פיליפ השישי, מלך צרפת

ביוגרפיה

פיליפ נולד ב-1293 בפונטנבלו, לשארל, רוזן ולואה (אחיו הצעיר של פיליפ הרביעי, מלך צרפת), ולמרגריט, רוזנת אנז'ו, בתם של קרלו השני, מלך נאפולי ומריה מהונגריה, מלכת נאפולי.
בשנת 1328 מת מלך צרפת שארל הרביעי. היות שלא היה לו בן זכר שיוכל לרשתו, הוכתר פיליפ מולואה, שהיה בן דודו, למלך צרפת בקתדרלה של ריימס ב-29 במאי 1328 ומלך בשם פיליפ השישי. אדוארד השלישי, מלך אנגליה (1312–1377), שהיה בן אחותו של המלך שארל הרביעי, תבע לעצמו את כתר ממלכת צרפת, דבר שהיה אחת הסיבות למלחמת מאה השנים בין ממלכת אנגליה לבין צרפת.
ביולי 1313 נשא פיליפ לאישה את ז'אן מבורגונדיה (1293–1349), בתו של רובר השני, דוכס בורגונדיה, שילדה לו שמונה ילדים. ב-11 בינואר 1350, אחרי מותה של ז'אן, נשא פיליפ השישי לאישה את בלאנש מאברה, נסיכת ממלכת נווארה, שילדה לו בת לאחר מותו.
ביולי 1333 דייוויד השני, מלך סקוטלנד, שהיה בן תשע שנים בלבד, נשלח לצרפת כדי להגן עליו מפני האנגלים. ב-14 במאי 1334 הוא הגיע עם אשתו שהייתה בת שלוש עשרה שנה אל עיר הנמל בולון-סור-מר והתקבל על ידי פיליפ השישי, מלך צרפת שהעניק לו כמקום מגוריו את טירת גייאר בנורמנדיה. אניות צרפתיות שהגיעו לחופי סקוטלנד הגישו עזרה לאצילים הסקוטים במלחמתם נגד אנגליה. אדוארד השלישי, מלך אנגליה סירב לקבל את פיליפ השישי כמתווך בין סקוטלנד לבין אנגליה, ופיליפ השישי התכונן לפלוש לאנגליה ושכר אוניות באיטליה לשם כך.
באותה התקופה, נחשבה צרפת לחזקה יותר מבחינה צבאית מאשר אנגליה. צבא האבירים הצרפתי שנחשב לטוב באירופה ניצח את הפלמים בקרב קאסל (23 באוגוסט 1328). אוכלוסיית צרפת מנתה כ-14 מיליון תושבים ואילו זו של אנגליה, כשני מיליון בלבד. אולם, אנגליה שלטה בחבלי גסקוניה ופואטו שאוכלוסייתם מנתה כארבעה מיליון תושבים. צבאו של אדוארד השלישי מנה כ-8,000 איש ואילו זה של פיליפ השישי הגיע ל 40,000 איש.
אדוארד השלישי ניסה לארגן קואליציה נגד צרפת שכללה את דוכס ברבנט ואת רוזני אנו וחלרה ושילם להם במזומנים תמורת הבטחתם לבוא לעזרתו. הקואליציה נגד צרפת נעזרה בקשרי משפחה. בתו של וילם הראשון, רוזן אנו, פיליפה מאנו הייתה אשתו של אדוארד השלישי, ובתו מרגרטה נישאה ללודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
אם כי אביניון השתייכה לקיסרות הרומית הקדושה, נוכחותם של האפיפיורים שם, על גבול צרפת, הייתה יתרון גדול בעבור מלך צרפת. כאשר לודוויג הרביעי ניסה להגיע להסכם של הרגע האחרון עם צרפת, פיליפ השישי הורה לאפיפיור בנדיקטוס השנים עשר להתנות זאת בכך שהקיסר לא יהיה בן בריתם של אויבי צרפת. הקיסר טען לאי תלות באפיפיור, שהטיל עליו חרם ונידה אותו. הקיסר נכנס למשא ומתן עם אנגליה והבטיח לספק 1,000 אנשי צבא למלחמה נגד צרפת.
אנגליה הייתה יצרנית הצמר הגדולה באירופה, אך תעשיית הטקסטיל האנגלית לא הייתה מפותחת. 90% של הצמר האנגלי יוצאו לברוז' ולגנט (כיום בבלגיה), כך שהעובדים הפלמים היו תלויים בצמר האנגלי. האוניות שנשלחו על ידי פיליפ השישי הפריעו לסחר בין אנגליה לבין פלנדריה, ולכן הפלמים היו בני ברית טבעיים של אנגליה.
ב-1337 אדוארד השלישי, מלך אנגליה הכריז מלחמה על צרפת ועל עצמו כמלך צרפת. פיליפ השישי כבש את העיר קמברה (כיום בחבל פיקרדיה בצרפת) שהשתייכה לקיסרות הרומית הקדושה, ובחורף 1338 אדוארד השלישי החל במשא ומתן עם צרפת. ב-1339 החליט לודוויג הרביעי שלא להשתתף במלחמה. צבא הקואליציה של אדוארד השלישי שמנה כ-40,000 אלף איש הופיע לפני העיר קמברה, אך העיר לא נכנעה ורוזני אינו ונמור עזבו את הקואליציה. אדוארד השלישי המשיך לאזור העיר סן-קנטן בין נהר הסום לבין הנהר אואז, אך צבאו של פיליפ השישי היה ערוך היטב והקואליציה התפרקה. 
הצרפתים ריכזו אוניות לחופי התעלה כדי לפלוש לאנגליה, אך הצי הצרפתי הושמד בידי האנגלים בקרב סלויס (24 ביוני 1340), שהיה הנמל של העיר ברוז'. פיליפ השישי החזיק בעיר טורנה (כיום בדרום בלגיה) והפלמים שהכריזו מלחמה על צרפת הטילו מצור על העיר. אדוארד השלישי ניסה לבוא לעזרתם אך טורנה עמדה במצור. מחסור במזומנים אילץ את אדוארד השלישי לחתום על הסכם שביתת נשק.
ב-1345, הצלחות האנגלים בגסקוניה אילצו את פיליפ השישי לשלוח לשם את בנו ז'אן (לימים ז'אן השני, מלך צרפת). ב-1346 הפלמים איימו על צרפת מצפון ואדוארד השלישי נחת בנורמנדיה ואיים על פריז. האפיפיור קלמנס השישי בראש 500 אבירים הגיע כדי לעזור בהגנה על פריז. צבא זה גדל ל-15,000 איש כאשר הגיעו הקשתים של ג'נובה, שכירי חרב שגויסו בריביירה הצרפתית. אדוארד השלישי ויתר על תוכניתו לכבוש את פריז ופנה לתוכניתו השנייה בצפון צרפת.
פיליפ השישי ריכז את צבאו בצפון צרפת כדי לבלום את התקדמותו של הצבא האנגלי. ב-26 באוגוסט 1346 אדוארד השלישי צלח את נהר הסום כדי להתחמק מרודפיו שמספרם היה גדול ממספר אנשי צבאו. הוא הגיע לסביבות הכפר קרסי-אן-פונטייה (בחבל פיקרדיה בצרפת) ושם נערך לקרב. הוא עצמו ניצב בעמדת תצפית ושלח לקרב את בנו אדוארד, הנסיך השחור. פיליפ השישי שהופתע, ניסה לעצור את התקדמות הצבא הצרפתי כדי להתארגן, אך ללא הצלחה. הוא קרא לקשתים מג'נובה לירות את חיציהם, אך סערת גשמים הרטיבה את חבלי הקשתות והפכה אותם ללא ניתנים לשימוש. האנגלים עשו את השימוש הראשון בארטילריה כאשר זרקו כדורי ברזל כדי להפחיד את הסוסים. אנשי הצבא הולשים של אדוארד השלישי דקרו את הסוסים שנפלו ארצה והפילו מעליהם את האבירים. כך הושמד רובו של צבא האבירים הצרפתי בידי האנגלים בקרב קרסי שהיה אחד הקרבות החשובים של מלחמת מאה השנים. באוגוסט 1347 כבש אדוארד השלישי את העיר קאלה שלחופי התעלה שנכנעה בעקבות מצור ממושך שגרם לרבים מתושביה לגווע ברעב.
המוות השחור (1348-‏1350) הכה באירופה כולה. המגפה הגיעה לאירופה באוקטובר 1347 באמצעות אוניות איטלקיות שבאו מחופי הים השחור ועגנו בנמל של העיר מסינה שבסיציליה. בינואר 1348 הגיעה המגפה לעיר מארסיי שבדרום צרפת, ומשם דרך עמק נהר הרון לעיר אביניון שבפרובנס. בין יוני לאוגוסט 1348 הגיעה המגפה לפריז, ומשם לחופי אנגליה. המוות השחור גבה מחיר כבד בחיי אדם. תוך שנתיים איבדה אירופה כשליש מאוכלוסייתה. ז'אן מבורגונדיה, אשתו של פיליפ השישי, נפלה גם היא קורבן למגפה. המלך פיליפ השישי נפטר ב-1350 ובנו בכורו ז'אן ירש את הכתר בשם ז'אן השני.