google/wiki40b huggingface dataset:
מלחמה גרעינית

דוקטרינות ואמצעים במלחמה גרעינית

במקביל לפיתוח הנשק הגרעיני עסקו המעצמות גם בפיתוח תורת לחימה לשימוש בנשק זה ואמצעים לשיגורו או למניעת פגיעה בשטחן מנשק זה, קבלת התראה והתגוננות. במסגרת המניעה פותחו טילים נגד טילים בליסטיים גרעיניים ויוזמת ההגנה האסטרטגית שהגה ממשל רייגן. אמצעי נגד שפותח כנגד הגנה מטילים בליסטיים הוא טיל מרובה ראשי נפץ. ארצות הברית פיתחה אמצעים שונים לגילוי פעילות רדיואקטיבית. דוגמה ראשונה לכך הייתה גילוי הניסוי הראשון של ברית המועצות בנשק גרעיני.
הנרי קיסינג'ר הציע את מושג "התגובה הגמישה" במסגרת מלחמה גרעינית, לעומת אלה שהחזיקו באופציה של מה שהוגדר כ"תגובה המאסיבית", שבין מציעיה היה שר החוץ ג'ון פוסטר דאלס. בהקשר זה תוארה דוקטרינה השמדה הדדית מובטחת כאמצעי להרתעה ממלחמה גרעינית. כחלק מרעיון זה, נולד רעיון המכה השנייה, לפיו צוללות גרעיניות ישמשו כתעודת ביטוח במקרה של מתקפה גרעינית-צד אחד יימנע מלתקוף אם ידע שהוא לא יוכל להשמיד את היכולת הגרעינית של הצד השני ויספוג בשל כך מתקפת נגד.
בעקבות האיום הנתפס למלחמה גרעינית הוקמו מקלטים גרעיניים הן על ידי גופים ממשלתיים והן על ידי אזרחים.

מלחמה גרעינית בתרבות

מלחמה גרעינית מהווה איום קיצוני על המשך קיומו של כדור הארץ, ולכן לא פלא שהיא משמשת בסיס לספרים, סרטי קולנוע ויצירות מוזיקליות.
אחד הבולטים בסרטי הקולנוע העוסקים במלחמה גרעינית הוא "דוקטור סטריינג'לאב", סרטו של סטנלי קובריק מ־1964, בכיכובו של פיטר סלרס. עלילת הסרט, קומדיה שחורה המבוססת במידת מה על הספר "רד אלרט" מאת פיטר ג'ורג', מספרת על גנרל מחיל האוויר האמריקני, ג'ק ריפר, המחליט ליזום מלחמה גרעינית בחששו מפני קונספירציה קומוניסטית לזהם את מי השתייה בפלואוריד ולאיים על "נוזלי הגוף היקרים" של בני העם האמריקני. חששו של ריפר מפלואוריד נובע כנראה מאין-אונות שייחס לשתיית מים עם חומר זה. ריפר מורה לטייסיו לתקוף, נועל עצמו בבסיס ומקווה שהמתקפה תצית מלחמה גרעינית כוללת.
סרט נוסף הוא סרטו של ג'יימס קמרון שליחות קטלנית אשר מראה את החיים אחרי שרשת מחשבים צבאית בשם "סקיינט" תפתח תודעה ותחליט על השמדת המין האנושי, ותעשה זאת על ידי ירי כל הטילים הגרעיניים שברשות צבא ארצות הברית. מאורע זה נקרא בסרט "יום הדין".
יפה יפה

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיקלה ומור שלומוביץ, הולחן על ידי דיקלה והופק על ידי רן שם טוב. במקור, תוכנן השיר לתפקד כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום ה-21 של שרית חדד, אך בסוף הוחלט שלא לכלול אותו באף אלבום.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.

וידאו קליפ

טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל. האודיו זכה לויראליות נאה, ונכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על קרוב למיליון צפיות.
HTTP 303

תגובת HTTP 303 (באנגלית גם:  See Other ‏303 תרגום חופשי: "ראה מיקום אחר") היא הדרך התקנית להפנות יישום רשת לכתובת URI חדשה, במיוחד אחרי שבקשת ‏POST הוצגה החל מ-HTTP בגרסה 1.1.
תגובת ה-HTTP 303 מראה כי התגובה המבוקשת נמצאת תחת URI שונה, ותאוחזר על ידי בקשת ‏GET. ה-URI המצוין אינו מהווה תחליף למקור הראשוני. 
קוד זה יכול להיות בשימוש יחד עם כותר (header) של מיקום כמתואר להלן:
תגובת ה-HTTP 303 מוצגת כדרך תגובה אחת ל-URI המזוהה על פי תאוריית הווב הסמנטי כ-"real-world object" לדוגמה אם הכתובת http://www.example.com/id/alice מזהה אדם בשם אליס, לא יוכל השרת להגיב לבקשת ה-GET ב-200 OK, משום שהשרת אינו יכול לשלוח את alice עצמה. במקום זה יציג השרת תגובת HTTP 303 ויפנה לדף אחר המציג תיאור של אליס.
בנוסף יכולה לשמש ה-HTTP 303 למטרות נוספות אחרות, ובהם בבניית RESTful  בסביבת Web.

דוגמה

בקשת לקוח:
GET / HTTP/1.1
Host: www.example.com
תגובת שרת:
HTTP/1.1 303 See Other
Location: http://example.org/other
נאום ארבע החירויות

תרגום הנאום

בימים הקרובים, שאנו עמלים קשה על מנת להפכם לבטוחים, אנו נושאים את עינינו אל עולם המבוסס על ארבע חירויות אדם חיוניות.
 החירות הראשונה היא חירות הביטוי וההבעה, בכל מקום בעולם. 
 השנייה היא חירותו של כל אדם לעבוד את אלוהיו לפי דרכו, בכל מקום בעולם. 
 השלישית היא חירות ממחסור, שכאשר מתרגמים אותה למונחים כלל-עולמיים, הכוונה היא להבנות כלכליות שיבטיחו לכל אומה חיים בריאים ושלווים לתושביה, בכל מקום בעולם. 
 הרביעית היא חירות מפחד, שכאשר מתרגמים אותה למונחים כלל-עולמיים, הכוונה היא להפחתה כלל-עולמית בכמויות הנשק בצורה כה יסודית עד שנגיע לנקודה שבה אף מדינה לא תהיה בעמדה שתאפשר לה לבצע תוקפנות צבאית כנגד מדינה שכנה כלשהי, בכל מקום בעולם.  
 זהו לא חזון למילניום רחוק כלשהו. זהו בסיס ברור לעולם בר-השגה בזמננו ובדורנו. עולם כזה עומד בסתירה למה שנקרא סדר חדש של עריצות שהרודנים שואפים ליצור בעזרת הפלת פצצה.
— מקטע מנאום מצב האומה

השפעות הנאום

אלינור רוזוולט נטלה על עצמה משימה אישית להביא ליישום עיקרון ארבע החירויות של בעלה בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות אדם של ארגון האומות המאוחדות. המשימה נחלה הצלחה, וארבע החירויות נטמעו בתוך ההכרזה שבה נכתבו הדברים הבאים: "בעוד שהתעלמות וזלזול בזכויות אדם הביאו למעשים ברברים שקוממו את מצפונה של האנושות, עולם שבו בני אדם יוכלו ליהנות מחירות הביטוי, האמונה, וחירות מפחד ומחסור, הוכתר כשאיפתם של האנשים הפשוטים."
מצד אחד קרא רוזוולט לפירוק כלל-עולמי מנשק בעתיד,  מהצד השני קרא להתחמשות מסיבית של ארצות הברית עקב צו השעה. רוזוולט טען כי על מנת ליצור את העולם שהוא ראה בחזונו יש צורך להגן על הדמוקרטיות מפני תוקפנות ולעזור להן על ידי הספקת נשק.
וו ליי (כדורגלן)

שנגחאי SIPG

וו לי התחיל את קריירת הכדורגל שלו כששיחק עבור שאנגחאי SIPG. את הופעת הבכורה שלו עבור המועדון ערך ב-2 בספטמבר 2006 בהפסד 3–5 נגד יונאן ליג'יאנג דונגבה, מה שהפך אותו לשחקן הצעיר אי פעם לשחקן כדורגל סיני מקצועי בגיל 14 שנים ו-287 ימים. הוא סייע למועדון לזכות באליפות הליגה השלישית ולהעפיל לליגה השנייה בסוף עונת 2007. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במדי המועדון ב-30 אוגוסט 2008 בניצחון 0–2 נגד צ'ינגדאו.
וו הבקיע לראשונה שלושה שערים במשחק ב-2 ביוני 2013 בניצחון 1–6 נגד שנגחאי שנג'ין ועד מהרה ביסס את עצמו כמלך השערים הגדול בתולדות סין. ב-18 במרץ 2018, וו הבקיע ארבעה שערים בניצחון 2–5 נגד גואנגג'ואו והפך לשחקן הסיני השני להבקיע ארבעה שערים במשחק ליגת העל הסינית, אחרי לי ג'יניו בעונת 2006. בעונת 2018, וו ליי הפך למלך השערים בליגת העל הסינית כשהבקיע 101 שערים. הוא זכה בפרס נעל הזהב עם 27 שערים ושבר את השיא להבקעת שערים לעונה בליגת העל הסינית. וו הוא שחקן הכדורגל הסיני הראשון שזכה בגביע כדורגלן השנה בסין, מאז 2008.

אספניול

ב-28 בינואר 2019, וו עבר ללה ליגה וחתם בקבוצת אספניול תמורת 2 מיליון אירו וחתם על חוזה לשלוש שנים עם אופציה להארכה בשנה נוספת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-3 בפברואר 2019 בתיקו 2-2 נגד ויאריאל, כשעלה כמחליף לדידק וילא בדקה ה-77. הוא הפך לשחקן הסיני השני לשחק בלה ליגה אחרי ז'אנג צ'נגדונג. ב-9 בפברואר 2019, הוא עלה כמחליף וסחט בעיטת עונשין בניצחון 1–2 נגד ראיו ואיקאנו. ב-17 בפברואר 2019, הוא הפך לשחקן הסיני הראשון שפותח בהרכב במשחק הלה ליגה בתיקו המאופס נגד ולנסיה. ב-2 במרץ הבקיע את שער הבכורה במסגרת מחזור 26, כשהבקיע בדקה 65,במשחק שהסתיים בניצחון קבוצתו 1–3 על ויאדוליד. בכך הפך לסיני הראשון שמבקיע בלה ליגה.

קריירה בינלאומית

וו הוזמן לנבחרת הסינית מתחת לגיל 20 ב-2009 והבקיע תשעה שערים בחמישה משחקים במהלך משחקי אליפות העולם 2010. הופעותיו המרשימות הקנו לו מקום גם בנבחרת הלאומית והוא שיחק באליפות מזרח אסיה בכדורגל ב-2010, כשערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 בפברואר 2010 בניצחון 0–2 על נבחרת הונג קונג. כמה חודשים לאחר מכן, חזר וו לנבחרת הלאומית מתחת לגיל 20 לאליפות אסיה עד גיל 19 והוא שיחק בארבעה משחקים והבקיע שני שערים תוך כדי שהוא סייע לסין להעפיל לרבע הגמר. הוא הבקיע את שער הבכורה במדים הלאומיים של הנבחרת הבוגרת ב-28 ביולי 2013 בניצחון 3–4 על נבחרת אוסטרליה במסגרת גביע מזרח אסיה 2013.
אנגלית אמריקנית

הבדלים בין אנגלית אמריקאית לאנגלית בריטית

בין שני הניבים יש הבדלים הן באיות, הן בדקדוק והן במבטא, אם כי אלה אינם מונעים הבנה הדדית. האנגלית האמריקאית התפתחה מהבריטית, תוך כדי ניסיון לעשות אותה "הגיונית" יותר. בניגוד לשינויים ורפורמות שנעשו בשפות אחרות במהלך המאה ה-20 (כמו למשל השינוי באלפבית הטורקי, והרפורמה באיות השפה הנורווגית), שנעשו על ידי הממשלות או מוסדות ללשון, שינויי האיות באנגלית האמריקאית התפתחו בצורה טבעית ותועדו על ידי סופרים וכותבי מילונים.
המילון האמריקאי הראשון חובר על ידי נואה ובסטר, ב-1828. באותה תקופה, ארצות הברית הייתה מדינה צעירה יחסית, והתרומה של ובסטר הייתה בעיקר כדי להציג את העובדה שניב האנגלית בארצות הברית שונה מזה שבבריטניה. מילון ובסטר הכיל שינויים רבים באיות של מילים, ורבים משינויים אלה נכנסו לשפה היומיומית.
בנוסף לכך, ובסטר ביקש לפשט את השפה, ושינויים רבים שלו התקבלו בצורה חלקית. התוצאה הייתה בלבול וסיבוך רב יותר של השפה משהיה קודם.
מילים רבות באנגלית אמריקאית הן קצרות ופשוטות יותר מהאנגלית הבריטית, כמו למשל "center" האמריקאית לעומת "centre" הבריטית או "pajamas" האמריקאית ו-"pyjamas" הבריטית. עם זאת, קיימות גם מילים מסובכות יותר, כמו "transportation" באנגלית אמריקאית לעומת "transport" באנגלית בריטית, או "elevator" באנגלית אמריקאית ו- "lift" באנגלית בריטית.
מלבד שינויים אלה, האנגלית האמריקאית אף שואלת מילים משפות מגוונות יותר מאשר האנגלית הבריטית. באוצר המילים האמריקאי ישנן גם מילים משפות אפריקאיות, גרמנית, צרפתית, שפות של ילידי אמריקה, ספרדית, יידיש ועוד.
ג'וזף דנפורד

ראשית חייו

דנפורד נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס למשפחה קתולית ממוצא אירי. הוא גדל בקווינסי, פרבר של בוסטון. למד בתיכון בוסטון קולג' וסיים את לימודיו שם בשנת 1973. ב-1977 סיים את לימודיו בקולג' סיינט מייקל בורמונט. 
הוא בוגר מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית בקרלייל, פנסילבניה, ומחזיק בתואר שני בממשל מאוניברסיטת ג'ורג'טאון ובתואר נוסף ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת טאפטס.

קריירה

בשנת 1977 התגייס דנפורד לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. ב-1978 שירת כמפקד מחלקה ופלוגה בגדוד השלישי של החטיבה ה-1 בחיל. בהמשך השלים את קורס הסיור של צבא ארצות הברית ובשנת 1995 שירת כקצין אג"ם וכמפקד הגדוד השלישי ברגימנט הנחתים השישי.
בהמשך שירת כעוזר מפקד כוח המשלוח השלישי של חיל הנחתים. בין השנים 1988–1991 שירת דנפורד כמדריך בקורס הקצינים של החיל בבסיס קוונטיקו. בשנת 1999 שימש כמזכיר בכיר לסגן יושב ראש המטות המשולבים. בשנת 2001 מונה למפקד רגימנט הנחתים החמישי והוביל אותו בלחימה בעיראק בעת הפלישה ב-2003. במהלך תקופה זו זכה לכינוי "ג'ו הלוחם" ("Fighting Joe"). בשנת 2004 לקח חלק בקרבות בפלוג'ה. במאי 2009 קודם למפקד חיל המשלוח הראשון של חיל הנחתים ולמפקד פיקוד הנחתים בגזרת פיקוד מרכז של ארצות הברית. באוקטובר 2010 קודם לדרגת גנרל ומונה לסגן מפקד חיל הנחתים.
באוקטובר 2012 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה להוביל את הפיקוד על כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן. לאחר הסתבכותו של מפקד הכוחות הנוכחי באפגניסטן, הגנרל ג'ון אלן, בחקירה הקשורה לסקנדל שבו מעורב ראש סוכנות הביון המרכזית דייוויד פטראוס, ביקש מזכיר ההגנה לאון פנטה כי מינויו של דנפורד לתפקיד זה יאושר בהקדם המרבי.
ב-17 באוקטובר 2014 מונה למפקד חיל הנחתים של ארצות הברית ה-36.
במאי 2015 מונה על ידי הנשיא ברק אובמה להחליף את מרטין דמפסי כיושב ראש המטות המשולבים של צבא ארצות הברית, ה-19 במספר. ביולי באותה שנה אושר מינויו בסנאט, והוא נכנס לתפקידו ב-25 בספטמבר 2015 ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2019.
ב-2017 הוענק לו בישראל אות הערכה מטעם הרמטכ"ל.
מפרץ מאוסה

מפרץ מאוסה (טורקית Mağusa Körfezi) או מפרץ אמוכוסטוס (יוונית Κόλπος της Αμμόχωστου) הוא מפרץ בים התיכון, השוכן במזרחו של האי קפריסין, ונמצא ברובו בתחומה של הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין. המפרץ גובל בחצי האי קרפאז מצפון ותחום על ידי כף אלאה (Ελαία) מדרום, והוא המפרץ הגדול באי. הנהר הארוך בקפריסין, פדיאוס, נשפך אל הים במרכזו של המפרץ.
המפרץ קרוי על שמה של העיר גזימאוסה/אמוכוסטוס/פמגוסטה השוכנת במרכזו, והוא ידוע בחופיו החוליים ובאתרי הנופש שלאורכו. כשישה ק"מ מצפון לגזימאוסה שוכנים לחופו של המפרץ שרידיה של העיר העתיקה סלמיס.
מלחמה פרטית

עלילה

מארי קולווין היא עיתונאית אמריקאית צעירה בעיתון סאנדיי טיימס ונשלחת למדינות המסוכנות ביותר כדי לתעד את מלחמות האזרחים שלהן.
בשנת 2001, בעת שסיקרה את הנמרים הטמיליים קולווין וצוותה נתקלו במארב של צבא סרי לנקה. היא ניסתה לסמן ליורים שהיא עיתונאית ותוך כדי כך נפצעה ממקלע אר.פי.ג'י ואיבדה את עינה השמאלית. לאחר מכן, קולווין נהגה לחבוש רטייה על העין.
גם לאחר שאובחנה כנפגעת הפרעת דחק פוסט-טראומטית קולווין המשיכה לסקר אירועים חדשים, למרות התנגדות הבוס שלה, שון רייאן. ב-2012 קולווין יוצאת לסוריה כדי לכתוב על העיר חומס.
קולווין וצלם המלחמה פול קונרוי נקלעים לאזור מגורים שנתון תחת אש צולבת. הם מסקרים את המצב החמור, מדווחים לעולם באמצעות רשתות שידור רבות על הפגיעה האנושה באזרחים. לאחר מכן פול הפצוע מתעורר למצוא את קולווין ועיתונאי נוסף שנהרגו מההפצצות.
הסרט מסתיים בתמונות של העיר ההרוסה. ואחריהן מוקרן ראיון עם מארי קולווין האמיתית שאומרת "לעולם לא תגיעי לאן שאת הולכת אם תכנעי לפחד."
מרחצאות קרקלה

מרחצאות קרקלה הם מרחצאות ציבוריים שנבנו על ידי הקיסר הרומי קרקלה ברומא בין השנים 212–216 לספירה. שרידי מרחצאות אלה מהווים כיום אתר תיירות פופולרי.

תיאור המרחצאות

אורך מתחם המרחצאות היה 225 מטרים ורוחבו 185 מטרים. גובהו המשוער של המבנה היה 38.5 מטרים. המרחצאות כללו פריג'ידריום (חדר קר), טפידאריום (חדר פושר) וקלדריום (חדר חם), וכן שתי פלאסטראות - חדרי כושר וחדרי אגרוף. אמת מים מיוחדת נבנתה על מנת להוביל מים למרחצאות.
המרחצאות היוו למעשה אתר נופש ומרכז תרבותי וכללו גם ספרייה ציבורית הכוללת (כמו כל ספריות התקופה) שני חדרים - האחד לטקסטים יווניים והשני לטקסטים לטיניים.
המבנה חומם באמצעות מערך חימום תת-קרקעי שהופעל על ידי שריפת פחם. מערכת זו הייתה בשימוש עד אמצע המאה ה-19.

בתקופה המודרנית

מבנה המרחצאות שימש כהשראה למספר מבנים מודרניים ובהם תחנת פנסילבניה בעיר ניו יורק וג'אטיו סאנגשאד בהאבאן - בניין האספה הלאומית בדאקה שבבנגלדש.
כיום משמש המבנה כאתר מופעים וקונצרטים. אחד הידועים בקונצרטים היה קונצרט שלושת הטנורים שנערך במקום בשנת 1990.
רעידת האדמה שפגעה באיטליה ב-6 באפריל 2009, ומרכזה היה בל'אקווילה, גרמה נזק למרחצאות.
יאיר רוה

ביוגרפיה

רוה נולד וגדל בראשון לציון למד בבית הספר אשכולות.
החל את דרכו כמבקר הקולנוע של מקומוני רשת שוקן, "צומת השרון" ו"ערים". הוא עבר לתפקידי עריכה וכתיבה ב"זמן תל אביב", "תרבות מעריב" ו"סופשבוע". ב"זמן תל אביב" החל לכתוב בינואר 1996 את מדור הקולנוע "סינמסקופ", שאיתו הוא ממשיך עד היום בכל עיתון שבו הוא כותב. משם עבר למגזין "העיר", שם שימש גם כעורך התרבות, סגן עורך המגזין ועורך מוסף עכבר העיר.
בין יולי 2005 למאי 2014 היה רוה מבקר הקולנוע של ב"פנאי פלוס", וכתב ב"ידיעות אחרונות" וב"עלמה".
מינואר 2006 הוא בעליו של בלוג הקולנוע "סינמסקופ" (בעבר תחת מיזם "orange time" שבבעלות פרטנר תקשורת וכיום תחת חסות ״מאקו״). כדי להעמיק את הקשר עם קוראיו מפעיל רוה גם חשבון טוויטר.
רוה מרצה לקולנוע בבית הספר לקולנוע "מעלה". בעבר לימד גם בבית הספר על שם סם שפיגל בירושלים ובחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
רוה כתב מספר תסריטים, בהם "ברונו" בערוץ השני, בכיכוב שלמה בראבא, "מותה של רקדנית דיסקו", דרמה לערוץ שלוש עם בראבא ו"נמוך", סרט תיעודי בבימוי עידן אלתרמן. רוה הוא אחד מיוצרי סדרת הדרמה "קטמנדו" ששודרה בערוץ 2 ב-2012.
רוה ביים את הסרט התיעודי "שרון עמרני, זכרו את השם" שהוקרן בבכורה בפסטיבל חיפה 2010.
רוה הוא אחד מיוצרי הסדרה הדוקומנטרית "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי", סדרה בת עשרה פרקים, שעלתה לשידור ביוני 2015 בערוץ הראשון. רוה היה עורך הסדרה ובמסגרתה ראיין במשך למעלה משנתיים כ-150 מאנשי תעשיית הקולנוע הישראלית לדורותיה.
אוקטנט (קבוצת כוכבים)

כוכב הדרום

σ באוקטנט שנמצא כמעלת קשת מהקוטב הדרומי השמיימי הוא ענק צהוב במרחק של כ-270 שנות אור ובהירותו היא מדרגה 5.4, כלומר ניתן לראותו בעין רק בתנאי צפייה מיטביים. במאה ה-19 היה הכוכב קרוב יותר ברבע מעלה לקוטב הדרומי וכיום בשל תנועת הנקיפה שלכדור הארץ הקוטב הדרומי השמיימי מתרחק ממנו לאזור ללא כוכבים הניתנים לצפייה בעין.
יצחק ברזילי

ביוגרפיה

ברזילי נולד בבגדאד שבעיראק. ב-1951 עלה לישראל עם משפחתו. הוא גדל בקיבוץ גבעת השלושה כחבר קבוצת עליית הנוער. כדובר ערבית ואנגלית גויס כנער לקורס קדם-צבאי ושירת בצה"ל בשנים 1958–1962 ביחידה 8200 בתחום ההאזנות.
לאחר שירותו הצבאי שירת במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים במשך כ-37 שנים עד פרישתו ב-1999. הוא הוצב בין השאר בפריז ובאיראן בתקופת שלטון מוחמד רזא שאה פהלווי. שימש בין השאר עוזר לראש המוסד, ראש שלושה אגפים כולל ראש אגף תבל, האגף שמופקד על הקשרים המודיעיניים והדיפלומטיים וראש מטה המוסד. לאחר סיום תפקידיו במוסד עבר למשרד הביטחון שם שירת ביחידה לענייני איראן בראשות אורי לוברני.
ב-2010 פרש מתפקידו במשרד הביטחון לאחר כ-52 שנות שירות במערכת הביטחון. הוא שימש כיו"ר עמותת גמלאי המוסד.
ברזילי עוסק בציור ותיעד ביצירותיו את חוויותיו מהשירות במוסד.
גלגוליו של מעיל

גלגוליו של מעיל (ביידיש: אַ מאַנטל פון אַ טונקעלן געוואַנטל, מילולית: "מעיל מאריג כהה") הוא שיר ילדים מאת המשוררת היידית קדיה מולודובסקי.

היסטוריה

השיר נדפס לראשונה ככל הנראה בקובץ שיריה של המשוררת "מעשֹהלעך" ('מעשיות'; התת-כותרת: היא "גייען שיכעלעך אַוועק וווּ די וועלט האָט נאָר אַן עק" – 'הולכות נעליים במקום שבו רק יש לעולם סוף), שהתפרסם בוורשה בהוצאת ארגון בתי הספר היהודיים בפולין (דער יידישער שול-אָרגאניזאציע אין פּולין) ב-1931. השיר התפרסם ביידיש גם בעיתון הילדים "גרינינקע ביימעלעך" ('העצים הירקרקים'), שיצא לאור בווילנה, בגיליון מחודש ספטמבר 1933.
השיר, בתרגומה לעברית של פנינה הלפרין ומלווה באיוריו של נחום גוטמן, התפרסם ב-9 בפברואר 1934 במוסף לילדים של העיתון "דבר" בשם "יקטן". תרגום נוסף, מאת שמשון מלצר, התפרסם במרץ 1937 ב"דבר לילדים" בשם "יגיל והמעיל".
השיר התפרסם בתרגומו של נתן אלתרמן, בשם "גלגוליו של מעיל", ופורסם בספר פתחו את השער: שירי ילדים (איירה: תרצה טנאי; הקיבוץ המאוחד, תש"ו 1945).
השיר מתאר את קורותיו של מעיל שנתפר במיוחד לילד, ולאחר שהילד גדל, המעיל עובר לילדים אחרים. במהלך גלגוליו הרבים, מתבלה המעיל ומאבד אט-אט חלקים ממנו, עד שלבסוף מתפורר לגמרי.
דייוויד פרוסט

ביוגרפיה

בשנות ה-60 ערך פרוסט ראיון נדיר עם הפושע הנאצי באלדור פון שיראך, לאחר שזה השתחרר ממאסר. בשנת 1972 שוחח טלפונית עם היועץ לביטחון לאומי ומזכיר המדינה של ארצות הברית דאז, הנרי קיסינג'ר. בשנת 1977 ראיין את ריצ'רד ניקסון בראיון יוצא דופן, שעובד לימים למחזה ולסרט ("פרוסט/ניקסון"). בינואר 1980, היה מהאחרונים לראיין את מוחמד רזא פהלווי, שאה איראן האחרון. הראיון שודר ב-17 בינואר ברשת ABC. מ-1987 ל-2008 הגיש את התוכנית "דרך חור המנעול" בין השנים 1993 ל-2006 הגיש את התוכנית "ארוחת בוקר עם פרוסט". ב-2007 התדיין עם מנהיג לוב מועמר קדאפי. ביוני 2010 הגיש ב-BBC תוכנית תיעודית על הסאטירה. מנובמבר 2006 עד 2012 הגיש את התוכנית "דייוויד פרוסט על העולם" ב"אל ג'זירה" בגרסתה האנגלית. החל מ-2012 הגיש את התוכנית "ריאיון עם פרוסט".
פרוסט מת בגיל 74 מהתקף לב, על סיפונה של ספינת התענוגות "המלכה אליזבת", אשר שימש כדוברה. בין מספידיו דייוויד קמרון.

הישגים בולטים

פרוסט היה האדם היחיד שראיין את כל ראשי ממשלת בריטניה מ-1964 עד 2010: הרולד וילסון, אדוארד הית', ג'יימס קלהאן, מרגרט תאצ'ר, ג'ון מייג'ור, טוני בלייר, גורדון בראון ודייוויד קמרון, ואת כל נשיאי ארצות הברית מ-1969 עד 2008: ריצ'רד ניקסון, ג'רלד פורד, ג'ימי קרטר, רונלד רייגן, ג'ורג' בוש האב, ביל קלינטון וג'ורג' בוש הבן.
סמגר נבו

סמגר נבו היה משרי נבוכדנצר מלך בבל.
בספר ירמיהו מוזכר סמגר נבו לאחר הבקעת חומת ירושלים, אז הגיעו כל שרי נבוכדנצר והתיישבו בשער התווך שבבית המקדש. בישיבת השרים התקיימה נבואתו של ירמיהו:
"ובאו ונתנו איש כסאו פתח שערי ירושלם".
בלוח נבו שרסכים נראה כי המילה "נבו" המתייחסת על פי המסורה היהודית לסמגר, כלומר "סמגר-נבו", שייכת לשר שרסכים המופיע לאחר סמגר ברשימת השרים שבספר ירמיה, כלומר "נבו-שרסכים". בתרגום השבעים נראה גם כי המילה "נבו" שייכת ל"שרסכים", ולא ל"סמגר".
ההסבר מתאים לגילוי ארכאולוגי נוסף בו הציעו חוקרים לזהות את השר הראשון, נרגל שראצר, עם אחד משריו של נבוכדנצר השני המופיעים באחת מהכתובות של, שם נמנו "שרי ארץ אכד" וביניהם: "נרגל שראצר איש סין-מגיר". מתברר שהוא היה מושל מקום בשם "סין-מגיר", שנהפך במקרא ל"סמגר". בהמשך הכתוב המקראי נרגלשראצר נזכר שוב בתוספת התואר "רב מג".
מריאטה סלומקה

ביוגרפיה

סלומקה נולדה בקלן בשנת 1969.
היא למדה פוליטיקה בינלאומית וכלכלה באוניברסיטת קלן ובאוניברסיטת קנת. ב-1988 השלימה את ההתמחות שלה בחברת התרופות "Roussel Uclaf" בפריז.
מ-1991 ועד 1998 עבדה במכון קלן למחקר בכלכלה (Institut der deutschen Wirtschaft), במקביל ב-1994 החלה את עבודתה העיתונאית בעיתון המקומי "Kölnische Rundschau".
ב-1998 החלה לעבוד כעיתונאית ברשת הטלוויזיה "ZDF", עד 2000 היא הייתה כתבת חדשות בערים בון וברלין, לאחר מכן החלה להגיש את מהדורת החדשות "heute nacht".
מ-2001 היא מגישה את מהדורת החדשות "Heute Journal" ביחד עם קלאוס קלבר.
ב-2009 זכתה על עבודתה ב-"Grimme-Preis", פרס טלוויזיה גרמני, באותה שנה גם הוציאה ספר שכתבה.
בנוסף היא גם הפיקה מספר סרטים תיעודיים.
הטבח בבית הספר למלאכה

הפיגוע

ביום רביעי אור לא' באייר ה'תשט"ז בשעה 8 בערב בעת היו התלמידים באמצע תפילת שמונה עשרה בבית הכנסת שבתוך "בית הספר החקלאי", חדרו למתחם שלושה מחבלי פדאיון. האחד המתין ברכב, השני כיבה את החשמל והשלישי פתח ביריות. כמה מהנוכחים החלו להבריח את הילדים דרך החלונות. לאחר התקרית נמלטו שלושת המחבלים ולא נמצאו.
כשנדלק האור נמצאו מדריך וארבעה תלמידים שעמדו בסמוך לדלת, שוכבים הרוגים מתבוססים בשלוליות דם, וחמישה פצועים קשה. רק כעבור שעה באו כוחות ההצלה ופינו את הפצועים למרכז הרפואי בצריפין.
הנרצחים שמחה זילברשטרום (המדריך), ניסים עסיס ושלמה מזרחי נקברו בהר המנוחות, משה פרץ נקבר בבית העלמין שבעיר עכו ואלברט אדרי בטירת הכרמל. כעבור זמן נפטר אחד הפצועים שנפצע קשה, תלמיד נוסף בשם עמוס אוזן, ונקבר בתל אביב.

התייחסות והנצחה

שלושה ימים לאחר הפיגוע הגיעו לביקור בכפר חב"ד הרבנים הראשיים הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג והרב יצחק ניסים לחזק את ידי התושבים. תחילה היו שנרתעו וחשבו לעזוב את היישוב, בסיום השבעה קבע הרבי מלובביץ' "תענית שעות"], הוא אמר כי "במקום שהתגלתה מידת הדין, תתגלה מידת הרחמים", ועודד את התושבים לפתח ולהגדיל את היישוב.
במלאת שלושים לטבח, הונחה אבן פינה לבית דפוס והוצאת ספרים על שם הנרצחים, בשם "יד החמישה".
תקופה קצרה לאחר הפיגוע שלח הרבי מלובביץ' קבוצה של שלוחים, בהם הרב יהודא קרינסקי, לכפר חב"ד, כדי לחזק את התושבים אחרי האירוע הקשה.
רבים מהמכתבים באגרות קודש חלק י"ג עוסקים בטבח.
לקפוץ את הכריש

לקפוץ את הכריש (באנגלית: Jumping the shark) הוא מושג בעולם הטלוויזיה המציין אירוע במהלך סדרת טלוויזיה המסמן את התדרדרותה הבלתי נמנעת בסקרי הצפייה. אירוע כזה יכול להיות סטייה מעקרון תסריטאי יסודי של הסדרה, התפתחות מופרכת בקו עלילתי ביחס לעולמה הפנימי של הסדרה, שינוי ביחס לדמות מסוימת וכדומה. אירוע זה גורם לאוהבי הסדרה לאבד אמון בה וביוצריה, עובדה הגורמת לצניחה בפופולריות, הגורמת בתורה לנטישת כוכבים וכותבים. בהשאלה משמש המושג לתיאור הרגע בהתפתחות מותג כלשהו שממנו רק ילך וידרדר.

מקור הביטוי

מקורו של הביטוי הוא בפרק הראשון של עונתה החמישית של הסדרה "ימים מאושרים", בו מבקרים פונזי (בגילומו של הנרי וינקלר) וחבורתו בלוס אנג'לס. שם מסתכסך פונזי עם נער מקומי שמזמין אותו לתחרות סקי מים שבמהלכה הוא צריך לקפוץ מעל כריש. האירועים בפרק סטו מהקו המקובל של הסדרה, התנהגותו של פונזי לא תאמה את דמותו והפרק אף סימן את מעברה של דמותו המשנית לקדמת הבמה ותחילת התמקדות הסדרה בו. בראייה לאחור נחשב כי בנקודה זו החלה התדרדרות הסדרה, ולמרות שנמשכה עוד שש עונות איבדה את רוב קהל הצופים הנאמן שלה.
בשנות התשעים הפך הביטוי פופולרי בשיחות קולג' בהן נדונו סדרות עבר. העיתונאי ג'ון היין, שהיה סטודנט באותן שנים, יצר ב-1999 אתר אינטרנט בשם jumptheshark.com (שנמכר ל-TV Guide בשנת 2006) ובו פירט 200 רגעי "קפיצת כריש" של סדרות טלוויזיה אמריקאיות והפך בכך את הביטוי למקובל בדיווחים על תעשיית הבידור עד כדי הכללתו במילון אוקספורד.
הלל זיידל

קורות חייו

זיידל נולד בקרקוב שבגליציה, פולין. למד בבית הספר הגבוה לכלכלה בווילנה. היה חבר בתנועת הנוער הציונית המסורתית "עקיבא" בפולין. חבר נערות שלו היה אוסוואלד רופאייזן ("האח דניאל"), ולימים הקדיש לו זיידל פרק בספר זיכרונותיו על תקופת השואה.
במהלך מלחמת העולם השנייה לקח חלק במחתרת האנטי-נאצית בגטו וילנה ועמד בראש המחתרת היהודית במחנה העבודה וההשמדה קלוגה שליד טאלין (אסטוניה). בשנים 1945–1947 עמד בראש תנועת "הנוער הציוני – עקיבא" והיה מראשי תנועת הבריחה.
במרץ 1948 עלה לארץ ישראל. בארץ כיהן כראש המדור לקליטת עולים של הקונפדרציה העולמית של הציונים הכלליים, המזכיר הכללי של העובד הציוני וממנהיגי המפלגה הפרוגרסיבית (שנוסדה על ידי העובד הציוני ומפלגת עליה חדשה). בשנים 1952–1973 היה פעיל בהסתדרות מטעם העובד הציוני (שהיווה, במשך השנים, חלק ממסגרות מפלגתיות שונות: המפלגה הפרוגרסיבית, המפלגה הליברלית והליברלים העצמאים). שם שימש כראש המחלקה לקליטת עלייה, ועם היבחר יהודה שערי לכנסת בשנת 1961 נבחר במקומו כחבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות וראש המדור לפנסיה של ההסתדרות.
בסוף 1973 נבחר מטעם ל"ע (לכנסת ה-8). בפברואר 1977, בסוף כהונתה של הכנסת השמינית (לפני המהפך), פרש מהמפלגה הליברלית העצמאית והקים את סיעת ”אחדות” בכנסת, שהצטרפה כחטיבה לליכוד. נבחר מטעם הליכוד לכנסת ה-9 (בה שימש יושב ראש הוועדה לפניות הציבור וחבר בוועדת הכנסת, ועדת החוקה, חוק ומשפט ובוועדת העלייה והקליטה). בבחירות לכנסת ה-10 לא שולב ברשימת הליכוד לכנסת ואחריהן פרש מפעילות פוליטית.
ריכרד תומאלה

ריכרד תומאלה (בגרמנית: Richard Thomalla;‏ 23 באוקטובר 1903 – 12 במאי 1945) היה קצין אס אס בגרמניה הנאצית. כמהנדס אזרחי היה מראשי תוכנית לובלין בפולין הכבושה. תומאלה הוא מן האחראים הראשיים להקמת מחנות המוות בלז'ץ, סוביבור וטרבלינקה בעת השואה.
אושן טאוורס

מידע כללי

גורד השחקים מגיע לגובה של 120 מטרים (393 רגל) והוא מצוי בפרבר של העיר הגדולה בפקיסטן, קראצ'י. המתחם כולו הוא בעל אספקת חשמל פרטית בגודל 5 מגה-וואט, הכי גבוה לבניין בקראצ'י, אף על פי שהוא לא הבניין הכי גבוה בקראצ'י (בניין גבוה ממנו מקבל אספקה של 2 מגה-וואט). בגורד השחקים חמש מעליות לסחורות ומעליות נוספות המיועדות לתשעה נוסעים.
גורד השחקים, המצוי באזור חם, משתמש בטכנולוגיה מיוחדת לסילוק החום והעשן מהבניין.
בניית הבניין החלה בשנת 2007 והסתיימה בשנת 2013, הבניין היה בעבר (2012–2014) הגבוה ביותר בפקיסטן כולה והגבוה ביותר בעיר קראצ'י (2012–2018), הוא הפסיד את התארים לבניינים אחרים.
ח'מיס מושייט

היסטוריה

עד שנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה ח'מיס עיר קטנה בת פחות מ-50,000 תושבים המשרתים את האזור החקלאי המקיף אותה, אך מאז גדלה האוכלוסייה בקצב מהיר במיוחד, ל-217,870 תושבים ב-1992, 372,695 ב-2004 ו-430,828 תושבים לפי מפקד 2010.
העיר מוקפת בחוות לייצור גידולים חקלאיים.