google/wiki40b huggingface dataset:
קרב אוטווי

רקע

במחצית 1915 החזיקה דרום אפריקה את מרבית השטח בדרום-מערב אפריקה הגרמנית. המשא ומתן על הפסקת האש נכשל, ומפקד הכוח הגרמני, ויקטור פרנקה, בחר לבצר את הכוח הגרמני על מנת לשמור על הזכות לטענה טריטוריאלית גרמנית על השטח לאחר המלחמה. פרנקה בחר לסגת לאורך קו הרכבת ולבצר את הכוח בטסומבה. ההתקדמות המהירה של הכוח הדרום-אפריקאי בפיקודו של בותה אילצה את פרנקה לשלוח כוחות גרמניים תחת פיקוד סגנו, הרמן ריטר, לעכב את הדרום-אפריקאיים באזור אוטוויפונטיין.
בותה החל את התקדמותו ב-18 ביוני לאחר שקיבל מידע מודיעיני לפיו הגרמנים נסוגים אל קו הרכבת, אך לא ייסוגו מעבר לנמוטוני. בותה חילק את 13,000 חייליו לארבעה טורים. שני טורים היו תחת פיקודם של שני סגניו והשניים האחרים נסעו לאורך קו הרכבת תחת פיקודו האישי. בהתקדמות מהירה התחילו הדרום-אפריקאים להקיף את העמדות הגרמניות, ושני הצירים המרכזיים של בותה הגיעו לאוטווי ב-1 ביולי. הגרמנים שיערו כי הדרום-אפריקאים יעוכבו על ידי תנאי השטח והמחסור במים וטרם היו מוכנים להתמודד עם תקיפה דרום-אפריקאית.
תחת פיקודו של בותה היו 3,500 פרשים לעומת 1,000 פרשים ועשר מכונות ירייה תחת פיקודו של ריטר. כוחותיו של ריטר היו פרושים בשטח גבוה מאלו של בותה, אך מחשש לאיגוף הוא פרש את כוחותיו על שטח נרחב.

מהלך הקרב

קו ההגנה הארוך של ריטר לא אפשר לכוחותיו הפרושים לתמוך ברעיהם. זאת, בנוסף למספר החיילים המצומצם על פני שטח כה נרחב, הביאו לקריסת האגף השמאלי כאשר זה הותקף על ידי כוחותיו של בותה. מחשש לנפילת קווי ההגנה שלו, נסוג ריטר לגבעות שבין הר אוטווי לבין אוטוויפונטיין. על אף שהעמדות חדשות היו גבוהות יותר ואפשרו שליטה רחבה יותר על השטח, הגרמנים לא הכינו ביצורים בשטח זה. תקיפה נוספת של בותה הביאה לנסיגה כללית של הגרמנים. הקרב הסתיים עד השעה אחת בצהריים, כאשר ריטר התמקם בעמדות בסמוך לגאוב והשאיר לבותה מעבר נקי לכוח הגרמני המרכזי בטסומבה.

תוצאות הקרב

ניצחונו של בותה היה מהיר וכוחותיו התעכבו יום אחד בלבד בדרכם לכוח הגרמני המרכזי. מכוחותיו נפלו ארבעה חללים בלבד ושבעה נפצעו. כוחותיו של ריטר נסוגו ללא מתן מענה הגנתי אמיתי ומבין כוחותיו נהרגו שלושה חיילים, נפצעו שמונה, ועשרים נלקחו בשבי. נסיגתו המוקדמת של ריטר איפשרה לבותה לאגף את כוחותיו של פרנקה ולנתק אותו משאר קו הרכבת. נטול אפשרות נסיגה, נאלץ פרנקה להיכנע לכוחותיו של בותה ב-9 ביולי. כניעתו סימנה את סיום הלחימה הגרמנית בדרום-מערב אפריקה.
נג'יב עזורי

נג'יב עזורי (בערבית: نجيب عازوري; סביבות 1870? - 1916) היה מחלוצי התנועה הלאומית הערבית. בספר שפרסם ב-1905 חזה שהסכסוך בין התנועה הלאומית הערבית לתנועה הציונית עתיד לארוך דורות וישפיע על הדיפלומטיה העולמית.
עזורי נולד למשפחה ערבית-נוצרית בדרום לבנון וכיהן מספר שנים כפקיד ממשל בירושלים, הוא נטש את משרתו ועזב לקהיר, ממנה נסע לצרפת.  
הוא למד בפריז בעת פרשת דרייפוס ונחשף שם ללאומיות המודרנית ולאנטישמיות, בעיקר הושפע מכתביו של מוריס בארס. בשנת 1904 הקים את "ליגת הפטריוטים הערבים" (בצרפתית: "Ligue de la Patrie Arabe"), שקראה לסלק את האימפריה העות'מאנית משטחי "סוריה הגדולה" ועיראק משום שהיא מהווה כובש זר, לא-ערבי, על אדמה ערבית. עקב כך נידון למוות שלא בפניו בעוון בגידה. 
בספרו משנת 1905 "התעוררות הלאומיות הערבית" (בצרפתית: "Le réveil de la nation arabe"), שנחשב לספר הראשון המנסח את הפאן-ערביות, חזה אימפריה ערבית שתשלוט בחצי האי ערב, מסופוטמיה, הלבנט (סוריה, לבנון, ארץ ישראל) וצפון אפריקה. האימפריה, כך חזה, תזכה לחסות צרפת, שתגן על האינטרסים של הנוצרים קתולים באזור. כאויבת האימפריה סימן עזורי את רוסיה, שנשלטה, כפי שנטה להאמין על סמך הפרוטוקולים של זקני ציון, על ידי יהודים.
ליינוס ואן פלט

ליינוס ואן פלט (באנגלית: Linus van Pelt) הוא דמות מצוירת בסדרת הקומיקס "פינאטס" פרי עטו של צ'ארלס מ. שולץ. הופיע לראשונה בסדרה ב-19 בספטמבר 1952, אולם שמו הוזכר לראשונה 3 ימים לאחר מכן. ההתייחסות הראשונה אליו הייתה חודשיים מוקדם לכן.

בהופעתו הראשונה הוצג כאחיה התינוק של לוסי, אך עם הזמן הועברה דמותו התבגרות מואצת כך שגילו יהיה סמוך לזה של שאר גיבורי הסדרה. הוא מוצג לעיתים כחברו הטוב של צ'ארלי בראון.
למרות גילו הצעיר מתואר ליינוס כפילוסוף והתאולוג של הסדרה, ולעיתים קרובות מצטט פסוקים מן התנ"ך. הוא בעל כישורים פיזיים יוצאי דופן כמו היכולת לנפח בלונים מרובעים. באחד מפרקי הסדרה המציא ליינוס דמות בדיונית בשם "הדלעת הגדולה", כאשר התבלבל בין חג המולד וליל כל הקדושים. הדלעת מופיעה פעם בשנה בליל כל הקדושים ומחלקת מתנות. הדלעת תופיע רק במקשת הדלעות האותנטית ביותר שליינוס מאמין בכל לבו שהיא זו שלו. ליינוס הוא היחידי המאמין בדלעת הגדולה. לעיתים רחוקות הוא מצליח לשכנע אחרים בקיומה, אך הם מתבדים במהרה.
באופן פרדוקסלי מתקשה ליינוס, חרף אופיו האינטלקטואלי, להרפות משמיכה איתה הוא מסתובב כל העת תוך כדי מציצת אגודלו. לשמיכה הוא קבע את התואר "שמיכת הביטחון שלי". ההקנטות שהוא סופג בגלל נוהג השמיכה שלו, אינן מפריעות לו. בפרק אחד מזהיר אותו אחד מחבריו כי במחנה הקיץ ילעגו לו על תלותו בשמיכה. בתגובה הוא משתמש בשמיכה כבשוט, מפיל בתנועת הצלפה ענף מעץ, ואומר "הם לעולם לא לועגים פעמיים". מתברר כי לשמיכה אישיות משל עצמה אם כי לא וורבלית. בפרק אחד נאבקה השמיכה עם לוסי, אחותו של ליינוס, והפילה אותה לרצפה. לכל אורך הסדרה מנסה סנופי, בדרכים שונות, לשים את ידו על שמיכתו של ליינוס, תוך שימוש בתכסיסים שונים ומשונים. שולץ הודה ב-1989, כי ליינוס כבר בוגר מדי בשביל השמיכה והוא משאיר אותו איתה רק בשביל האספקט הקומי.
אחותו של צ'ארלי בראון, סאלי, מאוהבת בליינוס, בעוד הוא מאוהב במורתו מיס אות'מר. באחד הפרקים הוא מתאהב בילדה בשם Truffles (כמהין), לאחר שהוא וסנופי בחנו את הפטרייה המפורסמת.

ליינוס נשלט באופן דומיננטי על ידי אחותו לוסי, המנצלת כל הזדמנות כדי להכות אותו ולהתעלל בו, אולם הוא מצליח למתן את זעמה פעמים רבות על ידי התנגדות פאסיבית ושימוש בתבונתו הגדולה. כאשר גירשה לוסי את ליינוס מן הבית, הצטרפה לסדרה דמות חדשה - אח קטן בשם "ריראן" (שידור חוזר) שהוא גרסה קטנה של ליינוס.

ליינוס משחק בתפקיד בסיס שני בקבוצת הבייסבול של צ'ארלי בראון. הקבוצה מנצחת רק בפעמים בהן הוא מחליף את צ'ארלי בראון בתפקיד המגיש, אז הוא משתמש בשמיכתו כדי להטיס את הכדור במהירויות עצומות.

פרשנות לדמותו של ליינוס

כרבות מדמויותיו של שולץ, ליינוס משקף את הסתכלותו על העולם בו שולץ חי ותחושותיו אליו. ליינוס מייצג את עולם האינטליגנציה, התבונה והאמונה. שולץ נותן אספקט אחר לעולם זה ומציג אותו באור קצת שונה וסרקסטי, בו הדמויות החזקות ביותר שכלית הן החלשות ביותר רגשית, וחייהן מלאים בחרדות ודאגות שווא. צ'ארלי בראון הוא הדוגמה הבולטת ביותר למגמה זו. שולץ מדגים גם באמצעות ליינוס את אוזלת היד, הקיימת הרבה פעמים לאינטליגנציה וחוכמה נגד כוחניות ואסרטיביות.
דנדרימר

הדנדרימרים מאופיינים במבנה תלת מיימדי מרושת, סימטרי וכדורי המקנה להם מגוון רחב של שימושים.
דנדרימרים הם סוג חדש של פולימרים שנוצרו במקור מסינתזה פשוטה של חזרות רבות על מונומר (תת היחידה). בדנדרימרים תהליך הפילמור של תתי היחידות אינו קוי באורינטציה של קשר ראש לזנב, אלא מעגלי במרחב בשל מספר הקבוצות פונקציונליות הקיימות על כל מונומר. לדנדרימרים תכונות ייחודיות כגון: הסתעפויות רבות, משקל מולקולרי מוגדר וחלל פנימי בין ענפי הדנדרימר, בדרך כלל בעל אופי הידרופובי. ניתן לשלוט על גודל הדנדרימר לפי מספר הפילמורים המעגליים. תכונות אלו הפכו את הדנדרימרים ליעד מושך עבור פיתוח יישומים ביולוגיים ולשיגור תרופות בפרט. ניתן להעניק לדנדרימרים תכונות רצויות על ידי חיבור קבוצות פונקציונליות על פני שטח המולקולה או בחללים שנוצרים בין הענפים. בדרך זו ניתן לתכנן את המולקולה בהתאם למטרה הטיפולית שלשמה נועדה: לכוונה ליעד הרצוי בגוף, לשלוט באופן שיחרור התרופה ולדאוג לאכסון מתאים של התרופה בחלל המולקולה. לדוגמה: ניתן להפוך את הדנדרימרים למסיסים במים על ידי עטיפת המולקולה בקבוצות הידרופיליות. את התרופה ניתן לחבר לסביבה החיצונית של הדנדרימר עצמו, לקבוצות הפונקציונליות או לאכסנה בחלל הפנימי של הדנדרימר. האפשרות האחרונה הציבה את הדנדרימרים בחזית המחקר למציאת נשא מתאים לתרופות אנטי סרטניות. אולם המחקר עדיין בראשית דרכו ויש לשכלל את השיטה על מנת למצוא פתרונות מתאימים.
קריית הממשלה באר שבע

קריית הממשלה המחוזית, באר שבע היא מבנה משרדים וקניות בבאר שבע.
המבנה המוארך בכיוון דרום-צפון, מצוי בין רחוב אבן היסוד (ממזרח) ובין רחוב התקווה (ממערב). מצפון לו הוא גובל ברחוב הנרייטה סולד. מדרום לקריית הממשלה, במרחק של 150 מטר, נמצאת תחנת הרכבת באר שבע מרכז. בצמוד לקריית הממשלה, ממערב לה, ניצבים מגדלי המשפט - בית המשפט של באר שבע ובניין הביטוח הלאומי. המבנה משתרע על 73 דונם, והוא מכיל 13 משרדי ממשלה וחניון תת-קרקעי.
המבנה תוכנן על ידי האדריכלים רות להב, טוני ריג ולן וורשאו שזכו בתחרות לתכנון הבניין שנערכה ב-1995. את המבנה והקומפלקס הקימו בשנים 1997–2000 החברות "שיכון ובינוי" ו"אשטרום". המבנה הוא אחד ממרכזי הסחר הגדולים בבאר שבע.] ב-2005 זכה המבנה בפרס דוד עזריאלי לתכנון אורבני של המועצה לישראל יפה.
בין קריית הממשלה ובין בית המשפט נבנתה כיכר שקועה. הכיכר והרחבה שבהמשכה משמשות פעמים רבות כמקום כינוס להפגנות.
מיקי בראל

ביוגרפיה

נולד בשנת 1957 בישראל. גדל בתל אביב. 
התגייס לצה"ל בשנת 1976 ושובץ לחיל המשטרה הצבאית. עבר טירונות וקורס מדריכי כלואים בבית הספר למשטרה צבאית בה"ד 13 ובסיום ההכשרה שובץ כמד"כ בכלא מגידו. לאחר קורס קצינים שובץ כמ"מ עבודות חוץ בג'בל מע'רה בכלא שבע (רפידים, סיני). בהמשך שימש כסמ"פ בכלא ארבע. בשנת 1978 מונה למפקד בסיס מ"צ יואב ולאחר מכן כמפקד המשטרה הצבאית בשארם א-שייח' (עד לפינויה והחזרתה למצרים בשנת 1982). בהמשך שימש כמ"פ בכלא 4, ראש מדור עבירות במפקדת קצין חיל המשטרה הצבאית הראשי, סגן מפקד בה"ד 13 וסגן מפקד המשטרה הצבאית בפיקוד המרכז. בתקופה זו סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, קורס קציני מ"צ בצבא אנגליה וקורס במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. 
בשנת 1989 מונה למפקד כלא 4. בשנת 1992 מונה לממצ"פ מרכז (בתקופת האינתיפאדה הראשונה. בתקופה זו התרחשו: הטבח במערת המכפלה, חטיפת נחשון וקסמן ואירועים נוספים סביב הסכמי אוסלו). בשנת 1995 מונה לראש ענף שיטור ומבצעים במקמצ"ר וב- 1996 למד במב"ל. עם סיום הלימודים הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד מצ"ח. בפיקודו על היחידה ביצע בה שינויים רבים ובהם: הקמת ענף מודיעין, הקמת מגזר הבילוש, הגברת שיתוף הפעולה עם משטרת ישראל ושירות הביטחון הכללי ועוד. 
בשנת 2002 מונה לקמצ"ר. בתקופת פיקודו על החיל נערכו בו שינויים ארגוניים משמעותיים בהם: הקמת מערך הבידוק במעברי גדר ההפרדה והעברת מתקני הכליאה של עצורי השטחים לשירות בתי הסוהר. לצד הפעילות הארגונית, השתתף החיל בתקופה זו במבצעים ואירועים לאומיים רבים ובהם: מבצע תכלת ולבן להחזרת גופות 3 החללים שנחטפו בהר דב, מבצע משק כנפיים לשחרור עזאם עזאם ותוכנית ההתנתקות. בתקופתו אושרו: תג-שמי לכל ש"צ, סיכה ללוחמי סחלב וסיכה לבוגרי קורס הסמלים החילי. הוקמה יחידה מרכזית (ימ"ר) של מצ"ח בפקמ"ז והוקם בסיס מצ"ח באיו"ש, שהתמקד בטיפול בתלונות של תושבי האזור כנגד חיילי צה"ל והוקם מפלג הונאה בהיחידה המרכזית לחקירות מיוחדות של מצ"ח (הימל"ם), שמטרתו להתמודד עם פשיעה מתוחכמת בתחום זה.
בעל תואר שני בכלכלה ומנהל עסקים ותואר שני בביטחון לאומי. 
שימש כדירקטור בנמל אשדוד וכסגן יו"ר הוועדה שהוקמה לבדיקת נסיבות הבריחה של האסיר בני סלע. משמש כיום כמנכ"ל "מגדל משה אביב" ויו"ר עמותת ידידי חמ"ץ.
סימה סאמר

סימה סאמר (בפשטו: سيما ثمر, בפרסית: سیما سمر; נולדה ב-3 בפברואר 1957) היא פוליטיקאית, רופאה ופעילת זכויות אדם אפגנית. 
סאמר נולדה במחוז ע'זני שבאפגניסטן בת למשפחה מהמיעוט ההאזארי. סיימה את לימודי הרפואה באוניברסיטת קאבול ב-1982, עבדה בבית חולים ממשלתי בקאבול אך נאלצה לעזוב את משרתה ועברה לטפל בחולים במחוז הולדתה. 
לאחר שהמשטר הקומוניסטי עצר והעלים את בעלה ב-1984, נמלטה סאמר עם בנה לפקיסטן, בה שימשה כרופאה במחנה פליטים, ב-1989 הקימה את ארגון ומרפאות השוהדה, שסיפקו שירותי רפואה וחינוך לנשים וילדות פליטות מאפגניסטן. עשרות בתי ספר של הארגון נפתחו לאורך השנים ברחבי אפגניסטן, בתקופת הטאליבן היוו את האלטרנטיבה היחידה לבנות לזכות בהשכלה תיכונית, כמו כן הפעיל הארגון מוסדות השכלה חשאיים לנשים, בבירה קאבול. 
לאחר נפילת משטר טאליבן, חזרה סאמר לאפגניסטן ובדצמבר 2002 מונתה לסגניתו של נשיא הממשל האפגני הזמני, חאמיד כרזאי והשרה לענייני נשים בקבינט שלו. היא נאלצה לפרוש מהממשלה ביוני 2003 לאחר איומים מצד גורמים אסלאמיים קיצוניים שהתנגדו לביקורתה על דיני השריעה, ובפרט התנגדותה ל"פורדה" (הסתרת האישה מזרים) ולחובת לבישת בורקה. 
סאמר עומדת בראש הנציבות האפגנית העצמאית לזכויות האדם. באוגוסט 2005 מונתה לשליחת הוועדה לזכויות אדם של האו"ם לסודאן. 
לאורך השנים זכתה בהוקרות ובפרסים רבים, בהם עיטור מסדר קנדה בדרגת קצין ב-2009, בפרס גזן ההולנדי ב-2011 וב-2012 בפרס הקיום הנכון.
מוזיאון ואסה

פעילות

המוזיאון, שנבנה באי דיורגורדן (Djurgården) מעל מבדוק ישן של הצי, נפתח רשמית ב-15 ביוני 1990, ועד שנת 2007 ביקרו בו (על פי נתוני המוזיאון) למעלה מ-25 מיליון איש. האונייה "ואסה" נמצאת באולם הראשי, המכיל גם תצוגת ממצאים ארכאולוגיים שונים מן האונייה ומשוודיה של המאה ה-17. לגוף האונייה ששרד הוסיפו את החלקים התחתיים של כל שלושת התרנים, מוט חרטום חדש, מעטה מפרשי סערה וחלקים מסוימים נוספים במקום אלה שאבדו או ניזוקו ללא תקנה. החלקים החדשים שנוספו לא נצבעו, כך שניתן להבחין בבירור בינם לבין חלקי העץ המקוריים שכהו לאחר שלוש-מאות שנים מתחת למים.
במוזיאון מוצגות גם ארבע אוניות מוזיאון צפות: שוברת הקרח "סנקט אריק" (Sankt Erik), שהושקה ב-1915, אוניית המגדלור "פינגרונדט" (Finngrundet) מ-1903, ספינת הטורפדו אה"מ ספיקה (HMS Spica) מ-1966, וסירת החילוץ ברנרד אינגלסון (Bernhard Ingelson) מ-1944.
CZ75

cz-75 הוא אקדח שפותח על ידי חברת צ'סקה זברויובקה הצ'כית. זהו אקדח חצי אוטומטי בקוטר 9 מ"מ. הספרות 75 מייצגות את שנת ההצגה של האקדח - 1975.
האקדח נחשב למוצלח מאוד וקמו לו מספר חיקויים והעתקים, אחד מהם הוא אקדח יריחו הישראלי, המנגנון היחיד הדומה לו בהיקף הצלחתו הוא מנגנון הקולט 1911.

גרסאות (רשימה חלקית)

CZ-85 גרסה שמאפשרת תפעול נוח לאקדח גם לשמאליים.
CZ 75 Compact גרסה קומפקטית עם קנה באורך 3.9 אינץ'.
CZ 75B SA גרסה בעלת הפעלה יחידה בלבד, ללא מנגנון הפעולה הכפולה.
CZ 75 P-01 גרסה המיועדת לרשויות אכיפת חוק, גוף עשוי מסגסוגת אלומיניום. מצויד במסילת אביזרים מתחת לקנה.
CZ 75 P-07 DUTY גרסה פולימרית שהוצגה בשנת 2009, האקדח מצויד במנגנון הדק משופר ובאפשרות להחליף את מנגנון השמטת הפטיש בניצרה.
רוני ונוצ'י ג'וניור

2011-הווה: ביג טוק

בין השנים 2010-2011, בזמן שהייתה להקת הקילרס בהפסקה, הקליט ונוצ'י אלבום עם להקה שהקים באותה תקופה בשם ביג טוק. אלבום הבכורה של הלהקה, Big Talk, יצא לאור ב-19 ביולי 2011 ומוקם במקום ה-24 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנת 2011 של מגזין NME. בשנת 2015 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השני שלה, Straight In No Kissin'‎.
דאקית

דאקית היא השפה שדוברה על ידי אנשי דאקיה העתיקים. השפה שייכת למשפחת השפות ההודו אירופיות ויש השמים אותה לעיתים תחת אותו הענף המשפחתי עם התראקית.

דוברי השפה הדאקית האחרונים

לא ידוע מתי בדיוק נכחדה הדאקית. השפה הייתה בשימוש בעת שדאקיה הייתה תחת שלטון רומי. ישנן עדויות לכך ששבטים דאקיים באזור רפובליקת מולדובה של היום דיברו בשפה גם במאה ה-4 לספירה. מאוחר יותר התפתחה באזור השפה הרומנית הראשונית בהשפעת הלטינית.
קלונידין

שימוש

הורדת לחץ דם, טיפול בכאב נאורופטי, טיפול בהרעלת אופיואיד, טיפול בהזעת יתר בשינה, חומר הרדמה ווטרינרי, טיפול בהתקפי חרדה, וטיפול בנדודי שינה. אושר על ידי ה FDA לטיפול ב ADHD.

דרך פעולה

קלונידין מוריד לחץ דם על ידי הפעלת הרצפטורים האדרנרגיים מסוג אלפא 2 במוח, הקשר בין קלונידין לרצפטור גורם לירידת רמות הסידן בעצב הקדם-סינפטי, דבר הגורם לירידת כמות השחרור של הנוירוטרנסמיטר נוראדרנלין.

תופעות לוואי

תופעת לוואי חמורה היא אפקט הריבאונד (rebound effect) וחזרת הסימפטומים ביתר עוז עם סיום הפעילות של התרופה. תופעות לוואי יכולות לכלול סחרחורות, פה יבש. יכול לגרום לנפילת לחץ דם.

הריון

מסווג על ידי ה FDA כתרופה מקטגוריה C.
איציק בנבנישתי

איציק בנבנישתי (נולד ב-1965), הוא מנהל ישראלי. מכהן כמנכ"ל קבוצת פרטנר תקשורת החל מ-1 ביולי 2015.

ביוגרפיה

בנבנישתי נולד בירושלים. החל את הקריירה ככלכלן במחלקת המחקר בבנק ישראל, בתחום מקרו-כלכלה, סחר חוץ ומאזן תשלומים. לאחר מכן, עבד כמנהל כספים וכלכלן בחברת CMS Ltd, נציגת HP בישראל, ובשנת 1997 התמנה למנכ"ל החברה. ב-2003, מונה לתפקיד מנכ"ל משותף של חברת HP בישראל, וניהל את חטיבת המחשוב האישי וערוצי ההפצה.
בשנת 2007, מונה בנבנישתי למנכ"ל חברת בזק בינלאומי, מקבוצת בזק. בין המהלכים הבולטים של בנבנישתי כמנכ"ל בזק בינלאומי, היו הובלת פרויקט אסטרטגי של סלילת הכבל האופטי התת-ימי מישראל לאירופה, והעמקת אחיזת החברה בשוק העסקי עם פיתוח תחום שירותי הענן.
בתחילת שנת 2014, לאחר שמונה שנים בקבוצת בזק, הודיע בנבנישתי על פרישה מתפקידו כמנכ"ל בזק בינלאומי. באוקטובר אותה שנה מונה לתפקיד המשנה למנכ"ל פרטנר והאחראי על הפעילות העסקית של החברה. 
ביוני 2015, חודש לפני שנכנס רשמית לתפקיד מנכ"ל פרטנר, התעוררה סערה סביב התבטאות מנכ"ל Orange העולמית סטפן רישאר, אשר אמר במהלך ראיון כי מבחינתו היה מסיים את פעילות החברה בישראל "כבר מחר". בנבנישתי הוביל קו חד משמעי על פיו לחברת פרטנר אין בעיה להיפרד ממותג אורנג' עמו הייתה מזוהה כ-17 שנים, שכן החברה היא בראש ובראשונה ישראלית.
ב-1 ביולי 2015 החל בנבנישתי לכהן כמנכ"ל קבוצת פרטנר. הוא הוביל את מהלך המיתוג מחדש של מרבית פעילות הקבוצה תחת מותג 'פרטנר', בהמשך להודעה הרשמית של החברה מחודש ינואר 2016 על הפרידה ממותג Orange. בהשקת המותג Partner ב-16 בפברואר 2016, הכריז בנבנישתי על יציאת החברה לדרך חדשה, כחברת תקשורת כוללת. כמנכ"ל פרטנר, חתם במרץ 2016 על הסכם קיבוצי ראשון עם ועד עובדי החברה.
בנבנישתי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים (MBA), עם התמחות במימון ושיווק, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. נשוי ואב לשלוש בנות.
שניאור זלמן חשין

ביוגרפיה

חשין נולד ב-1903 בירושלים, צאצא לרבי שניאור זלמן מלאדי, שעל שמו נקרא. חשין היה בנם של משה דב חשין ואשתו גיטל, שהייתה נכדתו של משה צבי פונדמינסקי. אשתו של פונדמינסקי, רחל, היא נכדתו של רבי שניאור זלמן מלאדי. בצעירותו קיבל חינוך מסורתי ב"חדר" ובישיבה. בוגר בית המדרש העברי למורים. את הכשרתו במשפטים עשה באוניברסיטת ניו יורק ולפרנסתו עבד בהוראת השפה העברית.
בשנת 1932 שב חשין לארץ ישראל, ובסוף שנת 1933 הומלץ לקבל רישיון עריכת דין על ידי המועצה המשפטית הממשלתית. משנת 1934 עסק בעריכת דין באופן פרטי. כעבור שלוש שנים מונה לשופט שלום בתל אביב, תפקיד בו כיהן בשנים 1937–1944. לאחר מכן מונה לשופט בית המשפט המחוזי בתל אביב (1944 - 1948). בתקופה זו כתב את ספרו "שחוק ודמע בבית הדין" (הוצאת טברסקי, תש"ו), המתאר את הווי בתי המשפט באותה עת.
חשין היה אחד מששת השופטים הראשונים שמונו לבתי המשפט המחוזיים עם הקמת המדינה והיה מחמשת השופטים הראשונים אשר מונו לבית המשפט העליון ב-22 ביולי 1948. מינויו אמנם התקיים בהמלצת התנועה הרוויזיוניסטית, אולם במכתב שכתב לראש הממשלה דוד בן-גוריון טען שאין הוא נמנה עם חסידיה. ב-1949 זכה בתואר סגן נשיא הכבוד של אוניברסיטת ניו יורק.
עם מינויו של השופט יצחק אולשן לנשיא בית המשפט העליון, ב-1 באוגוסט 1954, נתמנה חשין לממלא מקומו, וכיהן בתפקיד זה עד יום פטירתו, ב-29 בדצמבר 1959. ב-1958 היה נאמן חידון התנ"ך הבינלאומי שהיה פוסק אחראי בכל ענייני החידון, וכראש חבר השופטים התבלט כאחד מגיבורי האירוע. היה יו"ר החוג לתנ"ך בבית ראש הממשלה.
היה אחד מהשופטים שפיתח ברבים את המשפט העברי כחלק מהמשפט הישראלי.
מאביב 1935 היה נשוי ללאה לבית מרגלית, ואב לשלושה: ד"ר מישאל חשין, שכיהן אף הוא כשופט בית המשפט העליון, וב-13 חודשי כהונתו האחרונים אף כמשנה לנשיא בית המשפט העליון (בנו של מישאל, שנקרא שניאור על שם סבו, נהרג בגיל 43 בתאונת דרכים); עדיאל חשין, עורך דין; ואמיר חשין, מזרחן ומורה דרך, שכיהן כיועצו של ראש עיריית ירושלים טדי קולק לענייני ערבים.
חשין נפטר בדצמבר 1959, בגיל 56, ונטמן בהר המנוחות.
ב-1964 הוצב בספריית הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית פסלו, מעשה ידי אלמנתו. 
החל משנת 2009 מוענק פרס חשין למצוינות אקדמית במשפט, לזכרו.
בירושלים נקרא רחוב על שמו.
ציפה כרמון

ציפה כרמון (נולדה ב-7 בדצמבר 1952) היא אשת עסקים ישראלית המתמחה בתחום היצוא.

קריירה

ציפה כרמון הקימה וייסדה את חברת ציפה כרמון אקספורט בע"מ (T.C Exports), חברת סחר המייצאת מוצרי צריכה ישראליים לשוק האמריקאי והאירופי. החברה מייצגת בישראל, בין היתר, שתי רשתות בינלאומיות גדולות מתחום ה"עשה זאת בעצמך": הום דיפו האמריקאית ו-OBI האירופית.
בשנים 2003–2011 כיהנה כחברת נשיאות לשכת המסחר ישראל-אפריקה. בשנים 2006–2009 כיהנה כחברה בוועדה המייעצת של בנק ישראל. מאז שנת 2000 כיהנה בדירקטוריונים של חברות שונות, בהן דלתא גליל תעשיות, נגב קרמיקה, אופיס דיפו, הידרו תעשיות וגרינסטון.
זכתה בכמה פרסי הוקרה על עשייתה בתחום היצוא, בהם פרס יצואן מצטיין מטעם לשכת הסחר ישראל-אמריקה (1997) ושני פרסי יצואן מצטיין מטעם משרד התעשייה והמסחר (1997, 2001).
לכרמון תואר MBA עם התמחות בשיווק וסחר בינלאומי מאוניברסיטת UCLA בארצות הברית, ותואר BA בסוציולוגיה וחינוך מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
כיהנה עד שנת 2013 כיו"ר כנפיים של קרמבו, תנועת נוער לילדים ונוער עם ובלי צרכים מיוחדים, והיא חברת נשיאות בעמותת עלה, המסייעת לילדים בעלי נכויות. החל משנת 2011 מכהנת כנשיאת IWF) International Women's forum), ארגון בינלאומי לנשות עסקים. כמו כן פעילה בקידום האמנות והתרבות בגופים שונים בישראל.

חיים פרטיים

ציפה כרמון נשואה לד"ר אריק כרמון, נשיא המכון הישראלי לדמוקרטיה. לשניים שני בנים ובת. מתגוררת בסביון.
טאנצ'ון

מחוזות אדמיניסטרטיביים

טאנצ'ון מחולקת ל-39 שכונות ו-39 כפרים. 

כלכלה

ישנם משאבים מינרליים רבים באזור, כולל קובלט, מגנזיט ועפרת ברזל.
העיר ידועה בייצור כימי, ייצור טקסטיל ומתכות.

תחבורה

בטאנצ'ון עובר קו רכבת. בשנת 2012, הנמל שופץ ושודרג. נמל טאנצ'ון שוחזר, וטקס שהתקיים בדצמבר 2012 סימן את סיום העבודות.
קדמת עדן (רומן)

עלילת הספר

הרומן מתחיל בתיאור של עמק סלינה שבקליפורניה וממשיך בתיאור של סמואל וליזה המילטון, מהגרים מאירלנד. הזוג מגדל תשעה ילדים במציאות לא קלה של שלהי המאה ה-19. סמוך לבגרותם, אדם טראסק רוכש את החווה הטובה ביותר בעמק סלינה. אדם סבל ילדות נוקשה לצד אחיו צ'ארלס. הוא עזב את בית הוריו אל הצבא ולאחר מכן נדד ברחבי היבשת. בנדודיו הסתבך בכמה מעשי ביזה ואף ביקש מצ'ארלס לשלם עבור בגדים שבזז. בהמשך אדם חוזר אל החווה בדיוק כשאביו נפטר ומוריש לכל אחד מהאחים 50,000 דולר. 
במקביל מתוארת הנערה קטי. היא סדיסטית, קרה, מחושבת ומניפולטיבית. היא גדלה בחווה סמוכה לחוות האחים ומשתמשת במיניותה כדי להשיג את מבוקשה. באחד הערבים היא מציתה את בית הוריה על יושביו והורגת את הוריה. בהמשך היא מוכית על ידי סרסור ומוטלת במצב קשה ליד חוות האחים. אדם לא מודע לעברה של קטי, מתאהב בה ונושא אותה לאישה. קטי מפתה את צ'ארלס מיד לאחר נישואיה לאחיו אדם. הזוג עובר להתגורר בעמק סלינה בעוד קטי בהריון ולא מרוצה מהריונה, ולבסוף יולדת תאומים. השאלה נשארת פתוחה מיהו אבי הילדים, אדם או צ'ארלס, או שמא כל אחד מהם הוא אבי עובר אחד. לאחר שקטי ילדה תאומים היא יורה באדם ובורחת. קטי הופכת להיות פרוצה בבית בושת מצליח, היא משנה את שמה לקייט ומתכוונת לכבוש את ליבו של הבעלים. המקום הופך לידוע בסדיזם. 
אדם נותר לגדל את ילדיו לבדו ונעזר בסמואל המילטון ובמשרת הסיני, ששמו לי. בהמשך העלילה מתוארות שיחותיהם הפילוסופיות של סמואל, אדם ולי. הם דנים על סיפור קין והבל ולי שכבר הפך להיות בן בית, טוען כי סיפור קין והבל לא תורגם כיאות לאנגלית. הוא מספר על השפה העברית ועל פירושים לסיפור התנ"כי בעברית.
התאומים כיילב (הצורה האנגלית של השם: כָּלֵב) ואהרון (משול לקין והבל) גדלים ללא ידיעה כי אמם היא קייט ולמעשה מעולם לא עזבה את העמק. בבגרותם כיילב מחליט לעבוד כחקלאי, בעוד אהרון בוחר להיות כומר. על רקע מלחמת העולם הראשונה, כיילב פותח בעסק עם אחד מבניו של סמואל. העסק מצליח מעבר לציפיותיו של כיילב. הוא מחליט 'לקנות את אהבת אביו' ומתכנן להעניק לאביו מתנה של 15,000 דולר בחג ההודיה ובמקביל אחיו אהרון חוזר מלימודיו. אוירת מתח אופפת את הבית. אדם אינו מקבל את מתנתו של כיילב ומבקש ממנו להחזיר כל פרוטה מאחר שהרווח נעשה על חשבון החיילים בחזית.
כנקמה, כיילב שכבר יודע מי היא קייט, לוקח את אחיו לבית הבושת ומראה לו את אמם. עולמו של אהרון נשבר לרסיסים. הוא בורח, מתגייס למלחמה ונהרג. כשאדם מגלה הוא מקבל שבץ מוחי ובעודו גוסס לי מתחנן לפניו שיסלח לבנו. הוא מברך את בנו בברכתו של האל לקין: 'תמשול'.

הסרט

הרומן קדמת עדן עובד לסרט באותו שם שיצא ב-1955 בכיכובו של ג'יימס דין. הסרט זכה בפרסי הגלובוס, קאן ובטקס פרסי האוסקר.
ב-1981 הופקה מיני סדרה קדמת עדן.
מפקדת נורת'ווד

היסטוריה

מפקדת נורת'ווד הוקמה בשנת 1938 לקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה עבור פיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי בשטח הפרטי 'פארק נורת'ווד' שרכש משרד המלחמה, אז שימשה מתקן צבאי של חיל האוויר המלכותי ונקראה RAF Northwood. במהלך המלחמה שימשה נורת'ווד כמרכז פיקוד ושליטה חשוב והוקם מערך תת-קרקעי ממוגן, בהמשך מערך זה הורחב בתחילת המלחמה הקרה במטרה לאפשר ניהול כוחות גם במקרה של התקפה ישירה על אזור לונדון. ב-1953 החל הצי המלכותי לעשות שימוש במתחם נורת'ווד כאשר הפיקוד המזרח-אטלנטי של נאט"ו (בפיקודו של מפקד צי הבית הבריטי) הוקם במקום, ב-1960 כלל פיקוד צי הבית הועבר לנורת'ווד מפורטסמות' וב-1963 מתחם הצי המלכותי בנורת'ווד קיבל את השם אה"מ ווריור (HMS Warrior). 
בשנת 1966 מרכיב הצי בנורת'ווד המשיך לגדול עם מעבר פיקוד תעלת למאנש של נאט"ו גם הוא מפורטסמות' וב-1969 עם סגירת פיקוד החופים של חיל האוויר ומיזוגו לתוך פיקוד התקיפה של חיל האוויר המלכותי הפסיקה נורת'ווד להיות מחנה של חיל האוויר המלכותי. בשנת 1971 נוסד פיקוד הצי (פיקוד שעסק באימון, אספקה ומבצעים של הצי המלכותי) בנורת'ווד והצי המלכותי הפך לממונה על המתחם כולו, ב-1978 גם פיקוד המבצעים של צוללות הצי הועבר לנורת'ווד כך שהמפקדה הפכה למוקד חשוב בפיקוד וניהול המבצעים של כוחות הצי המלכותי. ב-1996 הוקמה במקום מפקדת הפיקוד המשולב הקבועה (Permanent Joint Headquarters) ובשנת 2002 רוב מפקדת הצי המלכותי עברה חזרה למרכז הצי בפורטסמות' ומתחם נורת'ווד הועבר לפיקוד המשולב, ב-2006 עברו מספר מבנים חשובים במתחם שיפוץ נרחב ונבנו מבנים חדשים בעלות כוללת של 150 מליון לירה שטרלינג ובין היתר נבנה מבנה מפקדת פיקוד המשולב החדש. בשנת 2012 נוסד פיקוד הכוחות המשולבים (Joint Forces Command) שהצטרף למתחם המפקדה.
Get Back (ASAP)

רקע וכתיבה

השיר כקודמו, נכתב והופק על ידי מרסל פרודן ואנדריי נמירסקי. השיר הוא בסגנון הדאנס, בדומה לכל השירים מן אלבום הבכורה של סטאן. 
מבקרי המוזיקה הפנו כלפי השיר שבחים רבים, ואף טענו כי הוא מזכיר את הלהיט הגדול ביותר של סטאן, "Mr. Saxobeat".

וידאו קליפ

הקליפ של השיר מתחיל כאשר ניתן לראות את סטאן, כשהיא יושבת על כיסא, פושטת את מדי המשטרה שגנבה משוטר בקליפ לשיר, "Mr. Saxobeat". לאחר מכן, ניתן לראותה כשהיא נכנסת לבר ומתחילה לשיר. לבסוף, הסועדים מתחילים לפצוח במריבה ופותחים בקטטה המונית, שבעקבותיה מושלחים חפצים לכל עבר.
בנוסף, צולם קליפ מלא לגרסת רמיקס מצליחה שיצאה לשיר, ובו ניתן לראות את סטאן כשהיא לבושה בבגדים שונים. בין לבין ניתן לראותה כשהיא תחת מפל מים, רוכבת על שרשרת העשויה מברזל, וכדומה.
מונה הצפיות של הקליפ נכון לנובמבר 2017, עומד על כ-80 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לשני הנצפה ביותר של סטאן.