קרחת

אטימולוגיה

מקורה של המילה הלועזית אלופציה ביוונית (αλώπηξ, אלופקס, "שועל"). לשועלים יש שני מופעים של הפרווה - פרוות חורף ארוכת שיער ופרוות קיץ קיצרת שיער. במעבר בין חורף לקיץ נושרות שערות הפרווה הארוכות.

חקר תופעת ההתקרחות

המנגנונים הפיזיולוגיים המכונים התקרחות נחקרים במסגרת אקדמאית והעוסקים בחקר ההתקרחות הם בדרך כלל ביולוגים, גנטיקאים ביוכימאים, וביוטכנולוגים, העוסקים בהיסטולוגיה ומטבוליזם, או רופאים בעלי התמחות בדרמטולוגיה כללית או בהירולוגיה שהיא מחקר וטיפול ספציפיים באותן רקמות גוף שהן בעלות פוטנציאל להצמחת שיער (כמו למשל הקרקפת או רוב רקמת העור). אנדוקרינולוגים תורמים את חלקם לגילוי התשתית ההורמונאלית הדרושה לצמיחה ורגולציה תקינה של מחזור השיער בגוף ולהשלכותיה של התערבות בכלים קיימים בתהליך כזה, על תפקוד הגוף באופן כללי.
הכימיה עוסקת בפיתוח מולקולות המשמשות לפיתוח תרופות לטיפול בהתקרחות כאשר המבנה הכימי של מולקולות כאלה מוזמן על ידי חוקרי הפתו-פיזיולוגיה של ההתקרחות.

סוגי ההתקרחות הנחקרים

רובו המכריע של המחקר מתביית על חקר התקרחות שיער הראש, ורק מיעוטו עוסק בהתקרחות (כללית או ספציפית) של שיער הפנים או הגוף. הסיבה לכך היא שכיחותן הנמוכה יחסית של בעיות התקרחות באזורי שיער אלה, ועצם העובדה שבדרך כלל קל יותר לטפל בהן, לפחות כיום (כמו בעזרת טיפול הורמונאלי קל יחסית, או במקרה של התקרחות קלה באזור הזקן - על ידי הדמיית זקן).

תיעול ההתקרחות לעיסוק מחקרי

יש סובלים מהתקרחות שבחרו לתעל את סבלם למחקר ותרומות מדעיות בדבר מציאת תרופות יעילות יותר לטיפול בבעיה. דוגמה למדענית כזו היא הגנטיקאית דר' אנג'לה כריסטיאנו, מאוניברסיטת קולומביה הסובלת בעצמה מסוג ספציפי של התקרחות הנקרא Alopecia Areata (אלופציה אראטה). דר' כריסטיאנו היא המדענית שהצליחה לראשונה בעולם להצמיח שערה בתוך צלחת פטרי. לתגלית זו של כריסטיאנו (משנת 2013) ישנה השלכה מרחיקת לכת על חקר ההתקרחות משום שהיא תאפשר שימוש במגוון גדול של מולקולות שיכולות להאיץ את צמיחת השערה - דבר שלא היה אפשרי עד כה בשימוש על בני אדם מתוקף תקנות אתיקה מחמירות. הסיבה לכך היא העובדה שחלק מהחומרים עשויים לגרום נזק (כגון גירוי או תגובה אלרגית) אם יימרחו על קרקפת אנושית, ולכן תקנות האתיקה אוסרים, בדרך כלל, על ביצוע ניסויים אלה. כעת, כאשר ניתן להצמיח שערות בצלחות פטרי במעבדה, יוצמחו שערות בצלחות רבות כאלה, ובכל צלחת יוכלו החוקרים לבדוק מולקולות שונות ולראות איזו מהן תורמת לצמיחה תקינה של השערה, בלי לסכן בריאותם של נבדקים אנושיים לכך, ורק לאחר מכן יפנו לנסות לפתח מאותן מולקולות תרופה שאיננה רעילה מבחינה כימית אנליטית.

הסתרת הקרחת

אנשים רבים נוהגים, בשלבי ההתקרחות הראשוניים, לסרק את שיערם הנותר בצורה כזו שתחפה על השיער שאבד. עם התקדמות ההתקרחות הופכת שיטה זו לבלתי-יעילה.
ניתן להסוות אזורים דלילים אצל מקריחים על ידי שימוש בתכשירי הסוואה (קונסילרים). חומרים אלו מכילים סיבים מיקרוסקופיים הנצמדים לשיער על ידי חשמל סטטי, ומקנים לו מראה מלא יותר. התכשירים האיכותיים יורדים רק בחפיפה עם שמפו, ולכן ניתן להרטיב את השיער במים מבלי שהדבר יגרום להסרתם של חלק מן הסיבים.
שיטה נוספת היא חבישת פאה נוכרית. זו עשויה שיער טבעי או - במרבית המקרים - מלאכותי. פאות מיוצרות באיכויות שונות, כשמחירן של הטובות ביותר עשוי להגיע למאות ואף אלפי ש"ח. ארגונים הומניטריים כגון תלתלי אהבה (Locks of Love) ופאות לילדים (Wigs for Kids) אוספים תרומות לשם רכישת פאות לילדים חולי סרטן, אשר איבדו את שיערם כתוצאה מטיפולים כימותרפיים או מטיפולי הקרנה.

קרחת בתורה

הקרחת מופיעה כסימן אפשרי לנגע הצרעת, על פי הנאמר בפרשת תזריע:
ואיש כי ימרט ראשו קרח הוא טהור הוא ואם מפאת פניו ימרט ראשו גבח הוא טהור הוא וכי יהיה בקרחת או בגבחת נגע לבן אדמדם צרעת פרחת הוא בקרחתו או בגבחתו וראה אתו הכהן והנה שאת הנגע לבנה אדמדמת בקרחתו או בגבחתו כמראה צרעת עור בשר איש צרוע הוא טמא הוא טמא יטמאנו הכהן בראשו נגעו והצרוע אשר בו הנגע בגדיו יהיו פרמים וראשו יהיה פרוע ועל שפם יעטה וטמא טמא יקרא כל ימי אשר הנגע בו יטמא טמא הוא בדד ישב מחוץ למחנה מושבו
— ויקרא יג
לפי הנאמר בתורה, קרחת לבד אינה מהווה סימן לצרעת. רק בתוספת נגע לבן או אדמדם, אז הכהן מחיל עליו דיני מצורע.

בתנ"ך ובתלמוד

על הנביא אלישע מסופר שקילל את הנערים שקראו לו "עלה קרח עלה קרח".  ישנן דעות שרבי עקיבא היה קרח ולכן נקרא בנו רבי יהושע בן קרחה התוספות מתנגדים להנחה זו, שכן לא ייתכן שחז"ל ישמשו בכינוי שנחשב לגנאי.