אור-קוואן

פיזיולוגיה

האור-קוואן סווגו על ידי מדענים ארצנים כבעלי מאפיינים הדומים לזנים מסוימים של זחלים טורפים המתקיימים באיי הוואי. עם זאת, הפיזיולוגיה הבסיסית של האור-קוואן שונה בתכלית מזאת של החרקים המתקיימים על כדור הארץ, ומאפשרת להם להגיע לגובה של כעשרה מטרים. הם תוארו כבעלי עור קשיח המכוסה ברקמה פרוותית.

היסטוריה

האור-קוואן התפתחו על כוכב לכת המרוחק מכל שטח שאי פועם מופה על ידי הצ'נג'סו, אשר אוכלס על ידי גזעים רבים ורבי כח פיזי אשר נאלצו להתחרות ביניהם על משאבים. אם כי האור-קוואן נחשבים כחזקים על ידי הסטנדרטים של רוב הגזעים התבוניים - הם נפלו בכוחם מרבים מהזנים אשר איכלסו את כוכב הבית שלהם, ולכן למדו לפתח כישורי ציד אינטֶליגנטיים, יכולות קרב, ואת היכולת לייצר כלים. כך נהפך האור-קוואן לגזע הדומיננטי על כוכב מולדתו ובהמשך הכחיד את שאר הגזעים העדיפים עליו מבחינה פיזית. עקב זאת, האיום היחיד על בן גזע האור-קוואן היה למעשה בני אור-קוואן אחרים, דבר שהביא למיקוד הטריטוריאליות אחד כנגד השני אף בתוך קבוצות משפחה. מאבקים, קרבות ורציחות היו, לכן, שכיחים ביותר.
עם זאת, התפתחותה האינטלקטואלית של תרבות האור-קוואן החלה להשתלט לבסוף על היצר הטבעי, ואט-אט, עם השתפרות תפיסתם של האור-קוואן את העולם סביבם, בנתה התרבות האור-קוואנית את המנגנונים התרבותיים הנדרשים להשתלט על דחפים טריטוריאליים אלו, עד כדי פיתוח יוזמות שיתופיות בין בני הגזע ובניית מערכת ערכים "מודרנית" על פי סטנדרטים המקובלים על רוב הציוויליזיות התבוניות, האוסרת אלימות חסרת טעם ואכיפת גישה הנוקטת באחריות חברתית. במה שרבות תואר כמאבק ממושך ורצוף קשיים, הצליחו האור-קוואן להקים חברה טכנולוגית ומתועשת.

הגמוניית בעלי החישה

בסופו של דבר, עלה בידם של האור-קוואן לרתום את כח אנרגיית האטום, ובאמצעות כך ליצור כלי טיס בעלי יכולת בין כוכבית. עם התקדמות חקר מערכת השמש שלהם, יצר קשר עם האור-קוואן גזע בשם הטאאלו, אשר ניטר את התקדמות האור-קוואן מזה זמן מה ואף שקל את שילובם בהגמוניית בעלי החישה כחברים פוטנציאליים. תגובתם הראשונה של האור-קוואן הייתה כזאת של בהלה ופחד, בהמשך אף תקפו את ספינות הטאאלו משום שראו בהם משום איום. הטאאלו, שהבינו את הקסנופוביה הטבעית של האור-קוואן, נותרו סבלנים. מכשנפתח לבסוף משא ומתן בין האור-קוואן לטאאלו, נדהמו האור-קוואן לגלות שמפגש פנים אל פנים עם הטאאלו לא עורר את יצר הטריטוריאליות הטבוע בכל אור-קוואן, עקב הפיזיולוגיה הייחודית של הטאאלו שגרם להם להדמות ללא יותר מסלעים בלתי מזיקים.
תרבות האור-קוואן נדהמה לגלות שביכולתה לקיים שיתוף פעולה פורה עם בני גזע תבוני אחר, ובמהרה קיבלה את הצעת הטאאלו להשתלב כחברים שווים בהגמוניית בעלי החישה. האינסטינקטים התוקפניים של האור-קוואן מנעו מהם לקיים יחסי גומלין שלווים עם שאר הגזעים החברים, אך תשוקתם של האור-קוואן לתרום לקידום קואפרטיב ההגמונייה הייתה גדולה. במהרה גילו האור-קוואן שטבעם הופך אותם לסיירים יעילים ביותר; בני אור-קוואן עמדו היטב במשימות סיור ליחידים, ואף חיבבו את טבען של משימות סיור אלו בשל נטייתם הטבעית להתבדלות. סיירים רבים מבני גזע האור-קוואן אספו כמות עצומה של מידע הנוגע לנושאים רבים ומגוונים וספינותיהם הקטנות היו למראה שכיח בשטח החלל שבשליטת ההגמונייה.

אימפריית העבדים הדנייארית

בימים ההם, כמו גם היום, התעלומה שהעסיקה את רוב בני הגזעים התבוניים הייתה סיבת העלמותם של הקדמונים. סיירים בני אור-קוואן היו לנכס נטול תחליף במסע לאיסוף אינפורמציה וממצאים מתקופה הקדמונים.
סייר אור-קוואן אחד גילה כוכב-לכת, אשר לאחר מכן נודע בשם "גלילאנדי", שעל פי בדיקה מקדמת, הראה את כל הסימנים של כוכב-לכת המכיל ממצאים קדמוניים. לרוע המזל, הסימנים היוו תוצר לוואי של יכולותיהם הטלפתיות האדירות של תושבי הכוכב, בני גזע שנודעו בשם "דנייארי". הפיזיולוגיה המוחית של בני האור-קוואן התגלתה, לחוסר מזלם, כמתאימה ביותר לשליטה מוחית על ידי הדנייארי; בן רגע, עם נחיתתו של הסייר על כוכב הלכת, השתלטו הדנייארי על מוחו. לאחר סריקה מקפדת של מוחו, למדו הדנייארי על כמות המשאבים העצומה שביכולתם לחמוס על ידי השתלטות על ההגמונייה. הסייר אולץ לשוב לבירת ההגמונייה כשספינתו נושאת המוני בני דנייארי. בתוך חודש, השתלטו הדנייארי על כלל גזעי וכוכבי ההגמונייה, כשהם משתמשים בתעשיית לשעשוע.
הטאאלו, שהיו מחוסנים טבעית לשליטת הדנייארי, עשו כמיטב יכולתם להתנגד, אך הבינו שההתנגדות חסרת טעם משום שכוחותם הצבאיים של כל שאר גזעי ההגמונייה סרים למרותם של הדנייארי. קורבנות הלוחמה יהיו שותפיהם לשעבר בהגמונייה. עקב כך, סירבו הטאאלו להתנגד, גם כאשר גזעי ההגמונייה, תחת שליטת הדנייארי, השמידו לחלוטין את כוכב הבית של הטאאלו, מעשה לו היו בני האור-קוואן מודעים לחלוטין ללא יכולת להתנגד, ואשר ירדוף אותם במשך הדורות הבאים.
הדנייארי, חסרי כל רצון או שאיפות משל עצמם, הובילו להתפוררות תשתית ההגמוניה. במהרה, הפכו האור-קוואן לחביביהם, עקב חוסנם הפיזי הרב והקלות היחסית בה ניתן היה לשלוט בהם, ולכן התירו לאור-קוואן להתרבות ולאכלס את מרבית עולמות ההגמוניה, בעוד הם מזניחים את התפתחותם של הגזעים האחרים.