google/wiki40b huggingface dataset:
סקר גאולוגי

סקר גאולוגי הוא מחקר שיטתי של פני השטח ותת-הקרקע באזור מסוים, שמטרתו העיקרית איסוף מידע גאולוגי והכנת מפה גאולוגית או מודל לאזור הנחקר.

סוגי סקרים

הסקרים הנערכים נחלקים לשלושה סוגים, בהתאם למטרתם ולשיטות המחקר, הכוללות לא רק מחקרי שדה ובדיקות מעבדתיות אלא גם צילום אווירי והדמיה לוויינית.

סקר גאולוגי

כבר בתקופת האבן נערכו סקרים גאולוגיים פרימיטיביים למציאת סלעים דוגמת אובסידיאן וצור – שבשל קשיותם היוו כלי אבן לחיתוך ולציד. בתקופה הכלקוליתית נערך חיפוש אחר מינרלי נחושת, אותם התיכו להפקת המתכת.
הסקרים הגאולוגיים המודרניים מהווים מחקר מרחבי להימצאות סלעים ומינרלים, שמנוכחותם ניתן להסיק היסטוריה גאולוגית וקיומם של אוצרות טבע. בדגימות הסלע נערך זיהוי של ההרכב המינרלוגי והכימי באמצעים מעבדתיים.
אחת השיטות המשמשות להיכרות עם מבנה המסלע היא קידוח להוצאת ליבה, דוגמת הקידוח שהחל בשלהי 2010 בים המלח.

סקר גאוכימי

סקרים גאוכימיים משתמשים במאפייניהם הכימיים של סלעים ומינרלים ובזמינותם של יסודות כימיים על-מנת לאתר מרבצים תת-קרקעיים של עפרות מתכת בסמוך למחשופים גלויים. מאחר שריכוז המתכת הולך וקטן ככל שמתרחקים מהמחשוף, נערך ניתוח כימי של דגימות במרחקים שונים במטרה למצוא את מוקדו העיקרי של המרבץ. תוצאתו של סקר כזה הוא מפה גאוכימית, המציינת ריכוזים שונים של המתכת.

סקר גאופיזי

סקרים גאופיזיים מנצלים תכונות פיזיקליות של חומרים ויחידות סלע גדולות. תכונות כאלה הן מגנטיות – המשמשת למדידת השדה המגנטי של כדור הארץ ותכונות מגנטיות של סלעים כבזלת ומינרלים כמגנטיט, כבידה – המשמשת למדידת צפיפותם של סלעים, מוליכות חשמלית – המשמשת להבדיל בין סוגי סלעים שונים, וכן רדיואקטיביות – המשמשת לזיהוי איזוטופים רדיואקטיביים בסלעים. אמצעי נוסף הוא גלי אור – המאפשרים גילוי מרחוק של יסודות שאורך הגל שלהם ידוע.
סקרים גאופיזיים משמשים לא רק לגילוי מרבצי עפרה אלא גם למיפוי תת-קרקעי באמצעים סייסמיים, המשמשים לנטר בין השאר תאי מאגמה מתחת להרי געש, מרבצי גז ונפט ואת יציבותם של מדרונות הרים שיש בהם סכנת גלישה בעת רעידת אדמה.

היסטוריה

סקרים גאולוגיים פשוטים נערכו עוד בטרם הפכה הגאולוגיה למדע מקובל. כבר בתקופות קדומות נערכו חיפושים אחר סלעים – דוגמת צור ואובסידיאן – ששימשו להכנת כלי עבודה וכלי נשק פשוטים, ומתכות – דוגמת נחושת – ששימשו להכנת כלים מתקדמים יותר.
אף שהגאולוגיה לא התבססה כענף מדעי עד לאמצע המאה ה-18, התיעוד הראשון להעסקתו של גאולוג בידי ממשלה הוא ברוסיה של שלהי המאה ה-16: בשנת 1584, לאחר כיבוש סיביר, הקימה ממשלת רוסיה את "מחלקת האבן" (Камень приказа) – מחלקה שתפקידה היה להסדיר ולעודד יוזמות פרטיות לסקירת מרבצי מחצבים בשטח הנרחב.
בסוף המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 כבר הועסקו גאולוגים על ידי ממשלות בצרפת ובכמה ממדינות ארצות הברית לצורך עריכת מיפוי גאולוגי. המניע לכך היה כלכלי: הסקרים הניבו מידע על מיקום מרבצי מינרלים חשובים, שהיו בעל חשיבות לתעשיית המכרות, ולהכרת הקרקעות החקלאיות באותן מדינות. תוצאות הסקרים הללו התבטאו בהרכבת טור סטרטיגרפי ראשון שתיאר את סדר שכבות הסלעים בקרום כדור הארץ. להרכבת הטור תרמו הביולוג ז'ורז' קיווייה והמינרלוג אלכסנדר ברוניאר, שניהם מצרפת, שפירסמו בשנת 1811 את "תיאור הגאולוגיה של סביבות פאריז" (Description Geologiques des Environs de Paris).
למהפכה חשובה נוספת אחראי הגאולוג האנגלי ויליאם סמית, שפרסם ב-1815 את "המפה ששינתה את העולם" – המפה הגאולוגית הכלל-ארצית הראשונה מסוגה בעולם.
אלי לוונטל

אלי (אלימלך) לוונטל הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר בהפועל חיפה ובנבחרת ישראל.
לוונטל החל את דרכו בקבוצת הנערים של הפועל חיפה. בגיל 17 בלבד, הצטרף לשורותיה של קבוצת הבוגרים שבה כיכבו כבר שנים: יוחנן וולך, יצחק אנגלנדר ואבא גינדין. באותן שנים, רק 2 שחקני נוער הצליחו לפלס דרכם מהנוער ל'הרכב המשוריין', לוונטל ויוסי ליפשיץ. לוונטל הפך מהרה לשחקן אהוד על אוהדי הקבוצה אשר שיחקה באצטדיון קריית חיים לעיני למעלה מ-15,000 אוהדים בכל משחקיה הגדולים. לוונטל היה שותף מלא לזכייה בגביע המדינה תחת שרביטו של המאמן יעקב גרונדמן בשנת 1974.
בעונת 1974/1975 נאבקה הפועל חיפה עם הפועל באר שבע על תואר האליפות ופגשה את יריבתה העירונית מכבי חיפה במשחק גורלי עבורה. גם עבור מכבי היה זה משחק מכריע, שכן כל תוצאה פרט לניצחון משמעותה ירידה לליגה השנייה. לוונטל הצטיין במשחק ואף הבקיע, ולולא ביטול מאוחר יותר של משחק אחר שהתקיים במחזור על ידי ההתאחדות לכדורגל, הייתה מכבי חיפה יורדת לליגה השנייה. לוונטל הפך לשנוא האוהדים אחרי אותו דרבי בקריית חיים לעיני 16,500 צופים. אוהדי מכבי כעסו, ולוונטל, אשר התחתן שבוע לאחר מכן, זכה לחתונה מתוקשרת ומאובטחת היטב תוך חשש לחייו.
בשנת 1978, שער שהבקיע לוונטל נגד מכבי תל אביב גרם להישארותה של הפועל חיפה בליגה. לאחר עזיבתם של מספר שחקנים בולטים בקבוצה נחלשה הפועל חיפה, ולא עלה בידו של לוונטל להשאיר את הקבוצה בליגה הראשונה. לוונטל הספיק לשחק בבית"ר ירושלים, מכבי שפרעם ובית"ר חיפה לפני שפרש ממשחק פעיל.
לזכותו של לוונטל 25 הופעות בנבחרת ישראל, ובמדיה כבש שער אחד, במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית שנערך באצטדיון וסרמיל בשנת 1975. הוא אף זכה לשחק באולימפיאדת מונטריאול בשנת 1976, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך במשחק מול נבחרת קוריאה הדרומית בסיאול, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978.
לאחר שפרש שימש כמאמן קבוצת הנוער של הפועל חיפה. לוונטל מועסק כנהג אגד, מקצוע אשר התחיל כבר בתחילת שנות ה-70. מתחילת שנות האלפיים כותב לוונטל טור שבועי במדור הספורט של מקומון ידיעות תקשורת, "ידיעות המפרץ".
MVP של ה-NFL

ה-MVP של ה-NFL (בשם הרשמי באנגלית: Associated Press NFL MVP) הוא תואר שמוענק לשחקן המצטיין במהלך העונה הסדירה של ליגת ה-NFL. 
הזוכה בתואר נבחר בתום העונה הסדירה על ידי פאנל של כתבים ושדרנים מתחום הפוטבול המאורגן על ידי סוכנות אסושיאייטד פרס, והזוכה מוכרז יום לפני משחק הסופרבול. 
פייטון מאנינג זכה בפרס חמש פעמים, יותר מכל שחקן אחר בתולדות הליגה. ארבעה שחקנים זכו בתואר שלוש פעמים:  ג'ים בראון, ג'וני יונייטיס, ברט פארב וטום בריידי. ארבעה שחקנים זכו בפרס פעמיים: ג'ו מונטנה, סטיב יאנג, קורט וורנר וארון רוג'רס.
מרבית הזוכים עד 2019 היו שחקנים ששיחקו בעמדת הקוורטרבק (41 פעמים), לאחר מכן רצים (18 פעמים), שחקני הגנה (פעמיים) ופעם אחת זכה בתואר בועט.
אקרו-יוגה

אקרו-יוגה (באנגלית: Acroyoga; נכתב גם אקרויוגה או אקרו יוגה) היא שיטת תרגול גופני המשלבת יוגה, אקרובטיקה ועיסוי תאילנדי.
בפועל, השימוש הנפוץ יותר בשם אקרו-יוגה בקרב מתרגלי השיטה מתאר תרגול גופני המתבצע לרוב בזוגות (ולעיתים יותר) אשר מבצעים יחדיו תנועות ותרגילים מעולם האקרובטיקה והיוגה.

תנוחות

ישנן הרבה תנוחות סטטיות באקרויוגה.
פלישה עולמית: קרב לוס אנג'לס

עלילה

עלילת הסרט נפתחת כאשר מייקל נאנס (ארון אקהרט), סמל מחלקה בחיל הנחתים שעוטר בכוכב הכסף על גבורתו במלחמת עיראק ומוצב בגדוד השני ברגימנט הנחתים החמישי שבקמפ פנדלטון, קליפורניה, מחליט לפרוש לאחר עשרים שנות שירות. יום לאחר שהוא מודיע על פרישתו לרב-סמל הגדודי פלשו חייזרים לכדור הארץ והחלו לתקוף ערים מרכזיות הסמוכות לחוף. הנחתים, ובהם המחלקה שבה משרת נאנס כסמל נשלחים לפנות את האזרחים ולבלום את הפלישה. תחת אש נדרש נאנס להתמודד עם מפקד המחלקה, לוטננט מרטינז, החדש והלא מנוסה, ועם מתח בינו לבין חלק מחיילי המחלקה שנוטרים לו על פעולותיו בקרב בעיראק כנגד מחבלים במהלכו נהרגו חלק מחייליו.
נצר חזני (גוש קטיף)

שם היישוב ותחילתו

היישוב החל את דרכו בסוף מאי 1973 (כ"ז באייר תשל"ג) כהיאחזות נח"ל בשם "גדיש", ששמו הוסב לאחר מספר שבועות ל"קטיף". היאחזות קטיף הייתה היישוב הראשון בגוש קטיף והראשון להתאזרח ברצועת עזה בכלל לאחר מלחמת ששת הימים.
בינתיים תוכנן להקים במקום יישוב אזרחי שנקרא בשם הזמני קטיף א'. גרעין שהתכונן לאכלס יישוב זה, התיישב בחורף תשל"ו בכפר דרום, שהתפנה מגרעין הנח"ל שישב בו עד אז.
בכ"ב בשבט תשל"ז (פברואר 1977) עלה הגרעין בן 12 המשפחות חברי תנועת עזרא, לקרקע בקטיף א'. 
לקראת אזרוח ההיאחזות הוחלט לקרוא ליישוב הקבע בשם "נצר חזני", על שמו של שר הסעד מיכאל חזני שהיה מראשי ההתיישבות הדתית בארץ.
בטקס האזרוח שהתקיים בפברואר 1977, בו השתתפו כאלפיים איש, אמר יצחק רבין – מי שהיה ראש הממשלה באותה העת – "זהו יום גדול למדינה ולהתיישבות, יום המסמל את ביסוס אחיזתנו באזור, שמאז מלחמת ששת הימים נעשה לחלק בלתי נפרד מהמדינה וביטחונה".

אופי היישוב

המאפיין הבולט במושב היה הרכבו המיוחד במשפחות מחמש עשרה ארצות מוצא, החיים חיי קהילה משותפים. עיקר פרנסת המשפחות במושב הייתה חקלאות: בשנות השבעים והשמונים התפרנסו החקלאים בנצר חזני מגידולי פרחים בבתי גידול (חממות), לקראת סוף שנות השמונים ובשנות התשעים הסבו את תחום הגידול לירקות ובעיקר עגבניות. בסוף שנות התשעים החלו החקלאים בנצר חזני ובכל המושבים בגוש קטיף, לגדל ירקות עלים ותבלינים נקיים מתולעים בשיטת גידול ייחודית והמושב נחשב למוביל בתחום החקלאות האורגנית.
ילדי המושב למדו בבית הספר האזורי בנוה דקלים ונהנו מפעילות חינוכית ותרבותית מגוונת באמצעות סניף בני-עקיבא.

נצר חזני בתוכנית ההתנתקות

בעקבות חקיקת חוק 'יישום תוכנית ההתנתקות' וחוק פינוי-פיצוי שבמסגרתם ביקשה הממשלה בראשותו של אריאל שרון לפנות את המושב, עבר חבר הכנסת אפי איתם להתגורר במושב על מנת להוביל שם את המאבק והמחאה כנגד תוכנית ההתנתקות. בין השאר, שכנע איתם את התושבים להפקיד את הנשק כשבוע לפני תחילת ביצוע התוכנית.
ב־18 באוגוסט 2005 פונה המושב, עם שאר יישובי גוש קטיף, במסגרת תוכנית ההתנתקות. שמונים המשפחות שהתגוררו בו, יחד עם עשרות משפחות ומאות צעירים שעברו להתגורר במושב בחודש טרם הפינוי, נפרדו מהמושב בתפילה ונסעו לקיים תפילה מיוחדת בכותל המערבי בירושלים.
כ-40 משפחות בנות המושב מתגוררות באופן זמני באתר הקרווילות של קיבוץ עין צורים הסמוך לקריית מלאכי. כ-5 משפחות מתגוררות באתר קראוילות שהוקם במושב אבני איתן שברמת הגולן. חלק נוסף מהמשפחות עבר להתגורר זמנית באתר הקרוילות סמוך ליישוב ניצן ובהדרגה החלו האחרונים לעבור ממגורים בקרוילות לבתי הקבע ביישוב החדש באר גנים הממוקם מצפון לאשקלון. בנוסף לכל אלה, משפחות בודדות שכרו עצמאית דירות ביישובים שונים ברחבי הארץ.

נצר חזני החדשה

עשרות משפחות עברו להתגורר ביישוב חדש באותו שם - נצר חזני המוקם בשטח המועצה האזורית נחל שורק הנקרא על שם המושב שהיה קיים ברצועת עזה. במושב יבנו כ-130 יחידות דיור, מתוכם 40 יחידות למשפחות חקלאיות.
שוויינטוקז'יסקיה

מקור השם

הוויווידה נקראת על שמם של הרי שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה, רכסי הרים השוכנים במרכז שוויינטוקז'יסקיה. בפולנית מכונים ההרים świętokrzyskie - צירוף של שתי מילים: Święty, אשר משמעותו "קדושה" או "קדוש"; ו-Krzyż, אשר משמעותו "צלב". בתרגום חופשי אפשר לתרגם את שם הערים לעברית כ"הרי הצלב הקדוש". לפי המסורת הנוצרית המקומית, בהרים נמצא לפני כאלף שנה חתיכה קטנה של הצלב עליו צלבו את ישו, אבי הדת הנוצרית. על אחד ההרים הגבוהים ביותר בהרי שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה, ההר ליסה (Łysa), שוכן גם מנזר בנדיקטי וכנסייה, בזיליקת הצלב הקדוש (Bazylika na Świętym Krzyżu). היחס אל ההרים כקדושים כנראה קדם להגיעה של הנצרות לאזור, וכבר בראשית ימי הביניים השבטים הסלאבים שבמקום ייחסו להרים משמעות דתית. במקום מצאו גם שרידים של מה שנראה כאתר פולחן פגני.

גאוגרפיה

שוויינטוקז'יסקיה היא וויווידה הררית יחסית לסביבתה, והדבר בולט במיוחד על רקע מישורי מזוביה הרחבים שמצפון לה, ועל רקע עמק נהר הויסלה המקיף אותה ממזרח ומדרום. נהר הויסלה אשר נובע באזור רמת פולין קטן והרי הקרפטים, זורם ממקורו בשטחי ווייוודת שלזיה לכיוון מזרח לאורך קילומטרים רבים מאוד דרומית לשוויינטוקז'יסקיה ואז הוא פונה צפונה, תוחם את שוויינטוקז'יסקיה ממזרח, וממשיך אל מישור מזוביה. הויסלה יוצר תנאי שטח מישוריים יותר בגבולותיה הדרומיים והמזרחיים של שוויינטוקז'יסקיה, אשר אלו מתלכדים אל חבל הארץ הגאוגרפי "אגן סנדומייז'". תנאי השטח הנמוכים יותר שבשולי שוויינטוקז'יסקיה הופכים גבוהים יותר במרכזה, ובכך יוצרים את הר הרי שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה (Góry Świętokrzyskie) - רכסי הרים המתנשאים לגובה בינוני הנע בין 400 ל-600 מטרים מעל גובה פני הים. מההרים נובעים נחלים ונהרות רבים, אשר רובם מזינים את נהר הויסלה ונשפכים אליו. נחלים ונהרות אלו יוצרים עמקים רבים בשוויינטוקז'יסקיה, שם מרוכזת מרבית האוכלוסייה. העמקים של שוויינטוקז'יסקיה כוללים לצד שטחים עירוניים גם שטחים כפריים רבים, ומרוכזים בהם שדות חקלאיים לרוב. ההרים והגבעות מכוסים בדרך כלל ביערות, אשר תופסים שטח רב יחסית מוויווידת שוויינטוקז'יסקיה.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בקיילצה, בירת הוויווידה, היא 7.8 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא ינואר (עם טמפרטורה ממוצעת של -2.7 מעלות צלזיוס), והחודש החם ביותר הוא יולי (עם טמפרטורה ממוצעת של 18.1 מעלות צלזיוס). הגשמים יורדים בעיקר בקיץ, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 617.7 מ"מ.
בשוויינטוקז'יסקיה יש פארק לאומי (Park Narodowy) אחד, תשעה פארקי נוף (Park krajobrazowe) ו-72 שמורות טבע (Rezerwat przyrody).
אברהם זאב גורדון

אברהם זאב גורדון (תרי"ז, 1857 – כ"א באלול תרצ"א, 3 בספטמבר 1931) היה מאנשי העלייה הראשונה, מראשוני רחובות, עסקן ופעיל ציבור בראשון לציון ובתל אביב.

ביוגרפיה

נולד בשאוולי שבליטא. אביו, הרב ראובן יוסף גורדון, היה רבה של ראדווילישקי. קיבל חינוך תורני וחינוך כללי. בצעירותו הצטרף לתנועת חובבי ציון. נישא לשרה, בתו של שרגא פייבל יעקבזון.
בשנת תר"נ (1890) ביקר בארץ ישראל יחד עם קבוצת חובבי ציון ובהם הרב יעקב מזא"ה. הצטרף לחברת "מנוחה ונחלה" שיסדה את רחובות ורכש בה קרקע. בשנת תרנ"א (1891) עלה לארץ ישראל עם משפחתו ומשפחת גיסו מרדכי יעקבזון. הם התיישבו ברחובות והיו מראשוני המתיישבים במושבה.
כעבור זמן עבר לראשון לציון והיה מהקבוצה השנייה של מתיישביה. רכש בה עשרות דונם קרקע והקים עליהם את משקו ובכללו בית גורדון. בשנת תרנ"ז (1897), כשניהול ענייני המושבה עבר מהפקידות של הברון רוטשילד לידי ועד התושבים, נבחר לחבר הוועד ושימש בתפקידו שנים רבות. היה מעסקני המושבה ופעל לבניית מוסדותיה, ובין השאר היה ממייסדי התלמוד תורה המקומי. טיפל באספקת המים לתושבים, ובשנות מלחמת העולם הראשונה היה אחראי לאגירת מזון עבורם.
לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר להתגורר בתל אביב וגם בה עסק בפעילות ציבורית. השתתף ביסוד בנק קופת עם. כמו כן היה מבוני בית הכנסת הגדול בתל אביב.
בנו הוא יהושע גורדון.
קרולינה אמליה, נסיכת שלזוויג הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג

ביוגרפיה

קרולינה אמליה נולדה ב-28 ביוני 1796 בקופנהגן, בירת דנמרק. אביה היה פרידריך כריסטיאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואמה הייתה 
לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק. אמה הייתה בתם של כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק ושל קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה אשר על שמה נקראה קרולינה אמליה. ב-1807 עברה המשפחה לאוגוסטנבורג. אמה קרבה אותה לחצר המלוכה הדנית שבה שלט אחיה, פרדריק השישי, מלך דנמרק. היא הכירה אותה ליורש העצר דאז כריסטיאן פרדריק. חרף העובדה שכריסטיאן כבר היה נשוי באותה תקופה לשרלוטה פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, הרי שהוא וקרולינה אמליה התאהבו.
ב-1810 גירש כריסטיאן את שרלוטה פרדריקה, וב-1814 חזר לדנמרק לאחר תקופה קצרה בה שלט בנורווגיה. ב-1815 נישאו הוא וקרולינה. בין 1816-1817 התגורר הזוג בעיר אודנסה מכיוון שכריסטיאן שימש כמושל האי פין שאודנסה היא בירתו. הם לא הצליחו ללדת ילדים, ובין 1818-1822 הם נסעו ברחבי אירופה יחד, ואף ביקרו באתרי מרפא שונים בניסיון לרפא חוסר יכולת זה. קרולינה שימשה כאם חורגת עבור בנו של כריסטיאן מנישואים קודמים, פרדריק קרל. היא חיה עם בעלה בהרמוניה מוחלטת, והתייחסה בסלחנות לבגידותיו הרבות. אופיה החביב הביא לה כבוד ונאמנות גם מצד שאר אנשי החצר. בעוד שכריסטיאן נודע כחובב מדעים מושבע, קרולינה התפרסמה כמלחינה מוכשרת וכתבה מספר יצירות לפסנתר. 
ב-1839 הוכתרו כריסטיאן וקרולינה כמלך ומלכת דנמרק. כמלכה, קרולינה השקיעה רבות במעשי צדקה ופילנתרופיה. היא תמכה באופן פעיל בתנועתו של ניקולאי גרונטוויג. במהלך השאלה על השליטה במחוזות שלזוויג והולשטיין, תמכה קרולינה אמליה יחד עם אחיה כריסטיאן אוגוסט ופרדריק במפלגה הפרו-גרמנית שתבעה להעניק עצמאות לחבלים אלו. צעד זה הוביל לירידה ניכרת בפופולריות של המלכה. ב-20 בינואר 1848 נפטר בעלה. היא התגוררה בשנים שלאחר מכן בחודשי הקיץ בטירה מצפון לקופנהגן, ובחורף בדרום אירופה. היא המשיכה לתמוך בפרויקטים שונים למטרות צדקה. היא נפטרה ב-9 במרץ 1881 בגיל 84 ונקברה בקתדרלת רוסקילדה לצד בעלה.
דאג ג'ונס

ראשית חייו

דאגלס ג'ונס נולד ב-1954 בפיירפילד שבאלבמה, למשפחת צווארון כחול והוריו היו גורדון וגלוריה ג'ונס. אביו עבד בחברת הפלדה "U.S. Steel" ואמו הייתה עקרת בית. ג'ונס בוגר אוניברסיטת אלבמה עם תואר ראשון במדע המדינה אותו קיבל ב-1976 ואת הדוקטורט שלו הרוויח מבית הספר קמברלנד למשפטים באוניברסיטת סמפורד ב-1979.
את הקריירה המשפטית שלו החל כאשר עבד כסניגור עבור ועדת הסנאט של ארצות הברית למשפט. לאחר מכן עבד ג'ונס כעוזר של תובע פדרלי בשנים 1980–1984 לפני שהתפטר למען עבודה במשרד עורכי דין פרטי בברמינגהאם, אלבמה, מ-1984 עד 1997.

תובע פדרלי בארצות הברית

נשיא ארצות הברית ביל קלינטון הכריז ב-18 באוגוסט 1997 על כוונתו למנות את ג'ונס לתובע פדרלי עבור במחוז הצפוני של אלבמה, ואכן מינה את ג'ונס לתפקיד ב-2 בספטמבר 1997. ב-8 בספטמבר אותה השנה מינה בית המשפט המחוזי של ארצות הברית עבור המחוז הצפוני של אלבמה את ג'ונס לתובע הפדרלי הארעי של בית המשפט. הסנאט של ארצות הברית אישר את מינויו של ג'ונס ב-8 בנובמבר בהצבעה קולית.
בינואר 1998 הפציץ אריק רודולף את המרכז החדש לבריאות האישה בברמינגהאם. ג'ונס הפך אחראי על התיאום המדיני ועל כוח המשימה הפדרלי עת העמדת רודולף לדין, והעמיד אותו לדין על פשעיו הן באלבמה והן בג'ורג'יה, בין היתר הפיגוע שהוציא בפארק האולימפי סנטניאל.

תיק הפיגוע בכנסייה הבפטיסטית של רחוב 16

ג'ונס העמיד לדין את תומאס אדווין בלנטון הבן ואת בובי פרנק שרי, שניים מחברי תנועת קו קלוקס קלאן, על תפקידם בהפצצת הכנסייה הבפטיסטית של רחוב 16 ב-1963. התיק המשפטי נפתח מחדש בשנה שקדמה למינויו של ג'ונס, אך לא הייתה התקדמות בתיק עד למינויו. חבר מושבעים גדול פדרלי נתכנס בשנת 1998, עורר את תשומת הלב של אשתו לשעבר של שרי והוביל אותה להתקשר אל לשכת החקירות הפדרלית למסור עדות. אשתו לשעבר הציגה את ג'ונס בפני בני משפחה וחברים שדיווחו על חוויותיהם בזמן ההפצצה. עדות מרכזית הייתה קלטת שמע מזמן ההפצצה בה בלנטון הצהיר כי הוא זמם עם אחרים כדי להכין את הפצצה איתה ביצע את הפיגוע. ג 'ונס הגיש כתב אישום נגד בלנטון ושרי ב-2000. בלנטון נמצא אשמה ב-2001, שרי נמצא אשם ב-2002. שניהם נידונו למאסר עולם.

קריירת משפט מאוחרת

ג'ונס חדל מלהיות תובע פדרלי כשעזב את המשרה ב-2001 וחזר לפעילות משפטית פרטית. ב-2004 התמנה למומחה מיוחד במשפט שהתנהל נגד חברת מונסנטו באשמת גרימת נזק חמור לבריאות האדם. ב-2007 הוענק לג'ונס עיטור בגין שירותו המכובד עבור זכויות האזרח מטעם המכון לזכויות האזרח של ברמינגהאם. כמו כן, באותה השנה העיד ג'ונס בפני ועדת בית הנבחרים של ארצות הברית למשפט בנוגע לחשיבות בדיקה מחודשת של פשעים מתקופת המאבק לזכויות האזרח. ב-2017 קיבל ג'ונס פרס מפעל חיים מסניף אלבמה של "הדמוקרטים הצעירים של אמריקה".

הבחירות המיוחדות לסנאט באלבמה 2017

במאי 2017, ג'ונס הודיע על מועמדותו בבחירות המיוחדות לסנאט של ארצות הברית באלבמה, והתמודד למושב שנותר פנוי כאשר ג'ף סשנס מונה לתובע הכללי של ארצות הברית. סשנס, חבר המפלגה הרפובליקנית, החזיק במושב בסנאט מאז נבחר ב-1996, כאשר האוול הפלין הדמוקרטי בחר שלא לרוץ לבחירה מחדש, וסשנס נבחר מחדש שלוש פעמים. ג'ונס זכה במועמדות הדמוקרטית באוגוסט, והפך לסנאטור הנבחר של אלבמה בסנאט לאחר שהביס את נשיא בית המשפט העליון של אלבמה לשעבר, רוי מור, בבחירות הכלליות שנערכו ב-12 בדצמבר 2017.
ג'ונס קיבל 671,151 קולות (49.9%) לעומת 650,436 קולות שקיבל מור (48.4%). מור סירב להודות בתבוסתו, על אף שהפסיד את הבחירות בפער של יותר מ-20,000 קולות. ג'ונס יכהן עד ינואר 2021, את יתרת תקופת כהונתו של סשנס. הוא הסנאטור הדמוקרטי הראשון מטעם אלבמה ב-25 השנים האחרונות.
דיסק אופטי

דיסק אופטי (באנגלית: Optical disc או OD) הוא דיסק שטוח, בדרך כלל מעגלי, העשוי מחומר מיוחד (לרוב אלומיניום), אשר על גביו ניתן לקודד נתונים בינאריים (סיביות). הקידוד מבוצע לאורך נתיב ספירלי מתמשך המכסה את כל פני הדיסק ומשתרע מן המסלול הפנימי ביותר אל המסלול החיצוני ביותר. נתונים מאוחסנים על גבי הדיסק באמצעות לייזר או מכונת הטבעה, וניתן לגשת אליהם כאשר הדיסק מנוגן בכונן תקליטורים אשר מסובב את הדיסק במהירויות של בין 200 ל-4,000 סל"ד או יותר, בהתאם לסוג הכונן, פורמט הדיסק והמרחק של ראש הקריאה ממרכז הדיסק. בעוד שרק צד אחד של הדיסק האופטי מכיל נתונים בצד ההפוך בדרך כלל מודבקת תווית מודפסת, אשר לרוב עשויה מנייר, אם כי לעיתים רבות התווית מוטבעת על הצד הזה של הדיסק. רוב הדיסקים האופטיים אינם מכילים מעטפת מגן משולבת ולכן הם עשויים בקלות רבה יותר להתקלקל בעקבות שריטות, טביעות אצבע, וכו'.
דיסקים אופטיים הם בדרך כלל בקוטר שבין 7.6 ל-30 ס"מ, כאשר הדיסקים האופטים בגודל 12 ס"מ הם הנפוצים ביותר. דיסק אופטי טיפוסי הוא בעובי 1.2 מ"מ.
דיסק אופטי נועד לתמוך באחד משלושת סוגי ההקלטה: לקריאה בלבד (לדוגמה - תקליטורים), ניתן לצריבה (דיסק אופטי עליו ניתן לצרוב מידע רק פעם אחת, לדוגמה CD-R) ודיסקים אופטיים עליהם ניתן להקליט מחדש (למשל CD-RW).
דיסקים אופטיים משמשים לרוב לאחסון מוזיקה (למשל עבור ניגון בנגן תקליטורים), וידאו (למשל לשימוש בנגן DVD או Blu-ray) או יישומים ונתונים עבור מחשבים אישיים. למרות שהדיסקים האופטיים עמידים יותר מאשר המדיות שהיו בשימוש לפני כן, הם רגישים במיוחד לנזקים סביבתיים ונהרסים בהדרגה ככל שעולה השימוש היומיומי בהם. בספריות ובארכיונים ישנם נוהלים שונים שמבוצעים על מנת לשמר מדיה אופטית בכדי להבטיח שניתן יהיה להמשיך ולהשתמש בדיסקטים האופטיים לאורך זמן.
במקרה של גיבוי קבצים והעברת נתונים פיזית, דיסקים אופטיים כגון תקליטורים ותקליטורי DVD מוחלפים בהדרגה עם אמצעים לאחסון מידע מתקדמים ומהירים יותר כגון הדיסק און קי. מגמה זו צפויה להימשך בעקבות העלייה בקיבולת של הדיסק און קי והירידה במחיר של ההתקן. ובנוסף, משום שבעשורים האחרונים בהדרגה מרבית המוזיקה נרכשת/מורדת מהאינטרנט ולכן מספר תקליטורי האודיו שנמכרים מדי שנה יורדת באופן מהותי.
Yung Rapunxel

הוצאה

תחילה אמור היה השיר לצאת לאור ב-26 במרץ 2013, אך ב-28 במרץ נקבע תאריך חדש להוצאתו, ה-16 באפריל 2013. באותו יום פורסם גם הקליפ לשיר, שצולם חודש קודם לכן. במקור תוכן השיר "Miss Amor" לצאת כסינגל הראשון מהאלבום, יחד עם השיר "Miss Camaraderie" כבי-סייד, אך לדברי בנקס, חברת התקליטים בה הייתה חתומה באותה תקופה, אינטרסקופ רקורדס, החליטה להוציא את השיר "Yung Rapunxel" כסינגל הראשון במקום.
ווסקופויה

היסטוריה

ווסקופויה נוסדה ככל הנראה בסביבות 1300. במהלך המאה ה-15 החלו להתיישב בה ארומנים, שהפכו אותה (בשם מוסקופולה) בהדרגה למרכזם הכלכלי והמסחרי. הסוחרים הארומנים ניהלו עסקים מקונסטנטינופול ועד ונציה ולייפציג, וככל שהצליחו בעסקיהם, כך פרחה מוסקופולה והפכה למרכז חשוב. במהלך המאה ה-17 קמו בה בנקים וכנסיות, וב-1720 הוקמו בה בתי הדפוס הראשונים באימפריה העות'מאנית מחוץ לקונסטנטינופול. בבתי דפוס אלה הודפסו ב-1770 המילונים הראשונים בארומנית, אלבנית, בולגרית ויוונית מודרנית. ב-1744 הוקמה בה האוניברסיטה הנוצרית היחידה באימפריה העות'מאנית. הודות למיקומה המבודד היא נהנתה מביטחון יחסי, ובסביבתה היו מקורות מים רבים שאף הם היוו יתרון. במחצית השנייה המאה ה-18 כבר התגוררו במוסקופולה כ-60 אלף תושבים, והיא הייתה העיר השנייה בגודלה בחצי האי הבלקני אחרי קונסטנטינופול. לשם השוואה, באתונה חיו באותה העת כ-8,000 תושבים בלבד.
תור הזהב של מוסקופולה נמשך רק כמה עשרות שנים. התקפה של אלבנים מוסלמים שבזזו אותה ב-1769 הייתה הראשונה בסדרה של התקפות שהגיעה לשיאה ב-1788. באותה שנה תקף אותה עלי פאשה מיואנינה והחריב אותה לגמרי. תושביה הארומנים נפוצו לכל עבר והתיישבו בתסליה, מקדוניה, טרנסילבניה, וינה ובודפשט. מקצתם עברו לקורצ'ה הסמוכה. העיר חרבה כמעט לגמרי בהתקפה של עלי פאשה, ומעולם לא התאוששה. 
לאחר החורבן ב-1788 נותרה מוסקופולה כפר קטן. אף הוא נחרב מספר פעמים. ב-1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, תקפו אותו כוחותיו של הלאומן האלבני סאלי בוטקה ובמהלך מלחמת העולם השנייה הותקפה פעם אחת בידי איטליה ופעמיים בידי המחתרת האלבנית באלי קומבטאר.

ווסקופויה כיום

תחת השלטון האלבני שונה שמו הרשמי של הכפר לווסקופויה. הוא נותר כפר קטן, וכמעט לא נותר בו זכר לימי הזוהר. תושבי הכפר מתפרנסים בעיקר מגידול חיות משק וירקות.
מתוך 26 הכנסיות שפעלו במאה ה-18, רק 5 עומדות על תילן, וכנסייה נוספת במצב רעוע. כן נותרו שרידיהם של מנזר וגשר. בשנת 2002 נכללו חמש הכנסיות ברשימת מאה האתרים בסיכון של קרן המונומנטים העולמית. מבני הכנסיות היו פשוטים מבחוץ, כדי שלא להכעיס את השלטון העות'מאני, והכיפות האופייניות לכנסייה האורתודוקסית הוסתרו כך שלא ניתן היה להבחין בהן מבחוץ.
עמוס קולק

ביוגרפיה

בנם של תמר וטדי קולק, שהיה שנים רבות ראש עיריית ירושלים. בוגר האוניברסיטה העברית בפסיכולוגיה ופילוסופיה.
הרומן הראשון שלו, "אל תשאלי אם אני אוהב" עוּבד לסרט, כשהוא משמש התסריטאי, המפיק והבמאי, וכן גם השחקן הראשי. קולק כתב עבור הסרט את השירים "פגישה ראשונה" ששרה אילנה אביטל ו"אל תשאלי אם אני אוהב" ששר דויד ברוזה. את שני השירים הלחינה נורית הירש.
בשנת 1985 ביים את הסרט "מניו יורק באהבה" בכיכובו של דודו טופז, בשנת 1992 ביים ואף שיחק בסרט "להב חצוי" לצד השחקנית פיי דאנאוויי.
היה שותף עם אביו, טדי קולק, לכתיבת הספר "ירושלים אחת", וכן יצר סרט תיעודי על אביו. ("טדי קולק, מווינה לירושלים" 1995).
עיקר פעילותו הקולנועית נעשתה בניו יורק, במסגרת הקולנוע העצמאי האמריקני. סרטו "אוכל מהיר, נשים גנובות" (2000) היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן.
הוא נשוי ליבנת ואב לשתי בנות. לאחר מספר שנים שבהן התגורר בניו יורק, חזר לירושלים ב-2004.
ב-2008 עלה לאקרנים בישראל סרטו "חסר מנוחה" בכיכובם של משה איבגי ורן דנקר.
ב-2017 יצא לאור ספרו "אלון כרום".
חגיגות המאה לתל אביב

אירוע הפתיחה

אירוע הפתיחה לחגיגות המאה לעיר התקיים ב-4 באפריל 2009 בכיכר רבין בנוכחות של כ-250 אלף איש. האירוע נחשב לאחד האירועים הגדולים ביותר שהופקו בישראל, בעלות של כ-4 מיליון שקל.
למעלה מ-1,000  משתתפים, ביניהם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ושורה של אמנים ישראלים מובילים הופיעו בערב, שנמשך 70 דקות. קיום האירוע ועלותו הגבוהה זכו לביקורת רבה בקרב תושבים ואזרחים שהלינו על "בזבוז" כספי משלם המיסים, במיוחד בזמן משבר כלכלי.