google/wiki40b huggingface dataset:
פרויקט אלמוג

ביטול המיזם

ההתנגדות הרבה למיזם נבעה מעלותו הגבוהה. רבים ראו בפרויקט זה בלתי ראוי בתקופה של מיתון ומשבר כלכלי. בין המתנגדים לפרויקט היו שרי הממשלה שאישרה את הפרויקט בתחילת 2009: שרת החינוך יולי תמיר, שטענה שבסכום כזה ניתן היה לשפץ את כל בתי הספר הזקוקים לכך ושר האוצר רוני בר-און, שטען שטרם אושר תקציב המדינה לשנת 2009, ושלא ראוי להוציא הוצאה כזו בתקופה של משבר כלכלי.
בהיותו ראש האופוזיציה ובעיצומה של מערכת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הודיע בנימין נתניהו שיבטל את המיזם אם ייבחר לראשות הממשלה, וכך אכן עשה בהחלטה של הממשלה בראשותו ב-5 באפריל 2009.

חידוש המיזם

ב-20 ביוני 2013 הוחלט לקדם את התב"ע, מאחר שלמקום מתוכננים לעבור מתקנים ממשלתיים אחרים. ב-15 בדצמבר אותה שנה הוחלט להקים ועדה ציבורית שתבחן את הקמת המבנה. במאי 2014 חזרה הממשלה ואישרה את קידום המיזם, בעקבות המלצת הוועדה.
באוקטובר 2015 הוצגה התוכנית החדשה להקמת הפרויקט, לאחר שעודכנה במהלך השנים שעברו מאז אישורה הראשון. התוכנית החדשה נערכה על ידי האדריכלית עדה כרמי-מלמד לאחר שאחיה רם נפטר בשנת 2013. התוכנית המקורית של רם כרמי הזכירה לרבים צורה דמוית חיץ הנקביים של נקבה. התוכנית של אחותו עדה כרמי-מלמד שונה מבחינה צורנית ומאופקת יותר.
התוכנית החדשה הובאה לאישור הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. בנובמבר 2015 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה את התוכנית להפקדה.
האישור הסופי לתוכנית, כעל פיו ניתן להוציא את היתרי הבנייה, התקבל בינואר 2017. והעלות המוערכת לפרויקט עודכנה לכמיליארד שקל.
קרחון הל

גילוי הקרחון

הקרחון התגלה על ידי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת מחקר 1941–1939.

מקור השם

הקרחון נקרא על שם של מזכיר המדינה של ארצות הברית - קורדל הל.

לקריאה נוספת

• Jane G. FERRIGNO, Richard S. WILLIAMS, Jr, Kevin M. FOLEY, Coastal-change and glaciological map of the Saunders Coast area, Antarctica: 1972–97, Annals of Glaciology 39 2004
הנרי מנסיני

ילדותו

מנסיני נולד כ"אנריקו ניקולה מנצ'יני" בשכונה "איטליה הקטנה" בקליבלנד שבאוהיו, וגדל בעיירה של עובדי תעשיית פלדה בשם אליקיפה המערבית ליד פיטסבורג שבפנסילבניה. הוריו היגרו מאזור אברוצו באיטליה. אביו, קווינטו, שהיה עובד פלדה, שלח את בנו היחיד ללימודי פיקולו בגיל שמונה. כשמנסיני היה בן 12, הוא החל בשעורי פסנתר. האב והבן ניגנו יחד בתזמורת האיטלקית המקומית שנקראה "בני איטליה". לאחר שסיים את בית הספר התיכון, ב-1942, החל מנסיני ללמוד בבית הספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק, אך ב-1943, לאחר שנת לימודים אחת בלבד, גויס לצבא ארצות הברית. ב-1945 השתתף בשחרור מחנה ריכוז בדרום גרמניה.

קריירה

עם שחרורו מהצבא, החל לעסוק במוזיקה. ב-1946 שימש כפסנתרן ומעבד בתזמורת גלן מילר המחודשת, בניצוחו של טקס בנקה. לאחר המלחמה הרחיב את יכולותיו בהלחנה, בהרמוניה ובתזמור בהנחייתם של שני מלחינים מפורסמים, ארנסט קרנק ומריו קסטלנואובו-טדסקו. ב-1952 הצטרף למחלקת המוזיקה של אולפני ההסרטה יוניברסל. במשך שש שנים הלחין את המוזיקה ביותר מ-100 סרטים. הוא הפך למלחין ומעבד עצמאי ב-1958. מיד לאחר מכן כתב את המוזיקה לסדרת הטלוויזיה "פיטר גאן" של בלייק אדוארדס, שעמו החל לעבוד במשותף במשך 35 שנה ויחד יצרו את המוזיקה בכ-30 סרטים ביניהם ימים של יין ושושנים (1962) והפנתר הוורוד. מנסיני היה אחד הראשונים שערבו ג'אז במוזיקה התזמורתית הרומנטית ששימשה לסרטים ולטלוויזיה באותה תקופה.
מנסיני הקליט יותר מ-90 תקליטים, בסגנונות שונים, החל ממוזיקה קלאסית דרך ביג בנד ועד פופ. שמונה מהם היו לתקליטי זהב. משך 20 שנה היה לו חוזה עם חברת תקליטי RCA, שהביא ליצירת 60 תקליטים ופירסמו אותו בעולם המוזיקה הקלה.
מנסיני ניצח על כ-50 הופעות תזמורתיות לשנה, כ-600 בסך הכל. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, והתזמורת הפילהרמונית המלכותית.
למנסיני היה גם ניסיון בתפקידי משחק ושירה, והופיע כפסנתרן בסרט גאן (הגרסה הקולנועית של פיטר גאן, שאותה הלחין).
לולאו

גאוגרפיה

לולאו נמצאת בצפון הרחוק של שוודיה, כ-110 ק"מ מדרום לחוג הקוטב הצפוני בקו הרוחב 65°38'18" צפון ו-22°9'46" מזרח ונמצאת בקצה הצפוני של הים הבלטי. האקלים הוא קריר עם חורף קר וקיץ קצר וחמים והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 1.3°+ צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 490 מ"מ והמשקעים יורדים במשך כל חודשי השנה.

היסטוריה

לולאו מוזכרת בפעם הראשונה ב-1327 והיא הייתה ממוקמת אז באזור העיר העתיקה של היום, מספר קילומטרים מהעיר המודרנית. העיר התפתחה לעיר שוק ומרכז דתי של כמעט כל אזור הצפון. כבר במאה ה-14 נבנתה במקום כנסיית אבן, הגדולה ביותר מצפון לאופסלה - ומסביבה נבנה כפר כנסייה. ב-1621 קיבל המקום מעמד של עיר. עם השנים נעשה קשה יותר להגיע מהמקום לנמל ובשנת 1649 עברו התושבים למקום העיר הנוכחית, 11 ק"מ דרום מזרח משם, בשעה שהכפר הכנסייתי נשמר ונקרא Gammalstad (העיר הישנה). חשיבותה של לולאו כנמל ומקום מסחר גדלה, וב-1780 גרו בעיר 730 תושבים.
ב-1887 התרחשה שריפה גדולה בעיר, שכמעט כילתה את כולה. השלמת מסילת הברזל מערבה לעיירה יליווארה (Gällivare) ב-1891, ומאוחר יותר צפונה לקירונה, תרמה לצמיחת העיר למעמד של העיר החשובה ביותר בצפון שוודיה. בסביבות 1900, עמדה אוכלוסיית לולאו על כ-9,000 תושבים.
במחצית הראשונה של המאה ה-20, הואטה הגדילה, עם הנהירה לערים הגדולות, אבל עם הקמת מפעל מסילות ברזל במקום בשנת 1940 הואצה גדילת העיר שוב.

כלכלה ותשתית

לולאו היא מרכז כלכלי חשוב בצפון שוודיה. מעבר לכך, לולאו היא גם מושב הבישוף הלותרני ובה נמצאת האוניברסיטה הטכנית שהיא הצפונית ביותר בסקנדינביה (Luleå Tekniska Universitet). התעשייה הגדולה ביותר היא תעשיית מסילות הברזל.
ללולאו קשרי תחבורה טובים ויש בה גם שדה תעופה (Kallax). מלולאו יוצא כביש חד מסלולי לעיר הצבאית בודן הנמצאת 35 ק"מ צפון לעיר, דרכה עוברת גם מסילת הברזל לכיוון Gällivare, והלאה צפונה לכיוון ונורווגיה. העיר יושבת על הכביש המהיר E4.
קרן השתלמות

קרן השתלמות היא קופת גמל שנועדה תחילה לשכירים וכעבור שנים נפתחה גם לעצמאים ולחברי קיבוצים ומושבים שיתופיים, שנועדה במקור לשמש את העובדים למימון השתלמויות כגון כנסים מקצועיים ולימודי המשך, אולם כיום משמשת על פי רוב כאפיק חיסכון כללי לטווח בינוני – האפיק היחיד שלא לטווח ארוך, שנותר פטור ממס לאחר הרפורמות במיסוי שוק ההון בישראל.

הטבות מס

לפי סעיף 3(ה) לפקודת מס הכנסה, הפקדות המעסיק לקרן השתלמות פטורה ממס הכנסה, בגבולות הפרשה של העובד של עד 2.5% מהמשכורת הקובעת (שבה נכללים רכיבי השכר הקבועים של העובד) והפרשת המעביד של עד 7.5% (לכל היותר פי שלושה מחלק העובד) מהמשכורת הקובעת, וזאת עד לתקרת שכר חודשי של פעמיים התקרה לתוספת היוקר (15,712 ש"ח לחודש ב-2015). ניתן להפריש לקרן כספים גם מעבר לתקרה, אך עליהם לא יחול הפטור. עבור עצמאים, הטבת המס ניתנת להפקדה בסך של עד 7% מההכנסה החייבת ועד תקרה של 263,000 ש"ח בשנה (סכום הפקדה מקסימלי של 18,410 ש"ח). הסכום המוכר כהוצאה לצורכי מס יהיה עד 4.5% מההכנסה החייבת (עד 11,835 ש"ח בשנת 2015). תקרת ההפקדה המוטבת משתנה כל שנה בהתאם לקביעת משרד האוצר.
הטבת מס נוספת כוללת פטור ממס על רווחי ההון שצברה הקרן, במידה והכספים נמשכים לאחר שש שנים ויותר מיום פתיחת הקרן, או לאחר שלוש שנות ותק לצורך מימון השתלמות או לימודים, או במקרה של משיכת הכספים על ידי גבר מעל גיל 67 או אישה מעל גיל 62. תקרות ההפקדה הנהנות מהפטור ממס רווח ההון עמדו ב-2015 על הפקדה שנתית של 18,130 לשכיר ו-18,480 לעצמאי. עובדה זו הפכה את קרנות ההשתלמות לערוץ חיסכון (פטור ממס) גרידא, שבמקרים רבים אינו משמש כלל להשתלמות.
רק 37% מהשכירים מחזיקים קרנות השתלמות, והעשירון העליון זוכה ב-81% מהטבת מס זו, שגובהה כ-2.5 מיליארד ש"ח בשנה. לאור אי-שוויון זה המליצה, במאי 2000, ועדת בן-בסט לרפורמה במס הכנסה לבטל את הפטור ממס לקרנות ההשתלמות, אך עקב התנגדות עזה של ההסתדרות לא מומשה המלצה זו. בשנת 2014 נעשו צעדים להרחבת האוכלוסייה הנהנית מקרנות השתלמות, באמצעות קביעת זכות זו בהסכמים קיבוציים לענף הניקיון ולענף השמירה והאבטחה, שלהם הוצאו צווי הרחבה.
הקרב השני על האיזונצו

מהלך הקרב

המתקפה החלה בהפגזת תותחים רצופה של יומיים. הארמייה האיטלקית השלישית אמורה הייתה לפרוץ לכיוון מונטה סאן מיכלה, בעוד הארמייה השנייה אמורה הייתה לכבוש את גוריציה וטולמיין. האיטלקים הצליחו לכבוש רק אזור באורך ארבעה קילומטרים וברוחב 100-500 מ'. גם ליד פודגורה ובהר קרן הם הצליחו לתפוס רק נקודה אחת (נקודת גובה מס' 2163). 
הקרב גווע מעצמו כאשר אזלה תחמושתם של שני הצדדים - הן נשק קל והן ציוד לתותחים.
עמירם רביב

פרופ' עמירם רביב (נולד באוקטובר 1939) הוא פסיכולוג קליני וחינוכי מומחה ומדריך, מכהן כדקאן בית הספר לפסיכולוגיה במרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה. רביב הוא פרופסור אמריטוס בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, שם שימש גם כראש החוג לפסיכולוגיה וכראש המגמה לפסיכולוגיה קלינית של הילד. כן כיהן כפסיכולוג הראשי בשירות הפסיכולוגי הייעוצי במשרד החינוך.

ביוגרפיה

רביב התגייס לצה"ל ב-1957, ושירת עד 1960, אז החל בלימודיו האקדמיים. למד לתואר ראשון, שני ושלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "מחקרים בתפקיד הילד כתלמיד" (1974). ב-1974-1977 למד לימודי פסיכותרפיה באוניברסיטת תל אביב. בשנתיים שלאחר מכן ביצע פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד. לאורך השנים הרצה וחקר במסגרת החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ובשנים 2001-2005 כיהן כראש החוג לפסיכולוגיה. 
מ-1965 עבד כפסיכולוג חינוכי ומנהל השירות הפסיכולוגי הייעוצי של קריית אונו. בשנות ה-70 וה-80 התקדם לתפקידי פסיכולוג אזורי ופסיכולוג ראשי בשירות הפסיכולוגי הייעוצי במשרד החינוך. היה חבר בוועדות מקצועיות שונות, כגון ועד הסתדרות הפסיכולוגים בישראל ומועצת הפסיכולוגים. 
רביב עוסק במחקר וכותב ספרי הדרכה בנושאי הורות וסבאות, וכן עורך ספרים במגוון נושאים בתחום הפסיכולוגיה של הילד. הוא עוסק בנושאים כגון התמודדות ילדים במצבי דחק ומשבר, פסיכולוגיה חינוכית והתמודדויות של ילדים בבתי ספר, התפתחות קוגניטיבית של ילדים, התנהגויות חיפוש עזרה בתחום הבריאות הנפשית, וקוגניציה חברתית. מייעץ בנושאי הורות שונים בתוכניות רדיו וטלוויזיה ובעיתונות. כתב כ-80 מאמרים בכתבי עת אקדמיים. 
רביב עוסק גם בתחום השפעות ספרות ילדים על העשרה קוגניטיבית ורגשית לילדים. משנות ה-70 שיתף פעולה עם סופרת הילדים דבורה עומר וסייע בייעוץ מקצועי בכתיבת עשרות מספריה לילדים ולנוער. בנוסף ייעץ מקצועית לסופרים ולמאיירים לילדים נורית יובל, דני קרמן ואפרים סידון. כמו כן שימש עורך תסריט בקומדיית המצבים "קרובים קרובים" של הטלוויזיה החינוכית הישראלית. 
מ-2007 מכהן כדקאן בית הספר לפסיכולוגיה במרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה. 
רביב נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר בגני תקווה.
עודד בלוש

ביוגרפיה

בלוש גדל במחלקת הנוער של מכבי חיפה תחת הדרכתו של כוכב העבר אשר עלמני, וכבר בגיל 16, ב-29 בדצמבר 1973, ערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה במשחק הליגה נגד בני יהודה. בגיל 21 התמנה לקפטן הקבוצה, אך שנה לאחר מכן עזב לשחק בארצות הברית בקבוצות סן דייגו סוקרס וסן חוזה ארת'קווייקס, לצד שחקנים כגון הוגו סאנצ'ס וג'ורג' בסט.
כאשר מכבי חיפה שבה לליגה הבכירה בשנת 1981 קיבל אישור להצטרף אליה מחדש, אולם חודשיים וחצי לאחר שהוחזר, הוחלט לוותר על שירותיו. לבסוף הושאל להפועל כפר סמיע מליגה ג'. מאוחר יותר עבר להפועל חיפה שם התמנה במהלך השנים לקפטן ולמרות היותו בלם, סיים באחת מעונותיו בקבוצה כמלך השערים שלה.
בזמן ששיחק בהפועל חיפה הקים בלוש, יחד עם שותף, את חברת התיירות "צבר". כיום בלוש נשוי עם שני ילדים ועוסק בתחום הפרסום.
הסינדרום הסיני

תקציר העלילה

קימברלי וולס (ג'יין פונדה) היא שדרנית טלוויזיה בערוץ 3 בקליפורניה. היא משדרת בעיקר אירועים מבדרים למשפחה כמו "מברק מזמר" או ביקור בגן חיות. היא רוצה לשדר אירועים יותר משמעותיים אך נבלמת.
יום אחד היא מקבלת הזמנה לצלם בתוך הכור הגרעיני בוונטאנה (שם פיקטיבי) ליד לוס אנג'לס. החברה המפעילה את הכור הגישה בקשה לכור נוסף וזקוקה ליחסי ציבור להדגים את בטיחות הכורים.
לקימברלי מצטרפים הצלם ריצ'רד אדמס (מייקל דאגלס) והמקליט הקטור סאלאס (דניאל ואלדז). הם עומדים ביציע המבקרים וצופים על חדר הפיקוח על הכור ומצלמים את הצוות שבראשו המפקח ג'ק גודל (ג'ק למון). לפתע הם מרגישים זעזוע ורואים שאנשי הבקרה בראשות גודל מתרוצצים בחרדה ממקום למקום. מנהל יחסי הציבור מבקש מריצ'רד להפסיק לצלם אבל הוא ממשיך בחשאי. מסתבר שהייתה תקלה במערכת השסתומים, הטמפרטורה עלתה והשעונים זייפו. לבסוף מתגברים על התקלה אך מפסיקים זמנית את פעולת הכור.
קימברלי וריצ'רד מביאים את הקלטת לתחנת הטלוויזיה אבל המנהל החושש מתביעת דיבה אוסר את השידור ומחביא את הקלטת בכספת. צ'ארלס גונב את הקלטת ומראה אותה למומחה שאומר שהכור הוא בסכנה של "הסינדרום הסיני".
בינתיים מגלה גודל המודאג מהרעידות בכור כי תצלומי הרדיוגרפיה ממספר שנים של הריתוכים בכור הם זהים וכי בעצם לא בוצעו צילומים חדשים. הוא מראה את העדות למנהלים ומתריע כי הם יוצגו לוועדה.
קימברלי וריצ'רד נמצאים במקום בו נערכת חקירה של ועדת הפיקוח הגרעיני האמורה לאשר בניית כור נוסף של אותה חברה, הם מתקשרים לגודל ומשכנעים אותו להעביר להם את הצילומים המזויפים של הכור. גודל מוסר את הצילומים להקטור אך בריוני החברה רודפים אחרי מכוניתו של הקטור וגורמים להתהפכותה ולפציעתו הקשה ומסלקים ממכוניתו את העדות המרשיעה.
גודל מחליט לנסוע להעיד במקום החקירה. הוא שם לב למכונית שעוקבת אחריו ומחליט במקום זה להגיע במהירות לכור בוונטאנה שם לא יוכלו רודפיו להיכנס.
גודל מכריח את העובדים באיומי אקדח לעזוב את חדר הבקרה ונועל אותו. הוא מעביר דרישה להנהלה להביא את קימברלי וצוותה למקום כדי שיוכל לדבר בשידור ישיר לטלוויזיה.
קימברלי מוכנסת לחדר הבקרה וגודל מתחיל בשידור לטלוויזיה אבל הוא נשמע מבולבל ומתקשה בדיבור. באותו זמן מוזעקים אנשי קומנדו לכור ועובדי הכור מצליחים לרתך את המנעול של הדלת. אנשי הקומנדו פורצים, פותחים באש והורגים גודל.
הנהלת הכור מודיעה שגודל מעורער בנפשו ואין לשים לב לדבריו אולם קימברלי מודיעה שהוא היה אדם מצפוני ובריא בנפשו. היא מעלה לשידור את טד ספינלר (וילפורד ברימלי), עמיתו לעבודה של גודל, המעיד כי גודל היה אדם ישר ושפוי. באותו רגע נקטע השידור במכוון ועובר לפרסומות.
גיליון אלקטרוני

גיליון אלקטרוני (באנגלית: spreadsheet) הוא שיטה לפריסה וארגון נתונים-מספריים בעיקר שיעודה ביצוע חישובים מרובים והצלבות בין ערכים המשתרעים על פני תאים אנכיים ורוחביים. איפיון זה הפך לפופולרי בתוכנות משרדיות והוא נכלל כאפליקציה, בחבילות האופיס השונות.

אפיון תוכנה

צורתה החיצונית של התוכנה היא כדף חשבון טבלאי המורכב מיחידה אלמנטרית הנקראת "תא". התאים מסודרים בעמודות ושורות. רוב הגיליונות יוצרים מטריצה דו־ממדית, אך יש גם גיליונות אלקטרוניים המאחסנים את אינפורמציית התאים במבנה תלת־ממדי או רב־ממדי. לעיתים מייצגת האינפורמציה בתאים קשרים אל פעילויות ותוכנות אחרות.
הגיליון מכיל אלפי תאים, ושמו של כל אחד מהתאים נגזר מן השורה והעמודה שבהן הוא נמצא (אות ומספר). הגיליון מאפשר פעילות עם ערכים מספריים רבים לצורך חישוב, תכנון, ניסוי והצגה של עיבודי נתונים. יתרונו העיקרי של גיליון אלקטרוני הוא בביצוע של מספר רב של חישובים מקביליים על נתונים רבים. ניתן להציב בו מספרים ולבצע פעילויות בצורה חוזרת, תוך כדי ניסוי וטעייה. כמו כן יש לגיליון יכולת להציג את הנתונים ואת החישובים בצורות גרפיות מגוונות.
הגיליון האלקטרוני, המאופיין בידידותיות בשימוש, בגמישות רבה ובפתיחותו, יכול להשתלב בענפים רבים, כמו כלכלה, חשבונאות, סטטיסטיקה וניהול. הוא יכול גם להשתלב בתחום החינוך. שלושת המאפיינים העיקריים שהביאו לקליטתו במערכת החינוך הם: דינמיות, שיטתיות וצורות הצגה מגוונות.

היסטוריה

הגיליון האלקטרוני הראשון היה VisiCalc, שפותח ויצא לאור ב־1979 על ידי דן בריקלין ובוב פרנקסטון (ועדיין זמין) עבור המחשב הביתי Apple II. תוכנה זו הראתה לראשונה כי למחשבים הביתיים יש משמעות עסקית מעבר למשחקים. יש סברה] כי אפליקציה זו היא אשר שיכנעה את אנשי IBM כי למחשב הביתי יכול להיות שימוש עסקי, ושימש כזרז לכניסתה לשוק זה וליצירת המותג "מחשב אישי". המפתחים של VisiCalc לא רשמו כל פטנט על הרעיון, וכך נולדו לו מתחרים רבים ומתקדמים יותר. כאשר יצא לשוק מחשב IBM PC יצא יחד איתו לוטוס 1-2-3, שהיה התוכנה המצליחה ביותר עליו (ידועה גם אמירה שהוא מכר יותר מחשבי PC מאשר כל מאמצי השיווק של IBM). הגיליון האלקטרוני הראשון של חברת מיקרוסופט היה ה־MultiPlan, שיצא בגרסאות למחשבי IBM ותואמיו ולמחשבי אפל. ב 1985 יצאה מיקרוסופט עם הגרסה הראשונה לגיליון האלקטרוני Excel.
במקביל לגיליונות אלו, יצאו לשוק גיליונות אלקטרוניים רבים נוספים, חלקם בחינם, או ברישיון "שותפה" (Shareware).
גיליון אלקטרוני נפוץ נוסף היה Quattro Pro של חברת בורלנד, שהוצג ב-1988. בישראל, חברת סיבית פיתחה גיליון עבודה אלקטרוני כחלק מחבילת קלבו PC. בסופו של דבר, חבילת האופיס של מיקרוסופט כבשה את השוק, וב-2011, הגיליון האלקטרוני הנפוץ ביותר הוא Excel, שמגיע כחלק מחבילה זו. בעולם הקוד הפתוח, נפוץ הגיליון האלקטרוני Calc, של חבילת ליברה אופיס. קיימים גם עשרות גיליונות אלקטרוניים אחרים, חלקם מיועדים למחשבי כף יד.
אליהו חזן (ראש ישיבה)

הרב אליהו שמחה הלוי חזן (רֶבּ אֶלֶ'ה חזן; תרס"ו, 1906 - י"ט בטבת ה'תשמ"ב, 14 בינואר 1982) היה רב וראש ישיבה אמריקאי, ראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק.

ביוגרפיה

נולד לחיה ביילע ולרב חיים הלוי חזן, למד במשך שתים עשרה שנים בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, והיה לתלמידו המובהק של רבי ברוך דב ליבוביץ; בזמן שהותו של רבו זה בארצות הברית למטרת גיוס כספים עבור הישיבה, למד בישיבת מיר אצל הרב אליעזר יהודה פינקל.
בשנת ה'תש"א שהה כמו בחורי ישיבה רבים בווילנה ושמע את שיעוריו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק "הרב מבריסק". ניצל מן השואה, בה נהרגו הוריו ואחיו. הוא היגר לאמריקה ונישא לפרל בת הרב יעקב בן ציון וייס (נפטרה בי"ד בסיון תשמ"ז). בתקופה הראשונה אחרי מלחמת העולם השנייה כיהן כרב בית המדרש "חברה ש"ס" במונטריאול שבקנדה, והיה חבר בוועד הרבנים של העיר. הוא כיהן גם כר"מ בישיבת "מרכז התורה". בראשית שנות ה-60 הגיע לארצות הברית כדי לעמוד בראש ישיבת תורה ודעת וכראש המתיבתא של חסידי גור בניו יורק.
במקביל היה בשנות ה-60 וה-70 מעורכי האנציקלופדיה התלמודית, והוציא לאור את ספרו "דברי אליהו" על משנה תורה לרמב"ם בחמישה כרכים. הוא גם פרסם מאות מאמרים תורניים בכתבי עת שונים.
נפטר מהתקף לב בניו יורק בי"ט בטבת ה'תשמ"ב, 14 בינואר 1982 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים. הותיר אחריו את בנו הרב בן ציון חיים חזן, בתו חיה לאה ובעלה הרב יהושע סלומון, ר"מ בישיבת נחלת דוד בפתח תקווה. לאחר פטירתו הדפיסו תלמידיו ובני משפחתו את חידושיו למסכתות הש"ס.
ניידות חשמלית

ניידות חשמלית או מוביליות היא נטייתם של נושאי מטען (למשל אלקטרונים, חורים, יונים) לנוע עקב השראת שדה חשמלי. הניידות מוגדרת כיחס בין מהירות הסחיפה, שהיא המהירות הממוצעת של נושאי המטען, לשדה החשמלי, הגורם לסחיפה.
בנוסחה, . כאן  היא הניידות,  היא מהירות הסחיפה ו- הוא השדה החשמלי המושרה.

דוגמאות

ניידות אלקטרונים טיפוסית עבור צורן בטמפרטורת החדר (300 קלווין) היא . לעומתה, ניידות החורים היא בסביבות .
ניידות גבוהה מאד נמצאה במספר מערכות בעלות ממדים קטנים, כמו מערכת דו-ממדית של אלקטרוני גזים, גראפין, ננו-שפופרות פחמן. מוליך למחצה אורגניים (פולימר, אוליגומר) שפותחו הם בעלי ערכי ניידות קטנים בהרבה.

קשר למוליכות

ישנו קשר פשוט בין ניידות למוליכות חשמלית. אם  מייצג את צפיפות נושאי המטען ו- מייצג את הניידות שלהם.בשדה חשמלי , כל אחד מנושאי המטען הללו ינוע עם מהירות , וצפיפות הזרם הכוללת תהיה ‏ ( הוא המטען האלמנטרי). לכן, המוליכות החשמלית  נתונה על ידי .
מרום גולן

היסטוריה

הקיבוץ הוקם ב-14 ביולי 1967, והיה היישוב הישראלי הראשון שהוקם ברמת הגולן לאחר מלחמת ששת הימים, כחודש לאחר סיום המלחמה. ראשית ישב הגרעין שהקים את הקיבוץ במחנה סורי נטוש בעליקה, ועסק באיסוף בקר נטוש ברמה. לאחר ארבעה חודשים עבר לקונייטרה. בין השנים 1969 ו-1973 הופגז היישוב פעמים רבות על ידי הצבא הסורי. במרץ 1972 עבר היישוב למיקומו הנוכחי, וגם במיקום זה ספג הפגזות רבות. במהלך מלחמת יום כיפור פונה היישוב למשך הלחימה, וגם אחריה הופגז בידי הסורים.

אקלים

ב־10 בינואר 2015 נמדדו בקיבוץ 14.2°- מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה בישראל מקום המדינה. זהו ערך נמוך יותר מהשיא של 13.7°- שנמדד בפברואר 1950 בבקעת בית נטופה, אך יש לציין שאין נתונים לגבי הערכים שנמדדו באותו יום בשטח הקיבוץ, שהיה אז חלק משטח סוריה.
שנים עבריות א' אלף - א'צ"ט

שנים עבריות א' אלף (1000) - א'צ"ט (1099) התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 2762 לפנה"ס והסתיימו בשנת 2662 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
פפואה המערבית (מחוז)

שינוי השם

המחוז שינה את שמו לפפואה המערבית בפברואר 2007. תוקפו של השם החדש הוא החל מ-7 בפברואר 2007, אולם יש צורך באישור של המועצה המחוקקת של המחוז, ולאחר מכן הממשלה האינדונזית צריכה לאשר את הדבר בצו .
נוער שוליים (להקה)

היסטוריה

הלהקה החלה את דרכה כשחבריה עוד למדו בבית הספר התיכון. בתקופה זו היא נקראה "Juvenile Delinquency", והופיעה מספר פעמים בשירים באנגלית במועדון "הפינגווין" שבתל אביב. ב-1987 הבחין בה המפיק רונן בן-טל, שהביא להחתמתה בחברת התקליטים "הד ארצי". ב-1988 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "נוער שוליים". הרכב הלהקה באלבום זה כלל את הסולן מיקיאגי, הגיטריסטים אמיר צורף ודודי לוי, הקלידן קובי פיטרו והבסיסט ארן אמיר. מתופף הלהקה המקורי, איסר טננבאום, עזב את ההרכב לפני הקלטת האלבום, ובמקומו ניגן אלון הלל. מהאלבום התפרסמו השירים: "קיר של אהבה", "החלום של כל אישה" שכתב והלחין שמעון גלבץ, "חסר סיכוי", וגרסתה של הלהקה לשיר "לך איתה" של אילנה רובינא, שכתב קובי רכט והלחינו רכט וקובי אשרת.
לאחר יציאת האלבום הראשון עזב אמיר צורף את הלהקה, והצטרף אליה המתופף רועי שקד. הלהקה החלה בהקלטת אלבום שני, בהפקה מוזיקלית של עובד אפרת, שגם עיבד את השירים יחד עם חברי הלהקה. ב-1990 יצא אלבומה השני של הלהקה, "ציירי לך שפם", שזכה להצלחה גדולה ונמכר ביותר מ-70,000 עותקים. האלבום הכיל להיטים רבים, ובראשם "ציירי לך שפם", שכתב מיקיאגי והלחינו יחד כל חברי הלהקה. השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ן, ונוער שוליים נבחרה כ"להקת השנה". השיר עוסק בתהליך שינוי מגדרי של טרנסג'נדר מנקבה לזכר (FTM). במצעד זה דורגו בסך הכל ארבעה שירים של הלהקה בעשרת המקומות הראשונים, כשפרט ל"ציירי לך שפם" הצליחו גם השירים "ענוג" (חנה גולדברג/לוי, אמיר ופיטרו), "סיזיפה" (גולדברג/מיקיאגי וערן "רני" קצנלנבוגן) ו"אמסטרדם" (גולדברג/אפרת). שיר נוסף מהאלבום שזכה להצלחה היה "לילה", גרסה עברית לשיר "Young Girl" בתרגום של מאיר גולדברג. באותה שנה הקליטו את השיר "רדיו גמדיו" לכבוד 40 שנה לגלי צה"ל, שזכה להצלחה.
ב-1991 יצא אלבומה השלישי והאחרון של נוער שוליים, "זה עושה לך את זה", גם הוא בהפקתו של אפרת. את רוב השירים באלבום כתבה חנה גולדברג, ובהם שלושת שיריו המצליחים ביותר, "שמור עליי", "מותק" ו"לא אטוש את ידך". האלבום זכה להצלחה פחותה מקודמו, והביא לסוף פעילות הלהקה. שיר נוסף שהקליטה הלהקה באותה שנה שזכה להצלחה היה "מספיק לי", שנכלל באלבום בשם "שפמשותפת - מועדון השירים הבודדים". באותה השנה זכתה הלהקה בתואר "להקת השנה" בתחרות "תפוח הזהב" של רשות השידור.
חברי הלהקה לא הודיעו באופן רשמי על התפרקותה, אך למעשה חדלו לפעול ביחד אחרי יציאת האלבום השלישי. רוב חברי הלהקה כמעט ולא התבלטו עוד בעולם המוזיקה הישראלי לאחר פירוקה, וחלקם פרשו ממנו לחלוטין. חריגים לכך הם דודי לוי, גיטריסט הלהקה, שהפך למפיק מוזקלי מבוקש והחל בקריירת סולו שהניבה להיטים רבים וממשיכה עד היום , במשך השנים היה לגיטריסט של אהוד בנאי; אמיר צורף, שפרש מהלהקה לאחר התקליט הראשון והמשיך לרוקפור ולג'ינג'יות', ומתופף הלהקה רועי שקד, שהמשיך לנגן עם אהוד בנאי, אביתר בנאי, דודי לוי, סיון שביט ובועז בנאי. סולן הלהקה, מיקיאגי, הוציא אלבום סולו אחד.
בשנת 2015 אירח דודי לוי את מיקיאגי במסגרת פסטיבל הפסנתר, בו ביצעו מספר שירים מנוער שוליים, ביניהם 'ענוג' ו'אמסטרדם'.
מרדכי בלזר

מרדכי בלזר (14 באפריל 1931 - 23 באוגוסט 2012) היה סגן נשיא בית המשפט השלום בנתניה. בין השנים 1991 - 1992 היה נשיא הבונים החופשיים בישראל.

ביוגרפיה

נולד בסלבדור דה-בהייה שבברזיל. אביו, יצחק בלזר, היה בנו של שלמה בלזר ונכדו של הרב יצחק בלזר. בשנות ה-20 היגר אביו מירושלים לברזיל, שם נישא ללאה גורסקי, ילידת סטולין שבבלרוס שהיגרה עם הוריה לברזיל. במשך מספר שנים הוא שימש מורה לעברית בבתי ספר יהודיים במדינות דרום אמריקה. 
בשנת 1936 עלתה המשפחה לישראל. מרדכי בלזר למד בתלמוד תורה בירושלים, בבית ספר ברחובות, בבית הספר תחכמוני בתל אביב ובבית הספר חורב בירושלים. סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. 
היה חבר בלח"י. במלחמת השחרור לחם בחטיבת ירושלים. לאחר הסמכתו כעורך דין שימש כתובע צבאי בפיקוד הדרום ובפיקוד המרכז. 
בשנת 1952 נישא לרנה, בתו של צבי לבהרי, שהיה סגן יו"ר המועצה המקומית ברעננה במשך 40 שנה. אחיה הוא הכלכלן פרופ' דוד לבהרי. 
בין השנים 1955 – 1981 היה עורך דין עצמאי בתל אביב. במשך כעשר שנים שימש כתובע בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין במחוז תל אביב. 
בשנת 1981 התמנה כשופט בבית המשפט השלום בנתניה, ולימים התמנה לסגן נשיא בית משפט זה. עם מינויו לשופט התמנה גם כשופט צבאי ולאחר מכן שימש כאב בית דין בפיקוד מטכ"ל. את שירותו הצבאי סיים בדרגת סגן-אלוף במילואים. 
בשנת 2001 פרש לגמלאות. בשנים שלאחר מכן כיהן כיו"ר ועדת השחרורים של שירות בתי הסוהר, כיו"ר ועדת בוררות של סוכני הנסיעות בארץ וכבורר מטעם לשכת עורכי הדין.
מאז שנות ה-60 היה חבר בכיר בבונים החופשיים בישראל. בשנים 1991 – 1992 היה נשיא הבונים החופשיים בישראל. לשכות רבות של בונים חופשיים העניקו לו תואר של נשיא כבוד לכל חייו. השתתף בכנסים של הבונים החופשיים ברחבי העולם.