google/wiki40b huggingface dataset:
תרנגולאים

מאפיינים

כנפיהם קצרות ומעוגלות והם מעופפים חלשים. רגליהם חזקות, כאשר האצבע האחורית קיימת ובדרך-כלל גבוהה מחברותיה. הטפרים חזקים וקהים והמקור חזק וקמור. הלסת העליונה מכסה ועוברת על-פני התחתונה. הם חיים, על פי רוב, בחורש או ביער. הם אוכלי כול, ומלקטים את מזונם - מן החי ומן הצומח - מעל-פני הקרקע. חלקם ישנים על עצים לשם הגנה. התרנגולאים מתאפיינים בדו צורתיות זוויגית. מספר הביצים רב. האפרוחים - עוזבי-קן. בדרך כלל, רק הנקבה דוגרת ומטפלת. תפוצתם כל-עולמית, ובעיקר דרום-מזרח אסיה.
הגדול בתרנגולאים הוא תרנגול הודו מבוית (שהוא תת-מין של תרנגול הודו מצוי) שיכול לשקול עד 40 ק"ג לפעמים ובטבע הוא מגיע למשקל 14 ק"ג. הקטן ביותר הוא שליו סיני (Coturnix chinensis) ששוקל 40 גרם.
למיני הסדרה הזו ערך כלכלי רב לאדם. רבים מהם מבויתים לשם בשר, או ביצים. רבים מהם גם עופות-נוי מן המצויים ביותר בגני-חיות.
משפחת השכוויים הפכה לתת-המשפחה שכווים, תחת פסיוניים.
מנדה נאזר

מנדה נאזר (נולדה ב-1982) היא תושבת בריטניה, מחברת סודאנית ופעילה לזכויות אדם. במשך שמונה שנים, היא הייתה שפחה בסודאן ובלונדון. נאזר נולדה וגדלה בכפר בהרי נובה בסודן. בגיל שתים עשרה או שלוש עשרה (תאריך לידתה המדויק אינו ידוע), היא נחטפה ונמכרה לעבדות בסודאן לאחר פשיטה על הכפר שלה. משפחתה הצליחה לברוח מהפושטים אל ההרים, אולם היא נלכדה ונמכרה לעבדות. במשך שש שנים, מנדה שימשה כשפחה במשפחה ערבית בחרטום שם עברה התעללות פיזית.

בריחה ומקלט

לאחר שש שנות שבי,  נאזר נשלחה ללונדון כדי להיות משרתת בית לדיפלומט סודאני, עבד אל אל-קורונקי, הממונה בפועל של סודאן, שהתגורר בווילסדן גרין. לאחר שלושה חודשים, היא הצליחה להימלט בעזרת אחד מבני הקהילה הסודנית בלונדון. עם הימלטה, היא בקשה מקלט. משרד הפנים האנגלי דחה את בקשתה שנתיים לאחר שהוגשה. דחיית הבקשה הביאה לעליה בתמיכה בנאזר, הן מצד ארגוני זכויות אדם והן מצד של ארגונים המתנגדים לעבדות. בין לבין  פירסמה נזאר את האוטוביוגרפיה שלה בגרמניה, בשיתוף פעולה עם עיתונאי בריטי מקצועי. 
בנובמבר 2002, משרד הפנים שינה את החלטתו וקיבל את בקשתה. 
בשנת 2005 פורסמה המהדורה האנגלית לאוטוביוגרפיה שלה. בשנת 2010, סיפור חייה הומחז בתוכנית של ערוץ 4, "אני שפחה", בכיכובם של וונמי מוסקו (Wunmi Mosaku), ובמחזה "עבדים - שאלה של חופש".

תביעת דיבה בידי דיילי טלגרף

לאחר שהסאנדיי טלגרף פרסם בשנית את סיפורה בספטמבר 2000, אל קורונקי הגיש תביעת דיבה כנגד העיתון. בחודש יולי 2002, לפני שהמקרה הגיע לבית המשפט, העיתון חזר בו מהסיפור, והסכים לשלם פיצויים. נאזר והמחבר המשותף של האוטוביוגרפיה שלה טענו כי תוצאה זו נבעה מאוזלת היד המקצועית של הסאנדיי טלגרף. בפרט, הכתב מעולם לא פגש או דיבר עם נאזרה טרם פרסום המאמר.
עוד נטען כי  העיתון חזר בו מהסיפור כולו, מבלי לתת לנזאר ההזדמנות להבהיר את אי הדיוקים הנטענים, ולהצביע על האמיתות שבו.
אורן פרז

ביוגרפיה

פרז בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב, תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת לונדון ותואר שני ושלישי במשפטים מבית הספר לכלכלה של לונדון. התמחה בלשכה המשפטית של משרד הביטחון ובמשרד ש. הורביץ, ועבד כעורך דין במשרד. תחומי המחקר של פרז הם איכות הסביבה, סחר בינלאומי וגלובליזציה, דיני נזיקין, תורת המשפט ודמוקרטיה אלקטרונית.
פרז עומד בראש התוכנית לרגולציה ולמדיניות סביבתית בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן, ומכהן כמנחה אקדמי בקליניקה לרגולציה סביבתית של הפקולטה.
כיהן כמרצה אורח באוניברסיטת יורק ובאוניברסיטת מקגיל.
בשנת 2017 מונה לדיקן הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן, במקומו של פרופ' שחר ליפשיץ.
לאורן פרז שני אחים צעירים ממנו: גלעד פרז הוא פרופ' לפיזיקה במכון ויצמן, נחשון פרז הוא מרצה בכיר במדע המדינה, אונ' בר-אילן.
בטסי טן בום

אליזבת (בטסי) טן בום (1885-‏1944) הייתה חסידת אומות העולם מהולנד שסבלה רדיפות תחת המשטר הנאצי במלחמת העולם השנייה, כולל כליאה במחנה הריכוז ראוונסבריק, שם נפטרה בגיל 59. היא אחת הדמויות המובילות בספר שכתבה אחותה קורי טן בום על חוויות המשפחה במלחמת העולם השנייה.

קורות חייה

טן בום סבלה מאנמיה ממארת. מחלתה מנעה ממנה להוליד צאצאים ולכן בחרה בגיל צעיר לא להתחתן.
טן בום התחנכה בבית הספר היסודי והתיכון המקומיים עד גיל 15. היא נותרה בבית כדי לעבוד עם אביה השען בסדנתו, שם הייתה מנהלת חשבונות. כמו כן הייתה טבחית המשפחה. 
טן בום הייתה הבכורה מבין חמישה ילדים במשפחה, ולא עזבה את המשפחה אלא נשארה בבית עד מלחמת העולם השנייה.
כשחלתה טן בום בשפעת, השתלטה אחותה הצעירה קורי  על הנהלת חשבונות התפקיד. לאחר החלמתה החלה טן בום לטפל במשק הבית, וזאת עשתה עד מעצרה בידי הנאצים.

1940-1944

משפחת טן בום השתייכה לכנסייה הרפורמית ההולנדית והאמינה בשוויון כל האנשים לפני אלוהים. אחד האחים היה כומר והאחיות היו פעילות בפעילויות צדקה לפני המלחמה. במהלך כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית החלו בני המשפחה להחביא בביתם יהודים רבים וכן מתנגדי המשטר, ובנו חדר סודי כדי להסתירם.
ב-1944 נעצרו בני המשפחה ואנשים אחרים בבית - בסה"כ כ-30 איש. העצורים נלקחו לכלא סכוונינגן. שישה יהודים שהיו במחבוא בבית לא התגלו ושרדו, בעזרת מתנגדי מחתרת אחרים. האב, קספר טן בום, חלה ומת 10 ימים מאוחר יותר בכלא. אחד מהאחים, אחות אחת וכן אחיין שוחררו.
ביוני 1944, נשלחו טן בום ואחותה קורי למחנה ראוונסבריק. אמונתה האיתנה של טן בום באלוהים סייעה לה להישמר מדיכאון. הן סייעו לזולת ועודדו את עמיתיהן למאסר. 
לפני מותה חוותה טן בום חזיונות שמימיים ובהם פורטו המעשים שעליה ועל קורי לעשות אחרי שחרורן. היא האמינה שהיא ואחותה קורי ישוחררו עד ראש השנה. בחזונותיה ראתה בית לאסירים-לשעבר, מחנה ריכוז בבעלותה שבו תוכל ללמד גרמנים לאהוב שוב, וטיולים עם קורי בעולם, בהם הן מספרות מה למדו על אלוהים במחנות. 
טן בום מתה במחנה ראוונסבריק ב-16 בדצמבר 1944, בגיל 59. אחותה קורי שרדה את המאסר.

הנצחה

בתום המלחמה החלה קורי טן בום להגשים את חזונותיה של אחותה בטסי טן בום - סיורים בעולם והפצת אמונתן.
לבטסי טן בום ולאביה קספר הוענק על ידי יד ושם בשנת 2008 התואר חסידי אומות העולם. אחותה קורי קיבלה אות זה לפני כן.
מדיסין הט

גאוגרפיה

הנוף של מדיסין הט מושפע על ידי העמק של נהר דרום ססקצ'ואן הזורם באזור, ושני פלגים אף נשפכים לתוך הנהר הזה בתוך גבולות העיר. נוכחותם של גופי מים אלה מספקים תצורת נוף דרמטית עם מספר רב של צוקים ורצועות מים ברחבי העיר. מעבר לעיר ולעמק הנהר, פני השטח הם מישוריים עד מתגלגלים קלות ומתאפיינים בצמיחת דשא קצר.

אקלים

העיר ממוקמת בערבה, באזור הידוע כמשולש פוליסר, ועל כן בעלת אקלים יבשתי צחיח למחצה, עם חורף קר ויבש וקיץ חמים עד חם. עם זאת, הקור החורפי מתמתן לעיתים על ידי רוחות צינוק הנושבות ממערב, ואילו החום הקייצי הוא נסבל יותר תודות ללחות נמוכה והצטננות מהירה בשעות הערב. מדיסין הט היא בעלת כמות משקעים נמוכה מרוב ערי ערבות קנדה האחרות, והיא ידועה כעיר השמשית ביותר בקנדה, מה שהופך אותה לעיר פופולרית בקרב גמלאים. שיא המשקעים יורד בעת האביב ותחילת הקיץ.
חוק זכויות נפגעי עבירה

חוק זכויות נפגעי עבירה, תשס"א-2001, נועד  להגדיר את זכויותיהם של מי שנפגעו מעבירות פליליות, במהלך ההליך הפלילי  החל בשלב החקירה, דרך התביעה, המשפט וגזר הדין. מטרתו להגן על כבודו כאדם, בלי לפגוע בזכויותיהם על פי דין של חשודים, נאשמים ונידונים. החוק מחיל את עצמו על הדין הפלילי.

רקע היסטורי

עד 1800 לערך, היוו הקורבן והנאשם את שני צדדי ההליך המשפטי. מצב זה השתנה בעקבות התפתחות התפיסה כי הנאשם והעבירה פוגעים למעשה באינטרס הציבורי ועל-כן האינטרס הפרטי נזנח. עם חקיקת חוק זכויות נפגעי עבירה, השתנה המצב (בארץ) והנפגע שעד אותה עת שימש לכל היותר עד להשגת ראיות, קיבל זכויות מסוימות וקיבל מעמד (גם אם מוגבל) בצד התובע.

הזכויות המנויות בחוק

החוק מתייחס לשורה של זכויות להן זכאי נפגע העבירה במהלך ההליך הפלילי. זכויות אלה כוללות בתוכן את:

1. הזכות להגנה פיזית.

2. הזכות לחסיון בדבר פרטיו האישיים של נפגע העבירה.

3. הזכות לקבל מידע על ההליך הפלילי.

4. הזכות להבעת עמדה באשר להליך הפלילי המתקיים כנגד הנאשם.
מלבד זכויות אלה, קובע החוק גם הוראות באשר לניהול חקירת הקורבן, בכלל זה:
זכותו של קורבן עבירה מינית שלא להיחקר באשר לעברו המיני אלא-אם-כן חיוני הדבר, זכותו של הקורבן לנוכחות מלווה בחקירה ואף בדיונים בדלתיים סגורות. 
כמו כן, קובע החוק כי תוקמנה יחידות סיוע בפרקליטות המדינה והמחוזות וימונו שוטרים אחראיים במשטרת ישראל, על-מנת לאכוף את זכויותיהם של נפגעי העבירה.

גיבוש החוק

חקיקת החוק הונמקה במס' דרכים. ראשית, יש הגורסים כי מדובר במחויבותה החברתית של המדינה משנכשלה להגן על הנפגע מבעוד מועד מפני הנאשם. כמו כן, ניתן נימוק תועלתני בדבר חשיבות ההכרה בקורבן ובשיתוף הפעולה בינו לבין המדינה על-מנת למגר את העבריינות . 
לצד נימוקים אלה, קיימים נימוקים המתבססים על זכותו של האדם לכבוד. הבטחת הזכות להליך הוגן - פרוצדורלית ומהותית - תבטיח את זכותו של הנפגע לכבוד כאדם. הבטחת זכויות זו אף עשויה למנוע השפלה במהלך ההליך - חווית "הקורבנות המשנית".

ביקורת על החוק

מאז חקיקת החוק התגברה הביקורת באשר לתוכנו של החוק ויעילותו . המבקרים טוענים כי לא ניתן מענה סוציאלי במסגרת החוק בדמות פיצוי לנפגעים או זכות לקבל שירותי סיוע ושיקום. דרישות באשר להחמרת הענישה עם הנאשם והקלה בענישתם של קורבנות שהתמודדו עם הפוגע, כדוגמת כרמלה בוחבוט, לא נכללו מעולם בחוק. כמו כן, עולה הטענה שעל אף שנשמע קולו של הקורבן, אין לו השפעה ממשית על התנהלות ההליך - הזכות להבעת עמדה למשל ניתנת לעיתים באופן טלפוני יום לפני הדיון כאשר לנפגע דקות ספורות לגבש ולהביע את עמדתו.
פרינאו פרינאי

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1994 בשם "פרינאו פרינאי". בהמשך נקראה הקבוצה "רדופיס פרינאי". הקבוצה שיחקה בליגה השנייה מאז עונת 1999/00. בסיום עונת 2008/09 העפילה לליגת העל הליטאית, לאחר שסיימה במקום השני וניצחה בסדרת הגמר 3-4 את "מרסטה פקרואיס".
הישגה הגדול ביותר של הקבוצה הוא המקום השלישי בעונת 2010/11. כמו כן הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת ז'לגיריס קובנה 75-73. אך ניצחה במשחק על המקום השלישי את קבוצת נפטונאס קלייפדה. בעונת 2012/13 זכתה בגביע הליטאי כשניצחה בגמר את קבוצת פיינו זבאיגדס בסיכום שני מפגשים.
הקבוצה משתתפת במסגרת הליגה הבלטית מאז עונת 2009/10. בעונת 2011/12, הקבוצה השתתפה ביורוקאפ ולא עברה את שלב הבתים. בעונת 2012/13 הגיעה עד לגמר הליגה הבלטית והפסידה לקבוצת ונטספילס 161-142 בסיכום שני מפגשים.
הקבוצה מארחת בספורט סנטר בעיר, המכיל 1,500 מקומות ישיבה. במשחקי היורוקאפ, אירחה הקבוצה בהיכל הספורט בעיר קובנה, המכיל 5,000 מקומות ישיבה.
Ich habe genug, רי"ב 82

Ich habe genug (בעברית: די לי) רי"ב 82, היא קנטטה לבס שהולחנה על ידי יוהאן סבסטיאן באך והיא מהקנטטות הנודעות שלו. החלק השלישי של הקנטטה כלול בקובץ המחברת של אנה מגדלנה באך.
באך הלחין את הקנטטה ב-1727 בהיותו בלייפציג, לכבוד חג הקנדלמאס, והיא בוצעה לראשונה ב-2 בפברואר באותה שנה. ב-1731 בוצעה גם גרסה של הקנטטה לסופרן הממוספרת כרי"ב 82a.
הטקסטים הנקראים בחג כוללים את תחילת פרק ג' בספר מלאכי ואת סיפור הבאת ישו למקדש, כמתואר בבשורה על פי לוקס. בסיפור זה מתואר צדיק בשם שמעון שלקח את ישו על זרועותיו ובברכו את אלוהים אמר "עתה תפטר את-עבדך כדברך אדני בשלום; כי-ראו עיני את-ישועתך; אשר הכינות לפני כל-העמים; אור להאיר עיני הגוים ותפארת ישראל עמך". על דברים אלו מבוססת הלברית של הקנטטה. הדברים משמשים גם בסיס לקנטטות רי"ב 83 ורי"ב 125, אך בקנטטה זו מורחב הטקסט ביצירה אנונימית נוספת שעוסקת בכמיהה לעזוב את תלאות החיים ולהתאחד עם ישו.
קנטטות נוספות שכתב באך למועד זה בשנים אחרות הן: רי"ב 161, רי"ב 157 ורי"ב 158.
דף התווים של הקנטטה ששימש את באך בעת ביצועה מראה שהוא ביצע אותה לאחר הבכורה ב-1727, עוד כמה פעמים: עם התאמה לסופרן, בה גם הוחלף האבוב בחליל ב-1731; גרסה נוספת לסופרן ב-1735; ופעם נוספת לבס ב-1745, בה הוחלף האבוב באבוב ציד. עיסוק חוזר זה של באך בקנטטה וכן הכללתה במחברת של אנה מגדלנה באך מעיד על החשיבות הרבה שהוא ייחס ליצירה.
כמו כן, הנושא הפותח את האריה בתחילת הקנטטה ומנוגן על ידי האבוב, מופיע ביצירות נוספות של באך, בהן האריה Erbarme dich מתוך מתאוס פסיון והאריה ?Wann kommst du, mein Heil מתוך רי"ב 140 (עם פיתוחים נוספים).

הקלטות

זוהי אחת הקנטטות המוקלטות והמבוצעות ביותר של באך. באתר קנטטות באך נמנות למעלה מ-100 הקלטות במאה השנים האחרונות.
מבין הביצועים הידועים של היצירה ניתן להזכיר את שלוש ההקלטות של דיטריך פישר-דיסקאו ואת ההקלטה מ-1966 בה מנצח יהודי מנוחין עם סולנית המצו-סופרן ג'נט בייקר.
ג'ברווקי

מקור השיר ופירושו

השיר מופיע בספר שאותו מוצאת אליס בבית שאליו היא מגיעה לאחר שעברה מבעד למראה. לאחר קריאתו אומרת אליס כי השיר "נראה יפה למדי" אף כי הוא "קשה למדי להבנה" (זאת מאחר שאליס אינה רוצה להודות שלא הבינה אותו כלל) וכי "הוא ממלא את ראשי ברעיונות, אך איני יודעת בדיוק מה הם! מישהו הרג משהו, זה לפחות ברור..." בהמשך הספר, מביא המפטי דמפטי את פירושו לבית הראשון.
חיים פיק

ביוגרפיה

חיים הרמן פיק נולד באוסטז'שוב, מחוז פוזנן שבפולין (באותם ימים בפרוסיה, ונקראה שילדברג), בכ"ב בטבת ה'תרל"ט לאברהם יהודה ולמינה בת יהודה ליב טאורוגר.
קיבל חינוך יהודי מסורתי, ולמד על פי צביון בית המדרש הישן, כפי שהיה נהוג אז, באזור זה של גרמניה, בדרך של פשט ובקיאות. לאחר לימודי הגימנסיה, נסע להלברשטאדט, שם הושפע מן הרבנים אביעזרי זליג אוירבך, יוסף נובל אביו של הרב צבי נחמיה נובל, והרב שלמה כהן מזבורוב שהיה מגדולי רבני גליציה.
ביטורנט

ביטורנט (BitTorrent) הוא פרוטוקול קצה לקצה לתוכנות שיתוף קבצים שנכתב על ידי בראם כהן. התוכנה הראשונה נכתבה בפייתון.
הפרוטוקול מאפשר לאנשים רבים להוריד קובץ בלי להאט את קצב ההורדה של אנשים אחרים. יכולת זו מתאפשרת על ידי כך שהמורידים עצמם משתפים את החלקים שהם הורידו עם שאר המורידים, במקום שכולם יורידו את הקובץ משרת אחד אשר רוחב הפס שלו מוגבל. בדרך זו, לא רק שהמשתמש משתמש ברוחב פס, אלא הוא גם תורם רוחב פס בחזרה לשאר המשתמשים. עובדה זו גורמת לכך שבדרך כלל הפעלת ביטורנט תוך מתן האפשרות להעביר את הקובץ הלאה, גורמת להאטה משמעותית בעבודה עם יישומי אינטרנט אחרים.
כהן העלה את הקוד הפתוח של התוכנה לאינטרנט ומאז התפתחו מספר גרסאות ביטורנט שונות המתבססות על הקוד של כהן.
ספי בן-יוסף

ביוגרפיה

בנם של אסתר ואברהם בן יוסף, ממייסדי תיאטרון הקאמרי. שירת בצה"ל באגף המודיעין והתקדם לדרגת סגן-אלוף. היה קצין בינה רשתית של האמצעים המיוחדים בתקופה שקדמה למלחמת יום הכיפורים.
בן יוסף החל להדריך טיולים עוד בתקופת התיכון. לאחר שירותו הצבאי עבד בבית ספר שדה הר גילה ובהמשך גם ניהל אותו. במקביל לעבודתו בבית ספר שדה, הדריך וניהל את מגמת מורי הדרך בבית הספר הממשלתי לתיירות, לימד בחוג ללימודי ארץ ישראל ב"מכללת בית ברל" וערך ספרות מקצועית בנושאי "ארץ ישראל" בהוצאות הספרים בירושלים, "כרטא" ו"מפה". בן יוסף פרסם טור שבועי בעיתון הירושלמי "כל העיר" וכן בידיעות אחרונות. להמלצתו השבועית הוא נוהג להגניב אמירה חברתית או פוליטית. במשך 6 שנים הגיש את תוכנית הטיולים "שביל באמצע שביל בצד" בטלוויזיה החינוכית.
במשך עשר שנים היה בן יוסף עורך בטאון החברה להגנת הטבע "טבע וארץ". (נכון ל-2016), מזה 35 שנה שבן יוסף מגיש פינה בגלי צה"ל, בה הוא ממליץ על טיולים עונתיים, כמו כן, הוא מדריך חוגי משוטטים בארץ וטיולים הרפתקניים ויוצאי דופן בחו"ל (בדרך כלל בארצות העולם השלישי וביעדים חריגים) ונותן הרצאות על מסעות בעולם.
בן יוסף מתגורר במושב בגליל התחתון, ויחד עם בת זוגו, הוא מחזיק במשק חקלאי ובחוות סוסים.
אוטו היינריך אנוך בקר

אוטו היינריך אנוך בקר (בגרמנית: Otto Heinrich Enoch Becker‏; 3 במאי 1828–7 בפברואר 1890) היה רופא עיניים גרמני.

ביוגרפיה

בקר נולד בסמוך לעיירה רצבורג שבדוכסות זקסה-לאוונברג. בשנת 1859 הוא קיבל את התואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת וינה, שם למד תחת שרביטו של קארל פרדיננד פון ארלט. משנת 1867 החל לכהן כפרופסור לאופתלמולוגיה באוניברסיטת היידלברג. בקר היה חלוץ בתחום הפתולוגיה של העין וכתב רבות בתחום האופתלמולוגיה. פרסומיו הרבים כוללים מאמרים על כלי הדם של הכתם, עיוורון צבעים מוחלט מולד, היצרויות של תעליות הדמעות ותופעות הקשורות לתנועת הדם ברשתית. בקר גם השלים את האוטוביוגרפיה של מורהו, פון ארלט, Meine Erlebnisse (חוויותיי), לאחר מותו של זה, וב-1866 פרסם את המהדורה הגרמנית לעבודתו של פרנציסקוס קורנליס דונדרס "על חריגות בהיתאמות ובשבירה של העין". כמו כן, הוא פרסם אסופה של מאמרים של חוקר האנטומיה והפיזיולוג היינריך מילר בנושא העין.
תחת שרביטו של בקר השלים חוזה ריסאל, גיבור לאומי בפיליפינים, את לימודי האופתלמולוגיה. שנה לאחר מכן, ב-1887, בקר ייסד את מוזיאון גרף באוניברסיטת היידלברג, לזכרו של רופא העיניים אלברכט פון גרף.
בקר טבע את המושג catarcta complicata לתיאור שינויים בעדשה אשר מופיעים במגוון מחלות עיניים ומאופיינים בעכירות מנוקדת, מפוספסת או מפושטת המלווה בברק רב-גוני. על שמו נקראים גם סימן בקר (או תופעת בקר), אשר מופיע במחלות כמו מחלת גרייבס או אי-ספיקת מסתם אבי העורקים ומתאר את פעימות עורקי הרשתית, ומבחן בקר, אשר בודק אסטיגמציה תוך שימוש באיורים המציגים שלשות קווים הקורנים בקווי אורך שונים.
הספרייה האזורית רמת הנגב

שירותי הספרייה

ספריית המדרשה נמצאת בלב העשייה החינוכית, בהיותה משרתת את כל מוסדות החינוך במדרשה (הגיל הרך, בתי הספר היסודי והתיכון לחינוך סביבתי, חברי המכינה ומדריכיה, מדריכי בית-ספר שדה, יחידת ההסברה של צה"ל, מדריכי מחנה הגדנ"ע, חוקרים מהמכון לחקר המדבר) ואת תושבי המדרשה. תושבים מן הסביבה הקרובה, חוות הבודדים, מחנה טלי ואת תושבי רמת הנגב כולה.
בספרייה כ-50,000 כותרים הכוללים: ספרי קריאה, עיון, סרטי DVD, מפות, מדריכי טיולים, ספרים קוליים, ספרים דיגיטליים, מגזינים וחומר לא ספרי אחר. כל החומר מקוטלג. לטובת קהל המשתמשים ישנם מחשבים, סורק, מכונת צילום, פקס, טלוויזיה 50 אינץ', מכונת למינציה, משחקי קופסה, מכשיר DVD ו-VHS ואינטרנט אלחוטי. וכל אלה הם בשימוש מתמיד.
שירותי הספרייה כוללים גם בהדרכה ויעץ לתלמידים, מורים, סטודנטים, מדריכים ומשתמשים אחרים בהתמצאות בספריה ובהדרכה במציאת חומרים לכתיבת עבודות, הרצאות וכו'. בעידוד קריאה, הכנת חומרי למידה על פי בקשת המורים, הכנת עבודות, עזרה בלימודים, בשעורי בית, הדרכה באיתור וחיפוש באינטרנט, שימוש במאגרי מידע, נושאים טכניים, ותוכנות לניהול ציטוטים. הספרייה משמשת גם ככיתת לימוד לתלמידי בית הספר היסודי ולתיכון ומשתלבת באירועים המתקיימים בו.
הספרייה מציעה לקהל הגולשים מגוון מאגרי מידע וכן רשימות של משאבים אלקטרוניים איכותיים אותם ניתן למצוא באתר האינטרנט שלה, בדגש על נושא מדעי הסביבה. יתר על כן, הספרייה מפעילה שירותי נגישות לבעלי מגבוליות, וניתן למצוא בה מכשיר הגדלה טמ"ס נייד, תוכנה להקראה והגדלה של טקסטים בעמדות המחשוב, ספריים קוליים ואוזניות. בנוסף, ספריית הדרשה מפעילה שירותי השאלת ספרים דיגיטליים.
בספרייה שלושה אולמות מרכזיים לרשות הקהל - אולם הכניסה, ההדרכה וההרצאות, אולם הילדים וההקרנה, ואולם עיון שקט.

ספרייה אזורית

המועצה פועלת לקיומן של ספריות בכלל היישובים. לפיכך, ספריית מדרשת שדה בוקר הוכרה על ידי המחלקה לספריות במשרד התרבות והספורט כספרייה אזורית והיא פועלת על פי חוק הספריות הציבוריות. הספרייה האזורית משרתת את יישובי המועצה (קיבוצים, יישובים, בתי ספר וגנים), וסניפי ספריות המשנה בכלל היישובים. אחת לשנה הספריות מתוקצבות על ידי מנהל התרבות והמועצה האזורית בתקציב שנתי המחולק לספריות המקומיות אחת לרבעון.
רשימת הסניפים:
ספריית קיבוץ רביבים, קיבוץ משאבי שדה, קיבוץ שדה-בוקר, באר מילכה, שיזף, מרחב עם, קיבוץ טללים, קדש ברנע, רתמים, כמהין, ואשלים.

מרכז תרבות קהילתי-מחקרי

הספרייה מציעה מגוון רחב של פעילויות תרבות, מופעים, סדנאות, הרצאות, מפגשי סופר, הצגות, הרצאות לחוקרים, שעות סיפור בעברית ובאנגלית, תערוכות, ערבי שירה ועוד. עקב אופיה הייחודי, הרצאות רבות במסגרת "בימת הספרייה" מוקדשות לנושאי אקולוגיה, זואולוגיה, איכות הסביבה, ארכאולוגיה, תרבויות, בוטניקה וכדומה. כמו כן, הספרייה מובילה את אירועי פסטיבל ימי שירה במדבר, ואת אירועי חודש הקריאה ושבוע הספר במדרשה ובמועצה.
יתר על כן, הספרייה משמשת כמרכז תרבות של המדרשה ומפעילה את אירועי תרבות ברמה הארצית.
קונרד ביין

חיים פרטיים

ביין נולד בלת'ברידג', אלברטה, קנדה. שירת בצבא קנדה במהלך מלחמת העולם השנייה, ובסופה התאזרח בארצות הברית.
במהלך חייו התגורר בדירה בליברמור, קליפורניה.
ביין היה נשוי למוניקה סלואן משנת 1945 ועד מותה בשנת 2009. היו להם שלושה ילדים משותפים.
ביין מת ב-14 ינואר 2013 בביתו בליברמור, קליפורניה מסיבוכי שבץ מוחי, שלושה שבועות לפני יום הולדתו ה-90. גופתו נשרפה
השדרה השמינית

השדרה השמינית (באנגלית: Eighth Avenue) היא שדרה מצפון לדרום באזור הוסט סייד (הצד המערבי) של האי מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
התנועה בשדרה חד סיטרית לכיוון צפון, והיא הדרך הישירה הארוכה ביותר באי. השדרה מתחילה בדרום באזור הצד המערבי (הווסט ווילג') של שכונת גריניץ' וילג', בכיכר אבינגדון (במפגש הרחובות האדסון ובליקר). השדרה עוברת דרך השכונות צ'לסי, אזור הבגדים, מטבח הגיהנום, המיד טאון (מרכז מנהטן), אזור התיאטראות, וכיכר קולומבוס (במפגש עם רחוב 58).
צפונית לכיכר קולומבוס משנה השדרה את שמה ונקראת סנטרל פארק וסט, וברחוב 110, הצפוני לסנטרל פארק נקראת השדרה "שדרת פרדריק דאגלס" (Frederick Douglass Boulevard), הנחשבת שוב לחלק מהשדרה השמינית. השדרה מסתיימת ברחוב 159, בסמוך לנהר הארלם.
מתחת לשדרה עובר קו השדרה השמינית של הרכבת התחתית של ניו יורק.

תרבות

מאז שנות ה-90, אזור גריניץ' וילג' בו חולפת השדרה השמינית מהווה מרכז הקהילה ההומוסקסואלית של העיר ניו יורק, ולאורך השדרה באזור זה מקומות מפגש רבים לקהילה. מדי שנה מצעד הגאווה של העיר ניו יורק עובר לאורך חלק זה של השדרה.

אתרים בעלי חשיבות

לאורך השדרה נמצאים תחנת פן, בניין הניו יורק טיימס, תחנת האוטובוסים של רשות הנמל ומגדל הרסט.
בעבר היה ממוקם המדיסון סקוור גארדן לצד השדרה.
אוריינט תאי איירליינס

תולדות החברה

חברת התעופה נוסדה בשנת 1995. למרות שאינה חברת התעופה הלאומית, קיבלה החברה היתר ממלך תאילנד להוסיף בצביעת המטוסים שלה את דגל תאילנד, זאת עקב יחסים קרובים בין מנכ"ל החברה למלך.
ב-3 בדצמבר 2003, הקימה אוריינט את חברת הבת שלה, One-Two-Go איירליינס.
בחודש ספטמבר 2004, טס מטוס בואינג 747 במרחק של 200 מטרים ממגדל טוקיו שבמרכז העיר טוקיו, יפן.
ב-16 בספטמבר 2007, התרסקה בשדה התעופה של פוקט טיסה 269 של One-Two-Go בה נהרגו 89 בני אדם. אחת הסיבות לתאונה הייתה עייפות הטייסים, בעקבות שעות עבודה רבות. מסקנה זו הביאה את הרשויות בתאילנד לביטול רישיון ההפעלה של אוריינט ושל חברות הבת שלה, למשך 56 יום.
ביולי 2010 נסגרה One-Two-Go איירליינס, ומטוסיה נצבעו בצבעי אוריינט.
ביולי 2018 הפסיקה את החברה את פעילותה.
פרדניזון

שימוש

פרדניזון יעיל במיוחד בדיכוי מערכת החיסון, כלומר הוא תרופה אימונוסופרסיבית.
הוא משפיע על כלל מערכת החיסון ולכן משתמשים בו במקרים של צורך לדכא או להפחית את התגובה הדלקתית של הגוף. הוא משמש במחלות אוטואימוניות, מחלות דלקתיות חריפות שאינן ממקור זיהומי (לדוגמה אסתמה), במניעת דחיית שתל ועוד.

היסטוריה

הפרדניזון הומצא בראשית שנות ה-50, על ידי ארתור נובל במעבדות חברת התרופות שרינג (Schering). נובל הראה שחלק גדול מתופעות הלוואי של קורטיזון, אגירת מים, עליית לחץ דם, והחלשות שרירים, יכולים להימנע על ידי חימצון מולקולת הקורטיזון לפרדניזון. התרופה שווקה לראשונה על ידי שרינג באמצע שנות השישים.

תלות

בנטילה ממושכת של מעל 7 ימים, נוצרת תופעה של דיכוי בלוטת האדרנל, מצב שבו הגוף לא יכול לייצר קורטיקוסטרואידים אנדוגניים. החוסר ביצור אנדוגני גורם לתלות בהמשך אספקת הפרדניזון על ידי הנוטל.
מסיבה זאת ועוד, יש להמעיט בנטילת קורטיקוסטראוידים. במקרה של נטילה ממושכת ישנה חשיבות קריטית להורדה הדרגתית במינון לפני ההפסקה המוחלטת. הפסקה חדה של נטילת פרדניזון לאחר תקופה ממושכת עלולה להוביל למחלת אדיסון המופיעה בצורה חריפה, מצב המסכן חיים.
פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג

ילדותו

פרידריך נולד ב-28 ביולי 1676 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולמגדלנה זיבילה מסקסוניה-וייסנפלס, בתו של אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס.

שלטונו

ב-2 באוגוסט 1691 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין שלטו במקומו כעוצרים ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן והיינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד. בשנת 1693 חזר פרידריך ממסע שערך בהולנד ובאנגליה ותפס את השלטון לבדו. פרידריך הרחיב מאוד את חצרו, ועל מנת לעמוד בהוצאות המרובות, נהג להשכיר את חייליו לנסיכים זרים.
בתחום מדיניות הפנים המשיך פרידריך במדיניותו של אביו, והקים בית יתומים, בית יולדות ובית משוגעים. כמו כן קנה פרידריך את אוסף המטבעות הגדול של אנטון גינטר השני, רוזן שוורצבורג-זונדרסהאוזן-ארנסטאדט.
פרידריך הרחיב את שטחי הדוכסות, על ידי סיפוח שטחים מדוכסויות סקסוניה-קובורג (1699), סקסוניה-אייזנברג (1707), וסקסוניה-רמהילד (1710), ובכך הגיעה הדוכסות לשיא תפארתה. ב-23 במרץ 1732 מת פרידריך, ובנו פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.
הליגה הפלופונסית

הליגה הפלופונסית (ידועה גם כברית הפלופונסית) הייתה ברית בין מספר ערי מדינה בראשות ספרטה, ביוון העתיקה. הרכב הליגה השתנה עם השנים, אך מרכזה היה בחצי האי פלופונסוס, שם כללה את כל המדינות פרט לאכאיה וארגוס.
שיאה של הליגה היה בין הקמתה בשנת 555 לפנה"ס למחצית הראשונה של המאה ה-4 לפנה"ס, כאשר כמעט כל הפולייס היווניות, כולל אתונה ותבאי, היו חברות בליגה. לאחר הדיפת הפלישה הפרסית בשנת 479 לפנה"ס, הספרטנים רצו להתרכז בבעיות פנים יווניות והאתונאים הקימו ליגה משלהם - הליגה האטית-דלית. בשנת 431 לפנה"ס פרצה מלחמה בין שתי הליגות, המלחמה הפלופונסית. לאחר יציאת אתונה מהברית, עדיין כללה הברית ערים ושטחים נרחבים ביוון (כל פלופונסוס ורוב יוון המרכזית).
לאחר הניצחון על אתונה כוח הספרטנים נחלש. הם הסתבכו במלחמה עם הפרסים, שלא הצליחו בה יותר מדי. בשנת 398 לפנה"ס היה מרד נגד הספרטנים ביוון. הם הצליחו להתגבר עליו בקושי רב ובשנת 371 לפנה"ס תבאי הכריזה עליהם מלחמה. במלחמה זו, הצבא הספרטני הובס בפעם הראשונה מזה 300 שנה (קרב לאוקטרה, 371 לפנה"ס). כתוצאה מכך הליגה התפרקה מרוב חברותיה ונשארה בגבולות הפלופונסוס בלבד. לאחר התבוסה הראשונית התבאיים עזרו לארקדים לפרוש מהברית עם ספרטה וכעבור כמה שנים פלשו שוב לאדמת ספרטה. הספרטנים הצליחו לנצח אותם הפעם, אך במחיר גבוה מדי. כתוצאה מהמלחמות האחרונות הספרטנים ירדו מגדולתם ולא הצליחו להשתקם עוד לעולם והפכו לפוליס משני. במשך הזמן הם שולבו בכוח בליגה האכאית על ידי האימפריה הרומית.