google/wiki40b huggingface dataset:
אלכסנדר סלטאנוב

ביוגרפיה

אלכסנדר סלטאנוב סיים ב-1970 את המכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים (MGIMO) ומאז אותה שנה הוא עובד במשרד החוץ הרוסי. הוא עבד בכוויית ובסוריה במחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה של משרד החוץ הרוסי.
בשנים 1992-1998 היה שגריר רוסיה בירדן ובשנים 1999-2001 היה ראש מחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה של משרד החוץ הרוסי. לאחר מכן היה סגן שר החוץ במשך עשור (מ-2001 ועד 2011) כשבמקביל כיהן כשליח נשיא רוסיה למזרח התיכון, תוך שהוא מחליף בתפקיד את ואסילי סרדין, שהיה השליח המיוחד של נשיא רוסיה לענייני המזרח התיכון מ-1999 עד 2006, לצד אלכסנדר סלטאנוב. לפני ואסילי סרדין, בתפקיד נציג הנשיא הרוסי לענייני המזרח התיכון כיהן ויקטור פוסובאליוק (בשנים 1994-1999).
במסגרת עבודתו אלכסנדר סלטאנוב התעסק ביחסי רוסיה עם מדינות המזרח התיכון ואפריקה ובענייני הסכסוך הישראלי-פלסטיני והתגרענות איראן. במאי 2011, דמיטרי מדבדב פיטר אותו מתפקידו בשל הגיעו לגיל פנסיה (65). בתפקיד נציגו המיוחד של נשיא רוסיה לענייני המזרח התיכון החליפו מיכאיל בוגדנוב, שגריר רוסיה בקהיר מ-2004.
פסגור

פסגור (באנגלית: Lock Zipper Bag) היא שקית בעלת פס סגירה לשימוש רב־פעמי. בפסגור נעשה שימוש רב בתעשייה לרוב באריזות עבור מוצרים אלקטרוניים כאמצעי לאחסון רכיבים. בדרך כלל מעל פס־הסגירה מסומן פס בצבע אדום, שנועד להדגיש שזהו פסגור.
חורבת בתה

חורבת בתה הוא אתר הנמצא בבקעת בית כרם בתחומי העיר כרמיאל, בין רחוב הדקל ורחוב יודפת ממש מאחורי בניין העירייה. כיום חלקו מכוסה.
בשנת 1991 התבצעה חפירה באתר ונמצאו בו שרידים של כנסיות ופסיפסים עם כתובות יווניות. סביב הכנסיות נמצאו שרידים של כפר נוצרי מבוצר עם מאגרי מים ובתי מלאכה. הערכות הן שרוב האתרים הביזנטיים נהרסו במהלך המאה השביעית בעקבות הכיבוש הפרסי או הערבי.
ג'וזף הוטון טיילור

קורות חיים

ג'וזף טיילור נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, הבן השני מתוך שישה לג'וזף הוטון טיילור וסילביה אוונס טיילור. כאשר טיילור היה בן 7 הם עברו לחווה המשפחתית שנמצאת במחוז סינמינסון  בניו ג'רזי.
כבר בילדותו הראה טיילור חיבה למדע, לדוגמה הצבת אנטנות גדולות ומסתובבות של חובבות הרדיו על גג החווה ביחד עם אחיו האל. בעזרת אנטנות אלו הם בנו
פרויקטים שהם הובילו לתדהמת ההורים והסובבים אותם כמו הטיית ארובה מלבנים. בשנות לימודיו הוא ואחיו מילאו את הקומה השלישית במשדרים ומקלטים של חובבות הרדיו. אחיו והוא עברו התנסויות רבות, הם למדו הרבה דברים עקב ניסוי, טעייה ולמידה עצמית. טיילור גדל בבית פתוח ואוהב, שבו הדלת אף פעם לא הייתה נעולה.
הוא התחנך במוסדות של אגודת הידידים (קווייקרים), בבית הספר הפרטי Moorestown Friends School  ובמכללת Haveford בפנסילבניה. בבית הספר מתמטיקה הייתה אהבתו הראשונה ודווקא שם לא התעוררה תשוקתו למדעים כגון פיזיקה וכימיה ובמקום זאת הוא עסק רבות בספורט. בשנתו האחרונה בבית הספר פרויקט הצטיינות בפיזיקה אפשר לו לשלב ידע מעשי באלקטרוניקה בתדר הרדיו יחד עם התעוררות הערכה לחקירה מדעית, ובניית רדיו-טלסקופ
עובד.
העבודה האקדמית שלו במחלקות האסטרונומיה, פיזיקה ומתמטיקה שימושית באוניברסיטת הרווארד הייתה העבודה הקשה ביותר שהוא זוכר, לפחות בשנתו הראשונה שם. אך המנטור שלו, אלן מקסוול, עזר לו רבות ונתן לו את המרחב והתמיכה שהוא היה צריך כך שבסופו של דבר הוא נהנה מהעבודה על מחקרו ברדיו –אסטרונומיה. בשנת 1968 טיילור קיבל את הדוקטורט שלו באסטרונומיה באוניברסיטת הרווארד.
הוא לימד באוניברסיטת מסצ'וסטס-אמהרסט משנת 1969 עד שנת 1981 ולאחר מכן הצטרף לסגל ההוראה באוניברסיטת פרינסטון, שם הוא הפך לפרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה ע"ש ג'יימס מקדונלד בשנת 1986.

גילוי הפולסר הבינארי

טיילור וראסל אלן הולס ערכו את מחקרם זוכה הפרסים כאשר טיילור היה פרופסור באמהרסט והולס היה סטודנט לתואר שני אשר למד אצלו. מחקרם נערך בשנת 1974
והם השתמשו ברדיו-טלסקופ הגדול במצפה הכוכבים ארסיבו, פוארטו ריקו. הגילוי שלהם, של הפולסר הבינארי הראשון, סיפק מבחן חסר תקדים של התאוריה של אלברט איינשטיין על גרביטציה.
טיילור זכה בפרס וולף בשנת 1992, תגליתו שעליה זכה בפרס תרמה לרדיו אסטרונומיה ולתורת היחסות הפרטית.
טיילור והולס גילו את הדוגמה הראשונה לרדיו פולסר במסלול כוכבי מתלווה בלתי נראה. רדיו פולסרים מסתובבים, ממגנטים, כוכבי נייטרונים שמתפקדים כמו שעונים מדויקים מאוד.
זה היה ברור מיד כי מערכת זו יכולה לשמש לביצוע בדיקות חדשות של תורת היחסות הכללית. בעקבות כך, הוא פיתח את הטכניקות הניסיוניות ההכרחיות לבדיקת זמני ההגעה של פולסים חלשים  ברמת דיוק קיצונית. בשלוש מתוך ארבע הבדיקות של מערכת השמש של תורת היחסות, כלומר נקיפה של מסלול הפולסר הובחנו במהרה הסטה לאדום גרביטציונית (התהליך שבו קרינה אלקטרומגנטית שמקורה ממקור שהוא בשדה הכבידה מצטמצם בתדירות, או הוסט לאדום, כאשר נצפו באזור של שדה כבידה חלש יותר) והשהיית זמן יחסותית במערכת זו ושומשו לפענוח של גושי כוכבים לא מוכרים.
כתוצאה מכך התאפשר חיזוי כמותי של שיעור ההפסד של אנרגיה מסלולית באמצעות הפליטה של קרינה גרביטציונית, מבחן ברמה גבוהה של תורת היחסות הכללית, ומהווה עד כה כראיות הניסיוניות היחידות לגלי כבידה.
תחזית זו אומתה ברמת דיוק גבוהה, יחד עם השגיאה שנותרה שמיוחסת לחלוטין לחוסר הודאות של המיקום והתאוצה של המערכת בתוך הגלקסיה.
אלברט רוקאס

קריירה

אלברט רוקאס חתם ב-20 ביוני 2007 בקבוצת ברצלונה.
רוקאס זכה עם ברצלונה ב-2 גביעי אירופה בכדוריד ואף שימש כקפטן ברוב המשחקים. בנוסף, זכה רוקאס באליפות ספרד אחת. 
רוקאס קיבל את זימונו הראשון לנבחרת בעת פתיחת קמפיין אליפות העולם כדי לגבות את הסגל לטורניר. בסיום הטורניר, זכה רוקאס עם נבחרת מולדתו, ספרד, באליפות העולם לשנת 2005 שהתקיימה בתוניסיה. שנה לאחר מכן, הגיע רוקאס עם נבחרת ספרד לשלב הגמר באליפות אירופה 2006, אך נבחרת ספרד הפסידה במשחק זה.
טבע דומם

"טבע דומם" (באנגלית: Still life) הוא סוגה באמנות פלאסטית (בעיקר בציור), העושה שימוש בתיאור אובייקטים שונים - טבעיים או מעשי ידי אדם - כגון צמחים ופרחים, פירות, פריטי מזון, כלי בית וכדומה. סוגה זו מעניקה לאמן אפשרויות מגוונות בסידור האובייקטים, תוך התייחסות למבנה הקומפוזיציה, לסמליות ולאלגוריה דתית או ארס פואטית. במהלך המאה ה-20 החלה להופיע סוגה זו במדיות אחרות כגון צילום, וידאו ארט ובמדיה נוספות אחרות.
הקבינט של ד"ר קליגרי

עלילת הסרט

הסרט מספר את סיפורו של הרופא המטורף ד"ר קליגרי ועוזרו הנאמן, הסהרורי צזארה, וקשריהם לשרשרת רציחות בכפר הררי בגרמניה בשם הולסטנוואל. הסרט הוא דוגמה מוקדמת לסרט שבו סיפור המסגרת מוצג בהווה ומרבית העלילה מוצגת כפלאש בק - מסופרת על ידי הגיבור לאחר מעשה. לאחר סרט זה הפך מבנה סיפור המסגרת כזה לנוסחה קולנועית שגורה שאומצה בסרטים רבים. אולם, בעת שנעשה הסרט "ד"ר קליגרי" היה הרעיון נועז.
הידידים אלאן ופרנסיס מבקרים קרנבל כפרי בו הם פוגשים את קליגרי וצ'זארה, אותו מציג קליגרי במופע. קליגרי מתפאר בכך שצזארה, הסהרורי, יוכל לענות על כל שאלה שיישאל. כאשר אלאן שואל את צזארה כמה זמן עוד נותר לו לחיות, צ'זארה חוזה כי אלאן ימות למחרת היום בעת הזריחה – נבואה שהוגשמה.
פרנסיס, ואהובתו ג'יין, חוקרים את קליגרי וצזארה ולבסוף נחטפת ג'יין על ידי צזארה. צזארה אינו יכול להרוג את ג'יין בשל יופיה הרב, אך מוביל אותה אל מחוץ לכפר כשהוא נרדף על ידי בני הכפר. פרנסיס מגלה כי קליגרי הוא מנהלו של המוסד המקומי לחולי רוח, ובעזרת ידידיו הוא מגלה כי קליגרי אחוז באובססיה בשל סיפור על ד"ר קליגרי אחר, קודם, אשר השתמש בסהרורי לרצח אנשים.
צזארה נופל אל מותו במהלך המרדף. כאשר מוצגת גווייתו של צזארה לקליגרי, קליגרי נשבר ומגלה את טירופו, ומאושפז בבית החולים שלו עצמו. מכאן עובר הסיפור אל "סיפור המסגרת" ומתברר כי הסיפור הוא הזייתו של פרנסיס, חולה רוח המאושפז במוסד, וקליגרי הוא הרופא המטפל בו. לאחר חשיפת הזיותיו של פרנסיס, מכריז קליגרי כי עתה יוכל לסייע לפרנסיס ולהביא להחלמתו.
את סיפור המסגרת הציע דווקא פריץ לאנג, והוא הוכנס לסרט בניגוד לרצונם של התסריטאים. עובדה זו מחזקת את האמונה כי לסרט היו משמעויות פוליטיות נרחבות, אך הפיכת העלילה כולה לבדייה ממוחו הקודח של איש מטורף הביאה למעשה לפגיעה במסר החברתי, אם כי ייתכן ויצרה את "הטוויסט" הקולנועי הראשון אי פעם.

השפעת הסרט

הסרט התקבל בעולם בהתלהבות. הסגנון האקספרסיוניסטי אותו ייצג הסרט זכה לשבחים. אך יומרתו של הסרט לפרוץ גבולות וליצור גל חדש של קולנוע אקספרסיוניסטי נכשלה. מספר יוצרים כלאנג ופרידריך וילהלם מורנאו המשיכו ביצירות מסוג זה במהלך שנות העשרים (ראויים לציון "הגולם" (1920), "נוספרטו" (1922) ו"ד"ר מבוזה" (1922)) אך אומנות זו נותרה במסגרת המצומצמת של מספר יוצרים מרכז אירופים, וסופה שנעלמה בתוך זמן קצר. השפעת הסרט, והזרם הקולנועי אותו ייצג, נותרה בסרטים מסוג פילם נואר וביצירות של במאים כאלפרד היצ'קוק ובמאי סירטי אימה אחרים.
התאורטיקן זיגפריד קראקובר כתב בספרו "מקליגרי ועד היטלר" כי הסרט ניתן להבנה כאלגוריה לגרמניה של מלחמת העולם הראשונה, כאשר צ'זארה, ההולך בשנתו, מייצג את העם הגרמני שביצע מעשים איומים תחת השפעת דמויות דומיננטיות. גם אם פרשנות זו שגויה, ומושפעת מאירועי מלחמת העולם השנייה אותם ודאי לא יכלו יוצרי הסרט לצפות, "קליגרי" אכן מייצג את הלך הרוח של העם הגרמני בימיה הראשונים של רפובליקת ויימאר, בו היה רצון להימלט מן המציאות של תבוסה צבאית, מלחמת אזרחים, ואינפלציה דוהרת.
מערכת יחסים חד-מינית

מערכת יחסים חד-מינית היא מערכת יחסים זוגית רומנטית או מינית בין בני/בנות זוג מאותו המין. המונח נישואים חד-מיניים מתייחס למקרים בהם ישנה הכרה ממוסדת ביחסים מסוג זה.
ניתן להשתמש במונח "מערכת יחסים חד-מינית" גם כאשר הנטייה המינית של המשתתפים במערכת היחסים אינה זהה ולכן, משום שאנשים ביסקסואלים או אנשים חד-מיניים יכולים גם כן לקחת חלק במערכת יחסים חד-מינית, מערכת יחסים חד-מינית לא בהכרח תהיה "מערכת יחסים בין בני זוג הומוסקסואליים" או "מערכת יחסים בין לסביות".
לדתות השונות יש השקפות שונות על אהבה ויחסי מין בין אנשים מאותו המין. חלק גדול מהדתות האברהמיות מתייחסות ליחסי מין מחוץ לנישואים הטרוסקסואלים, כולל יחסי מין בין בני אותו המין, באופן שלילי, אם כי ישנם תמיד אנשים בכל קבוצה דתית שאינם בהכרח מסכימים עם העמדה/גישה המסורתית כלפי מערכות יחסים חד-מיניות. יש הסוברים שלמערכת יחסים הטרוסקסואלים יש יתרונות אובייקטיביים על פני מערכת יחסים חד-מינית.
בתנאים דומים לאלה החלים על מערכת יחסים הטרוסקסואלית, גם בני זוג במערכת יחסים חד-מינית עשויים להיות מוכרים כידועים בציבור.
חגי חריף

ד"ר חגי חריף (נולד ב-1968) הוא איש תקשורת ישראלי.

ביוגרפיה

חריף נולד בתל אביב. אביו יוסף חריף היה פובליציסט ופרשן פוליטי בעיתון "מעריב". סבו מצד אמו, שבתי דון-יחיא, היה איש ציבור ישראלי ועורך העיתון "הצופה".
חריף למד בבית הספר התיכון הציוני–דתי "הימלפרב" בירושלים. בשנת 1987 התגייס לצה"ל ושירת ברבנות הצבאית ובגלי צה"ל, שם שימש מפיק, עורך ומגיש תוכניות. מאז 1991 מועסק כאזרח עובד צה"ל. כיום הוא מגיש בגלי צה"ל מדי מוצאי שבת יחד עם שאול מייזליש את המשדר "במוצאי יום מנוחה" – תוכנית בנושאי יהדות.
חריף שימש יועץ תקשורת לרבנים הראשיים לצה"ל גד נבון, ישראל וייס, אביחי רונצקי ורפי פרץ. הוא עורך את ביטאון הרבנות הצבאית "מהלכה – למעשה". נוסף על כך נמנה עם הוועדה המייעצת של כתב העת לענייני מדע ודעת, "חידושים", שמפרסמת אוניברסיטת בר-אילן.
חריף למד מדע המדינה ותולדות עם ישראל לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן וסיים את לימודיו בהצטיינות יתרה. במסגרת לימודי התואר השני במדע המדינה התמחה בתקשורת פוליטית, ועבודת הדוקטורט שלו עסקה ב"ספורט ופוליטיקה בינלאומית: הפונקציות הפוליטיות של הספורט הייצוגי ביישוב הארץ-ישראלי ובמדינת ישראל, 1960-1898". בעבודתו טען חריף כי ספורטאי ישראל מלאו משימות פוליטיות כדוגמת השגת הכרה דיפלומטית, יצירת קשרי ידידות ושיתוף פעולה מדיניים.
בשנים האחרונות מועסק חריף על ידי משרד ראש הממשלה בכתיבת נאומיו של ראש הממשלה בנימין נתניהו
כריסטיאנו זאנטי

ביוגרפיה

זאנטי התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1993 בפיורנטינה האיטלקית. לאחר מכן עבר בין הקבוצות ונציה, רג'ינה, אינטר, קליארי ורומא. הוא אף זכה עם רומא באליפות איטליה בעונת 2000/2001. זאנטי הועבר ליובנטוס בשנת 2006 בהעברה חופשית, על אף ירידת הקבוצה לסרייה ב' בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א'.
זאנטי החל לשחק בנבחרת איטליה בשנת 2001. הוא זומן לסגלה למשחקי מונדיאל 2002 ויורו 2004, אך לא זומן אליו מאז שנת 2004. לזכותו 17 הופעות במדי הנבחרת ושער אחד.
איש ההלכה

הגדרת ההלכה

במסה 'איש ההלכה' מציג הרב סולובייצ'יק, את מרכזיותה של ההלכה במחשבה היהודית. מבטו התאולוגי מתייחד בהתמקדות מתמדת בהלכה, הן במובנה המעשי כציות בפועל למצוות, והן במובנה הלמדני כתחום ידע ולימוד תורה תלמודי. מטרתה המוצהרת של המסה היא "לחדור לתוך כבשונה של תודעת ההלכה ולעמוד על מהותו של טיפוס 'מוזר ומשונה' - חכם ההלכה הלמדן." 
את ההלכה מציג סולובייצ'יק כבסיס א-פריורי לעמידה יהודית מול האל. ההלכה מוצגת כארצית, כלומר כזו המתמקדת בעולם הזה הקונקרטי, וזאת בשונה מגישות דתיות מנוגדות השואפות להינתק מן העולם הארצי אל המימד הרוחני המצוי רק מעל ומחוץ למציאות הארצית. במסה זו נטען כי איש ההלכה איננו מתאים למודלים המערביים המקובלים של מהי דתיות, ועל כן ניגש הרב סולובייצ'יק להגדיר את הוייתו הדתית המיוחדת. הוייה זו כוללת עמדות כלפי פעילות אינטלקטואלית, פרישות וסגפנות, מוות, אזוטריות, מיסטיקה, יצירתיות, תשובה והשגחה. המסה מדגישה את ערכה של יצירתיות אנושית ואף אישית כמשימה המוטלת על האדם בידי האלהים ומגדירה את מהות האדם ככזה. עבודת ה' של איש ההלכה - נוסף על לימוד תורה - היא הגשמת עקרונות ההלכה בעולם הראלי: "אידיאלי הצדק הם עמודי האש להשקפת עולם זו", שכן "משאת נפשו של איש ההלכה היא תיקון עולם במלכות החסד והצדק"

תוכן

המסה 'איש ההלכה' מורכבת משני חלקים:  א. השקפת עולמו וחייו של איש ההלכה.  ב. הכוח היוצר של איש ההלכה. 
החלק הראשון של המסה מציג שני טיפוסים מנוגדים: איש הדעת (בעיקר: איש המדע) - ולעומתו: איש הדת. באמצעותם מגדיר המחבר את אופיו וייחודו של הטיפוס השלישי - איש ההלכה, שהוא "מקצתו איש הדת, ומקצתו - איש הדעת, וכולו מובדל ומופלה משניהם". 
החלק השני של המסה עוסק באיש ההלכה כיוצר וכמחדש בלימוד תורה - חידוש שאינו נוגע רק לתחום העיוני, אלא מתרחב ומתפשט "לתחום המעשי" - לעולם הראלי.

רציונליזם

ניכר מאמצו של המחבר לאמץ את המבט המודרני המעניק ערך חיובי לעצמאות האדם, וכן מעדיף מבט רציונלי על נטייה למסתורין ומיסטיקה, ואף את המבט האמריקאי המעניק ערך רב לפעלתנות אישית של הפרט למען רווחתו האישית ושליטתו בחייו בכל התחומים. בהקשר זה מציג הרב סולובייצ'יק את הקו הבולט באישיותו של איש ההלכה דווקא בעצמאות וביצירתיות שלו, כ"שליט אדיר במלכות הרוח והשכל" - ואפילו האל, כביכול, "ממלא את הכרעת האדם והוראתו".

שלשלת בריסק

לצד תוכנה העיוני, יש בה גם משום מאמץ עקיף להציב יד ושם באיפיון עולמה התורני של יהדות מזרח אירופה (הנחרבת בשואה), בדגש על הענף הלמדני הליטאי בכלל, ועל משפחת ראשי הישיבה הלמדנים של המחבר בפרט: שושלת שראשיתה ברבה של בריסק, הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, בנו ר' חיים הלוי סולובייצ'יק, ונכדו (אבי המחבר) הרב משה סולובייצ'יק.

תגובות למסה 'איש ההלכה'

חרף העובדה שהמסה הזו הפכה חומר קריאה חשוב בחוגי האורתודוקסיה המודרנית, היא נדחתה כמודל פסיכולוגי והלכתי פסול בחוגי הזרמים החוץ-אורתודוקסיים שמצאו פגם בהעמדת כל עמידתו הרוחנית הדתית של היהודי על בסיס ההלכה דווקא. כמו כן ביקרו את המסה הזו על הטפתה, כביכול, ל'קרירות' ולא לרגש סוער. כך למשל בביקורתו של הרב הקונסרבטיבי אברהם יהושע השל שקבע "איש ההלכה [של הרב סולובייצ'יק] לא היה ולא נברא אלא משל היה".
אלמוזאורוס

גילוי

האלמוזאורוס נתגלה לראשונה ב-1922 בניו מקסיקו ותואר על ידי גילמור. ב-1946 נתגלה שלד שלם יותר של אלמוזאורוס, ואורכו הוערך ב-16 מטר. ב-2003 נתגלו מאובנים חדשים וענקיים של אלמוזאורוס שכללו מספר חוליות בודדות ועצמות גפיים, ואחרי מחקר ממושך, פרסמו ב-2011 פאולר ועמיתיו מאמר שהעריך את סדר גודלו של אלמוזאורוס כשווה לזה של ארגנטינוזאורוס, פוארטזאורוס ופוטאלונגקוזאורוס - הדינוזאורים הגדולים ביותר של אמריקה הדרומית. אורכו הוערך בכ-30 מטר או יותר ומשקלו כ-11 פילים או כ-70 טון. מאחר שהערכות אלה מתבססות על חומר מאובנים חלקי למדי (מספר חוליות בודדות ועצמות גפיים), הן אינן מדויקות, אך אם הן נכונות הן מציבות אותו כאחד הדינוזאורים הגדולים ביותר שחיו באמריקה הצפונית, כאשר הוא קצר במקצת מסופרזאורוס אך כבד ממנו. סקוט הארטמן בחן מאובנים אלה וגם הוא הסכים שמדובר בטיטאנוזאור מסיבי שקרוב לארגנטינוזאורוס במשקל אך קצר באורך, אך לא בטוח שמדובר באלמוזאורוס וייתכן שהמאובנים הנ"ל שייכים לסוג טקסונומי חדש.

מאפיינים

האלמוזאורוס חי בדרום אמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון ממש בשלהי עידן הדינוזאורים, במאסטריכט, כ-68-66 מיליון שנים לפני זמננו.
אלמוזאורוס היה זאורופוד ענק, וכמו שאר הזאורופודים היה צמחוני. הוא היה נפוץ למדי בתחום מחייתו ושימש כטרף לטירנוזאורוס רקס, שהיה הטורף הגדול ביותר באמריקה הצפונית בשלהי הקרטיקון.
זכריה עופרי

ביוגרפיה

עופרי החל את הקריירה הספורטיבית שלו בגיל 7 במחלקת ההתעמלות של מכבי הצפון ת"א. כשהיה בן 13 החל לעסוק בכדורסל ובגיל 16 שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב. עופרי שיחק בקבוצת מכבי תל אביב לאורך כל הקריירה, מגיל 16 ועד לפרישתו.
עופרי היה ידוע בשליטה בכדור, במהירות ובדיוק. תכונות אלו גרמו לו לייצר מהלכי כדורסל תוך כדי הטעיות ותכסיסים.
כשהיה עופרי בן 20 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, בדרך ל-21 הופעות, בהן קלע 155 נקודות. עופרי הוביל את הנבחרת בטורנירי אליפות אירופה (1953) ואליפות העולם (1954) ואף הוביל את הנבחרת למקום השני המכובד במכבייה הרביעית.
עונת 53/54 הייתה עונת השיא של עופרי, בה היה ממצטייני הנבחרת בטורניר אליפות אירופה, וקלע 173 נקודות בליגה הישראלית.
עופרי התנדב כמורה למתמטיקה ואנגלית בבית-ספר בתל אביב.
הלך לעולמו ב-9 במרץ 2018 בגיל 85.
גרטה גרוויג

חייה

גרוויג נולדה וגדלה בסקרמנטו שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא גרמני ובריטי. בתם של האחות כריסטין ושל טכנאי המחשבים גורדון גרוויג.   
היא בוגרת לימודי פילוסופיה מ"מכללת ברנארד" שבניו יורק. הופעותיה הראשונות היו עוד כסטודנטית, בסרטים העצמאיים של במאי סרטי הממבלקור ג'ו סוואנברג, "LOL" ו"חנה עולה במדרגות", לו גם כתבה גרוויג את התסריט. ב-2008 יצרה לראשונה סרט עצמאי ביחד עם סוואנברג, בשם "שבועות וסופי שבוע"; בסרט גילמה את התפקיד הראשי לצידו של ג'יי דיופלאס, במאי סרט האימה העצמאי "ראש שקית נייר" בו כיכבה באותה שנה.
ב-2009 הופיעה בסרט האימה "בית השטן", שהיה סרטה הראשון מחוץ לז'אנר סרטי האינדי.
ב-2010 זכתה גרוויג להכרה בעקבות הופעתה לצידו של בן סטילר בדרמה הקומית "גרינברג". הופעתה זכתה לביקורות טובות והיא קיבלה מועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט, בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
ב-2011 הופיעה בקומדיות "קשר לא מחייב" בתור פטריס, חברתה הטובה של ד"ר אמה קורצמן (נטלי פורטמן); וב"ארתור", בתור נעמי קווין, מדריכת הסיור של הפלייבוי ארתור באץ' (ראסל בראנד).
בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "ג'קי" על ג'קלין קנדי-אונאסיס, רעייתו של נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי, בכיכובה של נטלי פורטמן. בהמשך השנה כיכבה בקומדיה הרומנטית "הרומן של מגי" כאשר גילמה את דמותה של מגי, צעירה ניו-יורקית שמחליטה להביא ילד לעולם עם או בלי מערכת יחסים. 
בשנת 2017 שיחקה בקומדיית הדרמה של הבמאי מייק מיילס, "נשות המאה ה-20", לצד אנט בנינג, בילי קרודופ ואל פנינג.
היא כתבה וביימה את הסרט "ליידי בירד" שיצא לאקרנים ב-2017 וזכה בפרס גלובוס הזהב.
ב-2018 דיבבה את דמותה של טרייסי ווקר בסרט "אי הכלבים" של וס אנדרסון.
NRK1

היסטוריה

ביום שלישי, 12 בינואר 1954 ביצע NRK את ניסיון השידור הראשון. הניסיון ארך 32 דקות ושודר בו שעון עם דקות ושניות.
שידורי טלוויזיה קבועים החלו ב-13 באפריל 1958. באותה העת עבדו בערוץ 11 עובדים בלבד, 3 שעסקו בצד התוכן ו-8 טכנאי שידורים.

שם וזהות גרפית

עד שנת 1995 נקרא הערוץ באופן רשמי "NRK טלוויזיה", או רק "NRK" בשפת היום-יום. עד תחילת שידורי ערוץ TV 2 בנורווגיה בשנת 1992, במשך 34 שנים, היה הערוץ הארצי היחיד בנורווגיה, ולכן נהגו לכנותו בשפת היום-יום גם "הטלוויזיה".
ב-1 בינואר 1996 שינה הערוץ את שמו ל-NRK1 בשל תחילת שידורי ערוץ NRK2. יחד עם שינוי זה, שונתה גם האריזה הגרפית של הערוץ.
הערוץ החליף כמה פעמים לאורך השנים את סמליו, והשינוי האחרון היה בשנת 2011. סמלי NRK כוללים בעיקר את הצבע כחול.

נתח שוק

מתחילת שידורי הערוץ, עד שנות ה-80 הוא היה מונופול שידורים בנורווגיה. המונופול נשבר בבתים הקרובים לגבול עם שוודיה, שיכלו לקלוט את שידורי הטלוויזיה השוודית, ובתים המחוברים לכבלים.
בסוף שנות ה-80 הוקמו ערוצים TVNorge ו-TV3 כמתחרים הראשונים לשידורי NRK. בשנת 1992 הוקם ערוץ TV 2 כערוץ המסחרי הארצי הראשון בנורווגיה. על אף התחרות, מאז הקמתו הערוץ הוא הפופולרי ביותר בנורווגיה, עם נתח שוק של 30.7% בשנת 2016, ושל 32.8% בשנת 2017.
אשר ויזר

ביוגרפיה


נולד ב-1904 בגולוגורי שבגליציה המזרחית ליהודה ויזר, סוחר, ולמחלה בת משה יצחק מעט. לאחר סיום לימודיו עבד בהוראה ברחבי פולין. עלה לארץ ישראל ב-1934, החל ללמוד מקרא ולשון באוניברסיטה העברית ב-1938.
לימד מקרא ולשון באוניברסיטת בר-אילן ואחר כך כמורה למקרא בגימנסיה הרצליה.
הישגו העיקרי היה פירוש לתנ"ך, שהשלים זמן קצר לפני מותו. ייחודו של הפירוש שהוא מחולק לשני מרכיבים: החלק הלשוני והחלק הענייני שמשלימים זה את זה עד כדי פירוש מלא.
פרסם מאמרים בלשון ומקרא באכסניות שונות, אותם קיבץ בספרו "מקרא ולשון" שיצא ב-1964. ד"ר ברוך בן-יהודה כתב את המבוא לקובץ. כתב ספר "דקדוק הלשון העברית" (תש"ט).
בשנת תשל"ז זכה בפרס הרב קוק לספרות מחקר וספרי עזר תורניים (פרס כבוד).
ויקטור ואלדס

קריירת משחק

ביולי 1992 החל ואלדס לשחק בקבוצת הנוער של ברצלונה. חודשיים בלבד לאחר מכן נאלץ לעזוב את הקבוצה שכן משפחתו עברה להתגורר בטנריפה. הוא חזר לברצלונה שלוש שנים מאוחר יותר. ואלדס התקדם בקבוצות הנוער השונות של ברצלונה עד ברצלונה ב', קבוצת המשנה של ברצלונה, אליה צורף בשנת 2000.
בעונת 2002/2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה. בהדרגה, לקח את מקומו של השוער הארגנטינאי, רוברטו בונאנו, בהרכב. הצטרפותו של המאמן רדומיר אנטיץ' סימנה את קיבועו של ואלדס כשוער הראשון של הקבוצה.
בעונת 2004/2005 שותף ואלדס ברוב משחקי הקבוצה, ועזר לה לזכות באליפות הליגה. בתום העונה זכה בפרס ריקרדו זאמורה המוענק לשוער הטוב ביותר בליגה. בעונה שלאחר מכן, עונת 2005/2006 היה ואלדס חלק עיקרי בזכייתה של ברצלונה בדאבל - בליגת האלופות ובליגה. בגמר, שנערך מול ארסנל, הדף מספר בעיטות קריטיות של תיירי הנרי. למרות ההצלחה הקבוצתית, לא זכה ואלדס בפרס זאמורה.
בעונת 2006/2007 שיחק ואלדס בכל 38 משחקי הליגה של קבוצתו ולא הוחלף אפילו פעם אחת, ובכך הפך לשוער השני בקבוצה שעושה זאת, לצד אנדוני זוביזרטה. למרות יכולת טובה בליגה, כאשר בין היתר הדף בעיטת עונשין של אסקיאל גאראי, הפסידה ברצלונה את האליפות לריאל מדריד. בעונת 2007/2008 ערך את הופעתו ה-250 במדי הקבוצה.
בעונת 2008/2009, ואלדס ערך את הופעתו ה-300 במדי ברצלונה בניצחון 6 - 2 על ריאל מדריד בקלאסיקו.
בשנת 2010 הפך ואלדס להיות שוערה השני של נבחרת ספרד.
ב-26 במרץ 2014 במהלך משחק ליגה מול סלטה ויגו, קרע את הרצועה הצולבת בברך, פציעה אשר השביתה אותו עד לסיום העונה. בתום העונה עזב ואלדס את המועדון, מהלך עליו הודיע מראש, עוד בטרם נפצע.
ב-8 בינואר 2015, חתם ואלדס לשנה וחצי במנצ'סטר יונייטד לאחר שהוזמן להתאמן בקבוצה על מנת שיוכל להחלים מהפציעה. ואלדס החל לשחק במדי קבוצת מילואים של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו מול קבוצת המילואים של ליברפול בו ניצחה יונייטד 2-1. ב-17 במאי 2015, ערך ואלדס הופעת בכורה במדי הקבוצה הראשונה של יונייטד כשעלה כמחליף בתיקו 1-1 נגד ארסנל. ב-24 בינואר 2016 הושאל ואלדס לסטנדרד ליאז' עד לסוף העונה. עם תום חוזהו סיים ואלדס את דרכו במנצ'סטר יונייטד.
ב-7 ביולי 2016 חתם במידלסברו לשנתיים. בתום עונת 2016/17, עזב את מידלסברו עם ירידתה לליגת המשנה באנגליה.
ב-17 באוגוסט 2017 הודיע ואלדס על פרישה ממשחק פעיל.

קריירת אימון

ב-1 ביוני 2018 חזר לכדורגל כמאמן לאחר שקיבל רישוי Pro מאת אופ"א. הוא אימן תחילה בקבוצת הנוער של מורטאלס, שאיתה זכה בשני תארים מקומיים. ב-19 ביולי 2019, חזר לברצלונה לאמן את קבוצת הנוער שלה. ב-7 באוקטובר 2019 פוטר האימון קבוצת הנוער של ברצלונה.
יעל דואני

ביוגרפיה

דואני נולדה בראשון לציון. היא אחותה הגדולה של רוני דואני.
למדה באוניברסיטה העברית בתחום מדעי התזונה. את ראשית דרכה עשתה בלהקת הנוער של ראשון לציון. בשנת 2002 השתתפה בטלנובלה "לחיי האהבה" בערוץ 3 ב-HOT. בשנים 2002 ו-2003 השתתפה בפסטיגל עם השירים "אם אני נסיכה" ו"לקפוץ", וגילמה את ג'יין במחזמר "טרזן וג'יין", לאחר שהצוות המקורי - יעל בר-זוהר ויהודה לוי - הוחלף.
בין השנים 2003 - 2005 הנחתה ברצועת הנוער "זאפ לראשון" של ערוץ 1.
בשנת 2006 השתתפה בתוכניות ילדים בערוץ הופ!, הופיעה במחזות הזמר "מי שחלם" - המבוסס על קורות חייו של יצחק רבין, ו"הלהקה" - המבוסס על הסרט בשם זה בתפקיד אורלי אותו גילמה במקור חלי גולדנברג, כמו גם בסדרת הטלוויזיה "23FM" של חינוכית 23.
ב-2012 הופיעה בסרטו הקצר של דוד שאדי "ג'נטל דוג". כמו כן לוהקה לתפקיד אורח בסדרה "החבר'ה הטובים".
במשחקי הכדורסל שנערכו בעונת 2012/13 של ליגת העל הנחתה דואני את קטעי הקישור עבור ערוץ הספורט והופיעה כתזונאית בתוכניתה של שירה פליקס "המקצוענים 10".
בשנת 2014 החל שידור העונה הרביעית של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון", בה דואני נטלה חלק יחד עם אחותה רוני. הזוג הודח מהתוכנית בהדחה השישית.
נשואה לעומר קליין, אחיו של השחקן יפתח קליין. לזוג בן.
מתגוררת במושב בית-חנן.