google/wiki40b huggingface dataset:
פלאו בלאוגרנה

היסטוריה

הפלאו בלאוגרנה נפתח ב-1971 והיו בו 5,696 מקומות ישיבה, ובשנת 1994 הוא הורחב ל-7,585 מקומות. הפלאו בלאוגרנה שימש גם באולימפיאדת 1992 לענפים ג'ודו, טאקוונדו והוקי גלגיליות.
החל מעונה 2017/2018, האולם מיועד להריסה כחלק מתוכנית השדרוג לאצטדיון קאמפ נואו וסביבתו. בשטחו של האולם יוקם חניון תת-קרקעי עם 5000 מקומות ועליו מבני משרדים. גם אצטדיון מיני אסטדי מיועד להריסה ובשטחו ייבנה אולם חדש לכדורסל שיכיל 12,000 מקומות. העבודות צפויות להסתיים עד עונה 2019/2020.
כיכר טיימס 1

היסטוריה

בניית כיכר טיימס 1 הסתיימה בשנת 1904 על מנת לשמש כמשכנו החדש של העיתון "ניו יורק טיימס", שעבר באופן רשמי אליו בינואר 1905. אדולף אוקס, הבעלים של העיתון, הצליח לשכנע באותה עת את עיריית ניו יורק לשנות את שמו של האזור מכיכר לונגאייקר (Longacre Square) לכיכר טיימס. כדי לקדם את המשכן החדש, החליט אוקס לקבל את 1 בינואר 1904 במופע זיקוקין די נור מגג הבניין. האירוע משך כ-200,000 איש והוגדר כמוצלח. עקב כך הוחלט לשחזר את המופע בכל שנה. בעקבות איסור של עיריית ניו יורק על חגיגה באמצעות זיקוקים, החליט אוקס, לקראת ה-1 בינואר 1908, לשנות את המסורת להורדת כדור מואר שיסמל את השנה החדשה. הרעיון של הורדת כדור מקורו בשימוש בכדור זמן לטובת כיול כרונומטר (מכשיר חשוב לניווט ימי)-הכדור, שהיה מוצב על עמוד בחוף, היה מורד בזמן קבוע מראש וכך ניתן היה לכייל את הכרונומטר. מאז ועד היום - מעל 100 שנים, נוהגים לחגוג מול בניין זה את השנה האזרחית החדשה.
בשנת 1913, כשמונה שנים לאחר סיום בנייתו, עזב הניו יורק טיימס את המבנה ועבר למבנה אחר ברחוב 43, ששירת אותו עד שנת 2007.
ב-6 בנובמבר 1928 הוצב על המבנה שלט אלקטרוני המציג חדשות, בעל 14,800 נורות המונע באמצעות מסוע - אשר הציג לראשונה תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1929, בהן נבחר הרברט הובר וכניעת יפן ב-14 באוגוסט 1945.
במהלך מלחמת העולם השנייה הופסקה הורדת הכדור על מנת לחסוך בחשמל בשל המצב המלחמתי. חגיגת השנה החדשה בשנים אלה כללה דקת דומייה לזכר הנופלים והשמעת הקלטת פעמוני כנסיות.

מבניין ללוח מודעות

בשנת 1961 נרכש הבניין על ידי חברת "אלייד כימכיל" אשר החליפה את חזית הבניין (שהייתה עד אז עשויה פסיפס של גרניט וטרה קוטה) בחזית בטון אחידה, וזאת על מנת להפוך את חזית הבניין ללוח מודעות. מלבד הקומה ה-16, בה הייתה בעבר מסעדה (שנסגרה בשנות ה-80) לבניין אין חלונות. בשל היעדר מיזוג אוויר, מרבית הבניין ריק.
הבעלים של הבניין, בריין טרנר, העיר: "מי צריך דיירים שיש לך את לוח המודעות הגבוה בעולם?" - נכון לשנת 2000, 26 השלטים שעל הבניין הכניסו לבעליו בין 40,000$ ל-250,000$ לחודש לכל שלט ושלט .
ניצול משאבים מקומיים

ניצול משאבים מקומיים (באנגלית: In-situ resource utilization) הוא מונח במדעי החלל המתאר את השימוש והניצול של משאבים הנמצאים או מיוצרים על גבי גרם שמים כלשהו (הירח, מאדים, אסטרואיד וכו').
ניתן להפיק ממשאבים מקומיים חומרים לתמיכה בחיי האסטרונאוטים (למשל חמצן), דלק, חומרי בנייה, ואנרגיה.
כיום, ניצול משאבים מקומיים מתבטא בעיקר בניצול של חלליות רבות את קרינת השמש על מנת ליצור אנרגיה סולארית. מעבר לכך, לא היה שימוש בשיטה זו עד היום.
שיטה זו, של ניצול משאבים מקומיים, נתפסת כיום כאמצעי יעיל על מנת להפחית בצורה משמעותית את כמות ומשקל המטען והחומרים שנדרשים לשיגור ולהטסה מכדור הארץ לגרם שמים אחר וממנו חזרה לכדור הארץ. דוגמה לניצול משאבים מקומיים היא אחת השיטות שהוצעו על מנת לחסוך בדלק שישוגר מכדור הארץ במשימה מאוישת למאדים. לפי שיטה זאת, הדלק לשיגור חזרה ממאדים יופק באמצעות תגובה כימית פשוטה ומוכחת שנקראת תגובת סבטייה, בין מימן (שיסופק מכדור הארץ) ובין פחמן דו-חמצני שיילקח מהאטמוספירה של מאדים. 
כחלק מההכנות לקראת פיתוח טכנולוגיות מסוג זה, נאס"א מתכננת להוסיף לרובר מארס 2020, אשר מיועד לשיגור באותה שנה ויהיה דומה לרובר קיוריוסיטי, מכשיר ניסויי בשם MOXIE  שיפיק חמצן מהפחמן הדו-חמצני שבאטמוספירה המאדימית.
אופרנד

אוֹפֵּרַנְדּ במתמטיקה ובשפות מחשב, הוא הנתון עליו פועל אופרטור. האופרטור הוא הפעולה שמתבצעת (לדוגמה פעולה אריתמטית \ לוגית \ השמה) על האופרנד. ברוב השפות אין הגבלה על מספר האופרנדים הניתנים לשימוש, אך יש כאלו המגבילות זאת, לדוגמה שפת סף בה מספר האופרנדים מוגבל ל-2 לכל היותר.
לארה פולבר

ביוגרפיה

פולבר נולדה בסאות׳אנד-און-סי שבמחוז אסקס. אביה ממשפחה יהודית, ואמה ממשפחה אנגלית והתגיירה. הוריה התגרשו כשהייתה בת 11. בין השנים 1994 ו-1998 היא הייתה חברה בתיאטרון לנוער " National Youth Music Theatre", כמו גם בחוג "The Liz Burville Dance Centre" שבבקסלי. ב-1997 החלה ללמוד בבית הספר "קולג' דורין בירד" וסיימה את לימודיה בשנת 2000. מאז היא מופיעה כשחקנית, זמרת ורקדנית במחזות מוזיקליים בתיאטראות וסט אנד.
ב-2008 הייתה פולבר מועמדת לפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה כלוסיל פרנק בהפקת הבכורה בווסט אנד של המחזמר "המצעד" שהועלה בתיאטרון דונמאר ורהאוס. היא שבה וגילמה את הדמות בהפקה בלוס אנג'לס ב"מארק טאפר פורום" לצדו של טי אר נייט.
ב-2008 הקליטה פולבר שיר לתקליטור "Act One – Songs from the Musicals of Alexander S. Bermange" (שירים מתוך מחזות זמר של אלכסנדר ס. ברמנג') . ב-2009 הצטרפה פולבר לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "רובין הוד" בתפקיד איזבלה, אחותו של גאי גיזבורן.
ב-2010 הצטרפה פולבר לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "דם אמיתי" של רשת HBO בתפקיד קלודין קריין, הפיה הטובה של סוקי סטאקהאוס. בעונה העשירית והאחרונה של סדרת הריגול של ה-BBC "ספוקס" גילמה פולבר את ארין וואטס, ראש מדור D.
פולבר גילמה את דמותה של איירין אדלר בפרק "שערורייה בבלגרביה", הפרק הראשון בעונה השנייה של הסדרה "שרלוק".
ב-2012 השתתפה פלובר בסדרת הטלוויזיה "הסודות של דה וינצ'י" בתפקיד קלריס אורסיני, אשתו של לורנצו דה מדיצ'י (בגילומו של אליוט קוואן).
ב-2014 הופיעה פלובר בתפקיד לואיז בהפקה מחודשת של המחזמר "ג'יפסי" (מאת סטיבן סונדהיים) בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר לצד השחקנית אימלדה סטונטון. לקראת סוף אפריל 2015 הועלתה ההפקה בווסט אנד. ההפקה זכתה לפרסים רבים, מתוכם פולבר זכתה בפרס האולייביה כשחקנית משנה הטובה ביותר במחזמר.
ב-2015 שבה והופיעה בתפקיד ארין וואטס בסרט הקולנוע "Spooks: The Greater Good" סרט המשך לסדרה "ספוקס".
בינואר 2017 שיחקה בסרט הפנטזיה "מלחמת האופל: מלחמת דמים", הסרט הוא הסרט החמישי בסדרה. שם שיחקה לצד קייט בקינסייל, תיאו ג'יימס ובראדלי ג'יימס.

חיים אישיים

בשנת 2003 הכירה פולבר את השחקן האמריקאי ג'וש דאלאס כשחי בבריטניה ולמד ב-"Mountview Academy of Theatre Arts". הם התחתנו בחג המולד של 2007 באסם מהמאה ה-16 בדבון. בראיון רדיו ב-2 בדצמבר 2011 הודיע דאלאס שהם מתגרשים.
ב-2012 החלה פולבר לצאת עם השחקן ראזה ג'אפרי והשניים התחתנו ב-27 בדצמבר 2014.
טרונדור

גאוגרפיה וגאולוגיה

הטרונדור ממוקם באנדים הרטובים, אזור בעל משקעים רבים בצורה של גשם ושלג. האקלים הממוזג של האנדים הדרומיים מאפשרים היווצרות מספר קרחונים כתוצאה מקצב הצטברות גבוה של הקרחונים. הטרונדור הנמצא בקו רוחב 41° דרום, הוא חלק מנוף אלפיני של פיורדים, אגמים קרחוניים ועמקים קרחוניים.
כמו במקרה של הר הגעש לנין הקרוב, הטרונדור בנוי ברובו מבזלת.

קרחונים

הטרונדור נודע בקרחונים הרבים המכסים חלקים שונים שלו. 8 קרחונים תועדו: אלרסה (Alerce), וונטיסקרו נגרו (Ventisquero Negro - הקרחון השחור), קאסה פנגה (Casa Pangue), קסטנו אוברה (Castaño Overa), ריו בלנקו (Río Blanco -נהר לבן), פריאס (Frías), פאולה (Peulla) ומנסו (Manso). במהלך העשורים האחרונים הקרחונים של הטרונדור, כמו מרבית הקרחונים של האנדים הדרומיים, נמצאים בנסיגה.
הקרחון השחור הנמצא בבסיס הטרונדור בפארק הלאומי נאוול ואפי הוא קרחון ייחודי. הצבע החום כהה המיוחד שלו מגיע מלכלוך בוצי וממשקעים הנמצאים באזור הצטברות של הקרחון, אשר מוזנים על ידי קרחון ריו מנסו כמה מאות מטרים גבוה יותר בהר. גושי קרח חומים מתנתקים מהקרחון ולאחר מכן צפים באגם קטן עד אשר הם נמסים.

פסגות

לפי מפת אונקר (Aoneker), אלה הם הפסגות של ההר: אנון או בינלאומי (3,484 מטר), ארחנטינו (3,187 מטר), צ'יליאנו (3,262 מטר), טורה אילסה (2,585 מטר). רכסים: פילו סור (3,054 מטר), פילו בלאנקו (3,146 מטר), פילו לה ויאחה (2,715 מטר), פילו למוט (2,340 מטר).

תיירות וטיפוס הרים

הרמן קלאוסן טיפס לראשונה על הטרונדור לבדו ב-29 בינואר 1934, לאחר מספר ניסיונות. הבקתה על ההר, רפיוחו אוטו מאיילינג (Otto Meiling), היא היעד הפופולרי לטרקים יומיים. הבקתה קרויה על שמו של מטפס הרים אשר טיפס עשרות פעמים על ההר ובילה שנים בהדרכת אנשים מסביב להר. הבקתה ממוקמת בערך 1,200 מעל פמפה לינדה, בבסיס ההר.
מרבית הקיצים פסגת אנון או הפסגה הבינלאומית ניתנת לטיפוס. אולם, קיץ חם במיוחד הגביר את מפולות הסלעים לרמה מסוכנת במהלך ינואר ופברואר 2008.
נורוויג'ן אייר שאטל

תולדות החברה

נורוויג'ן אייר שאטל נוסדה בשנת 1993 והתבססה על חברת התעופה "בוסי בי", חברה לטיסות מקומיות של חברת התעופה "בראטנס", שנסגרה לאחר שפשטה רגל בשנת 1992. טיסותיה הראשונות של החברה התקיימו בין ערים בחוף המערבי של נורווגיה עדיין בחסות "בראטנס", כשהיא משתמשת בשלושה מטוסי פוקר 50 שהיו שייכים בעבר לחברת "בוסי בי". החוזה עם חברת "בראטנס" הסתיים באוקטובר 2003, כש"בראטנס" נקנתה על ידי סקנדינביאן איירליינס. עם סיום הקשר עם "בראטנס", עברה החברה שינוי כללי, והחלה לפעול כחברת תעופה במחיר נמוך לטיסות פנים. החברה המחודשת חכרה שלושה מטוסי בואינג 737-300 והחלה להפעיל טיסות מאוסלו לערים גדולות בנורווגיה. בדצמבר 2004 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך באוסלו. לאחר מכן פתחה החברה בסיס נוסף בנמל התעופה בוורשה וכשהיא משתמשת בשני מטוסי בואינג 737 חדשים, החלה להפעיל טיסות במחיר נמוך למרכז אירופה. באפריל 2007 קנתה החברה את חברת התעופה במחיר נמוך השוודית "פליינורדיק" והפכה לחברת התעופה במחיר נמוך הגדולה בסקנדינביה.
במאי 2017 החברה הודיעה על פתיחת קו הלואו קוסט הארוך ביותר, מלונדון לסינגפור.

פעילות החברה בישראל

נכון ליולי 2018, מפעילה החברה טיסות ממספר יעדים לנמל התעופה בן-גוריון. 3 טיסות שבועיות בקו מנמל התעופה קופנהגן קסטרופ 2 טיסות שבועיות בקו בין נמל התעופה של ברצלונה, וטיסה שבועית אחת בקו מנמל התעופה סטוקהולם ארלנדה.
כמו כן, החל מ-28 באוקטובר 2018 החלה החברה להפעיל קו בתדירות של טיסה יומיות מנמל התעופה רומא פיומיצ'ינו ומ-31 באוקטובר החלה להפעיל גם קו מנמל התעופה הבינלאומי אוסלו גרדרמואן בתדירות של 2 טיסות שבועיות.
בנוסף, ב-3 בנובמבר 2018 החלה החברה להפעיל קו בתדירות של טיסה שבועית אחת מנמל התעופה הלסינקי-ונטה.
ערן ויץ

ביוגרפיה

ויץ נולד בתל אביב, בנם של דוקטור שוש ויץ ומרדכי ויץ. גדל וחי בתל אביב.
נשוי לכרמי זיסאפל (שותפתו לצמד כרמי וערן) ואב לשלושה ילדים. בילדותו למד גיטרה קלאסית, סיים את תיכון תלמה ילין במגמת מוזיקה בשנת 1988.
בוגר ה-New School For Social Research  בניו יורק בשנת 1999. חבר בלהקת היהלומים, ערפדי הראגטיים. חצי מהצמד כרמי וערן.  
כמפיק ומעבד מוזיקלי שיתף פעולה עם: שלמה ארצי, חוה אלברשטיין, גידי גוב, חמי רודנר, איפה הילד, רונה קינן. כרמי זיסאפל, שי צברי, מיקה הרי, ערפדי הראגטיים, היהלומים.
ניגן גיטרה עם חוה אלברשטיין, גידי גוב, חמי רודנר, רונה קינן, יהודית רביץ, נורית גלרון, יוני רכטר, רונית שחר, דנה ברגר, ירמי קפלן, להקת היהלומים, ערפדי הראגטיים.
הלחין שירים לחוה אלברשטיין, גידי גוב, נורית גלרון, רונה קינן, כרמי זיסאפל, מיקה הרי, ערפדי הראגטיים, היהלומים. 
הלחין מוזיקה מקורית לסדרות וסרטים דוקומנטריים רבים, בהם: "הקיבוץ", "תל אביב יפו", "כביש 90", "קפה נגלר", "מי יאהב אותי עכשיו", "בדרך הביתה", "עוד סיפור אחד ודי", "קיץ בערד", "שישים" ו"האזרחית אלוני".
הרווי קראמפט

עלילה

הרווי נולד עם תסמונת טורט לאב חוטב עצים ואם אנאלפביתית וסכיזופרנית בכפר נידח בפולין, בין שתי מלחמות העולם. הרווי אינו מאובחן כבעל תסמונת טורט בשל המודעות הנמוכה לתופעה זו במקום מגוריו וסובביו מחשיבים אותו למפגר. אולם, גם בהמשך חייו, כשהוא מתגורר במקומות מפותחים ותרבותיים שבהם תסמונת זו כן מאובחנת, הוא מופיע מדי פעם בעיתונים בתור קוריוז המהגר המפגר.
הרווי מנודה בבית ספרו ולכן מבלה את כל ההפסקות עם הילד המגמגם שגם הוא מנודה. השניים סובלים מהתעללויות מצד הילדים האחרים, אשר משליכים עליהם אבנים. בעקבות זאת מחליטה אמו של הרווי להוציאו מבית הספר ולתת לו חינוך ביתי, למרות היותה אנאלפביתית. הרווי כבר שולט ברזי הכתב והאם קונה לו פנקס שבו יכתוב עובדות שהיא מכתיבה לו. פנקס זה מלווה אותו כל חייו והוא מוסיף לו עוד ועוד עובדות חשובות שהוא מכיר בהן. העובדה הראשונה שנכתבת בפנקס היא: העובדות אינן נעלמות כשמתעלמים מהן.
החיים בבית נמשכים עד מות הוריו בתאונה ותחילת מלחמת העולם השנייה, אשר מאלצים אותו לעזוב, והוא מגיע לאוסטרליה כפליט. האסונות והצרות ממשיכים להכות בהרווי אך הוא נשאר אופטימי, מלא שמחת חיים ובעל גישה אקטיביסטית. הוא הופך לצמחוני ולפעיל זכויות בעלי חיים, וכן לנודיסט.
התסמונת של הרווי אינה מאפשרת לו להתעלם מדחפים שונים והעובדה שהוא נוגע באנשים שמדברים אתו גורמת לו לעימותים אלימים. הרווי שובר את ראשו בעימותים אלה וחלק מגג הגולגולת שלו מוחלף במתכת, שהופכת מאוחר יותר למגנטית. בהמשך חייו הרווי נפגע מפגיעת ברק ומאבד אשך.
הרווי מתחתן עם אחת האחיות בבית החולים. השניים מאמצים ילדת תלידומיד, שאותה מחנך הרווי בביתו על פי ערכיו. כעבור זמן מה הרווי מתאלמן, ובתו עוברת ללמוד בארצות הברית, שם הופכת לעורכת דין לזכויות נכים. ללא אשתו ובתו, הרווי מוצא עצמו זקן גלמוד ונכה. הוא עובר לבית אבות ולוקה באלצהיימר קל. בדומה לחולי אלצהיימר אחרים, הוא נוטה לברוח ממקום מגוריו אל תחנת האוטובוס הקרובה כדי לקחת קו אוטובוס דמיוני אל כפר הולדתו שמעבר לים. מסיבה זו ישנה בחצר בית האבות תחנת אוטובוס מזויפת שבה מתגודדים בכל יום רבים מיושבי בית האבות. כך נחסך הצורך לחפש אחריהם ברחבי העיר.
בלילה אחד, מתוך ייאוש, לוקח הרווי מארון התרופות כדורי מורפין במטרה לשים קץ לחייו. בדרך לתחנה הוא פוגש תושבת של בית האבות, שהוא לא הכיר כלל כי היא התביישה לצאת מחדרה משום שמחלת הסרטן עיוותה את פניה. הם יושבים ומשוחחים כל הלילה, ולמחרת מתגלה שהתושבת התאבדה.
בסצנה האחרונה בסרט יוצא הרווי אל תחנת האוטובוס, כשלגופו רק ספר העובדות תלוי בחוט על צווארו. הוא מתיישב בתחנה, על אף שהוא יודע שהאוטובוס לא יבוא, ומחייך בפעם הראשונה מזה זמן רב.

פרסים

הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 2003.
אליעזר אלינר

אליעזר אֵלִינָר (יוני 1904 – מאי 1980) היה פעיל בתנועת המזרחי, מחברי ההנהלה הארצית הראשונה של תנועת בני עקיבא, מורה ומחנך, סופר, יקיר ירושלים.

ביוגרפיה

אלינר נולד בה' בתמוז ה'תרס"ד בליפאיה שאז הייתה שייכת לאימפריה הרוסית (כיום בלטביה), לאביו פייבוש אורדאנג. קיבל חינוך דתי, למד בישיבת ריגה ובמקביל עמד בבחינות הבגרות בגימנסיה הריאלית בעיר. לאחר מכן למד כימיה באוניברסיטת ריגה, ובהמשך למד בבית המדרש לרבנים בברלין. בשנת 1927 עלה לארץ ישראל, ולמד באוניברסיטה העברית בירושלים יוונית, היסטוריה קלאסית וידיעת הארץ. באותה תקופה היה יושב ראש "יבנה", ברית הסטודנטים הדתיים, ופעיל בתנועה למשמרת השבת, שחבריה היו עוברים ברחובות ירושלים לקראת כניסת שבת ומזכירים לסוחרים לסגור את חנויותיהם. אלינר נהג ללכת עם תכלת של חסידות ראדז'ין בטלית הקטן שלו.
בשנים 1934–1941 לימד מקצועות קודש בתיכון מעלה ובבית המדרש למורות של "המזרחי". בשנים 1942–1945 ניהל את בית הספר של "המזרחי" בבני ברק. לאחר תום מלחמת העולם השנייה נשלח לאיטליה, לקיים פעילות חינוכית אצל העקורים. בשנת 1947 חזר לארץ ישראל, והיה לסגן מנהל בית המדרש למורות של "המזרחי" בירושלים. משנת 1952 ועד 1957 היה למנהל בית המדרש למורות. החל משנת 1957 עבד במחלקה לחינוך ותרבות תורניים של הסוכנות היהודית, ובמסגרת עבודתו כתב ספרים פופולריים להסברת ערכי היהדות בסגנון עממי ושווה לכל נפש. משנת 1963 כיהן כיושב ראש הוועד הפועל של החברה קדישא בירושלים.
בשנת 1965 היה חבר נשיאות חידון התנ"ך העולמי ביחד עם דוד בן-גוריון. היה שותף גם לעריכת פירוש דעת מקרא על ספר שמואל.
בשנים 1967–1971 היה אלינר חבר בצוות היועצים והמסייעים לרב שלמה טל בהוצאת סידור רינת ישראל.
נפטר בירושלים במאי 1980.
על שמו נקראה הוצאת הספרים של המחלקה לתרבות תורנית של הסוכנות היהודית – ספריית אלינר. כיום הספרייה שייכת למחלקה לשירותים רוחניים בתפוצות של ההסתדרות הציונית העולמית.
דני עפרוני

ביוגרפיה

עפרוני גדל בטירת כרמל ולמד בבית הספר הריאלי בחיפה.
בשנת 1976 התגייס לצה"ל ושירת ביחידה 504 כמפעיל סוכנים, הן בלחימה בדרום לבנון והן ביהודה ושומרון. בשנת 1990, לאחר סיום לימודי משפטים, עבר לשרת בפרקליטות הצבאית. בין השנים 1991–1993 שימש בתפקיד הממונה על התביעה הצבאית בנפות יהודה.
בשנת 1993 חזר לתפקיד מודיעיני, כמפקד מרחב צפון ביחידה 504 של אגף המודיעין. בשנת 1996 שב לפרקליטות הצבאית ומונה לתפקיד סגן התובע הצבאי הראשי. החל משנת 2000 שימש כפרקליט צפון, ובשנת 2003 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לתפקיד הסנגור הצבאי הראשי. 
בשנת 2004 מונה לסגן הפרקליט הצבאי הראשי. בתפקידו זה, בין היתר, פעל למימוש רפורמה מבנית מקיפה בפרקליטות הצבאית וקידום שינויים משמעותיים בדין המשמעתי בצה"ל. בשנת 2009 פרש מצה"ל. בהמשך כיהן כסמנכ"ל בחברת תשתיות אמריקאית. ב-15 בספטמבר 2011 מונה לפצ"ר במקום האלוף אביחי מנדלבליט והועלה לדרגת תת-אלוף. בספטמבר 2012 הועלה לדרגת אלוף. בתפקידו כפצ"ר סגר ללא כתבי אישום את תיקי החקירה בפרשות הרג נהג המונית זכריא דראגמה, והרג הסטודנטית לובנא חנש. ב-2014 ספג ביקורת מבג"ץ בשל עיכוב ההחלטה בתיק הרג הנער סמיר עוואד. באוקטובר 2015 סיים את תפקידו כפרקליט הצבאי הראשי.
עפרוני גר ברעות, נשוי, ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
המנון בליז

היסטוריה

מחבר ההמנון, סמואל היינז, כתב ככל הנראה את המנון בתגובה לדיכוי הקולוניאליסטי של הזהות הבליזית. השפה המליצית והמילים המעודדות מתייחסות למצבה הקודם של בליז כחברה של עבדים התלויה לחלוטין בחטיבת עצים. במקור נקרא השיר "ארץ האלים", כאות הוקרה להפצתה של הדת הממוסדת בבליז.
עם התעוררותה של התנועה הלאומנית בהנהגת מפלגת העם המאוחדת, החל חיפוש אחר סמלים חדשים לזהות הבליזית. מפלגת העם המאוחדת הפרה את הסדר הקולוניאלי בשירה כהמנון את השיר "אלוהים, ברך את אמריקה" במקום ההמנון המלכותי "אלוהים, נצור את המלך". עם קבלת העצמאות, מפלגת העם המאוחדת השלטת קבעה את השיר "ארץ החופשיים" כהמנון רשמי בטקסי העצמאות ב-21 בספטמבר. רוב הבליזים הסכימו עם הבחירה, אך קבלו על כך שלא ניתנה להם זכות להצביע על כך.

ביקורת

ההמנון היה נתון לביקורת, שלפיה שפת ההמנון היא ארכאית ואינה מזמינה עבור הדור הצעיר של הבליזים, שלא ידע את היינז. כמו כן, מספר נשים התלוננו על כך שההמנון הוא גברי, ולראיה השורה השנייה ותמונות המלחמה המופיעות בפזמון. סופרים לאומנים טענו כי ההתייחסויות לאנשי הביי מפגינות זלזול ברב-תרבותיות שיש בבליז כיום והציעו מספר שינויים.
מאסאיצ'י נימי

מאסאיצ'י נימי או מאסאיצ'י ניאימי (ביפנית: 新見 政一 - נימי מאסאיצ'י; 4 בפברואר 1887 - 2 באפריל 1993) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה, והשתתף בכיבוש הונג קונג.

קורות חיים

נימי נולד בהירושימה והיה בנה השני של משפחת חקלאים אשר גידלה סויה. הוא סיים את לימודיו במחזור ה-36 של האקדמיה הימית הקיסרית בשנת 1908, ושירת על משחתת של הצי היפני. בשנת 1910 למד בבית הספר לארטילריה ימית, ובתום לימודיו שב לשרת על משחתת.
בשנת 1914 קיבל דרגת סגן, ובשנת 1917 שב למכללת המלחמה של הצי של יפן והתמחה בארטילריה ימית. בשנת 1919 שב לשרת כקצין ארטילריה ראשי על משחתת, וב-1923 נשלח לבריטניה כנספח הימייה בשגרירות יפן, וכיהן בתפקיד עד 1925.
עם שובו ליפן שב לשרת על משחתת יפנית, ומונה לדרגת רב חובל בשנת 1929. ב-1 באפריל 1931 החל לפקד על המשחתת היפנית "אוי" ולאחר מכן פיקד על המשחתות ה"יאקומו" וה"מאיה".
ב-15 בנובמבר 1935 מונה לדרגת אדמירל וב-1937 ליווה את הנסיך צ'יצ'יבו לבריטניה לטקסי הכתרת המלך ג'ורג' השישי, ולאחר מכן לביקור בצרפת, בגרמניה ובארצות הברית. ב-15 בנובמבר 1939 מונה למפקד הצי הקיסרי היפני. 
ב-4 באפריל 1941 פיקד על צי הפלישה לסין וסייע בכיבוש הונג קונג, תוך שהוא מפקד על המצור הימי על המושבה. לאחר כיבוש המושבה פיקד בפועל על שטחי המים של המושבה (בעוד שטאקאשי סאקאי פיקד על המושבה).
במרץ 1943 פרש מתפקידו הצבאי.
קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי

קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי (באנגלית: Royal Artillery Barracks) היה בסיס האם של רגימנט הארטילריה המלכותי, השוכן בוולוויץ' אשר בדרום מזרח לונדון. המקום מפורסם בכך שממוקם בו מגרש המסדרים הגדול ביותר בממלכה המאוחדת.
הקסרקטינים נבנו בין השנים 1776–1802, והם אוכלסו באופן רציף על ידי כוחות צבא עד להעתקתו של רגימנט הארטילריה ה-16 בשנת 2007 אל בסיס חדש.
אירועי הקליעה באולימפיאדת לונדון (2012) התקיימו במתחם הקסרקטינים.
דניאל פריש

קורות חייו

נולד בעיירה נאנאש שבהונגריה, לשרה ולרב נפתלי הירצקא. בגיל שלוש התייתם מאמו, אביו נשא לאישה את פראדל שגידלה אותו. היה כבן תשע כאשר פלשו הנאצים להונגריה, ועבר שם את מאורעות השואה. עלה לישראל בשנת 1952. למד אצל הרב יוחנן סופר האדמו"ר מערלוי, ולאחר מכן דבק באדמו"ר מתולדות אהרן.
השתדל להצניע את עצמו. בשנת תשנ"ז, עם פיצול חסידות תולדות אהרון בעקבות פטירת האדמו"ר רבי אברהם יצחק קאהן, פרש ועבר לחסידות תולדות אברהם יצחק והיה שם אחד מראשי הקהילה.
הרב פריש מסר שיעורים רבים מדי יום. בבוקר מסר שיעורים בבית המדרש למקובלים של מוסדות משכן בנימין "אנשי מעמד", בצהרים בישיבת המקובלים "שער שמים", ובערב בכולל "אוצרות חיים" ללימוד תורת האר"י שהקים. מסר גם שיעורים בחסידות לבעלי בתים בין מנחה לערבית.
נפטר בגיל 70, נטמן בהר הזיתים בסמוך למקום קבורת הרב אהרן ראטה.
חוק האפס-אחד של יואיט-סאוואג'

נוסח פורמלי

תהי  מידת הסתברות על , כאשר  היא סיגמא אלגברת בורל.
נדון במרחב המכפלה , כאשר  וכן . נשים לב כי במרחב זה המשתנים המקריים  המוגדרים  הם כולם בלתי-תלויים, והם גם שווי-התפלגות, שכן כל אחד מהם בעל ההתפלגות .
נתבונן בחבורה  של התמורות הסופיות על , כלומר התמורות שמשנות רק מספר סופי של איברים. נשים לב כי  פועלת על , על ידי כך שכל תמורה סופית , משרה העתקה , על ידי .
אזי חוק האפס-אחד של יואיט-סאוואג' קובע כי הפעולה היא ארגודית. כלומר, לכל מאורע , אם  לכל , אז  או .

הוכחה

תחילה ניתן להראות כי המשפחה  מהווה תת-סיגמא-אלגברה.
אם כך תהי . נתבונן בהעתקה המציינת , ונשתמש בעובדה הבאה: קיימת סדרה של העתקות  החסומות על ידי , כך שלכל  ההעתקה  היא מדידה ביחס לסיגמא-אלגברה , ומתקיים  כאשר .
תהי  העתקה כלשהי שהיא -מדידה. נבחר תמורה  שמקיימת . יש כזאת, כי ניתן למשל לבחור את התמורה שמחליפה את המספרים  עם המספרים , ואת כל שאר המספרים משאירה במקומם.
תחילה נשים לב כי  היא העתקה בלתי-תלויה ב-, ולכן מתקיים . כמו כן נבחין כי מההנחה לגבי  נובע כי , ולכן נובע כי .
עוד נשים לב כי מתקיים:
כעת נוכל להסיק כי:
,
ממה שהראינו נובע כי שני הנסכמים שואפים לאפס, ולכן בהכרח , כלומר  או .

דוגמאות

בדומה לחוק האפס-אחד של קולמוגורוב, מאורעות זנב גבוליים, כדוגמת , הם מאורעות שאינם תלויים בהחלפת הסדר של אף קבוצה סופית של המשתנים המקריים, ולכן גם חוק האפס-אחד של יואיט-סאוואג' קובע כי הסתברותם היא 0 או 1.
דוגמה שלא ניתן להסיק מתוך חוק האפס-אחד של קולמוגורוב, היא הילוך מקרי פשוט  על המספרים השלמים, בהסתברות  ללכת ימינה ובהסתברות המשלימה ללכת שמאלה, כלומר  באופן בלתי תלוי לכל . במצב זה נתבונן בסדרת המשתנים המקריים  המוגדרים , כלומר  קובע היכן נמצא ההילוך בצעד ה-. אזי המאורע , כלומר המאורע שמתאר כי ההילוך המקרי חוזר אינסוף פעמים ל-, הוא מאורע שכמובן נקבע על ידי , והוא לא תלוי באף תמורה סופית על . לכן לפי חוק האפס-אחד של יואיט-סאוואג' הוא בעל הסתברות 0 או 1 בלבד.
חוק האפס-אחד של קולמוגורוב אינו מספיק כדי לקבוע כי המאורע הנ"ל הוא מאורע בעל הסתברות 0 או 1 בלבד, שכן  הם משתנים מקריים תלויים.
תאומים סיאמיים

תאומים סיאמיים בישראל

בדצמבר 1995 נולדו תאומות מחוברות בבית החולים "שניידר" והופרדו בהצלחה. ב-27 בספטמבר 2005 נולדו בבית החולים "שיבא" לראשונה בישראל תאומות סיאמיות המחוברות בבית החזה עם לב משותף אחד. המום לא התגלה לפני הלידה מכיוון שהאישה לא הייתה במעקב היריון. תאומים סיאמיים בעלי לב אחד נפטרים זמן קצר אחרי הלידה, וגם במקרה זה התאומות נפטרו שלושה ימים לאחר לידתן, כתוצאה מקריסת מערכות.
בשנת 2013 נותחו תאומים סיאמיים בבית החולים רמב"ם. אחד מהם התפתח באופן תקין ונולד חי, אך השני נולד ללא רוח חיים לאחר שהתפתחותו נעצרה במהלך ההיריון והוא התמזג לתוך גופו של אחיו באופן חלקי. בניתוח שארך כ-4 שעות הצליחו הרופאים להפריד בין גופו של האח המת לגופו של האח החי. האיבר המשותף היחיד בין השניים היה הכבד, שהושאר בשלמותו בגופו של האח החי.

ביהדות

בתלמוד בבלי ישנה שאלה על תאומים סיאמיים כאשר יש גוף אחד ושני ראשים, על איזה ראש מניח תפילין, וכן האם בפדיון הבן משלם כפול. כמו כן מוזכר במדרש שאדם כזה בא לפני שלמה המלך לדין ותבע ירושה כפולה מנכסי אביו.
במסכת ברכות דף סא מובאת דעה הסוברת שאדם וחוה היו בתחילה תאומים סיאמיים. וכן במדרש רבה ויקרא תזריע יד.
אילון אורון

אילון אורון (נולד ב-9 בספטמבר 1949) הוא עורך דין, מייסד ובעלים של משרד עורכי דין העוסק בייצוג נאשמים בעבירות תעבורה. משמש כיו"ר (משותף) בוועדת התעבורה של לשכת עורכי הדין - מחוז תל אביב.

ביוגרפיה

נולד בשם אילון אוקוליסט, ברמת גן. למד בבית הספר "חשמונאים" ברמת גן ובתיכון "דוד קלעי" בגבעתיים. היה חבר בתנועת הצופים ברמת גן. בשירותו הצבאי שירת כסמל רכב בחיל הנדסה קרבית. במהלך שירותו הצבאי הוציא מספר חוברות בהן כתב קטעי הומור שנקראו בשם "קריעתון" באותה תקופה אף הופיע וקרא מקטעי ההומור בפני קהלים שונים.
למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במהלך הלימודים ובתקופת ההתמחות, שירת במשטרת ישראל כתובע באגף הפלילי ובהמשך בענף התנועה בתל אביב, בתביעות תעבורה, במשך כשלוש וחצי שנים.
עם קבלת רישיון עריכת הדין בשנת 1976, פתח אורון משרד לעריכת דין בתל אביב.
מחבר האנציקלופדיה לתעבורה, "תעבורה עיקרי הלכות" בהוצאה משפטית פרלשטיין – גינוסר בת"א, האנציקלופדיה מכילה מספר כרכים וכ - 3200 ערכים ואלפי ערכי משנה המאוגדים ב – 7 כרכים ובנוסף במהדורה דיגיטלית, האנציקלופדיה מתעדכנת במהלך 20 השנה האחרונות. בנוסף כתב אורון ספר הדרכה על משפטי תעבורה הנקרא "עצור, משטרה" ובו משובצים סיפורם של תיקים רבים בהם ייצג. לספר גם נספח חלק הנדסי אשר נכתב על ידי אינג' גדי ויסמן, מומחה המגיש חוות דעת בתיקי תאונות דרכים קטלניות ואחרות. כן כתב ספר הנקרא "איך לצאת זכאי בתיק תעבורה" ובו קובץ של מאמרים רבים שפרסם בתקשורת הכתובה.
אורון מייצג בתיקים חמורים רבים - תאונות דרכים קטלניות, גרם מוות, הריגה, הפקרה וכן בכל סוגי תיקי התעבורה החל מעבירות קנס, נהיגה בשכרות ונהיגה בזמן פסילה וכיוצא באלו. על שמו נרשמו תקדימים משפטיים רבים. בנוסף מרצה אורון במסגרות שונות, לכלל הציבור ולציבור נהגים, לאור הניסיון הרב שרכש. שימש כמרצה לדיני התעבורה במכללה למנהל בראשון לציון.
בזמן לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב כתב מדור הומוריסטי יחיד בעיתון "ביטאון הסטודנטים" של האוניברסיטה בעריכת עו"ד בני דון יחיא. השתתף בתוכניות טלוויזיה רבות. היה בעל מדור שבועי בתוכנית "על גלגלים" בהנחיית דניאל פאר בערוץ הראשון וכן השתתף בשחזור מבוים של תאונות דרכים במסגרת אותה תוכנית.
בעבר היה בעל טור קבוע בעיתונים "מעריב", "ידיעות אחרונות", "הארץ" ו"חדשות". וכן השתתף בתוכניות רדיו רבות לרבות התוכנית אור ירוק ברשת ב', דין ודברים של משה נגבי. מתארח באופן קבוע כמומחה בתחום בתוכנית הבוקר של גבי גזית ברדיו 103 fm ומוזמן לפרקים כמומחה בתחום התעבורה בתוכניות בוקר ואחרות בטלוויזיה.

חיים אישיים

נשוי ואב לשלושה ילדים, שכולם עוסקים בעריכת דין.