סורבון

הסורבון (בצרפתית: Sorbonne או La Sorbonne) הוא כינויה של אוניברסיטת פריז (Université de Paris). מקור כינויה של האוניברסיטה במכללת הסורבון - ה"קולֶז' דה סורבון" (Collège de Sorbonne) שנוסדה ב-1257 על ידי רובר דה סורבון (Robert de Sorbon).
האוניברסיטה נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-12. בעקבות מאורעות מאי 1968 בוצעה רפורמה באוניברסיטה והחל מ-1 בינואר 1971 חולקה הסורבון ל-13 אוניברסיטאות נפרדות. זוהי אחת האוניברסיטאות הידועות בעולם, ורבים מזוכי פרס נובל נמנים עם בוגריה.
באוניברסיטת פריז למדו בשנת 2010, כ-336,000 סטודנטים.

היסטוריה

בדומה לאוניברסיטאות אחרות שקמו בימי הביניים (כגון אוניברסיטת בולוניה, אוניברסיטת סלמנקה ואוניברסיטת אוקספורד), לא נוסדה הסורבון על ידי חוק מדינה או על ידי צו מלכותי.
האוניברסיטה התפתחה סביב קתדרלת נוטרדאם כגילדה בדומה לגילדות אומנים או גילדות סוחרים שהיו בפריז באותה תקופה. המילה "אוניברסיטס" (בלטינית: Universitas) הייתה מילה נרדפת ל"גילדה" והסורבון נקראה: "גילדת המורים והמלומדים" (Universitas magistrorum et scholarium). אוניברסיטת פריז, יחד עם זו בבולוניה, הפכו למודל לחיקוי לאוניברסיטאות שקמו לאחר מכן.
באוניברסיטה היו ארבע פקולטות: אמנות, רפואה, משפטים ותאולוגיה. הפקולטה לאמנות הייתה הפחותה בחשיבותה, אולם על מנת להתקבל לפקולטות האחרות היה הסטודנט חייב לסיים את הפקולטה לאמנות. הסטודנטים היו מחולקים לארבע "אומות" - על פי מוצאם - צרפת, נורמנדי, פיקארד ואנגליה (שמאוחר יותר נקראה "אלמניה", היינו גרמניה, וקיבלה תלמידים מכל ארצות סקנדינביה ומזרח אירופה).

הקולז' דה סורבון

הקולז' דה סורבון (מכללת הסורבון) נוסדה בשנת 1257 על ידי רובר דה סורבון, הכומר המוודה של המלך לואי התשיעי, והיא קרויה על שמו. בעת הקמתה למדו בה 20 סטודנטים לתאולוגיה. שמה של האוניברסיטה יצא לפניה בכל אירופה, וכבר במאה ה-13 למדו בה כ-20,000 תלמידים, שהתגוררו בפריז והפכו אותה למרכז הידע של אירופה באותה תקופה.
הסורבון הפכה להיות המוסד התאולוגי העיקרי של צרפת, ובוגריה נקראו לפתור שאלות תאולוגיות שהטרידו את ראשי הכנסייה. בין השנים 1622–1626 שיפץ הקרדינל רישלייה את בנייני הסורבון, ולאחר מותו בשנת 1642 נקבר בקפלה של הסורבון (שנבנתה לכבודו בשנת 1637).
בשל היחסים הקרובים בין חברי הפקולטה של הסורבון לכנסייה, נסגרה הסורבון במהלך המהפכה הצרפתית. המוסד נפתח מחדש על ידי נפוליאון בשנת 1808 על מנת לשמש אוניברסיטה של העיר פריז. בסוף המאה ה-19 הפכה הסורבון למוסד חילוני.

מכללות אחרות

בנוסף לקולז' דה סורבון היו מספר "קולז'ה" (Collegia) - מכללות ששימשו מקום מגורים לסטודנטים. החלוקה בין המכללות הייתה לפי מוצאם של הסטודנטים. הגדולה מבין המכללות הייתה המכללה הדנית (Collegium Danicum או Dacicum) שנוסדה ב-1257. שלוש מכללות שוודיות (Collegium Upsaliense, Collegium Scarense ו-Collegium Lincopense) נוסדו במאה ה-13 ונקראו על שם ערים עתיקות בשוודיה - אופסלה, סקרה ולינשפינג. המכללה של נווארה הוקמה ב-‏‏1305 ונסגרה בתקופת המהפכה הצרפתית. ‏המכללה הגרמנית (Collegium Alemanicum) הוקמה לפני שנת 1345, והמכללה הסקוטית (Collegium Scoticum) נוסדה בשנת 1325.
המכללה הלומברדית (Collegium Lombardicum) נוסדה כמה שנים לאחר המכללה הסקוטית, ומכללת קונסטנטינופול (Collegium Constantinopolitanum) נוסדה במאה ה-13 כדי לשכן סטודנטים שמוצאם בכנסיות המזרחיות ועל מנת לעודד את הקשרים בין הכנסייה הנוצרית-אורתודוקסית המזרחית לכנסייה הקתולית; מאוחר יותר שינתה מכללה זו את שמה ל-"Collège de la Marche-Winville".

מרד הסטודנטים וארגון מחדש

בשנת 1968 הייתה הסורבון מרכזה של מהפכה תרבותית שנודעה כ"מהפכת הסטודנטים". בעקבות מהפכה זו נסגרה האוניברסיטה, והממשלה הצרפתית, והנשיא פומפידו בראשה, הקימו את אוניברסיטת פריז VIII ביער ונסן כפתרון למשאלות הסטודנטים ליחס אנושי ולקשר חם בינם ובין המרצים. קמפוס זה נהרס כעבור כאחת עשרה שנים והועבר לפרבר סן-דני.
הפעם השלישית בה נסגרה האוניברסיטה הייתה ב-2006, לאחר הפגנות סטודנטים נגד חוקי העבודה החדשים בצרפת, שבמהלכן השחיתו סטודנטים את רכוש האוניברסיטה, ניפצו חלונות והשחיתו פריטים היסטוריים בני מאות שנים.
לאחר חלוקת האוניברסיטה לשלוש עשרה אוניברסיטאות נפרדות הפך הקמפוס הוותיק של האוניברסיטה, שנמצא ברובע הלטיני - ברובע החמישי של פריז, למשכן הרקטור של כל האוניברסיטאות].