google/wiki40b huggingface dataset:
פאדיה נאסר אבו אלהיג'א

פאדיה נאסר אבו אלהיג'א (מערבית: فادية ناصر أبو الهيجا; נולדה ב-1955) היא חוקרת ערביה-ישראלית של שיטות מחקר, הערכה ומדידה בחינוך. היא פרופסור מן המניין לחינוך באוניברסיטת תל אביב, ומשמשת כראש החוג לתכנון לימודים והוראה. אבו אלהיג'א היא הערביה-ישראלית הראשונה שקיבלה פרופסורה באוניברסיטה בישראל והאישה הערביה הראשונה שמונתה כחברה במועצה להשכלה גבוהה בישראל. בפברואר 2016 הייתה אחת משישה מתוך 19 חברי המועצה, שהתפטרו במחאה על כך ששר החינוך נפתלי בנט הדיח את פרופסור חגית מסר ירון מתפקידה כסגן יושב ראש המועצה.

ביוגרפיה

עבדה כמורה בתיכון בטירה. בשנת 1977 סיימה תואר ראשון במדעים באוניברסיטת תל אביב (במתמטיקה, ביולוגיה וכימיה). בשנת 1980 קיבלה תעודת הוראה במתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1989 סיימה תואר שני בשיטות מחקר בחינוך באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1997 סיימה דוקטורט בשיטות מחקר, הערכה וסטטיסטיקה בחינוך מאוניברסיטת ג'ורג'יה בארצות הברית במלגת השגרירות האמריקאית בתל אביב לסטודנטים ערביים.
בשנת 2010 מונתה לדרגת פרופסור באוניברסיטה, בכך הייתה לאישה הערבייה הראשונה שקיבלה דרגת פרופסור באוניברסיטה בישראל. בשנת 2012 מונתה בהמלצת שר החינוך כחברה במועצה להשכלה גבוהה, אך בפברואר 2016 הייתה אחת משישה מתוך 19 חברי המועצה, שהתפטרו במחאה על כך ששר החינוך נפתלי בנט הדיח את פרופסור חגית מסר ירון מתפקידה כסגן יושב ראש המועצה. בשנת 2016, לרגל יום האישה הבינלאומי, נבחרה כאחת מ-11 חוקרות מעוררות השראה באוניברסיטת תל אביב, ובשנה זו נבחרה גם כמצטיינת הוראה בפקולטה לחינוך.
תחומי המחקר שלה הם: במתמטיקה, במדעים ובסטטיסטיקה - גורמים המשפיעים על הישגים, אבחון תפישות מוטעות ומדידה. תחומי ההוראה שלה הם: מדידה, מתודולוגיה מחקרית, שיטות מחקר וסטטיסטיקה.
יזמות בחינוך

יזמות בחינוך (באנגלית: Entrepreneurship in education) הוא תהליך מתמשך של פיתוח יזמים, תרבות יזמית ויצירת יוזמות לשיפור מתמיד וקידום מערכת החינוך. תהליך היזמות בחינוך מתמקד ביצירת הזדמנויות לשינוי מהותי עבור יחידים וקהילות במערכת החינוך תוך הקפדה על פתרונות ברי קיימא. פתרונות אלו אינם בהכרח חדשים לחלוטין, אלא יכולים להיות גם חיבור יצירתי של משתנים קיימים כך שיחדיו יהוו אסטרטגיה חדשה להתמודדות עם אתגרים קיימים.

יוזמות

על פי מדד בית ספרי ליזמות בחינוך יוזמה חינוכית היא תהליך של איתור הזדמנויות וניצולן באופן חדשני, המוביל ליצירת ערך מוסף לבית הספר. רכיבי היוזמה מתחלקים לשניים:
רכיבי אפיון– כמות, מקור היוזמה, קהל היעד, סוג, היקף
רכיבי תוצר – מיסוד, חדשנות והשפעה (ערך מוסף)
תהליך פיתוח היוזמה מבוסס על חשיבה יצירתית וחדשנית המזהה בעיות, צרכים ואפשרויות וממפה דרכים לשינוי. כך, יזמות חינוכית היא אינה מעשה בודד, אלא תהליך מעגלי שמבוסס על איסוף מידע, ארגונו, בניית רעיון, הערכתו ואיסוף מידע מחודש בהתאם להערכה. במעגל זה כל שלב יכול להוביל לשלב אחר ולפתיחת התהליך מחדש.
חוקרי חינוך מזהים שלושה חסמים מרכזיים ליזמות חינוכית
• חסמים הקשורים במדיניות: מחסור בתגמולים על שיפור ביצועים, מערכות הבחינות והערכה, מנגנוני מימון נוקשים והפרדה בין התלמידים לאנשי הניהול והלוגיסטיקה בבתי הספר.
• חסמים של ידע: מחסור בידע לגבי צורכי וההעדפות התלמידים ומידע מוגבל ביחס לנגישות, שימוש, עלויות ואיכות של מוצרים ושירותים חינוכיים קיימים.
• חסמים תרבותיים: חוסר אמון בפתרונות שמגיעים מחוץ למערכת, חוסר רצון למדוד החזרים על השקעה או להחליף עבודה אנושית בטכנולוגיה.
כדי להתמודד עם חסמים אלו, על קובעי המדיניות לעודד פעולות יזמיות דרך חינוך ואימון ובמתן פומביות גבוהה ליזמות כדרך חיים בעלת ערך, המעשירה את החברה כולה לצד הפחתת מחסומי הכניסה לעולם היזמי והסרת המכשולים. בתוך כך, על מערכת החינוך לאמץ אסטרטגיה כפולה של השקעה ביזמים לצד הכנת הסביבה החינוכית לקליטת היוזמות. בתוך כך:
• קידום תהליך נרחב של שינוי התפיסה ביחס ליזמות חינוכית במערכת החינוך כולה.
מחקרים בעולם מראים כי חינוך ליזמות משפר את כישורי היזמות והחדשנות, מעלה את הסיכוי להיווצרותן של יוזמות חדשות ואת הסבירות לעצמאות תעסוקתית.
• הרחבת מידת חופש הפעולה של מנהלי בתי הספר, מתוך ההבנה כי מנהלי בתי ספר הינם מרכזיים בקידום יזמות במערכת החינוך. מחקרים בעולם מראים מראים כי ככל שגדלה מידת החופש של המנהל בבית ספרו, ככל שהוא מקבל בעלות סימבולית רבה יותר על בית הספר וסמכות מלאה לפעול בו, כך גדלה נטייתו ליזמות.
• טיפוח חממות ליזמות חינוכית בשילוב אסטרטגית תגמול ליזמים. מעדויות מחקריות שנאספו עד כה ניתן ללמוד כי, בדומה ליזמות טכנולוגית, "חממות" מהוות כלי מצוין לקידום יזמות גם במערכת החינוך. "חממות חינוכיות" מקדמות בנייתן של רשתות וקהילות יזמים כבסיס ללמידה בלתי פוסקת, להתעדכנות ויצירת הזדמנויות חדשות. החממות מהוות מסגרת תומכת ליזמים, במסגרתה הם יכולים לפתח רעיונות ולהביא להבשלתם, מקבלים סיוע באפשרויות השתלבות בשדה, ובגיוס ההון (כספי, אינטלקטואלי ואנושי) לפיתוח היזמות.
מפרשן שחור

תזונה ותיאור

בהשוואה למפרשן לבן ולמפרשן מפוספס, המפרשן השחור מוצק בהרבה לעומת מקבליו. יש לו מקור קצר יותר וסנפיר גב מעוגל וקצר ויותר. המאפיין המייחד את המפרשן השחור משאר המפרשנים הוא סנפירי הגחון שלו, כאשר משקלו של הדג עולה על 75 קילוגרמים לא ניתן לדחוף ולהצמיד סנפירים אלה לגופו. 
המפרשן השחור ניזון בעיקר מסילוניות.

דיג

דייגים רבים מחשיבים את המפרשן השחור כדג שמאתגר ללכוד אותו. בגלל גודלו וצורתו המיוחדת מעדיפים לדוג אותו על פני דגים אחרים. לפי מחקר שנערך, עולה כי קל יותר לדוג את המפרשן השחור לאורך חופי אוסטרליה החל מהשבוע שבו ישנו ירח מלא.

תפוצה

המפרשן השחור נפוץ לחופי אוסטרליה וכן באזורים טרופים באוקיינוס ההודי והשקט. כמו כן, דג זה מצוי מדרום קליפורניה למפרץ קליפורניה ועד לצ'ילה כולל. הדג מצוי לרוב במים חמים ועולה לפני השטח כדי לאכול. בנוסף לאזורי מים חמימים, הדג מצוי גם בקרבת חופים ולא רק בשטחי מים פתוחים.
מאחורי קווי האויב: קולומביה

תקציר העלילה

צוות של חמישה חיילים מחיל הים של ארצות הברית אשר שוהה בקולומביה יוצא למשימה חשאית שמטרתה להבטיח כי שיחות השלום בין הממשלה לבין כוחות מורדים לא תהפוך לפרץ אלימות, אך סיבוך לא צפוי מאיים על הכל במלחמה.
לפתע, נופלת הפגישה תחת מתקפה והמנהיגים משני הצדדים נהרגים.
חמשת החיילים מופללים בהריגת המנהיגים וננטשים על ידי ממשלת ארצות הברית שמשאירה אותם להילחם על חייהם מאחורי קווי האויב נגד הכוחות מיוחדים של קולומביה (AFEUR).
לאחר שננטשו מאחור יוצאים החיילים למלחמה על חפותם.

הפקה

עלילת הסרט מתרחשת בקולומביה אך למעשה הסרט צולם בפוארטו ריקו.
קן אנדרסון אומנם מופיע על עטיפת ה-DVD אך הוא למעשה משחק דמות משנית.
כמו בכל סרט שיצא בשיתוף ה-WWE, בכל תוכנית של ה-WWE, אנדרסון (כשעדיין היה ב-WWE) דאג לפרסם ולקדם את הסרט.
אנרגיה אפלה

אנרגיה אפלה היא אנרגיה היפותטית שעל פי ההערכה המקובלת מהווה כ-68% מכלל המסה-אנרגיה של היקום. לפי המחקרים הטוענים לקיומה של אנרגיה כזו, השפעתה על מבנה היקום ועל התפשטותו תואמת את ההתנהגות הצפויה מקיומו של הקבוע הקוסמולוגי של אלברט איינשטיין, על פי משוואות פרידמן. התנהגות כזו בהקשר של יקום מתפשט משמעותה "עיקום המרחב" בכיוון הפוך מהכיוון בו מסה גורמת לעיקום המרחב על פי תורת היחסות הכללית.
סופרנובות מסוג Ia פולטות קרינה בעוצמה זהה כמעט בשל מנגנון ההיווצרות שלהן. על כן ניתן להשתמש בהן כנר תקני למדידת מרחקי גלקסיות. תצפיות בסופרנובות מסוג זה ב-1998 הובילו את החוקרים למסקנה שהיקום מאיץ את קצב התפשטותו. זו מסקנה מפתיעה, מכיוון שעל פי חוק הכבידה האוניברסלי צפוי שמהירות התפשטותו של היקום תואט בגלל כוח המשיכה הפועל בין כל המסות בו. על-מנת להסביר את חוסר הדומיננטיות של הכבידה האוניברסלית ביקום שהתפשטותו מואצת, מניחים החוקרים את קיומה של אנרגיה אפלה שצפיפותה במרחב מוערכת בהתאם לתצפיות, על פי משוואות השדה של איינשטיין.
טיבה של האנרגיה האפלה אינו ידוע. על מנת להתאים לתצפיות היא מהווה את רוב האנרגיה ביקום: כ-70%.
על גילוי ההתפשטות המואצת של היקום הוענק לריס, שמידט ופרלמוטר פרס נובל לפיזיקה לשנת 2011. טיבה של האנרגיה האפלה, ולחלופין של הגורם לתצפיות המפתיעות המתקבלות מסקרי סופרנובות מסוג Ia, היא אחת השאלות הפתוחות בפיזיקה.
הרי העברים

הַרי הָעֲבָרִים הוא כינוי שניתן במקרא לרכס הרים באזור עבר הירדן המזרחי, ושימש כאחת מתחנות בני ישראל בעת מסעם במדבר לאחר יציאתם מצרים.
כמו כן נזכר הר זה בספר במדבר בשם הר נבו, עליו נצטווה משה לעלות: "וַיֹּאמֶר יְהוָה אֶל מֹשֶׁה עֲלֵה אֶל הַר הָעֲבָרִים הַזֶּה וּרְאֵה אֶת הָאָרֶץ אֲשֶׁר נָתַתִּי לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל" (משה כידוע לא זכה להיכנס אליה). 
בספר דברים ישנו תיאור מפורט של ההר: "הַר הָעֲבָרִים הַזֶּה הַר נְבוֹ אֲשֶׁר בְּאֶרֶץ מוֹאָב אֲשֶׁר עַל פְּנֵי יְרֵחוֹ".

זיהוי המקום

מתיאור המקום בתורה (לעיל) משתמע שהר העברים נמצא בפינה הצפונית מערבית של רמת מואב סמוך לערבות מואב, וזה אכן מסתדר עם האמור שהר העברים היה התחנה האחרונה של העברים עד ערבות מואב. 
עם זאת, בספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"ז נאמר: "וַיַּחֲנוּ בְּהָרֵי הָעֲבָרִים לִפְנֵי נְבוֹ." תיאור זה סותר את האמור בציטוט בספר דברים, פרק ל"ב, פסוק מ"ט בשני דברים: ראשית בדברים מדובר על הר אחד, בעוד בספר במדבר מדובר על "הרי העברים". כמו כן, מספר דברים משתמע שהר העברים הוא הר נבו, בעוד שמספר במדבר משתמע שהרי העברים הם לפני נבו. לפיכך ככל הנראה הרי העברים היו רכס הרים, שהר נבו היה אחד מהם. 
רמז נוסף בנוגע למיקום הר העברים, נמצא בספר ירמיהו. ירמיהו מקונן:
"עֲלִי הַלְּבָנוֹן וּצְעָקִי וּבַבָּשָׁן תְּנִי קוֹלֵךְ וְצַעֲקִי מֵעֲבָרִים כִּי נִשְׁבְּרוּ כָּל מְאַהֲבָיִךְ."
משתמע מכאן שהר העברים נמצא בסמיכות לרכסי הלבנון והבשן. לפיכך מסתבר שבשם זה נקראו אשדות המערב של רמת מואב, היורדות אל ערבות מואב ואל ים המלח והנראות למשקיף מצד יריחו כשלשלת הרים גבוהים.
מצפה יוסף

מצפה יוסף הוא מצפה הסמוך לראש הר גריזים, הצופה על קבר יוסף.
מצפה יוסף נמצא סמוך לפסגת הר גריזים בכתף ההר היורדת לכיוון מחנה הפליטים בלאטה, במקום הנקרא בפי הערבים תל א ראס, בנקודה שגובהה כ-800 מטרים מעל פני הים, הצופה על העיר שכם, עתיקות שכם הקדומה, וכן על קבר יוסף ומכאן שמו- מצפה יוסף. המצפה מפורסם כאתר תיירותי בשל היותו הנקודה הקרובה ביותר לקבר יוסף שניתן ליהודים להגיע אליה בחופשיות באור יום.
ממצפה יוסף ניתן לראות גם את הר עיבל וכן ניתן לצפות בשלושת גבולות הארץ ממקום אחד: במערב ניתן לראות את הים התיכון, ממזרח ניתן להבחין בהרי עבר הירדן ובימי ראות-טובה ניתן להבחין בחרמון במבט צפונה. במצפה יוסף נערכו עצרות תפילה המוניות בשנים שלא ניתן היה להיכנס לקבר יוסף בשכם.
כיום המקום מאובטח על ידי מוצב של צה"ל שממוקם לצד המצפה.
בתחילת שנת 2012 המצפה שופץ בידי המועצה האזורית שומרון שהתקינה לאורך המצפה מעקה בטיחותי, שילוט ומפות של הנוף.
יוברט דרייפוס

חיים וקריירה

דרייפוס נולד ב־15 באוקטובר 1929, בטרה הוט, אינדיאנה, לסטנלי ס. ואירן (לדרר) דרייפוס.
הוא למד באוניברסיטת הרווארד משנת 1947. עם עבודת גמר בכירה בנושא סיבתיות ותאוריית הקוונטים (שעבורה וילארד ואן אורמאן קוויין היה הבודק הראשי) הוא זכה בתואר ראשון בהצטיינות בשנת 1951 והצטרף ל-פי בטא קפא. הוא קיבל תואר שני בשנת 1952. הוא היה עמית הוראה בהרווארד בשנים 1952–1953 (כפי שהיה שוב בשנת 1954 ו-1956). ואז, במלגה של הרווארד שלדון, למד דרייפוס באוניברסיטת פרייבורג בשנים 1953–1954. במהלך תקופה זו היה לו ראיון עם היידגר. שון ד. קלי רשם כי דרייפוס מצא את הפגישה 'מאכזבת'. אזכור קצר לכך נאמר על ידי דרייפוס במהלך הראיון שלו ב-BBC ב-1987 עם בריאן מאגי בהערות החושפות את האופן בו היידגר (וגם דרייפוס) העריכו (באופן שלילי) את עבודתו של סארטר.
בשנים 1956–1957, על מלגת פולברייט, התחייב דרייפוס למחקר בארכיון הוסרל באוניברסיטת לוון. לקראת סוף שהותו, נכתב מאמרו "Curds and Lions in Don Quijote a Study of Chapter 17, Book II" (יחד עם ג'יימס ברודריק) המנתח את דון קישוט. לאחר ששימש בתפקיד סגל זוטר בפילוסופיה באונברסיטת ברנדייס (1957–1959), הוא השתתף באוניברסיטת אקול נורמל, בפריז במענק ממשלתי בצרפת (1959–1960).
משנת 1960, לימד דרייפוס פילוסופיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). בשנת 1964, עבודת הדוקטורט שלו, פנומנולוגיית התפיסה של הוסרל, הוגשה בהרווארד. באותה שנה פורסם התרגום המשותף שלו (עם אשתו הראשונה) ל-Sense and Non-Sense מאת מוריס מרלו-פונטי.
בנוסף בשנת 1964, ובעודו ב- MIT, הועסק כיועץ על ידי מכון ראנד כדי לבחון את עבודתם של אלן ניואל והרברט סיימון בתחום הבינה המלאכותית (AI). זה הביא לפרסום, בשנת 1965, של האלכימיה והבינה המלאכותית. מה שהתברר כראשון מתוך סדרת מאמרים וספרים התוקפים את טענותיו והנחותיו של תחום ה-AI. המהדורה הראשונה של "מה מחשבים לא יכולים לעשות" פורסמה בשנת 1972 והביקורת הזו על AI ביססה את המוניטין הציבורי העולמי של דרייפוס. עם זאת, כפי שציין עורכי ספר היובל שלו: "המחקר והפרשנות של פילוסופים קונטיננטלים... היו בעדיפות אצלו, בהתאם לעניין וההשפעות הפילוסופיות שלו."
בשנת 1968, אף על פי שקיבל כהונה, דרייפוס עזב את MIT והיה פרופסור חבר לפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. וזכה באותה השנה, בפרס הרביסון להוראה מצטיינת. בשנת 1972 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. אף על פי שדרייפוס פרש מכסאו בשנת 1994. הוא המשיך כפרופסור לפילוסופיה בבית הספר לתארים מתקדמים (וקיים, החל משנת 1999, מינוי משותף במחלקת הרטוריקה). והוא המשיך ללמד פילוסופיה בברקלי עד השיעור האחרון שלו בדצמבר 2016.
דרייפוס נבחר לעמיתו של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 2001. כמו כן הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד על "עבודתו המבריקה והמשפיעה ביותר בתחום הבינה המלאכותית" ופרשנותו לפילוסופיה הקונטיננטלית של המאה העשרים על ידי אוניברסיטת ארסמוס.
דרייפוס נפטר ב־22 באפריל 2017.
דרייפוס היה נשוי לז'נייב דרייפוס, ולהם שני ילדים, סטפן וגבריאלה. אחיו הצעיר, סטיוארט דרייפוס  עימו שיתף פעולה מספר פעמים, הוא פרופסור אמריטוס להנדסה תעשייתית ולחקר ביצועים, גם הוא באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

פילוסופיית וובקאסט

כאשר UC ברקלי ואפל החלו לייצר מספר הרצאות לרשות הציבור באופן חופשי כפודקאסטים בסביבות שנת 2006, הקלטה של דרייפוס בהוראת קורס שנקרא "אדם, אלוהים, וחברה בספרות המערב - מאלים לאלוהים ובחזרה". דורג כשידור ה-58 הפופולרי ביותר ב- iTunes. הקלטות אלה משכו את תשומת ליבם של רבים, לדרייפוס ולתחום הנושא שלו.
מיכאיל חוזין

תחילת דרכו

חוזין נולד ב-22 באוקטובר 1896, ולמד להיות טכנאי רכבת. ב-7 באוגוסט 1915 הוא גויס לצבא האימפריה הרוסית והוצב ברגימנט המילואים ה-60. ביוני 1916 הוא נשלח ללחום במלחמת העולם הראשונה כחלק מרגימנט הרגלים הסיבירי ה-37, אשר היה חלק מהדיוויזיה הסיבירית ה-10. הוא לחם בחזית המזרחית ובחזית הרומנית כמפקד צוות מקלע. ב-1917, בעקבות פיזור הצבא הקיסרי, פרש חוזין מהצבא. ב-1918 הוא הצטרף למפלגה הבולשביקית ולצבא האדום. הוא לחם במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד גדוד ולאחר מכן כמפקד רגימנט. באפריל 1921 הוא מונה למפקד בריגדה, ולחם בדיכוי מרידות שונות נגד השלטון הקומוניסטי. ב-1924 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-32, וב-1926 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-34. ב-1932 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-36, וב-1935 הועבר לדיוויזיה ה-18. ב-1937 מונה למפקד הקורפוס הראשון. ביולי של אותה שנה מונה למפקח על כוחות הצבא במחוז הצבאי לנינגרד, בדצמבר מונה לסגן מפקד המחוז, ובאפריל 1938 קודם להיות מפקד המחוז. בינואר 1939 מונה למפקד האקדמיה הצבאית פרונזה. ב-4 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת לייטננט גנרל.

אחריתו

ביולי 1945 הועבר לאגף כוח האדם, ושנה לאחר מכן מונה למפקד המכון הפדגוגי הצבאי. בפברואר 1954 מונה לראש המכון הצבאי לשפות זרות. בין 1956–1963 עמד בראש מחלקת האקדמיה של המטה הכללי. הוא פרש מהצבא בנובמבר 1963. חוזין נפטר במוסקבה ב-27 בפברואר 1979 בגיל 82.
ג'נאן פראג' פלאח

ג'נאן פראג' פלאח (בערבית: جنان فلاح) היא מרצה בכירה לספרות עברית ומגדר במכללה האקדמית הערבית לחינוך בחיפה, חוקרת באוניברסיטת חיפה ופעילה חברתית למען קידום נשים ודו קיום. היא בת לעדה הדרוזית.

ביוגרפיה

ג'נאן פראג' פלאח היא בתם של השופט בדימוס פארס חמוד פלאח ושל סלמא פלאח, שהייתה מורה ומנהלת בית ספר.
אחיה הוא השופט זאיד פלאח.
ד"ר ג'נאן פראג' פלאח כיהנה בשנים 2001–2008 כראש החוג לעברית במכללה האקדמית לחינוך ומאז היא מכהנת כראש מחלקת מגדר.
בשנת 2003 יסדה את עמותת "חזון נשות עכו״ ומאז היא עומדת בראשה. בעמותה פעילות נשים יהודיות וערביות העושות למען קידום מעמד האישה בעכו ובצפון. מוטו העמותה הוא "האישה נותנת חיים" ובתרגום מעשי של הרעיון: העלאת איכות החיים, מתן חינוך מתאים, העצמת הנהגה נשית ועידוד נשים באשר הן. העמותה פועלת למען קירוב לבבות בין שני העמים וקיימה במהלך השנים עשרות מפגשים בין נשים ישראליות ופלסטיניות מהרשות הפלסטינית למען קידום נושא השלום. העמותה הובילה פרויקט ראשון מסוגו בישראל, לתמיכה בחולי סוכרת ערבים ויהודים. 
היא מרצה וחוקרת כתבה מאמרים רבים כמו כן כתבה את הספר "האישה הדרוזית" שיצא לאור בשנת 2005. פורסם מחקרה: "השפעת עמותות וקבוצות מעורבות של נשים על החיים המשותפים". היא מובילה שני מחקרים גדולים האחד בנושא "רצח נשים על רקע כבוד המשפחה" והשני על חוויות המפגש של נשים פלסטיניות וישראליות.
בנוסף לפעילותה האקדמית ד"ר פלאח נבחרה בשנת 2010 לראשות מועצת נשים ערביות בעכו, ומשנת 2008 מכהנת כיועצת ראש העיר למעמד האישה בעיר. בשנת 2014 מונתה ליושבת ראש הוועדה האקדמית מטעם השותפות למכללת הגליל, בית לוחמי הגיטאות ומרכז השימור.
ד"ר פראג' פלאח הקימה גם את "בית האישה לשלום" בעכו, המהווה מרכז לתרבות, מחקר, הצגת תערוכות ומהווה מרכז לקידום פעילות נשים באזור הצפון. היא מרצה מתנדבת במרכז גולדה מאיר במשרד החוץ ומובילה את פרויקט הנשים הישראלי-פלסטיני מזה 10 שנים.
פלאח נשואה לעורך דין איד פראג' ולשניים שלושה ילדים משותפים. המשפחה מתגוררת בעכו.
תאוריית הצייד בעולם של חקלאים

תאוריית ה"צייד בעולם של חקלאים" הוצעה לראשונה על ידי טום הרטמן (Thom Hartmann), פסיכותרפיסט שעבד עם ילדים עם הפרעת קשב. זוהי תאוריה אנתרופולוגית המסבירה את מקורותיה של הפרעת הקשב וההיפראקטיביות במעבר של בני האדם מחיים בחברות לקט-ציד לחברה חקלאית.
על פי התאוריה, בחברות לקט-צייד יש לאנשים עם הפרעת קשב יתרון הישרדותי. הקשב של הגברים הציידים שרגיש להפרעות מהסביבה, בעיקר הפרעות רעש, היכולת לעבור למצב של התמקדות-יתר במצבים של סכנה, רמת האנרגיה הגבוהה, האימפולסיביות, הנטייה לקחת סיכונים והחיפוש אחרי אדרנלין - כל אלה הם תכונות מאפיינות של הפרעת הקשב וההיפראקטיביות. עם הזמן כשהאדם עבר לתרבויות חקלאיות, חלה הסתגלות אבולוציונית וכיום רוב האנשים חסרים את מאפייני הפרעת הקשב וההיפראקטיביות. הרטמן משער גם שבתרבות של מהגרים, כמו החברה האמריקאית למשל, שיעור האנשים עם הפרעת קשב והיפראקטיביות הוא גבוה מבחברות אחרות של יושבי קבע.
מנקודת המבט של תאוריית הצייד בעולם של חקלאים, הפרעת הקשב וההיפראקטיביות אינה לקות, אלא צורת פעילות שונה של המוח שיש לה יתרונות במצבים מסוימים. הרטמן שם דגש על היתרונות האלה ומציע לאנשים שההפרעה קיימת אצלם להכיר את היתרונות האלה ולבנות את חייהם בהתאם. למשל, בחירת מקצועות כמו כירורג, או כבאי שדורשים התמקדות-יתר תחת לחץ, עיסוק ביזמות או בשוק ההון, שבהם יש כל הזמן גירויים חיצוניים השומרים על עניין והתמקדות-יתר, ודורשים תפקוד בסביבה המשתנה כל הזמן, או ספורט שמשלב גם הוא את כל התכונות האלה.
עם פרסומה, התאוריה של הרטמן משכה תשומת לב רבה. אולם, היא לא פותחה ונזנחה. נטען גם כי התאוריה חסרה פן יישומי-טיפולי.
מילוש אוביליץ'

מילוש אוביליץ' (בסרבית: Милош Обилић או Miloš Obilić), המכונה גם קוביליץ' (Kobilić), שמת ב-1389, היה אביר בשירותו של הנסיך לאזאר של סרביה. מילוש נחשב לגיבור לאומי סרבי, מיוחסת לו הריגתו של הסולטאן מוראט הראשון לאחר קרב קוסובו והוא קדוש של הכנסייה הסרבית האורתודוקסית.
לאחר ההתנקשות של אוביליץ' במוראט הראשון, הבן של מוראט והיורש שלו, באיזיט הראשון, הוציא להורג את השבויים הסרבים.
המקורות ההיסטוריים אינם מזכירים את מילוש אוביליץ' עד סוף המאה ה-14. את הריגת הסולטאן העות'מאני מייחסים המקורות ללזר חרבליאנוביץ' (נסיך סרביה דאז) ותריסר חבריו האמיצים. הקבוצה ניסתה לפרוץ לאוהלו של הסולטאן ושבעה מהם נפלו בדרך ורק אחד הצליח לחדור ולפצוע את הסולטאן בכידונו. האיש שפצע את הסולטאן מזוהה על ידי מקור טורקי בשם דימיטריה קוביליץ', שמאוחר יותר מוזכר כ"מילוש קובילה". בזיכרון הלאומי הסרבי התקבע השם מילוש קוביליץ', שעבר בהמשך שינוי ל"מילוש אוביליץ'".

האגדות ומקור השם

על מילוש אוביליץ' חיברו שירים עממיים ואגדות. על פי אחת האגדות הוא ינק בילדותו מאתון, לכן נעשה חזק כמו אתון ומכאן השם "קוביליץ" (בסרבית אתון היא kobila). על פי אגדה אחרת כשהיה כבר ילד אימו, שהיה לה שפע חלב, עדיין הניקה אותו ומכאן השם "אוביליץ'" (בסרבית שפע זה obilje).
פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה

ביוגרפיה

פרנץ פרדיננד נולד ב-18 בדצמבר 1863 בעיר גראץ, לקרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה, שהיה אחיו הצעיר של הקיסר פרנץ יוזף, ולמריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה מאוסטריה.
פרנץ פרדיננד היה רביעי בשושלת הירושה של הקיסר. אבל התאבדותו של רודולף, בנו של הקיסר בשנת 1889, מות אביו בשנת 1896 ושלילת זכויות הירושה מדודו, לודוויג ויקטור (בשל נטיותיו ההומוסקסואליות) הביאו לכך שפרנץ פרדיננד מונה ליורש העצר הרשמי.
בשנת 1900 התחתן פרנץ פרדיננד עם הרוזנת הבוהמית סופיה חוטק. היו אלו נישואים מורגנטים, לכן מילדיו של פרנץ פרדיננד נשללה הזכות לרשת את הכס של האימפריה.
פרנץ פרדיננד נחשב כמתון יותר מדודו הקיסר ולבעל רעיונות לרפורמות, כולל הפיכת הקיסרות הכפולה האוסטרו-הונגרית לקיסרות משולשת, כשהצלע השלישית בה יהיו החבלים הסלביים של האימפריה.
פונץ' (להקה)

היסטוריה

פונץ' החלה את דרכה ב-1986 כשלישייה בשם שד"ק (שמאל דתי קיצוני). היו חברים בה הסולן יוסי בבליקי, הגיטריסט אלי שאולי והמתופף שלומי רוזנבלום. שיר אחד, "אדי", משך את תשומת לבם של עורכים בגלי צה"ל ושל רונן בן-טל מ"די.בי הפקות", ועם צירופו של הבאסיסט, הזמר והיוצר שלום גד, הפכה הלהקה לרביעיית פונץ'.
בהפקתו המוזיקלית של רונן בן-טל יצא אלבום הבכורה של פונץ', "פונץ'" ביולי 1991. הוא כלל, בין היתר, את השירים: "ונדמה שישוב" (1988) "עדינה" (1989), ו"אני מאוהב בבחורה מבת-ים" (1990). חלק מהשירים כללו מחאה בנושאים חברתיים, אבל בעטיפה מלודית מאוד.
אלבומה השני של הלהקה, "הצוללת", יצא אחרי פחות משנה, ביוני 1992. האלבום המשיך את קו הרוק הרזה של אלבום הבכורה וכקודמו הוא יצא בחברת NMC. השיר הבולט באלבום "הוא מסתכל בה כל הזמן" הוקלט שוב לאלבום השלישי "דנה ראתה עב"מ" ונכלל בפסקול של הסדרה "שבתות וחגים".
הלהקה חדלה להתקיים (למעט הופעה חד-פעמית באביב 1996, במסגרת פסטיבל "נקסט") ושני הסולנים שלה, שלום גד ויוסי בבליקי, הוציאו (ביוני 1996) אלבומי סולו בחברת "הד ארצי". שלום גד את "סוף המדבר" ויוסי בבליקי את "אלבום המצעדים". בפסטיבל ערד 1994 ביצעו ירמי קפלן ואיפה הילד? את "נדמה שישוב". נורית גלרון הקליטה את "נדמה שישוב" לפרויקט עבודה עברית. ב-2006 הקליט הזמר עידן יניב גרסה ל"נדמה שישוב" לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ.
בשנת 2002 חזרה הלהקה לאולפן עם קלידן להקת "החשמליות" בועז כהן שהצטרף להרכב לקראת סיום ההקלטות האחרונות של האלבום השלישי "דנה ראתה עב"מ", שבמפתיע הפך לאלבום המצליח ביותר, מבחינה מסחרית, של הלהקה. פונץ' הקליטה מחדש את השיר "הוא מסתכל בה כל הזמן", שהופיע במקור באלבום "הצוללת", וגם גרסה חדשה להימנון הלאומי "התקווה" שהוקלט במקור לפרויקט עבודה עברית, אבל לא זכה להיכנס אליו.
ביוני 2002 חברת NMC הוציאה מחדש, תחת השם "נדמה שישוב", מארז הכולל את כל שירי הראשון ורוב שירי האלבום השני של פונץ', שאזלו מן השוק והפכו עם השנים לפריט אספנים. "דנה ראתה עבמ", שיצא באוגוסט 2002 החזיר את להקת פונץ' לעשייה בזירת המוזיקה המקומית. האלבום זכה לביקורות מצוינות והלהקה קיבלה, לראשונה, גם סיקור אוהד נרחב בתקשורת.
ב-2003 פרש שלום גד מן ההרכב, לטובת קריירה עצמאית. המתופף שלומי רוזנבלום פרש לעסקים פרטיים והוחלף בשמעון בן-לולו מ"החשמליות" וללהקה צורפה גם דנה בקר כסולנית נוספת לצדו של בבליקי.
בהרכב הזה הוציאה פונץ' את האלבום הרביעי של הלהקה, "פינוקיו" ששירים אחדים מתוכו נחשפו קודם לקהל במסגרת סדרת הטלוויזיה של עוזי וייל "8 דקות ביום" ואת אלבום ההופעה החיה הכפול "חור בשמיים כחולים", שבו אירחה הלהקה את רמי פורטיס, מיכה שטרית ודויד פרץ. בשנת 2012 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן החמישי "רמז לעתיד" ומיד לאחריו חדלה לפעול.
דאלאסוזאורוס

מאפיינים

זוחל ימי זה שאולי היה חצי-אמפיבי הגיע רק לאורך של מטר והיה מהקטנים שבבני משפחתו שיכלו להגיע לאורך של 15 מטר במינים הגדולים. מאובניו התגלו בתצורות אבני הגיר של קמפ ראנץ' (Kamp Ranch Limestone) שבמחוז דאלאס, טקסס. בתצורות התגלו שני שלדים של הזוחל שנראו כמו מאובני מוזאזאורוס קטנים. היצור חי לפני 92 מיליון שנה בקרטיקון העליון שלחופי הים הפנימי המערבי.
עקב ממדיו סביר להניח שהוא יכל לצאת מהמים ולנוע על היבשה, אף שרגליו הקטנות הקשו עליו לנוע מהר ומצורת הזנב נראה שלא היה אמפיבי לחלוטין והיה יותר איטי מהמינים הגדולים יותר. הוא נע בהם בדומה לנחש או לקמטן מודרני. הוא היה בעל לסתות קטנות עם שיניים חדות אשר הזכירו לסתות נחש, רגליים קצרות וחוליות רבות בצווארו. הוא ניזון מדגים ומרכיכות.
הדאלאסוזאורוס מוצג לעיתים רבות כמאובן מעבר מראשוני המוזאזאורים, לצד האיגיאלוזוריים אשר התפתחו להיות ענקיים יותר וטורפי-העל של הימים כמו המוזאזאורוס והטילוזאורוס.
תאודורוס האתאיסט

ביוגרפיה

תאודורוס נולד בעיר היוונית קירנה (ששרידיה נמצאים בתחומי לוב) והיה תלמידו של אריסטיפוס הצעיר, נכדו של אריסטיפוס מייסד זרם הנהנתנות בפילוסופיה היוונית. הוא גורש מעיר מולדתו מסיבה לא ידועה, ולפני לכתו משם אמר: "אנשי קירנה עשיתם עמי רעה כאשר גירשתם אותי מקירנה ליוון." הוא הגיע לאתונה והיה בין היתר, תלמידם של זנון מקיטיון ושל פירון מאליס, אך לא נמנה עם חסידי תורותיהם.
על פי פלוטארכוס, תאודורוס לימד פילוסופיה בליקיאון, אך כמו סוקרטס לפניו, נאשם בכפירה באלים ובהשחתת הנוער של אתונה. הוא ניצל מהוצאה להורג בהשפעת דמטריוס מפאלרום שהיה מושל אתונה בין השנים 317–307 לפנה"ס. הוא גורש מאתונה ומצא מקום מקלט בחצרו של תלמי הראשון מלך מצרים שמינה אותו כחבר משלחת אל ליסימכוס מלך תראקיה (מיורשיו של אלכסנדר הגדול). הוא הרבה להתווכח עם ליסימכוס, וכאשר האחרון איים עליו במוות בצליבה, השיב: "שמור נא את איומיך לאנשי חצרך, כי בעבור תאודורוס אין זה משנה כלל אם גופתו תירקב באוויר או על האדמה." על פי דיוגנס לארטיוס, תאודורוס שב לבסוף לקירנה שהייתה תחת שלטונו של מאגאס, בנו החורג של תלמי הראשון.
איסט ראנצ'ו דומינגז

תרבות הפשע

איסט ראנצ'ו דומינגז ידוע בפשע הרב שלה ובכנופיות הפועלות בשטחה, והיא אף אחת השכונות בעלי הפשע הרב ביותר בעולם.] באיסט ראנצ'ו דומינגז ממוקמים בדרום כנופיות קריפס בלבד: קלי פארק קומפטון קריפס, אטלנטיק דרייב קומפטון קריפס, דאקיי הוד קומפטון קריפס, נייברהוד קומפטון קריפס ווארד ליין קומפטון קריפס.
בצפון השכונה ממוקמים כנופיות בלאדס בלבד: ליים הוד פירו בלאדס, הולי הוד פירו בלאדס ולואדר פארק פירו בלאדס. 
הכנופיה המפורסמת ביותר בשכונה זו היא קלי פארק קומפטון קריפס ששוכנת בדרום-מזרח השכונה. איסט קומפטון נחשבת למקום הצפוף ביותר מבחינת טריטוריות של כנופיות.