והמוח בניו יורק טיימס.
גולמן הוציא לאור את ספרו "אינטליגנציה רגשית" ב-1996, שהפך לרב מכר ותורגם ל-40 שפות. בספר העלה גולמן על סדר היום את המודעות לפסיכולוגיה ולרגשות של האדם כגורם עיקרי להצלחה בחיים. עד אז היה מקובל לראות באינטליגנציה קוגניטיבית ובמבחן ה-IQ כפרמטר עיקרי למדד האישיות ולהצלחה בחיים. גולמן קרא תיגר על תפיסה זו ובמידה רבה הצליח לשנותה. הוא טען שלא רק חוכמתו ותבונתו השכלית של האדם חשובות להצלחתו, אלא גם התובנות הרגשיות שלו ויחסו הרגשי כלפי עצמו וכלפי העולם. לדוגמה, בני אדם שלוקים בכעס, חרדה, דכדוך עמוק או משתתפים במערכות יחסים בעייתיות, מתקשים בחיים לא פחות ממי שניחנו ב־IQ ממוצע.
רעיונות דומים ביטא גולמן גם בספרו "אינטליגנציה חברתית", שיצא ב-2006.
גולמן זכה בפרסים רבים על כתיבתו, בהם פרס על הישגיו העיתונאיים מטעם אגודת הפסיכולוגים האמריקאית. היה מועמד פעמיים לפרס פוליצר.
אלברכט, מלך שוודיה

ראשית חייו

אלברכט היה בנם השני של אלברכט השני, דוכס מקלנבורג ושל יופימיה, בתו של אריק מגנוסון, דוכס סדרמנלנד ואחותו של מגנוס הרביעי, מלך שוודיה. הוא נישא לריקרדיס, בתו של אוטו, רוזן שוורין. ריקרדיס מתה ב-1377.
ב-1384 הוא ירש את תואר דוכס מקלנבורג ואיחד את הדוכסות עם שוודיה באוניה פרסונלית. אלברכט ביסס את תביעתו לכתר השוודי על סמך שני קשרי משפחה עם בית סברקר, שניהם דרך משפחתה של אמו, ובדרך זו הוא מוקם ראשון בסדר הירושה השוודי. בנוסף הוא היה צאצא של כריסטינה, בתו של סברקר השני ("סברקר הצעיר"), שמלך בשוודיה בין השנים 1208-1196.

מלך

ב-1363 הגיעו חברי מועצת האצולה של שוודיה, בהנהגתו של בו יונסון גריפ לחצר דוכסות מקלנבורג. הם גורשו משוודיה לאחר מרד כנגד מגנוס הרביעי שהיה בלתי פופולרי בקרב האצולה. על פי בקשת האצילים, שיגר אלברכט פלישה לשוודיה שנתמכה על ידי כמה דוכסים ורוזנים גרמנים. כמה מערי ערי הנזה ודוכסים מצפון גרמניה הביעו את תמיכתם במלך החדש.
אלברכט הוכרז כמלך שוודיה והוכתר רשמית ב-18 בפברואר 1364. טקס ההכתרה התקיים ב"אבני מורה" (Mora stenar). הגעתו של אלברכט לשוודיה החלה שמונה שנים של מלחמת אזרחים בין תומכיו של אלברכט לבין תומכיו של מגנוס הרביעי. בקרב שנערך ב-1365 ליד אנקופינג (Enköping) בין כוחותיו הגרמנים של אלברכט לבין כוחותיו של מגניוס, בתמיכת הוקון השישי, מלך נורווגיה (בנו של מגנוס), הובס מגנוס ונלקח בשבי על ידי אלברכט. לאחר תבוסה זו, התערב ולדמר הרביעי, מלך דנמרק לטובתם של מגנוס והוקון ולכוחותיו של ולדמאר הצטרפו איכרים שתמכו במגנוס. מלבד המעוזים הגרמנים כמו סטוקהולם, אלברכט לא זכה לאהדה בקרב השוודים שלא היו שבעי רצון מכך שהוא מינה גרמנים לתפקידים רשמיים במחוזות הממלכה.
בסיועם של בעלי בריתו הדנים והשוודים, הצליח הוקון להביס את אלברכט וב-1371 הוא הטיל מצור על סטוקהולם. אף על פי כן, המצור היה קצר ימים. בסיוע של האצולה השוודית בסטוקהולם, הצליח אלברכט להביס את הנורווגים והדנים. נחתם הסדר שלום ועל פיו שוחרר מגנוס והותר לו לשוב לנורווגיה, שם הוא בילה את שארית חייו. אלברכט הבטיח לעצמו את כס המלכות השוודי, אך הוא גם אולץ לשאת שבועת הכתרה מאוחרת שבה הוא הסכים לוויתורים נרחבים לטובת האצולה השוודית במועצת הממלכה. בו יונסון ניצל את הסמכות הזאת כדי לתפוס בכוח 1,500 חוות ועד מהרה הוא היה לבעל הקרקעות הגדול ביותר בשוודיה.

הדחה

אלברכט ניסה לצמצם את שטח האחוזות של האצולה השוודית, עד שהוא איבד את התמיכה שלו בסטוקהולם. ב-1389, לנוכח אובדן היקף החזקות הקרקע ואובדן העושר, פנתה המועצה המלכותית למרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק בבקשה לעזרה בהדחתו של אלברכט. בפברואר 1389 שיגרה מרגרטה כוחות והדנים הביסו את אלברכט בקרב אוסל (Åsle). הוא נשבה, הודח ונשלח לטירת לינדהולמן שבסקונה, שם הוא בילה את שש השנים הבאות. ב-1395, לאחר 16 ימים של משא ומתן הוא שוחרר בתנאי שיוותר על סטוקהולם או שישלם סכום כסף גדול תוך שלוש שנים. בחלוף זמן זה בחר אלברכט לוותר על סטוקהולם ולא לשלם את הסכום וב-1398 נכנס ההסכם לתוקף ומרגרטה קיבלה את הבעלות על סטוקהולם.
אלברכט מת ב-1412 ונקבר במנזר דוברן (Doberan) שבמקלנבורג.
פרפטום ג'זילה

היסטוריה

בשנת 2006 הקליטה פרפטום ג'זילה את האלבום Čudna noč (בסלובנית: "לילה מוזר") וקיימה הופעה בקייב אוקראינה עם להקת מנסאונד (Mansound). סמינר ג'אז ווקאלי אורגן על ידם בלובליאנה יחד עם וורד סווינגל, שהקים את להקת סווינגל סינגרס.
הביצוע של הלהקה לשיר "אפריקה" זיכה אותה בתשבחות מאחד הכותבים של השיר דייוויד פייץ' ולהקת טוטו הזמינה את פרפטום ג'זילה להופיע אתה בקונצרט שנערך ליד אודינה, איטליה ב-2011.
באותה שנה יצאה הלהקה לסיור עולמי וכל הכרטיסים להופעותיהם נמכרו עד האחרון. הלהקה הופיעה בקרואטיה, בצ'כיה, בגרמניה, בקנדה ובארצות הברית.
במאי 2015 הוציא הצמד מראיה, שייצג את סלובניה באירוויזיון 2015 בשיר Here for You, וידאו קליפ של השיר בהשתתפות הלהקה. ביוני אותה שנה הופיעה הלהקה ביום העצמאות של סלובניה במסגרת התערוכה העולמית אקספו 2015. בסתיו אותה שנה ערכה הלהקה את סיורה הראשון לסין והופיעה בקונצרט גדול בבית האופרה של גואנגג'ואו.
מדי שנה בסתיו, הלהקה מופיעה בקונצרטים הנקראים ווקאל אקסטווגנצה (Vokal Xtravaganzza) בלובליאנה יחד עם אומנים אורחים מסלובניה ומחוצה לה.

פרסים

ב-2008 זכתה פרפטום ג'זילה בפרס בפסטיבל המקהלות הבינלאומי ובתחרות הא-קפלה הבינלאומית. כמו כן היא זכתה בפרסים בתחרות הג'אז הבינלאומית למוזיקה ווקאלית  בטילבורך, הולנד ובאולימפיאדת המקהלות בגראץ, אוסטריה.
ב-2010 הוענק ללהקה "פרס ויקטור" הסלובני, שהוא המקבילה המקומית לפרס גראמי.
מכירת יוסף

מכירת יוסף הוא סיפור מקראי שנמצא בפרשת וישב בספר בראשית, פרק ל"ז.

תוכן העלילה

יוסף היה בן הזקונים של יעקב מאשתו האהובה רחל. הוא היה מודע למעמדו הנישא בעיני אביו, והראה לאחיו את כתונת הפסים שנתן לו אביו. יוסף סיפר לאחיו את חלומותיו היומרניים, שמשמעותם היא שיוסף ימלוך על בני משפחתו והם ישתחוו לו.

האחים בכעסם החליטו לנקום ביוסף. ההזדמנות נקרית לידם כאשר יוסף נשלח במצוות אביו לדרוש בשלומם במרעה. יוסף, שלא היה מודע לשנאת אחיו, או שהעדיף להתעלם ממנה, הגיע למקום המרעה. בראותם את יוסף ניצת זעמם של האחים והם החליטו להרוג אותו. ראובן הבכור התנגד והציע לזרוק אותו לבור, ייתכן שחשש שמא יתלה בו אביו את המעשה.
וַיֵּשְׁבוּ לֶאֱכָל-לֶחֶם וַיִּשְׂאוּ עֵינֵיהֶם וַיִּרְאוּ וְהִנֵּה אֹרְחַת יִשְׁמְעֵאלִים בָּאָה מִגִּלְעָד וּגְמַלֵּיהֶם נֹשְׂאִים נְכֹאת וּצְרִי וָלֹט הוֹלְכִים לְהוֹרִיד מִצְרָיְמָה. וַיֹּאמֶר יְהוּדָה אֶל-אֶחָיו מַה-בֶּצַע כִּי נַהֲרֹג אֶת-אָחִינוּ וְכִסִּינוּ אֶת-דָּמוֹ. לְכוּ וְנִמְכְּרֶנּוּ לַיִּשְׁמְעֵאלִים וְיָדֵנוּ אַל-תְּהִי-בוֹ כִּי-אָחִינוּ בְשָׂרֵנוּ הוּא וַיִּשְׁמְעוּ אֶחָיו.
וַיַּעַבְרוּ אֲנָשִׁים מִדְיָנִים סֹחֲרִים וַיִּמְשְׁכוּ וַיַּעֲלוּ אֶת-יוֹסֵף מִן-הַבּוֹר וַיִּמְכְּרוּ אֶת-יוֹסֵף לַיִּשְׁמְעֵאלִים בְּעֶשְׂרִים כָּסֶף וַיָּבִיאוּ אֶת-יוֹסֵף מִצְרָיְמָה.
— ספר בראשית, פרק ל"ז, פסוקים כ"ה-כ"ח
המשכו של הסיפור לאחר שנזרק יוסף לבור אינו ברור כל צרכו: 
ראובן שב אל הבור, ובראותו כי יוסף איננו, קרע את בגדיו.
לאחר מכן מסופר כי "הַמְּדָנִים מָכְרוּ אֹתוֹ אֶל-מִצְרָיִם לְפוֹטִיפַר סְרִיס פַּרְעֹה שַׂר הַטַּבָּחִים" (שם, פסוק ל"ו). ובהמשך: "וְיוֹסֵף הוּרַד מִצְרָיְמָה וַיִּקְנֵהוּ פּוֹטִיפַר סְרִיס פַּרְעֹה שַׂר הַטַּבָּחִים אִישׁ מִצְרִי מִיַּד הַיִּשְׁמְעֵאלִים אֲשֶׁר הוֹרִדֻהוּ שָׁמָּה" (בראשית, ל"ט, א').
הפרשנים מתלבטים בשאלה מי מכר את יוסף ולמי הוא נמכר, האם לישמעאלים או למדיינים?
רש"י מסביר שהיו מספר מכירות, בני יעקב מכרו את יוסף לישמעלים, הישמעאלים למדינים והמדינים למצרים. הקושי בתירוץ זה הוא הופעתם המחודשת של הישמעאלים בפרק לט.
ר' אברהם אבן עזרא סבור כי מדין וישמעאל הם בני שבט אחד הנקרא פעם כך ופעם כך.
רשב"ם מסביר כי האחים כלל לא מכרו את יוסף. בשעה שישבו לאכול התרחקו מעט מן הבור כדי לא לאכול על הדם. 
הם המתינו לישמעאלים שראו קודם, ולפני שבאו הישמעאלים עברו במקום סוחרים מדיינים, חטפו את יוסף מהבור ואחר כך מכרו אותו לישמעאלים.
פירושו של הרשב"ם מהפכני, אך מוצא אסמכתא בפסוקים, שכן בהם לא מוזכר כלל שהאחים מכרו את יוסף. 
בפסוק: "וַיִּמְשְׁכוּ וַיַּעֲלוּ אֶת-יוֹסֵף מִן-הַבּוֹר" לא נזכרים כלל האחים; ואף יוסף עצמו, בהיותו בבית האסורים מעיד: "כִּי-גֻנֹּב גֻּנַּבְתִּי מֵאֶרֶץ הָעִבְרִים" (בראשית, מ', ט"ו).
כאמור, פרשנים שונים הגיעו עד ל-20 תסריטים אפשריים לגבי מספר המכירות שבוצעו וזהות הסוחרים.

משמעות המכירה

בהיסטוריוגרפיה היהודית יש למכירת יוסף חשיבות מכרעת:
בעקבות המכירה ירד יוסף למצרים, הפך למשנה למלך, כלכל את אחיו ואביו בשנות הרעב, דבר שהביא להשתקעות המשפחה במצרים, לשעבוד, ולבסוף ליציאת מצרים ולכיבוש הארץ בידי העברים.
חוקרת המקרא נחמה ליבוביץ' מוצאת סיבתיות כפולה בסיפור מכירת יוסף, כפילות של עשייה אנושית ועשייה אלוהית. מצד אחד בני אדם פועלים מתוך דחפים אנושיים: יוסף מתפאר, האחים מקנאים ונוקמים בו, ומצד שני ה' מכוון את כל המאורעות כדי להוציא לפועל את התוכנית האלוהית של עם נבחר היוצא מבית עבדים ומקבל את התורה.
דימיטריוס איפסילנטי

דימיטריוס איפסילנטי או דימיטריוס איפסילנטיס (Δημήτριος Υψηλάντης‏ 1793 - 16 באוגוסט 1832) היה דרגומן פנריוט של האימפריה העות'מאנית, שירת כקצין בצבא האימפריה הרוסית בנסיכות מולדובה וכפילדמרשל הראשון של יוון המודרנית, גיבור מלחמת העצמאות היוונית. 
איפסילנטי היה בנו השני של קונסטנטין איפסילנטי, נולד בקונסטנטינופול בתקופה בה היה אביו המתורגמן הראשי של השער הנשגב. כילד הוא נשלח לצרפת, שם הוא התחנך בבית ספר צבאי צרפתי. 
נפטר בנאפפליו. על שמו קרויה העיר איפסילנטי במישיגן, כ-10 ק"מ מאן ארבור.

קריירה צבאית

איפסילנטי התגייס למשמר הקיסרי של הצאר, הצטיין בקרב ב-1814 והגיע לדרגת סרן.
ב-1820 עבר לאודסה והצטרף לאחיו אלכסנדר איפסילנטי, מנהיג הפיליקי אטריה, הוא היה חלק מהכוח היווני שחצה ב־6 במרץ 1821 את הנהר פרוט בין רוסיה לנסיכות מולדובה ונכנס ליאשי. בתגובה שלל אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה שחשש מזליגת רעיונות העצמאות למחוזותיו את דרגותיהם הצבאיות של כל משתתפי המסע ואישר לקיסר העות'מאני לשלוח כוחות צבא לתוך הנסיכות על מנת לדכא את המרד. תקוותם של היוונים שהעם הרומני יצטרף למרד נכזב והרומנים העדיפו להישאר משועבדים מאשר לסתכן במלחמה מול כוחות הצבא העות'מאני.
לאחר כישלון המרד במולדובה נסע איפסילנטי לפלופונסוס, שם פרצה מלחמת העצמאות היוונית. יחד עם פפאפלסאס (Παπαφλέσσας) ותאודורוס קולוקוטרוניס הוא היה אחד מהבולטים שבמנהיגים הפנריוטים בשלבים הראשונים של המרד. ב-20 ביוני 1821 הוא ניסה לצרף את מפקדי המורדים ולארגן צבא סדיר. אולם מנהיגים מקומיים והשלטונות האזרחיים בראשותו של אלכסנדרוס מברוכורדטוס (Αλέξανδρος Μαυροκορδάτος) הערימו עליו קשיים. כתוצאה מקשיים אלו הארגון של צבא המורדים הואט והפעילות הייתה מוגבלת. בזמן המצור על טריפוליס הוא לא הצליח להגיע להסכמות עם ראשי המיליציות החמושות ופרש מהנהגת המרד.
כאיש צבא השתתף במספר קרבות, בשנת 1828 הוא מונה על ידי יואניס קפודיסטריאס כמרשל, מפקד הכוחות במזרח יוון, וניסה להפוך את צבא העם היווני לצבא סדיר המבוסס על תקנים אירופיים. ב -25 בספטמבר 1829, הוא הפסיד בקרב מול כוחות עות'מאניים ונאלץ להיכנע במעבר שליד פטרה.

קריירה פוליטית

ב-20 בדצמבר 1821 נבחר לאספה הלאומית שם ייצג עמדות דמוקרטיות וב -15 בינואר 1822 הוא נבחר לנשיא המועצה המחוקקת. אך בשל כישלון מסע הבחירות שלו במרכז יוון, ואי הצלחתו להשיג עמדת מנהיגות בכנס הארצי שנערך באסטרוס, הוא נאלץ לפרוש בשנת 1823. בת זוגו וארוסתו בתקופת המאבק הייתה גיבורת מלחמת העצמאות היוונית מנטו מברוגנוס
עין שבע

עין שבע, המכונה גם טבח'ה (Tabgha), היא בקעה המשתרעת בצפון-מערב הכנרת, סמוך לכפר נחום. שמה העברי "עין שבע" ניתן לה על שם שבעת המעיינות שנבעו בה בעבר, אך כיום נובעים במקום חמישה בלבד. השם היווני, אשר ממנו התגלגל השם "טבח'ה", נובע גם הוא מהקשר גאוגרפי זה (Heptapegon שמשמעותו "שבעה מעיינות" הפך ל-Tabego ולבסוף Tabgha).
עין שבע ידועה בזכות נס הלחם והדגים, המוזכר בברית החדשה ובו הצליח ישו להזין 5,000 איש, בחמש כיכרות לחם ושני דגים.

אתרים חשובים

במקום התרחשות הנס, הוקמה במאה הרביעית כנסיית הלחם והדגים. הכנסייה הורחבה אך חרבה בידי הפרסים בתחילת המאה השביעית, וכיום עומדת באתר כנסייה מודרנית אשר משחזרת את הכנסייה העתיקה. בשנת 1932 נחשפה במקום בזיליקה ביזנטית ובה רצפת פסיפס מרשימה המתוארכת לזמנה של המאה ה-5 לספירה.
כנסייה נוספת בעין שבע היא כנסיית הבכורה של פטרוס או "כנסיית ההבטחה". זוהי כנסייה פרנציסקנית, ולפי המסורת, במקום זה נגלה האדון לשליחים לאחר קומו מן המתים, סעד עימם, והעניק לפטרוס הקדוש את הבכורה. הכנסייה הראשונה שניצבה במקום הוקמה במאה ה-4 על ידי פלוויה יוליה הלנה, אימו של הקיסר קונסטנטינוס, אך חרבה בימי הביניים. הכנסייה הנוכחית הוקמה מאבני בזלת על ידי נזירים פרנציסקנים איטלקים אשר התיישבו במקום בשנת 1934. בעת ביקורו של האפיפיור פאולוס השישי בישראל בשנת 1964, פקד את הכנסייה והתפלל בה.
"עין איוב" הוא מעיין בבקעת טבח'ה, שיש הרואים בו מקום מקודש למוסלמים. על מקור מימי המעיין נבנתה בריכת אבן גדולה, שיש בה קומות וגרם מדרגות לולייני, ופתח ומבואה. המבנה מיוחס לתקופה הרומית, אך נראה שהוא מאוחר יותר, ובעיקרו שופץ במאה ה-18.
ב-1961 בנה האדריכל נחום זולוטוב את "בית תמרה" על שמה של תמרה כהן שגרה בטבחה בשנות החמישים, וניסתה להקים חווה חקלאית באזור. כהן נפטרה מסרטן בגיל 33 קודם שהצליחה להקים את החווה, ואמה היא שהקימה את הבית וגרה בו עד 1982. כיום עומד הבית נטוש בצמוד לכביש 87.
ההיכל האולימפי (אתונה)

היסטוריה

ההיכל והמתחם שמסביבו, בו המוקד המרכזי בדמות האצטדיון האולימפי תוכנן בסוף שנות ה-80 כמתחם הספורט המרכזי בהצעת יוון לארח את אולימפיאדת 1996. העיר אשר זכתה באירוח בסופו של דבר הייתה אטלנטה אך בכל זאת האולם נחנך בשנת 1995 וזמן קצר לאחר מכן אירח את טורניר הגמר של אליפות אירופה. 
קבוצת פנאתינייקוס, אחת הקבוצות החזקות והעשירות באירופה  אשר באותו זמן שיוועה לאולם ספורט גדול שיוכל להכיל את אוהדיה הרבים, אירחה את משחקיה באולם ספורט קטן בן כ-3,000 מקומות. עם בניית ההיכל האולימפי הקבוצה עברה לשחק בו באופן קבוע מאז ועד היום, מלבד הפסקה בת שנה לצורך שיפוצים לקראת אולימפיאדת 2004. בשנת 1998 אירח ההיכל את השלבים הסופיים של אליפות העולם בכדורסל בה זכתה יוגוסלביה, אשר ניצחה את הנבחרת המקומית בחצי הגמר לאחר הארכה.

שימוש באולימפיאדת 2004

באולם נערכו שיפוצים קלים לקראת האולימפיאדה ב-2004 שבה הוא אירח את שלבי הגמר של טורניר הכדורסל ואת תחרויות ההתעמלות המכשירים והטרמפולינה.

לאחר האולימפיאדה

לאחר האולימפיאדה חזרה פנאתינייקוס לארח את משחקיה הביתיים בהיכל, בו זכתה הקבוצה בתואר היורוליג הרביעי שלה לאחר ניצחון 93-91 על צסק"א מוסקבה. שלב הגמר של אירוויזיון 2006 נערך במקום, בו זכתה הלהקה הפינית לורדי.
הטורניר הקדם אולימפי בכדורסל 2008 אף הוא נערך בהיכל
, כאשר אחת משלוש המעפילות לטורניר הגמר בבייג'ינג הייתה הנבחרת המקומית.
שלנקרלה

שלנקרלה (בגרמנית: Schlenkerla; לשעבר: לאריות הכחולים, Zum blauen Löwen) היא בירה בווארית המיוצרת במבשלת הלר בעיר במברג שבפרנקוניה עילית. מותג הבירה הפך לשמה הבלתי רשמי של המבשלה.
מבשלת הבירה ותיקה, מ-1673 ומייצרת את הבירה לפי המסורת העירונית לייצור בירה מעושנת שהאזכור הראשון לייצורה בעיר הוא משנת 1405. המבשלה שוכנת עד היום במבנה העתיק בן המאה ה-14
הבירה מיוצרת מלתת קלוי באש גלויה, שסופג את העשן, ולכן מתאפיינת בטעם מעושן. המבשלה מייצרת 13,000 הקטוליטר בירה בשנה.
מחזור ביוגאוכימי

מחזור ביוגאוכימי, באקולוגיה ובמדעי כדור הארץ, מתאר מצב שבו חומר כימי נע דרך תאים ביוטיים (ביוספרה) ואביוטיים (ליתוספירה, אטמוספירה, והידרוספרה) של כדור הארץ. בטבע ישנם מחזורים לפחמן, חמצן, חנקן, זרחן, גופרית ומים. קיימים מחזורים שנוצרו על ידי האדם כגון כספית ואטרזין. במחזורים מסוימים יש מאגרים שבהם חומר נשאר במשך תקופה ארוכה של זמן (כגון באוקיינוס או באגם).

מערכות

במערכות אקולוגיות רבות יש מחזורים ביוגיוכימיים רבים הפועלים כחלק מהמערכת, למשל מחזור המים, מחזור הפחמן ומחזור חנקן. כל האלמנטים הכימיים המתרחשים ביצורים חיים הם חלק במחזורים ביוגיוכימיים. נוסף על היותם חלק מאותם יצורים, האלמנטים הכימיים הללו מתפתחים גם על ידי גורמים אביוטיים של מערכות אקולוגיות כגון מים (הידרוספרה), קרקע (ליתוספירה) או אוויר (אטמוספירה)
גורמי החיים של הפלנטה יכולים להתייחס באופן קולקטיבי לביוספרה. כל החומרים המזינים - כגון פחמן, חנקן, חמצן, זרחן וגופרית - המשמשים במערכות אקולוגיות של אורגניזמים חיים הם חלק ממערכת סגורה; לכן, כימיקלים אלה ממוחזרים במקום ללכת לאיבוד ולהתחדש כל הזמן כמו במערכת פתוחה.
זרימת האנרגיה במערכת האקולוגית היא מערכת פתוחה; השמש כל זמן פולטת אנרגיה המגיעה לכדור הארץ בצורה של אור המנוצל על ידי מגוון אורגניזמים ובסופו של דבר אותה אנרגיה משתחררת כחום לאורך כל הרמות הטרופיות של מארג המזון. פחמן משמש לייצור פחמימות, שומנים וחלבונים, המקורות העיקריים של אנרגיית המזון. תרכובות אלה מתחמצנות לשחרור דו תחמוצת הפחמן, אשר ניתן ללכידה על ידי צמחים ונבנה לתרכובות אורגניות. התגובה הכימית מופעלת על ידי אנרגיית האור השמש.
זה אפשרי עבור מערכת אקולוגית להשיג אנרגיה ללא אור שמש. פחמן חייב להיות משולב עם מימן וחמצן כדי להיות מנוצל כמקור אנרגיה, תהליך זה תלוי באור השמש.
מערכות אקולוגיות בים העמוק, שבו אין אור שמש יכול לחדור, יכולות להשתמש בגופרית. מימן גופרתי ליד פתחי הידרותרמיות יכול להיות מנוצל על ידי אורגניזמים כגון תולעת צינור ענק. במחזור הגופרית, גופרית יכולה להיות ממוחזרת לעד כמקור אנרגיה. אנרגיה ניתן לשחרר באמצעות חמצון והפחתת תרכובות גופרית (למשל, חמצון היסודי גופרית כדי סולפיט ולאחר מכן סולפט).
למרות שכדור הארץ כל הזמן מקבל אנרגיה מן השמש, ההרכב הכימי שלו הוא קבוע למעשה, מעט חומר נוסף מדי פעם על ידי מטאוריטים. כל התהליכים התלויים בכימיקלים אלה חייבים להיות ממוחזרים. מחזורים אלה כוללים הן את הביוספרה החיה והן את הליטוספירה, האווירה ואת ההידרוספרה.

מאגרים

הכימיקלים מוחזקים לעיתים לפרקי זמן ארוכים במקום אחד. מקום זה נקרא מאגר, אשר, למשל, כולל דברים כמו מאגרי פחם כי הם מאחסנים פחמן במשך תקופת זמן ארוכה. כאשר כימיקלים מוחזקים רק לתקופות קצרות של זמן, הם מוחזקים בבריכות החליפין. דוגמאות לבריכות החלפה כוללות צמחים ובעלי חיים.
צמחים וחיות מנצלים פחמן לייצר פחמימות, שומנים, חלבונים, אשר לאחר מכן משמשים כדי לבנות מבנים פנימיים או להשיג אנרגיה. צמחים ובעלי חיים משתמשים באופן זמני בפחמן במערכות שלהם ולאחר מכן משחררים אותו בחזרה לאוויר או לסביבתו. בדרך כלל, המאגרים הם גורמים אביוטי ואילו בריכות החליפין הם גורמים ביוטיים. פחמן מוחזק לזמן קצר יחסית בצמחים ובעלי חיים בהשוואה למאגרי פחם. משך הזמן שחומר כימי מוחזק במקום אחד נקרא זמן המגורים שלו.