google/wiki40b huggingface dataset:
ג'יימס מקארתי

המילטון אקדמיקל

מקארתי נולד בגלאזגו שבסקוטלנד. בשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המילטון אקדמיקל, וב-30 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק ליגה נגד קווין אוף דה סאות'. ב-6 בינואר 2007, בגיל 16 ו-55 ימים הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק במסגרת הגביע הסקוטי נגד ליווינגסטון, והפך לשחקן הצעיר ביותר שמבקיע שער בהיסטוריה של המילטון אקדמיקל.
ב-17 במאי 2008, לאחר עונה בה העפיל המועדון לליגה הראשונה, חתם מקארתי על חוזה ל-3 שנים במועדון. בעונת 2008/2009 זכה בתואר השחקן הצעיר של העונה בליגה.

ויגאן את'לטיק

ב-16 ביולי 2009 אישרה המילטון אקדמיקל הצעה על מקארתי מויגאן את'לטיק מהפרמייר ליג, ו-5 ימים לאחר מכן הוא השלים את המעבר וחתם על חוזה ל-5 שנים. ב-22 באוגוסט ערך מקארתי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 בהפסד 5-0 למנצ'סטר יונייטד במסגרת המחזור השלישי בליגה. ב-2 בינואר 2010 הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-63 בניצחון 4-1 על האל סיטי במסגרת הסיבוב השלישי של הגביע האנגלי. ב-16 בינואר 2010 הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, שער בדקה ה-60 בניצחון 2-0 על וולברהמפטון וונדררס במסגרת המחזור ה-22.
את עונת 2010/2011 פתח מקארתי באופן מרשים, אך ב-23 באוקטובר 2010 נפצע במשחק ליגה מול בולטון וונדררס והושבת לשלושה חודשים. ב-25 בינואר 2011 חזר מקארתי למגרשים והבקיע שער במשחק ליגה נגד אסטון וילה. 
בחודש אוגוסט 2012 חתם מקארתי על חוזה חדש ל-5 שנים במועדון. הוא היה חלק מהקבוצה שזכתה שניצחה את מנצ'סטר סיטי בגמר הגביע האנגלי לעונת 2012/2013.

אברטון

ב-2 בספטמבר 2013 עבר מקארתי לאברטון מהפרמייר ליג בעקבות מאמנו בויגאן את'לטיק, רוברטו מרטינס, וחתם על חוזה לטווח ארוך בעסקה ששווייה 13 מיליון ליש"ט. ב-14 בספטמבר 2013 ערך מקארתי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-66 בניצחון 1-0 על צ'לסי במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-11 במאי 2014 הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה התשיעית בניצחון 2-0 על האל סיטי במסגרת המחזור ה-38 והאחרון בליגה. בעונתו הראשונה במועדון, בה השיגה אברטון 72 נקודות בליגה, שיא מועדון, היה מקארתי לשחקן מפתח.
בינואר 2018 שבר מקארתי את רגלו כאשר ניסה לחסום את בעיטתו של החלוץ היריב סלומון רונדון. בשל פציעה זו נעדר ממשחק במשך כמעט שנה.

קריסטל פאלאס

ב-7 באוגוסט 2019 לאחר שש שנים באברטון חתם מקארתי בקריסטל פאלאס.

קריירה בינלאומית

בגיל 16 נענה מקארתי להזמנה לייצג את אירלנד בזירה הבינלאומית, אפשרות לה זכה בשל קשרים משפחתיים למדינה. הוא שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אירלנד.
בחודש פברואר 2010 זומן מקארתי לראשונה לנבחרת אירלנד הבוגרת למשחק ידידות נגד נבחרת ברזיל. ב-2 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 באותו משחק, בו הפסידה נבחרת אירלנד בתוצאה 2-0. בהמשך, לא נכלל מקארתי בסגל הנבחרת למשחק במסגרת גביע האומות  2011 נגד נבחרת ויילס, מה שהוביל לשמועות לפיהן יחליט מקארתי לשחק בנבחרת סקוטלנד, שכן הופעותיו בנבחרות הצעירות של אירלנד או במשחק ידידות בנבחרת הבוגרת אינן מספיקות לכך שיחויב לשחק בנבחרת אירלנד לעד.
בחודש מרץ 2011 נפתרה הבעיה, כאשר נענה מקארתי לזימון למשחקה של נבחרת אירלנד מול נבחרת מקדוניה במסגרת מוקדמות יורו 2012. באותו משחק נכנס כמחליף במקומו של רובי קין וערך את הופעת הבכורה התחרותית שלו.
מקארתי שיחק בתשעה מתוך עשרת המשחקים של נבחרת אירלנד במסגרת מוקדמות יורו 2016, טורניר אליו לא העפילה הנבחרת.
דנה לפידות

ביוגרפיה

דנה לפידות נולדה וגדלה בבאר שבע בבית מוזיקלי. מגיל צעיר היא הכירה את עולם המוזיקה, דרך אמה, חנה לפידות, בה היא נעזרת עד היום לכתיבה והלחנה של שירים מקוריים. סבה של דנה היה זמר אופרה, ואחותה הגדולה, קרין לפידות, היא זמרת בארצות הברית.
לפידות החלה לכתוב שירים בגיל 12. אחד השירים שכתבה בגיל זה הוכנס לאלבומה הראשון.
בגיל 17 התקבלה לפידות להרכב הראשון של להקת "חמסה".

2001-2005: ההתחלה

בשנת 2001, כשהיא בת 18, החלה לפידות בעבודה על אלבום הבכורה שלה, כשפנתה לנדב ביטון, המפיק המוזיקלי שהפיק את אלבומיו של עמיר בניון. ביטון הדריך את לפידות לגבי תהליך ההפקה והמשאבים הכלכליים. לאחר גיוסי כספים החלה לפידות לעבוד על האלבום, כשבמקביל עבדה כזמרת. שנתיים לאחר מכן, כששמעה את המוצר המוגמר ולאחר שבחנה אותו מזווית מקצועית החליטה לגנוז את האלבום. בטרם גניזת האלבום יצא לתחנות הרדיו סינגל בשם "חיפושים", שלא זכה להצלחה גדולה.
באותה השנה לפידות התאחדה עם להקת חמסה, והתמודדו בקדם האירוויזיון עם השיר "תן לי בדרבוקה" שכתבה ארלט ספדיה, אך לא עלו לשלב התחרות.

2005-2007

בשנת 2006 הגיעו הקלטותיה של לפידות לחברת "הד ארצי", ומשם היא התחילה את דרכה לאלבום בכורה. שנתיים לאחר החתמת החוזה בחברה, בשנת 2008, יצא הסינגל הראשון, "מוניות". ביולי 2008 יצא הסינגל "משוגעת", שזכה להשמעות רבות והגיע לראש מצעדי הפזמונים השונים. ב-28 באוגוסט יצא האלבום השלם, דנה לפידות, בעיבוד מוזיקלי של משה דעבול. סינגלים נוספים שיצאו היו "בובת קברט", שהיה למעשה גרסה מחודשת של השיר "חיפושים", ו"הפוכים".
בחודשים מרץ ואפריל 2009 יצאה לפידות לסיבוב הופעות אקוסטי ברחבי ישראל. בחודש אוקטובר 2010 יצא לתחנות הרדיו סינגל בשם "הלו אדון שלום גברתי" מתוך האלבום השני של לפידות.
בחודש דצמבר 2010 יצא לרדיו הסינגל השני מתוך האלבום השני של דנה לפידות –"הרגלים רעים", מילים, לחן והפקה מוזיקלית: הנרי.
בחודש מרץ 2011 הוציאה דנה לפידות לתחנות הרדיו את הסינגל השלישי מהאלבום השני, "בגלל געגועיי". מילים: שי מור יוסף, לחן: אייל ניסים, הפקה מוזיקלית: ניצן קייקוב. ביולי 2012 הוציאה את השיר "ואולי היום" לרדיו, לשיר צולם קליפ. בנובמבר 2012 יצא הסינגל "גן המשחקים" לרדיו. בחודש יוני 2013 הוציאה את הסינגל "ניו יורק" לרדיו, לשיר צולם קליפ. בנובמבר 2013 הוציאה את הסינגל "רק טוב" לרדיו. עם זאת כל הסינגלים שהוציאה בשנתיים הללו לא נכנסו לאלבומה השני. הסינגל הראשון שהוציאה היה "כמו בהתחלה" בחודש מאי 2015. הסינגל השני "מסתובב בעולם" יצא לרדיו בחודש יולי 2015. השיר זכה להשמעות רבות ואף נכלל בפלייליסט של גלגלצ. השיר לווה בקליפ. באוגוסט 2015 הוציאה את השיר "יום שישי" כסינגל לרדיו. עם צאת האלבום הוציאה כסינגל רביעי את השיר "חיבוק של אמא" לרדיו.
ביוני 2014 נישאה לשמוליק וקסלר. ב-2015 כתבה והלחינה את השיר "מנגינה" של עדן בן זקן. בנוסף, הוציאה בחודש דצמבר 2015 את הדיסק השני הנושא את השם "כמו בהתחלה". בנוסף לכך, כתבה והלחינה את השיר "מחכה לו" עבור נטלי פרץ. ביולי 2017 בשיתוף פעולה נוסף עם הנרי הוציאה את הסינגל "Comme Ci Comme Ca" השיר משולב בטקסטים בעברית ובצרפתית.
סביון ליברכט - מחזות

מרבית מחזותיה של סביון ליברכט מבוססים על סיפורים שכתבה. חלקם נוגעים בהוויה הישראלית, וחלקם מושפעים רבות מחוויותיה כבת לניצולי שואה, ועוסקים בה ובהשלכותיה על הניצולים וצאצאיהם.
סיווג (סטטיסטיקה)

בסטטיסטיקה ובלמידה חישובית, סיווג הוא פעולה שמחלקת קבוצת עצמים לתת-קבוצות. למשל: ניתן לסווג את הילדים בכיתה לקבוצות למידה שונות, כך שכל ילד יהיה בקבוצת לימוד אחת. דוגמה נוספת: ניתן לסווג קבוצת תפוחים לפי הזנים השונים שלהם. האלגוריתם שמבצע את הסיווג מכונה כלל סיווג. לעיתים, כמו בדוגמה הראשונה, אין סיווג "נכון". במקרים אחרים (כמו בדוגמה השנייה) פעולת הסיווג אמורה לחקות חלוקה שאינה תלויה בפעולת הסיווג עצמה, ואז כלל הסיווג נקרא מסווג.
באופן יותר פורמלי, כלל סיווג הוא פונקציה  מקבוצת העצמים  לקבוצת הקטגוריות , שהיא על, אבל בדרך כלל לא חד חד ערכית (הסיווג הטריוויאלי). 

אם קיים סיווג אמיתי , ו- אמור למזער את ההבדל , תחת מטריקה מתאימה, אזי כלל הסיווג נקרא מסווג.
מקום מיוחד שמור למסווגים דו-ערכיים. אלו מסווגים מהסוג הפשוט ביותר: הם מחלקים את כל העצמים בקבוצה לאחת משתי תת-קבוצות. קיימות דרכים רבות להעריך את הקרבה בין פלט המסווג לבין החלוקה האמיתית, (קרי: מטריקות על מרחב המסווגים), בפרט למסווגים דו-ערכיים. ראו פירוט בערך: מדדי הערכה למסווג דו-ערכי.
מסווגים המחלקים את הקבוצה ליותר משתי תת-קבוצות נקראים מסווגים רב-ערכיים, והניתוח המתמטי שלהם מסובך יותר.
אורן סמדג'ה

ביוגרפיה

סמדג'ה נולד באופקים וגדל במושב נורדיה. אביו, מאמן הג'ודו מוריס סמדג'ה, ייסד את ענף הג'ודו בישראל. בגיל 12 השתתף סמדג'ה לראשונה באליפות ישראל בג'ודו וזכה במדליית הזהב. במקביל גם שיחק כדורגל בקבוצת הנוער של בית"ר אופקים. בגיל 17 החל סמדג'ה להתחרות בתחרויות בינלאומיות, ואף צורף לנבחרת ישראל. הוא התחרה במשקל עד 71 קילוגרם. בשנת 2008 השתתף בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בה הודח שלישי. הוא נשוי לליאת ולהם שני בנים ובת. בשנת 2008 הופיע גם בהופעת אורח בפרק אחד בסדרה החיים זה לא הכל.

זכייה במדליה אולימפית

הוא הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת ברצלונה (1992), לאחר שזכה במדליית ארד באליפות צ'כיה הפתוחה. במשחקים האולימפיים עצמם זכה במדליית ארד בזכות מספר איפונים בתום 6 הקרבות שלו, ובכך הפך לספורטאי הישראלי הראשון שזוכה במדליה מבין הגברים. סמדג'ה הצליח לנצח ב-5 הקרבות באולימפיאדה בזמן שיא של 5 דקות ו-45 שניות (קרב ג'ודו אורך 5 דקות).

סגן אלוף העולם

באליפות העולם בשנת 1995 שנערכה בצ'יבה שביפן, זכה סמדג'ה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג. בסיבוב הראשון הוא ניצח את אלי חמאנפה האיראני, בסיבוב השני הוא ניצח את אדלר וולמר האמריקאי ובשמינית הגמר הוא ניצח את נונו ראמוס הפורטוגלי. בשלב רבע הגמר סמדג'ה ניצח את סוסו ליפרטליאני הגיאורגי ובחצי הגמר הוא גבר באיפון על פלאביו דה ולואה הברזילאי תוך 25 שניות לאחר תרגיל אורה-נאגה. בגמר סמדג'ה נכנע באיפון לטושיהיקו קוגה היפני.
סמדג'ה ייצג את ישראל גם באולימפיאדת אטלנטה והיה בין המועמדים הבכירים למדליה אך הגיע אליה כאשר הוא סובל מפציעה בברכו. בסיבוב הראשון הוא ניצח את גראם רנדל הבריטי ובסיבוב השני הפסיד לאירקלי אוזנדזה הטורקי והודח.

קריירת אימון

סמדג'ה משמש כיום כמאמן נבחרת הגברים בג'ודו.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), אורי ששון חניכו של סמדג'ה זכה במדליית הארד. בכך הפך סמדג'ה לישראלי הראשון שזוכה במדליה אולימפית גם כספורטאי וגם כמאמן.
בדצמבר 2015, זכה בפרס הספורט הישראלי מטעם משרד התרבות והספורט על הצטיינות בתחומו כמאמן.
באוגוסט 2019 זכה שגיא מוקי המודרך על ידו באליפות העולם.
אין ארוחות חינם

אין ארוחות חינם הוא פתגם, המופיע בגרסאות שונות, ומקורו באנגלית. המסר העולה ממנו הוא שלא ניתן לקבל דבר ללא תמורה – ולכל מעשה או מוצר יש מחיר, גם אם אינו נראה לעין. הפתגם משמש בארצות הברית משנות ה-30 וה-40, אך לא ידוע מתי בדיוק הופיע לראשונה. גם השימוש בראשי תיבות של גרסאותיו השונות נפוץ: TNSTAAFL, TANSTAAFL, TINSTAAFL. 
הפתגם מבוסס על צירוף אחר, ארוחת חינם, שמקורו בתרבות הברים בארצות הברית במאה ה-19, שבהם רוֹוֵחַ מבצע של הגשת ארוחה ללא תשלום ללקוחות שרכשו משקאות חריפים. רוב מוצרי המזון שהוגשו חינם היו בעלי תכולת מלח גבוהה (כגון האם, גבינות, קרקרים מלוחים וכדומה) ולפיכך מצמיאים, כך שבעקבות אכילתם הלקוחות הזמינו משקאות נוספים. האמרה נקשרת אל מנהג הסוחרים האמריקנים באשר הם להבטיח ארוחת חינם למי שיקנה את מוצריהם, וכן לאנשי עסקים המזמינים את שותפיהם לארוחה מפוארת. 
ראש עיריית ניו יורק פיורלו לה גוארדיה הצהיר ב-1934 נגד השחיתות: "ארוחות החינם נגמרו". האמרה נחשבת מכוננת בהשקפת העולם הקפיטליסטית, בזכות שילובה במאמרים וכן בזכות סופר המדע הבדיוני רוברט היינלין, אשר שילב את הביטוי "אין כזה דבר כמו ארוחות חינם" ואת ראשי התיבות שלו ("אכדכאח") רבות בכתיבתו. אלה תופסים מקום מרכזי ברומן שלו משנת 1966 "עריצה היא הלבנה". היינליין תרם רבות לתפוצת של הביטוי. כלכלן השוק החופשי מילטון פרידמן השתמש בביטוי ככותרת לספרו מ-1975 ותרם את חלקו לקליטתו. קמפבל מק'קונל ציין כי הביטוי הוא "בליבת הכלכלה".
מסכת חולין

מסכת חולין היא המסכת השלישית בסדר קדשים שבמשנה. המסכת עוסקת בדיני שחיטת בהמות שאינן קורבנות (חולין), ולכן נקראת מסכת זו בכתבי הראשונים בשם "שחיטת חולין" (להבדיל בינה לבין מסכת זבחים, שנקראת "שחיטת קדשים").
פרקים שביעי ושמיני שבמסכת הם מהיסודיים בהלכות איסור והיתר ולכך נקראת המסכת "כלל גדול".
בתלמוד הבבלי יש במסכת זו 141 דפים.

מיקומה של המסכת בסדר קדשים

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, כשנשלם הדיון בזבחי הקודשים וכל מה שנלווה להם, הגיעה העת לדבר על שחיטת שאר הזבחים. ודבר זה תואם את הכתוב בתורה שהרי קודם נאמר על זביחת קודשים : "וְהָיָה הַמָּקוֹם אֲשֶׁר יִבְחַר ה' אֱלֹהֵיכֶם בּוֹ לְשַׁכֵּן שְׁמוֹ שָׁם שָׁמָּה תָבִיאוּ אֵת כָּל אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם", ורק אחר כך נאמר על שחיטת חולין : "רַק בְּכָל-אַוַּת נַפְשְׁךָ תִּזְבַּח וְאָכַלְתָּ בָשָׂר, כְּבִרְכַּת ה' אֱלֹהֶיךָ אֲשֶׁר נָתַן-לְךָ--בְּכָל-שְׁעָרֶיךָ".
שמואל כהנא שפירא

הרב שמואל שפירא (תרפ"ו-כ"ג בכסלו תשע"ב) היה דיין, כיהן כאב בית הדין בבית הדין הרבני בירושלים.

ביוגרפיה

נולד בירושלים להענע רייזל (לבית זקס) ולרב שלמה זלמן, בנו של הרב צבי אשר כהנא שפירא. אחיו של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, שהיה ראש ישיבת מרכז הרב והרב הראשי לישראל. אחיו הבכור היה הרב אהרן יהושע פישל, אביו של הרב אליעזר שפירא. 
למד בתלמוד תורה בשכונת גאולה, בישיבת חברון ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב. בעת לימודיו במרכז הרב זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת תשי"ג. נישא לחיה בת הרב אריה ליב בויארסקי מרבני פרדס חנה, חתנו של הרב אליהו דוד שולזינגר.
לאחר נישואיו מונה לדיין בעיר טבריה ולאחר מספר שנים מונה מונה לאב"ד. בהמשך היה גם אב"ד בבית הדין הרבני בירושלים.
בתו רבקה נשואה לרב יוסף גולדברג, אב"ד בירושלים ובנו של הרב אברהם הלל, רבו של כפר פינס. חתן נוסף שלו, הוא רבי ברוך מרדכי אטינגר.
צבי שוסטר

צבי שוסטר (1919–2008) היה צלם ישראלי, הצלם הראשון בגדרה, במשך 30 שנה היה הצלם היחיד בגדרה.
ארכיון התשלילים של שוסטר המשקף עבודה של יותר מחמישים שנה, בעל ערך היסטורי, לאומי וחברתי, ובעל חשיבות להיסטוריה המקומית של גדרה.

ביוגרפיה

שוסטר נולד ב־1919 בעיר חוטין שבחבל בסרביה (כיום באוקראינה). כילד למד בחדר ובמקביל בבית ספר עממי יהודי. בגיל 15 החל ללמוד צילום ועבד כשוליה ב"פוטו" בעיר. בתום שלוש שנים הוענקה לו תעודת "צלם מקצועי". שוסטר התקבל לעבוד אצל צלם בשם צבי פינוס. בשעות היום צילמו ובערב פיתחו את הסרטים, הדפיסו את התמונות וביצעו את העבודות הנלוות כגון רטוש, מיון ומספור.

במלחמת העולם השנייה

בעקבות הסכם ריבנטרופ-מולוטוב קיבלו הסובייטים בשנת 1940 את בסרביה, והעסקים הפרטיים נסגרו או הולאמו, ובהם חנות הצילום. הרוסים פתחו ארגון ממשלתי לצילום בשם "פוטו טרוסט", ושוסטר עבד בו תמורת שכר חודשי.
ביוני 1941 פלש ורמאכט לברית המועצות והחזיר את השליטה על שטחי בסרביה לרומנים, שגירשו את היהודים לשטחים שמעבר לנהר הדניסטר. שוסטר, צעד עם אשתו, בני המשפחה וכל יהודי העיר אל שטחי הגירוש, כשאת ציוד הצילום החביא בבית סבתו.
בין השנים 1941–1944 שהה שוסטר עם משפחתו ועוד עשרות אלפי יהודים במחנות ובגטאות, תחת שלטון רומני.
לאחר השחרור על ידי הצבא האדום חזר שוסטר לעיר הולדתו וגויס לצבא. עם תום מלחמת העולם השנייה נשאר בחוטין, ,פתח חנות צילום בשותפות עם צלם נוסף - באישור ממשלתי ותמורת סכום שהועבר למדינה.
ב-1946 עברה המשפחה לרומניה, לעיר טקוץ', שם פתח שוסטר חנות צילום עם הצלם חיים פישברג.

במדינת ישראל

בשנת 1950 עלתה המשפחה למדינת ישראל ושוכנה במחנה עולים. בשנים הראשונות עבד בחנות קטנה ברחוב ביל"ו בשם "פוטו הנגב", ומאוחר יותר עבר לרחוב הרצל, שם נקראה חנותו "פוטו צבי".

מצילומיו

עד הגעתו של שוסטר לגדרה נעזרו התושבים בצלמים מתל אביב, ראשון לציון ורחובות. את המושבה תיעדו צלמים מהקרנות הציוניות.
שוסטר שכונה בפי תושביה "צלם המושבה" צילם את מעברת גדרה, את המוסד לעיוורים כפר אוריאל, את הנופשים ב"בית המרגוע לסופר ולמורה", חנוכת בית החולים הרצפלד בשנת 1969.
במשך עשרות שנים תיעד שוסטר את נופי המושבה גדרה, את תושביה ומשפחותיהם כמעט בכל תחנות חייהם, פעילויות ספורט, תרבות ונופש, בתי ספר וגנים לדורותיהם ואירועים חגיגיים, פוליטיים וממלכתיים כולל חגיגות בכל עשור החל מחגיגות ה-70 לגדרה (בשנת 1954) כולל ביקור דוד בן-גוריון בגדרה.

הנצחה

לאחר מותו, בשנת 2008, נקרא על שמו רחוב במושבה.
סמל קוסטה ריקה

סמל קוסטה ריקה משמש רשמית כסמל המדינה החל מה-21 באוקטובר 1964, אף שהסמל הוצג לראשונה כבר ב-27 בנובמבר 1906. הסמל שונה בשנת 1964 כאשר נוספו לחמשת הכוכבים בראש הסמל, המייצגים כיום את מחוזות קוסטה ריקה, שני כוכבים נוספים, על מנת לסמל את שבעת מחוזות המדינה. במהלך שינוי זה הוכרז הסמל כסמל רשמי.

תיאור הסמל

הסמל מתאר הפשטה של הטופוגרפיה של קוסטה ריקה. הספינות משני הצדדים מייצגים את הים הקריבי ואת האוקיינוס השקט המצויים משני צידי המדינה. הספינות מייצגות גם את ההיסטוריה הימית של המדינה ואת חשיבות הסחר הימי להקמת המדינה וכלכלכתה. חמשת הכוכבים המקוריים שהיו בסמל ייצגו את חמש המדינות המאוחדות של מרכז אמריקה - מראשית המאה ה-19.
שלושת ההרים מייצגים את שלושת הרי הגעש העיקריים שבמדינה, וברקע הסמל זורחת השמש המסמלת את הקדמה והעתיד.
בראש הסמל, על קלף לבן רשום שם המדינה בספרדית, ומעליו, על קלף כחול, רשום בספרדית: America Central - "מרכז אמריקה".
מרי מייפס דודג'

ביוגרפיה

מרי מייפס נולדה בניו יורק בשנת 1831. הוריה היו המדען פרופסור ג'יימס מייפס, וסופיה פורמן. שמות אחיה הם סופיה וצ'ארלס. הבנות למשפחת מייפס מעולם לא ביקרו בבתי ספר. את השכלתן הן קיבלו בבית תחת תוכנית לימודים בפיקוח ממשלתי. בין הנושאים שהן למדו: צרפתית, ציור, מוזיקה ולטינית . בגיל צעיר מרי התבלטה בכישרונה לציור, למוזיקה ולכתיבה ספרותית .
בגיל 15, הוריה רכשו חווה ישנה בניו ג'רזי. בחווה זו עסק אביה המדען בפיתוח שיטות חקלאיות חדשות ומרי סייעה לאביה בעבודתו .
בשנת 1851, בגיל 20, מרי נישאה לעורך הדין וויליאם דודג' (William Dodge) ועברה להתגורר עמו בעיר ניו יורק, ובארבע השנים הבאות נולדו שני בניה ג'יימס והרינגטון.
בעלה נקלע לקשיים כלכליים והוא נטש את משפחתו ב-1858 וכחודש לאחר היעלמותו הוא נפטר.
מרי חזרה עם שני בניה אל בית הוריה. היה זה בית כפרי גדול ליד ניוארק, אשר בניו ג'רזי.
בשנת 1859, היא ערכה עם אביה שני מגזינים, Working Farmer ו United States Journal, בו פרסמה לראשונה את יצירותיה
כדי לפרנס את ילדיה היא פנתה אל הכתיבה. בית קטן שהיה צמוד למטע של אחוזת אביה, שימש אותה ואת בניה. בית זה, אשר רוהט בפשטות, והיה מרוחק מביתם הגדול של הוריה, העניק לה שקט ואיפשר לה להשקיע את רב זמנה בעבודה . עם זאת, אחת לשבוע, שעות אחר הצהריים היו מוקדשות לילדיה .
תחילה העלתה על הכתב סיפורים שנהגה לספר לילדיה, ועד מהרה פרסמה אותם כספר בשם "סיפורי אירווינגטון" (ניו יורק, 1864).
ההצלחה האירה לה פנים והיא התפרסמה בזכות הספר הנס ברינקר-או מחליקיים של כסף אשר הודפס, עוד בחייה, בלמעלה ממאה מהדורות ותורגם לשפות רבות ..
מרי הייתה מהעורכים הראשונים של כתב העת HEART AND HOME, יחד עם עם דונלד ג' מיטשל והארייט ביצ'ר סטואו, - מגזין שבועי אמריקאי מאוייר אשר פורסם משנת 1868 עד 1875. בהמשך היא מונתה לנהל את מחלקת הילדים של כתב העת הזה.
בשנת 1873 היא מונתה לעורכת הראשית של כתב העת סנט ניקולס (St. Nicholas Magazine), אותו ניהלה במשך 32 שנים עד יום מותה.
זה היה ירחון ילדים אשר פורסם בשנים 1873 ועד 1943 ובו פורסמו סופרים ידועים כגון: לואיזה מיי אלקוט, פרנסס הודג'סון ברנט, מרק טוויין, רודיארד קיפלינג ואחרים.
באחד המיפגשים סיפר לה קיפלינג סיפור על הג'ונגל ההודי, ודודג' ביקשה ממנו לפרסם אותו בירחון סנט ניקולס. הוא מעולם לא כתב לילדים, אבל הבטיח שינסה, והתוצאה הייתה ספר הג'ונגל .

שנות חייה האחרונות

דודג' גרה בבניין דירות גדול המשקיף על הסנטרל פארק בניו יורק .
בשנת 1888 היא רכשה קוטג', שאותו כינתה "יארו", במושבת הקיץ בפארק אונטורה, בהרי קטסקיל . זה היה בית-מגורים קטן ומרובע, אך מרי הרחיבה אותו משנה לשנה והפכה אותו לבית מרובה גמלונים.
אחד מבניה נפטר בשנת 1881, והשני, ג'יימס דודג', היה לממציא ויצרן מצליח.
מרי דודג' סבלה ממחלה קשה במשך מספר חודשים. היא חזרה לגור בקוטג' הקיץ שלה באונטורה בתקווה להחלים, אך מחלתה גברה עליה והיא נפטרה ב -21 באוגוסט 1905
הפארק הלאומי אמבוסלי

אודות הפארק

שטח הפארק הוא 39,206 דונם (392 קילומטרים רבועים) הנפרשים בגבול קניה-טנזניה. תושבי המקום הם בעיקר אנשי שבט מסאי, אך אנשים ממקומות אחרים במדינה התיישבו בה ונמשכים על ידי הכלכלה המצליחה, העדר התיירים וחקלאות אינטנסיבית לאורך מערכת הביצות שהופכת את שטח הגשמים הנמוך: 350 מ"מ בממוצע (14 אינץ'), הפארק נחשב לאחד המקומות הטובים ביותר בעולם לצפייה בחיות בר עם 400 מינים של עופות כולל עופות מים כמו שקנאים, שלדגיים, רליתיים וטגואן וכן מיני בעלי חיים נדירים. הפארק ממוקם כ־240 ק"מ דרומית-מזרחית לניירובי. זהו הפארק הלאומי השני הפופולרי ביותר בקניה לאחר שמורת מאסאי מארה.

היסטוריה

בשנת 1883, ג'וזף תומפסון היה האירופי הראשון שחדר לאזור "מעזאי" (המכונה אמפוסל). גם הוא נדהם מהמערך הפנטסטי של חיות הבר ומהניגודיות בין האזורים הצחיחים של מצע האגם היבש לבין נווה המדבר בביצות, ניגוד שנמשך בימינו.
אזור אמבוסלי הוצב כשמורת טבע עבור אנשי המסאי בשנת 1906, אך חזר לשליטה מקומית כשמורת משחק בשנת 1948. בשנת 1974 כדי להגן על ליבת המערכת האקולוגית הייחודית המצויה בו, הוא הוכרז כאתר של אונסק"ו בשנת 1991. הפארק הרוויח 3.5 מיליון דולר (2.9 מיליון יורו) בשנת 2005. ב־29 בספטמבר 2005, נשיא קניה, מוואי קיבאקי, הצהיר כי השליטה בפארק צריכה לעבור משירות חיות הבר בקניה למועצה המחוזית אולקוג'אדו ולשבט מעזאי. חלק מהמשקיפים ראו בכך טובה פוליטית לקראת הצבעה על חוקה קנייתית חדשה; אתגרים משפטיים נמצאים כיום בבית המשפט. ככל הנראה השפלה תסיט את דמי הכניסה לפארק ישירות למועצה המחוזית עם הטבות משותפות למאזאי שמסביב לפארק.
משה הדרשן

קורות חייו

קורות חייו כמעט ואינם ידועים. לפי חוקר התלמוד פרופ' חננאל מאק גם באשר לכתבים המיוחסים לרבי משה הדרשן אין ודאות מוחלטת שאכן נכתבו על ידו. 
לפי ספר היוחסין לרבי אברהם זכות, רבי משה הדרשן היה נצר למשפחת רבנים מיוחסת בעיר נרבונה. אביו וסבו ואף אחי סבו עמדו בראשות הישיבה בעיר נרבונה. לימים החזיק גם רבי משה הדרשן בתפקיד זה. לאחר מותו של רבי משה הדרשן עמד אחיו של רבי משה הדרשן, לוי, בראשות הישיבה.

חיבוריו

הראשונים הכירו, ככל הנראה, לקט מדרשים של ר' משה הדרשן. על לקט זה מבוסס המדרש בראשית רבתי. מדרשו של ר' משה הדרשן מהווה גם את הבסיס למדרש על פרשיות במדבר ונשא שבמדרש במדבר רבה. והוזכר במדרש תנוחמא האזינו סי' ז.
דברי דרש של ר' משה הדרשן צוטטו 27 פעמים על ידי רש"י בפירושו לתנ"ך בסגנון "העתקתי מיסודו של רבי משה הדרשן". בפרשת האזינו לב כד כתב רש"י "ומשמו של רבי משה הדרשן מטילוש"א שמעתי", בניגוד לידוע שמוצאו מנרבונה.]
כמו כן, ריימונדוס מרטיני ציטט מספר של ר' משה הדרשן בשם "בראשית רבה דרבי משה הדרשן". ר' יצחק אברבנאל, שהכיר את ספרו של רימונדוס מרטיני, לא הכיר את ספר בראשית רבתי דרבי משה הדרשן ולכן חשבו למזויף.

מאפייני חיבוריו

רבי משה שילב במדרשיו מדרשים קדומים שאינם בידינו. יצירתו אינה כוללת רק ליקוט של חומר קדום אלא אף יצירה דרשנית שלו עצמו. מאפיין בולט בכתבים המיוחסים לרבי משה הדרשן הוא השימוש בגימטראות ושימוש ברעיונות מתורת הסוד. 
מאפיין ייחודי לצורת הדרש של ר' משה הדרשן הוא השימוש ברעיונות מתוך הספרים החיצוניים, ספר היובלות וספר חנוך א', אותם הכיר ר' משה בנוסח העברי שלהם, שלא מצוי בידינו היום. כמו כן, עסק ר' משה הדרשן בפרשנות הפיוט.
פלור ינסן

נעוריה

ינסן נולדה בעיר גואירלה (Goirle) שבהולנד ב-1981. בגיל 15, החלה ללמוד בבית ספר למוזיקה. שיריה הראשונים נכתבו באותה התקופה. לאחר סיום בית ספר תיכון פנתה ללמוד באקדמיית רוק (Rock Academy) ב-1999.

תחילת הקריירה, Star One ו-After Forever

בשנת 1997, בגיל 16 הצטרפה להרכב מוזיקלי בשם "אפוקליפס" (Apocalypse), ששינה את שמו לAfter Forever לאחר מכן. השתתפה בהרכב זה במקביל ללימודיה. אלבומם הראשון, Prison of Desire ראה אור ב-2000 והשני, Decipher יצא ב-2001.
יחד עם אריין לוקנסן  השתתפה בפרויקט בשם Star One והוציאה אלבום נוסף בשם Space Metal ב-2002. בעקבות כך, ההרכב יצא לסיבוב הופעות ב-2003 שבהלכו הוקלט DVD בשם Live on earth. במקביל, After Forever הוציאו מיני אלבום בשם Exordium.
לאחר סיום אקדמיית רוק ב-2004, הוציאה אלבום סולו המבוסס על הופעה חיה, בסמוך להוצאת אלבום רביעי של After Forever בשם Invisible Circles. בשנת 2005 ההרכב הוציא עוד אלבום, בשם Remagine וב-2007 את אלבומם האחרון בשם After Forever. בעקבות מחלתו של גיטריסט הלהקה, היא הפסיקה את פעילותה לשנת 2008. ינסן ניצלה את הפגרה בשביל להתחיל אלבום סולו נוסף, בשיתוף עם גיטריסט להקת Pagan’s Mind, יורן ויגו לופסטד. פרויקט זה קיבל את השם Sinh. השתתפה כזמרת אורחת באלבום בשם 01011001 של אריין לוקנסן.
הרכב After Forever לא חזר לפעילות לאחר הפגרה.

ReVamp

לאחר הפסקת פעילות של הרכבה הראשון, המשיכה ינסן את הקריירה כזמרת מטאל, בהרכב חדש אותו הקימה, בשם ReVamp. היא הלחינה את כל השירים של להקה זו, ושיתפה פעולה עם חברים לשעבר מלהקת After Foreve. ב-2010, לאחר מספר שינויים בהרכב להקת ReVamp, הוציאה אלבום בשם ReVamp. הלהקה החלה בהופעות רבות ושיתפה פעולה עם להקת אפיקה.
ב-2011 ינסן הפסיקה את פעילותה למשך שנה וחצי בגלל תחושת שחיקה, דבר שגרם לביטול הופעות. לאחר מכן, ב-2013 הוציאו אלבום בשם Wild Card.
לאחר הצטרפותה של ינסן כחברה מלאה בנייטוויש, ReVamp נכנסה לתקופת הפסקה מפעילות. בסוף ספטמבר 2016, הודיעה ינסן על פירוק הלהקה באופן רשמי, בעקבות חוסר יכולתה להחזיק להקה נוספת לצד פעילותה בנייטוויש.

Nightwish

ב-2012 הוזמנה ינסן כזמרת אורחת במהלך סיבוב הופעות בארצות הברית של להקת Nightwish. היא החליפה את הזמרת דאז אנט אולזון עד סוף הסבב. סיבוב הופעות זה הוקלט ל-DVD בשם Showtime, Storytime שהוצא לאור בנובמבר 2013 וזכה להצלחה רבה. לאחר הוצאת האלבום, להקת Nightwish צירפה את פלור ינסן באופן רשמי.
אלבומם האחרון, והראשון עם פלור, Endless Forms Most Beautiful יצא לאור ב-2015. בעקבות הוצאת האלבום, באפריל 2015 יצאה הלהקה לסבב הופעות ברחבי העולם, לרבות צפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה, דרום אמריקה והמזרח הרחוק.

חיים אישיים

בן זוגה של ינסן הוא מתופף להקת סבטון, האנס ואן דהל (Hannes van Dahl). ב-15 במרץ 2017 נולדה לזוג בת, לה העניקו את השם פרייה (Freja).