google/wiki40b huggingface dataset:
הארמייה השנייה (בריטניה)

מלחמת העולם הראשונה

ב-26 בדצמבר 1914 הורחבו גייסות חיל המשלוח הבריטי לשתי ארמיות, והוראס סמית'-דוריאן מונה למפקד הארמייה השנייה.
הארמייה פעלה בפלנדריה ובצפון צרפת, והשתתפה בקרבות איפר. לאחר המלחמה הפכה הארמייה לארמיית הריין הבריטית.

מלחמת העולם השנייה

בשנת 1943 הוקמה הארמייה השנייה בפיקוד לוטננט גנרל קנת' אנדרסון, שמסר את הפיקוד לאחר תקופה קצרה ללוטננט גנרל מיילס דמפסי.
הארמייה השתתפה בפלישה לנורמנדי כחלק מקבוצת הארמיות ה-21, ולאחר מכן השתתפה בקרבות הקשים בנורמנדי, ובכלל זה הקרב על קן וקרב פאלז. בתחילת ספטמבר השתתפה הארמייה בשחרור אנטוורפן ובריסל, אולם בהמשך החודש כשלה במבצע מרקט גארדן. ב-23 במרץ 1945 צלחה הארמייה את הריין, ולאחר מכן התקדמה במישורי סקסוניה התחתונה. ב-4 באפריל צלחה הארמייה את הווזר, וב-19 באפריל צלחה הארמייה את האלבה. ב-2 במאי הגיעה הארמייה לחופי הים הבלטי בליבק, ולמחרת כבשה את המבורג, וב-7 במאי נפגשה עם כוחות הצבא האדום.
מדינת לאום

מדינת לאום או מדינת לאום אתנית היא מדינה שתפקידה לממש ולקיים את ריבונותו של לאום אתני מסוים בטריטוריה מסוימת, לרוב במולדתו ההיסטורית. החוקים, המוסדות והסמלים במדינת לאום אתנית מבטאים את תרבותו וערכיו של הלאום השליט. עם זאת, מדינות לאום אתניות בעלות משטר דמוקרטי, מחויבות לשמור על זכויות המיעוטים הנמצאים בתוכן. בניגוד למונח זה, עומדת מדינת הלאום האזרחית, שבה הלאום המגדיר את אופי המדינה נובע ממורשת פוליטית משותפת בלבד.
רובן המכריע של 193 המדינות המוכרות היום הן מדינות לאום, אם כי לא כולן מדינות לאום אתניות. בפועל מעולם לא התקיימה חפיפה טריטוריאלית בין הלאומים והמדינות שנוצרו במאות האחרונות. מיעוטים לאומיים, שחלקם באוכלוסייה לעיתים גדול מאוד, קיימים בכל מדינה באופן שלעיתים קרובות גורם לתחושות קיפוח, חשדנות ושנאה. בנוסף, גם מתוך הלאומים שיש להם מדינה, יש מיעוט מהלאום שחי במדינות אחרות.

צמיחת מדינת הלאום

תהליך היווצרותה של מדינת הלאום החל בימי הביניים המאוחרים, בתקופת מלחמת מאה השנים. אחת מתוצאותיה של מלחמה זו היה ערעור על הסדר הפאודלי וצמיחה של זהויות לאומיות באנגליה ובצרפת. השלב הבא בהתפתחותה של מדינת הלאום היה בשנת 1648, כאשר נחתם שלום וסטפליה בסיומן של שתי מלחמות- מלחמת 30 השנים ומלחמת 80 השנים. החלוקה המחודשת של אירופה למדינות שבוצעה תחת הסכם שלום זה הביאה לידי ביטוי תפיסות חדשות לגבי מהות המדינה, והמדינות החדשות שהוקמו תאמו במידה רבה יותר את הרעיון לפיו מדינה אמורה להכיל בתוכה לאום אחד.
במהלך המאה ה-18 חלו מספר שינויים שהביאו להתחזקות התפיסה של מדינת הלאום. ראשית, המהפכה הצרפתית ומלחמת העצמאות של ארצות הברית הביאו להקמתן של הדמוקרטיות המודרניות הראשונות, שהיו מדינות לאום אזרחיות. מדינות אלו קידמו את הרעיון כי על המדינה לייצג לאום פוליטי משותף, ללא הבדל גזע או מעמד חברתי. במקביל, המהפכה התעשייתית והתפשטות הקפיטליזם הביאו לערעור הסדר החברתי הישן ולהתחזקות התפיסה הלאומית.
המאה ה-19 ראתה את התפשטות רעיון הלאומיות באירופה, בעיקר לאומיות אתנית, ובעקבותיו גם התפשטות מדינות הלאום. אביב העמים בשנת 1848 היה הניסיון הבולט ביותר ליישום של מדינות לאום שונות ברחבי אירופה. ביטויים בולטים אחרים למגמה זו היו איחוד איטליה בשנת 1861 וגרמניה בשנת 1871. מגמה זו נמשכה אל תוך המאה ה-20, ובאה לידי מיצוי לאחר מלחמת העולם הראשונה, אז פורקו האימפריות האירופאיות והשטחים שהיו בשליטתם הפכו למדינות לאום.
אמצע המאה ה־20 הייתה תקופה של התפשטות מדינת הלאום אל מחוץ לאירופה. סוף עידן הקולוניאליזם ותהליך הדה-קולוניזציה הביאו ליצירת מדינות לאום בכל חלקי העולם, מאפריקה ועד לדרום מזרח אסיה. רבים טוענים כי החל משנות ה-70 של המאה ה-20 תם עידן הצמיחה של מדינת הלאום. תהליך הגלובליזציה הביא לערעור על המרכזיות של המדינה ולצמיחת מערכות מתחרות, תהליך המכונה פוסט לאומיות.
עם זאת, גם במקומות בהם יש עדויות למעבר למערכת על מדינתית, כמו האיחוד האירופי למשל, עדיין המקום של מדינת הלאום הוא דומיננטי ובעל השפעה רבה ביותר. לראיה, ניתן לראות מדינות שמתלבטות בנוגע להישארותן במסגרת זו, כפי שאירע בפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי.
הקדושים מבוסטון

תקציר

שני אחים אירים, קונור ומארפי מק'מנוס חיים ועובדים בבוסטון. האחים נקלעו לקטטה וכתוצאה, נאלצו להרוג זוג בריונים מהמאפיה הרוסית לשם הגנה עצמית. הם הסגירו את עצמם ושחררו אותם כגיבורים. הם רואים את המקרה כקריאה מאלוהים והחליטו לצאת למשימה שמטרתה לנקות את
רחובות בוסטון מהפשע, לכן הם יוצאים במסע רציחות המתמקד במאפיות של בוסטון. ווילם דפו משחק את סוכן הFBI שמנסה לפענח את הרציחות ונסיבותן, אך ככל שהוא קרוב יותר לתפיסת האחים, הוא מאמין יותר שהרצח וסיכון החיים לשם האמת והצדק (Veritas Aequitas) הם דבר נכון.

סרט ההמשך

לאחר אין סוף דחיות, הבמאי המקורי טרוי דאפי צילם את סרט ההמשך, הידוע בשם "הקדושים מבוסטון 2: יום כל הקדושים" (Boonodck Saints II: All Saints Day), שבו האחים האירים שלוקחים את החוק לידיים חוזרים על מנת להמשיך את מסע הנקמה שלהם. הסרט עלה לאקרנים ב-30 באוקטובר 2009.
ביצת קולומבוס

ביצת קולומבוס הוא שמו של סיפור המיוחס לכריסטופר קולומבוס ואשר ממחיש את הצורך בחשיבה מקורית ושוברת מוסכמות לצורך פתרון בעיות.

הסיפור

על פי הסיפור, במהלך סעודה לכבוד קולומבוס, שערכו לו בחצר המלוכה הספרדית, טען בלעג אחד האצילים הספרדיים שגילוי איי הודו המערבית אינו אלא דבר של מה בכך וכי כל אחד יכול היה לעשותו אילו קיבל אוניות ורשות לתור את העולם. הלעג כלפי קולומבוס בא מצד מקורבי בית המלוכה ובתמיכתם, וזאת במטרה לרכך את עמדתו של קולומבוס באשר למיקוח על הכנסות מהסחר עם הארצות שיגלה במהלך ההפלגה, הכנסות שהובטחו לו לפני הפלגתו. קולומבוס הזועף ביקש שיביאו לו ביצה קשה ושאל את הנוכחים מי יוכל להעמידה על חודה. כל אלה שניסו נכשלו במשימה. אז נטל קולומבוס את הביצה והכה בה על חודה עד שקליפתה נשברה מעט והחוד השתטח, והעמידה מול עיניהם המשתאות של הנוכחים. "זה הדבר הקל ביותר בעולם. כל אחד יכול לעשות זאת, אחרי שראה איך!", השיב להם קולומבוס.
הלקח הוא שאין בעשייה מאומה אלא במחשבה עצמה. אולי כל אחד יכול היה להפליג באוקיינוס ולגלות מקומות חדשים, אך רק קולומבוס הגה את הרעיון לנסות להגיע להודו בהפלגה מערבה, כפי שרק במוחו עלה הרעיון למעוך מעט את הביצה כדי להעמידה כיאות על השולחן.

מקור הסיפור וייחוס שונה

הסיפור מובא בספרו של ההיסטוריון האיטלקי ג'ירולמו בנצוני היסטוריה של העולם החדש, שפורסם ב־1565. 
גרסה אחרת, שהופיעה חמש עשרה שנה קודם לכן, מייחסת את הסיפור לאמן הרנסאנס האיטלקי פיליפו ברונלסקי, שלכאורה הציב את אתגר הביצה בהקשר של הקמת הכיפה המפורסמת של קתדרלת סנטה מריה דל פיורה בפירנצה, הנחשבת לאחד מהישגי הבנייה המרשימים ביותר בתקופת הרנסאנס.
שון תל

נעוריו ותחילת דרכו

תל נולד בקריית ים ולמד בבית הספר בסמ"ת בחיפה, נשוי לרות ואב לשני בנים. לאחר שרותו הצבאי בשנת 1991 החל לעבוד במשרד פרסום המשפחתי שאביו שלמה תל הקים, פרסום "קשר ישיר". במקביל לעבודתו בחברה למד תקשורת ומנהל עסקים ביחידה ללימודי חוץ של אוניברסיטת חיפה. 
בשנת 1995 החליט תל בעידוד אביו לעבור להתגורר בתל אביב ולפתוח סניף נוסף של משרד הפרסום המשפחתי. נפח הפעילות של הסניף התל אביבי גדל ותל הפך להיות מנהל חברת הפרסום מהגדולות בישראל לתחומי ההייטק והמקרקעין. 
את ההובלה לגיוס הלקוחות עשה ביחד עם אחיו אבי שהיה המנהל הקריאטיבי במשרד הפרסום ובין לקוחותיהם נמנו: מוטורולה, IBM, צ'ק פוינט, קוואלקום, מיקרוסופט, ECI Telecom, חברות הבנייה שיכון עובדים, סולל בונה, בוני התיכון, אנגל. 
בשנת 1998 החליטו אבי ושון תל להקים משרד פרסום בפראג "Prague DC" מאחר שזיהו את הצורך בניסיון הגדול שהיה להם בתחום הנדל"ן. האחים תל מכרו את חברת הפרסום לאחר שמונה שנות פעילות לחברה צ'כית מקומית.
בשנת 2002 נפטר אבי המשפחה שלמה תל באופן מפתיע כשהוא בן 62. שלמה תל היה מנכ"ל חברת הפרסום "קשר ישיר" ומייסד העיתון המקומי כלבו בחיפה. תל היה שותפו של עמוס שוקן, מו"ל עיתון הארץ, בקבוצת מקומוני רשת שוקן עד יום מותו. מיד לאחר מותו לקח תל את ניהול משרד הפרסום המשפחתי וביחד עם אחיו אבי המשיכו להפעיל את החברה עד שנת 2005 שבה מכרו האחים תל את החברה למשרד הפרסום באומן בר ריבנאי.

יד2

תל החל בגיוס כסף על מנת לייסד את אתר יד2 בשנת 2005. אתר יד2 החל כלוח קטן באתר "כליום" שהיה חלק מחברת "קורל תל" שנקנתה על ידי שלמה תל עוד בשנת 1998. תל החליט לבנות את האתר הקטן מחדש, וגייס כסף מחמו שמעון יעקובסון על מנת להשיק את אתר יד 2 החדש כשהרעיון המרכזי היה לאפשר לקונים ולמוכרים לפרסם חינם באתר כשבמקביל לוחות העיתונים המבוססים שלטו בשוק ללא עוררין. 
אחיו של שון, אבי תל, היה ממציא השם יד2 ומנהל הקריאטיב של האתר בשנותיו הראשונות. תל היה היזם והמוח הניהולי מאחורי הקמת האתר החדש ותחילה גייס צוות קטן של עובדים והחל בפיתוח האתר. בשנת 2005 יצא האתר במסע פרסום ענק ברחבי ישראל והציע פרסום חינם באתר מודרני וידידותי למשתמשים. תל השיק מערכת ניהול שבעזרתה שלט על איכות המודעות והפרסום באתר.
אתר יד2 הפך למותג מוכר בישראל וכבר בשנה הראשונה להשקתו פורסמו בו כ-1,000 מודעות חדשות ביום והשתמשו בו עשרות אלפי גולשים ביום.
בשנת 2008 פנתה קרן Tiger Global Managment האמריקאית לשון תל והציעה לקנות 49% מהאתר לפי שווי של 25 מיליון דולר. תל נענה להצעה ושמר על השליטה בחברה. 
בשנת 2010, לאחר משא ומתן ארוך בין תל לאילן ישועה מנכ"ל אתר וואלה!, מכר תל 26 אחוז מאתר יד2 לאתר וואלה! לפי שווי של 156 מיליון שקל. תל הפך ליו"ר החברה וגייס לתפקיד המנכ"ל את יבין גיל-מור. בשנת 2013 מכר תל את 25% הנותרים בבעלות משפחתו לוואלה!.
מאז מכר את אחזקותיו ביד-2, משמש תל כמנטור ומשקיע בתחום הסטארטאפים.
אלכס קיניונס

ביוגרפיה

קיניונס נולד באסמראלדאס. הוא השתתף במספר תחרויות אזוריות באמריקה הלטינית מאז 2006, אך ההישג המשמעותי הראשון שלו בתחרות גדולה היה במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה ב-2011, אז סיים במקום השישי בריצת 200 מטר, ובמקום החמישי עם נבחרת השליחים ל-100X4 מטר, שאף קבעה אז שיא לאומי חדש (39.76 שניות).
באליפות האיברו-אמריקאית באתלטיקה שנערכה בברקיסימטו ב-2012 זכה במדליות הזהב הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר, בה אף קבע שיא לאומי חדש - 20.34 שניות. בנוסף, היה שותף לזכייתה של נבחרת השליחים האקוודורית ב-100X4 מטר במדליית הארד. באולימפיאדת לונדון (2012) שיפר את שיאו בשלב המוקדמות והעמידו על 20.28 שניות. בשלב הגמר סיים במקום השביעי, ההישג הטוב ביותר של המשלחת האקוודורית ללונדון, וההישג הטוב ביותר של אצן אקוודורי בכל הזמנים.
באליפות דרום אמריקה באתלטיקה שנערכה בקרטחנה ב-2013 זכה במדליות הזהב במירוצים ל-100 ו-200 מטרים, וסיים במקום הרביעי עם נבחרות השליחים האקוודוריות ל-100X4 מטרים ו-400X4 מטרים. בתחרות שנערכה בבוגוטה באותה שנה קבע שיא לאומי חדש בריצת 100 מטר, 10.09 שניות, אך באליפות העולם שנערכה במוסקבה לא הצליח לשחזר את הישגיו. הוא העפיל לחצי הגמר בריצת 200 מטר וסיים במקום ה-15, ובריצת 100 מטר כלל לא עבר את שלב המוקדמות.
במשחקים הדרום אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה ב-2014 זכה קיניונס במדליית כסף בריצת 200 מטר ובמדליית ארד בריצת 100 מטר.
ליגה ב' (כדורגל)

היסטוריה

בעבר ליגה ב' הייתה הליגה השלישית בישראל, עם הקמת הליגה הארצית בשנת 1976 ועד שנת 1999 שימשה ליגה ב' כליגה הרביעית בישראל. החל משנת 2000 ועד תום עונת 2008/2009, ליגה ב' הייתה הליגה החמישית בישראל, ומעונת 2009/2010 ואילך היא הליגה הרביעית בחשיבותה בישראל.
ליגה ב' מורכבת מארבע ליגות נפרדות המורכבות מקבוצות לפי מיקומן הגאוגרפי: ליגה ב' צפון א', ליגה ב' צפון ב', ליגה ב' דרום א' וליגה ב' דרום ב' כאשר האזור הגבולי הוא בערך באזור צפון השרון.
ליגה זו היא הליגה השנייה במעלתה המחולקת לפי מיקום גאוגרפי אם כי בליגה שמתחתיה-ליגה ג' ישנה חלוקה יותר מקומית.
ארבע הזוכות בליגה זו, האחת מליגה ב' צפון א', השנייה מליגה ב' צפון ב', השלישית מליגה ב' דרום א' והרביעית מליגה ב' דרום ב' עולות לליגה א' לפי מיקומן הגאוגרפי-שתי הקבוצות מהצפון עולות לליגה א' צפון ושתי הקבוצות מהדרום עולות לליגה א' דרום. כמו כן, שתי המפסידות בליגה א' צפון ושתי המפסידות בליגה א' דרום יורדות לליגות שמתחתן לפי מיקומן הגאוגרפי. מצד שני, ארבע הקבוצות הכי פחות טובות בכל אחת מארבע הליגות המרכיבות את ליגה ב' יורדות לליגה ג', כאשר ישנן ארבע ליגות לכל מחוז בליגה ג': למשל, ארבע הקבוצות הפחות טובות מליגה ב' צפון תרדנה האחת לליגה ג' גליל עליון, השנייה לליגה ג' גליל תחתון, השלישית ליגה ג' יזרעאל, והרביעית לליגה ג' שומרון. וכנ"ל ארבע הקבוצות הפחות טובות בליגה ב' דרום ירדו האחת לליגה ג' שרון, השנייה לליגה ג' תל אביב, השלישית לליגה ג' מרכז והרביעית לליגה ג' דרום. כמו כן, הקבוצות הטובות ביותר בכל אחת משמונה הליגות המרכיבות את ליגה ג' עולות ארבע קבוצות מכל מחוז לליגה ב' מהמחוז שלה.
נכון להיום משחקת בליגה ב' שלוש קבוצות ששיחקו בעבר בליגה הבכירה: מכבי עירוני אשדוד והפועל לוד ממחוז דרום ב', ושמשון תל אביב ממחוז דרום א.
המגן (כתב עת)

 
כתב העת "המגן" נוסד בסוף המאה ה-19. הוא יצא לאור במשך 30 שנה בשפה הרומנית, והיה לחלק מהעיתונות היהודית הציונית ברומניה. כתב העת עסק בעיקר בנושאי ציונות ובדילמות שאיתן התמודדו היהודים בגולה. כתב עת זה ביטא את עמדות "חובבי ציון" ותמך בעלייה לארץ ישראל, בניגוד לכתב העת המתחרה "האחווה", אשר התנגד בכל תוקף לעלייה לארץ ישראל.

תולדות כתב העת

תחילת כתב העת במחלוקות בין שני בעלי "האחווה"  (Fraternitatea), כתב עת יהודי אחר. מחלוקות אלה הביאו לפרישת אחד מהם, א.ס. גולד (A.S. GOLD), אשר החליט  על פתיחתו של כתב עת מתחרה בשם "המגן" (Apărătorul). בין שני כתבי העת התגלעה מחלוקת סביב נושא העלייה לארץ ישראל, כאשר "המגן" תמך בכך.
בשנת 1931- 1862 הונהגו נגד כתב עת זה תקנות צנזורה חמורות שהתבססו על "התקנון האורגני",  אשר אסר על הופעתם של פרסומים פוליטיים העלולים לפגוע בסדר הציבורי. אך בשנת 1862 בוטלה הצנזורה, ובכך ניתנה הסכמה להופעת כתבי עת יהודיים "פוליטיים" ברומניה כדוגמת "המגן". 

האידאולוגיה של כתב העת

כתב העת "המגן" נלחם בו זמנית באנטישמיות ובאורתודוקסיה, ובנוסף בגל האמרות וה- rasaritul, הביטאון הרשמי של התנועה הציונית ברומניה במאות ה-19 וה-20.
המאבק למען אמנציפציה והשתלבותם של היהודים בחיי המסחר והתרבות היו שני נושאיו העיקריים של כותבי כתב העת, בנוסף הוא פעל ללא הרף להשוואת הזכויות של היהודים לאלה של הרומנים, ובכך שיקף את אורח החשיבה של יהודי הארץ והעולם, אך הוביל להחרפת היחסים עם השלטונות.

תוכני כתב העת

כתב העת עסק הן בנושאים יהדות והן בנושאים כלליים. ניתן היה למצוא בו מידע על אירועים יהודיים מקומיים ובינלאומיים הקשורים בתנועה הלאומית היהודית כמו  איגודים, קונגרסים, ועדות, ביקורות, משאבים, נשפים, חתונות וחגים. בנוסף כתב העת עודד את היהודים לפעילות אזרחית, משפטית ופוליטית, ונתן ליהודי הרומני תחושה שהוא שותף בחיים הקהילתיים היהודיים בארץ ובעולם.
בין הנושאים הכלליים שהעסיקו את כותבי כתב העת היו דיווחים על אירועים בחיי המדינה, על מדיניות פנים וחוץ ועל פעילות המדינה הרומנית וכן גם אירועי ספרות ואמנות.
לבנה מושון

לבנה מושון (נולדה בתל אביב בט' בחשוון תשי"ג, 28 באוקטובר היא סופרת, עיתונאית ואשת חינוך ישראלית.

ביוגרפיה

מושון כותבת ספרי ילדים ונוער, במקביל לעיסוקה כמורה. היא כלת פרס אקו"ם לשנת 2004 בתחום ספרות הילדים והנוער על ספרה "לאבא שלי קוראים ארווין", שיצא לאור בהוצאת כתר תחת השם "מכתבים מגבעת הזבל". בנובמבר 2008 זכתה בשנית בפרס אקו"ם לשנת תשס"ח.
כתבה 42 ספרים, רובם לילדים ובני נוער, מתוכם שלושה ספרי פרוזה למבוגרים.
מבחן בד

מבחן בד, הקרוי גם מבחן במה או אודישן (באנגלית: Audition) הוא הופעה קצרה של שחקן, מוזיקאי, או רקדן לפני צוות של בוחנים, שבה נבדקת מידת התאמתם לתפקיד מסוים. במובנו הרחב, המונח אודישן, הפך לשם נרדף לשלב קבלת מועמדים שאינם אנשי מקצוע באמנות הבמה, לצורך בחינת קבלתם לתוכניות מציאות.

מטרתם של מבחני בד

מבחן בד משמש לרוב כראיון עבודה בתחום אמנות הבמה. בעזרתו מדרגים הבוחנים את הנבחנים על פי רמת התאימות שלהם לתפקיד מסוים. לכן מועמד המנסה להתקבל לתזמורת קלאסית לא יתבקש לנגן קטע של לד זפלין, ושחקן המבקש לשחק ב"המלט" לא יבצע קטע של חנוך לוין.

סוגים של מבחני בד

יש שלושה סוגים של מבחני בד. באחד מקבל הנבחן את הקטע שלו מראש, והוא צריך להתכונן עליו וללמוד אותו. סוג זה של מבחן בד אופייני לתיאטרון ולקולנוע. השחקן יתבקש ללמוד בעל-פה קטע שיתנו לו הבוחנים מראש. לעיתים מדובר בקטעים מתוך היצירה המועלית, ולעיתים רק באותה סוגה.
בסוג אחר של מבחני בד מחליט הנבחן איזה קטע הוא רוצה להעלות, מתכונן עליו לבד ומציג אותו בפני הבוחנים. הסוג הזה אופייני במיוחד לתחום המוזיקה; למשל, זמר שרוצה להצטרף ללהקה יכין מראש כמה שירים שאותם הוא רוצה לשיר. 
סוג שלישי, האופייני במיוחד למחול, הוא שהיצירה ניתנת בזמן האודישן, והנבחן צריך ללמוד אותה במקום ולהציגה. למשל, רקדנים יתבקשו ללמוד את הכוריאוגרפיה במקום. בצורה זו נבחנת גם יכולת הלמידה של האמן.
לעיתים גם משלבים בין כמה סוגים; למשל, מבקשים מזמר לשיר תחילה משהו שהוא מכיר, ואז מלמדים אותו שיר חדש.

מבחני בד בתוכניות מציאות

ישנן מספר תוכניות מציאות בטלוויזיה שבמרכזן שלבים דמויי מבחן בד למשתתפים בהן. לרוב, המועמדים בתוכניות אלה עוברים סדרה של מבחנים, אל מול חבר שופטים, בנוכחות קהל האולפן, בתחרות על פרס כלשהו. לרוב יש גם שלב שבו קהל הצופים שופט בין המועמדים השונים, בהצבעה דמוקרטית. הראשונה מסוג זה הייתה הסדרה "אמריקן איידול" (שעל פיה נבנתה גם המקבילה הישראלית "כוכב נולד").
יש להבדיל בין אודישנים בתוכנית מציאות המתבצעים מול קהל חי, לעומת מבחני בד רגילים שאינם מתבצעים מול קהל חי
מרכז אופק

היסטוריה

מרכז "אופק" החל לפעול בספטמבר 2008. הוקם ביוזמתם ותרומתם של נעמה בן מיור (שכיהנה כמנהלת הראשונה של המוסד), איריס ובנג'מין קהאן.
בראשיתו צמח המרכז מתוך גני הילדים שהקימה וניהלה נעמה בכפר נטר, לאחר מכן בעזרתה של משפחת קאהן, התאגדה קבוצה גדולה של משפחות והורים בעמק חפר תחת עמותה במטרה לענות על צורך בבית ספר אלטרנטיבי באזור.
בשנותיו הראשונות התפתח כבית ספר צומח ובכל שנה נוספה כיתה. בתקופת הקמתו שכן בבית העם של המושב אלישיב. בסיוע תרומה של משפחת קאהן, עם השנים התרחב ונבנו מבנים חדשים לשימוש בית הספר והגנים. המבנים נבנו על שטח אדמה ששימש בשנות השבעים כמוסד חינוכי של רשת "מפתן".
בשנותיו הראשונות הוגדר כמוסד "מוכר שאינו רשמי" על ידי משרד החינוך, אך החל משנת הלימודים תשע"ח, בית הספר הפך לממלכתי ונכון ל-2018 הוא חלק ממערכת החינוך של המועצה האזורית עמק חפר.
הוועדה לסחר הוגן

הוועדה לסחר הוגן (ביפנית: 公正取引委員会, תעתיק: קוֹסֶיי טוֹריהיקי איאינְקאי) היא ועדה בממשלת יפן האחראית על אכיפת החוק למניעת מונופול. 
ב-2004 ביקשה הוועדה מחברת מיקרוסופט לשנות את אחד הסעיפים בהסכם שלה עם עסקים מכיוון שלטענתה הדבר פגע בפעילותם של עסקים יפניים שניסו להוציא רישיון לשימוש בMicrosoft Windows.
טונסברג

היסטוריה

טונסברג נחשבת לעיר העתיקה ביותר בנורווגיה וייסודה מיוחס להאראלד הראשון, מלך נורווגיה. אזכור ראשון של העיר בכתובים הוא משנת 1130. העיר גם מוזכרת במאה ה-12 על ידי סנורי סטורלוסון שכתב שטונסברג נוסדה לפני הקרב של הפסיוד (Hafrsfjord) . בהתאם לכך, נקבעה שנת הייסוד של העיר כ-871, אף על פי שהדעות חלוקות לגבי השנה המדויקת של הקרב. בתקופת מלחמת האזרחים הנורווגית, ביצרו הבגלרים (Bagler) מצודה הררית מצפון העיר. בחורף 1201 כבשו הביקיבנר (Birkibeinar) את המצודה לאחר מצור של 20 שבועות. במהלך המאה ה-13 בנה הוקון הרביעי, מלך נורווגיה טירה בעיר, "מבצר טונסברג" , אולם בסוף המאה ה-13 ירד קרנה של העיר. המגפה השחורה פגעה קשות בעיר בשנת 1349. בסביבות שנת 1500 נכבשה העיר על ידי קנוט אלבסון , אציל פרו-שוודי שמרד במלך הדני ששלט בנורווגיה. אולם במהרה המרד דוכא על ידי הנריך קרומדייג'  שכבש את העיר. העיר נשרפה בשנת 1536 ובעקבות זאת נזנחה למספר שנים. היא שבה לגדולתה במהלך המאה ה-17, כמרכז סחר. אולם משנת 1709 שוב ירדה קרנה של טונסברג, בגלל המלחמה הצפונית הגדולה. בשנת 1738 נפגעה העיר שוב בשריפה גדולה. תייר שפרסם בשנת 1840 ספר על ביקורו בנורווגיה כתב על העיר שהיא פרחה יותר בימי הביניים מאשר בזמן ביקורו באזור.
בשנת 1847 יצא תושב העיר, סבנד פוין  למסע לים הצפוני, שהניב ציד נאה של כלבי ים. בעקבות זאת, התפתח ענף ציד הלווייתנים וכלבי הים בעיר ועמו עלתה חשיבות העיר. בסוף המאה ה-19 עבר מרכז ציד הלווייתנים לסונפיוד (Sunnfjord) והעיר ירדה מגדולתה. הנאצים, ששלטו בנורווגיה במלחמת העולם השנייה, הקימו את מחנה הריכוז ברגן ליד טונסברג.
בלקן ביט בוקס

היסטוריית ההרכב

מוסקט וקפלן הישראליים הכירו בברוקלין והחלו בעבודה משותפת במקביל לחברותם בהרכבים שונים כגון Firewater, גוגול בורדלו, J.U.F, Big Lazy, Shot'nez וויקטוריה חנה. השניים מצאו עניין משותף בשילוב בין סגנונות מוזיקליים שונים ובמהלך עבודה אותנטית, תוך ניסוי וטעייה, הגיח לאוויר העולם על ציר ישראל-ניו יורק הפרויקט המוזיקלי השאפתני, שמטרתו 'טשטוש גבולות פוליטיים' תוך יצירה פורצת דרך. את השם 'בלקן ביט בוקס' הגו טרם התאסף סביבם הרכב של ממש.
לאחר תקופת הבשלה בברוקלין ובמועדונים בתל אביב, צבר ההרכב פופולריות בארץ וזכה לתגובות נלהבות מצד הקהל והמבקרים נוכח סגנון המוזיקה הייחודי וההופעות הקרקסיות ומלאות שמחת-החיים שלו. בסיבוב הופעות בפסטיבלים באירופה הגדירו עצמם חברי הלהקה כ-'הרכב נודד שמסתובב בעולם עם נגנים מתחלפים'. התפיסה המוזיקלית האקלקטית של ההרכב מאפשרת לו לצרף אל שורותיו מדי פעם אומנים מתחלפים ולקדם עמם שיתופי פעולה מעניינים. נגן הגנאווה המרוקאי חסן בן-ג'פאר, להקת Bulgarian Chicks, ראפר איראני ורקדנים צועניים הם דוגמאות לשיתופי הפעולה האומנותיים שמקדם ההרכב.
האלבום הראשון 'Balkan Beat Box' יצא בשנת 2005 וכשנתיים מאוחר יותר שיחררה הלהקה את אלבומה השני, המתאפיין בהשפעה של מוזיקה ערבית וספרדית. שני האלבומים זכו לביקורות חיוביות בארץ ובעולם.
בשנת 2012 יצא האלבום GIVE. הטקסטים באלבום טעונים במסרים העוסקים בחוסר שביעות הרצון של חברי ההרכב ממערכות פוליטיות וחברתיות השולטות בישראל, כמו גם בעולם.
בשנת 2016 הושק הסינגל " I Trusted U", שזכה להצלחה יחסית, ואף זכה להיות חלק מהפסקול של המשחק "FIFA 17".
חברי ההרכב מחשיבים את בובאן מרקוביץ', ראשיד טאהה, Fanfare Ciocărlia, מאנו צ'או וצ'ארלי פארקר כאמנים המשפיעים עליהם ביותר.
ב-2018 הושק הסינגל "This Town". הקליפ שלו הספיק לגרוף את פרס הקליפ הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של לוס אנג'לס.ב-7 במאי 2018 הוציא ההרכב, ביחד עם ברי סחרוף, את הסינגל "לובסטר", שכתב גלעד כהנא.
סמל לאומי

סמל לאומי הוא סמל של כל ישות המגדירה את עצמה ומציגה את עצמה כקהילה לאומית: מדינה ריבונית, אומה ומדינות במצב של תלות קולוניאלית או אחרת, מדינה פדרלית, או אפילו קהילה אתנית הנחשבת ל"לאום" למרות שאין לה אוטונומיה פוליטית. 
מטרתם של סמלים לאומיים היא לאחד אנשים על ידי יצירת סמל תרבותי, חזותי או מילולי של אנשים, ערכים, מטרות, או היסטוריה לאומיות. סמלים אלה לעיתים קרובות מלכדים סביב שאיפות לאומיות או מייצגים חגיגות של פטריוטיות. הסמלים נועדו להיות כוללניים ולייצג את כלל החברים בקהילה הלאומית.

סמלים לאומיים לא רשמיים

במובנים רבים, ניתן גם לראות בנופים ידועים בארץ כסמלים לאומיים, כפי שניתן לראות בפריטים מסורתיים של אומנות, של לבוש מסורתי, אפוסים ומיתוסים כמו גם סמלים בשימוש של הנבחרת הלאומית.
שלמה אלישיב

קורות חיים

נולד בזאגר (Żagory) בליטא לרבי חיים חייקל ולסתירה גיטא. למד אצל אביו ואצל רבי גרשון תנחום ממינסק וכן בישיבת טלז.
הרב אלישיב זכה להערכה רבה מחכמי התורה של תקופתו. החזון אי"ש אמר עליו שהוא "המקובל האחרון". הרב קוק, שלמד איתו כתלמיד חבר כשהיה רבה של העיירה זיימל, קרא לו "גדול המקובלים בדורנו". ואף מצוטט משמו כי אמר עליו שהוא בקיא בחדרי הקבלה כמו שאדם בקיא בביתו.
היה מורו של הרב אהרן שלמה מהריל ועמד בקשרים עם הראי"ה קוק והרב אריה לוין.
עלה לארץ ישראל בשנת תרפ"ד והתיישב בירושלים. נפטר בכז באדר תרפ"ו (13 במרץ 1926) ונקבר בגוש הנביאים בבית הקברות הר הזיתים. על הלוויתו סיפר רבי אריה לוין: "כשהוציאו המטה ברחובה של עיר הספידו מע"כ רבינו הגאון הצדיק המקובל מרן רבי אברהם יצחק הכהן ... בבכי תמרורים, ובתוך דבריו התפרץ בבכי וצעק בקול מר: אבי אבי רכב ישראל, אילו זכינו היינו רואים בעינינו כי פסק עמודא דנורא בין דידיה לדידן כראוי לחד בדרא או לתרי בדרא ... ואמנם ראינו פלא כשהעלו את ארונו אל מעלת הר הזיתים והתחילו להתעסק בקבורתו, זכינו כל המשתתפים שמה לראות בעינינו עמודא דנהורא כעין מראה הקשת תחת כיפת השמים ממזרח למערב עד סתימת הגולל, כולם ראו ותמהו".
לרב אלישיב נולדו בן ושלוש בנות. בתו הינדא נישאה לרב מרדכי פרבר משאוולי. בתו חיה מושא נישאה לרב אברהם אלישיב, שאימץ את שם חותנו בעת עלייתם לארץ. בנם הוא הרב יוסף שלום אלישיב. 
בתו שרה לאה נישאה לרב שלום צבי קרומינסקי, רב בויגאווה ובסוף ימיו בחיפה.
הקרן המרכזית לישראל

הקרן המרכזית לישראל (באנגלית: Central Fund of Israel) היא מלכ"ר אמריקאי שמטרתו, כעולה מפרסומיו, היא קידום מטרות צדקה בישראל. עד פטירתה בינואר 2015 כיהנה מייסדת הקרן, הדסה (דסי) מרכוס, בנשיאותה. לאחר מותה שימש בתפקיד ארתור מרכוס. היום עומד בראשה ג'יי מרכוס, בנם. התרומות לקרן מוכרות בידי רשות המיסים האמריקנית והיא משמשת אזרחים אמריקניים כצינור לתרומות לגופים ישראליים.
הקרן הוקמה בשנת 1979. בין השנים 1998 עד 2003 הקרן העבירה בתרומות לנמענים בישראל בסכום כולל של כ-9.5 מיליון דולר. ב-2009 וב-2010 הקרן גייסה כל שנה למעלה מעשרה מיליון דולר. בשנה שהסתיימה בסוף ינואר 2015, הכנסות הקרן היו מעל 25 מיליון דולר והוצאותיה כמעט 23 מיליון דולר שהועברו לארגונים בישראל. הקרן מופעלת בהתנדבות מחנות הטקסטיל של משפחת מרכוס בניו יורק, ואינה משקיעה בגיוס תרומות.
לפי דו"ח הקרן, בשנת 2013 הועברו דרך הקרן תרומות לכשלוש מאות עמותות. התרומות שימשו, לפי גודל הוצאה, עבור עזרה הומניטרית (7,630,463$), תמיכה במוסדות חינוך (5,160,658$), פרויקטים קהילתיים (2,352,498$), תמיכה בבתי כנסת ומוסדות דת (1,944,424$), שירותי רפואה ומתקנים רפואיים (580,805$) ותוכניות לאבטחה מפני טרור (520,347$). 
בין הארגונים שקיבלו כספים דרך הקרן לאורך השנים: "אם תרצו" ופורום קהלת שרוב התרומות אליהם הועברו דרך הקרן, "נשים בירוק", "חוננו", "משמרת יש"ע", וההתנחלויות איתמר, בית אל, קריית ארבע, ויישובי גוש עציון. בתגובה לכתבה שביקרה את ארצות הברית על כך שהיא מעניקה הטבות מס בגין תרומות להתנחלויות, בין השאר באמצעות הקרן, כתב סגן נשיא הקרן כי המיקום הגאוגרפי של הגוף הנתרם אינו מהווה שיקול בהחלטת הקרן לסייע למטרה ראויה.
בשנת 2016, לאחר שנחשף שעמותת "חוננו" תמכה כספית במשפחות של יהודים שנחשדו ושהורשעו בפשיעה לאומנית, הפסיקה הקרן לתרום לעמותה, עד לקבלת מכתב מ"חוננו" לפיו תממן רק את ההוצאות המשפטיות.