מיכאל הרשקוביץ

תולדות חייו

נולד לשרגא צבי, צאצא של רבי אהרן דוד דייטש בעל שו״ת גורן דוד ומתלמידי החתם סופר, ולטובה, שניהם ילידי צ'כוסלובקיה שהתגוררו בפרשבורג. למד בישיבת נתיב מאיר. ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב. מתלמידיו של הרב צבי יהודה הכהן קוק. בשלהי שנת תשל"א נישא לבת-שבע לבית קטן. התמנה על ידי הרצי"ה בשנת תשל"ח לשמש כר"מ בישיבה ומלמד בה מזה ארבעה עשורים גמרא ואמונה. הוסמך לרבנות "יורה יורה" על ידי הרב אברהם שפירא בכ"א בשבט תשמ"ה. 
לחם במספר מלחמות ושירת בפלס"ר של החטיבה הירושלמית יחד עם הרב איתן אייזמן.
בשנת ה'תשנ"ג עמד בראש הגרעין המייסד של היישוב נריה שבבנימין, ולאחר מספר שנים התמנה לרב היישוב, תפקיד בו הוא מכהן גם כיום. בנוסף משמש כאב"ד לענייני ממונות שפועל במערב בנימין, יחד איתו יושבים בהרכב הרב רמי ברכיהו, הרב יעקב שרעבי לשעבר ראש הישיבה הגבוהה נחלת ישראל, הרב יחזקאל קופלד רב היישוב דולב והרב חיים צפרי. לימד תקופה קצרה במכון מרחבים.
בתקופת תוכנית ההתנתקות הצטרף לקוראים לסרב פקודה. 
חבר באיחוד הרבנים למען ארץ ישראל.

כתיבה ועריכה ספרותית

לאחר נישואיו השתתף בכתיבת בירורי הלכה במסגרת מכון הלכה ברורה ובירור הלכה ושימש כר"מ בישיבת ניר קריית ארבע. בשנת ה'תשל"א ערך והוציא את הקובץ "השבת, ישראל והזמנים" ובו מאמרים מאת הראי"ה קוק על השבת והמועדים. הקובץ נדפס בתוך הספר "זכור זאת ליעקב" אותו ערך הרב הרשקוביץ לזכרו של חברו הרב יעקב פנחס כהן, ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים, וכן בחוברת נפרדת (לימים נכללה החוברת במאמרי הראי"ה).  
ערך יחד עם הרב דוד לנדאו את הספר "מדבר שור". בתקופה שקדמה למלחמת ששת הימים, הגיע מדי יום לרצי"ה קוק ועזר לו להוציא מחדש את ספרי הראי"ה קוק 'עקבי הצאן', 'אדר היקר', 'מוסר אביך' ו'מידות הראי"ה'. מספר שנים לאחר מכן היה מהמגיהים והמוציאים לאור של הספר 'אורח משפט' שחיבר הראי"ה קוק. 
בשנת ה'תשע"א ערכו תלמידיו חוברת בשם: "לך לך אל ארץ המוריה", ובה שיעורו על פרשת עקידת יצחק, על פי דרכו של הרב קוק בספרו עולת ראיה.

שיטתו

יסוד בולט במשנתו של הרב הרשקוביץ הוא שהציווי האלוקי איננו עומד בסתירה למוסר ולמצפון האנושיים. למשל, מתנגד הרב הרשקוביץ לפרשנויות אקזיסטנציאליסטיות (בייחוד זו של קירקגור) הרואות בעקידת יצחק ניגוד בין המוסר הטבעי של אברהם לבין הציווי האלוקי וטוענות שבכך שאברהם אבינו עקד את יצחק הוא למעשה כבש את האנושיות שלו בפני הצו האלוקי הגדול ממנו. לפי תפיסתו, הרצון והמוסר אינם יכולים לעמוד בסתירה ליראת השמים, הואיל והיא אלוקית והם אנושיים, ולכן אינם יכולים לעמוד בהנגדה זה מול זה. 
בנושא המאבק על ארץ ישראל דוגל הרב הרשקוביץ במאבק אקטיבי ובקו תקיף ולא מתפשר, וסובר כי חובה על חייל לסרב לפקודה לפנות יישובים. עם זאת, אין הוא רואה זאת כקונפליקט בין פקודת הצבא לבין ציווי התורה, אלא אדרבה, דווקא קיום פקודה הנוגדת את התורה פוגעת לשיטתו במהותה של המדינה, ש"יסוד הוויתה, חייה ופעליה הוא ברוח תורת ישראל", ולכן "לא יעלה על הדעת שהכלי יקום על יוצרו ויהיו ערכיה של תורה כפופים למרותו של המלך". לדבריו, ציות עיוור להוראות השלטון מבלי להתייחס למוסריותן "שוללת את החותם המוסרי ממעשיו והוראותיו, וסופן שלא יתקיימו". הוא מותח ביקורת חריפה כלפי רבנים שהורו לתלמידיהם שלא לסרב לפקודה כזו. להגדרתו, נתינת ערך עליון לפקודות המדינה מצד עצמן, גם כשהן לא הולכות בד בבד עם ציווי התורה, היא "פאשיזם".

משפחתו

נשוי לד"ר בת שבע (ילידת תשי"א), רופאת משפחה, בתו של ד"ר משה קטן (מחבר הספר אוצר לעזי רש"י), ולהם עשרה ילדים. אחד מבניו הוא הרב יוסף אליצור, ר"מ בישיבת עוד יוסף חי וממחברי הספר "תורת המלך". בן נוסף שימש כרב קהילה באנטוורפן. בנו שרגא נהרג בתאונת דרכים בצעירותו. חתנו יניב מזומן משמש כראש מכינה קדם צבאית דתית-חילונית. בין גיסיו: הרב יואל קטן, ד"ר חנה קטן, הרב יצחק בן שחר (ראש ישיבת קדומים) ופרופ' רפאל קטן. אחיו היה הרב שמואל הרשקוביץ שכיהן כר"מ בישיבת נתיב מאיר.
הרב הרשקוביץ הוא אחיינו של חוקר ופרשן המקרא יהודה אליצור.