שאנן סטריט

ביוגרפיה

סטריט נולד בירושלים, לזוג עולים מארצות הברית. בירושלים גדל וחי, הוא למד בבית הספר הניסויי ירושלים והמשיך לבית ספר התיכון לחינוך סביבתי במדרשת בן-גוריון שבנגב, עובדה שבאה לידי ביטוי לא אחת בשירים שכתב (כגון "ג'רוזלם" ו"גן התות"). הוא היה חבר ומדריך בתנועת הנוער נוע"ם ובשומר הצעיר, והתגייס לגרעין נח"ל של השומר הצעיר (אזכור לכך מופיע בשיר "מספרים"). בגיל 14 החל לכתוב שירים, אך את הקריירה המוזיקלית החל לממש רק בגיל 25, לאחר פגישה מקרית עם דודוש קלמס מלהקת "מנדו", שבעקבותיה הוקמה להקת הדג נחש. באלבום הראשון של הלהקה, "המכונה של הגרוב" (2000) כתב סטריט את רוב השירים, אך באלבומים הבאים באה לידי ביטוי גם כתיבה של חברים אחרים בלהקה.
בשנת 2001 הקים סטריט את עמותת "פסטיבל בשקל", שמארגנת מדי שנה הופעות של אמנים בשכונות ובפריפריה, תמורת מחיר סמלי של שקל אחד, מתוך תפיסה שתרבות אינה מותרות, וכי עליה להיות נגישה לכל. כמו כן חבר סטריט בוועד הציבורי של העמותה. עמדותיו החברתיות של סטריט השתקפו גם בכמה משיריו (כגון "אף אחד" או "מספרים"). בשנת 2002 השתתף סטריט בשני שירים באלבום "איפה טעינו" של הראפר סגול 59 ("ירושלים 2-תל אביב 0" ו"ועידת פיסגה"), בו השתתף גם הראפר תאמר נפאר. בהמשך שיתף סטריט פעולה עם סגול 59 מספר פעמים נוספות.
בשנת 2007 הוציא סטריט את אלבום הסולו הראשון שלו, "הבזק אור חולף". הוא תכנן בתחילה להפיק אלבום שבו אמנים אחרים יבצעו שירים שכתב, אך לאחר שהחל לעבוד עם אבי ליבוביץ', שהלחין את רוב השירים באלבום, החליט לבצע אותם בעצמו. האלבום שונה באופיו מאלבומי "הדג נחש" הן בטקסטים, שרבים מהם אישיים יותר, והן בלחנים ובעיבודים, שמאופיינים בצלילים רכים יותר, ובשימוש נרחב בכלי מיתר. באלבום שיתף סטריט פעולה, בין היתר, עם חוה אלברשטיין, אהובה עוזרי ודנה עדיני.
בשנת 2013 כתב את התסריט לסרט "פלאות" ביחד עם אבי נשר ואף שיחק בו.
בשנת 2014 הוציא את האלבום "הכל לטובה". האלבום מכיל 12 שירים העוסקים כל אחד בחודש מתוך שנת האבל על מותה של אחותו של שאנן סטריט, טובה, ממחלת הסרטן. האלבום כולו נכתב באנגלית והוקלט בברצלונה והשירים הולחנו על ידי אומנים ישראליים בולטים ובהם שלומי שבן, חוה אלברשטיין, ברי סחרוף. אלבום זה זכה בפרס של אקו"ם ע"ש עוזי חיטמן על הישג השנה. מנימוקי השופטים: "הכל לטובה" הוא אלבום שמזכיר מדוע אלבומים בכלל קיימים עדיין. בעידן שכולו כמעט שירים, יש בו את כל מה שאלבום צריך ויותר. הנושא שמהדהד לכל אורכה של היצירה, מילים חודרות והגשה שמשאירה אותך מרותק ומסור להתפתחות המוזיקלית. אף על פי שהאלבום כולו נכתב ומושר בשפה האנגלית הוא מרגיש יצירה מקומית ומחוברת זאת מכיוון ששאנן סטריט הוא אחד היוצרים המקוריים והנאמנים לעצמם שפועלים כיום ויש לו דרך משלו לכדרר שפה. בשיתוף פעולה עם שלומי שבן שחתום על רוב הלחנים באלבום וכמו כן חוה אלברשטיין וברי סחרוף, נוצר שילוב מושלם בין לחן לטקסט שגדל עליך מהאזנה להאזנה. היה חשוב לחברי הוועדה להעניק את פרס אלבום השנה לשאנן סטריט ושותפו העיקרי שלומי שבן (לחן), לא על כך שהיה האלבום המצליח ביותר של השנה אלה על כך שהיה האלבום המוצלח ביותר. גובה הפרס 15,000 ₪ שמתחלק באופן שווה בין המבצע, המחבר, והמלחין.
במקביל לקריירה המוזיקלית, כתב סטריט טורים במקומונים שונים, בהם "טיימאאוט ירושלים", "כל העיר" וכן החזיק טור פאבים בשם "נווה שאנן", העוסק בפאבים, במקומון הירושלמי "כל הזמן".

חיים פרטיים

סטריט נשוי ואב לשלושה. מתגורר בירושלים. סטריט הוא אחד מבעלי הבר הירושלמי "קזינו דה פריז".
ב-2005 פורסם כי סטריט השתחרר משירות מילואים דרך קצין בריאות הנפש והתגאה בכך שעשה זאת על רקע אידאולוגי. ב-2014 נטל חלק באירוע הקראת עדויות של שוברים שתיקה. הוא חבר המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.