google/wiki40b huggingface dataset:
פאניאל מלאפה

קריירה

מלאפה נולד בלומה, טוגו ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לגרמניה. הוא התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים קטנות, ובגיל 8 הצטרף לקבוצת הילדים של מינכן 1860. ב-12 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון נגד פ.צ היידנהיים. ב-17 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון במשחק הליגה נגד אלמניה אאכן. ב-4 באוקטובר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה נגד פ.צ. סנט פאולי. בקיץ 2010 חתם בהופנהיים מהבונדסליגה ל-3 שנים. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה בגביע נגד האנזה רוסטוק. במהלך תקופתו בהופנהיים, הוא היה חלק חשוב בהרכב הקבוצה וכבש 5 שערים ב-54 הופעות. במאי 2012 חתם בבורוסיה מנשנגלדבך ל-4 שנים תמורת 3 מיליון אירו. במנשנגלדבך, לא זכה לדקות משחק רבות ובקיץ 2014 הושאל לנירנברג. בקיץ 2015 עבר לבוכום מליגת הבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2017 חתם מלאפה בדינמו דרזדן מהבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2018 מלאפה עזב לראשונה בקריירה את גרמניה וחתם בונלו מליגת העל ההולנדית.

קריירה בינלאומית

מלאפה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה. באוקטובר 2009 זומן לסגל נבחרת טוגו, אך הוא דחה את הזימון כדי לשחק בנבחרת הצעירה של גרמניה.
לאחר שהפך לחריג בנבחרת הצעירה, בשנת 2013 זומן שוב לסגל נבחרת טוגו והפעם הוא השיב בחיוב. ב-4 ביוני 2017, מלאפה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד קומורו.
איל ניגוח

איל ניגוח הוא כלי מצור ששימש לפריצת שערי מבצר וביקוע חומות בעת העתיקה, מתקופות פרהיסטוריות ועד ימי הביניים המאוחרים. המתקן הורכב מבול עץ או אבן עבה, קשה וכבד, ומבסיס יציב ונייד. בתקופות מסוימות ייצרו גם ראשי ניגוח ממתכות, כמו ברונזה.
בעת הפעלתו, איל הניגוח הובא אל המטרה, שהייתה קיר או שער אותו רצו להבקיע. מהבסיס נתלה ה"מגח", בול העץ, כך שהיה במרחק סביר מהקרקע. אל בול העץ היו קושרים חבלים, כך שהוא היה תלוי מעל לבסיס בתוך מסגרת מיוחדת (לרוב עם גג) שהגנה על מפעילי האיל מחיצים ושמן רותח שנורו ונשפכו בידי מגיני המטרה, ואיפשרה להם להתקרב למטרה. משיכה של בול העץ אחורה ושחרורו הייתה מביאה אותו בעוצמה קדימה. הוא היה פוגע במטרה, ולאחר מספר חבטות ממוטט אותה.
כדי שאיל ניגוח יהיה יעיל בביקוע חומות, גובהו של הראש (בול העץ) מעל הקרקע אמור היה להיות בהתאם למטרה. פגיעה במטרה במקום גבוה יותר הקלה על מיטוטה. עם זאת, כיוון גבוה מדי, מוטט רק חלק קטן מהמטרה. בהתאם, אם גובה הפגיעה היה קטן מדי, היה צורך במספר ניסיונות רב על מנת למוטט את המטרה. כיוון שהחומות היו חזקות מדי ברוב המקרים לפריצה בשיטה זו, השתמשו בכלי בעיקר כדי לפרוץ שערים ודלתות. כלי הניגוח היה כבד מאוד, והיה צורך במספר אנשים על מנת לגרור אותו למטרה ולהשתמש בו.
מתגליות ארכאולוגיות התברר שגם מבצרים בארץ ישראל בתקופת התנ"ך נכבשו בעזרת שימוש באיל ניגוח.
מהו קודרו

קריירה ככדורגלן

קודרו ערך את הופעת בכורתו בליגת העל היוגוסלבית ב-1985, במדי קבוצת עירו המקומית, ולז' מוסטר. הוא עזר לקבוצה להגיע פעמיים למקום השלישי בליגה ופעם למקום השני. עם פרוץ מלחמות יוגוסלביה היגר קודרו לספרד, שם שיחק במשך רוב שנותיו. תחילה שיחק בשורות ריאל סוסיאדד, בין 1991 ל-1995, וב-1992 ערך את שתי הופעותיו היחידות במדי נבחרת יוגוסלביה. בסוסיאדד זכה להצלחה ולהערכה רבה. בעונת 1993/1994 הבקיע 23 שערים, ובעונה הבאה היה אף סגן מלך השערים של הליגה, עם 25 שערים ב-35 משחקי ליגה.
מאמן ברצלונה יוהאן קרויף החתים את קודרו לפני עונת 1995/1996. עונתו הראשונה והיחידה במועדון הייתה לא מוצלחת. כמו כן, ב-1996 הוא השתתף בראשונה מתוך 13 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה. הוא נפצע מספר פעמים במשך העונה, הבקיע תשעה שערים בלבד ולא עזר לקבוצתו לזכות בתואר כלשהו. פיטוריו של קרויף, שתמך בקודרו, סימנו את סופו במועדון. קודרו הצטרף לטנריפה ושיחק שם במשך שלוש עונות.
ב-1999 הצטרף לדפורטיבו אלבס שאך עלתה ללה ליגה, ועזר לה לסיים במקום השישי ולהעפיל לגביע אופ"א. לאחר עונה בודדת בקבוצה, ב-2000, עבר למכבי תל אביב הישראלית. קודרו כבש שער אחד בתשעה משחקים, ולאחר שנפצע עזב את הקבוצה באוקטובר 2000 ופרש ממשחק פעיל/

קריירה כמאמן

ב-2006 מונה קודרו להיות עוזרו של מאמן ריאל סוסיאדד חוזה מריה באקרו. בינואר 2008 החל לשמש מאמנה של נבחרת בוסניה והרצגובינה. הוא היה מאמנה במשך שני משחקי ידידות, אך כשסרב להשתתף במשחק ידידות מול נבחרת איראן במאי אותה שנה, פוטר מתפקידו.
בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הנוער של ריאל סוסיאדד, וכעבור שנתיים מונה למאמן קבוצת המילואים של המועדון מליגת המשנה בספרד, תפקיד אותו מילא עד שנת 2013.
במהלך עונת 2014/2015 אימן את סרייבו מארץ הולדתו. בדצמבר 2016 התמנה לתפקיד מאמן סרבט ז'נבה, תפקיד אותו מילא עד למרץ 2018.
ז'יגמונד קורנפלד

מוצא המשפחה

אביו היה חוכר של מזקקת אלכוהול קטנה בעיר הולדתו ליד איגאלו במורביה, אחיו של אביו היה הרב המקומי, אהרון קורנפלד. כל אחיו הפכו לרופאים ולעורכי דין. ז'יגמונד התכונן להיות רב, אך לאחר שאביו התעוור ונפטר באמצע שנות הששים של המאה ה-19, הוא נאלץ להפסיק את ללימודיו בתיכון. ז'יגמונד בעל מבנה הגוף החלש, נאלץ לעבוד כבר מגיל 14.

קריירה

בבנק של טורץ' ובניו ובבנק של ורמן ובנו קיבל לראשונה קורנפלד עבודה בפראג. הוא נקרא "כלבו" כי היה עליו לעשות את כל סוגי העבודות ועבד 10–12 שעות ביום. כברבגיל 20 נשלח לווינה ולפריז. בשנת 1871 הוא שהה במובלעת פריז בזמן הקומונה. לאחר שחזר, עבד אצל Böhmischer Bankverein וכעבור זמן מה הפך לסגן ראש סניף פראג של בנק קרדיט-אנסטלט. בדצמבר 1877 ניהל משא ומתן עם אלברט רוטשילד בווינה, שבחר בו כדי לשלוח אותו כמדריך לבנק האשראי הכללי ההונגרי בבודפשט. החל מה- 13 במרץ 1878 החל לתפקד בבנק זה כחבר דירקטוריון. האמצעים לכיבוש בוסניה והרצגובינה ביולי 1878 הובטחו על ידי הבנקים שהיו קשורים למשפחת רוטשילד. בעניין זה נסע ז'יגמונד קורנפלד מספר פעמים לפריז.
לבסוף התיישב בבודפשט בשנת 1879, ונשא לאישה את ברברה פרנקפורטר (בטי), שתרמה תרומה משמעותית לרכישת האחוזה המשפחתית על ידי הנדוניה שלה. ילדיהם היו: ג'ורג (1902-1880), מריה (לימים ד"ר דומוני 1881–1939), מוריץ (30 בדצמבר 1882 - 4 בנובמבר 1967), פאל (1958-1884) ופרנץ (1945-1887). הוא החל ללמוד הונגרית בשנת 1885, ועד שנות התשעים של המאה ה -19 קרא וכתב היטב.
כמנהל המוסד הפיננסי ההונגרי הראשון, בנק האשראי הכללי ההונגרי, הוא היה אחראי לייצוג האישי של הבנק ולניהולו בפועל, אם כי לא היה המנהל הרשמי של הבנק אלא הרוזן אדה פלביצ'יני. בשנת 1894 התאפשרה עצמאותו הניהולית כאשר החוזים של בנק האשראי הכללי ההונגרי ושל קרדיט-אנסטלט לא הוארכו אלא חודשו. משנת 1895 פיקח על כל צוות הבנק ומאותו זמן ועד מותו מילא את תפקיד המנכ"ל. במותו הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט

בעל האחוזה החדש

בשנת 1890 קנה את האחוזה ברקוביצה ( מחוז טרנצ'ין-היום סלובקיה ), שם מימש את זכותו כבעל אחוזה ובנה בית כנסת ליהודים שחיו שם. הוא ניהל את האחוזה בשיטות מודרניות.
קרן הפוך

קֶרֶן הַפּוּךְ, היא דמות מקראית, בתו הצעירה של איוב. שמה מופיע פעם אחת בתנ"ך, בספר איוב, פרק מ"ב, פסוק י"ד. 
שמה של בתו של איוב מופיע באפילוג לסיפורי ספר איוב. קרן הפוך נולדה לאחר שה' השיב לאיוב את כל רכושו ומעמדו לאחר הניסיונות בהם ניסה אותו. מסופר כי לקרן הפוך היו עוד שבעה אחים אשר שמם אינו ידוע ושתי אחיות הבכירה ימימה, ושנייה קציעה. המקרא מציין את שמות הבנות שנולדו לאיוב ולא את שמות הבנים. עוד מוסיף המקרא ומציין כי ניתנה לאחיות ובכללן לקרן הפוך נחלה "בתוך אחיהן".
סוף הסיפור אינו מספר בשמות בניו של איוב. המחבר המקראי מוסיף כי: " וְלֹא נִמְצָא נָשִׁים יָפוֹת, כִּבְנוֹת אִיּוֹב--בְּכָל הָאָרֶץ; וַיִּתֵּן לָהֶם אֲבִיהֶם נַחֲלָה, בְּתוֹךְ אֲחֵיהֶם". ייתכן כי בהערת המחבר על אודות יופיין של בנות איוב קיימים שרידים מספר איוב החיצוני המספרים בשבח בנותיו של איוב. בספר איוב החיצוני נכתב על קרן הפוך: "ותפאר את אדון התהילות..." חלק זה ואחרים היא תוספת מאוחרת ויש הרואים כי ניכרת בה השפעה נוצרית.

מדרש שמה

קרן הפוך הוא נרתיק או צלוחית שמשתמשים בו כדי להחזיק צבע למשיחת העיניים. בימי קדם היו, שהחזיקו בשמים ותמרוקים שונים בקרניהן של בהמות. בעלילות גילגמש נכתב כי לאחר שגילגמש הרג את פר השמים המיתולוגי, ציווה לצפות את קרניו ולמלאן במשחת שמן. את השמן הוא הקדיש לאל לוגלבנדה.
אמוראי בבל וישראל פירשו "ככורכמא דרישתא". רש"י בעקבות חז"ל פירש: "כרכום של גן הגדל בגינה".
בתרגום הארמי לספר איוב נכתב: "...קרן הפוך הוה קרי לה דהות סגי זיו יקר אפהא היך איזמרגדא" ובתרגום לעברית: 'קרן הפוך היה קורא לה שהיה רב זיו יקר פניה כעין אזמרגד'.
שמותיהן של בנות איוב ובכללן זה של קרן הפוך, ניטלו מיסודות הטבע. ימימה מהחי - יונה. קציעה מהצומח, "שהיה ריחה נודף כקציעה (בבא בתרא ט"ז, ב') וקרן הפוך מן הדומם - סוג של צלוחית לצבע הפוך.
במקרא נקראו מספר נשים בשמות של תכשיטים ותמרוקים לדוגמה: פנינה ועכסה.

בתרבות

במחזור שיריו של נתן אלתרמן, עיר היונה בחלק השני, מתוך ארבעה חלקים הנקרא 'כחוט השני', מופיע השיר 'קרן הפוך'.
שמשון רוזן

ילדות ונעורים

שמשון רוזן, בנם של ציפורה וצבי, נולד בשכונת ארנונה בירושלים, בסמיכות לגבול הירדני. למד בבית ספר יסודי בקיבוץ רמת רחל ומשם עבר לבית ספר גאולים ולגימנסיה העברית רחביה.
במהלך מלחמת ששת הימים הופצץ בית המשפחה ממרגמות של צבא ירדן שעמדו על הגבעה של מנזר מאר אליאס, ההפצצה בוצעה לאחר שכדור ירדני פגע באחד מבלוני הגז בדירת המשפחה, יצר התלקחות והאיר לכוחות האויב את הבית (באותם ימים האפילו תושבי העיר את האורות להימנע מפגיעות של צבא ירדן אשר הפציץ את הרבעים היהודיים בעיר). למזלה של המשפחה לא נפגע אף אחד מקרב המשפחה בהפצצה.

חיל האוויר

רוזן התגייס בשנת 1970 לקורס טיס וסיים כחניך מצטיין במגמת נווטי קרב. בשנים אלו נהוג היה שהחניך המצטיין יכול לבחור לאיזו טייסת מבצעית יצטרף לאחר הקורס. רוזן בחר בטייסת 119, הידועה בשם טייסת ה"עטלפים" כיוון שהייתה הטייסת המבצעית ביותר בחיל, בעלת מטוסי מקדונל דגלס F-4 פנטום מתקדמים.

ב-13 בספטמבר 1973 הוזנק רוזן לטיסתו המבצעית הראשונה. במסגרת טיסה זו הפילו רוזן והטייס, רפי קורן, במטוס קורנס מס' 156,מטוס מיג 21 סורי שחדר לשמי ישראל',. 
, האירוע התרחש בעקבות חדירה של מטוס הקרב הסורי לשמי מדינת ישראל. ביום זה הופלו מטוסי אויב רבים בידי חיל האוויר. קרב האוויר של 13 בספטמבר 1973.

מלחמת יום הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים טס רוזן במספר רב של טיסות מבצעיות נועזות לעומק שטח האויב (באותן שנים מטוס הפנטום אפשר את היכולות המתקדמות של חיל האוויר). במסגרת הלחימה השתתף במבצע לתקיפת המטכ"ל הסורי.משימה אשר הובלה על ידי ארנון לבושין סגן מפקד הטייסת.
השתתף בעשרות גיחות הפצצה של סוללות קרקע-אוויר של צבא סוריה ברמת הגולן וצבא מצרים בחצי האי סיני, גיחות תקיפת אתרים אסטרטגיים של האויב וסיוע לכוחות היבשה בלחימה.

קריירה אזרחית

לאחר הפרישה מהחיים הצבאיים פנה רוזן לשוק התעשייה הביטחונית. עבד בין היתר בחברת BVR, חברת אלביט-אלאופ וחברות נוספות. היה מנכ"ל חברת SARI דרכה פעל בתעשיית ההיי טק הישראלית
רוזן היה בוגר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בתואר B.Sc. בהנדסת חשמל ו-MBA.
באחת מהפעילויות המרכזיות בתחום הסביבה והקהילה הוביל רוזן את המאבק כנגד הקמת תחנת כוח בלב אזור התעשייה של העיר קריית מלאכי. מאבק זה נועד להרחיק את התחנה מתושבים, בתי ספר, מרכזי קניות גדולים וריכוז גדול של גז אמוניה במפעלים הסמוכים.

מותו

ב-16 בדצמבר 2011, בעת טיסה אזרחית בשמי המדינה עם הטייס אלחנן שמואלי נכנס המטוס להזדקרות, צלל והתרסק בעיר מודיעין-מכבים-רעות
הלווייתו נערכה במושב תימורים, מקום מגוריו. בהלוויה נכחו אלפי חברים, משפחה, קציני חיל האוויר ומוקירים מהאזור. בין הסופדים נאם חברו הטוב דודי לבנון אשר סיכם במילותיו "שמשון היה החבר הטוב ביותר של כל-כך הרבה אנשים הנמצאים פה היום"
בועת הדוט-קום

בועת הדוט-קום הייתה בועה כלכלית שהתקיימה בין השנים 1995 – 2001. שיאה היה במרץ 2000, כאשר מדד הנאסד"ק עמד על 5,132.52 נקודות. במהלך שנים אלה נרשמה בבורסות לניירות ערך  עלייה מהירה במחירי מניות סקטור האינטרנט החדש ובסקטורים הקשורים אליו תוך ניתוק גדל והולך מהשווי הכלכלי ה"אמיתי" של החברות הנסחרות. דבר זה יצר את "הבועה".
תקופה זו אופיינה בהיווסדותן של חברות מבוססות-אינטרנט רבות. שילוב של צמיחה מהירה של מחירי המניות, ספקולציות של יחידים לגבי ערכן של המניות, וזמינותם הגדולה של כספי השקעות מקרנות הון סיכון רבות יצרו סביבה שבה רבים מהעסקים הללו דחו מודלים עסקיים רגילים והתמקדו בנתח השוק במקום ברווח של החברות, אשר גרמו לניפוח הבועה כך שערכן הריאלי של המניות התרחקו מערכן הנקוב.
התפוצצות בועת הדוט קום התרחשה בין השנים 1999 - 2001, כאשר מספר חברות מונפקות הפכו לחדלות פרעון, ואחרות, שרווח השוק שלהן צנח ביותר משמונים אחוזים, אך עדיין נשארו יציבות ורווחיות.
התפוצצות הבועה ציינה את תחילתו של מיתון במדינות המפותחות במהלך השנים שלאחר מכן. למעשה ניתן לומר כי שינוי המודלים (המנותקים מהשווי הכלכלי) להערכת שווי המניות בתקופה זו, יצר מצג שווא של עליה מגמתית ומתמשכת של ערך המניות, מה שגרם ליותר ויותר משקיעים להשקיע, מה שגרם כתוצאה מכך להמשך העלייה המטאורית וחוזר חלילה עד נקודת הקריסה.

תחילת הבועה והתנפחותה

בשנים 1996 עד 2000 הונפקו בבורסת נאסד"ק עשרות רבות של חברות מתחום האינטרנט בעלות היסטוריה עסקית קצרצרה, בהיעדר כל "הצלחה" עסקית כלכלית ובמחירים ששיקפו ציפיות גבוהות מאוד. מאחר שלחברות לא היה בסיס לתמחור עסקי מקובל הומצאו מודלים חדשים שיתאימו להיעדר הכנסות ורווח, וישקפו את הציפיות לצמיחה אדירה.
אנליסטים שסיקרו את התחום העניקו לחברות מחירי יעד גבוהים שהתבססו על תחזיות אופטימיות ביותר שנבעו בין היתר מדילמת האנליסט, אבל מחירי המניות הזדרזו לעבור את תחזיות האנליסטים והכריחו אותם לעדכן את המודלים שלהם כלפי מעלה שוב ושוב. מנהלי קרנות הון סיכון ומשקיעים מוסדיים הצטרפו אף הם להשקעות בחברות האינטרנט תוך התעלמות מהסיכון הכלכלי. כל אלו העלו את שווי המניות, וניפחו אותן הרבה מעבר לערכן הריאלי תוך יצירת בועה.

התפוצצות הבועה והשלכותיה

בתחילת שנת 2000 הודיעה חברת התקשורת האמריקנית שהייתה חביבה על המשקיעים, אמריקה און ליין, על כוונתה לרכוש את חברת התקשורת טיים וורנר. (זאת בעסקה שתוארה שנתיים לאחר מכן כ"מיזוג הגרוע בהיסטוריה"). חברות התקשורת השונות לא יכלו לעמוד בעול הכלכלי והצהירו על חדלות פירעון ומניותן החלו לצנוח. גם חברות גדולות, כדוגמת סיסקו מערכות, שנשענו על תשתיות של חברות התקשורת נפגעו קשות מהמהלך.
חברות אינטרנט שונות ובכיריהן הואשמו בהונאה והטעייה של מחזיקי המניות וכן הרשות לניירות ערך קנסה במיליוני דולרים חברות ובתי השקעות כדוגמת מריל לינץ' וסיטיגרופ על הטעיית משקיעים.
קריסת הבורסה בין השנים 2000 - 2002 הובילה להפסד של כ-2 טריליון דולרים מערך השוק, ופיגוע הטרור במרכז הסחר העולמי בספטמבר 2001 החריף את המשבר אף יותר. בכל המדינות המתועשות היו ירידות בביקושים ובהשקעות שהובילו למיתון 2000.

בועת הדוט-קום בישראל

ישראל, שבמהלך שנות ה-90 ביססה את מקומה כמרכז עולמי של חברות הזנק (סטארט-אפ) בתחומי האינטרנט והטלקומוניקציה, ספגה את פגיעתו במלוא העוצמה. המשבר הביא לנפילת מאות חברות שבתקופה מסוימת נראו כנושאות את בשורת העתיד הכלכלי של מדינת ישראל, הוסיף רבים למעגל האבטלה, והביא קץ לחגיגת הצריכה של המגזר הטכנולוגי שהצטמק מאוד.
חטפיתיים

מאפיינים

מראה ציפורים אלו מגוון מאוד, בדרך כלל השירה אינה מורכבת וקריאתם צורמנית. גודל גופם קטן עד בינוני הנע באורכו מ-10 ס"מ ועד 21 ס"מ. מינים רבים בעלי צבע חום עמום, אולם המופע של כמה מינים עשוי להיות מגוון ובהיר, במיוחד אצל הזכרים. לרובם יש מקור רחב ומשוטח המותאם ללכידת חרקים במעופם, אולם לכמה מינים התרים אחר מזונם בקרבת הקרקע יש מקור מעודן יותר.
חטפיות של העולם הישן נמצאות כמעט בכל נוף עם מספיק עצים, מיער עבות ועד שטחים פתוחים, אפילו ביערות הרי ההימלאיה. המינים הצפוניים יותר נודדים דרומה בחורף, ובכך הם מבטיחים לעצמם אספקה קבועה של חרקים.
מיקום הקן משתנה ממין למין, והוא בנוי בקפידה בצורת סלסילה שטוחה בצמרות העצים, במדפי צוקים, או פשוט בחור הקיים בעץ שירופד בחומרי קינון. המינים המקננים בחורי עצים נוטים להניב תטולה גדולה יותר, הכוללת בממוצע 9 ביצים, בהשוואה ל-2 עד 5 אצל המינים האחרים.

מיון

חוקרים איחדו בעבר את משפחת הקיכליים במשפחה זו, יחד עם הסבכיים והטימליים. מחקרים ביוכימיים שנעשו לאחרונה ממקמים טקסונים מסורתיים של קיכליים כגון הצוקית, Myiophonus ,Brachypteryx, Alethe כאן במשפחת החטפיות. מנגד הטקסונים Saxicolinae, Grandala ,Cochoa שוייכו לקיכליים.
כרגע משפחת החטפיות מחולקת לשתי תתי-משפחה, Turdinae, ו-Muscicapinae, חלוקה זו עשויה להיות מלאכותית, מאחר שמינים המשויכים לתת-משפחה אחת עשויים להיות קרובים יותר לתת-משפחה האחרת, ולכן כל המבנה הטקסונומי של המשפחה ככל הנראה ישתנה מאוד בעתיד.
פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר

דרישה למועמדות

הדרישה המקורית הייתה רק שהשיר הופיע בסרט מהשנה שקדמה לטקס. כלל זה שונה לאחר טקס פרסי אוסקר ה-14 (1941), כאשר השיר "הפעם האחרונה שראיתי בפריז", מתוך הסרט "Lady Be Good", עם מוזיקה מאת ג'רום קרן ומילותיו של אוסקר המרשטיין, זכה בפרס. קרן היה נסער שהשיר שלו ניצח, מפני שהשיר נכתב למעשה בשנת 1940, לאחר שהגרמנים כבשו את פריז בתחילת מלחמת העולם השנייה. הוא הוקלט על ידי קייט סמית' והגיע למקום השמיני ברשימת רבי המכר לפני שהוא היה בשימוש בסרט. קרן שכנע את האקדמיה לשנות את הכלל, כך שהשירים היחידים שהם "מקוריים ונכתבו במיוחד עבור הסרט" זכאים לזכות.
שירים שפורסמו לפני עשיית הסרט אינם יכולים להיות מועמדים. בנוסף, שירים שמבוססים על חומרים ישנים יותר, יכולים להתמודד על הפרס. כאשר סרט הוא עיבוד של מחזמר שכבר בוצע, השירים עדיין יכולים להתמודד לפרס.

כללים ומספר המועמדויות

עד טקס פרסי אוסקר ה-17 (1944) מספר המועמדויות היה בלתי-מוגבל. בשנה זו היו 14 שירים מועמדים. מאותה השנה יש רק חמישה שירים מועמדים, למעט מקרים מיוחדים: שנת 2011, שבה היו רק שני מועמדים; בשנים 1988, 2005, ו-2008, אז רק שלושה שירים היו מועמדים; ובשנים 2010 ו-2013, כאשר רק ארבעה היו מועמדים.
בשנים האחרונות, מספר המועמדויות שונה בין שניים לחמש. שינויים אלו נבעו מכללי האקדמיה, שקבעו כי כל אחד מחברי סניף המוזיקה של האקדמיה התבקש להצביע לשירים האהובים עליו, באמצעות מערכת נקודות מיוחדת (מתן ניקוד 10, 9.5, 9, 8.5, 8, 7.5, 7, 6.5 או 6 נקודות לשיר). רק שירים שקיבלו ציון ממוצע של 8.25 או יותר היו זכאים למועמדות. אם רק שיר אחד השיג ציון זה, שיר זה והשיר שקיבל את הציון הגבוה ביותר הבא אחריו יהיו שני המועמדים.
בעקבות מקרה כזה שקרה בשנת 2011, האקדמיה שינתה את הכללים. במקום המערכת המתמטית שהייתה, הוחלט כי מספר המועמדויות ייקבע לפי מספר הגשות השירים. בהתאם לסכום שהתקבל על ידי האקדמיה יהיה מינימום של חמש מועמדויות.
לא כל שיר שמושמע בסרט יכול להיות מועמד לפרס. על פי כללי אקדמיה, שיר צריך להיות "מקורי ונכתב במיוחד עבור הסרט. חייב להיות ביצוע שנשמע היטב, מובן, מהותי (לא בהכרח מוצג באופן חזותי) של מילים ומנגינה, המשמש בגוף הסרט או בתחילת הצגת הקרדיטים".
אמנם הפרס הוא חלק מכמה קטגוריות שבהן סרט יכול לקבל מועמדויות מרובות, הסרט הראשון שעשה זאת היה הסרט תהילה בשנת 1980. ארבעה סרטים בלבד השיגו שלוש מועמדויות לפרס. ביוני 2008 הוחלט כי לסרט לא יהיו יותר משתי מועמדויות.
מסטיסלאב הראשון, נסיך קייב

חיו

מסטיסלאב נולד בשנת 1076. כבר בגיל 13 התמנה לנסיך נובגורוד שבה שלט בשתי תקופות: 1088–1093 ו-1095–1117. בתקופה זו הוכיח מנהיגות וחיזק את מעמדה של העיר. בשנים 1093–1095 היה נסיך רוסטוב. היה לו תפקיד מפתח במאבק הצבאי של אביו נגד אולג, נסיך תמותרקן. בקרב שנערך בשנת 1096 ניצח מסטיסלאב את הכוחות של אולג ובניו והם נמלטו מרוסיה.
בשנים 1117–1125 היה נסיך פריאסלאבל. עם מות אביו הפך נסיך קייב. השטחים בשליטתו לא היו החלק העיקרי של שטחי רוס של קייב, וארבעת אחיו הצעירים קיבלו לידיהם שטחים גדולים. תוך מספר שנים, כתוצאה ממלחמות פנימיות, עברו ערים חשובות אחדות לשליטתו.
בשנים 1125 ו-1127, תוך מלחמות עם נסיכות פולצק, השתלט על הנסיכות.
במדיניות החוץ המשיך בדרכו של אביו. הוא עשה כמה מהלכים צבאיים מוצלחים מול הקומנים. מערכות צבאיות שניהל בארצות הבלטיות ובליטא לא היו מוצלחות.
מסטיסלאב נפטר ב-14 באפריל 1132 ואחיו ירופולק הפך לנסיך קייב. בניו של מסטיסלאב ובני דודיו לא הכירו בעליונות של נסיך קייב והמדינה המאוחדת למעשה הפסיקה להתקיים.
פריצת דיסק

מבנה הדיסק ותפקידו הפיזיולוגי

סחוסי עמוד השדרה נועדו לבלום זעזועים בין חוליות עמוד השדרה. סחוסים אלה בנויים, בדומה לבצל, משכבות של קרומים, המאגדים ביניהן נוזל בעל צמיגות גבוהה. ככל ששכבת הנוזל הצמיג פנימית יותר בדיסק, כך גם הלחץ של הנוזל הצמיג גבוה יותר.
כאשר הלחץ בין החוליות גבוה יותר מזה שהדיסק יכול לשאת, נפרץ הקרום הפנימי ביותר של הדיסק, שעדיין שלם. קרום זה מתאחה במצב של מנוחה מספקת. השכבות החיצוניות של הסחוסים מכילות גם עצבים מקומיים החשים כאב. כאשר נפרצים רק קרומים פנימיים, האדם אינו חש כאב.

תהליך פתולוגי

במצב של לחץ יתר על הגב, שכבות הקרומים שבדיסקים הולכות ונפרצות, כך שתהליך הפריצה מהיר יותר מתהליך האיחוי. כאשר עוד ועוד קרומים נפרצים, מתחילים להינזק גם קרומי הדיסקים החיצוניים המכילים עצבים החשים כאב. המשך תהליך הפציעה מתלווה בכאבים הולכים וגוברים. בסופו של דבר, תיתכן גם פריצת דיסק מלאה, לחץ על חוט השידרה ועל שלוחות העצב היוצאות ממנו, זליגת נוזל הדיסק ודלקות כתוצאה ממגע הרקמות עמו ולנזקים בלתי הפיכים.

פריצות דיסק שונות

פריצות דיסק בין חוליה L5-S1 - מהוות עד 45% מהמקרים. הכאב האופייני הוא לאורך הצד האחורי של השוק ובצד החיצוני של כף הרגל (לרוב באצבע החמישית), וכן כאב גם מתחת לברך. בבדיקה, המטופל מתקשה לעמוד על קצות האצבעות בגלל חולשה של השרירים הכופפים של השוק. קיימת חולשה של רפלקס המתיחה של גיד אכילס וכן חולשה של שריר הסוליה ושריר הסובך. 
פריצות דיסק בין חוליה L4-L5 - מהוות אף הן בין 40%-45% מהמקרים. הכאב האופייני יהיה בחלק הצידי (לטרלי) של הירך ושל השוק, ובגב כף הרגל בין הבוהן לבין האצבע השנייה. בבדיקה, המטופל יתקשה בהרמת הירך אל כיוון הבטן (יחוש כאב מסוג דקירה בגבו), בנוסף יתקשה לעמוד על העקבים (חולשה של השרירים הפושטים) ובמקרים קיצוניים החולה לא יוכל להחזיק את כף הרגל כלפי מעלה, מצב המכונה drop foot. בפריצות דיסק אלו לא תהיה פגיעה ברפלקסים. 
פריצת דיסק בין חוליה L3-L4 - זהו הדיסק שנפגע ב-10% מהמקרים. השריר העיקרי שנפגע הוא השריר הארבע ראשי, אשר יכול להיות מדולדל. רפלקס המתיחה בפיקת הברך יהיה חלש והמטופל יסבול מכאבים בצד החיצוני-צידי של הירך, בקדמת הברך, ובצד התיכון של השוק. 
פריצות דיסק נדירות יותר הן בין חוליות L2-L3, המאופיינת בכאבים בקדמת הירך, או בין חוליות L1-L2, המאופיינת בפגיעה במפשעה וכן היחלשות של השרירים הכופפים בירך (שריר הכסל והמותניים).
סוג נוסף של פריצת דיסק הוא פריקת דיסק צווארי, הנוגע לכל חוליות הצוואר (חוליות C). פגיעה באזורים אלה עלולה לגרום לפגיעה עצבית בידיים הכוללת כאב, נימול, חולשה או הפרעה מוטורית.

קבוצות סיכון

אנשים בעלי עודף משקל ואנשים בעלי שרירים חלשים שעובדים בעבודה גופנית. אנשים עם עודף משקל הסוחבים בדרך קבע משקל יתר על הגב ולא מאפשרים לסחוסים להימצא במצב מנוחה המאפשר איחוי של הקרומים. בניגוד אליהם, אנשים חלשים מתקשים לנוע באופן המומלץ בעת הרמת משאות. אנשים עם רגליים חלשות, למשל, מתקשים לכופף ברכיים בעת הרמת משא והם נוטים לכופף את גבם כדי להרים דבר מה.
קבוצת סיכון נוספת היא הורים צעירים. ההורים מתרגלים להרים את התינוק בצורה לא נכונה כשהתינוק שוקל מעט והדבר אינו מסוכן לגביהם. אולם, התינוק גדל מהר וההרגלים הלא נכונים נשארים.
הוכח שישנו קשר הדוק בין ישיבה ממושכת לבין פריצות דיסק]. הלחץ על חוליות הגב התחתונות בזמן ישיבה גדול ב-140%-150% מאשר בעמידה. ישיבה מרושלת, שרועה כלפי מטה או ישיבה גמלונית המאופיינת ברכינה קדימה מגדילות את הלחץ ל כ-180%-200%.
לואי, הדופן הגדול

ביוגרפיה

לואי נולד בטירת פונטנבלו ב-1 בנובמבר 1661 ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולמריה תרסה, נסיכת ספרד, בתם של פליפה הרביעי, מלך ספרד ואליזבת מצרפת. עם לידתו מונה לואי לדופן צרפת, וב-24 במרץ 1662 הוטבל בכנסיית שאטו דה סן ז'רמן-אן-לייה. לואי היה בן נאמן וכנוע, וחונך בצורה מעולה, אולם לא גילה שום עניין בפוליטיקה. בשנת 1685 התרעם לואי על האדיקט של פונטנבלו, שביטל את האדיקט של נאנט - כתב הזכויות של ההוגנוטים.
בשנת 1688 מונה לואי למפקד הכוחות באזור הריין, ופיקד עליהם בהצלחה במלחמת תשע השנים. בשנת 1691 מונה לואי כחבר במועצה המלכותית, אולם הוא השתתף רק פעמיים בישיבותיה.
בשנת 1700 מת קרלוס השני, מלך ספרד ללא יורשים, ולואי היה היורש הישיר והלגיטימי ביותר, משום היות אמו אחות למחצה של קרלוס השני. בנוסף, היה אביו לואי הארבעה עשר דודנו של קרלוס השני מצד אמו, אן מאוסטריה, אחותו של המלך פליפה הרביעי. אולם, מכיוון שהיה גם יורש העצר הצרפתי, היוותה בחירתו אופציה בעייתית: אילו היה יורש הן את צרפת והן את ספרד, הייתה לו ממלכה עצומה שהייתה מאיימת על מאזן הכוחות באירופה. יתר על כן, גם אן וגם מריה תרסה ויתרו על זכויותיהן לירושה הספרדית עם נישואיהן. באוקטובר 1700 הסכים קרלוס השני להוריש את האימפריה כולה לבנו השני של לואי, פיליפ, דוכס אנז'ו. עם זאת, נקט קרלוס בצעדים כדי למנוע איחוד צרפתי-ספרדי; אילו דוכס אנז'ו היה יורש את כס מלך צרפת, הייתה ספרד עוברת לאחיו הצעיר, שארל, דוכס ברי. אולם קרל, ארכידוכס אוסטריה טען אף הוא לזכותו לכתר, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה הספרדית.
ב-11 באפריל 1711 מת לואי מאבעבועות שחורות, ובנו לואי, דוכס בורגונדיה מונה לדופן צרפת. אולם בנו לואי מת כעבור שנה, ונכדו לואי החמישה עשר, מלך צרפת הוא שירש לבסוף את השלטון לאחר מותו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בשנת 1715.
היחידה לספורט הישגי

היחידה לספורט הישגי היא הזרוע המקצועית של הוועד האולימפי בישראל. תפקידיה ליישם את מדיניות הוועד האולימפי, לקבוע קריטריונים להשתתפות במשחקים האולימפיים וכן לתחרויות מרכזיות כאליפויות עולם ואליפויות אירופה, ולדאוג להכנתם המקצועית של הספורטאים לתחרויות. בנוסף, שמה לה למטרה לסייע לאיגודי הספורט לתכנן את הכנות הספורטאים, בטווח הארוך ובטווח הקצר, לפקח עליהן ולבקר אותן, לנתח אימונים ותחרויות, ולסייע למאמנים ולאנשי המקצוע הפועלים בסביבת הספורטאים. כן מעניקה היחידה תגמול כספי לספורטאים שעמדו בקריטריונים שהציבה.
היחידה הוקמה בעקבות אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בידי הוועד האולימפי, רשות הספורט והחינוך הגופני וההתאחדות לספורט בישראל, במטרה לשפר את הישגי של המשלחות הישראליות למשחקים, ולשפר את רמת המקצועיות. עד 1997 עמד בראשה איציק בן מלך, לאחר מכן עמד בראשה יעקב סנדלר, ומאז 2004 עומד בראשה גילי לוסטיג.
היחידה נוהגת לאמץ קריטריונים קשים יותר מהקריטריונים הבינלאומיים, במטרה להביא לכך שרק המצטיינים שבספורטאים ישתתפו במשחקים. ראש היחידה גילי לוסטיג נימק מדיניות זו: "ספורטאים בינוניים משפיעים לרעה על איכות המשלחת... כל יום תחרות שבו ספורטאים ישראלים נכשלים מוריד את הריכוז, את המיקוד ואת המורל. הכפר האולימפי הוא מקום קטן וכל שינוי באווירה משפיע על התוצאות ביום שאחריו. אתה חייב שיהיו שם ספורטאים טובים, עם רצח בעיניים, שלא באים רק כדי לחוות חוויה, אלא כדי להביא מדליה, או להשאיר מאחוריהם את הנשמה בניסיון להשיג אותה. בעניין הזה צריך ללמוד מהקופץ במוט אלכס אוורבוך, שעם כל הניסיון שלו מעולם לא השתתף בטקס פתיחה. הוא מגיע להתחרות, ויום אחרי התחרות עוזב, כדי לא להשפיע על שאר הספורטאים. זו המקצוענות שאנחנו מחפשים, וברגע שאתה מתפשר על משהו נחות יותר, אתה מחבל במאמץ של כולם". מאז הוקמה היחידה לספורט הישגי השתפרו הישגי הספורטאים הישראלים במשחקים: באולימפיאדת ברצלונה (1992) הייתה יעל ארד לספורטאית הישראלית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, ובאולימפיאדת אתונה (2004) היה גל פרידמן לאלוף האולימפי הישראלי הראשון. יחד עם זאת, על מדיניות היחידה נמתחה גם ביקורת, מאחר שהיא מונעת את השתתפותם של ספורטאים צעירים, שעצם ההשתתפות יכול לסייע להם בעתיד.