יהויכין יוסף

פרופ' יהויכין יוסף ("יויה". 1931 - 1 באוקטובר 2008) היה פרופסור לאסטרופיזיקה וחוקר אקלים ואטמוספירה שלימד במסלול הדו-חוגי לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב, ומיוזמי ניסוי MEIDEX שבוצע במשימת החלל STS-107, טיסתה האחרונה של מעבורת החלל קולומביה בשנת 2003.

קורות חייו

יוסף נולד בגרמניה, ועלה עם משפחתו לארץ בשנת 1932. משפחת יוסף התגוררה ברחוב נחלת בנימין בתל אביב, אך בשל מחלת אחיו הקטן המליצו הרופאים למשפחה לחזור לאירופה. המשפחה עברה לאמסטרדם, לא הרחק מביתה של אנה פרנק שאותה הכיר.
עם כניסת הגרמנים להולנד, סבלו בני המשפחה מהגזירות של הנאצים, ובראשית 1942 הועברה למחנה המעבר וסטרבורק, ולאחר כשנה הופרדו שני האחים מהוריהם והועברו למחנה הריכוז ברגן-בלזן שבגרמניה. לפני שנפרד מעליהם הורה האב ליהויכין לשמור על אחיו הצעיר ולהיות לו לאב ולאם. לימים כתב יוסף בזכרונותיו כי בקשה פשוטה זו חידדה את חושיו וסייעה לו להינצל.
לילה אחד בתחילת שנת 1944, כמה ימים לפני יום הולדתו ה-13 נערכה ליוסף חגיגת בר-מצווה בצריפו במחנה ברגן-בלזן. הייתה זו יוזמה של הרב שמעון דסברג, רבה הראשי של אמסטרדם שהיה אסור אף הוא במחנה הריכוז. עשרות מהאסורים במחנה התעוררו בשעה מוקדמת לפנות בוקר, כיסו את החלונות כדי שהגרמנים לא יוכלו לראות דבר, ובתווך הציבו שולחן ועליו ארבעה נרות ובפנים ניצב ספר תורה זעיר. הנוכחים החלו בתפילות, ואפילו אמו של יוסף הצליחה להתגנב למחנה הגברים כדי להיות נוכחת בטקס, אם כי אנשי הביתן פחדו לתת לה להיכנס לתוך הצריף והיא הקשיבה מבחוץ. בהמשך קרא יוסף את הדרשה, בהתאם לשיעורים הסודיים שקיבל מהרב דסברג. לאחר מכן העניק לו הרב את ספר התורה וביקש ממנו לשמור עליו כאשר ישתחרר מהמחנה ולספר בעזרתו את סיפורו כניצול שואה. חודשים אחדים לאחר מכן נפטר הרב מחולשה.
בשלהי 1944 שוחררו כל בני משפחת יוסף, שקרוב משפחה עשיר קנה עבורם דרכונים מזויפים של אל-סלבדור, לרכבת שאספה את כל נתיני הארצות הנייטרליות לשווייץ. ברכבת נפגשו יהויכין ואחיו עם אביו ואמו.
בשנת 1948 עלתה המשפחה לארץ ישראל. יהויכין אז בן 17, השלים את כל ארבע שנות התיכון בשנה אחת. לאחר מכן הלך ללמוד באוניברסיטה העברית במעבדה לחקר האטמוספירה אצל פרופ' אשבל. את הדוקטורט שלו הוא סיים מאוחר יותר ב-UCLA, חזר לישראל והיה מבין מקימי החוג לגיאופיזיקה באוניברסיטת ת"א. בשנת 1970 הועלה לדרגת מרצה בכיר. בשנת 1972 נטל חלק בהכנות לניסויים של הסקיילאב והארס"ט. יוסף חקר את תנודות רוח השמש, את שכבות האטמוספירה ועמד בראש צוות מדענים שחקר את מערכת השמש ובמיוחד את אורנוס.

ניסוי MEIDEX

יוסף היה מחלוצי חקר מעבר הקרינה באטמוספירה. לאחר קבלת ההחלטה על שיגור אסטרונאוט ישראלי ותחילת אימוניהם של אילן רמון ויצחק מאיו בשנת 1997 החליטה הממשלה בלחץ ממשלת ארצות הברית כי האסטרונאוט הישראלי יבצע גם ניסוי עבור מוסד מחקר ישראלי ולא יהיה סתם טרמפיסט כפי שהיו האסטרונאוט הסעודי, ובני לאומים אחרים. וכך הוטל על  מנהל סוכנות החלל הישראלית דאז אבי הר-אבן לבחור את הניסוי, בתיאום עם רמון (שנשאר בשלב זה כבר לבדו באימונים ביוסטון). לאחר בחינת הצעות מחוקרים ישראלים בתחומי מחקר שונים הוחלט לבחור בהצעתם של יוסף ופרופ' זאב לוין, חברו למחלקה, לחקור את סופות האבק במזרח התיכון. מאוחר יותר התפתח הניסוי וכלל גם תופעות אטמוספיריות אחרות ובראשם שדוני ברקים ושריפות יער במקומות שונים בעולם.
במהלך ההכנות התקיים מפגש בהשתתפות רמון והחוקרים בביתו של יוסף בת"א. הר-אבן, שיזם את המפגש מספר כי רמון התרגש למראה ספר התורה הזעיר ולמשמע סיפורו של יוסף והוא ביקש לכלול את הספר בין החפצים שיעלו עמו לחלל. במהלך הטיסה קיים רמון מסיבת עיתונאים מהחלל, בהשתתפות ראש הממשלה דאז אריאל שרון ובכירים רבים, ובהם פרופ' יובל נאמן. במהלך מסיבת העיתונאים הקדיש דקות אחדות לספר התורה, ששלף מתוך שקית איטום שבו נשמרה עד אז, וסיפר בקצרה את סיפורו של ספר התורה ושל פרופ' יוסף, כנער בשואה שהיום עומד בראש הפרויקט המדעי החשוב וכיצד הדבר מראה על חוזקו של יהויכין ועל חוסנו של העם, ספר התורה לא נמצא בין הריסות הקולומביה, ככל הנראה הוא נשרף באטמוספירה. 
עד יום מותו המשיך פרופ' יוסף לפרסם מאמרים בעיתונות המדעית, שברבים מהם ניתח ביחד עם תלמידיו ועם עמיתיו לניסוי ממצאים ששודרו מהקולומביה במהלך הטיסה. הוא היה גם זה שהתעקש על שידור נתונים רבים ככל האפשר למרות מגבלות רוחב הפס לצורכי גיבוי ולמקרה שתתרחש תקלה טכנית שתמנע את שיחזור הנתונים ממחשבי החללית, ובסופו של דבר, הציל בכך את הניסוי.
יוסף נפטר ב-1 באוקטובר 2008 לאחר מחלה קשה ממנה סבל בחצי השנה האחרונה לחייו.