אמיטאבהה

משמעות השם

משמעות השם אמיטאבהה היא, האור הנצחי. משמעות שמו הנוסף אמיטאיוס היא החיים הנצחיים, והוא מכונה בשם זה בעיקר כשהוא מוזכר בהקשר לתכונת החיים הארוכים, שהוא ניחן בה על פי המסורת.

היסטוריה

על פי סוטרת סוּקְהָאוַוטִיוְויוּהָא (הסוטרה הארוכה על החיים הנצחיים), אמיטאבהה חי לפני זמן רב מאוד וייתכן גם, שבמערכת אחרת של עולמות, כנזיר בשם דהרמקארה. בכמה גרסאות של הסוטרה, הוא מתואר כמלך לשעבר, שלאחר שהכיר את התורה הבודהיסטית באמצעות הבודהה לוֹקֶשְוַורָרָגָ'ה (Lokeśvararja), החליט לוותר על כסאו ולהיות בודהה, ובכך להגיע לבודהאקטרה ("שדה בודהה", תחום שקיים ביקום הקדמוני מחוץ למציאות הרגילה, הנוצר על ידי יתרון הבודהה) בעל השלמות רבות. החלטות אלה באו לידי ביטוי בארבעים ושמונה הנדרים שלו, אשר קבעו את הסוג של שדה הבודהה שלו.
הוא שאף ליצור את הארץ הטהורה, שכל מי שקורא בשמו יוכל להוולד בה. הבטחתו התשע-עשרה מבטיחה, שהוא, יחד עם שני עוזריו, הבודהיסטוות אָווַלוֹקִיטֶשְוַרָה ומָהַסְטְהַאמַפְּרָאפְּטָה, יופיע בפני אלה שקוראים לו.
הסוטרה ממשיכה ומספרת כי אמיטאבהה, לאחר גלגולים רבים ובאמצעות תרגול רב, הפך לבודהה, הגיע לנירוואנה, ויצר את הארץ הטהורה סוּקְהָאוַוטִי שם הוא עדיין קיים.
האזכורים העיקריים הנוגעים לאמיטאבהה ולנדריו, נמצאים בשלושה טקסטים מהאיאניים קנוניים: סוטרת סוּקְהָאוַוטִיוְויוּהָא (הסוטרה הארוכה על החיים הנצחיים), סוטרת אמיטָאיוּרדְהִיָאנָה (הסוטרה הקצרה על החיים הנצחיים) וסוטרת אמיטאבהה.
הארץ הטהורה, ממוקמת במערב הרחוק, מעבר לגבולות העולם שלנו. בכוח הנדרים שלו, אמיטאבהה מאפשר לכל אלו הקוראים בשמו, להיוולד מחדש בארץ הזו, שם הוא עוזר להם ומביא אותם למצבי הבודהיסטווה והבודהה (מושג). לאחר מכן, הם נולדים בעולמות אחרים, על מנת לסייע ליצורים החיים בהם להגאל מסבלם.
אמיטאבהה חי במערב ופועל על מנת לגאול את כל היצורים. שיטת הארה החשובה ביותר שלו היא הדמיה של העולם הסובב כגן עדן. מי שרואה את עולמו כגן עדן מעורר את אנרגיית הנאורות שלו. אפשר לראות את העולם כגן עדן על ידי מחשבה חיובית מקבילה (מחשבה נאורה) או על ידי שליחת אור לכל היצורים (מאחלים לכל היצורים להיות מאושרים). על פי דוקטרינת אמיטאבהה, אפשר להגיע לגן עדן (הארץ הטהורה), אם בשעת המוות חושבים את שמו כמנטרה ועוזבים את הגוף דרך צ'אקרת הכתר.

המנטרה נאמו אמיטבאבהה

המנטרה נַאמוֹ אמיטאבהה מקורה בסנסקריט, וקיימות לה גרסאות אחרות בשפות אחרות: ביפנית נַאמוּ אַמִידַה בּוּצוּ ובסינית נַאמוֹ אַמִיטוֹפוֹ. המנטרה מבטאת סוג של קריאה לאמיטאבהה, היכולה להשתנות מהקשר להקשר וממקום למקום. המשמעות יכולה להיות: לחסות בצל אמיטאבהה, אני מאמין באמיטאבהה, יבורך אמיטאבהה, הושע נא אמיטאבהה וכשהיא נאמרת בעת הלוויה, היא מתפרשת כקריאה לאמיטאבהה להוביל את הנפטר לארץ הטהורה.

בוג'ראינה

מסורות הוג'ריאנה הכוללות גם את הבודהיזם הטיבטי מכנות את הבודהה אמיטאבהה בשם וַגְ’רָהפָּאנִי. בזרמים אלו, הוא נחשב לאחד מבודהות של המדיטציה ולראש משפחת הלוטוס (אחת מחמש משפחות הבודהה). הוא ממוקם במערב המַנְדָלָה של חמשת בודהות המדיטציה, שם צבעו הוא אדום כהה והאלמנט שלו הוא אלמנט האש, כפות ידיו מחוברות ב"מודרה הקוסמית" (מודרת המדיטציה) כאשר מונחת בהן קערת הנדבות שלו, מלאה בנקטר האלמוות, הוא מייצג את מקבץ התפישה והוא ממיר תשוקה ותאווה לחכמה מבחינה.
את הבודהה אמיטאבהה מדמיינים כיושב על קדקוד הראש בתרגולי הפּוֹ-וָוה (תרגול שיגור התודעה ברגע המוות על מנת להשיג את הנירוואנה, או לידה טובה יותר, אם מסיבה כלשהי הנירוואנה לא הושגה), וכן מזכירים אותו במדיטציה ובתפילה להשגת אריכות ימים ולמניעת מוות בטרם עת.
פָּאדְמְהַקַרָה, המורה הגדול מארץ אוּדִּיָאנַה (ככל הנראה פקיסטן) הידוע גם בשם פָּאדְמָהסַמְבָּהוָה, שעל פי המסורת הביס את השדים בטיבט וביסס בה את תורתו של הבודהה, נחשב כהתגלותו של אמיטאבהה בעולמם של בני האדם.