google/wiki40b huggingface dataset:
לודוויג ארהארד

שנותיו הראשונות

לודוויג וילהלם ארהארד נולד בפירת שבגרמניה. לאחר סיום בית הספר עבד כמוכר בחנות הבגדים של אביו.
ארהארד התגייס לחיל התותחנים של הצבא הגרמני בשנת 1916 ונלחם במלחמת העולם הראשונה, הוא נפצע באופן חמור בקרב איפר בשנת 1918. בשל הפציעה לא היה מסוגל עוד לעבוד בחנותו של אביו ולכן החל ללמוד כלכלה בנירנברג ובפרנקפורט, הוא קיבל תואר דוקטורט בשנת 1925 מידיו של פרנץ אופנהיימר.
במהלך שהותו בפרנקפורט הוא נשא לאישה את לואיז שאוסטר ובשנת 1925 חזר לפירת ועבד כמנהל בחנות המשפחתית. לאחר שלוש שנים החל ארהארד לעבוד כעוזר במכון למחקר כלכלי של תעשיית הלבוש הגרמנית (גרמנית: Institut für Wirtschaftsbeobachtung der deutschen). מאוחר יותר הוא קודם לתפקיד של סגן מנהל במכון.
כתוצאה מפציעותיו במלחמה ארהארד היה פטור משירות צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה הוא עבד על רעיונות לתקופת השלום שלאחר המלחמה, דבר שהנאצים לא ראו בעין יפה. הוא איבד את עבודתו בשנת 1942 אך המשיך לעסוק בנושא באופן פרטי. בשנת 1944 כתב ארהארד מחקר בשם "כלכלת מלחמה וחוב" (גרמנית: Kriegsfinanzierung und Schuldenkonsolidierung) שנבנה על ההנחה שגרמניה תפסיד במלחמה, הוא שלח את מחקרו אל קרל פרידריך גרדלר, אחד מן האישים הבולטים בהתנגדות הגרמנית לנאצים.

אחרי המלחמה

ארהארד הועסק כיועץ כלכלי על ידי רשויות הכיבוש האמריקאית בבוואריה שגם מינו אותו לשר הכלכלי בממשלתו של וילהלם הוגנר. אחרי איחוד אזורי הכיבוש של בעלות הברית המערביות ארהארד הפך ליו"ר של וועדת המומחים שהכינה את הרפורמה במטבע בשנת 1947.
בשנת 1948 ארהארד נבחר למנהל הכלכלה של אזור הכיבוש המערבי, אחרי הכנסת המרק הגרמני לשימוש ארהארד ביטל את השליטה על המחירים והיצור שקבעה ממשלת הכיבוש (ראו: הנס הכלכלי).
בשנת 1949 הוא התמודד מטעם מחוז הבחירה של באדן-וירטמברג על מושב בבונדסטאג. הוא נבחר ובשנת 1950 הצטרף למפלגת האיחוד הנוצרי-דמוקרטי, הוא מונה לשר הכלכלה בממשלתו הראשונה של קונרד אדנאואר. רעיונותיו בדבר מדינת רווחה הפכו לחלק ממצע מפלגתו.
ארהארד נבחר לקאנצלר עם התפטרותו של אדנאואר בשנת 1963, בשנת 1966 הוא נבחר לכהונה נוספת.
ממשלתו נפלה ב-26 באוקטובר 1966 כתוצאה מהגשת התפטרותם של שרי המפלגה הדמוקרטית החופשית במחאה על הצעת התקציב של הממשלה, ארהארד התפטר באחד בדצמבר, קורט גאורג קיזינגר ירש אותו כקאנצלר גרמניה.
ארהארד המשיך את פעילותו הפוליטית ונשאר חבר הבונדסטאג עד יום מותו בשנת 1977.
קזימיר פון ליטגנדורף

תחילת דרכו

ליטגנדורף נולד ב-31 בדצמבר 1862 בעיר גראץ שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. הוא היה בן למשפחת אצולה בעלת רקע צבאי. הוא למד בבית הספר לקצינים במורביה וב-1880 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטט. הוא טיפס בהדרגה בסולם הדרגות. ב-15 בדצמבר 1910 כבר החזיק בדרגת גנרל מיור, וב-8 במאי 1914 לדרגת פלדמרשל לוטננט.
פסיכואקטיב

פסיכואקטיב - אנשי/נשות בריאות הנפש למען זכויות אדם היא קבוצה של אנשי מקצוע מתחום בריאות הנפש, הרווחה והחינוך, המעורבת בפעילות חברתית-פוליטית בכלל, ובנושא הסכסוך הישראלי פלסטיני בפרט. 
הקבוצה, שקמה בשנת 2005, נחשבת ייחודית בנוף המקצועי הפסיכולוגי, המדגיש בדרך כלל שאיפה לאובייקטיביות ולאי מעורבות, לשם שמירת המטפל במקום נייטרלי ו"נקי". לעומת דעה רווחת זו, חברי הקבוצה מאמינים כי לאנשי בריאות הנפש יש גם תפקיד במעורבות חברתית, וכי הטיפול הפסיכולוגי חייב להיות מודע להקשרים החברתיים-פוליטיים בהם הוא פועל.
רות גוילי

ביוגרפיה

גוילי למדה אמנות פלסטית בתיכון תלמה ילין, ובהמשך למדה במחלקה לתקשורת חזותית ב"בצלאל" (1998). לימים למדה גם תואר מוסמך בבימוי תיאטרון.
החלה לעבוד כמאיירת טור ביקורת הטלוויזיה של רוגל אלפר בעיתון "הארץ". לאורך השנים התפרסמו איוריה במרבית העיתונים היומיים בישראל, וכן בפרסומים בחו"ל, בהם מגזין ה"ניו יורקר" וה"ניו יורק טיימס". בנוסף, היא מאיירת עטיפות ספרים, ומלווה כמאיירת את להקת המחול של ניב שינפלד ואורן לאור. 
גוילי היא אם לבת.
אלפא רומיאו גלוריה

אלפא רומיאו גלוריה

דגם ה-"אב טיפוס" תוכנן על ידי חברת אלפא רומיאו האיטלקית בשנת 2013.
דגם ה"אלפא רומיאו גלוריה" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות ב- ז'נבה במרץ 2013.
אימה אמריקאית: פריק שואו

רקע העלילה

הנושא בו העונה מתמקדת הוא אפליה בין סוגים שונים של אנשים וקבלת האחר, ובמיוחד בין האנשים ה"נורמליים" ל"פריקים". העלילה מתרחשת בשנת 1952, בעיירה השקטה ג'ופיטר שבפלורידה, ועוקבת אחרי מופע פריקים נודד בראשותה של אלזה מארס (ג'סיקה לאנג), הנאבק באפליות שאנשי העיירה מנהלים נגדם. עשרות שנים לאחר שהציבור ראה את הפריקים כמופע בידור צדדי, אלזה עדיין חולמת למצוא לפריקים שלה בית חם ואוהב, ובד בבד היא חולמת גם לעלות לגדולה ולהיות כוכבת מוכרת. כאשר התאומות הסיאמיות בט ודוט טאטלר (שרה פולסון) נלקחות לבית החולים, אלזה מאמינה כי הן המפתח שלה להשגת הגדולה עליה היא חולמת, ומגייסת אותן למופע שלה. בין החברים האחרים במופע, נמצאים בין היתר ג'ימי דרלינג (אוון פיטרס), גבר שנולד עם צבתות במקום ידיים החולם לעזוב את חיי המופעים מאחוריו ולחיות חיים נורמליים, ואימו של ג'ימי, אתל דרלינג (קתי בייטס), הגברת המזוקנת ויד ימינה של אלזה. כאשר גבר מעברה של אתל, דל טולדו (מייקל צ'יקליס), האיש הכי חזק ואשתו, דזירה דופרי (אנג'לה באסט), האישה בעלת שלושת השדיים, מצטרפים לקרקס, נקלע המופע למהומות שמסתובבות סביב העיירה, והחברים במופע נאלצים להתגבר על אלו שרודפים אותם על בסיס השוני שלהם.

ליהוק

במרץ 2014 הודיע יוצר הסדרה כי מרבית השחקנים מהעונות הקודמות ישובו לעונה הרביעית. השחקנית ג'סיקה לאנג ששיחקה בכל העונות הקודמות הודיעה כי העונה הרביעית של הסדרה תהיה האחרונה בה תשתתף וכי היא בדרכה לפרוש מעולם המשחק. שאר שחקני העונות הקודמות שרה פולסון, אוון פיטרס, פרנסס קונרוי, דניס או'הר, קתי בייטס, אנג'לה באסט, גבורי סידיבי ואמה רוברטס אישרו כולם את השתתפותם בעונה הרביעית. כמו כן, דיווח מרפי על הצטרפותו של השחקן זוכה פרס אמי מייקל צ'יקליס לקאסט הקבוע של העונה הרביעית. בכנס ה"קומיק קון" של שנת 2014, נודע כי ג'סיקה לאנג תגלם את אלזה מארס, מהגרת גרמניה שמנהלת מופע "פריק שואו".
השחקן מייקל צ'יקליס יגלם את דל טולידו, "איש השרירים" במופע הפריק שואו, בעלה הנוכחי של דזירה דופרי (אנג'לה באסט), אישה בעלת שלושה שדיים, ובעלה לשעבר של אתל דרלינג (קתי בייטס) האישה המזוקנת בקרקס שהייתה חלק ממופע פריק שואו בשנות ה-30 לצד בעלה וונדל. לשניים ילד משותף בשם ג'ימי דרלינג (אוון פיטרס) המכונה "ילד הלובסטר" בשל צורת ידיו המשונות המזכירות צבתות של לובסטר. המשפחה כולה הם חלק ממופע הפריק שואו שמנהלת אלזה. השחקנית שרה פולסון תגלם את בט ודוט טאטלר, תפקיד כפול של תאומות סיאמיות שמחוברות מהחזה ומטה וגם הן חלק ממופע הפריק שואו של הקרקס.
מלבד חבורת "הפריקים" ישנן בקרקס דמויות כגון טוויסטי (ג'ון קרול לינץ'), ליצן פסיכותי ורצחני שאינו מרוצה מבואו של מופע הפריק שואו החדש שמושך את רוב תשומת הלב, סטנלי ומגי (דניס או'הר ואמה רוברטס) שמשחקים אספן פריקים מתחרה ומגדת עתידות כצמד נוכלים בתחפושות שפועלים בדרכים תאבות בצע. בעונה זו מתארחים ניל פטריק האריס, מייר וינינגהם ומלקולם-ג'מאל וורנר.

כותרות הפתיחה

בכותרות הפתיחה של העונה הרביעית נעשו מעט שינויים, המוזיקה מהעונות הקודמות נותרה כפי שהייתה אך עם תוספת של צלילי תיבת נגינה המאפיינת מוזיקה קרקסית. לעומת העונות הקודמות, הפתיח כולו מורכב מאנימציית סטופ מושן בו נראות שלל בובות סדוקות בעלות עיוותים ומומים שונים, ליצנים עם ראשים מסתובבים ואלמנט חוזר של ידי ליצן מנפחות, מעצבות ומפוצצות בלונים בצורות שונות.
בכל חמש העונות, השתמשו בגופן המזכיר את סגנונו של האדריכל צ'ארלס רני מקינטוש.
מקס מאייר

קריירת מועדונים

מאייר שיחק כילד ברוט-וייס אוברהאוזן ובדיסבורג, ובשנת 2009, כאשר היה בן 14, החל לשחק בנוער של שאלקה 04. בעונת 2011/12 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה עד גיל 19, לאחר ניצחון בגמר 2-1 על באיירן מינכן. בעונה זו הבקיע 11 שערים ובישל 11 שערים. בזכות הצלחתו של מאייר, מהירותו הגבוהה ושליטתו בכדור, הוצע לו חוזה מקצועני בקבוצה הבוגרת עד לשנת 2015, על ידי מנכ"ל הקבוצה הורסט הלדט.
בעונת 2012/13, לאחר מעברו של לואיס הולטבי לטוטנהאם הוטספר, ופציעות של מספר שחקנים, נכלל מאייר בסגל של שאלקה לבונדסליגה ולליגת האלופות. בפברואר 2013 ערך מאייר את הופעת הבכורה בליגה, בתיקו 2-2 מול מיינץ 05, כאשר נכנס כמחליפו של רפאל ובישל את שער השוויון למישל בסטוס, ועד לתום העונה ערך סך הכל חמש הופעות. בעונת 2013/14 ערך הופעת בכורה בליגת האלופות מול פאוק סלוניקי, והבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שאלקה במסגרת הגביע הגרמני מול דרמשטאט 98. מאייר הצטיין בליגת האלופות מול צ'לסי, שהייתה מוכנה לשלם עבורו 15 מיליון אירו. במסגרת הליגה, הבקיע מאייר בעונה זו שישה שערים. בנובמבר 2013 האריך מאייר את חוזהו בקבוצה עד 2018.
בעונת 2014/15 מאייר תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה, והבקיע חמישה שערי ליגה. כמו כן, מאייר הצטיין גם בליגת האלופות, בה הגיעה שאלקה עד לשמינית הגמר, והייתה קרובה להדיח את ריאל מדריד. בעונת 2015/16 שוב הבקיע מאייר חמישה שערי ליגה, ובישל שבעה שערים, כשהוא מחזיק את הקישור בצוותא עם צעירים אחרים כיוהנס גייס, לאון גורצקה, פייר הויביירג, אלסנדרו שופף ולרוי סאנה.
ב-2 באוגוסט 2018 חתם מאייר בקריסטל פאלאס לשלוש שנים.

קריירה בינלאומית

מאייר היה חלק מנבחרת גרמניה עד גיל 17 לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 שנערכה בשנת 2012. מאייר הבקיע שלושה שערים בטורניר, בו הגיעה גרמניה עד הגמר והפסידה לנבחרת הולנד עד גיל 17 בפנדלים. למרות זאת, מאייר הוכתר כמלך השערים, נבחר כשחקן המצטיין בטורניר, ונכלל בנבחרת הטורניר. באותה שנה זכה בפעם הראשונה במדליית הכסף במסגרת פרס מדליית פריץ ואלטר, הישג אותו שחזר כעבור שנתיים. מאייר שיחק גם בנבחרת גרמניה עד גיל 19, ובנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, במדיה ערך 17 הופעות והבקיע שישה שערים.
במאי 2014 ערך מאייר את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, כאשר פתח במשחק הכנה למונדיאל 2014 נגד נבחרת פולין והוחלף על ידי מקסימיליאן ארנולד. מאייר נכלל תחילה בסגל המורחב של גרמניה למונדיאל 2014, אך נופה ממנו לבסוף על ידי המאמן יואכים לב.
בשנת 2016 השתתף מאייר עם נבחרת גרמניה האולימפית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, ושימש קפטן בטורניר האולימפי. מאייר ונבחרת גרמניה הפסידו בגמר לנבחרת ברזיל האולימפית, וזכו במדליית הכסף.
ניהול נדל"ן

ניהול נדל"ן הוא תחום שנוצר בעקבות הפיכת נכסי מקרקעין ליותר ממקום מגורים עבור אנשים מסוימים. בעשרות השנים האחרונות, חלה עלייה משמעותית במחירי הקרקעות בערים ומרכזיהן, והתנודות במחירים גדלו. כך הפך תחום הנדל"ן לאפיק השקעה מועדף על אנשים רבים. הפופולריות שלו היא בקרב אנשים שרוצים להשקיע במשהו "קשה", "יציב" יחסית, וכמו כן אנשים בעלי חזון – חזון ליזמות ושינוי, בקנה מידה גדול (בניית גורדי שחקים) וקטן (שיפוץ דירות ומכירתן ברווח).

התפתחות התחום

בעקבות הפיכת קרקעות, דירות ובתים לסחורה הניתנת למכירה והשכרה, נולד גם תחום הניהול של סחורות אלה. תחום ניהול נדל"ן קיים כבר זמן רב בעולם, אך תפס תאוצה רק בעקבות פיתוח גדול במרכזי ערים. הפיתוח הביא משקיעים לרכוש נכסים רבים – כך שלא היה באפשרותם לנהל אותם לבד. ניתן להפיק רווח מנדל"ן עירוני בכמה צורות – השבחתו ומכירתו, קנייה בזול תוך ציפיה לשינוי או פיתוח שיביא לעליית ערך, או קנייה לשם השכרה וקבלת תשואה קבועה. האפשרות השלישית נפוצה מאוד בעולם, וגם בישראל, והיא דורשת תשומת לב רבה מצד המשקיע: ראשית, השכרת הנכס לשוכר המתאים, תוך הבטחת ההשקעה מפני נזקים שהוא עלול לגרום. שנית, אחזקה שוטפת של הנכס, ומענה יעיל לכל בעיותיו של השוכר, ולבסוף תכנון אסטרטגי למיקסום הרווחים מההשקעה. פעולות אלה אפשריות לביצוע עבור משקיע בעל נכס או שניים וזמן פנוי. אך כשהנכסים מתרבים, ההשקעה יכולה לשעבד באופן לא רצוני את המשקיע.

השוואה להשקעות אחרות

נשווה את המצב לתחום השקעות נוסף: שוק ההון. בשוק ההון, אין אף משקיע שמבצע את פעולותיו בעצמו: אף על פי שלנייר ערך אין תחזוקה והוצאות שוטפות, סוחרים בניירות ערך בבורסה דרך חברי בורסה (חברות השקעות ובנקים) בלבד. בנוסף, ישנם אנשים המעוניינים לקבל ניהול מקצועי של השקעותיהם תמורת עמלה.
את ניהול הנכסים ניתן להשוות הן לחבר בורסה, והן למנהל השקעות מקצועי. גם אם המשקיע בנדל"ן בוחר לבצע את השקעותיו בעצמו לפי שיקולו, יש עוד עבודה לעשות. בעיקר אם הנכס הוא נכס להשכרה– מציאת שוכרים, חתימת חוזים, אחזקה. כל אלה הם תפקידיו של מנהל נכסים עבור משקיע המבצע את פעולותיו בעצמו. המשקיעים מהסוג השני, המעוניינים בניהול ממצה יותר – של בחירת תחום ההשקעה, ותכנון עתידי למיקסום רווחים הוא נדיר יותר. הסברות אומרות, שמי שיכול לעשות עסקאות רווחיות, יעשה אותן עבור עצמו, ולא עבור לקוחותיו. המצב כאן שונה מהמצב בשוק ההון – שוק הנדל"ן פחות "יעיל", ותנודותיו איטיות הרבה יותר. לכן, הרבה יותר פשוט לאדם ה"חי" את התחום לבצע את הפעולות הנכונות.
נפתלי וגנר

נפתלי וגנר (נולד ב-1949) הוא פרופסור אמריטוס בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה

וגנר, יליד ירושלים, נקרא על שם דודו (אחי-אמו) שנפל בקרב הקסטל במלחמת העצמאות. אחותו היא מנצחת המקהלות הקאמריות יעל וגנר-אביטל.
בילדותו למד נפתלי וגנר פסנתר אצל ברכה עדן, אורה רותם-נלקן ואחרים. את השכלתו המוזיקלית העיונית רכש באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין, שם למד תאוריה וקומפוזיציה, ואחר-כך באוניברסיטה העברית, שם למד במסלול ישיר לדוקטורט וכתב את הדיסרטציה שלו על "הטוניקה לכאורה" (סוגיה בתחום התאוריה של היינריך שנקר), בהנחיית פרופ' רוג'ר קמיאן. העיסוק התאורטי והאנליטי במוזיקה טונאלית מערבית מלווה את עבודתו האקדמית של נפתלי וגנר עד עצם היום הזה.
בשנות ה-70 וה-80 היה וגנר פעיל כמלחין, וחיבר מוזיקה לתיאטרון ולטלוויזיה. הלחין בין השאר מוזיקה למחזות "חנברט", "המבול" ו"אבא אובו" שהוצגו בתיאטרון החאן, ל"מפי העם" שהוצג בתיאטרון לילדים ולנוער של אורנה פורת ול"כיבוי אורות" שהוצג בבימת הקיבוץ. כן הלחין שירים לתוכניות טלוויזיה לילדים כמו ריצ'רץ' ו"שניים בראש אחד" בטלוויזיה הישראלית ול"קשת וענן" בטלוויזיה החינוכית.
בשנות ה-80 עסק וגנר גם בפיתוח לומדה מוזיקלית בבית התוכנה "קסנדו". במסגרת זאת פיתח תוכנות להוראת הרמוניה ליד המקלדת (Keyboard Harmony), פיתוח השמיעה ההרמונית, פיתוח מיומנויות קצב ועוד.
בשנות האלפיים בנה וגנר ערוצי מחקר והוראה נוספים, ובהם אפיון סגנוני-מוזיקלי של אוצר שירי הביטלס ובחינה של קורפוסים שונים בשדה הזמר העברי. לשם חקר שיריו של סשה ארגוב העמיד וגנר שיטה סדורה לבדיקת יחסי מילה וצליל סביב הגורם הפרוזודי, אשר יושמה על רפרטוארים נוספים; בין השאר, היא נוצלה כדי להתחקות על תהליך הטרנספורמציה שעברה על שירתו של ביאליק, שנכתבה במקורה בהברה אשכנזית, כאשר הולחנה בהטעמה דקדוקית (ספרדית). וגנר עוסק בחקר המוזיקה בספרות: כיצד עושה הספרות היפה שימוש נראטיבי במוזיקה אמיתית או פיקטיבית. כל תחומי מחקרו של וגנר מעובדים כקורסים וכסמינרים, ונלמדים בחוג למוזיקולוגיה בכל הרמות.
IHH

IHH, ובשמו המלא İnsan Hak ve Hürriyetleri ve İnsani Yardım Vakfı (בטורקית: "הקרן לזכויות אדם, לחירויות ולסיוע הומניטרי"), הוא ארגון לא-ממשלתי טורקי אסלאמי הפעיל ברחבי העולם, שהוכרז כארגון טרור אסלאמי על ידי מספר מדינות ובהן ישראל והולנד. הארגון משתתף במעמד "יועץ" במועצה הכלכלית והחברתית של האומות המאוחדות. בראש הארגון עומד בולנט פהמי ילדרים.

פעילות הומניטרית

הארגון נוסד במקור ב-1992 אך נרשם באופן רשמי באיסטנבול ב-1995 כדי לסייע לקורבנות המלחמה בבוסניה. אחרי שהסתיימה המלחמה המשיך הארגון לפעול במדינות ובאזורים אחרים בעולם. הארגון מסייע בעיקר למוסלמים ברחבי העולם. במסגרת פעילותו הוא מעניק סיוע הומניטרי כגון: משלוחי מזון, חפירת בארות באפריקה, תמיכה בבתי יתומים מוסלמיים, ושירותי בריאות. החל מ-2007 מנהל הארגון את תוכנית Africa Cataract Project ב-10 מדינות באפריקה. בנוסף, מקדם הארגון את האסלאם ואת קיום מצוות האסלאם באמצעות חלוקת ספרי קוראן, הקמת מסגדים ומוסדות חינוך אסלאמיים, תמיכה בבתי יתומים אסלאמיים, קורסים לאימאמים, קיום חג הקורבן ברחבי העולם ועוד.

קשר וסיוע לטרור

לפי דיווח של עיתון "מעריב", המבוסס על פסק דין של בית המשפט בווירג'יניה שבארצות הברית, ועל מחקר של International Studies Danish Institute, לארגון ה-IHH קשרים עם ארגוני טרור אסלאמיסטיים, ובהם אל-קאעידה וחמאס. IHH נתפס בהברחת אמצעי לחימה וחומרי נפץ, ובסחר בהם עם ארגוני טרור. בפשיטה של כוחות הביטחון הטורקיים על מטה ה-IHH באיסטנבול נתפסו אמצעי לחימה, כלי נשק, חומרי נפץ, הוראות להרכבת פצצה ודגל של הג'יהאד. ממסמכים שהוחרמו עלה, ש-IHH היה בדרכו לספק סיוע צבאי לקבוצות החמושות האסלאמיסטיות הקיצוניות, שנלחמות באפגניסטן, צ'צ'ניה ובוסניה.
ז'אן לואי ברוגייר, שופט חוקר צרפתי ומומחה ללוחמה בטרור, העיד במהלך משפטו של אחמד רסאם, שהתקיים בארצות הברית, כי ל-IHH היה תפקיד חשוב בתוכניות פיגועים של אל-קאעידה. על-פי עדות המומחה הנ"ל, ארגון IHH שימש כיסוי, באמצעותו פעילי אל-קאעידה השיגו מסמכים מזויפים, גייסו פעילים נוספים והעבירו אמצעי לחימה.
ארגון ה-IHH הוצא אל מחוץ לחוק בישראל ב-2008 בשל קשריו עם ארגוני טרור פלסטיניים. פעיל IHH נעצר וגורש ב-2010, אחרי שניסה לסייע לארגון בלתי חוקי בשטחי יהודה ושומרון. ב-16 ביוני 2010 הכניסה ישראל את ה-IHH לרשימת ארגוני הטרור (במקור באנגלית: Terror watch list)‏. ביולי, 2010, הוציאה גרמניה את הארגון מחוץ לחוק, משום שעל פי דברי שר הפנים הגרמני, תומאס מייזיר, "תחת מעטה של סיוע הומניטרי, ה-IHH תמך במשך זמן רב ובהיקף פיננסי משמעותי בארגונים סוציאליים לכאורה, אשר בסיסם ברצועת עזה ומקורבים לתנועת החמאס". באפריל, 2011, הכריזה ממשלת הולנד על ארגון IHH - ארגון טרור.
במאי 2011 גינו נציגי הארגון את ארצות הברית בשל מבצע חנית נפטון, שבמהלכו חוסל הטרוריסט אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעידה, וכינו את הפעולה "טרור אמריקאי".
ב-14 בינואר 2014 פשטה היחידה ללוחמה בטרור של טורקיה על משרדי IHH בחשד ששיתף פעולה עם אל-קאעידה במלחמת האזרחים בסוריה.
אליעזר קוגל

הרב אליעזר קוגל (נולד בתל אביב ה'תרפ"ד, 1924) הוא ראש ישיבת שבות עמי, מראשי התנועה להפצת תורה, עוסק בין היתר בנושאי הלכה וטכנולוגיה, ובלימוד תורה לעולים מחבר המדינות.

ביוגרפיה

נולד בנווה שאנן שבתל אביב לרב צבי קוגל שעלה מרוסיה. למד בצעירותו בין היתר אצל הרב אברהם ישעיהו קרליץ והרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.
את עיקר לימודיו עשה בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם היה לתלמידו הקרוב של הרב אליהו דושניצר. רבו הרב דושניצר, הרצה בפניו באופן אישי שיחת מוסר שבועית, אותה נתבקש לכתוב. בתקופת לימודיו בישיבת לומז'ה, מונה על ידי רבני הישיבה לחונכו של הרב חיים קניבסקי, והם שומרים על קשר עד היום הזה.
נשא את שרה עשקא, בתו של הרב שמואל אהרן יודלביץ, ונכדתו של הרב אריה לוין. לאחר נישואיו, עבר לירושלים והתגורר בסמוך לחותנו. שם אף יצר קשרים הדוקים עם דודו הרב יוסף שלום אלישיב, חתן הרב אריה לוין.
בשנות תש"כ (1960) הקים את התנועה להפצת תורה (תל"ת), הארגון הראשון שפעל להפצת תורה בעיירות פיתוח ובישובים מרוחקים. במסגרת פעילות הארגון, גייס משאבים למימון פעילותם של עשרות אברכים חשובים, שנסעו מדי יום ביומו לעיירות הפיתוח ומסרו שם שיעורי תורה והדרכה. פעילות הארגון הרחבה, כללה בתחילה בעיקר את העיר בית שמש ואת יישובי האזור. בהמשך, הורחבה הפעילות לכל רחבי הארץ, ומאות אברכים ובני ישיבות שמשו כחברים בארגון ובפעילותו.
התנועה להפצת תורה, הקימה את כתב העת התורני מוריה, ויו"ר התנועה - הרב אליעזר קוגל שימש כאחד מחברי המערכת במשך עשרים הגליונות הראשונים. בגליונות אלו הוקדש מדור מיוחד לתיאור פעילות התנועה. כמו כן ייסד הרב אליעזר קוגל את המכון המדעי טכנולוגי להלכה.
משנת תשמ"א (1981) משמש כראש ישיבת "שבות עמי" שיסד בנו בירושלים, ופועל להפצת יהדות בין היהודים העולים ממדינות חבר העמים של ברית המועצות.
סמי חדירה

קריירה

חדירה נולד בשטוטגרט לאב תוניסאי ולאם גרמנייה. אחיו הצעיר הוא רני חדירה. בגיל 8 החל לשחק במחלקת הנוער של קבוצת שטוטגרט, ואת הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-1 באוקטובר 2006, במשחק מול הרטה ברלין. ב-29 באוקטובר 2006 הבקיע את שני שעריו הראשונים בקבוצה הבוגרת, במשחק מול שאלקה 04. ב-9 ביולי 2008 האריך את חוזהו במועדון בשלוש שנים נוספות.
ב-30 ביולי 2010 הודיעה שטוטגרט באופן רשמי על העברתו של חדירה לריאל מדריד תמורת 12 מיליון אירו, ושכר של 3 מיליון אירו לעונה. ב-29 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית, במשחק מול מיורקה, שהסתיים בתיקו 0-0. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך 25 הופעות בליגה ולא כבש שערים, אך בסופה זכה עמה בגביע הספרדי.
ב-18 באוקטובר 2011 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול אולימפיק ליון במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. בעונתו השנייה בקבוצה זכה עמה באליפות, לאחר שב-21 באפריל 2012 כבש את השער ה-108 של ריאל מדריד באותה עונה, במשחק הקלאסיקו מול ברצלונה, ובכך שברה הקבוצה את שיא ההבקעות לעונה אחת בליגה הספרדית.
בעונת 2012/2013 ערך 25 הופעות בליגה הספרדית, וכבש שלושה שערים. בעונת 2013/2014 סבל מפציעה ושותף ב-18 משחקים בלבד בכל המסגרות, בהם כבש שער אחד בליגה, ובתום העונה היה שותף לזכייתה של ריאל מדריד בליגת האלופות ובגביע הספרדי.
ב-9 ביוני 2015 חתם ביובנטוס לארבע שנים בהעברה חופשית. ב-30 בספטמבר 2015 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-0 על סביליה בליגת האלופות. ב-4 באוקטובר כבש את שערו הראשון בקבוצה בהופעתו הראשונה בליגה בניצחון 3-1 על בולוניה. ב-22 באוקטובר 2017 כבש חדירה את השלושער הראשון שלו בקריירה בניצחון 6-2 על אודינזה.

נבחרת גרמניה

לזכותו של חדירה 15 הופעות בנבחרת הצעירה של גרמניה, בהן כבש חמישה שערים. חדירה היה קפטן הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בשוודיה בשנת 2009, והוביל את נבחרתו לזכייה בגביע.
חדירה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה במשחק ידידות מול נבחרת דרום אפריקה ב-5 בספטמבר 2009. חדירה זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010 עקב פציעתו של מיכאל באלאק. במונדיאל פתח בכל משחקי שלב הבתים, ואף כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-3 מול אורוגוואי במשחק על המקום השלישי.
חדירה היה שחקן הרכב ברוב משחקי הנבחרת במוקדמות יורו 2012, ובטורניר הגמר כבש את שערו השני בנבחרת, בניצחון 2-4 על יוון. בנובמבר 2013 נפצע במהלך משחק ידידות מול איטליה ונעדר לתקופה ממושכת, אך החלים לקראת סוף העונה וזומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2014. חדירה כבש שער אחד בטורניר, בניצחון 1-7 על ברזיל בחצי הגמר, והיה שותף לזכייתה של גרמניה בגביע העולם.
רודריגו וגבריאלה

רקע

רודריגו סאנצ'ז (יליד 1974) וגבריאלה קווינטררו (ילידת 1973) נולדו למשפחות מהמעמד הבינוני במקסיקו סיטי. ההורים שלהם האזינו בעיקר לפלמנקו, ג'אז ורוק אבל הם נחשפו יותר להבי מטאל כמו מטאליקה, שהשפיעה רבות על רודריגו וגבריאלה.
רודריגו וגבריאלה נפגשו בגיל 15 ב'la casa de la cultura' (בית תרבות) במקסיקו סיטי שם אחיו של רודריגו עובד כבמאי.
משפט קנטור לרציפות במידה שווה

בחשבון אינפיניטסימלי, משפט קנטור על רציפות במידה שווה קובע כי פונקציה שהיא רציפה על קטע סגור היא רציפה במידה שווה בו. 
המשפט נותר נכון גם אם נחליף את הקטע בכל קבוצה קומפקטית: כל פונקציה רציפה מקבוצה קומפקטית למרחב מטרי, היא רציפה במידה שווה.
משולש ישר-זווית

משולש יְשַׁר-זווית הוא משולש בעל זווית ישרה.
במשולש זה, שתי הצלעות שכולאות את הזווית הישרה נקראות ניצבים, והצלע שמול הזווית הישרה נקראת יתר.
משולש ישר-זווית הוא הבסיס לפונקציות הטריגונומטריות.

משולשים ישרי-זווית מיוחדים

בישראל משולש ישר-זווית שזוויותיו הן 90, 60, 30 מכונה לפעמים "משולש הזהב", ובו אורך היתר הוא פי 2 מאורך הניצב הקטן. משולש זה הוא חצי ממשולש שווה-צלעות. לרוב השם "משולש הזהב" שמור למשולש שווה-שוקיים בעל זוויות בסיס של 72 או 36 מעלות, שכן היחס בין השוקיים לבסיס בו הוא יחס הזהב.
בישראל מקובל גם המושג "משולש כסף", למשולש ישר-זווית ושווה-שוקיים. הזוויות שלו הן: 45, 45, 90. היחס בין אורך היתר לאורך הניצב הוא שורש 2, שהוא ככל הנראה המספר האי-רציונלי הראשון שהתגלה.
סכמה (מתמטיקה)

הגדרה

עבור חוג קומוטטיבי  נגדיר את המרחב המחוייג  כאשר הספקטרום של  מצויד בטופולוגיית זריצקי והוא נקרא הסכמה האפינית המשויכת ל- עם אלומת החוגים המתאימה, סכמה אפינית היא מרחב מחוייג שאיזומורפי למרחב כנ"ל עבור חוג כלשהו.
מרחב מחוייג  יקרא סכימה אם יש הצגה שלו כאיחוד של קבוצות  עבור  כך שכל מרחב  הוא סכימה אופיינית, כלומר, סכמה היא מין הדבקה של סכמות אופייניות.
בעבר, סכמה נקראה "קדם-סכמה" והמונח סכמה ניתן לקדם-סכמה מופרדת, הטרמינולוגיה הזו כבר לא בשימוש אך עדיין יש ספרים שאפשר למצוא את המינוח, כמו ב"יסודות הגאומטריה האלגברית" של גרות'נדיק ו"הספר האדום" של מאמפורד.
דוגמה קלאסית היא המרחב האופייני ה-n ממדי,  עבור שדה  (לרוב סגור אלגברית).
ברט איוואן

ביוגרפיה

נולד בשנת 1982 בארצות הברית בעיר פסדינה. איוואן למד בתיכון LeRoy, בין השנים 1996–2000. הוא סיים את לימודיו במכללת רינגלינג לאמנות ועיצוב בסרסוטה, פלורידה, בשנת 2004. איוואן היה בעבר מאייר על הולמרק.
בשנת 2009 החל לדבב את מיקי מאוס בסדרות "מועדון החברים של מיקי מאוס", "הסרטים המצוירים של מיני" ו"מיקי ומכוניות המירוץ".
פיונה מוטסי

רקע

פיונה מוטסי גדלה בשכונת קאטווה, שכונת העוני הגדולה ביותר בקמפלה. בסביבות גיל שלוש מת אביה מאיידס. אחותה הגדולה, ג'וליה, נפטרה לאחר מכן מסיבות לא ידועות. מוטסי נשרה מבית הספר בגיל תשע משום שמשפחתה לא הייתה יכולה להמשיך לשלם על לימודיה, ומכרה תירס בשוק הרחוב בקאטווה. לאחר מכן הלכה בעקבות אחיה, ובאמצעות פרויקט שמנוהל על ידי ארגון נוצרי לקידום ספורט היא הצטרפה למועדון השחמט בניהולו של רוברט קטנדה.
מאוחר יותר, אחרי שהתגלה כשרונה כשחמטאית, חזרה מוטסי ללימודים.
בשנת 2017 קיבלה מלגת לימודים מאוניברסיטת נורתווסט בקירקלנד, שבוושינגטון, עברה להתגורר בארצות הברית והתחילה את לימודיה באוניברסיטה.

קריירת שחמט

בשנת 2010 מוטסי השתתפה באולימפיאדת השחמט בחנטי-מנסיסק, שברוסיה, ומשכה את תשומת לבו של העיתונאי טים קרותרס, שפרסם כתבה אודותיה בכתב העת ESPN.
באותה שנה כתב השחמט, ג'ון סונדרס, כתב עליה כי "רמת המשחק הנוכחית של פיונה היא של שחקנית מועדון מוכשרת אך צנועה. אבל, כשמסתכלים עליה בהקשר של הקיפוח הסביבתי והחינוכי שלה, ההישג שלה בהגיעה לרמה כזו הוא מעורר השראה."
בשנת 2012 היא זכתה באליפות הנערות של אוגנדה בפעם השלישית.
ב-2012 הוענקה למוטסי ואייבי אמוקו דרגת מועמדת לאמן לנשים, לאחר שהשיגו את התוצאה הנדרשת של 50% באולימפיאדת השחמט באיסטנבול, טורקיה. בכך הן היו לנשות אוגנדה הראשונות לזכות בתואר שחמט.
באותה שנה היא הייתה לאישה הראשונה לנצח בקטגוריה הפתוחה באליפות השחמט לנוער הלאומית של אוגנדה.
ב-2013 היא הגיעה לגמר באליפות הנוער של אוגנדה, וזכתה בקטגוריית נשים מתחת לגיל 20.
מוטסי ייצגה את אוגנדה באולימפיאדות השחמט ב-2014 וב-2016.
מוטסי הצטרפה לקבוצת השחמט באוניברסיטת נורתווסט והתחרתה בטורניר השחמט הבין-אוניברסיטאי הפאן-אמריקאי שנערך בקולומבוס, שבאוהיו, בדצמבר 2017. מוטסי וחברי קבוצתה זכו בתואר "המכללה הקטנה הטובה ביותר" עבור נורתווסט.
נכון לאוגוסט 2018, מוטסי מדורגת במקום החמישי בין הנשים באוגנדה לפי מד כושר.

בתקשורת

בשנת 2010 חברת ההפקות "Silent Images" עשתה עליה סרט תיעודי קצר. ארגון המיסיון לספורט ונצרות (Sports Outreach) באמצעותה למדה והתחרתה בשחמט השתמש בסרט כדי לעורר את עניין חברת וולט דיסני ביצירת סרט אודות סיפורה של מוטסי, אשר יצא לאור ב-2016.
בשנת 2012 יצא לאור ספר על מוטסי, בשם "The Queen of Katwe: A Story of Life, Chess, and One Extraordinary Girl's Dream of Becoming a Grandmaster" מאת טים קרות'רס, כתב הספורט שפרסם אותה לראשונה בתקשורת הבינלאומית.
אולפני וולט דיסני רכשו את הזכויות לסרט של הספר והחלו לפתח אותו ב-2012.
ב-2016 יצא לאור הסרט המבוסס על הספר, ונקרא בישראל "מלכה שחורה", בכיכובם של לופיטה ניונגו ודייוויד אוילאו. מאדינה נלוואנגה מגלמת בסרט את דמותה של מוטסי.