google/wiki40b huggingface dataset:
אפולון לימסול (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1967, כאחד מצוות המועדונים שייסדו את ליגת הכדורסל הקפריסאית. לעומת יריבתה העירונית אקא לימסול, לאפולון אין אפילו אליפות אחת בכל שנותיה בליגה. לעומת זאת, משנת 1999 החלה הקבוצה לפרוח ולהאבק על תארים. הגיעה 4 פעמים לגמר הפלייאוף ו-6 פעמים הגיעה לחצי גמר הפלייאוף, פעמיים זכייה בגביע הקפריסאי ועוד גמר גביע. וזכייה בסופרקאפ הקפריסאי. מאז 2007 הספונסר הראשי של הקבוצה הוא רשת המזון "פיצה אקספרס".

השתתפות באירופה

החל מעונת 1999/00 משתתפת במפעלים אירופאים. לרוב בגביע קוראץ'. בעונת 2000/01 הודחה על ידי קבוצת המופארם ורשאץ' בשלב המוקדמות. בעונת 2005/06 הודחה על ידי חימיק יוז'ני בשלב שמינית הגמר של היורוקאפ צ'לנג'. ובעונת 2006/07 הודחה בשלב חצי גמר היורוקאפ צ'לנג' על ידי צסק"א סמרה שלבסוף זכתה בגביע. בעונת 2012/13 ניצחה הקבוצה במוקדמות היורוצ'לנג' את קבוצת "דוקס קלוסטנויבורג" מאוסטריה, בסיכום שני מפגשים, והגיעה לשלב הבתים.
WWE 2K18

רקע

ברקע של המשחק מופיע סת' רולינס.
און לוי

און לוי (נולד ב-3 ביולי 1961) הוא עיתונאי לשעבר ויועץ תקשורת ישראלי.

ביוגרפיה

און לוי נולד וגדל בתל אביב. 
בשנת 1979 התגייס לצה"ל ושירת כקצין שלישות. בשנת 1986, עם פרוץ האינתיפדה הראשונה, מונה לראש לשכת אלוף פיקוד המרכז, תפקיד בו שירת תחת פיקודם של עמרם מצנע ויצחק מרדכי.
לאחר שחרורו מהצבא, בגיל 28, הצטרף לעיתון "דבר" ככתב וכפרשן צבאי. בתפקיד זה סיקר בין השנים 1989–1996 מבצעים ופעולות של צה"ל בדרום לבנון, בהם מבצע דין וחשבון, מבצע ענבי זעם וחטיפתם של השייח' עובייד ומוסטפא דיראני. כמו כן סיקר את מלחמת המפרץ הראשונה, שיחות השלום עם הפלשתינאים שהובילו להסכם אוסלו, השיחות עם סוריה בשנות ה-90 ועוד.  
בטורו השבועי, "המחסנית", שהתפרסם ב"דבר" במשך שש שנים, פרסם לוי מגוון סיפורים קטנים מהמתרחש בצה"ל. 
בתחילת שנות ה-90 ליווה לוי את החייל אלעד בן דוד וסיקר את דרכו והתקדמותו בצה"ל מיום גיוסו ולאורך כל שירותו בחטיבת הצנחנים. בשנת 1993 נפל בן דוד בקרב במוצב א-טייבה בדרום לבנון, ולוי נשלח לראיין את ההתמודדות של חבריו לנשק, חיילים ומפקדים, עם מותו. בעבור סיקור זה הוענק ללוי בשנת 1993 פרס פרלמן ליצירות עיתונאיות בענייני צבא וביטחון, על שם משה פרלמן.
בשנת 1990, בכתבה שפרסם ב"דבר", חזה לוי את מלחמת המפרץ ואת יכולתה של עיראק תחת סדאם חוסיין לשגר טילים אל עבר תל אביב. 
בשנים שלאחר סגירת העיתון "דבר" שימש, בין השאר, כדובר עיריית הוד השרון וכדובר פארק אריאל שרון; היה שותף במיתוג החדש של פארק המיחזור "חירייה" והמרכז לחינוך סביבתי; היה דוברו של עמרם מצנע וחבר בצוות האסטרטגי במסגרת הקמפיין לראשות מפלגת העבודה וראשות הממשלה, ושימש כיועץ התקשורת והאסטרטגיה של מספר חברי כנסת.
בשנת 2014 הקים, ביחד עם איש התקשורת דני דויטש, את משרד הייעוץ האסטרטגי "OnVeDan". 
כיום (2014) מתגורר לוי ברעננה, הוא נשוי לדיוה ואב לשניים.
נברן שדות

תיאור כללי

גופו של נברן השדות מכונס ודמוי גליל ומכוסה בפרווה סמיכה. רגליו וזנבו קצרים, עיניו ואוזניו קטנות.
נברן זה חי בדרך כלל מתחת לפני הקרקע במאורות, והוא עולה לפני הקרקע רק כדי ללקט מזון. הוא ניזון מזרעים ומעשב, שאותם הוא מכרסם בשיניו, שנשארות חדות ומשחזות כל ימי חייו.

רבייה

נברן השדות מתרבה במהירות. הנקבה מגיעה לבגרות מינית בגיל 25 יום והריונה נמשך 21 ימים ובסופו של דבר היא ממליטה בין 6- 10 גורים.
לנברנים השדות אין עונת רבייה מכיוון שההיריון הוא פעמיים בשנה וכך יוצא שכל השנה יש רבייה. דוגמה לכך היא תופעה המכונה שנת העכברים בה יש רבייה עצומה והשמדת יבולים גדולה.

מינים בארץ ובעולם

בסוג זה יש 40 מינים אך בישראל חי רק נברן השדה (Microtus guentheri). נברן השדה הוא מכרסם קטן ואפור שאורך גופו 17 ס"מ ומשקלו 45 גרם. הוא גר בחבל הים תיכוני של ארץ ישראל. בישראל חי גם נברן השלג (Chionomys gud), שסווג בעבר לסוג נברן (Microtus), אך כיום מסווג לסוג Chionomys. הוא גם אפור אך קטן יותר מנברן השדה. הוא חי בעיקר בשלג החרמון.
אברהם גולומב

קורות חיים

אברהם יצחק בן הרב יהודה לייב הכהן גולומב נולד בשנת 1888 בעיירה הכפרית סְטרָוֶוניק שבפלך וילנה, שבאימפריה הרוסית (כיום ליטא), ומגיל 6 גדל במיישגולה, לא הרחק מווילנה.

פעילותו כמחנך

בהיותו בווילנה, השתייך למוסד ייווא (באגף החינוך של ייווא, בראשותו של לייבוש לערער) ופעל גם ב"ליגת התרבות" היידית (קולטור-ליג). בשנות העשרים (1931-1921) שימש מנהל הסמינר להכשרת מורים בווילנה, ששימש המרכז הפדגוגי העליון של רשת החינוך היידית ציש"א. הסמינר למורים שימש גם מרכז לגיבושן והפצתן של יוזמות פדגוגיות חדשות. היו אלה שנות השיא של רשת החינוך היידית כולה ובראשה הסמינר למורים בווילנה, עד שזה האחרון נסגר (כנראה בהוראת השלטונות). גולומב נותר ללא פרנסה, וחיפש את מזלו בארץ ישראל, שם שהה חלק ניכר משנות השלושים (1938-1932). לאחר מכן היגר לוויניפג, קנדה, שם ניהל את בית הספר היידי ע"ש י"ל פרץ עד לשנת 1944, אז עבר למקסיקו סיטי, ואף שם ניהל את בית הספר היידי המקומי, במשך עשרים שנה. מאז 1964 ועד מותו, מצא את ביתו הקבוע (יחד עם רעייתו, רבקה סאביץ' גולומב) בלוס אנג'לס.
במשך השנים הארוכות לפעילותו החינוכית, פרסם גולומב שורה של תוכניות לימודים וספרי עזר שונים לבית הספר היידי.

הגותו

גולומב כתב מאמרים וספרים על חינוך יהודי חילוני בעידן של התבוללות, הגירה מסיבית והתפוררות הזהות היהודית המזרח אירופאית הישנה. הגותו הוקדשה לשמירת הזהות היהודית בתפוצות. בהקשר זה חלק הן על המשנה הציונית של תומכי העברית, והן על המשנה המסורתית שזיהתה את הזהות היהודית עם האמונה והמצווה הדתית, ובמקומן הטיף לחלופה יידישיסטית: פיתוחה של זהות ותרבות יהודית-יידית המקיפה ומעצבת את כלל חייו של היהודי בתפוצות, נשענת באופן חילוני ודינמי על מסורת העבר על מנת לשמר את אופיו הייחודי והנבדל של העם היהודי, אך פתוחה לשינויי המציאות בהווה. את הנוסחה הזו כינה גולומב "יהודיות אינטגרלית" (אינטעגראלע יידישקייט).  גולומב התנגד להטיית התרבות היידית לכיוון אוניברסלי אירופי המטשטש את הנבדלות היהודית. בדומה להוגים אחרים ביקש גולומב לוותר על הפן הדתי של המסורת היהודית, אך לא על המנטאליות היהודית הטיפוסית. בהקשר זה הוא טען כי זהות ומנטאליות יהודית שונות בגישתן מזהות ומנטאליות מודרנית רגילה או 'אירופאית', שכן היהודי יעדיף אינטואיציה ואנושיות על פני מחקר מדעי אובייקטיבי של עובדות. היהדות התבוננה בטבע, טען גולומב, לא על מנת למדוד ולכמת אותו, אלא על מנת לשאוב ממנו השראה.  מטרת החינוך היידי החילוני היא איפוא לשמר את התכונות והנטיות היהודיות המייחדות את היהודי ומכוננות את זהותו הנבדלת.
רוב כתיבתו נותרה ביידיש, חלקה הופיע גם בעברית ורק מעט תורגם לשפות אחרות.
ליום הולדתו השמונים יצא לכבודו ספר יובל בן 916 עמודים ביידיש ובעברית - "חסד לאברהם : ספר היובל לאברהם גולומב צו זיין אכציקסטן געבוירן-יאר", לוס אנג'לס, תש"ל.
טודור איבנצ'וב

ביוגרפיה

איבנצ'וב נולד בטרנובו ואת השכלתו התיכונית עשה במכללת רוברט באיסטנבול. ב-1881 סיים את האוניברסיטה במונפלייה שבצרפת. הוא שב לבולגריה והועסק כמורה, ובהמשך כמנהל בית ספר בקיוסטנדיל וכן כעורך עיתון. איבנצ'וב הצטרף למפלגה הליברלית-רדוסלאבובית בהנהגת וסיל רדוסלאבוב וב-1886 כיהן בממשלתו הראשונה של רדוסלאבוב כשר החינוך של הנסיכות. בהמשך, מונה לשר החינוך גם בממשלתו של דימיטר גרקוב. לאחר התפטרותו של גרקוב, הטיל עליו הנסיך פרדיננד הראשון את מלאכת הרכבת הממשלה. איבנצ'וב כיהן כראש הממשלה ולתקופה מסוימת גם כשר האוצר, ושר החוץ והדתות של הנסיכות. איבנצ'וב הוביל שורת רפורמות בתחום המינהל הציבורי וכן ניסה ליישם רפורמות אגרריות אשר הובילו לאי שקט והפגנות מצד איכרים. המהומות דוכאו בכוח ואיבנצ'וב נאלץ לסיים את תפקידו.
ב-1903 הועמדו איבנצ'וב ורדוסלאבוב לדין בעוון אי סדרים כלכליים והחלטות המנוגדות לחוקה בתקופת ממשלתו הראשונה של רדוסלאבוב, הורשעו ונדונו ל-8 חודשי מאסר. איבנצ'וב זכה לחנינה ולאחר שחרורו מהכלא, עזב את בולגריה לצרפת ושם הלך לעולמו ב-1905 והוא בן 47 שנים.

איבנצ'וב והקהילה היהודית

ב-1900, בתקופת כהונתו של איבנצ'וב כראש הממשלה רבו התקריות האנטישמיות בבולגריה ולאחר כינוס חירום שנערך בסופיה בעניין, המליץ אברהם דויצ'ון לוי מראשי הקהילה, לשלוח את ישועה כלב לקהילות בולגריה כדי לערוך דין וחשבון על חומרת המצב. לאחר שובו, נועדו כלב ודוויצ'ון עם ראש הממשלה וזה יעץ לכלב להגיש את הדו"ח שכתב לטיפולו של שר הפנים וסיל רדוסלאבוב. כלב הגיש את הדו"ח ולווה אותו במכתב חריף מטעמו בו נכתב בין השאר, שאם ממשלת בולגריה אינה מעוניינת שבשטחה יתגוררו יהודים, הם מבקשים ארכה של שנה ותמיכה כלכלית כדי לעזוב את הנסיכות. רדוסלאבוב נעלב מסגנון מכתבו של כלב וביקש לזמן את ראש קהילת סופיה לבירור, אך איבנצ'וב שכנעו שלא לעשות כן. בעקבות הדו"ח שהגיש כלב פנה רדוסלאבוב למושלי כל מחוזות בולגריה וציין כי זו אחריותם האישית למנוע פגיעה ביהודים.
פוילס

השפעה תרבותית

סדרת הטלוויזיה הבריטית "המלחמה של פויל" קרויה על שם הגיבור הראשי של הסדרה - רב פקד כריסטופר פויל (המגולם על ידי מייקל קיטצ'ן) - דמות זו מכונה על שם החנות.
רפאל חיים אבולעפיה

ביוגרפיה

רפאל נולד ב-1893 בראשון לציון לשלמה אבולעפיה ורבקה אבולעפיה (לבית פריימן) שהיו ממייסדי תל אביב. רפאל היה הבכור משמונת ילדיהם של שלמה ורבקה (ביניהם בוסתנאי אבולעפיה). למד בבית הספר היסודי של כי"ח ובגימנסיה הצרפתית ביפו. ב-1909 נפטר אביו ורפאל החל לעבוד על מנת לפרנס את המשפחה. ב-1911 עבר לנס ציונה שם לימד ערבית וצרפתית במשך 3 שנים. ב-1914 חזר לתל אביב והיה ממקימי אגודת מכבי.
כשהחלו הטורקים לגייס חיילים בארץ ישראל, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, חשש רפאל שיגויס לצבא הטורקי ולכן ברח למצרים. שם התנדב לגדוד נהגי הפרדות ולאחר אימון נשלח עם הגדוד למערכה בגליפולי. בקרב, שהסתיים בתבוסת הבריטים, נפצע רפאל ונשלח להחלמה באלכסנדריה. לאחר החלמתו נשאר בעיר והחל לסייע לאנשי מחתרת ניל"י שהגיעו לעיר ובמספר מקרים אף התגנב רפאל ארצה על מנת לקבל ידיעות עבור האנגלים ולמסור נשק, תרופות וכסף.
ב-1918, עם תום המלחמה, חזר רפאל ארצה והתיישב בתל אביב. ב-1933 רכש בית דפוס והחל להוציא עיתונים בתחומים שונים (כלכלה, קולנוע ועוד). מונה לראש לשכת "הבונים החופשיים" בתל אביב ובירושלים והוציא לאור את עיתון הארגון הבונה החופשי.
ב-1940 עבר לירושלים ומונה לנהל את בית החולים משגב לדך. בתקופת מלחמת העצמאות מונה על ידי ועדת המצב לטפל בהספקת מזון ונשק למגיני העיר העתיקה. לאחר המלחמה עבד בעיריית ירושלים. על פעילותו למען העיר זכה בתואר יקיר ירושלים.
היה שותף ליסוד היישוב אביחיל שהוקם על ידי חיילים שלחמו במלחמת העולם הראשונה במסגרת הגדודים העבריים.

משפחתו

רפאל נישא ב-1917 למרים חד גדיא לבית ניסנהולץ אותה הכיר במצרים כשהיא ובני משפחתה ברחו לאלכסנדריה. לזוג נולדו 2 בנות (שולמית, אשתו של גבריאל צפרוני, ואורה). לאחר גירושיו, ב-1934, נישא לשושנה לבית שמעונוביץ ונולד להם בן (שלמה).
עבד אל-מונעם אבו אל-פתוח

עבד אל-מונעם אבו אל-פתוח (ערבית: عبد المنعم ابو الفتوح عبد الهادي', תעתיק: עבדל מונעים עבדל האדי אבו פותוח; נולד ב-15 באוקטובר 1951) הוא רופא מצרי, אקטיביסט סטודנטיאלי לשעבר ופוליטקאי איסלמיסט הנתפס כשייך לזרם המתון מבין אלו. נודע בהתנגדותו העיקשת למשטרי אנואר סאדאת וחוסני מובארק כמו גם בפתיחותו כלפי אנשים מאידאולוגיות פוליטיות שונות, נושא שנוי במחלוקת בין תומכי התנועות האסלאמיות במצרים וארגונים כגון האחים המוסלמים. כמזוהה בעבר עם האחים המוסלמים מאז 1970, היה אבו אל-פתוח חבר בלשכת ההדרכה של האחים מ -1987 עד 2009. בשנת 2011 הפסיק באופן רשמי כל קשרי עבודה פוליטיים עם האחים המוסלמים והתפטר מחברות בתנועה בעקבות החלטתו להתמודד בבחירות לנשיאות מצרים ב-2012 בניגוד לדעת התנועה. בבחירות זכה אבו אל-פתוח בכ-18 אחוזים מקולות המצביעים, ודורג רביעי מבין המתמודדים. כיום מכהן כמזכ"ל האיגוד הרפואי הערבי.
קרדינל צפוני

מאפיינים

הקרדינל חי ברחבי אמריקה הצפונית, ובעיקר בארצות הברית, אך גם בקנדה ומקסיקו בגינות, אדמות עם שיחים וביצות. הוא חי ביערות ובסבכי שיחים. בניגוד לאחיו, הקרדינל הוא עוף יציב ואיננו נודד.
אורך הקרדינל כ-20 ס"מ. מקורו קצר, חזק וחד. הזכר צבוע כולו באדום חוץ מסנטרו השחור וחלק קטן בעיניו צבוע שחור גם הוא. על ראשו של הקרדינל ציצית, המיוחדת למין, שגם היא אדומה.
בניגוד לזכר, הנקבה צבועה בחום-צהבהב. גם על ראשה של הנקבה יש ציצית אדומה.
הקרדינל מקנן על עצים נמוכים. קן הקרדינל בנוי מעלים יבשים, זרדים, ובתוכו ריפוד שעשוי מעשב. זוג הקרדינלים מרחיב את המשפחה פעם בחצי שנה, בין 3-5 ביצים בכל תטולה. מהביצים בוקעים גוזלים קטנים.
ציפור זו היא הציפור הלאומית של 7 ממדינות ארצות הברית: אילינוי, אינדיאנה, קנטקי, קרוליינה הצפונית, אוהיו, וירג'יניה ווירג'יניה המערבית, כך שהיא הציפור הלאומית של המספר הגדול ביותר של מדינות (במקום השני סטורנלה נגלקטה עם שש מדינות). היא הייתה מועמדת להיות גם הציפור הלאומית של דלאוור, אבל הפסידה לתרנגול מהגזע "Delaware Blue Hen".
סולטנייה

היסטוריה

עדויות מצביעות על כך שהאתר בסולטאנייה יושב כבר באלף הראשון לפני הספירה. עם זאת, יישוב של קבע קם במקום רק לאחר הכיבוש המונגולי במאה ה-13 והקמת האילחנאת, הממלכה המונגולית שמרכזה היה באיראן של ימינו. בשנת 1290 הקים ארקון חאן, המנהיג הרביעי של השושלת האלחאנית, את מעון קיץ שלו בסולטאנייה. עוד ידוע כי בנו של ארקון חאן, גאזאן חאן, הקים עבור עצמו מאוזולאום המכונה טפה נור, אך המידע אודות ימיו הראשונים של היישוב מועטים.
בשנת 1304 עלה אילג'ייטי (Üljaitü), לימים הסולטאן מחמד חודבנדה, לשלטון, והחליט להרחיב את העיר ולהפוך אותה לבירת ממלכתו. הוא כינה אותה "סולטאנייה", דהיינו, "הקיסרית", והחל בבנייה מסיבית, שנמשכה עד שנת 1313. סולטאנייה, בדומה לתבריז, הפכה למרכז סחר חשוב בין אירופה לאסיה. יש הטוענים כי כאשר האלחאנים הפכו לשיעים, הם ביקשו להעביר את שרידיהם של עלי וחוסיין מבגדאד לסולטאנייה. הדבר לא קרה, והמקדש הפך למאוזולאום של אילג'ייטי. לאחר מותו של אילג'ייטי בשנת 1316 איבדה העיר מחשיבותה, ועברה לידיהן של ממלכות קטנות. ב-1384, בזז צבאו של טימור לנג את העיר, אך לא פגע במאוזולאום של אילג'ייטי. בשנים הבאות סבלה העיר מקשיים, ולמרות זאת המשיכה לתפקד כמרכז מסחרי חשוב. במאות ה-16 וה-17 דעכה סולטאנייה ועמדה בחורבותיה, ורק כפר קטן נותר במקום. במאה ה-19 שימש האזור כמחנה אימונים של הצבא הקאג'ארי.

הכיפה של סולטאנייה

האתר המרכזי בחורבות סולטאנייה הוא המאוזולאום של הסולטאן האלחאני אילג'ייטי (1304-1316), הידוע ככיפה של סולטאנייה. מבנה המאוזולאום, שנבנה בשנים 1302-1312, מתומן, ובמרכזו כיפה מצופה בחרסינה בצבע טורקיז הנישאת לגובה של 50 מטר. קוטרה של הכיפה הוא 38 מטר בצידה החיצוני ו-25 בצידה הפנימי. סביב הכיפה, שמשקלה נאמד ב-200 טון, ניצבים שמונה צריחים שהוקמו למטרת קישוט. הכיפה של סולטאנייה היא הכיפה הדו-שכבתית העתיקה בעולם, וחשיבותה לעולם האסלאם ולאדריכלות המוסלמית רבה. מבנה זה סלל את הדרך לבניית כיפות מוסלמיות מרשימות יותר, כמו זו של הטאג' מהאל. רוב הקישוטים החיצוניים בכיפה נעלמו, אך פנים הכיפה מגלה מוזאיקות, חרסינה וציורי קיר מרשימים. סביב המבנה מרפסת בצורת מצודה שאורכה 315 מטר ורוחבה 295 מטר. מצודה זו ששטחה 180 דונם הוקפה בעבר בחפיר ברוחב של 30 מטר.
היטל פולר

היטל פולר או מפת פולר (Fuller map) או מפת דימקסיון (Dymaxion map) הוא מפת עולם בצורת היטל של כדור הארץ על שטחו של פאון. רוב שטח הפאון שומר על הפרופורציונליות שקיימת על פני הכדור. בכל פאה נמצא אזור ימי או יבשתי נרחב שצורתו וגודלו היחסי נשמרים. את הפאות ניתן לפתוח לצורות מישוריות שונות המאופיינות בקיטועים רבים כך שלמפה המתקבלת אין כיווני מעלה-מטה. בניגוד להיטלים אחרים, הוא נועד לייצג את כדור הארץ בשלמותו בלבד.
המפה הומצאה על ידי האדריכל והפילוסוף האמריקאי ריצ'רד באקמינסטר פולר, מפתח הכיפה הגאודזית. היא פורסמה לראשונה ב-1 במרץ 1943 בכתב העת לייף כהיטל על קובוקטהדרון. המאמר שנקרא "עולם הדימקסיון של ר. באקמינסטר פולר" כלל דוגמאות וביניהן אחת לגזירה עם הוראות להכנת גלובוס, או מפה שטוחה המסודרת כרצון המכין כדי להאיר אספקטים מסוימים בגאוגרפיה. המפה נרשמה כפטנט ב-1946. ב 1954 יצר פולר גרסה עם היטל על עשרימון שפיאותיו שונו מעט באופן שווה. גרסה זו כונתה בפי פולר 'מפת עולם אויר-אוקיינוס' ( The AirOcean World Map ) והיטל פולר מזוהה היום בעיקר איתה. 'השם 'דימקסיון', ראשי תיבות של 'דינאמיות מקסימום מתח' ( dynamic maximum tension ), ניתן על ידי פולר למספר המצאות שונות: בית דימקסיון, מכונית דימקסיון, שנת דימקסיון ויומן דימקסיון בו רשם פולר את קורותיו.

תכונות

תכונה מובהקת של היטל פולר היא מתן גמישות בייצוג כדור הארץ על מישור. בהרכבה אחת שלו כל האוקיינוסים ניראים כרצף אחד מוקף יבשה. בהרכבה אחרת שלו היבשות מצורפות זו אחר זו. ב"קילוף" אחר של העשרימון ניתן לייצג את כל היבשות כאי מרכזי באוקיינוס יחיד. בכך מודגשת היחסיות שבנקודת המבט. 
פולר טען שיתרון נוסף של המפה הוא העדר הטיה תרבותית היות שהצפון איננו למעלה והדרום אינו למטה ( יצויין שקיימות מפות, בעיקר במספר מדינות בחצי הכדור הדרומי, בו הדרום נמצא למעלה ). במקום מושגי מעלה / מטה וצפון / דרום, הציע פולר את הכיוונים 'פנים' ו 'חוץ' כנקודות לעבר מרכז הגרביטציה של כדור הארץ או ממנו בהתאמה.
לדברי פולר, בהשוואה להיטל מרקטור, המפה מעוותת פחות את הגודל היחסי של אזור נתון ובהשוואה להיטל גל-פטרס, היא מעוותת פחות את צורתו של אותו אזור. כלומר בניגוד לרוב ההיטלים בהם עיוות קטן יותר בצורה גורר עיוות גדול יותר בגודל היחסי ולהפך, היטל פולר מצמצם את העיוות בשניהם.
צלעות המשולש של כל פאה בעשרימון תואמות חלק ממעגל גדול על כדור הארץ. ככל שנתקדם למרכז כל משולש, המרחק היחסי בין שתי נקודות שעל כדור הארץ יצטמצם. כלומר מרחק זהה על כדור הארץ ייראה על הפאה גדול יותר אם הוא קרוב לצלעות וקטן יותר אם הוא קרוב למרכז. מאפיין זה מבדיל את מפת פולר מהיטל גנומוני המקובל במפות עולם. בהיטל כזה ככל שמתרחקים מנקודת המרכז שעל הישר, מרחקים זהים על כודר הארץ ייראו גדולים יותר.

המפה כהשראה

ב 1967 צייר ג'ספר ג'ונס מפה "מבוססת על דימקסיון עולם אויר-ים של באקמינסטר פולר" המופיעה במוזיאון לודוויג בקלן.
ב 2013 לרגל 70 שנה לפרסום מפת דימקסיון בעיתון לייף, הכריז מכון באקמינסטר פולר על תחרות "DYMAX REDUX" בין מעצבים גרפיים ואומנים ויזואלים לשימושים חדשים במפת פולר. יותר מ 300 הצעות מ 42 מדינות התקבלו.
ע'ולאם-רזא פהלווי

ביוגרפיה

פהלווי נולד ב-15 במאי 1923 בפרס. הוא היה ילדו החמישי (ובנו השלישי) של רזא שאה, מייסד שושלת פהלווי באיראן. אמו, טוראן (קמר אל-מולכ) אמיר סולימאני, התייחסה לשושלת קאג'אר שהודחה בשנת 1925. היא הייתה בתו של אציל קאג'ארי, עיסא מג'ד א-סלטאנה. היא הייתה גם נכדתו של מהדי קולי מג'ד-י דוולה, דודו של נאצר אל-דין שאה. הוריו של ע'ולאם-רזא נישאו בשנת 1922, והתגרשו זמן קצר לאחר לידתו בשנת 1923.
ע'ולאם-רזא קיבל חינוך יסודי באיראן וחינוך תיכוני בשווייץ. בשנת 1936, הוא חזר לאיראן ולמד בבית ספר צבאי. הוא ליווה את אביו, רזא שאה, בגלותו במאוריציוס כאשר נאלץ לוותר על כסאו בספטמבר 1941. בעקבות התפטרותו של רזא שאה, נציגי בריטניה ורוסיה ניסו להושיב את ע'ולאם-רזא על כס המלכות, תוך עקיפת נסיך הכתר מוחמד רזא, לאחר שמאמציהם להדיח את שושלת פהלווי ולהשיב את שושלת קאג'אר נכשלו. גם ניסיון זה לא עלה בידם. ע'ולאם-רזא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון. עם חזרתו לאיראן הוא הצטרף למכללה להכשרת קצינים כדי לרכוש קריירה צבאית. הוא פרש בדרגת תת-אלוף.

קריירה ופעילויות

ע'ולאם-רזא החל את הקריירה שלו בכוחות צבא איראן, במשרת המפקח הכללי. לאחר שמילא תפקידים שונים בצבא הוא קודם לדרגת אלוף בשנת 1973.
בשנת 1955, הוא הפך לחבר הוועד האולימפי הבינלאומי. הוא גם שימש כנשיא הוועד האולימפי האיראני. הוא היה חבר המועצה המלכותית אשר שלטה באיראן במהלך ביקוריו הבינלאומיים של מוחמד רזא פהלווי.
בשנת 1973, הוא ואשתו ביקרו בסין ביקור רשמי טרם האמנת השגריר האיראני הראשון, עבאס ארם, שם. כנשיא הוועד האולימפי הלאומי, הוא תמך בהתנגדותה של סין להשתתפותה של טייוואן במשחקים האולימפיים במונטריאול בשנת 1976.
עם זאת, הוא מעולם לא השתתף באופן פעיל בפוליטיקה האיראנית. בתקופת שלטונו של מחמד רזא פהלווי היו בבעלותו שטחי אדמה באיראן, והוא היה בעל מניות גדול בשש חברות.

חייו הפרטיים

ע'ולאם-רזא התחתן עם הומא אעלם ב-4 באפריל 1947 בטהראן. נולדו להם שני ילדים: מהרנאז (נולדה ב-4 בפברואר 1949), ובהמן (נולד ב-30 בינואר 1950). הם התגרשו בשנת 1956. בשנת 1962 התחתן בשנית עם מניז'ה ג'האן-באני בטהראן. ג'האן-באני היא נסיכה משושלת קאג'אר. לשניים נולדו שתי בנות (אד'ר-דוח'ת ומרים) ובן (בהראם).
ע'ולאם-רזא עזב את איראן לפני מהפכת 1979 יחד עם קרובי משפחה אחרים. הוא התיישב בפריז. מייד בעקבות המהפכה, איתאללה צאדק ח'לח'אלי, דיין ויו"ר בית המשפט המהפכני, הודיע לעיתונות כי גזר דין מוות הוטל על בני משפחת פהלווי, כולל ע'ולאם-רזא ונושאי תפקידים אחרים במשטר השאה. ע'ולאם-רזא נפטר בגיל 93 בבית החולים האמריקאי בפריז ב-7 במאי 2017.
בשנת 2005 פרסם ע'ולאם-רזא  את הספר אבי, אחי, מלכי איראן (Mon père, mon frère, les Shahs d'Iran), בו הוא מתאר את חוויותיו ואת מחשבותיו בנוגע לעתידה של איראן. הספר יצא לאור בצרפתית ובפרסית.
מס שולי

מס שולי הוא המונח לתיאור מדרגת מס הכנסה הגבוהה ביותר מתוך משכורתו של עובד. בפועל מחושב אחוז מס ההכנסה בהתאם למדרגות המס הנהוגות באותה שנה. מקור המונח הוא מלשון השוליים של המס כלומר סכום המס הכולל המחושב על כל המשכורת כולל השוליים.

חישוב מס שולי

עובד ישראלי המשתכר בחודש סכום של 14,000 ש"ח ברוטו נכון לשנת המס 2013 יראה בתלוש המשכורת שלו מס שולי בשיעור של 21%. אולם בפועל ישלם מס הכנסה כדהלן, על חלק המשכורת החל מ-0 ש"ח ועד 5,280 דהיינו מדרגת המס הראשונה ישלם מס הכנסה בשיעור 10% כלומר 528 ש"ח. בנוסף ישלם העובד על חלק המשכורת מ-5,281 עד 9,010 מס הכנסה בשיעור של 14% כלומר עוד 522 ש"ח. כמו כן על חלק המשכורת מ-9,011 ועד 14,000 ישלם מס הכנסה בשיעור של 21% כלומר עוד 1,050 ש"ח.
בפועל לאחר חישוב חלקן היחסי של מדרגות המס, ישלם העובד מס בשיעור של 2,100 ש"ח שהם 15% ממשכורתו החודשית, למרות שאחוז המס השולי עבורו הוא 21%. מדרגות המס נקבעו כדי למנוע תמריץ שלילי לאנשים להישאר בבית ולא לעבוד כדי לא לעבור את מדרגות המס ובכך למנוע מצב אבסורדי בו אדם העובד קשה למחייתו יקבל לאחר מס משכורת פחותה מאדם שעבד מעט ממנו.
הקוד (סדרת טלוויזיה)

העונה הראשונה

העונה הראשונה נפתחת בתאונת דרכים באאוטבק, בה נהרגת נערה ממוצא אבוריג'יני ובן-זוגה נפצע. לידי העיתונאי נד בנקס מגיע מידע אודות התאונה הגורם לו לחקור אותה. מנהלת בית הספר בו למדו הנערים, אלכס וישאם (לוסי לולס) שולחת לו את הטלפון הסלולרי של הנערה, שניזוק בתאונה. אחיו ג'סי מצליח לשחזר סרטון שהיה שמור על המצלמה, בו נראים רגעי התאונה, ומהם עולה כי הנערה לא נהרגה כתוצאה ממנה, אלא נרצחה על ידי נהג המשאית. ככל שהם מעמיקים לחקור, הם מגלים שהפרשה סבוכה משחשבו, ומסתירה סודות אפלים.

העונה השנייה

בעונה השנייה נדרשים נד וג'סי, כתנאי למניעת הסגרתם לארצות הברית, לסייע באיתורו של האקר בשם ג'אן רות (אנתוני לפאליה), לאחר שבאתר אינטרנט שבבעלותו הוצע למכירה נער שנחטף. תוכנית הפעולה של המשטרה הפדרלית של אוסטרליה משתבשת, וג'אן חוטף את ג'סי והאני למערב גינאה החדשה. לאחר שג'אן לומד מג'סי על מכירת הנער, שלא הייתה ידועה לו, הוא מסייע לו באיתורו. במרוצת הזמן מתברר לנד וג'סי שג'אן הוא לא בהכרח האיש הרע שתואר להם, וכי תמונת המצב מורכבת הרבה יותר, וכוללת אינטרסים כלכליים של תאגיד אוסטרלי רב-עוצמה.

הפקה

עלילת העונה הראשונה מתרחשת בקנברה ובעיירה הדמיונית לינדארה. קטעי החוץ בקנברה צולמו בין היתר בבית הפרלמנט, האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה ואגם בארלי גריפין. העיירות ברוקן היל בניו סאות' ויילס וקוקברן באוסטרליה הדרומית שימשו כאתרי הצילומים עבור לינדארה.
איסור והיתר הארוך

איסור והיתר הארוך (ידוע בקיצור או"ה) הוא ספר על הלכות איסור והיתר. המחבר כתב את הספר על פי הוראות שקיבל מהמהר"ש רבו של המהרי"ל. 
ישנם שני נוסחים של הספר. אחד של כתב היד מלפני עידן הדפוס, ונוסח שני שבו נדפס הספר. מספר פעמים הובאו ברמ"א פסקים מהספר שאינם נמצאים בדפוס ולפעמים נמצאים אך במשמעות אחרת. וכבר העיר הרמ"א בעצמו על שינוי זה.

מחבר הספר

זהות מחבר הספר אינה ידועה, אך הוא חובר על ידי אחד מהקדמונים מחכמי אשכנז בדורו של ישראל איסרלן מחבר ספר תרומת הדשן.  
ישנן כמה השערות בדבר מחבר הספר, יש הסוברים ששמו הוא רבי יונה אשכנזי.

חשיבות הספר

הספר מהווה מקור לרוב ההוראות שבפי כל הפוסקים שבהנהגת איסור והיתר, כך לדוגמה כתב רבי יונתן אייבשיץ בהקדמתו לספר כרתי ופלתי 
ובפרט איסור והיתר הארוך שמפיו אנו חיים ממש בהוראת איסור והיתר
— פלתי פד, ח
כמו כן הספר מהווה אחד המקורות המובהקים של ספריו של הרמ"א על יורה דעה, וזו הייתה אחת הסיבות לחיבור ספר דרכי משה, היות שרבי יוסף קארו מחבר השולחן ערוך לא ראהו.