טבח קראנדירו

התקרית

הטבח התרחש בשל מרד אסירים. בסביבות השעה 1:30 אחר הצהריים, שתי כנופיות נקלעו למאבק אחרי משחק כדורגל; הקרב הסלים במהירות להתפרעות שנמשכה שלוש שעות. דווח על אסירים שתוקפים זה את זה בסכינים ובצינורות. הסכסוך כלל 2,069 אסירים נגד 15 סוהרים, מה שהביא לכך שהסוהרים איבדו במהירות את השליטה באסירים. בסביבות השעה 14:15 אחר הצהריים הודיע מנהל הכלא, ד"ר חוסה איסמאיל פדרוסה, למשטרה הצבאית המקומית, המשטרה הצבאית של מדינת סאו פאולו ( Polícia Militar do Estado de São Paulo) על המרד. הצבא קיבל לידיו את הפיקוד המלא על בית הסוהר כשהגיע בסביבות השעה 14:30 אחר הצהריים אף על פי שמנהל הכלא רצה לנהל משא ומתן עם האסירים באמצעות מגפון, הוא הוריק על ידי צוותו מכיוון שהמשטרה כמעט מחצה אותו. האסירים הופשטו, ננעלו בתאים ונורו. אסירים אחרים נהרגו על ידי כלבי משטרה. השוטרים שיחררו את כלביהם במספרה, לשם נלקחו האסירים הפצועים. המתקן שימש כבית עיכוב, לא כלא של ממש, כלומר האסירים לא נידונו או הורשעו ולמעשה המתינו למשפטם.
בסוף היום 111 אסירים נהרגו; ועוד 37 נפצעו. עדויות בליסטיות העידו כי 515 כדורים נמצאו באסירים. יתר על כן, פצעי ירי נמצאו בעיקר בפנים, בראש, בגרון ובחזה. ידי ההרוגים נמצאו מול הפנים או מאחורי הראש המצביעות על תנוחות התגוננות. כמו כן דווח על ידי המשטרה כי נהרגו עדים, אסירים פצועים ואף כאלה שנאלצו להזיז גופות. אף שוטר לא נפצע. בסיכומו של דבר, מחקרים מצביעים על כך שאסירים רבים הוחזקו ללא הגנה והוצאו להורג באופן מכוון ללא משפט.

לאחר התקרית

המדינה הייתה בהלם גדול מהטבח. התיק הובא בפני הוועדה הבין-אמריקאית של המרכז לצדק ומשפט בינלאומי (CEJIL), ועדת טאוטוניו ויללה לזכויות אדם, וארגון Human Rights Watch, ובשנת 2000, שמונה שנים לאחר הטבח, הם גינו את ברזיל באופן רשמי. בשנת 2013, מאות אנשים הגיעו לצעדה המונית בסאו פאולו לזכר הרוגי הטבח. קרובי משפחה של הרוגים ופעילי זכויות אדם דרשו צדק. המחאות הובילו למספר משפטים של הקצינים שהיו מעורבים בטבח באותה השנה. מפקד המבצע, אלוף-משנה אובירטן גוימראס (Ubiratan Guimarães), נידון בתחילה ל-632 שנות מאסר בגין בחלקו במרד ובטבח שלאחר מכן. הוא היה אחראי על היחידה המשטרתית המיוחדת ROTA שידועה בגישתה האגרסיבית. ב-16 בפברואר 2006, בית משפט בברזיל ביטל את הרשעתו של גוימראס בשל טענות מוטעות; בית המשפט קיבל את טענתו כי הוא רק "מילא אחר הוראות".  גוימראס, שהיה גם חבר בגוף המחוקק בסאו פאולו, נרצח בספטמבר 2006. אף על פי שלא לגמרי בטוח, נראה כי מותו הוא תוצאה של תפקידו בטבח ובוצע ככל הנראה על ידי אדם שהתאכזבו מביטול עונשו של הקצין. תוצאה ישירה נוספת של ההתפרעות והטיפול בהתפרעות הייתה איחוד האסירים. נמסר כי אחת הכנופיות הידועות לשמצה בברזיל, Primeiro Comando da Capital (PCC), הוקמה בשנת 1993 כתגובה לאירוע. חברי הכנופיה ששרדו חברו לאסירים אחרים בכדי לספק הגנה מפני המשטרה. על פי ההערכה, הקבוצה אחראית למותו של חוסה איסמאיל פדרוסה, מנהל הכלא באותה תקופה. לאחר שנים של לחץ לאומי ובינלאומי, נהרס הכלא ב-8 בדצמבר 2002, המתחם לשעבר הפך לפארק. הטבח גם זכה לתשומת לב בינלאומית. דוגמה לכך היא "ניו יורק טיימס", שפרסם מאמר אחד שכותרתו "111 נהרגו כשהמשטרה הסתערה על כלא ברזילאי במהלך מהומות אסירים" באותה השנה בה התרחש הטבח. הטבח זכה לתשומת לב גם מרשת BBC עם כמה מאמרים בשנים האחרונות שעסקו במחאות ובמשפטים. הטבח עורר גם דיונים מתמשכים, הן בברזיל והן ברמה הבינלאומית על מערכת הכלא של ברזיל. בשנת 2017 פרסם הניו יורק טיימס מאמר שכותרתו "מערכת הכלא הקטלנית בברזיל". קבוצות לזכויות אדם כמו ארגון Human Rights Watch תיעדו גם נתונים סטטיסטיים של אלימות משטרתית בברזיל.

המשפט

באפריל 2013 נידונו 23 שוטרים שהיו מעורבים בטבח ל-156 שנות מאסר כל אחד בגין הרג 13 אסירים. באוגוסט 2013, 25 שוטרים נוספים שהיו מעורבים בטבח נידונו ל-624 שנים כל אחד בגין מותם של 52 אסירים. באפריל 2014 נידונו 15 שוטרים נוספים ל-48 שנים.  אף על פי שהאו"ם דחק בברזיל להעמיד לדין את מי שהושפעו מהטבח בספטמבר 2016, בית המשפט הכריז כי המשפט על טבח קרנדירו בוטל.   בית המשפט קבע שהטבח היה מעשה של הגנה עצמית וכי לא היו ראיות לקשר בין הקצינים הבודדים להרוג את האסירים.  כתוצאה מכך, התובע יזם ערעור וההליך נמשך. איש מהקצינים שהורשעו לא ריצה עונש.  מאז הטבח, העבירה הממשלה הפדרלית בברזיל חקיקה חדשה לרפורמה במערכת הכלא, שיצרה את מחלקת הכלא הלאומית, אך טרם אוכפה לכדי רפורמה משמעותית.