google/wiki40b huggingface dataset:
מבחן M של ויירשטראס

באנליזה מתמטית, מבחן M של ויירשטראס הוא מבחן להתכנסות במידה שווה של טור פונקציות ממשיות או מרוכבות.
אם  הן פונקציות המוגדרות על קבוצה K, וקיימת סדרה של קבועים , כך שהטור  מתכנס ולכל n מתקיים  לכל , אז טור הפונקציות , מתכנס במידה שווה על K.
מבחן M של ויירשטראס הוא מקרה פרטי של משפט ההתכנסות הנשלטת של לבג, כאשר בוחרים את המידה להיות מידת המניה מעל מרחב מידה אטומי.

הוכחה

לכל  קבוע הטור המספרי  מתכנס בהחלט על פי מבחן ההשוואה, לכן הוא גם מתכנס. נסמן את סכומו ב  ואת הסכום החלקי עד  ב- 
 מתכנס אז לכל  קיים  כך ש  לכל .
מתקיים:
 לכל .

ולכן  מתכנס במידה שווה לכל .
קומאנובו

רקע כללי

שם העיר לא משתנה בשפה הסרבית והבולגרית הוא אותו הדבר כמו במקדונית: "קומנובו (Куманово)". השם נובע מהמילה קומאן, שבט טורקי שפלש לאזור בתחילת המאה ה -12.
הנהרות "ליפקוב" ממערב ו"טבאנובצ'ה" מצפון, מתמזגים בשטח העיר לנהר "קומאנובו". באזור קומאנובו קיים האתר הארכאולוגי "קוקינו" המתנשא לגובה של 1,030 מטרים מעל פני הים ומשמש כתצפית על האזור כולו.

כלכלה

העיר היא מרכז תעשיות עיבוד מתכת, טבק, חקלאות, ההנעלה וטקסטיל, משמשת כמרכז מסחר ותרבות לאוכלוסייה של כ-135,529 תושבים. החקלאות והמסחר התפתחו בעיקר במאה ה-19, אבל המראה המודרני של העיר נבנה לאחר מלחמת העולם השנייה. בעיר פועלת מכללת "יורו-קולג'".

תחבורה

בעיר יש תחנת רכבת שהיא חלק מהקו "סקופיה-בלגרד". במהלך שנת 2013 ישודרג הקו בין קומאנובו לסופיה בבולגריה. מצפון לעיר פועל שדה תעופה בעל מסלול אחד. נמל התעופה הבינלאומי המשרת את העיר הוא נמל התעופה אלכסנדר הגדול.

הקהילה היהודית

בקומאנובו התגוררה קהילה יהודית קטנה אשר ככל הנראה נוסדה במהלך המאה ה-19. ב-1910 פרץ מרד אלבני נגד השלטון העות'מאני של הטורקים הצעירים. באזור התחוללו קרבות כבדים ומשפחות יהודיות רבות איבדו את רכושן. 15 משפחות יהודיות עזבו את קומאנובו ועברו להתגורר בסקופיה, כאשר הן נתונות במצב כלכלי קשה. הקהילה היהודית בעיר לא שוקמה.

תרבות וספורט

בסוף חודש אוגוסט בכל שנה, מתקיים בעיר "פסטיבל ג'אז". כמו כן מתקיים בעיר פסטיבל "ימים של קומדיה" מדי שנה.
לעיר יש מועדוני ספורט בענפים הבאים: קומנובו 2009, קבוצת כדורסל בליגה הבכירה. מילאנו קומנובו, קבוצת כדורגל בליגה הבכירה. בנוסף קיימת קבוצת כדוריד בולטת בליגה הבכירה.
חדר 514

תקציר העלילה

אנה היא חוקרת צבאית צעירה, אמיצה, יפה ונחושה ממוצא רוסי. במהלך חקירה שגרתית של סמל מחלקה ביחידה לוחמת, מתחילה אנה להבין שהסמל מחפה על אלימות בה נהג מפקד הפלוגה שלו, בליל הסדר האחרון. היא מצליחה לחלץ מהסמל את שמו של המ"פ האחראי לאירוע בעוד המפקד הישיר שלה, איתו היא מקיימת קשר אינטימי, מתנגד לחקירה ודורש לסגור את התיק. אנה מתעקשת וממשיכה את החקירה אל עבר התפתחויות דרמטיות אותן לא יכלה לצפות.

הפקה

חדר 514 צולם במהלך ארבעה ימי צילום בלבד, בין 18 ל-21 בדצמבר 2010. ארבעת הימים כללו את הצילומים בחדר החקירות 514 וכן מעט צילומי חוץ באוטובוס (קו 25 מכיכר רבין לאוניברסיטת תל אביב ובחזרה).

פרשנות

אנה, המייצגת את דמות המהגרת מרוסיה שהיא לכאורה "האחר", הופכת בחדר 514 לסמכות, לחוק ולסדר המייצגים את הממסד. מנגד, מקומו של המ"פ, מלח הארץ, אותו היא חוקרת כבר אינו מובטח וכעת הוא זה שנדחק לעמדת "האחר" ונאלץ לפתע להגן על מקומו בחרוף נפש. דמותה של 'החוקרת אנה' בסרט היא בעלת עוצמה פנימית וכוח מוסרי רב והם אלא המסייעים לה להתמודד כנגד המערכת הגברית והצבאית.
ברמה החברתית-פוליטית עושה הסרט (ששמו המלא "חדר 514 – חקירה פנימית") ניסיון להציג את מורכבותו של הקונפליקט הפנימי בתוך החברה הישראלית ולבחון מציאות שבה קשה לעיתים להבחין בין טוב לרע, צודק ולא צודק, טוב ורע וכדומה, אלא ניתן רק להבחין בקיומם המשותף זה לצד זה כמו, לדוגמה, בקונפליקט בין צורכי הביטחון של ישראל מול ערכי המוסר שלה.

השפעות קולנועיות

בר-זיו מושפע בעיקר מבמאים אירופאים שעבודותיהם מתאפיינות בשפה קולנועית מינימליסטית, במשחק ריאליסטי ומאופק, תנועות מצלמה ארוכות, עריכה מחוספסת ונרטיב דרמטי עוצמתי. בין היתר מושפע סרטו של בר-זיו מעבודתם של הבמאים הבלגים האחים דארדן (לכבודם צילם שוט מחווה בסרט בו מצולמת החוקרת אנה באוטובוס בדומה ל'רוזטה', גיבורת סרטם), מבמאים צרפתים דוגמת רובר ברסון (לכבודו יצר מחווה בדמות החלון בחדר החקירות, המתכתב עם החלון בתא הכלא של 'הנידון למוות ברח'), ז'אן ויגו וז'אן רנואר הצרפתים וכן מהבמאי הטורקי העכשווי פאטי אקין והבמאי האיראני עבאס קיארוסטמי, שצילם את כל סרטו '10' בתוך חלל של מכונית. ככלל נוקט סגנונו של חדר 514 בטכניקה של תצלומי תקריב, שוטים ארוכים, תנועת מצלמה "נושמת", עריכה גסה ומחוספסת והיעדר שימוש במוזיקה (למעט כזו הבאה מתוך הסצנה).
שמן ארגן

תהליך הפקת שמן הארגן

על עצי הארגן מטפסות עיזים שאוכלות את אגוזי הארגן הקוצניים. עיזים אלה מפרישות את גלעין הפרי שהוא למעשה אגוז הארגן בתום תהליך עיכול הפירות דרך צואתן. האגוז נאסף ומועבר אל מפיקי השמן בקואופרטיב הנשים המסורתי או אל המפעל המודרני המייצר את השמן. תהליך הפקת שמן הארגן מבוצע בעיקר על ידי קבוצות נשים בשיטה מסורתית של כתישת האגוזים באבן ריחיים לאחר יבושם בשמש וקלייה, הפיכתם לעיסה והוספת מים בתהליך ממושך שבסופו מופק השמן. 
כיום ניתן למצוא במרוקו מפעלים מודרניים לאחסון השמן והפצתו אך הייצור עדיין נעשה באופן ידני ברובו.

תהליך הפקת השמן בישראל

בישראל תהליך גידול העץ והפקת השמן נעשית באזורים חמים או מדבריים בנגב, הערבה, בקעת הירדן ובאזורים דרומית אל אשקלון.
ניתן לצפות בהליך ההפקה המלא לאורך כל ימות השנה בבית בד מיוחד להפקת שמן ארגן אשר נמצא במושב נתיב הגדוד שבבקעת הירדן.

שימוש למאכלים

שמן הארגן הוא בעל סגולות מאכל גבוהות מאלו של שמן זית ומשמש לתיבול של סלטים, קוסקוס, מאכלי בשר, דגים, ואורז. במרוקו משמש השמן להפקת ממרח הקרוי: "אמלו" המופק משמן הארגן בשילוב עם אגוזים ועם דבש.

שימוש לרפואה

שמן הארגן ידוע בסגולותיו הרפואיות הרבות ולכן מסייע נגד פגעים ונגעים רבים כגון: טיפול בפצעי בגרות, מניעת שטף דם ופצעי דם, מונע קמטים בעור ומרכך עור יבש, משמש גם בתור חומר מרפא לבצקת, לאקזמה, כוויות ואבעבועות רוח.

שימוש לקוסמטיקה

שמן הארגן ידוע כמועשר בנוגדי חימצון, ויטמינים ומינרלים ועל כן משמש השמן רבות את תעשיית הקוסמטיקה במגוון מוצרים לעור ולעור הפנים. כמו כן, משמש שמן הארגן למוצרים לחיזוק וטיפוח השיער והציפורניים.
שיטת אלכסנדר

שיטת אלכסנדר (או טכניקת אלכסנדר) היא שיטת אימון פיזית ורגשית,שפותחה על ידי פרדריק מתיאס אלכסנדר (1869‏-1955) שמטרתה לעזור לאדם להיטיב את תפקודו ואת מצבו הבריאותי על ידי שיפור יציבה ותנועה.
במהלך הוראת הטכניקה, המורה מקנה לתלמיד בעזרת ידיו התנסויות תחושתיות המלמדות אותו כיצד לשנות בעצמו הרגלים לקויים ביציבה ובתנועה. באמצעות הידיים, המורה מביא את התלמיד למצב בו הוא עומד נינוח, ללא לחצים על עמוד השדרה. המורה מנחה את התלמיד ומניע את גופו בעדינות, באמצעות ידיו והתלמיד לומד כיצד לזוז בצורה שממיטיבה עם הגוף, ובפרט עם עמוד השדרה. לדברי העוסקים בתחום, השיטה היא מניעתית ושיקומית. לדידם, כשיטה שיקומית היא מסייעת לסובלים ממחושי גב וגפיים, פריצות דיסק, מכאבי ראש, מקשיי נשימה ומצרידות. כמו כן, לפי העוסקים, השיטה גם עוזרת בשיקום נכים ובשיקום לאחר תאונות וניתוחים. 
לטכניקת אלכסנדר יש גם יישומים לא-קליניים. משתמשים בשיטה מוזיקאים וספורטאים הרוצים להגיע לתפקוד מרבי ולהימנע מכאבים, מצרידות ומעייפות, אשר נוצרת כתוצאה מתנועות שחוזרות על עצמן ומביאה לשחיקה ולעייפות. 
כמו כן, העבודה בטכניקת אלכסנדר מפחיתה מתח מהשרירים כולם, ובכך, מפחיתה עייפות נפשית ופיזית.  ] השימוש בשיטה נפוץ באירופה, ובמיוחד באנגליה.]

השיטה בישראל

בישראל נפתח בירושלים בית הספר הראשון למורים בשנת 1978. בית הספר נוסד על ידי שמואל נלקן אשר ניהל אותו עד לפטירתו בינואר 2015, והיה לבית הספר הראשון מחוץ לגבולות אנגליה. מספר המורים בישראל, ביחס לאוכלוסייה, הוא מן הגבוהים בעולם, וישנם מספר מורים ישראלים בכירים המנהלים בתי ספר למורים באירופה ובצפון אמריקה.
כלי יקר

כלי יקר הוא פירוש על חמישה חומשי תורה שנכתב על ידי רבי שלמה אפרים מלונטשיץ במאה ה-17. הספר התקבל כאחד מעמודי התווך של פרשנות המקרא, והודפס פעמים רבות במספר מהדורות. פעמים רבות הפירוש הוא שכתוב של דרשות ורעיונות אותם נשא הרב מלונטשיץ בדרשותיו השבועיות.

הרקע לחיבור הספר

בשנת ה'שס"א (1601) חלה המחבר במחלה קשה, ממנה קיבל דחיפה לכתוב פירוש לתורה, וכך הם דבריו בהקדמתו: 
"ובחמלת ה' הוציאני מתוך ההפיכה לחיות אותי. כיום הזה נדרתי לה' ואשלמה לחבר חיבור זה לכבוד ה' ותורתו ולגלות מצפוניו."
מטרתו העיקרית של הרב הייתה להוציא לאור את המטען הרב שהצטבר אצלו בפרשנות במשך שנות דרשנותו.
את שם הספר קרא הרב בשם "כלי יקר" על שם פסוקים הקשורים לשני שמותיו. שמו העיקרי 'אפרים' הנזכר בפסוק: "הבן יקיר לי אפרים", ושמו השני 'שלמה' שנתוסף לו בעקבות מחלתו הקשה, נרמז בפסוק במשלי "וכלי יקר שפתי דעת" שאמרו שלמה המלך .

פשט

עיקרו של פירוש "כלי יקר" הוא על דרך הפשט, וכן העיד על עצמו המחבר בהקדמתו: "וכל דברי קרובים לפשוטו מאוד". הפירוש מתייחס לפירושים רבים שקדמו לו כגון: רש"י, רמב"ן, ספורנו, אברבנאל, הרא"ם, הרמב"ם במורה נבוכים ועוד. פעמים שהוא מוסיף לדבריהם נופך משלו, מוכיח את אמיתות דבריהם או משתמש בדבריהם להוכחת דבריהם, ופעמים גם חולק עליהם ומקשה על דבריהם.
ככל הפשטנים, גם פירוש זה עוסק בשאלות של סגנון הכתוב, סדר המילים בפסוק, כפל במילים שונות, דיוק בדברי הכתוב ויישוב מקראות.
אגב הפירוש על התורה, פזורים בפירוש גם הסברים לפסוקים מהנביאים ומהכתובים, ולעיתים לא רק פסוקים בודדים כי אם רצף פסוקים או עניינים.

מדרשי חז"ל

מלבד הפשט, מצויים בפירוש מדרשי חז"ל ומאמרים מהתלמוד או מהמדרשים. פעמים הפירוש מנסה ליישב סתירות בין הפשט למדרש, ובסופו של דבר מסיק: "ומכל מקום, לעולם אין כוונתנו לפרש המקראות חוץ מפשוטם."

רמז

עיקר הפירוש בדרך רמז נמצא בענייני המשכן וכליו, זאת בעקבות שאר המפרשים שגם פרשו כך את מעשה המשכן. בשאר המקומות, ענייני הרמז הם בעיקר תוכחה ומוסר לקורא, זאת מכיוון שלמחבר הייתה מטרה נוספת בפירושו, והיא ללמד מוסר את מי שמוכן לשמוע.

סוד

לעיתים נדירות מסביר הכלי יקר דברים על פי דרך הקבלה, למשל: "ולדעת חכמי הקבלה...".

תוכחות מוסר

בפירוש ישנן תוכחות מוסר רבות לציבור הקוראים. המחבר הוקיע תופעות של מינוי רבנים ודיינים שלא לפי גדולתם בתורה, התריע על צרות עין, חנופה, הזכרת שם שמיים לבטלה, קיום מצוות שלא לשמן, אי הדרישה של עם ישראל מה' לשוב אל ארץ ישראל ופירוד לבבות בעם ישראל. בפירוש פרשת מצורע מופיעה דרשה אותה דרש בלובלין בשבת זכור, וכל כולה תוכחה על חטא לשון הרע.
מקום מיוחד בתוכחות תופסת התוכחה בעניין תאוות הממון והרדיפה אחר המותרות. בעשרות מקומות בפירוש מוסברים הנזקים שחמדת הממון גורמת לאדם, ולא רק חמדת הממון, כי אם הממון עצמו: "התורה והעושר בורחים זה מזה".

אמונות ויסודות היהדות

במספר מקומות דן הפירוש בסוגיות של אמונה ויסודות היהדות, ובהגנה עליהן מפני המכחישים אותן. לדוגמה, על מנת "לסתום פי דוברי עתק על תורתנו הקדושה" הביא הפירוש בפרשת בחוקותי שבעה הסברים קצרים (אותם כתב בתחילה האברבנאל) מדוע לא מוזכר בתורה השכר הרוחני, ומוזכר רק הגשמי. במקום אחר מוסבר מדוע אין הקב"ה נוקם ברשעים המרעים לצדיקים.
רשיד א-דין סנאן

חייו

רשיד א-דין סנאן, נולד בשנת 1132 בבצרה שבדרום עיראק, למשפחה מבוססת ובעלת שם. על פי האוטוביוגרפיה שלו, אשר רק פיסות ממנה שרדו, הגיע רשיד בעודו נער למרכז של החשישיון שבאלמות בפעם הראשונה לאחר ויכוח סוער עם אחיו, שם הוא עבר הכשרה מסורתית על פי דרכי המסדר. בשנת 1162, מנהיג המסדר דאז שלח את רשיד לסוריה, שם הוא הכריז על תחילתו של עידן אסלאמי חדש.
רשיד נהנה מעצמאות מהותית מהמרכז שבאלמות, וכמה כתבי יד אף מייחסים לו מעמד חצי אלוהי.
אויבו המושבע, הסולטאן סלאח א-דין, שלט במצרים וסוריה משנת 1174 ועד שנת 1193. סלאח א-דין הצליח פעמיים להינצל מניסיון התנקשות שניסו להוציא אל הפועל אנשיו של רשיד. לאחר ההתחמקות מניסיונות ההתנקשות בו, הצעיד סלאח א-דין את צבאו אל תוך מחוז חלב, שם הוא השמיד את נכסיהם של האסמאעילים הנִזארים.
בשנת 1176, הוביל סלאח אד-דין מצור כבד על מסיאף, שהייתה אז מעוזם של אנשיו של אשיד א-דין סנאן, אך לבסוף הוא הסיר את המצור, לאחר שהתרחשו שני אירועים חריגים. על פי אחת העדויות, לילה אחד, השומרים של סלאח א-דין הבחינו באור כלשהו אשר מגיע מהגבעות של מסיאף, ויורד אל עבר המחנה האיובי. סלאח א-דין הקיץ משנתו, והבחין בדמות עוזבת את האוהל שלו. הוא הבחין שהאבוקות שסביב אוהלו כבו, ולצד מיטתו הוא מצא רקיק חם, האופייני לחשישיון, ומעליו היה סכין משוחה ברעל, שהיה נעוץ בה פתק. הפתק הכיל איום מפורש, שבו נאמר שאם המצור לא יוסר, סלאח א-דין יחוסל. לאחר מכן, העיר סלאח א-דין את כל המחנה בזעקות וצעקות, תוך כדי שהוא טוען שרשיד א-דין היה בעצמו אותה דמות שהוא ראה עוזבת את האוהל שלו. כתוצאה מהמקרה הזה, הורה סלאח א-דין לשומרים שלו להגיע להסכם עם רשיד א-דין. מתוך הבנה שהוא לא יוכל עוד להתחמק מהמתנקשים של החשישיון, הוא ביקש לחבור אליהם, דבר שהוביל את הצלבנים לצאת נגדו.
המעשה הבולט האחרון של רשיד א-דין סנאן התרחש בשנת 1191, שנתיים לפני מותו. באותה שנה, הוא הורה על ההתנקשות במלך קונרד ממונפראטו, התנקשות שהתרחשה בהצלחה רבה. עד היום לא ידוע עם זה התרחש בשיתוף פעולה עם סלאח א-דין, או עם ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה, אך כך או כך, הסברה ההיסטורית המקובלת היא שזה אכן התרחש בשיתוף פעולה צמוד עם אחד מהם.
בשנת 1193, כתב רשיד א-דין מכתב לדוכס של אוסטריה, לאופולד ה-5, על פי בקשתו של ריצ'רד הראשון, ובו הוא נטל אחריות על הוצאת הפקודה שהובילה להתנקשות המוצלחת בקונרד ממונפראטו, בקשה שבה ריצ'רד הראשון הואשם על ידי רבים.
רשיד א-דין סנאן נפטר בשנת 1193, במבצר המערה שבמסיאף, סוריה. המשיך את דרכו אדם אחר מאלמות, אשר קיבל לידיו את מושכות השלטון וההנהגה של החשישיון.
פרנץ גריסבאך

קריירה מוקדמת

גריסבאך נולד ב-21 בדצמבר 1892 בבריק, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס גרינסבאך לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-27 (מגדבורג ה-2 - לואיס פרדיננד, נסיך פרוסיה). גריסבאך לחם עם יחידתו במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף נפצע 4 פעמים, בין השאר בעקבות מתקפת גז. ב-23 באוגוסט 1916 הועלה גריסבאך לדרגת לוטננט, ועל פעולותיו במלחמה קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.
בשנת 1920 שוחרר גריסבאך מהצבא, והחל לעבוד כמורה בפרובינציית סקסוניה, כמו אחיו גאורג אריך (1902–1943), שגם הוא עבד כמורה. ב-1 במרץ 1939 חזר גריסבאך לצבא, ומונה למפקד פלוגה 6 ברגימנט הרגלים ה-12 בדרגת האופטמן.

מלחמת העולם השנייה

במהלך הפלישה לפולין ובמהלך המערכה על צרפת לחם גרינבאך עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-31, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד גדוד התחלופה ה-467. ב-15 בספטמבר 1941 מונה גריסבאך למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-391, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-170, ולחם עמו בגזרה הדרומית של החזית המזרחית. במהלך כיבוש פאודוסיה בחצי האי קרים בתחילת 1942 נפצע גריסבאך, אך אף על פי כן, הוביל את גדודו וכבש את המקום, ועל כך קיבל ב-14 במרץ 1942 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-17 באפריל 1942 הועלה גריסבאך לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-399, שהיה אף הוא חלק מהדיוויזיה ה-170. גריסבאך הצטיין שוב בקרבות על סבסטופול, ולאחר מכן הועבר עם שאר הדיוויזיה לאזור לנינגרד. ב-1 בדצמבר 1942 הועלה גריסבאך לדרגת אוברסט, ובתחילת 1943 הצליח לבלום מתקפה סובייטית חזקה. ב-17 במאי 1943 קיבל גריסבאך תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-15 בפברואר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-170. למחרת ב-16 בפברואר 1944 נפצע גריסבאך באורח קשה מפצצת מרגמה, ונשלח לבית חולים, וב-6 במרץ 1944 הוא קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1944 כשהוא עדיין שוכב בבית החולים, הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובסוף אפריל 1945 הוא נלקח לשבי הרוסי.

לאחר המלחמה

ב-21 באוקטובר 1949 שוחרר גריסבאך מהשבי, ולאחר מכן התגורר בלאגה, שם חי עד למותו ב-24 בספטמבר 1984.
מכללת רמת-גן

היסטוריה

המכללה נוסדה בשנת 1990 בקמפוס שהיה של תיכון אורט ר"ג. המכללה הוקמה על ידי עמיר גליל כחלק ממיזם לאפשר לצעירים אשר לא עמדו בתנאי הסף של האוניברסיטאות לקבל השכלה אקדמאית. בראשיתה המכללה הציעה לתלמידה אך ורק לימודי ערב על מנת לאפשר לתלמידים לעבוד תוך כדי הלימודים. לאחר מכן המכללה התפתחה למוסד עם לימודים אקדמיים מלאים. כיום לומדים בה כ-9,500 סטודנטים והיא נחשבת לאחת מהמכללות הגדולות והוותיקות בישראל. במכללה ניתן ללמוד לתואר ראשון ושני של האוניברסיטה הפתוחה, בשכר לימוד דומה לזה הנהוג באוניברסיטאות. זאת ללא דרישה לתנאים מקדימים כגון ציוני סף בבחינות הבגרות או ציון פסיכומטרי. בנוסף, מוצעים גם לימודים חוץ-אקדמיים (לימודי תעודה) במגוון מקצועות והכשרות, מטעם המכללה.
BYD Auto

בישראל

מספר אוטובוסים חשמליים מתוצרת BYD משרתים בחברת דן במסגרת ניסוי ארוך טווח.
חברת אגד רכשה, גם היא כפיילוט, מספר אוטובוסים של החברה.
קבוצת שלמה זכתה בזיכיון לייבוא אוטובוסים של BYD וצפויה להחדיר אותם לשוק המקומי.
יוסף שטיינר

ביוגרפיה

יוסף א' שטיינר נולד ב-1928 בפולין והיה חניך תנועת הנוער בית"ר. הוא הגיע עם משפחתו להונגריה ב-1940. עם הכיבוש הגרמני של הונגריה ב-19 במרץ 1944, ורדיפת היהודים על ידי הנאצים, נאלצו חברי בית"ר, לרבות החניך הצעיר שטיינר לרדת למחתרת. ההיסטוריון חיים לזר כתב על הנסיבות הקשות: "ההוראה הייתה להתקבץ לחוליות, למצוא מקומות מיסתור ולקיים קשר בין החוליות השונות. בכדי שיוכלו להמשיך בפעולותיהם, צוידו החברים במסמכי זיהוי מזויפים". אביו נרצח על ידי הפשיסטים ההונגריים. שטיינר נמנה עם פעילי המחתרת שלא נעצרו ושרדו. 
עם סיום מלחמת העולם השנייה ושחרור אירופה מעול גרמניה הנאצית, הגיע לבודפשט יחד עם חבריו הבית"רים. בהונגריה שלאחר השואה לא הסתיים המאבק באנטישמיות, אשר הרימה ראש לאחר המלחמה. שטיינר כיהן בתפקיד סגן מפקד קן בית"ר בודפשט, ונטל חלק בהפגנה המונית של חברי בית"ר נגד האנטישמים ההונגרים. בהפגנה זו לא השתתפו יהודים חברי תנועות הנוער האחרות מתוך חשש לתת ביטוי לזעם היהודי ללא אישור השלטונות. שטיינר וחבריו חשבו אחרת. הם ערכו הפגנה גדולה שנבלמה על ידי כוחות משטרה שחסמו את המשך דרכם. אחר כך, שהה עם אמו במחנה שארית הפליטה בשטוטגרט שבגרמניה. בשנת 1947 הגיע לאוסטרליה והתמנה שם לתפקיד נציב בית"ר. נישא לדורה במלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה ב-11 בדצמבר 1952.
בשנים 1950 – 1951, נסע ללימודים בישראל. שמונה שנים לאחר מכן, ב-1955, עלה לישראל והתיישב בה. שטיינר היה פעיל במכון ז'בוטינסקי בישראל, ולקח חלק בעשייה המחקרית והתיעודית בו.
בשנים 1961 – 1963 עשה בשליחות מטעם ההנהגה העולמית של חרות–הצה"ר בארצות הברית. וב-1973 נבחר כחבר ההנהלה של מוסד זה. באותה שנה אירגן את תערוכת יובל בית"ר. בשנים לאחר מכן ערך ביקורים באוסטרליה כחלק מפעילות עידוד עליית יהודים לארץ ישראל. 
הוא המשיך את פעילותו הציבורית, ללא קבלת שכר, ואף נבחר ליו"ר ותיקי בית"ר בארץ ישראל ובתפוצות. 
בגיליון הראשון של כתב-העת "בדרכו", שהוא היה יו"ר העמותה שלו, אמר בריאיון עמו, כי "בימינו קם דור חדש שאינו רוצה לדעת את יוסף, היינו את בני דור ז'בו[טינסקי]". ויחד עם חבריו במכון ז'בוטינסקי עשה כל מאמץ, באיסוף מקורות, במחקר, בלימוד, בתצוגה, בהוצאה לאור, בימי-עיון ובהנצחה, לזכור את מורה הדור זאב ז'בוטינסקי ומורשתו.
לפרנסתו עבד כאמן, צייר ומעצב, בעל ידע רב במקצועות הדפוס וההוצאה-לאור. בין השאר הוא עיצב כרזות פוליטיות, ספרים ועטיפות רבים להוצאות לאור, כגון ההוצאה לאור של משרד הביטחון, והוצאת המרכז למורשת ירושלים ע"ש זאב ז'בוטינסקי וההנהגה העולמית של בית"ר. ברוב עבודותיו עובר כחוט השני קו מעצב ייחודי – צבע עז, זוהר ומרושת.
ארכיונו הופקד בארכיון מכון ז'בוטינסקי בתל אביב.
פסטיבל לוקרנו

פסטיבל לוקרנו (באנגלית: Locarno Festival או Locarno Film Festival, בעבר נקרא Festival del film Locarno) הוא פסטיבל סרטים שנתי, המתקיים בחודש אוגוסט בלוקרנו שבשווייץ. הפסטיבל, שנוסד בשנת 1946, הוא אחד מפסטיבלי הקולנוע הפעילים הוותיקים ביותר, והוא ידוע כפלטפורמה יוקרתית עבור סרטים אמנותיים. הפסטיבל מציג סרטים במסגרות שונות, הן תחרותיות והן לא-תחרותיות, לרבות סרטים עלילתיים ותיעודיים באורך מלא, סרטים קצרים, סרטי אוונגרד ורטרוספקטיביות. הקרנות במסגרת ה-"Piazza Grande" נערכות באחד ממקומות ההקרנה הגדולים בעולם, עם 8,000 צופים.
הפרס הראשון של הפסטיבל הוא נמר הזהב, המוענק לסרט הטוב ביותר בתחרות הבינלאומית. פרסים אחרים כוללים את "Leopard of Honour" על הישגים בקריירה, ואת פרס "Prix du Public" בחסות UBS, פרס חביב הקהל.
מאז 2013, קרלו צ'טריאן משמש כמנהלו האמנותי של הפסטיבל. ועדת הבחירה הראשית כוללת את מארק פרנסון, לורנצו אספוזיטו, סרג'יו פאנט ואאורלי גודט.
פסטיבל לוקרנו ה-71 מתקיים ב-1–11 באוגוסט 2018.‏
דב רבינוביץ'

ביוגרפיה

רבינוביץ' נולד ברוסיה. הוא היה ספורטאי מצטיין, שיחק בכדורגל, בכדוריד ואף זכה בשנת 1930 באליפות ארץ ישראל בשחייה במשחה ל-100 מטר גב.
במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה רבינוביץ' במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה 38.18 מטר, אחרי הרי שניידר (47.0 מטר) ולפני גרינמן מישראל (38.02 מטר). הוא התאמן בקבוצת ברית מכבים עתיד. 
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה רבינוביץ' במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 50.50 מטר, לפני בלא וייס מצ'כוסלובקיה ודוד הירשלר מישראל ארץ ישראל ובכך היה לאתלט הישראלי היחיד שזכה במדליית זהב במכבייה זו. בנובמבר אותה שנה הוא שיפר את שיא ישראל והעמידו על תוצאה של 50.82 מטר. שיא זה החזיק מעמד כחודשיים ונשבר על ידי אריה אטרמן ממכבי תל אביב (50.94 מטר).
באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים בסוף נובמבר 1935 זכה ריבינוביץ' בשתי מדליות ארד, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 10.56 מטר, אחרי זאב שטיל (11.36 מטר) ואריה אטרמן (11.77 מטר) ובהטלת כידון בתוצאה של 44.65 מטר, אחרי אריה אטרמן 46.62 דקות ולב גוריון מבר כוכבא (46.10 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 31.81 מטר.
באליפות ישראל שנערכה במאי 1948 זכה רבינוביץ' בשתי מדליות זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 35.59 מטר וביידוי פטיש בתוצאה של 28.77 מטר.

חייו האישיים

בנו, עמיהוד רבינוביץ' אף הוא אתלט מצטיין, אלוף ישראל ביידוי פטיש.
אביחי ידין

קריירה

ידין החל לשחק כבר בילדותו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, ושיחק בקבוצות הילדים, הנערים והנוער של המועדון. בעונת 2005/2006 עלה לקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במשחק מול בני סכנין. כבר בעונה זו הפך לשחקן חשוב בקבוצה הבוגרת, כאשר שיחק ב-18 משחקים שבכולם פתח בהרכב וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל אחרי חזרה מרשימה מתחתית הליגה. בעונת 2006/2007 המשיך ידין להיות מהשחקנים המובילים של הפועל כפר סבא, והעפיל עמה עד לגמר גביע הטוטו, שם הפסידה למכבי הרצליה. ידין שיחק ב-28 משחקי ליגה בעונה זו וכבש שער אחד. בעונת 2007/2008 הוא כבש שני שערים ב-19 משחקים, אך לא הצליח למנוע את ירידתה של קבוצתו לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום ה-11 בליגת העל.
בתחילת עונת 2008/2009 עבר ידין להפועל תל אביב, והיה אחד מארבעה שחקנים שעברו מכפר סבא לקבוצה זו. בתחילת עונה זו התקשה ידין למצוא מקום בהרכב הקבוצה, אך לאחר פציעתו של שי אבוטבול הפך לשחקן הרכב קבוע וסייע לקבוצה לסיים במקום השני בליגת העל אחרי מכבי חיפה. בעונת 2009/2010 הפך ידין לשחקן מפתח בקבוצה והיה שותף לזכייתה בדאבל ולהגעה לשלב 32 האחרונות בליגה האירופית, לאחר שבשלב הבתים סיימה הקבוצה במקום הראשון בבית. בעונה זו כבש שלושה שערי ליגה ושער אחד במשחק חוץ מול ראפיד וינה במסגרת האירופית. בעונה שלאחר מכן העפיל עמה לשלב הבתים של ליגת האלופות וזכה עמה שנית בגביע. בעונת 2011/2012 שוב העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית, ובתום העונה השלים זכייה שלישית ברציפות בגביע.
ב-20 בספטמבר 2012 עזב ידין את הפועל תל אביב אחרי ארבע שנים במועדון, וחתם על חוזה לחמש שנים בקבוצת  מכבי חיפה. בעונתו הראשונה במכבי חיפה סבל מפציעה שגרמה להיעדרותו מהמגרשים למשך שלושה חודשים, והוא שותף ב-16 משחקי ליגה. בעונתו השנייה בקבוצה סבל מפציעה שהשביתה אותו לחודשיים, ורשם 20 הופעות בליגה. בתחילת עונת 2014/2015 נופה ידין מסגל הקבוצה, אך לאחר מינויו של מרקו בלבול למאמן הקבוצה חזר ידין לשחק בפברואר 2015, ועד תום העונה ערך 15 הופעות בליגה. בתחילת עונת 2015/2016 שותף בשישה משחקים בלבד בכל המסגרות, ולקראת חלון ההעברות של ינואר קיבל הודעה כי הוא רשאי לחפש קבוצה חדשה.
ב-7 בינואר 2016 חזר ידין להפועל תל אביב לתקופת השאלה עד לסוף העונה. יומיים לאחר מכן כבר פתח בהרכב הקבוצה בניצחון 3–1 על בני יהודה. בתום העונה סיכם ידין על סיום חוזהו במכבי חיפה, וחתם על חוזה חדש לשלוש שנים נוספות בהפועל תל אביב. במהלך עונת 2016/2017 החל ידין לשמש כקפטן הקבוצה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ידין המשיך כקפטן הקבוצה גם בליגה הלאומית, ובעונת 2017/2018 ערך 19 הופעות ליגה ועלה עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. לאחר תקופה בה מחלוקת בין ידין לבין הנהלת הקבוצה הובילה לבוררות בין הצדדים, כולל חודש בו הוא לא שותף במשחקי הקבוצה, ב-11 באפריל 2018 הודיע המועדון כי ידין ימשיך גם בעונה הבאה, אך כעבור שבועיים הודיע כי עקב מחלוקות נוספות שהתגלו בין הצדדים חוזהו של ידין לא יחודש.
ב-12 בדצמבר 2018 חתם ידין בהפועל רעננה. ב-7 באפריל 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למ.ס. אשדוד.

נבחרת ישראל

ידין שיחק לראשונה במדי הנבחרת הצעירה של ישראל במשחק מול מולדובה במרץ 2008, ולזכותו בסך הכל שתי הופעות במדיה. באוגוסט 2009 הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת צפון אירלנד. במשחקי מוקדמות מונדיאל 2010 פתח בהרכב בשני משחקים, ובסך הכל לזכותו 10 הופעות במדי הנבחרת.
פיקאליובו

היסטוריה

העיר שוכנת על יישוב קדום בשם "שממת פיקאליובו", ואזכור ראשון לעיר ניתן למצוא עוד משנת 1620. בשנת 1906 ניתן השם פיקאליובו לתחנת הרכבת שממנה יצאו רכבות לסנקט פטרבורג ולעיר וולוגדה. בשנת 1954 הפך היישוב לעיר.
מה-1 באוגוסט 1927 ועד ה-30 ביוני 1930 שימשה פיקאליובו כמרכז המנהלי של מחוז המשנה פיקאליובו.
בשנת 1930 הוצבו באזור תחנת פיקאליובו חומרי מלט, אבן גיר וחרסית. ב-1935 החלה בניית מפעל מלט (מ-2005 "מפעל המלט של פיקאליובו" בבעלות קבוצת "EUROCEMENT") וכן יישוב פועלים, שהושלם בקיץ 1941.
מאז 1947 הייתה פיקאליובו ליישוב עירוני. בשנת 1954 קיבלה מעמד של עיר בעלת חשיבות אזורית, וביולי 1992 הפכה לעיר בעלת חשיבות מחוזית.
בשנת 1996 הופרדה העיר ממחוז המשנה בוקסיטוגורסק והפכה למחוז עירוני נפרד בפני עצמו. מאז 2006 נכללה שוב במחוז המשנה בוקסיטוגורסק.
על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מה-29 ביולי 2014 מספר 1398-R, נכללה פיקאליובו ברשימת ערי רוסיה שבהן המצב הסוציו-אקונומי הוא הקשה ביותר.

אוכלוסייה

מספר התושבים באלפים:

ספורט

בעיר ישנה בריכת שחייה בגודל 50 מטרים שאירחה מספר אליפויות ארציות בתחום השחייה. 
בנוסף, בעיר מבוסס מועדון הכדורגל "מטאלורג פיקאליובו" המשחק באליפות מחוז לנינגרד והתמודד בעבר בליגה הרוסית השנייה.
רגע פרטי

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי רמי קלינשטיין.
השיר בוצע לראשונה על ידי ריטה בפסטיבל בצבעים טבעיים בחנוכה 1986 בהיכל הספורט יד אליהו.
השיר היה מועמד למצעד השבועי של רשת ג' ב-6 בינואר 1987. וב-13 בינואר נכנס למצעד השבועי ודורג במקום ה-11. ב-10 בפברואר הגיע לשיאו, דורג במקום הראשון ושהה שבוע בראש המצעד, עד ה-16 בפברואר. וב-24 במרץ יצא מהמצעד. סך הכל השיר צעד 10 שבועות במצעד.
במצעד השנתי של רשת ג' דורג השיר במקום ה-16.