google/wiki40b huggingface dataset:
פיוז'ן (מוזיקה)

פיוז'ן (מאנגלית - Fusion; היתוך) הוא סגנון מוזיקלי אשר עיקרו שילוב אלמנטים שונים מסגנונות מוזיקליים אחרים. השילוב הנפוץ של מוזיקת ג'אז בפיוז'ן מוביל לעיתים לקטלוגו כתת-סגנון של התחום.
מוזיקת הפיוז'ן, משלבת סגנונות שונים ומרכיבים מכל קצוות הקשת המוזיקלית. לרוב היא מהווה שילוב בין ג'אז, על כל סגנונותיו, לבין רוק, ולרוב כוללת כלים אלקטרוניים כמו פסנתר חשמלי, אורגן וגיטרות חשמליות. כמו בג'אז, הדגש בפיוז'ן הוא אלתור של מוטיבים מוסכמים, אך העיבודים מתרחקים מן הפורמט האקוסטי של הג'אז, ומשלבים גם סינתיסייזרים מודרניים וכלי נגינה אקזוטיים הלקוחים מתרבויות חוץ-מערביות.
במחצית השנייה של שנות השבעים החל הפיוז'ן לשלב מסורות מוזיקליות ממדינות רחוקות באסיה ובאפריקה, וכך החל להיווצר בלבול בין פיוז'ן ובין ז'אנרים מוזיקליים דומים כמו ניו אייג', מוזיקת עולם וג'אז-רוק סטנדרטי. אחת ההשפעות החזקות ביותר על הפיוז'ן של שנות השבעים הגיעה מהודו. הפיוז'ן האירופאי התפרסם בעיקר דרך חברת התקליטים ECM, בעוד בארצות הברית ניתן להבחין בהשפעות חזקות שהגיעו מאמריקה הלטינית. בשנות התשעים הושפע הסגנון גם מפלמנקו, מרוק כבד וממוזיקה מזרח-אירופאית.
נכון ל-2004 פעילים בישראל הרכבי פיוז'ן ספורים ובהם יובל רון ואזרחי העתיד, זונזי, דן בן ליאור, ו-D-fusion.
הרכבי פיוז'ן מוכרים: Mahavishnu Orchestra, Weather Report, Return to Forever, Miles Davis band, Pat Metheny Group.
איגור סימוטנקוב

קריירת מועדונים

סימוטנקוב התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הסובייטית עם דינמו מוסקבה ב-1990. הוא בילה את חמש השנים הבאות עם דינמו, שלוש העונות האחרונות בליגה הרוסית, שבה התבלט כמלך שערים עם 21 שערים בעונת 1994 והוכתר לכדורגלן השנה. לאחר שעבר לסרייה א' הוא שיחק בשורות רג'יאנה ובמשך חמש עונות שיחק באיטליה (האחרונה עם בולוניה), כשהוא מבקיע 23 שערים.
בשנת 1999, הוא עבר למועדון הספרדי טנריף, ושיחק בה 3 עונות. הוא חתם בקנזס סיטי וויזארדס ב-2002, מליגת MLS והיה לכדורגלן הרוסי הראשון שמשחק בארצות הברית. איגור הבקיע ארבעה שערים בעונתו הראשונה (ועוד אחד בגמר), שבעה שערים בעונתו השנייה (ועוד שניים בשלבי הפלייאוף), לפני שפציעה במהלך עונתו השלישית השביתה אותו ממשחק והבקיע שער בודד. הוא הבקיע את שער הזהב בגמר של 2004 גביע ארצות הברית הפתוח, אך שוחרר על ידי הוויזארדס בעונת 2004 וחזר לרוסיה כשהוא חותם על חוזה עם רובין קאזאן.
בסוף עונת 2005, הופיע 3 פעמים בלבד במדי רובין, ולבסוף הכריז על פרישתו מכדורגל מקצועי. הוא אמר שכבר אינו מסוגל לשמור על רמת משחק גבוהה בשל פציעות חוזרות ונשנות. עם זאת, ב-2006 עוד נכלל בסגל של דינמו וורונז', מהליגה השנייה.
סימוטנקוב ידוע בשל פרשת סימוטנקוב שבו בית הדין האירופאי לצדק הכיר בהשפעה הישירה של הסכם השותפות בין הקהילה האירופית ורוסיה. בפסק דין זה נמצאו פריצות בחקיקה של האיחוד האירופי בעניין אזרחותו הספרדית.

קריירה בינלאומית

סימוטנקוב כבש תשעה שערים ב-20 גביעים במדי נבחרת רוסיה, ששיחקה ביורו 1996, אך הופעתו האחרונה הייתה ב-1998.

קריירת אימון

ב-2007 הוא אימן קבוצה מהליגה השנייה קבוצת טורפדו-RG. מ-2007 עד סוף שנת 2009, אימן את נבחרת רוסיה שהורכבה מילידי 1993.
ב-18 בדצמבר 2009, מונה לעוזר מאמן בזניט סנקט פטרבורג עם לוצ'אנו ספאלטי כמאמן ראשי.
מדינה יהודית ודמוקרטית

מדינה יהודית ודמוקרטית היא הגדרה לאופייה של מדינת ישראל. נוסחה לראשונה באופן רשמי בחוק יסוד: חופש העיסוק וחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו שהתקבלו בשנת 1992. נוסח קודם של ההגדרה הופיע כבר ב-1985 בחוק יסוד: הכנסת, ושונה לנוסח העדכני בשנת 2002.

בעיני העולם

התפישה העצמית הלאומית חילונית בעיני מרבית היהודים, חילונים וחרדים, בדבר אופייה וזהותה של מדינת ישראל, כמעט אין לה שותפים מחוץ למדינה. התהליכים המאפיינים את תחיית העם היהודי במולדתו ההיסטורית, תחיית הלשון העברית, קיבוץ הגלויות, ומעל לכל הריבונות היהודית המתחדשת הן, בעיני הציבור במדינות הנוצריות והמוסלמיות, כנגד מהלכה התקין של ההיסטוריה משום שעם ישראל חטא ואובדן ריבונותו היה עונש מן האל. כך מנקודת מבטן של שתי הדתות המונותאיסטיות ישנו משקל תאולוגי גדול לישות הריבונית היהודית והדבר נוגע ביסודות דתן ומשפיע באורח מתמיד על מערכת היחסים בין הנצרות והאיסלאם ובין המדינה היהודית. ומהבחינה הזאת מדינת ישראל לעולם לא תיתפס "עם ככל העמים" אלא כמדינה שלא ניתן להפריד בין הווייתם הדתית והלאומית של יהודיה.

יהדותה של המדינה והסכסוך


ההכרה בישראל כמדינה יהודית נמצאת גם בלב הסכסוך ישראלי פלסטיני.
ברובד הריאל פוליטי של הסכסוך טוענים הפלסטינים ומצטרף אליהם חלק ממחנה השמאל בישראל, כי הכרה בישראל כמדינת היהודים תסתום את הגולל על הדרישה לזכות השיבה. ברובד התאולוגי היהדות, בעיני האסלאם, לא רק שהיא דת כופרת אלא גם קבוצה נחותה מבחינה אנושית וככזאת  בוודאי שאינה זכאית להגדרה עצמית ומדינה עצמאית.
גוט טאלנט ישראל

מבנה הפורמט

בתחרות מתחרים אמנים ממגוון תחומים דוגמת ריקוד, קומדיה, קוסמות, אקרובטיקה, פירוטכניקה, שירה ועוד. המנצח בסוף העונה נבחר על ידי הצופים.

אודישנים

בשלב האודישנים כל מתמודד/ים מציג במופע קצר את כישרונו בפני ארבעת השופטים. בסוף האודישן כל שופט אומר או כן או לא. כן- אם אהב את המופע והכישרון ורוצה לראות אותו בשלבים הבאים, ולא- אם לא אהב או לא רוצה לראות את המתמודד/ים בשלבים הבאים של התחרות מסיבות כאלה ואחרות. בסוף ההצבעה, מתמודד צריך לקבל לפחות 3 כן מ4 השופטים כדי לעבור את האודישן ולהמשיך בתחרות.
בנוסף, לכל שופט יש 2 סוגי באזרים. ה"רד באזר" עליו אין לשופטים הגבלה. הם לוחצים עליו במהלך האודישן במידה שלא אהבו את המופע. אם מתמודד מקבל 4 רד באזרים - אחד מכל שופט, עליו לעצור את המופע והוא לא עובר לשלב הבא. ישנו גם את ה"גולדן באזר" עליו כל שופט יכול ללחוץ פעם אחת במהלך האודישנים. במידה ששופט לוחץ למתמודד/ים מסוימ/ים את ה"גולדן באזר" הוא מעביר אותו ישירות לחצי הגמר ללא התחשבות בדעותיהן האחרות של שאר השופטים.

בחירת השופטים (קאט אאוט)

בשלב זה ארבעת השופטים עוברים על כל האודישנים ובוחרים שנים עשר מתמודדים שלדעתם ראויים לעלות לחצי הגמר ולהצטרף לארבעת המתמודדים שקיבלו את הגולדן באזר.

חצי גמר

לחצי הגמר עולים 16 מתמודדים שמתוכם השופטים בוחרים שמונה מתמודדים לגמר. גם בשלב זה יש "גולדן באזר", רק שהפעם כל השופטים חייבים ללחוץ עליו לשניים מתוכם. בשלב זה גם למנחים ישנה אפשרות להעלות לגמר מתמודד על ידי לחצן ה"גולדן באזר", כך שבסופו של דבר יתמודדו בגמר תשעה מתמודדים בסך הכל.

הגמר

לגמר הגיעו 9 מתמודדים. הקהל בבית בוחר מי הטאלנט הבא של ישראל.

עונה 1 (2018)

תוכנית הבכורה עלתה לשידור ב־18 בפברואר 2018. בעונה זו המנחים הם עפר שכטר ואסי ישראלוף. השופטים הם: ג'ורדי, מיה דגן, נועה קירל ומאור זגורי.
אל הגמר הגיעו 9 מתמודדים ורק 3 העפילו לשלישית הגמר שהם: תומר דודאי, אנה סנגר ו2Sick.
במהלך העונה שודרו 14 פרקים כאשר אחד מהפרקים היה ספיישל ילדים. הזוכה בגמר הוא תומר דודאי בן ה-37, קוסם המתמחה בתחום האילוזיות, דודאי זכה בהפקת מופע בימתי גדול בהפקת ארומה מיוזיק.
יניב בן משיח

תחילת הדרך

בילדותו הושפע ממוזיקה טורקית ובעיקר מהזמר עופר לוי. תחילת דרכו של בן משיח בשנת 1997, כאשר הוציא את אלבומו הראשון, "בשביל האור", שהתייחד בשילוב של מוזיקה מזרחית, טורקית עם טקסטים מסורתיים. בשנת 1999 המשיך בן משיח בהוצאה פרטית של אלבומו השני, "עיר קדשך", באותו קוו של האלבום הראשון והופץ על ידי האחים ראובני. האלבומים לא זכו להצלחה משמעותית.

הפריצה הגדולה

אחרי הפסקה של קרוב לעשור ובמקביל שירה בחתונות עם להקת משפחת אבידני, הוציא בן משיח את אלבומו השלישי, "לך בורא עולם" (2007), עליו עמל במשך שנתיים בטורקיה עם 24 נגנים. האלבום כלל מספר להיטים, והיווה פריצה בקריירה של בן משיח ברבים. כעבור שנתיים המשיך בן משיח את הצלחתו באלבומו הרביעי, "שמע בני" על פי המילים של "איגרת הרמבן". בשנת 2010 המשיך באלבום חדש לכבוד הימים הנוראים בשם "קונצרט הסליחות". במרץ 2011, הופיע בן משיח לראשונה בהיכל התרבות בתל אביב בהפרדה מלאה, דבר אשר גרם למספר הפגנות של פעילי מרץ ערב ההופעה. באוגוסט 2012, בן משיח הוציא את אלבומו החמישי "טיפה ועוד טיפה". בקיץ 2014 לקראת מופע הבכורה בקיסריה, הוציא בן משיח את אלבומו השביעי שנקרא "בשורות טובות" אך המופע התבטל עקב מבצע צוק איתן. באלבום זה כלולים הלהיטים: "בן אדם", "אל עד לי לעד".
עד כה שיתף בן משיח פעולה עם הזמר משה פרץ בדואט "ואחרי ככלות הכול" ובשיר ״עלינו לשבח״. עם ליאור נרקיס במילים שכתב לשיר ״אחי היקר״. עם קובי פרץ בדואט ״תודה על הכל״ ובמופע סה לה וי בבריכת הסולטן. עם ה-DJ עמי מימון בשיר ״בת מצווה״. עם איציק אשל באלבום בשורות טובות. ודואט עם ליאור נרקיס לשיר הנושא באלבום החדש "השגחה מהשמים"
עם הצלחתו הגדולה בציבור הישראלי הכללי, קומם עליו בן משיח רבנים חרדיים מסוימים, הרב אמנון יצחק מרבה לדבר נגדו ובדרשותיו נוהג לשבור דיסקים של בן משיח. למרות זאת המוזיקה שלו פופולרית ביות במגזר הכללי והדתי.
ב-1 בינואר 2017 הוציא קליפ בשם "הראש בעננים" תוכן השיר המדבר על שתיית משקאות אלכוהוליים, וסגנונו הוויזואלי המתירני עורר ביקורת במגזר החרדי. מה שגרם לרדיו קול ברמה להודיע כי לעת עתה לא ישמיעו משיריו של בן משיח השיר נכלל באלבומו "השגחה מהשמיים" שיצא לאור ב-9 במאי 2017.
אך למרות זאת בן משיח מקבל תמיכה מהרבנים הרב חיים רבי, הרב ראובן אלבז שאפילו מביאים אותו להופיע בישיבותיהם ועוד הרבה רבנים.
ב-22 ביולי 2018 הוציא את השיר "השמחה שלנו".
ב-11 בפברואר 2019 הוציא סינגל נוסף בשם "המלכה שלי" לקראת אלבום נוסף. ב-25 בספטמבר של אותה שנה הוציא סינגל נוסף בשם "אמא".

חיים פרטיים

בן משיח נשוי ואב לשלושה, מתגורר בפתח תקווה.
גנזך הציונות הדתית

גַּנְזַךְ הציונות הדתית הוא ארכיון תעודות, מסמכים, כתבי יד ודברי דפוס שאסף ד"ר יצחק רפאל במסגרת מוסד הרב קוק בירושלים, אשר נושאו העיקרי הוא תולדות הציונות הדתית. רפאל יזם את הקמתו בשנת ת"ש 1940, אולם פתיחתו נתעכבה עד שנת תשי"ד 1954.

בשל אוצרותיו הרבים נעזרים בו חוקרים של הציונות, תנועת המזרחי והפועל המזרחי, ובחקר תולדות היישוב.
מחתרת בת עין

מחתרת בת עין הוא כינוי שניתן לקבוצה של ישראלים אשר עסקו בפעילות טרור, שבמסגרתה הורשעו ארבעה מתנחלים, מהם שלושה מבת עין. הם נתפסו באפריל 2002 על ידי שירות הביטחון הכללי ומשטרת ישראל והורשעו בניסיון לבצע פיגוע ובעבירות נשק.
הקבוצה כללה את האחים שלמה ושחר דביר-זליגר, עופר גמליאל וירדן מורג. הם נעצרו על ידי השב"כ בשנת 2002 אחרי שניסו לבצע פיגוע טרור על ידי הנחת מטען חבלה ליד בית ספר לבנות בא-טור שבמזרח ירושלים. שניים מהם, שלמה דביר וירדן מורג, נתפסו במקום.
בשנת 2003 הורשעו עופר גמליאל, שלמה דביר-זליגר וירדן מורג בניסיון לבצע פיגוע באמצעות עגלת תופת ליד בית ספר לבנות בשכונת א-טור שבמזרח ירושלים, באפריל 2002, ונידונו ל-15 שנות מאסר (דביר-זליגר וגמליאל) ו-12 שנה (מורג). שחר דביר-זליגר, מהמאחז עדי עד, הורשע גם הוא בחברות בארגון טרור, קשירת קשר לפשע ועוד, ונדון לשמונה שנות מאסר. בשנת 2003, אחרי עשרים חודשי מעצר, זוכה מן ההאשמות חשוד נוסף, יוסי בן ברוך, עקב מחסור בראיות.
במסגרת החקירה נעצרו גם יצחק פס (אביה של שלהבת פס) ומתתיהו שבו. בסופו של דבר הם לא הואשמו בחברות במחתרת אלא באחזקת חומר נפץ שנגנב מצה"ל, עבירה שבה הודו בעסקת טיעון. לאחר ערעור המדינה הוחמר עונשם ל-24 חודשי מאסר. עוד נעצרו במהלך החקירה רונן ערוסי ונועם פדרמן, אולם לא הוגש נגדם כתב אישום. יוסף בן ברוך הואשם וזוכה בבית המשפט.
גמליאל שוחרר בפברואר 2015 ודביר במאי אותה שנה, לאחר שוועדת השחרורים החליטה לקצר את מאסרם בכשנתיים.
בשנת 2017 זכו אשתו ובתו של שלומי דביר בתביעה אזרחית נגד משטרת ישראל. בית המשפט קבע כי שוטרת התעללה בשתיים ופגעה בזכויותיהן במהלך החקירה, וחייב את השוטרת ואת המדינה לפצות אותן ב-110 אלף ש"ח ובהוצאות משפט.
תאוריית התא

תאוריית התא (באנגלית: Cell theory) מתייחסת לרעיון כי התאים הם יחידת המבנה הבסיסית של כל יצור חי. פיתוח תאוריה זו, במהלך המאה ה-17, התאפשר הודות להתקדמות בתחום המיקרוסקופיה. תאוריה זו היא אחת מאבני היסוד של הביולוגיה. התאוריה טוענת כי תאים חדשים נוצרים מתאים קיימים אחרים, וכי התא הוא יחידה בסיסית של מבנה, תפקוד וארגון בכל היצורים החיים.
יער טויטובורג

יער טויטובורג (בגרמנית: Teutoburger Wald), שעד לסוף המאה ה-17 כונה רכס אוזנינג (Osning), הוא רכס מיוער של הרים נמוכים וגבעות, הממוקם בשטחן של מדינות סקסוניה תחתית ונורדריין וסטפאליה, גרמניה. על פי ההערכה המקובלת, בשנת 9 לספירה, התרחש באזור זה אחד הקרבות החשובים בתולדות גיבוש וקביעת גבולות האימפריה הרומית, הוא קרב יער טויטובורג.

גאוגרפיה

אזור הגבעות של יער טויטובורג מהווה חלק מרמת הוזר התחתי במחוז אוסנברוק. הוא משתרע מכיוון צפון מערב לאורך של כ-105 קילומטרים דרך העיר בילפלד שבמחוז ליפה ועד לסביבת העיר דטמולד בחלקו הדרום מזרחי. אזור הגבעות הוא תוצר של קמט גאולוגי של סוף עידן המזוזואיקון לפני 65-70 מיליון שנה, המתמשך לכיוון המישור הצפון גרמני. בתקופה זו בערך היה האזור מכוסה כולו בים רדוד כאשר תנועת הקרקע מכיוון צפון נדחפה דרומה, ובדרכה יצרה את תצורת הנוף הגאולוגי הנוכחי. נוף הגבעות עוצב באופן סופי כתוצאה מכוחות השחיקה של עידן הקרח.
פני השטח של אזור יער טויטובורג מורכבים משלושה רכסים מקבילים, הבנויים מאבן חול ומאבן גיר והם יוצרים קו פרשת מים כפול. הנקודה הגבוהה ביותר ברכס היא בגובה 446 מ' מעל פני הים בחלקו הדרום מזרחי, והוא משתפל ויורד בכיוון חלקו הצפון מערבי.

שמורת טבע

שטחו הכולל של היער הוא כ-4,000 קמ"ר וכמעט כולו מוכרז כשמורת טבע. בשטחו של היער זורמים שלושה נהרות עיקריים ובנוסף אליהם מספר נחלי משנה ועשרות פלגים. אזור הרכסים של יער טויטובורג מיושב בדלילות. טירות ניבנו בדרך כלל בראשי הגבעות וקיימו קשר עם הכפרים שבעמקים. בתחומי היער נמצאים שני אתרים הקשורים בקשר עמוק להיסטוריה ולתרבות הגרמנית. אנדרטת הרמן לזכר ניצחונם של השבטים הגרמאנים על רומא ואתר הטבע אקסטרנשטיינה הקשור למיסטיקה הקדומה של היווצרות העם הגרמני.
מריו מיקולינסר

ביוגרפיה

מיקולינסר נולד בסנטה פה שבארגנטינה בשנת 1957. עלה לישראל בגיל 19. בשנת 1985 סיים לימודים לתואר דוקטור בפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. כ-7 שנים לאחר מכן מונה לפרופסור באוניברסיטה זו, בגיל 35, והיה הפרופסור הצעיר ביותר בארץ בתחום הפסיכולוגיה. במקביל עבד בצה"ל בתפקיד מחקר בתחום הפסיכולוגיה. 
מיקולינסר שימש במגוון תפקידים אקדמיים באוניברסיטת בר-אילן, ביניהם ראש המחלקה לפסיכולוגיה. ב-2004 נבחר לקבל את פרס א.מ.ת, על "תרומה יוצאת דופן בחקר האישיות והפסיכולוגיה החברתית". בנוסף לעבודתו האקדמאית באוניברסיטת בר-אילן, נמנה מיקולינסר עם צוות העורכים ב-Journal of Personality and Social Psychology. כן היה בין מייסדי מרכז פלג-ביליג לחקר איכות חיי המשפחה ב-1996, ובשנים 2002-2006 הוא כיהן כיושב-ראש המרכז. 
ב-2007 עבר מיקולינסר לשמש כדיקן בית הספר החדש לפסיכולוגיה של המרכז הבינתחומי הרצליה. בנוסף, מאז 2008 הוא מרכז מדי שנה את "סימפוזיון הרצליה השנתי באישיות ופסיכולוגיה חברתית" במרכז הבינתחומי.
מיקולינסר פרסם מאות מחקרים בתחום הפסיכולוגיה. מחקריו, שהקנו לו שם עולמי, עוסקים בין השאר בהיבטים שונים של תאוריית ההתקשרות, למשל היכולת לשפר בבגרות את דפוסי ההתקשרות שנוצרו בילדות, לאחר פגישה עם דמויות מעודדות התקשרות בטוחה. מחקריו גם בחנו קשר בין דפוסי התקשרות לבין תחומים שונים, בין היתר אהבה רומנטית, התנהגות מינית ותגובה לטראומה נפשית וכן את הקשרים בין תאוריית ההתקשרות לתאוריית ניהול האימה.
עגבניות ירוקות מטוגנות

בתרבות

עלילת הרומן רב המכר "עגבניות ירוקות מטוגנות", מאת פאני פלאג, מתרחשת על רקע תרבות דרום ארצות הברית. בשנת 1991 עובד הספר לסרט קולנוע "עגבניות ירוקות מטוגנות" בכיכובה של קתי בייטס, שהיה מועמד לפרס האוסקר.
שאול שאשא

שאול שאשא (נולד ב-19 באוקטובר 1939) הוא פרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה של הטכניון ומנהל בית החולים לגליל המערבי - נהריה במשך עשרים שנה.

ביוגרפיה

שאשא נולד ב-1939 בבגדד, עלה לישראל בשנת 1951 ולמד בכפר גלים. הוא למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים והחל לשמש כרופא בבית החולים בנהריה בשנת 1969, כמתמחה ברפואה פנימית. אחר כך התמחה במחלות כליה והקים את היחידה למחלות כליה בבית החולים. בשנת 1987 מונה לתפקיד מנהל בית החולים לגליל המערבי - נהריה, תפקיד בו שימש עד לשנת 2006.
שאשא עסק בחקר התחלואה והרפואה בתקופת השואה, והיה ממקימי המרכז לחקר הרפואה בתקופה השואה בפקולטה לרפואה בטכניון.
בשנת 2006 היה ממדליקי המשואות בטקס יום העצמאות המרכזי. באותה שנה קיבל תואר כבוד מהאיגוד הישראלי לאיכות. בשנת 2007 הוענק לו אות יקיר הגליל. הוא חבר במועדון רוטרי בנהריה ושימש מזכיר ונשיא המועדון. שאשא הוא סגן-אלוף במילואים. נשוי לדפנה, אב לארבעה. שני אחיו, אורי ומשה  שאשא אף הם רופאים.
האנה מנדליקובה

ביוגרפיה

בשנת 1978 הגיעה מנדליקובה למקום הראשון בעולם לנערות בדירוג ה-ITF (הפדרציה הבינלאומית לטניס) ובכך הייתה לספורטאית הראשונה שזוכה בתואר זה.
בשנת 1980 זכתה מנדליקובה באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון על וונדי טורנבול מאוסטרליה. הייתה זו הזכייה הראשונה שלה בטורניר גראנד סלאם. אותה שנה, היא הגיעה לשלב הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה. בשלב הגמר היא הפסידה לכריס אוורט מארצות הברית.
בשנת 1981 זכתה מנדליקובה באליפות צרפת הפתוחה לאחר ניצחון בשלב חצי הגמר על כריס אוורט ובשלב הגמר על סילביה האניקה ממערב גרמניה. אותה שנה, באליפות וימבלדון היא הפסידה בשלב הגמר לאוורט.
בשנת 1982 באליפות ארצות הברית הפתוחה הפסידה מנדליקובה בשלב הגמר שוב לכריס אוורט.
בשנת 1983 זכתה מנדליקובה לראשונה, מתוך שלוש זכיות רצופות ביחד עם נבחרת צ'כוסלובקיה בגביע הפדרציה.
בשנת 1984 בטורניר שנערך באוקלנד, ארצות הברית ניצחה מנדליקובה את מרטינה נברטילובה מארצות הברית והנחילה לה הפסד ראשון לאחר 54 ניצחונות רצופים, שני ניצחונות פחות מהישג השיא של אוורט. לאחר הפסד זה נברטילובה פתחה ברצף של 74 ניצחונות רצופים, השיא הנוכחי.
בשנת 1985 זכתה מנדליקובה באליפות ארצות הברית הפתוחה ובכך הייתה לשחקנית השנייה אחרי טרייסי אוסטין מארצות הברית שהצליחה לנצח בטורניר אחד את שתי המדורגות ראשונות בעולם, אוורט ונברטילובה. היא ניצחה את אוורט בשלב חצי הגמר בשתי מערכות (1 בעולם) ואת נברטילובה בשלב הגמר בשלוש מערכות (2 בעולם).
בשנת 1986 ניצחה מנדליקובה באליפות צרפת הפתוחה בשלב רבע הגמר את שטפי גראף מגרמניה למרות נקודת משחק של גראף במערכה השנייה. גראף זכתה ב-4 טורנירים על חימר אותה שנה וניצחה את כל השחקניות הגדולות בעולם באותה העת (נברטילובה, אוורט, מנדליקובה, קודה קילש וגבריאלה סבטיני מארגנטינה). חודש לאחר מכן, באליפות וימבלדון ניצחה מנדליקובה בשלב חצי הגמר את אוורט, ובכך "נקמה" את הפסדה בגמר ב-1981. בשלב הגמר היא הפסידה לנברטילובה. נוסף לכך, ביחד עם וונדי טורנבול הן הפסידו לנבטילובה ופם שרייבר בגמר זוגות וימבלדון. חודשיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית הפתוחה הפסידו שוב מנדליקובה וטורנבול בשלב הגמר לנברטילובה ושרייבר. בסוף השנה, היא זכתה לבסוף ביחד עם טורנבול באליפות סבב ה-WTA בזוגות, לאחר ניצחון על שני הזוגות המדורגים ראשונים בעולם, בשלב חצי הגמר על נברטילובה ושרייבר ובשלב הגמר על קלאודיה קודה קילש והלנה סוקובה.
בשנת 1987 זכתה מנדליקובה באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון בשלב הגמר על נברטילובה בשתי מערכות.
בשנת 1988 בניסיון להגן על תוארה מאליפות אוסטרליה הפתוחה היא הגיעה לשלב רבע הגמר והפסידה לגראף שזכתה באליפות ובשנתיים שלאחר מכן.
בשנת 1989 זכו מנדליקובה ונברטילובה באליפות ארצות הברית הפתוחה בזוגות לאחר ניצחון בשלב הגמר על שרייבר ומרי ג'ו פרננדז.
בשנת 1990 פרשה מנדליקובה מטניס מקצועני. לאחר מכן, היא החלה בקריירת אימון מצליחה. בין יתר השחקניות שהיא אימנה ניתן לציין את יאנה נובוטנה (9 שנים).

משפחה

אביה של מנדליקובה הוא וילֶם מנדליק (Vilém Mandlík), אצן שהשתתף בשתי אולימפיאדות (מלבורן 1956 ורומא 1960) והגיע לשלב חצי הגמר בריצת 200 מטר במלבורן. בשנת 1986 היא התחתנה בפראג עם מסעדן אוסטרלי, יאן סדלאק ולאחר שנתיים הם התגרשו, תקופה קצרה לאחר שקיבלה אזרחות אוסטרלית. ביוני 2002 היא ילדה תאומים. אביהם של התאומים הוא חבר, שאינו מעורב בחינוך ובגידול שלהם. כיום היא חייה עם בת זוגה, מאמנת כושר, ליז רסגווי.
פה דה קאטר

בבלט, פָּה דֶה קַאטְר (בצרפתית: Pas de quatre – צעד [ריקוד] לארבעה) הוא ריקוד המיועד לארבעה רקדנים. באופן כללי, הפה דה קאטר אינו סיפורי כשלעצמו אלא מצטרף כמערך אסתטי ואפיזודי ביצירה עלילתית קיימת. אולם קיימות גם יצירות פה דה קאטר עלילתיות או כאלו שעומדות כיצירה בפני עצמן.
שאולי בדישי

קריירה

בילדותו הופיע בתפקיד קטן באחד מפרקי הסדרה "עניין של זמן" לצד אחיו, סער בדישי.
את דרכו בעולם הסטנד-אפ החל בשנת 2005, בהופעות חובבים במועדוני הסטנד-אפ קאמל קומדי קלאב ו"הקומדי בר" בתל אביב.
בספטמבר 2009 הצטרף כחבר פאנל קבוע לתוכנית "צחוק מעבודה" (ערוץ 2) בהנחייתו של שלום אסייג.
בשנת 2010 יצא במופע יחיד "פה אחד", אשר בו הציג את חייו האישיים בצורה הומוריסטית. באותה שנה השתתף גם בפינה קבועה בתוכנית הספורט "רשת מונדיאל 2010" בערוץ 2. בשנים 2011–2012 היה חבר פאנל קבוע בתוכנית הספורט "קורע את הרשת" בערוץ ONE. במקביל הופיע בתוכנית "האיש הכי מטומטם בעולם" בערוץ 2–ביפ. 
בשנים 2012–2013 היה חבר פאנל קבוע בתוכנית "מחוץ לחוק" בהנחיית רועי לוי ולוסי אהריש, בערוץ HOT קומדי סנטרל. כן השתתף בעונת הספיישלים של "צחוק מעבודה", והופיע בתוכניתו של ירון אילן בערוץ 24 "ספיישלים 2013"' בפינה בה הציג בצורה הומוריסטית קליפים של זמרים ים תיכוניים. בשנה זו גם השתתף יחד עם אחיו הזמר סער בדישי בתוכנית "כלוב הזהב".
בשנת 2015 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "גולסטאר" שצולמה בארגנטינה, לצד ג'ובאני רוסו, גיא זו-ארץ, לירן שטראובר ועוד; העונה שודרה בערוץ HOT 3.
בדישי הופיע בתפקידי אורח ב-2008 ו-2016 בתוכנית "החברים של נאור" בערוץ 10. ב-2016 השתתף בתפקיד אורח בתוכנית "שותפים" ב-HOT קומדי סנטרל.
בשנת 2016 כתב את שיר העלייה של קבוצת מכבי שעריים לליגה הלאומית למנגינת השיר "נערי שובה אליי" של מרגלית צנעני. את השיר ביצע יובל דמרי.

חייו האישיים

בדישי התחנך וגדל ברחובות. בדישי ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל מכבי שעריים ברחובות בה גם שיחק כנער. שאולי בדישי הוא אחיו הצעיר של המוזיקאי, השחקן והזמר סער בדישי. הוא אחיינה של הזמרת שרה בדישי, ובן דודה של הזמר והיוצר דני רובס. 
בדישי נישא ללירון בשנת 2012, ולהם שני ילדים, בן ובת.
מתגורר ברחובות.
גאוגרף

גאוגרף הוא חוקר המתמחה בגאוגרפיה, שהיא חקר הגורמים הפיזיים והאנושיים שעיצבו את פני כדור הארץ. על אף שהיסטורית גאוגרפים מזוהים עם הכנת מפות, הרי שהקרטוגרפיה היא רק אחד מענפי הגאוגרפיה. הגאוגרף מתמחה לא רק בתנאים הפיזיים של השטח, אלא גם בהשפעתם על החיים, האקולוגיה, האקלים ומזג האוויר, הכלכלה, השפה, ההיסטוריה והתרבות.
קרל פילקינגטון

חיו המוקדמים וחינוכו

קרל פילקינגטון נולד והתחנך במנצ'סטר, אנגליה. ריקי ג'רוויס ושותפו סטיבן מרצ'נט יצרו קשר עם בית ספרו של פילקינגטון לאחר שיחה בזמן תוכניתם XFM, נודע להם כי קרל נבחן בבחינת בגרות אחת בלבד, בהיסטוריה בה השיג ציון 60, קרל היה מופתע ונזעם לנוכח עובדה זו שכן זכר כי נכח ביותר מבחינה אחת. כישלון להרשם הועלה על ידי ג'רוויס ומרצ'נט כהסבר אפשרי.

קריירה מוקדמת

פילקינגטון עבד כמפיק ברשת XFM המשך מספר שנים, כשהחל לעבוד במופע של ריקי ג'רוויס בימי שבת בבוקר, היה זה בתפקיד של מאחורי הקלעים בלבד. כשג'רוויס ומרצ'נט החלו להזמינו להשמיע הערות מוזרות בתוכניתם, יצאה לאור אישיותו הבלתי רגילה. תוך זמן קצר, קרל הפך לאלמנט המרכזי בתוכנית וכמות משמעותית של זמן אוויר הוקדשה למחשבותיו בנושאים שונים, כמו גם סיפורים מתקופת ילדותו.

פרסומו

כתוצאה מהפעותיו במופע של ריקי ג'רוויס נהיה קרל פילקינגטון מפורסם בעל עדת מעריצים. הוא הוזכר תכופות בראיונות שהעניק ג'רוויס לתקשורת והיה פעמים רבות מושא למתיחות מצדו של ג'רוויס. לאחר שאמר "אוכל לאכול פין בלילה" (בהקשר לתוכנית הריאליטי "אני מפורסם...הוציאו אותי מכאן" בה משתתפים אכלו פין של קנגורו) עודד ג'רוויס את מאזיניו לסמפל משפט זה וליצור ממנו מיקס או שיר דאנס וצורך מסיבות במועדוני לילה, מה שקרה ומאז, המשפט אף הודפס על חולצות טי ומגוון פריטים. פילקינגטון ייצר עוד מספר ציטוטים שיצרו תהודה באינטרנט, רויטרס התייחסה אליו כ"תופעה" שייצרה "היסטוריה אינטרנטית". ג'רוויס אמר מספר פעמים שהמטרה שלו היא לפרסם לעולם את קרל. 
ב-2012 שיחק גם בסדרה דרק עם ריקי ג'רוויס.
הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל

היסטוריה

הפקולטה הוקמה בשנת 1954 כמחלקה להנדסה אווירנאוטית לאחר שפרופסור סידני גולדסטיין שכנע את נשיא הטכניון בזמנו יעקב דורי ואת ראש הממשלה דוד בן-גוריון בחשיבותה. הפקולטה התרחבה והתפתחה במהירות, במקביל להתפתחותם של התעשיות האווירונאוטיות בישראל. לאחר מלחמת ששת הימים התרחבה הפקולטה בעקבות הגדילה בהיקף הפעילויות בהנדסה אוירונאוטית בפיתוח ובייצור מערכות מוטסות בתעשייה האווירית, ברפאל, ובתעשיות הביטחוניות. עם תחילת הפיתוח והייצור של מטוסים תוצרת ישראל בתעשייה האווירית, גדל הביקוש למהנדסים אוירונאוטיים לצורך בביצוע מחקרים ופיתוחי תשתית רבים.
בשנת 2017, הפקולטה להנדסת אוירונוטיקה וחלל של הטכניון דורגה מקום 8 בעולם בדירוג שנגחאי.

מיזם לוויין הטכניון

באמצע שנות ה-90 החלו סטודנטים בטכניון במאמץ פיתוח לוויין זעיר בהסתמך על טכנולוגיות חלל חדישות. הסטודנטים, בליווי אנשי הסגל, בנו לוויין שמשקלו 50 ק"ג ואשר צורך פחות מ-17 ואט. מרבית החומרה ללוויין נתרמה על ידי חברות ישראליות, שרצו לבחון רעיונות חדשים ופיתוחים מקוריים בסביבת חלל, על גבי לוויין. הרעיון, היוזמה והפיתוח היו של פרופסור גיורא שביב, פרופסור חיים אשד ומר משה שחר. 
עלות הפיתוח של שני הלוויינים עמדה על כ-8 מיליון דולר. הלוויין הראשון שנבנה שוגר על גבי טיל רוסי במרץ 1995. השיגור נכשל והלוויין לא הצליח להגיע למסלול. הלוויין "טכסאט-2" שנבנה בעקבותיו שוגר בהצלחה ביולי 1998 ופעל במשך 11 שנים, עד 2010.
הלווין הוא פרי פיתוח של הטכניון, במסגרת מכון אשר לחקר החלל, בשיתוף עם המחלקה לפיזיקה, הפקולטה להנדסה אווירונאוטיקה וחלל, סוכנות החלל הישראלית, המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית ותעשיות חלל שונות בארץ, בראשן התעשייה האווירית לישראל. בתכנון הלוויין ובבניית מערכותיו השתתפו מספר מומחים וסטודנטים מהטכניון. הניסויים היו מהראשונים מסוגם בעולם.
פרופ' פנחס גורפיל מהפקולטה להנדסת אוירונוטיקה וחלל ומכון אשר לחקר החלל בטכניון מקדם מיזם לבניית 3 ננו לוויינים ניסויים בשם SAMSON, (משקל כל אחד כ6 ק"ג והם יבנו כתיבות בגודל 10X20X30 ס"מ). הלוויינים נועדו לבחון את היכולת לטוס במבנה משותף בגובה כ-600 ק"מ, לתמרן בחלל עם מנועים זעירים בטווח זמן ארוך ולבצע משימת גיאולוקציה (איתור). הננו לוויינים "סמסון" אלפא, ביתא וגאמ מיועדים לשיגור ב-2018 במשגר ההודי "PSLV".
אליה ליבוביץ

ביוגרפיה

אליה ליבוביץ הוא אחד מששת ילדיהם של גרטה וישעיהו ליבוביץ. ליבוביץ גדל בירושלים והתחנך בחינוך דתי, לרבות שנה אחת בישיבה. כשהיה חייל יצא בשאלה. בינואר 1965 קיבל תואר ראשון בפיזיקה.
ליבוביץ היה פרופסור מן המניין בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת תל אביב. במסגרת פעילותו היה במשך שלוש קדנציות מנהלו של מצפה הכוכבים על שם וייז, בשנים: 1977–1980, 1983–1988, 1991–1998.
ליבוביץ עוסק גם במדע פופולרי, בין השאר בהרצאות במסגרת אוניברסיטה משודרת. כן הוא עוסק בביקורת ספרים.
ליבוביץ נשוי לדניאלה (בתו של פרופ' שמעון גיטר), פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה הפתוחה, ולהם ארבעה ילדים. בני הזוג מתגוררים ברמת גן.