דיק ואן דייק

שנים ראשונות

ואן דייק נולד במיזורי וגדל באילינוי. אביו היה בן למהגרים מהולנד ואמו הייתה צאצאית למתיישבים שהגיעו לאמריקה על סיפון ה"מייפלאוור".
במלחמת העולם השנייה שירת כקריין ברדיו חיל האוויר של ארצות הברית. בשנת 1948 נשא לאשה את מרג'רי וילט (Margerie Willett), ממנה התגרש ב-1984.

רדיו ובמה

במהלך שנות ה-40 נודע כשדרן רדיו ו-DJ. לאחר המלחמה הקים עם חברו פיל אריקסון צמד בשם "Eric and Van—the Merry Mutes" (אריק וואן, האילמים המאושרים) במסגרתו ביצעו דיבוב כביכול לצלילי תקליטים ישנים. המופע נדד במועדונים בחוף המערבי ובשנות ה-50 שובץ בטלוויזיה.
ב-1959 הופיע לראשונה על בימת ברודוויי במחזה "The Girls Against the Boys", לאחר מכן נבחר לתפקיד הראשי במחזמר "Bye Bye Birdie", שהועלה 607 פעמים מאפריל 1960 ועד אוקטובר 1961‏. המחזמר זכה בארבעה פרסי טוני, כולל פרס טוני לוואן דייק בתור השחקן הטוב ביותר. עם זאת, הוא לא הופיע עוד על הבמה פרט לתפקיד ראשי בקומדיה "The Music Man" בינואר 1980 והופעות אורח.

קריירה טלוויזיונית

בין השנים 1957–1958 הופיע ואן דייק בתוכנית המערכונים "המופע של פיל סילברס" ב-CBS, ב"מופע של פאט בון" (The Pat Boone Chevy Showroom) ב-ABC וב"מופע של פולי ברגן" ב-NBC. לאחר מכן הנחה את תוכנית הבוקר של CBS, בה שימש וולטר קרונקייט שדרן חדשות.
ב-1961 קיבל את תוכניתו המופע של דיק ואן דייק, בה גילם את דמותו של כותב מערכונים בשם רוב פטרי, את אשתו לורה גילמה הקומיקאית מרי טיילר מור. לצד בני הזוג, שזכו לביקורות נלהבות על הכימיה והעיתוי הקומי הנפלא ביניהם, כיכבו קומיקאים משובחים בתפקידי משנה. התוכנית זכתה לארבעה פרסי אמי לסדרה קומית, כאשר ואן דייק זכה בפרס שלוש פעמים עבור שחקן בתפקיד ראשי בסדרה קומית.
בין השנים 1971 ל-1974 כיכב ואן דייק בקומדיית המצבים "מופע דיק ואן דייק החדש", שלא היה לה כל קשר ל"מופע" של שנות השישים ובו גילם מנחה תוכניות אירוח. על אף שואן דייק היה מועמד לפרס גלובוס הזהב, התוכנית זכתה להצלחה פחותה מקודמתה וירדה מן המסך לאחר שלוש עונות.
בהמשך הופיע ואן דייק במספר הופעות טלוויזיוניות, כך למשל דיבב ב-1973 את דמות-עצמו המצוירת בפרק מסדרת האנימציה "סקובי דו" בשם "סקובי-דו פוגש את דיק ואן דייק", הופיע בפרק בסדרה "קולומבו", היה מועמד לפרס אמי על תפקידו כאלכוהוליסט בסרט הטלוויזיה מ-1974 "הבוקר שאחרי" ושיתף פעולה עם הקומיקאי אנדי קאופמן בסדרה הקומית "Van Dyke and Company" ב-1976. בשנת 1977 החליף במשך שלושה חודשים את הרווי קורמן בתור הדמות הגברית הראשית לצד קרול ברנט ב"מופע של קרול ברנט". בעשור שלאחר מכן מיעט להופיע בטלוויזיה. ב-1989 היה מועמד, לראשונה מאז 1977, לפרס אמי על תפקידו במספר פרקים של הסדרה "בנות הזהב", כמאהבה של הדמות שגילמה ביאטריס ארתור.
תפקידו כתובע מחוזי פלטצ'ר (D.A. Fletcher) בסרט "דיק טרייסי" מ-1990. זכה לקאמבק טלוויזיוני ככוכב הסדרה "הבחנה: רצח" ששודרה בין 1993 ל-2001 ב-CBS בה גילם את דמותו של הרופא המשפטי ד"ר מארק סלוא למשך 8 עונותן. ב-2003 הופיע בתפקיד אורח כרופא בסדרה "סקראבס".
בינואר 2013 זכה בפרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.

קריירה קולנועית

תפקידו הקולנועי הראשון של ואן דייק היה בעיבוד הקולנועי למחזה "Bye Bye Birdie" שהופק ב-1963, ואן דייק שיחק בסרט, כמו בהצגה, בתפקיד הראשי. שנה לאחר מכן גילם תפקיד כפול בסרט מרי פופינס הן כמנקה הארובות ברט והן כיו"ר מועצת הבנק בו עובד אביהם של הילדים עליהם שומרת מרי פופינס. עבור תפקיד זה אופר באיפור כבד והקרדיט ניתן ל-Nackvid Keyd (שיכול אותיות שמו). אחד השירים אותם ביצע בסרט, "Chim Chim Cher-ee", זכה בפרס אוסקר לשיר הטוב ביותר ופסקול הסרט זכה בפרס גראמי. מבין כל שמונת הסרטים הנוספים בהם שיחק בשנות השישים, רק "צ'יטי צ'יטי בנג בנג" זכה להצלחה.
קרל ריינר, במאי ותסריטאי הסרט "The Comic" מ-1969 יצר את התפקיד הראשי במיוחד עבור ואן דייק. הסרט מספר על קומיקאי בעידן הסרט האילם המתקשה להסתגל לקולנוע המדבר. ואן דייק נודע כמעריצם של הקומיקאים של הסרט האילם, בפרט צ'רלי צ'פלין וסטן לורל.
בשנת 1990 לוהק, לאחר העדרות ארוכה, על ידי וורן בייטי לתפקיד מפתיע כתובע המחוזי פלטצ'ר (D.A. Fletcher) בסרט "דיק טרייסי". כמו כן הופיע בסרטיו של בן סטילר "לילה מוטרף במוזיאון" (2006) ו"לילה מוטרף במוזיאון 2" (2009), אולם הופעתו בסרט זה נחתכה בעריכה וניתן לצפות בה רק בקטעים שצורפו לגירסת ה-DVD.
בשנת 2019 השתתף בסרט "מרי פופינס חוזרת" בתפקיד אורח - ושוב היה יושב ראש הבנק.