אל-ג'זירה

היסטוריה

אלג'זירה טוענת שהיא התחנה היחידה העצמאית מבחינה פוליטית במזרח התיכון. מספר צופיה מוערך ביותר מ - 150 מיליון צופים ברחבי העולם. הרשת החלה את דרכה עם תקציב של כ־150 מיליון דולר, שאותו העניק לה אמיר קטר, חמד בן ח'ליפה, לאחר שתפס את השלטון במדינה. הרשת שאפה להתבסס רק על מכירת זמן פרסום, אך ניסיון זה נכשל, בעיקר משום שהבעלים הסעודיים של רשתות שידור ערביות אחרות איימו להפסיק לפרסם חברות שיפרסמו גם באל-ג'זירה. נכון ל-2004, תקציב הרשת הוא כ- 120 מיליון דולר, מתוכם 40 או 50 מיליון מאמיר קטר.
הרשת החלה לשדר בשנת 1996. רבים מעובדיה של המחלקה לערבית של בי בי סי (רשת השידור הבריטית הציבורית), עברו לאלג'זירה, ביניהם פייסל אל-קאסם שמגיש כיום את אחת התוכניות הפופולריות ביותר של הרשת, הכיוון ההפוך. 
הרשת ניסתה להגדיל את מספר צופיה בעזרת הצגת תכנים שנויים במחלוקת בנוגע לממשלות המפרץ הפרסי, יחסי סוריה עם לבנון והרשות השופטת במצרים. שידור הקלטות של אוסאמה בן לאדן ואל-קאעידה הם שנתנו את הדחיפה המשמעותית לרשת, והגדילו את שיעורי הצפייה שלה.
רשת אלג'זירה חוללה שינוי דרמטי במפת ערוצי השידור הערביים. היא שברה את המונופול שהיה לערב הסעודית על ערוצי הלוויין הכלל-ערביים, והעלתה על סדר היום סוגיות מעוררות מחלוקת ובלתי-נעימות למנהיגים הערבים. קמו לה רשתות מתחרות והחשובה שבהן היא רשת אל ערביה ("הערבית") בבעלות ערב הסעודית. רשת נוספת שהוקמה כתחרות לאלג'זירה היא אל-אח'באריה ("החדשותית"). ממשלת ארצות הברית, שהייתה מודאגת מהפופולריות הרבה של אלג'זירה ומהסיקורים הביקורתיים שלה ביחס למלחמה באפגניסטן ובעיראק, הקימה את רשת אל-חורה ("החופשית") בשפה הערבית.
ב-4 ביולי 2005 הודיעה אלג'זירה על כוונתה להעלות שירות טלוויזיה בלוויין בשפה האנגלית, Al Jazeera International. הערוץ החדש עלה לאוויר ב-15 בנובמבר 2006 בשם Al Jazeera English. לערוץ זה מרכזי שידור בדוחה, אתונה, בואנוס איירס, לונדון, קואלה לומפור ווושינגטון והוא משדר 24 שעות ביממה, מהן 12 מדוחה וארבע שעות מכל אחד מהמקומות הבאים: לונדון, קואלה לומפור וושינגטון. בשנת 2006 מונה העיתונאי הפלסטיני ודאח חנפר, אשר שימש משנת 2003 כמנהל ערוץ אלג'זירה, למנכ"ל הרשת.
בתחילת שנת 2011 שימשה אל ג'זירה גורם מרכזי בדירבון ההמונים להפגנות במצרים ובתיאומן.
כיום נחשבת התחנה לאחד מערוצי התקשורת המרכזיים בעולם. היא נהנית ממוניטין גבוה והסיקורים שלה נחשבים ככלל לאמינים. היא מאופיינת ביכולתה לסקר ידיעות הישר מתוך השטח וזאת הודות לפריסתה הרחבה בעולם. 
ב-3 בינואר 2013 הודיעה רשת אלג'זירה על רכישתה של תחנת הטלוויזיה האמריקנית Current TV, זאת כחלק מניסיונותיה בשנים האחרונות לחדור לשוק האמריקאי ולהשפיע על דעת הקהל שם. כעבור כשנתיים, עקב הפסדים מתמשכים, היא נאלצה לסגור את השלוחה האמריקאית.

אלג'זירה וישראל

אלג'זירה מסקרת את ישראל באופן ביקורתי מאוד, אבל אינה נרתעת מראיונות עם בכירים בממשלת ישראל ועם קצינים בצה"ל. מדיניות זו עוררה ביקורת בקרב רבים מצופיה בעולם הערבי. מאידך, רבים בישראל טוענים כי הסיקור של הרשת הוא חד צדדי ומגמתי. הטוענים כך מצביעים בין השאר על העובדה שבאתר האינטרנט של הרשת מפורסמות קריקטורות המשוות את ישראל לנאצים.
לרשת יש כמה כתבים בישראל, אחד מהם - אליאס כראם (إلياس كرام) - הוא ערבי ישראלי. כראם הוא בוגר אוניברסיטת חיפה והיה עורך בעיתון הערבי-הישראלי "כל אל-ערב". ניתן ללמוד על מדיניות הסיקור של אלג'זירה כלפי ישראל מתוך הפרופיל של אליאס כראם באתר האינטרנט של הרשת - כראם מוצג כמי שנולד בפלסטין ב-1977, ולאומיותו מוגדרת "פלסטינית", אולם בתיאור תפקידו כתוב שהוא כתב אלג'זירה בצפון ישראל. מבחינת המינוח המקובל באלג'זירה, ישראל היא ישות קיימת ומוכרת, אולם יש רתיעה מהגדרת אחד מכתביה כישראלי. 
אלג'זירה הקימה חטיבה בשפה האנגלית, שנועדה בין היתר להראות את ישראל לעולם מנקודת המבט הפאן-ערבית, אשר רואה במזרח התיכון ובצפון אפריקה יחידה גאוגרפית אחת - "אלווטן אלערבי" (המולדת הערבית).
החל מינואר 2007 משודר הערוץ בישראל באמצעות חברת yes, באפיק 176.
את הערוץ העולמי האנגלי ניתן למצוא ב-yes באפיק 108. ערוץ אלג'זירה משודר גם באפיק 137 ב-HOT.
ב-13 במרץ 2008 הודיעה ממשלת ישראל כי היא מחרימה את רשת אלג'זירה ותחדל לשתף איתה פעולה בנימוק של סיקור מגמתי וחד צדדי העולה עד כדי תעמולה של פעולת צה"ל ברצועת עזה שהחלה ב-29 בפברואר 2008. טענות ממשלת ישראל נתמכו על ידי כתבים של רשתות חדשות מסחריות אחרות כגון צבי יחזקאלי ושמרית מאיר וקבעו, בין השאר, כי אלג'זירה נמנעה מלדווח על רקטות ששיגרו ארגוני הטרור מרצועת עזה לשטח ישראל ולמקומות ישוב של אוכלוסייה אזרחית, ביניהן כאלה שהתפוצצו בשדרות ובאשקלון. כמו כן, נמנעה אלג'זירה מלדווח כי פעולת צה"ל באה בתגובה לשיגורי הרקטות ובמטרה להפסיקם, ומהצד השני, הרבתה לשדר בשידורים חוזרים תצלומי תקריב של גופות ילדים שנהרגו בעזה, גם כשלא היה ברור אם נהרגו מאש כוחות צה"ל או כתוצאה מהתפוצצות חומרי נפץ בשימוש חברי ארגוני הטרור הפלסטיניים. כמו כן, הציגה קריקטורות של מנהיגים ישראלים במדים נאציים תוך השוואתם לאדולף היטלר. אלג'זירה טענה בתגובה כי היא משדרת דיווחים על המציאות כפי שהיא. מחמוד א-זהאר, מבכירי ארגון הטרור חמאס בעזה, הודה עם סיום הלחימה בעזה לערוץ אל-אקצה השייך לחמאס ולרשת אלג'זירה על עזרתם.
באוגוסט 2011 נעצר בישראל מנהל לשכת אלג'זירה באפגניסטן, סאמר עלאווי, והורשע בעקבות עסקת טיעון בסיוע לחמאס.
ב-26 ביולי 2017 הודיע ראש הממשלה בנימין נתניהו כי הוא מתכוון לפעול לסגירת משרדי הערוץ בירושלים בטענה ש"רשת אל-ג׳זירה לא מפסיקה להתסיס לאלימות סביב הר הבית"
ב-8 באוגוסט 2017 הודיע משרד התקשורת בראשותו של השר איוב קרא שהוא יסגור את שידורי אל ג'זירה בישראל
באוגוסט 2017 שידר הערוץ בדיה עיתונאית בדמות ראיון שבו העידה מי ששירתה בצה"ל בתפקיד מנהלתי כי הרגה ילדים במסגרת שירותה. הראיון היה חלק מתוכנית בידור אוקראינית והיה ידוע כשקר, אך שודר באל-ג'זירה כאמת.

אלג'זירה ומצרים

ב-30 בינואר 2011 סגרו השלטונות המצריים את משרדי אלג'זירה בקהיר, ובמקביל שובשו שידורי התחנה במדינה, הנקלטים באמצעות לווייני ניילסאט. התחנה עמלה על מנת להמשיך ולשדר למצרים בערוצים חלופיים.
מאז הדחת מוחמד מורסי מכס הנשיאות במצרים, פועלים השלטונות לצימצום השפעת התחנה במדינה, בתואנה כי היא חותרת תחת הנהגת ההפיכה הצבאית. ב-29 באוגוסט 2013 הודיעו גורמי ממשל מצריים כי לתחנה אין אישור לפעול במצרים ותבעו מהגורמים האחראים לאכוף את האיסור. ב-30 באוגוסט הודיעה הרשת כי 6 מעובדיה עצורים בידי שלטונות מצרים.