google/wiki40b huggingface dataset:
שדרות ולדימיר פוטין

מיקום

השדרות ממוקמות במרכז העיר. חלק גדול מהשדרה נמצא ברובע המפעל, וחלקה מאוכלס במבני ממשל, עד לרחוב מאיאקובסקי, המתחבר עם רובע סטרופרומיסלובסקי, מרחוב מאיאקובסקי ועד לרחוב ניקולאייב, הנושק לרובע לנין, עד לנהר סונג'י בין שדרות מחמוד אסמבאייב ורחוב ורדי לוקסמבורג.
את השדרה חוצים הרחובות מאיאקובסקי, כיכר ידידות העמים, רחוב דאגסטן, רחוב גריבוידוב, רחוב השלום, רחוב צ'רנישב, שדרות חוסיין איסאייב, כיכר אחמט קדירוב ורחוב לץ' מאגומד. אל השדרה מתחברים שדרת התהילה, כיכר העיתונאים, רחוב טיטוב, רחוב ניקולאייב, כיכר התיאטרון, רחוב רפין, רחוב פולז'אייב, כיכר אבו בוכר קדירוב, כר הקומסומול, כיכר מיכאיל לרמונטוב, ורחוב המשמר. דרך נהר סונג'ו עוברים גשר לנין, המחבר את שדרות פוטין עם שדרות אחמט קדירוב.

היסטוריה

השדרה נבנתה בשנת 1848 ונקראה "רחוב הגבול", משום שעל הרחוב גם עבר הגבול בין תחנת גרוזני למבצר גרוזני. מאוחר יותר הורחב הרחוב לכדי שדרה. בשנת 1914 נבנה גשר בטון ומתכת בשם "גשר רומנוב". בשנת 1918 הייתה השדרה זירת קרב מרכזית בין הצבא האדום לצבא הלבן.
לאחר מלחמת העולם השנייה נבנו בשדרה מבנים רבים בסגנון חרושצ'ובקה (בשנות השישים נבנה לראשונה בניין שכזה בן תשע קומות.) בשנת 1955 הוענק לשדרה השם "שדרות הניצחון", על שם ניצחון הקומוניסטים בקרב על העיר בתקופת מלחמת האזרחים הרוסית, קרב שהצבא האדום ניצח בו ב-11 באוגוסט 1918, ולכן לעיתים השדרה נקראה גם על שם תאריך זה.
ב-1978 נחנך קו חשמלית.
בקיץ 1993 השדרות שינו את שמן לשדרות עיסא ארסמיקוב, על שם פיזיקאי בשם זה שנהרג בקרבות שנערכו ברחוב במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה. בינואר 1995 השדרה כולה ספגה פגיעות חמורות בעקבות קרבות בין הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית לבין הכוחות המזוינים של צ'צ'ניה, שגרמו להרס קו החשמלית. לאחר השבת השליטה הממשלתית הרוסית על העיר, השדרות לא קיבלו את שמן בחזרה, והוענק להן השם "שדרות הניצחון". ב-1996 שוב נקראו על שם עיסא ארסמיקוב. במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה בינואר 2000 שוב ספג הרחוב פגיעות רבות. בניינים רבים נהרסו, ולאחר השבת השליטה הפדרלית על העיר הוחזר לשדרות השם "שדרות הניצחון".
שיפוץ המבנים ברחוב החל בשנת 2004. בדצמבר 2004 היה הרחוב לרחוב הראשון ששופץ במלואו, לאחר שהתאורה שוחזרה והשדרה הורחבה.
ב-2008 בוצע שיפוץ נרחב במסגרתו הוצבו שעוני ענק והותקנה רוטונדה חדשה על גג בית מספר 2. נאסר על אוטובוסים לעבור בשדרה עצמה וב-5 באוקטובר 2008 הרחוב נחנך מחדש. עוד באותו יום נשיא צ'צ'ניה רמזן קדירוב חתם על צו לשינוי שם השדרה ל"שדרות ולדימיר פוטין" — על שם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין "בשל תרומתו הגדולה למלחמה בטרור, שיקום הכלכלה והחברה של צ'צ'ניה" (כדברי הצו). ולדימיר פוטין מצדו ביקש ששינויי שם שכאלה לא יתרחשו בעתיד. פוטין עצמו ביקר בשדרה ב-16 באוקטובר 2008.
בקיץ 2011 נהרס גשר רומנוב, שחיבר את השדרות עם שדרות אחמט קדירוב.
שיטת המקל והגזר

שיטת המקל והגזר – כינויה של שיטת שכנוע וחינוך המתבססת על מתן תגמול עבור התנהגות רצויה, וענישה בעקבות התנהגות בלתי רצויה. שיטה זו מתבססת על הנעה חיצונית: המקל מסמל את חלק הענישה, והגזר – את חלק התמריצים.

רציונל השיטה

הרעיון העקרוני העומד מאחורי השיטה הוא כי אין די באחת מן הפעולות (המקל או הגזר) כדי להפעיל כראוי את מבצע הפעולה, וזאת משום שאם יופעל רק החלק השלילי (המקל), הדבר עלול להביא לאנטגוניזם כלפי המפעיל, ואם יופעל רק התמריץ החיובי, הדבר כשלעצמו איננו מספק, בשל חוסר המחויבות מצד הפועל לביצוע העניין. 
בכללות בחינוך השיטה מקובלת, וניתן לראותה לדוגמה במורים הנותנים תמריצים לתלמידים מצטיינים אך מאידך, במידת הצורך, מורידים ציונים לתלמידיהם הכושלים במבחנים ותעודות.

ביהדות

רעיון דומה מובא כבר בדברי הנביא זכריה, במשל הרועים שלו: "ואקח לי שני מקלות: לאחד קראתי נועם ולאחד קראתי חובלים"
יש סימוכין לשיטה זו בדברי חז"ל (מסכת סוטה דף מז) "לעולם תהא שמאל דוחה וימין מקרבת". הדבר נאמר אודות גיחזי וישו שיצאו לתרבות רעה ועל-פי פרשנות הגמרא הדבר אירע משום שהורחקו בשתי ידיים ללא כל תמריץ חיובי לשנות את מעשיהם.
יחסי פינלנד–קנדה

לפני מלחמת העולם השנייה

פינלנד הכריזה על עצמאותה מרוסיה בשנת ב-6 בדצמבר 1917. אולם, הגירה של פינים לקנדה פרחה אף לפני כן, בימי הדוכסות הגדולה של פינלנד, עת היותה של פינלנד דוכסות רוסית. הקשר הראשוני בין פינלנד לקנדה נוצר בשנת 1749, בימי השלטון השוודי בפינלנד, כאשר חוקר ארצות פיני בשם פר קלאם ביקר בקנדה.
ב-23 בינואר 1923, פתחו פינלנד וקנדה קונסוליות אחת אצל השנייה. במהלך שנות ה-20, עלה מספר המהגרים הפינים אל תוך קנדה. עלייה זו התרחשה הודות לחוקי הגבלת ההגירה, שנחקקו בארצות הברית, שכנתה של קנדה. בנוסף, שיתוף פעולה תרבותי בין שתי המדינות פרח בעשור זה. עם זאת, ב-1931 נחקקו גם בקנדה חוקים כנגד הגירה ומספר המהגרים הפינים בה קטן.

מלחמת העולם השנייה

ב-30 בנובמבר 1939 פרצה מלחמת החורף, בה תקפה ברית המועצות את שכנתה פינלנד. הציבור הקנדי תמך בחום בפינים, שנאבקו על עצמאות מדינתם הקטנה כנגד אויב כביר ממדים. 250 פינים שחיו בקנדה התנדבו לצבא פינלנד במהלך המלחמה. יתרה מזאת, ב-9 במרץ 1940 מסרה קנדה לפינלנד שהיא מתכוונת לשלוח 2,000 חיילים לעזרתה. אולם, הפסקת האש שסיימה את המלחמה נכנסה לתוקף ב-13 במרץ 1940, יום לאחר חתימת הסכם מוסקבה , הסכם השלום בין ברית המועצות לפינלנד.
ב-7 בדצמבר 1941, הכריזה קנדה מלחמה על פינלנד. קנדה, אז דומיניון בריטי, הלכה בעקבותיה של הממלכה המאוחדת, שהכריזה מלחמה על פינלנד יום קודם לכן. הכרזת המלחמה נבעה מכך, שפינלנד לחמה במלחמת ההמשך כנגד בעלת בריתה של הממלכה המאוחדת, ברית המועצות. הכרזת המלחמה אינה קשורה למתקפה היפנית על פרל הארבור שאירעה באותו יום. לאחר שנודע על המתקפה, הכריזה קנדה מלחמה על האימפריה היפנית.

לאחר מלחמת העולם השנייה

ב-8 במאי 1945, גרמניה הנאצית נכנעה ללא תנאי בפני בעלות הברית ומלחמת העולם השנייה תמה באופן רשמי. כניעה זו פתחה את הפתח לכינון יחסים דיפלומטיים בין פינלנד וקנדה. ואכן, קנדה ופינלנד כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-21 בנובמבר 1947.

מסחר

הייצוא המרכזי של קנדה לפינלנד הם דלק מינרלי, שמן מזוקק, מכונות, תרופות וכלי רכב. לפני המשבר הכלכלי העולמי של 2008, היקף ייצוא הסחורות מקנדה לפינלנד עלה במהירות: מ-474 מיליון דולר בשנת 2006 למיליארד דולר בשנת 2008. לאחר המשבר הכלכלי, ירד היקף הייצוא בין קנדה לפינלנד. בשנת 2010 הייצוא הקנדי לפינלנד עמד על 401 מיליון דולר. ב-2012 התאושש מעט הנתון ועמד על 423 מיליון דולר.
כמו כן, לחברות קנדיות יש נוכחות גדולה במכרות בצפון פינלנד. כמעט שליש מכל המכרות בפינלנד ורוב המכרות בלפלנד הם בבעלות קנדית.

ספורט

המשחק הוקי קרח אהוד הן בקנדה והן בפינלנד, עקב סמיכותן לאזור הארקטי הקפוא בצפון חצי הכדור הצפוני. פינלנד וקנדה התחרו זו נגד זו על המקום הראשון באליפות העולם בהוקי קרח שלוש פעמים: ב-1994, ב-2007 וב-2016. בשלוש הפעמים הביסה קנדה את פינלנד.
מפה - מיפוי והוצאה לאור

מועדון עמיתי מפה

החברה מפעילה "מועדון עמיתי מפה" בו חברים ללא תשלום כל מי ששלח ל"מפה" תיקון טעות, לנכתב בספרים שלה.
החברות במועדון מקנה בין היתר 30% הנחה על כל ספרי מפה, בחנויות מסוימות.
חואניטה קרפס

ביוגרפיה

קרפס נולדה בשם קלרה חואניטה מוריס ב-11 בינואר 1921 בעיר לינץ' שבקנטקי. היא הייתה בתם של סניה (לבית בלייר) ואלמר מ. מוריס. קרפס סיימה את חוק לימודיה במכללת בראה בשנת 1942. היא קיבלה תואר שני ודוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת דיוק בשנים 1944 ו-1948, בהתאמה. כמו כן, היא הייתה חברה באחוות פי בטא קפא. קרפס לימדה באוניברסיטת דניסון, מכללת הופסטרה, קווינס קולג' וכן באוניברסיטת דיוק. בדיוק היא התקדמה בסולם המעמדות והפכה לאישה הראשונה לכהן כסגנית נשיא האוניברסיטה שם. ב-1972 היא הייתה למנהלת הראשונה של הבורסה לניירות ערך בניו יורק.
ב-11 באוגוסט 1944 נישאה לקליפטון הולנד קרפס הבן, פרופסור לשעבר באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. היו להם שתי בנות ובן אחד. קרפס זכתה בפרס קרוליינה הצפונית 1976 עבור שירות הציבור וכן ב-20 תוארי כבוד.
היועץ הפוליטי אן וקסלר, שהיה חבר בצוות המעבר של הנשיא ג'ימי קרטר לאחר ניצחונו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976, המליץ על קרפס לתפקיד בממשלו. קרפס מונתה למזכירת המסחר של ארצות הברית. היא התפטרה מתפקידה ב-31 באוקטובר 1979. 
קרפס נפטרה בדרהאם שבקרוליינה הצפונית.
Active Server Pages

Active Server Pages (עברית: דפי שרת אקטיביים), המוכרת גם בראשי התיבות ASP, היא טכנולוגיית צד-שרת מבית מיקרוסופט ליצירת אתרי אינטרנט דינמיים, המאפשרת תכנות בשפות ActiveX Scripting, שהמוכרות והנפוצות שבהן הן VBScript ו-JavaScript. קטעי הקוד משתמשים באובייקטים שמספקת ASP כדי לתקשר עם הלקוח ועם השרת, וכך ליצור יישום דינמי.
טכנולוגיית ASP זמינה בתאימות מלאה רק על שרתי IIS של מיקרוסופט. למרות זאת, קיימות חלופות עבור שרתים אחרים. טכנולוגיית ASP עבור שרת IIS ממומשת כרכיב ISAPI אשר מנתח את הדפים, ומספק את האובייקטים של ASP (ראו להלן) למנועי הסקריפטינג.
בשנת 2002 יצאה הטכנולוגיה החדשה של מיקרוסופט ליצירת יישומי אינטרנט דינמיים הנקראת ASP.NET, ועושה שימוש בפלטפורמת .NET של מיקרוסופט.
תומר בר אבן

ביוגרפיה

נולד וגדל בתל אביב, בוגר בתי הספר א. ד. גורדון ותיכון עירוני ה' בתל אביב.
גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב וזכה איתה באליפויות וגביעי מדינה בגילאי נערים ונוער כשבעונתו האחרונה נבחר לחמישייה המצטיינת במוקדמות היורוליג בלונדון.
היה חלק משמעותי בכל נבחרות ישראל הצעירות. בגיל 16 השתתף במחנה של נייקי ביוון- ג'ורדן ברנד קלאסיק ונבחר להיות בין 16 שחקנים מכל העולם שיזכו לטוס לארצות הברית ולשחק נגד נבחרת ארצות הברית בהיכל הכדורסל- המדיסון סקוור גארדן בניו יורק לצד שחקנים כמו אינס קאנטר ויונאס ולנציונאס. 
בעונתו האחרונה בנוער של מכבי תל אביב זכה לשחק במדי הקבוצה הבוגרת והספיק לתת כמה דקות ביורוליג נגד רומא.
לאחר מכן עבר לקבוצת הבת של מכבי תל אביב- הפועל יקנעם/מגידו.
בעונתו הראשונה שם כמעט והיה שותף להדחה מפתיעה של הפועל תל אביב בחצי הגמר כשקלע 22 נקודות בהדר יוסף והצליח ביחד עם קבוצתו למשוך את ההתמודדות למשחק שלישי. לאחר מכן המשיך לעוד 2 עונות טובות במועדון.
בשנת 2014 הצטרף לאלופת המדינה דאז -מכבי חיפה ושיחק איתה בנוסף גם במסגרת המפעל האירופי - היורוקאפ. במהלך אותה עונה השתמש בחוק הכרטיס הכפול והצטרף לעירוני קריית אתא בליגה הלאומית ועזר להעלות אותה מהמקום ה-11 עד למקום ה-6 כשהם נעצרים רק בחצי הגמר נגד הפועל עפולה. לאחר מכן המשיך לעונה נוספת במכבי חיפה.
בשנת 2016 ירד לליגה הלאומית ושיחק במדי הפועל עפולה והגיע איתה עד חצי הגמר.
בעונת 2016–2017 שיחק במדי עירוני נהריה מליגת העל.
ביולי 2017 פורסם כי חתם לשתי עונות בהפועל חיפה. 
בינואר 2019 חתם במכבי רחובות מהליגה הלאומית
באפריל 2019 לאחר שעזב בר אבן את הפועל חיפה, תבע בר אבן את הפועל חיפה בגין סכסוך הנוגע לחוזה אותו החזיק בקבוצה, לאחר דיון דחה בית המשפט את טענות בר אבן וחייב אותו בהוצאות המשפט
ביולי 2019 חתם בהפועל מגדל העמק/יזרעאל מהליגה הארצית
אבלון

אבלון (באנגלית: Avalon; מקלטית: Abal, תפוח) הוא אי אגדי הממוקם באיים הבריטיים. על פי הפולקלור הבריטי, ביקר ישו באי, יחד עם יוסף הרמתי ובמקום זה נבנתה הכנסייה הראשונה בבריטניה. כיום ממקמים את אבלון עם גבעת גלסטונברי טור, סמוך לעיירה גלסטונברי.

אגדות ארתוריות

במסגרת האגדות הארתוריות אבלון הוא האי של גבירת האגם והמקום בו נקבר המלך ארתור, שהובא לאי בסירה על ידי אחותו למחצה מורגן לה פיי. על פי חלק מהאגדות ארתור אינו קבור באי אלא ישן בו עד שיזדקקו לו שנית.

מקורות האגדה

חלק מחוקרי האגדות הארתוריות סבורים כמי מדובר באימוץ אנגלי של אגדות קדומות יותר. על פי סברה זו המילה "אבלון" מקורה במילה הקלטית הקדומה "אנווין" (Annwyn) - שמה של ארץ הפיות או "העולם התחתון". ג'פרי ממונמות' פירש את שם האי כ"אי התפוחים" - על פי המילה הקלטית לתפוח, או המילה הוולשית לתפוח ("אפל" - Afal).

מיקומה של אבלון

החל מתחילת המאה ה-11 מזוהה מקום קבורתו של ארתור עם גבעת גלסטונברי טור, שהיה באותה עת אזור מוקף ביצות, והגבעה עצמה הייתה מעין אי באזור הביצות. לדברי גיראלדוס מקמבריי, בתקופת מלכותו של הנרי השני נעשה במקום חיפוש ביוזמת הנזיר הנר דה בלוייס אחר ארונו של ארתור. בעומק של חמישה מטרים התגלה (על פי המסופר) ארון עץ ועליו כתוב: Hic jacet sepultus inclitus rex Arthurus in insula Avalonia ("כאן קבור המלך ארתור באי אבלון"). הארון ושרידיו של ארתור נקברו מחדש בטקס במנזר גלסטונברי בנוכחות המלך אדוארד הראשון והפכו לאתר עלייה לרגל עד הרפורמציה בתקופת הנרי השמיני.
תיאור ההתרחשות לעיל נחשב כמעשיה שאין לה בסיס במציאות, הן בשל נוסח הכתובת המתאים למאה ה-10 ולא למאה ה-6, והן בשל העדר מסמכים נוספים המתארים את האירוע.
ארץ הצבי

אֶרֶץ הַצְּבִי הוא כינוי לארץ ישראל. מקור הביטוי בספר דניאל, שם הוא מופיע פעמיים.
המילה "צבי" בהקשר זה היא מן השורש השמי צ-ב-ה, המקביל במקרא לשורש ר-צ-ה, ומציינת יופי, פאר וחמדה. משמעו של הביטוי "ארץ הצבי" הוא אם כן: "הארץ הרצויה".

הביטוי בפרשנות

בדרשת חז"ל מקבל הביטוי לראשונה את הקשרו לצבי: 
למה ארץ ישראל נמשלה לצבי? לומר לך – מה צבי זה אין עורו מחזיק בשרו, אף ארץ ישראל אינה מחזקת פירותיה.

דבר אחר: מה צבי זה קל מכל החיות, אף ארץ ישראל קלה מכל הארצות לבשל את פירותיה
— תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף קי"ב, עמוד א'
במקום נוסף דורשים חז"ל את הביטוי בהקשר לצבי, כשהם מבארים בזה את תופעת האכלוס הגבוה בארץ ישראל, כאשר עם ישראל נמצא בו, שאינו בדרך הטבע:
"ארץ צבי" כתיב בה. מה צבי זה אין עורו מחזיק את בשרו (שאחר שהופשט עורו ממנו, שוב אי אפשר להשיבו שיכיל את כל בשר הצבי), אף ארץ ישראל, בזמן שיושבין (=ישראל) עליה רווחא, ובזמן שאין יושבין עליה גמדא
— אגדות החורבן, תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ז, עמוד א'
טרופיזם

טְרוֹפִּיזֶם (מיוונית: τρόπος, תחדיש עברי: כמיהות, תחדיש האקדמיה: נְהִיָּה), הוא נטייתו של אורגניזם, ובפרט צמח, לגדול לכיוון גירוי סביבתי חיצוני מסוים (טרופיזם חיובי) או בכיוון הנגדי לו (טרופיזם שלילי).

פוטוטרופיזם

פוטוטרופיזם הוא נטיית הצמח או חלק בצמח לגדול לכיוון השמש. נטיית הצמיחה בכיוון ההפוך נקראת "פוטוטרופיזם שלילי". מקור המונח במילה היוונית "פוטו" שפירושה "אור".
לפוטוטרופיזם חשיבות רבה משום שבזכותו העלים מכוונים לכיוון שבו יש קליטה מיטבית של אור, הנחוץ לקיום תהליך הפוטוסינתזה. בכל צמח הגבעולים מכופפים לכיוון מקור האור, כלומר נטייתם היא "פוטוטרופיזם חיובי". לעומת זאת השורשים הם בכיוון ההפוך למקור האור ולכן נטייתם היא "פוטוטרופיזם שלילי".
ההורמון שנמצא בתופעת הטרופיזם הוא האוקסין (מיוונית. בתרגום לעברית: "לגדול") אשר גורם לחלקים מסוימים בצמח להתארך. כאשר חקרו את תופעת הטרופיזם בצמחים הדגניים גילו כי מקצה חותלת הצמח (העלה הראשון שיוצא מן האדמה ומשמש כצינור שעליו בנויים כל העלים) מופרש ההורמון אוקסין ונע כלפי מטה. הם הסיקו כי ההורמון מתחלק על גבי החותלת בצורה לא שווה בצד הפחות מוצל יש פחות הורמוני אוקסין בעוד שבצד היותר מוצל האוקסינים רבים וכך צד זה מתארך יותר ונוצר כיפוף החותלת לכיוון האור.
גילוי האוקסין היה כאשר דרווין ערך ניסויים בנבטים ובאחד מניסוייו גילה כי כאשר מאירים על נבט הוא גדל לכיוון האור. הוא גילה שכאשר מסירים את החותלת או כאשר מכסים אותה בחומר שלא חדיר לאור הנבט תופעת הגדילה לכיוון האור לא מתרחשת. מכך הסיק שיש חומר בחותלת שמשפיע על כך.

גיאוטרופיזם

נטיית הצמח או חלק בצמח לגדול לכיוון הקרקע אל כוח המשיכה. נטיית הצמיחה בכיוון ההפוך נקראת "גיאוטרופיזם שלילי".
בכל צמח רגיל השורשים צומחים עם כיוון כוח המשיכה כלומר "גיאוטרופיזם חיובי" והגבעולים בצמח צומחים נגד כיוון המשיכה כלומר "גיאוטרופיזם שלילי".
תופעה זאת נובעת בעקבות שקיעת סטטוליתים (צברי עמילן) . בגבעול במקום ההצטברות של הסטטוליתים מצטבר גם האוקסין (שמעודד שיכפול תאים) ובזאת מעודד צמיחה של הגבעול כנגד כוח המשיכה.
בשורשים לעומת זאת, התופעה הפוכה. איפה  שיש סטטוליתים יש דיכוי ￼צמיחה, והאוקסין משפיע על האזור בו אין סטטוליתים ולכן הצמיחה היא כלפי מטה.

טיגמוטרופיזם

טיגמוטרופיזם (ביוונית- "לגעת") היא תנועה או גדילה של הצמח בצורה מסוימת כתגובה למגע או קשר עם גירויים חיצוניים כגון אור, טמפרטורה, סוג הקרקע, ומים. בתופעה הצמח גדל סביב עמוד או סורג או לאורך קיר או משטח אחר (צמחים מטפסים).
טיגמוטרופיזם גם קיים במצבי העקה של רוחות חזקות וקבועות, כאשר הצמח גדל עם כיוון תנועת הרוח.
.af

‎.af היא סיומת האינטרנט (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) הלאומית  של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים באפגניסטן, ונרשמה בשנת 1997. הסיומות מנוהלות על ידי AFGNIC, ארגון של האומות המאוחדות ורפובליקת אפגניסטן. שם המתחם הוצג בשנת 1997, שנה אחרי שלוחמי הטאליבן הקימו את האימפריה האסלאמית של אפגניסטן. תחילה, חברת NetNames מלונדון תחזקה את הדומיין עקב הסכם עם הארגון המפקח IANA.
ש"ס וילנא

ש"ס וילנא הוא הגרסה הנפוצה ביותר של התלמוד הבבלי, והיא נוצרה בדפוס האלמנה והאחים ראם (נהגה "רוֹם") שבעיר וילנה בשנים תר"ם–ה'תרמ"ו (1880–1886).
הדפסת המהדורה ארכה כשש שנים, החל בכרך של מסכת ברכות, שפורסם בי"ח באייר תר"ם, ועד הכרך של מסכת נידה, שיצא לאור בי"ג בניסן תרמ"ו.
באחרית הדבר שבסוף הכרך האחרון כתב מנהל בית הדפוס, שמואל שרגא פייגנזון ('שפ"ן הסופר'), כי נוסח הש"ס גובש בעזרת חשיפת מקורות שכמעט שאבדו ועל פי כתבי יד שונים של התלמוד. הפרשנים שמופיעים לצד טקסט הגמרא גם הם הועתקו מכתבי יד ונעשתה עבודת בדיקת הנוסח. על העבודה הופקדו יותר ממאה דפסים וארבעה עשר מגיהים. בדיקת נוסח הדפוס עצמו מראה שבאחרית דבר זו יש לא מעט גוזמאות ואי דיוקים.
שער המסכתות הנפוץ, שבו רשימת מאה הפירושים שנלווים לתלמוד, הופיע בתחילה רק בפתח הכרך האחרון, ובהדפסות מאוחרות יותר התווסף לכל כרכי התלמוד. גם מיקומן של הלכות הרי"ף השתנה: במהדורות הראשונות הודפס החיבור בכרכים נפרדים, שיצאו לאור במקביל לכרכי מסכתות הגמרא, ורק בשכפולים המאוחרים אוחדו הגמרא והרי"ף בכרך אחד.

עבודת ההכנה להדפסת הש"ס

בתארו את העבודה העצומה של הכנת המהדורה המודפסת של הש"ס, לא חוסך מנהל ההדפסה פייגנזון בתיאורים ציוריים.
והרבינו לפאר ולהאדיר המלאכה בכל פאר והידור אפשרי, לא עצמה ממנו כל הוצאה, ולא שגבה ממנו כל עבודה – כמה ממון שקעו בבנין זה ! כמה נפשות עמלו בבנין זה ! יותר ממאה חרשים פועלי הדפוס עמלו בבניינו, ארבעה עשר מגיהים מומחים חכמי התורה, ומהם גדולי וגאוני ישראל...
המו"לים של המהדורה אכן הקדישו זמן רב וממון בחיפוש אחר נוסחאות מדויקות של התלמוד ושל מפרשיו הראשונים, ולאלה הוסיפו פירושים של האחרונים.
צוות עורכי המהדורה כלל דמויות מוכרות כרב שלמה הכהן מווילנה, שפירושו על הש"ס מופיע במהדורה זו, הרב אליעזר ליפמן פרינץ מאמסטרדם, והרב רפאל נתן נטע רבינוביץ, בעל דקדוקי סופרים. הרב רבינוביץ נשלח לספריית הוותיקן ברומא על מנת להעתיק מכתב יד את פירוש רבינו חננאל, ובזכות המלצות מיוחדות שקיבל הורשה לעבוד שם גם בזמן שהספרייה סגורה.

ההוספות החדשות שנוספו בש"ס וילנא

מלבד הפירושים שהיו קיימים במהדורות קודמות של הש"ס, נוספו בש"ס זה עוד מאה פירושים על התלמוד, וארבעים פירושים על הרי"ף.
בתארו את הדפוסים שקדמו לו כותב שפ"ן הסופר שמאז הדפוסים הראשונים של הש"ס, לא הופיע שום חידוש משמעותי במהדורות הבאות, וכל חמישים המהדורות שנדפסו מאז ש"ס ונציה (למעשה 64 מהדורות, חלקן לא שלמות) לא היו אלא כ"מעשה קוף" ובנוסף "הוסיפו שיבושים חדשים על שלפניהם". 
עד שקמתי ראם שקמתי דפוס בישראל, עד אשר העיר ה' את רוחנו ונתן את לבנו ונפשנו ומאדנו להציל את אמרות קדשם מאבדון, ואת פליטת מחמדיהם מכליון...
ניאבס אלוארס

ביוגרפיה

אלוארס נולדה במדריד, ב-1992 עלתה לגמר תחרות מראה השנה של עלית.
היא דיגמנה בין היתר עבור ז'אן-פול גוטייה וויויאן וסטווד.
ב-2001 יצא הספר "Yo vencí la anorexia" בן הייתה שותפה בכתיבתו וחושף את התמודדותה עם מחלת הציימנות.
ב-2010 החלה לשמש כמעצבת אופנה לבגדי ילדים עבור מותג ההלבשה "Villalobos".
ב-2012 החלה להנחות את התוכנית "Solo moda" העוסקת בתעשיית האופנה ומשודרת ב-TVE, רשת השידור הציבורי של ספרד.
באירוויזיון 2017 ובאירוויזיון 2018, הכריזה על תוצאות הניקוד הספרדיות. באירוויזיון 2019, צפויה להכריז על תוצאות הניקוד הספרדיות.
ב-2002 נישאה לצלם האיטלקי מרקו סבריני ולהם שלושה ילדים.
נוירוזה

נוירוזה (באנגלית: Neurosis, Neuroticism; ידועה גם בשם הפרעה נירוטית), היא מונח המגדיר חוסר איזון נפשי אשר פוגע באיכות החיים, ביכולת התפקוד וההתמודדות. בשונה מהפסיכוזה, אין הנוירוזה גורמת לנתק מהמציאות או לחוסר תפקוד מלא, ואינה פוגמת ביכולת החשיבה הרציונלית. המונח נמצא בשימוש נרחב בענף הפסיכואנליזה.

רקע

"נירוטי", או אדם הסובל מנוירוזה, לרוב סובל במידה מסוימת מדיכאון או חרדה, העדר רגשות, ביטחון עצמי נמוך ו/או אי יציבות רגשית.
המונח נטבע בשנת 1769 על ידי ויליאם קולן, רופא ממוצא סקוטי, ביחס להפרעה כללית הנגרמת על ידי מערכת העצבים בחישה ובתנועה. הוא תיאר מגוון תסמינים והפרעות עצביות שלא ניתן היה להסבירן פיזיולוגית. מקור המונח הוא במילה היוונית נוירון (νεῦρον), כלומר עצב. בסוף המאה ה-19 חודש השימוש במונח, בהקשר של פסיכואנליזה, על ידי זיגמונד פרויד וקארל גוסטב יונג.
לאורך השנים עלתה ביקורת כנגד השימוש במונח, וכך המדריך הפסיכיאטרי האבחוני האמריקאי DSM, במהדורתו השלישית מ-1980, חדל להשתמש בו. זאת כחלק ממגמת הירידה ביוקרתה של הפסיכואנליזה בשנים האחרונות וכחלק ממסע הטיהור מהטרמינולוגיה הפסיכואנליטית מה-DSM, (ענף הפסיכיאטריה המנסה להקנות לעצמו מעמד של מדע מדויק, משתדל לאמץ הסברים ביהיביוריסטים בעלי הדגם ה'מדעי' יותר, וזאת בניגוד למנגנונים הפסיכולוגים החבויים של הפסיכואנליזה המקשים לעיתים את מלאכת האיבחון). עם זאת המונח נמצא עדיין בשימוש נרחב על ידי גורמים שונים השומרים את הפרספקטיבה הפסיכואנליטית (בין השאר בצרפת ובישראל) וכן ממשיכות להופיע בספר הקטגוריות שהיו מאוגדות בעבר תחת נוירוזה, בהן הפרעת חרדה, הפרעה סומטית והפרעת דיסוציאציה.

מאפיינים

הנוירוזה כמחלה מייצגת מגוון של מצבים בהם מצוקה או קונפליקט פנימי או לא-מודע מתבטאים דרך הפרעה נפשית או פיזית. 
נטיות שכיחות אלו עלולות להופיע בצורת דיכאון, הפרעות חרדה, נטיות אובססיביות-קומפולסיביות, פוביות והפרעות אישיות מסוימות. 
הנוירוזה מתבטאת בבעיית הסתגלות שגורמת סבל. הנירוזה היא חוסר יכולת לשנות דפוסי התנהגות כפייתיים, בעיית הסתגלות לסביבה ו/או חוסר יכולת לפתח אישיות מורכבת, עמוקה ובסופו של דבר, מספקת יותר. 
הנוירוזה מקושרת לירידה בנטייה לחווית זרימה.
אדם הסובל מנוירוזה מודע למצבו ולרוב שואף להתמודד עם הבעיה, להבדיל מפסיכוזה בה האדם אינו מודע למצבו ואף מאבד מגע עם המציאות.
המונח עלול להעיד על הימצאותה של הפרעה ממשית, אך בשימוש הנפוץ הוא נוטה לשקף התנהגות אנושית שכיחה, וחלק מהמצב האנושי. נטען כי מרבית האנשים חווים נוירוזה בדרגה קלה מסוימת במהלך חייהם. הנוירוזה מתפתחת להפרעה נפשית משמעותית רק כאשר עוצמותיה גבוהות והיא מתחילה לפגום בתפקוד התקין.

גורמים

תסמינים נוירוטיים הם לעיתים תוצאה של מצבי לחץ, אך בדרך-כלל הם מייצגים אינטראקציה מורכבת בין מצבי לחץ לבין אישיות פגיעה. פרויד טען כי ביסוד הנוירזות עומד  חוסר יכולתו של האדם להתמודד עם רגשות אמביוולנטיים לא מודעים.

טיפול

הטיפול בנוירוזה יכול לכלול פסיכותרפיה, טיפול התנהגותי וטיפול תרופתי.
ואסיני אל אערג'

ביוגרפיה

לאערג' נולד בסידי בו ג'נאן, שבמחוז תלמסאן, שבאלג'יריה. הוא קיבל תואר ראשון בספרות ערבית מאוניברסיטת אלג'יר ולאחר מכן נסע לסוריה כדי להמשיך בלימודים לתואר שני, בסיוע מלגה ממשלתית. הוא קיבל תואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת דמשק.
לאחר שסיים את לימודיו חזר לאלג'יריה ונטל משרה אקדמית באוניברסיטת-האם שלו, אוניברסיטת אלג'יר, בה המשיך ללמד עד 1994. עם פרוץ מלחמת האזרחים באלג'יריה בשנות התשעים נאלץ לאערג' לעזוב את המדינה. לאחר זמן קצר בתוניסיה, עבר לצרפת והצטרף לאוניברסיטת פריס III-New Sorbonne, שם לימד ספרות ערבית.
כסופר, לאערג' מוכר היטב בכל הארצות דוברות הערבית והצרפתית. החל משנות ה-80 של המאה ה-20 פרסם יותר מתריסר ספרים. הרומנים שלו עוסקים לעיתים קרובות בהיסטוריה המטרידה של אלג'יריה. הוא תרגם כמה מספריו לצרפתית, לפחות שניים מספריו היו זמינים בצרפתית לפני שהם היו זמינים בערבית. לאערג' ואשתו זינב לאואדג', שיתפו פעולה באנתולוגיה על הספרות האפריקאית בצרפתית, שכותרתה "אנתולוגיה דה לה נובל". לאערג' אף הפיק תוכניות ספרותיות עבור הטלוויזיה האלג'ירית וכן תרם טור קבוע לעיתון האלג'יראי "אל-וטן".
אל אערג' נשוי למשוררת זיינב אל אעווג' ולהם שני ילדים.
אנבסיס (אריאנוס)

אַנָבָּסִיס (ביוונית: Αλεξάνδρου Ανάβαση) הוא ספר מאת ההיסטוריון הרומי אריאנוס מהמאה ה-2 לספירה. הספר מתאר את מסעו של אלכסנדר הגדול לכיבוש האימפריה הפרסית.
האנבסיס של אריאנוס הוא אחד המקורות החשובים ביותר ששרדו מהעת העתיקה לתיאור מסעו של אלכסנדר הגדול לכיבוש האימפריה הפרסית. עלילת הספר עניינית ומתמקדת בעיקר במהלכיו הצבאיים ולא עוסקת בחייו האישיים של אלכסנדר.
אריאנוס תיאר את אלכסנדר באור חיובי וניסה לתרץ את התקפות הזעם שלו. אריאנוס מתבסס על מקורות שלא זמינים כיום כי הם אבדו במהלך הדורות. המקורות החשובים שעמדו לרשותו כוללים את יומניו של תלמי הראשון (סוטר), רשומיו של קליסתנס, יומניו של מפקד הצי נארכוס, ספרו של אריסטובולוס מקסנדריה ומקורות אחרים. הספר מקיף את כל תקופת חייו של אלכסנדר הגדול ולרוב נחשב אמין מאוד.