google/wiki40b huggingface dataset:
תל מיכל

תֵּל מִיכַל הוא אתר ארכאולוגי ובית גידול ים תיכוני הנמצא על רכס הכורכר החופי, מול מרינה הרצליה בדרום-מערבה של הרצליה. באתר חמש גבעות, ארבע מהן צמודות זו לזו, והוא מתנשא לגובה מרבי של 30 מטרים מעל פני הים בפינתו הדרום-מערבית. שמו הקדום של האתר אינו ידוע. בערבית הוא כונה בשם "מכמיש", ונראה כי מקור שמו הנוכחי בהצעה משנות ה-20 של המאה ה-20 אשר ייחסה את השם הערבי לאל הפיניקי רשף שהיה ידוע גם בשם "מקאל". בחפירות הארכאולוגיות שבוצעו בשנת 1958 נתגלו שרידי מבנה מהתקופה הישראלית, (המאה ה-10 לפנה"ס), שרידי מקדש מהתקופה הפרסית ומהתקופה ההלניסטית (המאות ה-2-5 לפנה"ס) וכן חרסים, פסלונים ותכשיטים. בהמשך, בשנים 1980-1977 בוצעו בתל חפירות ארכאולוגיות בניהולו של פרופ' זאב הרצוג מאוניברסיטת תל אביב.

היסטוריה

בתל נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מתקופת האדם הקדמון אך הסימנים הראשונים להתיישבות במקום הם מתקופת הברונזה התיכונה, לפני כ-4,000 שנים, כאשר התל שימש כתחנת מסחר עם המדינות הסובבות. היישוב סחר במוצרים שונים כגון כלי בהט עם ממלכת החיקסוס במצרים וכלי חרס עם קפריסין. במאה ה-12 לפנה"ס המסחר העולמי הצטמצם ואיתו גם היקף היישוב. כעבור כ-200 שנה, במאה ה-10 לפנה"ס, החלו להתפתח קשרי מסחר בין ממלכת ישראל המאוחדת לממלכה הפיניקית בצור, ולפי ממצאים פולחניים באתר נראה כי הפיניקים היו מעורבים בהקמת היישוב. עם פילוג ממלכת ישראל המאוחדת שב ודעך היישוב, וחזר וגדל מאוד עם הכיבוש הפרסי של ארץ ישראל. במאה ה-5 ובמאה ה-4 לפנה"ס הגיע תל מיכל לשיאו. 
בתקופה ההלניסטית גדלה חשיבותו הצבאית של האתר והוקמו בו מצודה רבועה שאורך כל אחד מקירותיה הוא 25 מטרים, גתות ומרכז פולחני. בתקופה הרומאית, באמצע המאה ה-1 לפנה"ס נבנתה מצודה גדולה על ראש התל אשר השקיפה על הים. המצודה שגודלה 31X38 מטרים הוקמה סביב חצר פנימית. מאוחר יותר החליפה אפולוניה שמצפון את תל מיכל והיישוב באזור דעך. בתקופה הערבית הקימו העבאסים מגדל שמירה כחלק ממערך התרעה נגד ספינות אויב צלבניות. במאה ה-13 נמצאו על התל כמה קברים בודדים שהם העדויות האחרונות לקיומו של יישוב במקום. לאחר מכן התל ננטש וכוסה בחול. ב-1917 שימש תל סמוך, תל א-רקיה, כעמדה הטורקית המערבית בקו שתי העוג'ות אל מול הכוחות הבריטיים שנפרסו מדרום לנחל הירקון.

החי והצומח

הבניה המסיבית לאורך קו החוף בישראל פגעה קשה בבתי גידול חופיים, ומאז התל הוא סביבה חופית הנמצאת בסכנת הכחדה. במהלך הקמת מרינה הרצליה, נהרס חלקו המערבי של התל ותחתיו נסלל כביש. באזור צמחי חוף: חבצלת החוף, נר-הלילה החופי, רותם המדבר, לענה חד זרעית, מתנן שעיר ועוד. כמו כן מצויים בו בעלי חיים כגון שועל מצוי, ארנבת מצויה, כרוון מצוי, צב יבשה מצוי, זוחלים רבים ועופות האופייניים לאזורים חוליים.
צ'ארלס קלי

ביוגרפיה

צ'ארלס קלי נולד ב-11 בספטמבר 1981 אוגוסטה, ג'ורג'יה, לג'ון, קרדיולוג במקצועו, וגייל קלי. אחיו הגדול, ג'וש קלי, עוסק בשירה. כנערים ייסדו צ'ארלס ואחיו להקה שנקראה Inside Blue, הלהקה הוציאה דיסק עם חמישה שירים שמשך תשומת לבם של חברות התקליטים. בבית הספר התיכון פגש את דייב הייווד, לימים חבר נוסף בליידי אנטבלום, ובגיל 14 השניים כתבו את שירם הראשון. 
ב-2006 פגשה את קלי הילארי סקוט, החברה השלישית בליידי אנטבלום. סקוט זיהתה אותו מעמוד המייספייס בו הוא מבצע את המוזיקה שלו, והציעה לו לשתף פעולה. השלושה התכנסו, בהתחלה רק כדי לכתוב שירים אך לבסוף נולד ההרכב ליידי אנטבלום.

חיים אישיים

קלי נשוי לפובליציסטית קאסי מק'קונל-קלי. קלי הוא אחיו של הזמר ג'וש קלי, וגיסה של השחקנית קתרין הייגל.
מכרות נחושת תמנע

חברת מכרות נחושת תמנע בע"מ הוקמה בשנת 1954 כחברת בת של החברה הממשלתית הישראלית מחצבי ישראל, לשם כריית נחושת בבקעת תמנע.

המפעל הראשון

כריית נחושת התקיימה בבקעת תמנע כבר בעת העתיקה (ראו הרחבה בערך בקעת תמנע).
פעילות כריית הנחושת התחדשה לאחר קום מדינת ישראל, וב-1951 הוקמו מכרות חדשים על בסיס כלכלי. בשנת 1959 החלה כרייה מסחרית של הנחושת, בעשרה מכרות פתוחים ותת-קרקעיים, באמצעות ציוד מכני כבד.
בבסיס המכרות הפתוחים נחשפו סלעים של תצורת תמנע. במכרות נחפרו יותר מ-50 ק"מ של מנהרות תת-קרקעיות, במספר מפלסים המסתעפים מאחד המכרות הפתוחים. הקצה הדרומי של המכרה חובר לפיר שירות אנכי דרכו הועלתה העפרה ממעבה האדמה. המנהרות היו רחבות דיין לתנועת כלי רכב. כיום, בעקבות סגירת המפעל והפסקת שאיבת המים, מוצף המכרה התת-קרקעי ברובו במי תהום.
המכרות סיפקו בזמן הפעלתם 1.1 מיליון טון עפרה לשנה. היקף היצוא הגיע ל-16,000 טון בשנה. בשנות השישים והשבעים עבדו במכרות תמנע כ-1,000 איש. בתקופה זו שימש המפעל מקור פרנסה חשוב לתושבי אילת ומנוף לפיתוח העיר.
במאי 1975, הבעלות על מכרות נחושת תמנע, יחד עם מניות של חברות ממשלתיות תעשייתיות שפעלו בתחום הכימיה האנאורגנית, הועברו לידי חברת כימיקלים לישראל בע"מ, שהייתה אז חברה בבעלות ממשלתית.
בשנת 1976, נסגרו מכרות הנחושת לראשונה, עקב הפסדים תפעוליים שנבעו מירידת מחירי הנחושת בעולם. ב-1980 נעשה ניסיון לחדש את הפקת הנחושת, ולהוסיף לכך גם את הפקת המנגן. הניסיון לא עלה יפה ופעילות הכרייה נפסקה סופית ב-1984, לאחר שההפסד התפעולי שהצטבר בשנים 1983-1980 הגיע לסך של 32 מיליון דולר.

מפעל המיחזור

בשנת 1997 מכרה כימיקלים לישראל את המפעל לדי.או. אחזקות הישראלית שווייצרית, שבבעלות משותפת של מרבית עובדי מכרות נחושת תמנע ושל שותף אסטרטגי חברת אולשק ושות' מיחזור בע"מ. החברה הקימה בשטח המכרות מפעל קטן שעוסק במיחזור נחושת לשם הפקה של התרכובת נחושת גופרתית שמשמשת לחיטוי בחקלאות ולהעשרת מזון לבקר ובמיחזור אלומיניום לאבקת אלומיניום.

חידוש הכרייה

בעשור הראשון של המאה ה-21 עלה מחיר הנחושת ביותר מפי 3. ובשנת 2004 שכרה חברת אהמסה פלדות ישראל, השייכת לחברת אהמסה המקסיקנית, חלק משטח המכרות ומבנים במקום, לשם חידוש כריית הנחושת במכרה התת-קרקעי, באמצעות חברת הבת ערבה מיינס. תוך כוונה לחכור בהמשך את השטח ממינהל מקרקעי ישראל.
בשלב הראשון של הפרויקט, בו הושקעו כ-40 מיליון דולר, החלה אהמסה בשיקום המכרות הישנים (לרבות שאיבת מי התהום שהצטברו בהם), חיזוק דפנותיהם והרחבתם; איתור עורקי הנחושת התת-קרקעיים ובחינת איכות המחצב באמצעות סקרים גאולוגיים וקידוחי עומק. בספטמבר 2007 נחנך מפעל ניסיוני לייצור נחושת המפיק כ-100 קילוגרם ביום, והחלה כרייה על מנת לספק למפעל את העפרות לתהליך הייצור.
בהמשך תכננה חברת אהמסה להקים מפעל ייצור, שאמצעות טכנולוגיה מתקדמת יפיק 99.9 אחוז נחושת טהורה בכמות מסחרית. ביולי 2009 הגישה החברה בקשה לקבלת מעמד של "מפעל מאושר" (על פי החוק לעידוד השקעות הון), שכולל מענק בהיקף של 115 מיליון שקל תמורת השקעות מתוכננות בהיקף של כ-2 מיליארד שקל והעסקת 450 עובדים. המפעל לא הוקם אך פיתוח המכרה נמשך.
בשנת 2015, לאחר שהתברר כי המלצות ועדת ששינסקי 2 יפגעו בכדאיות הכלכלית של המשך ההשקעה בפרויקט, הוסכם לתת לאהמסה מענק משלים בסך 80 מיליון שקל. נכון לשנת 2017 הקמת המפעל לא החלה.
מאז חידוש הכרייה נהרגו במקום שני פועלים, מיכאל גלי (ביוני 2008) וחיים ברמן (ביוני 2010).
בורמל

יהודי בורמל

לא ידוע מתי החלו יהודים להתיישב בעיירה, אך עד סוף המאה ה-19 הגיע מספרם לכאלף איש, והם היוו רוב גדול ביישוב. יהודי העיירה עסקו באותה עת בסחר בעצים, ברוכלות ובמלאכה, ובמקום פעלו חסידות אליק וחסידות טריסק.
מתחילת המאה ה-20 התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ובין העולים לארץ מהעיירה היה יוסף ויץ. בשנות העשרים והשלושים פעלו בעיירה תנועות הנוער השומר הצעיר, החלוץ הצעיר, בית"ר וגורדוניה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ- 860 יהודים, רוב מוחלט מקרב סך תושביה באותה עת.

בשואה

הגרמנים נכנסו לבורמל ב-25 ביוני 1941, ובו ביום ביצעו אוקראינים מקומיים מעשי שוד ורצח בקרב יהודי המקום. בעיירה הוקם יודנרט, אשר נצטווה למסור לגרמנים יהודים לעבודות כפייה. במהלך עבודות אלה נרצחו מעת לעת העובדים היהודים.
בקיץ 1942 הוקם בעיירה גטו אליו צוו לעבור היהודים, וב-8 באוקטובר 1942 הובלו כל יושביו אל מחוץ לעיירה, ונרצחו. כמה עשרות מיהודי העיירה הצליחו להסתתר ביערות ובמקומות מחבוא עד שחרור האזור במרץ 1944.
המטבח הבלגי

בירה ואייל

בלגיה נחשבת למעצמת בירה עולמית, כאשר מעל ל-800 סוגי בירה מיוצרים בה, במאות מבשלות שונות. הבלגים נחשבים למומחים ביצור אייל שהוא סוג של שיכר, אך נחשבים חלשים יותר ביצור בירה רגילה-בירה לאגר. בירת הלאגר שנחשבת לטובה ביותר בבלגיה היא הסטלה ארטואה, אך לעומת שאר העולם, היא נחשבת חלשה. האייל היה משקה פופולרי בימי הביינים, משום שבאותה התקופה, מי השתייה היו מזוהמים יתר על המידה, ולכן המקומיים שתו אייל במקום. בכל אזור בבלגיה נהוג לייצר שיכר בטעם אחר:
בחבל ולוניה הצרפתי, עושים אייל (שיכר) חיוור ושמו SAISON, בחבל פלנדרז דובר ההולנדית, עושים אייל חמצמצה ואדמונית הדומה ליין, בעמק הסנה, ודרומית לבריסל, מייצרים אייל משמרים מיוחדים ונדירים.
ולנטינה ליסיצה

ביוגרפיה

ליסיצה נולדה בקייב שבאוקראינה. היא החלה לנגן בפסנתר בגיל שלוש, וכבר בגיל ארבע ביצעה את הרסיטל הראשון שלה. למרות התוחלת המבטיחה בנגינה, חלומה היה להיות שחקנית שחמט. ליסיצה למדה בבית הספר לנגינה לייסנקו לילדים מחוננים, ואחר מכן במוסד ללימודי מוזיקה בקייב, שם פגשה את בן זוגה לעתיד, אלכסיי קוזנצוב. כשהכירה את קוזנצוב החלה להתייחס לנגינה ביתר רצינות. באותה השנה, היגרו ליסיצה ובן זוגה לארצות הברית כדי לפתח את קריירת הפסנתר שלהם. הופעת הבכורה שלהם הייתה בניו יורק בפסטיבל מוצרט במרכז לינקולן ב-1995.
ליסיצה ניגנה במקומות שונים ברחבי העולם, ביניהם במוזיקפראיין, היכל קרנגי והיכל אוורי פישר. לאחרונה, היא משתפת פעולה עם הכנרת הילרי האן ברסיטל. רבים מביצועיה של ליסיצה מופיעים באתר יוטיוב, שבו יש לה ערוץ.
ליסיצה הקליטה שישה דיסקים עבור אודיופון רקורדס. שניים מהם יחד עם בן זוגה.
אייס ונטורה: בלש פראי

תקציר העלילה

לאחר שנכשל בניסיון להציל דביבון בהימלאיה, אייס ונטורה חווה התמוטטות רגשית והולך בעקבות כך לחפש שקט נפשי על ידי הפיכתו לנזיר טיבטי. עם זאת, בהמשך מאתרת אותו פולטון גרינוול, מיסיונרית אפריקאית שמבקשת ממנו שימצא חיה קדושה שהפכה לסלע המחלוקת בין שני שבטים. יחד עם קופו הנאמן ספייק, ונטורה נוסע לאפריקה וחוזר לעבוד כחוקר פרטי המתמחה בחקירת מקרים שבהם מעורבות חיות. בהמשך מתברר ש"החיה המקודשת" היא עטלף לבן נדיר ואייס סובל מפחד חמור מעטלפים שעליו הוא חייב להתגבר כעת.
ויזקום

ויזקום טכנולוגיות בע"מ היא חברה רב לאומית, והמפיקה הגדולה ביותר ] של מתרגמים ידניים ניידים. 
החברה מפיקה מתרגמים ניידים אלקטרוניים בצורת עט עבה המסוגלים לסרוק טקסט מודפס באופן מיידי ולתרגם את הטקסט, מילה במילה, לשפות אחרות, ולהציג את הטקסט המתורגם על מסך ה-LCD של המוצר או לשמור את הטקסט הסרוק בזיכרון על מנת להעביר אותו בהמשך לתוכנת עיבוד תמלילים במחשב כף יד, במחשב שולחני או במחשב נייד.
החברה נוסדה בשנת 1995 בירושלים. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 החברה העבירה את המטה שלה לווסטפורד, מסצ'וסטס שבארצות הברית.
ב-21 בפברואר 2012 מונה מפרק זמני לחברה בעקבות קשיים כלכליים קשים שאליהם נקלעה.
פילוסופיה של הכלכלה

הפילוסופיה של הכלכלה עשויה להתייחס לענף של פילוסופיה החוקר בנושאים הקשורים לכלכלה או, לחלופין, לזרם של כלכלת חוקר יסודות והסטטוס משלו כמדע מוסרי.

הגדרה אונטולוגית של כלכלה

השאלה בדרך כלל להתייחסות בשדה מחקר של הפילוסופיה (הפילוסופיה של X) היא "מהו X?" .גישה פילוסופית לשאלה "מהי כלכלה?" פחות סביר לייצר תשובה מאשר לייצר סקר של הקשיים הגדרתי וטריטוריאליים ומחלוקות. שיקולים דומים חלים וכהקדמה לדיון נוסף מתודולוגיה במקצוע. הגדרות של הכלכלה השתנו במרוצת הזמן מן המקורות המודרניים של הנושא, המשקף חששות תוכניתית והבחנות של אקספוזיטור. 
שאלות אונטולוגיות בסגנון "מה היא ..." מופנות לעבר תופעות כלכליות בסיסיות, כגון "מהו ערך (כלכלי)?" או "מהו שוק?". למרות זאת, ניתן להשיב לשאלות כאלו עם הגדרות מילוליות אמיתיות, ערך הפילוסופים של הצגת שאלות כגון שואף למעשה על פרספקטיבות משתנים כולו באשר לאופי של יסודות כלכלה. במקרים הנדירים ששאלות אלו משיגות הסכמה רחבה, בגלל השפעתן העמוקה של התשובות.

בחירה רציונלית, תורת ההחלטות ותורת המשחקים

גישות פילוסופיות בדגש על תורת החלטות על ומושגי יסוד בתאורית ההחלטה -. למשל, על אופיים של בחירה או העדפה רציונליות, סיכון ואי ודאות, סוכנים כלכליים תורת משחקים משותפות בין מספר התחומים, אך בעיקר מתמטיקה, כלכלה ופילוסופיה. תורת המשחקים עדיין נדונה בהרחבה בתוך השדה של הפילוסופיה של הכלכלה. תורת המשחקים קשורה קשר הדוק לתורת ההחלטות ומאוד בין-תחומית.

אתיקה וצדק

האתיקה של מערכות עסקיות כלכליות והתמודדות עם בעיות כגון מציאת דרכים מוסריות כדי לשמור או להפיץ מוצרים כלכליים ופעילות כלכלית בקולקטיב. אתיקה וכלכלה מתייחסות לדיונים אתיים לכלכלת רווחה. נטען כי יחס הדוק יותר בין כלכלת רווחה לדיונים אתיים עשוי להעשיר את שני התחומים.
אתיקה דיסציפלינות חפיפה צדק בדרכים שונות. גישות נחשבות יותר פילוסופית כאשר הם לומדים את היסודות - למשל, ג'ון רולס, "תאוריה של צדק" (1971) לאנרכיה  המדינה ואוטופיה של רוברט נוזיק (1974). 'צדק' בכלכלה הוא תת-ענף כלכלת רווחה עם מודלים המייצגים לעיתים קרובות הדרישות האתיות-חברתיות של תאוריה נתונה.
מקורה של הגישה התועלתנית הוא עם הופעתה של המחשבה הכלכלית המודרנית. כיום, גישה זו התפשטה ואף התפצלה למספר תתי-גישות. 
אידאולוגיות פוליטיות רבות היו תולדה מיידית של השתקפות על האתיקה של מערכות כלכליות. קארל מרקס, למשל, נחשב בדרך כלל בעיקר כפילוסוף, העבודה הבולטת ביותר שלו הייתה על הפילוסופיה של הכלכלה.
האיגוד של לונדון

האיגוד של לונדון (Corporation of London) הוא הגוף המוניציפלי המנהל את הסיטי של לונדון - הרובע הנמצא במרכז העיר לונדון באנגליה. איגוד זה מנהל רק את הסיטי ולא את העיר לונדון רבתי.
ארגוני האיגוד כוללים את הלורד ראש העיר, את הקורט אוף אלדרמן ואת הקורט אוף קומון קאונסיל או "מועצת הסיטי".
אין לאיגוד סמכויות על מידל טמפל ואינר טמפל אף שהם נמצאים בתוך שטחי הסיטי של לונדון.

גילדות

ישנן מעל מאה גילדות (Livery Companies) בלונדון. חברי הגילדות יוצרים גוף אלקטורי הנקרא "קומון הול" הבוחר את הלורד ראש העיר.

קורט אוף אלדרמן

בעבר בחרו האגפים של הסיטי את האלדרמן לכל חייהם. כיום הם נבחרים לשש שנים, אך ניתן להפסיק את תקופת הכהונה קודם לכן.
All I Ask

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אדל, ברונו מארס, פיליפ לורנס וכריסטופר ברודי בראון והופק על ידי הסמיזינגטונס. אדל הופיעה עם השיר במסגרת ההופעה "Adele Live in New York City", ובתוכנית הטלוויזיה "המופע של אלן דג'נרס".
בבריטניה, זכה השיר למעמד הכסף על סך מכירות של כ-200,000 עותקים.
אנג'לקורפס

אנג'לקורפס (Angelcorpse) הייתה להקת דת' מטאל מקנזס סיטי שבארצות הברית, שנוסדה בשנת 1995 על ידי הבסיסט לשעבר 
בלהקת אורדר פרום כאוס, פטה הלמקמפ.

היסטוריה

הלהקה נוסדה בשנת 1995 בהרכב של פטה הלמקמפ (שירה וגיטרה בס), ג'נה פלוביקי (גיטרה) וג'ון לונגסטרת' (תופים), והקליטה דמו בשם Goats to Azazel שהוביל אותם לחתימת חוזה עם חברת התקליטים Osmose Productions. אלבום הבכורה של הלהקה, Hammer of Gods, יצא לאור שנה לאחר מכן, ואחריו הצטרף ללהקה הגיטריסט ביל טיילור שהיה חלק מהאלבום הבא של הלהקה, Exterminate. לאחר מכן הצטרף המתופף טוני לאורנו אבל טיילור עזב. בשנת 2006 הלהקה התאחדה והקליטה אלבום חדש - Of Lucifer and Lightning. בשנת 2009 הלהקה הכריזה על פיצול והתפרקה.
ישראל גרוזנברג

ישראל (אוסקר) גרוזנברג (15 באפריל 1866, יקטרינוסלאב - 27 בדצמבר 1940, ניצה) היה אחד מגדולי הפרקליטים היהודיים ברוסיה ולוחם למען זכויות היהודים.

ביוגרפיה

נולד ביקטרינוסלאב (לימים, דניפרופטרובסק שבאוקראינה). למד משפטים באוניברסיטת קייב.
השתתף במספר משפטים הקשורים עם היהודים, בהם המשפט שנערך בשנים 1900–1902 בעקבות עלילת הדם על דוד בּלוֹנדֶס (Блондес) בווילנה, ומשפטו של פנחס דשבסקי. נודע בעיקר בזכות הובלת צוות ההגנה במשפט בייליס בשנת 1913, יחד עם הרב יעקב מזא"ה ובתמיכת התנועה הציונית בראשות ליאו מוצקין.
עזב את רוסיה לאחר מהפכת אוקטובר והיגר לברלין. ב-1926 עבר לעיר ריגה בלטביה. עסק שם גם בפעילות ציבורית, וב-1929 נבחר לנציג יהודי לטביה בסוכנות היהודית.
עזב את ריגה ועבר בשנת 1932 לעיר ניצה בצרפת, בה התגורר עד פטירתו ב-1940. 
גרוזנברג ביקש בצוואתו להיקבר בארץ-ישראל, ואכן, הדבר נעשה ב-1950. הוא נקבר בבית הקברות ברחוב טרומפלדור בתל אביב.
על שמו נקראו רחובות בתל אביב, ירושלים ובערים נוספות.
קומודוס

שלטונו

עם עלייתו לשלטון המשיך קומודוס להתמודד עם הבעיות שהטרידו את אביו בגבולותיה הצפוניים של האימפריה. הוא חתם הסכם שלום עם השבטים שמעבר לדנובה בגרמניה, והקים מחדש את הפרובינציות סרמטיה ומרקומניה שאביו הקים לראשונה לאחר הכנעת השבטים שישבו בהן.
בשנים שלאחר מכן היה ניסיון להתנקש בחייו של קומודוס. הקשר אורגן על ידי קלאודיוס פומפיאנוס, גיסו והשתתפו בו גם אחותו של קומודוס, לוסילה וגורמים רבים בארמון ובסנאט. לפי התוכנית היה פומפיאנוס אמור לדקור את קומודוס תוך אמירת: "הסנאט שלח לך את הפיגיון הזה". הניסיון סוכל על ידי חיל המשמר הפרטוריאני. קומודוס ציווה להרוג את פומפיאנוס ואת כל השותפים בקשר, כולל את אחותו.
קומודוס התמסר לחיי תענוגות. הוא ביסס לו הרמון שכלל כ־300 פילגשים ונערים צעירים. ההרמון היה מרכז למסיבות חשק. הוא מינה את מקורביו לכל התפקידים החשובים באימפריה תוך התנגשות עם הסנאט.
בין נושאי התפקידים שמינה היה גם משרתו, קלאנדרוס, שצבר כוח רב. קלאנדרוס גייס כספים על ידי מכירת תפקידים, כמו קונסולט וסנאטור. על ידי כך הוא אפשר לכל בעל הון להתמנות לסנאט. בין האנשים ששלמו לקונסולט היה ספטימיוס סוורוס, הקיסר לעתיד. קלאנדרוס הודח מתפקידו לאחר שהואשם בהפחתת אספקת התבואה לרומא.
באותן שנים נמשך אי־השקט בגבולות האימפריה. שבטים גרמנים פלשו ונהדפו, בבריטניה הייתה מלחמה קשה בהתמרדויות מקומיות והיו אף פלישות מכיוון מאוריטניה.
קומודוס היה רודף כבוד וכוח. הוא הוסיף תארים רבים לשמו ודרש שיסגדו לו כמו לאל. הוא נודע בהערצתו לקרבות הגלדיאטורים. בניגוד לכל המוסכמות הוא אפילו הופיע בזירה כגלדיאטור, תפקיד שנחשב בזוי בעיני אזרחי רומא. להופעותיו בזירה הוא הגיע לבוש בדמויות של גיבורי מיתולוגיה יוונית כגון הרקולס ונלחם נגד יריבים שנאלצו להשתמש בכלי נשק מעץ ולא נשאו שריון. על הופעותיו אלו הוא גבה מהעיר רומא תשלום כספי גבוה מאוד.
שגעון הגדלות שלו הגיע לשיא בשנת 190. לאחר שחלק מהעיר רומא נשרף, הכריז קומודוס על עצמו כמייסד מחדש של העיר ושינה את שמה ל"קולוניה קוֹמוֹדיאנה". הוא המשיך ושינה את שמות כל חודשי השנה, כך שיתאימו לכל (כעת 12) שמותיו, את שם הסנאט ל"הסנאט של בני המזל הקומודיאנים" ואת הצבא ל"צבא הקומודיאני".

מותו

שנתיים מאוחר יותר, ב־31 בדצמבר 192, נרצח קומודוס בידי הגלדיאטור נרקיסוס, בעת שרחץ באמבטיה, כחלק מקשר שרקמו הסובבים אותו וביניהם פילגשו. היה זה יום לפני שתכנן לצעוד לסנאט ולהכתיר עצמו בתור קונסול.
אחד ממפקדי הצבא, פרטינקס, הוכתר כקיסר באישור הסנאט. הסנאט הכריז על קומודוס "אויב הציבור" ((בלטינית): hostis publicus), הכרזה שמשמעותה "דאמנאטיו ממוריאה" דה פקטו. סנאטוס קונסולטום ביטל את כל מעשיו וזכרו של קומודוס והחזיר לרומא את שמה המקורי. בשנת 195 ביטל הקיסר ספטימיוס סוורוס את הצו, שיקם את שמו של קומודוס ואף העלה אותו לדרגת אל.

קולנוע וטלוויזיה

תקופת שלטונו של קומודוס הייתה ההשראה לסרטו של רידלי סקוט "גלדיאטור", אף על פי שסרט זה אינו מתאר נאמנה את האירועים ההיסטוריים. 
דמותו עובדה לסדרת טלוויזיה מבית נטפליקס: "האימפריה הרומית: שלטון הדמים", בדיבובו של שון בין ובכיכובם של ארון ג'קובנקו, אדווין רייט, מייק אדוורד, ג'ארד טרנר וליסה צ'אפל

ספרות

ספר העושה שימוש בדמותו של קומודוס הוא "הנבואה האפלה" מסדרת "גורלו של אפולו" מאת ריק ריירדן.
יחסי אסטוניה–ארצות הברית

היסטוריה

ארצות הברית הכירה ברפובליקה של אסטוניה דה יורה ב-28 ביולי 1922, והמשלחת הדיפלומטית הראשונה של אסטוניה בארצות הברית נפתחה באותה שנה. היא המשיכה את פעילותה לאורך כל תקופת הכיבוש על ידי ברית המועצות בשנים 1940–1991. ממשלת ארצות הברית הכירה במשלחת הדיפלומטית של אסטוניה כנציגה המשפטית של הרפובליקה של אסטוניה, וההכרה ברצף המשפטי של הרפובליקה של אסטוניה היא אבן הפינה ליחסים בין אסטוניה לארצות הברית.
ארצות הברית פתחה מחדש את שגרירות שלה בטאלין ב-4 בספטמבר 1991, והיחסים בין שתי המדינות התפתחו מאז במהירות. בנובמבר 2006 הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הפך לנשיא ארצות הברית הראשון שביקר באסטוניה. במהלך הביקור הוא הודיע ​​על כוונת הממשל לעבוד עם הקונגרס האמריקני כדי לבצע שינויים בתוכנית ויתור על ויזה בארצות הברית, ועל הגברת האבטחה תוך הקלות בכניסה עבור מבקרים חוקיים ואנשי עסקים ממדינות כמו אסטוניה.

יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין. מאידך, אסטוניה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די סי ו-13 קונסוליות בצ'ארלסטון, שארלוט, שיקגו, יוסטון, לינקולן, לוס אנג'לס, מיאמי, ניו יורק, פיניקס, פורטסמות', סן פרנסיסקו, סיאטל וסיינט פיטרסברג.
פם שרייבר

קריירה

פם שרייבר בהיותה חובבנית בת 16 הגיעה לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה. בכל הקריירה שלה זו הייתה הפעם היחידה בה היא שיחקה בגמר תחרות גראנד סלאם לנשים.  
הצלחתה הגדולה שם פם שרייבר הייתה בתחרויות זוגות נשים לצד מרטינה נברטילובה. הן זכו ב-21 תוארים, לרבות גראנד סלאם בשנת 1984. מאפריל 1983 עד יולי 1985 הן זכתו ב-109 משחקים רצופים ללא הפסד.
בסוף שנות ה-80 פם שרייבר נחלשה, אך גם בשנת 1991 זכתה באליפות ארצות הברית הפתוחה לזוגות נשים לצד נטליה זברבה.
היא שיחקה בנבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית וזכתה פעמיים בגביע.
לאחר הפרישה היא עוסקת בשדרנות ספורט.
בשנת 2002 היא התחתנה לג'ורג' לייזנבי, אך התגרשה לאחר מספר שנים. לזוג 3 ילדים.
Thunderbolt

פיתוח החיבור

החיבור פותח על ידי אינטל בשיתוף פעולה עם אפל. על אף שהסימן המסחרי ThunderBolt נרשם על ידי אפל, הזכויות על המוצר שמורות במלואן לאינטל. כתוצאה מכך, העבירה לעצמה אינטל גם את הזכויות על הסימן המסחרי.
החיבור הוצג לראשונה באופן מסחרי בגרסה המחודשת של ה-MacBook Pro של אפל ב-24 בפברואר 2011.
המטרה הייתה להכניס לשוק חיבור מהיר וחדשני לעומת חיבור ה-USB הנפוץ, שככל הנראה מתיישן ולא עומד בקצב הפיתוח של מוצרים חדשים ותובעניים יותר.
הממשק תוכנן במקור להעברת מידע בצורה אופטית. אינטל השתמשה בסיבים אופטיים ורכיבים נוספים על מנת ליצור כבל ייעודי והמוצר שווק תחת השם LightPeak. אך לבסוף הוחלט על שימוש בכבל נחושת המסוגל לספק את רוחב הפס הרצוי (10Gbps) בעלות נמוכה יותר.

הדור הראשון

התקן ה-Thunderbolt לא התרומם מהשקתו בשנת 2011, למרות נתוניו המרשימים, ופרט למחשבים של אפל וציוד היקפי מצומצם, אין חברות רבות אשר אימצו אותו. אינטל עצמה משנת 2013 כבר לא מחייבת את יצרניות המחשבים להשתמש בתקן במחשבי האולטרה-בוק. ההתקן מעביר תצוגה Mini DisplayPort וזהה לו בכל מה שקשור לתצוגה. ממשק זה מאפשר העברת מידע במהירות של עד ל-10Gbps, כפול מ-USB 3.0.

הדור השני

הדור השני של תקן ה-Thunderbolt, מכפיל את קצב העברת הנתונים מהדור הראשון ומסוגל להגיע עד ל-20Gbps. ההתקן כמו בדור הראשון מעביר תצוגה Mini DisplayPort וזהה לו בכל מה שקשור לתצוגה, רק שבדור החדש של ההתקן, התמיכה מגיעה עד לרזולוציה של 4K. הייצור של הגרסה הסופית של ההתקן החדש החל ב-2013 והוא יצא לכלל השוק בתחילת 2014. נודע כי הדור השני של התקן ה-USB 3.0 הפופולרי יגיע בקצב העברת נתונים של רק 10Gbps, בזהה לקצב העברת הנתונים בדור הראשון של ה-Thunderbolt.

אופן פעולה

החיבור מתבסס על שילוב בין שתי טכנולוגיות: PCI Express ו-DisplayPort. בכל קצה של הכבל טמון שבב בקרה. שבב הבקרה של החיבור מקבל אותות בו זמנית משני מקורות אלה, מאחד ושולח אותם דרך נתיב כפול בכבל, ולאחר מכן קולט את שני סוגי האותות ומפריד אותם עבור הצרכנים השונים.
החיבור מספק 10W ותומך בשרשור חיבורים של ציוד היקפי. כלומר, ניתן לחבר עד 6 מכשירים בשרשרת אחד לשני, מבלי לאבד מהירות קריאה או כתיבה.

תמיכה ברזולוציה גבוהה

החיבור מבוסס יציאת המיני DisplayPort תומך בהעברת רזולוציה גבוהה לצד קריאת וכתיבת נתוני Data.
החיבור תומך גם ב-HDMI,‏ Displayport,‏ DVI‏ ו-VGA באמצעות שימוש במתאמים.
אנטון ברג

אנטון ברג (באנגלית: Anthon Berg) היא יצרנית שוקולד השייכת כיום לחברת "Toms International". היא נקראת על שם מייסדה, שוקולטייר דני.
ברג החל לייצר שוקולד בתור בעל צרכנייה בקופנהגן בסוף המאה ה-19. בשנת 1884 רשם את החברה. החברה עברה בירושה לצאצאיו שעד היום מחזיקים חלק משמעותי בבעלותה.
יוסף קמחי

פירושו למקרא

ר' יוסף קמחי כתב פירוש כמעט על כל המקרא, אך חלק קטן ממנו שרד. רבים מפירושיו משוקעים בכתבי בנו ר' דוד קמחי הנוהג להביאם בשם 'אדוני אבי ז"ל'
. נקודת המוצא שלו בפרשנות, היא דקדוק הלשון העברית, אולם בפירושו הוא משלב הגות פילוסופית בת זמנו, אך עם זאת הוא מקפיד על אופיו הפשטי של הפירוש. את שמות פירושיו קרא בשמות המופיעים בתורה: לפירושו על התורה קרא "ספר התורה", ולפירושו על הנביאים קרא "ספר המקנה".

עיסוקו בדקדוק ובשירה

ר' יוסף קמחי כתב שני חיבורים בתחום הדקדוק: "ספר זיכרון" ו"ספר הגלוי".
"ספר זיכרון" הוא ספר דקדוק מקיף ושיטתי אשר נודע בעיקר בשל החלוקה לתנועות קטנות וגדולות אשר נתחדשה בו על ידי רי"ק, ככל הנראה בהשפעת הדקדוק הלטיני. לחלוקה זו נתנו סימן: "בָּרוּךְ שׁוֹמֵר פִּיו" – התנועות הגדולות, "מִכָּל טֻמְּאַת פֶּה" – התנועות הקטנות. "ספר הגלוי" הוא חיבור דקדוקי הכולל בחלקו הראשון הכרעות במחלוקות לשוניות שבין מנחם ודונש, תוך התייחסות להכרעותיו של רבנו תם בין שני החכמים הנ"ל; ובחלקו השני השגות חדשות כנגד מנחם.
רי"ק כתב את כל ספריו עברית, וכמו ראב"ע חברו, תרם בכך להעברת הבלשנות הספרדית ליהודי אירופה הנוצרית שלא דברו ערבית.
מלבד אלו חיבר קובץ משלים שירי בשם "שקל הקודש".
הוא גם חיבר יום שבת זכור השמיע בסיני, פיוט למגן אבות, שנשמר בקצת קהילות אשכנז ליום שני של שבועות שחל בשבת.

ויכוח עם הנוצרים

ר' יוסף התווכח בפולמוסים פומביים עם הנוצרים ואף כתב את ספר הברית שתוקף את הפרשנות הכריסטולוגית. ויכוחיו השפיעו על הפשטנות של פירושו, שהייתה אנטיתיזה לפרשנות האליגורית של הנוצרים.
יניסיי קרסנויארסק (רוגבי)

היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1975 מיוזמתו של שחקן הרוגבי ולדימיר קוצ'ינסקי, ששיחק קודם עבור קבוצת פוליטכניק (כיום קרסני יאר קרסנויארסק) ובשנים הראשונות שימש כמאמן הקבוצה. בשנת 1978 פעל המועדון בחסות מפעל סיבטיאז'מאש (המפעל הסיבירי למכונות כבדות) והוא נודע בשם "טרוד", למאמן הקבוצה מונה ולדימיר קיצ'איקין. הקבוצה התמודדה באליפות רוסיה הסובייטית, שהיוותה תחרות אזורית והליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות, לפני ליגת המשנה וליגת העל הסובייטית.
הקבוצה התמודדה בהצלחה באליפויות האזוריות ובשנת 1987 העפילה לליגה הראשונה, ברם הקבוצה גרפה את התארים המשמעותיים רק לאחר התפרקות ברית המועצות.
בשנת 1997 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות רוסיה ברוגבי והחל מאותה עונה הפכה לאחת הקבוצות הטובות במדינה ולאחר מכן זכתה באליפות הלאומית לראשונה בתולדותיה בשנת 1999, לקראת הצלחה משמעותית לאורך כל שנות העשור הראשון של המאה ה-21 ובעשור השני של המאה ה-21.
משנת 2013 פועלת גם קבוצת רוגבי נשים באותו שם (женская команда РК "Енисей-СТМ", ברוסית) שסיימה במקום השלישי באליפות הרוסית בעונת 2015 והעפילה עד לשלב גמר הגביע. בעונת 2016 הוכתרה כסגנית האלופה.