תומס הקטר

אב טיפוס ורקע

כשאודרי יצר את תומס, הקטר היה קיים רק כצעצוע מעץ שנוצר עבור בנו כריסטופר. קטר זה נראה שונה למדי מהדמות בספרים ובסדרת הטלוויזיה, ונשא את האותיות 'NW' על מכלי המים. אודרי הצהיר שהאותיות היו ראשי תיבות ל-"No Where" ("שום מקום"); בהתפתחותה של "סדרת הרכבות" ושל סיפור הרקע שלה נקראה חברת הרכבת שבה עבדו תומס וחבריו "North Western Railway" ("הרכבת הצפון-מערבית").
במקור לא התבסס תומס על קטר אמיתי; ליתר דיוק, הסיפורים הראשוניים היו ליווי לצעצוע שנעשה לכריסטופר. לאחר שאשתו של אודרי עודדה אותו להפיץ את הסיפורים, המוציא לאור של הספר השני ב"סדרת הרכבות", "תומס הקטר", שכר מאייר בשם רג'ינלד פיין. אודרי בחר בקטר אמיתי, שאפשר לפיין להשתמש בעיצובו כדי ליצור אותנטיות; קטר 0-6-0 מסדרת E2 מעיצוב בילינטון של רכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי. ייתכן שקטר מסדרה זו נבחר רק מכיוון שהיה לאודרי תצלום שלו. תומס הוא אחד מחצי תריסר קטרים שצוידו בהארכה לחלק הקדמי של מכלי המים. בעוד שהשפה וההתנהגויות המוצגות לעיתים דומות לאלה של קטרים אמתיים, ישנם כמה הבדלים מהותיים. לדוגמה, את גלגליו של תומס מניעות בוכנות פנימיות, האופייניות לקטרים קטנים כאלה. עקב כך, הארכובות והטלטלים אינם נראים כלפי חוץ.
אודרי לא היה מרוצה מפרט אחד של האיורים - העובדה שקצהו הקדמי של המדרך של תומס היה משופע כלפי מטה, מה שאמר שבלמי הרתיעה הקדמיים והאחוריים שלו היו בגבהים שונים. הייתה זו טעות איור שהונצחה בספרים הבאים. התאונה ב"תומס בא לארוחת הבוקר" תוכננה במידת-מה כדי לתקן זאת. תומס תמיד הופיע עם לוחית בלמי רתיעה קדמית מעוגלת בסדרת הטלוויזיה.
למרות יצירת הדימוי החזותי של דמות כה מוכרת, פיין לא קיבל קרדיט כלשהו על עבודתו, ורק מאז יציאת הספר "האיש מאחורי תומס הקטר" (The Thomas the Tank Engine Man) מאת בראיין סיבלי, הוא החל לזכות בהכרה מהותית. לעיתים קרובות הניחו בטעות שקלרנס רג'ינלד דאלבי יצר את הדמות, מכיוון שהוא היה אחראי לאיור ספרי 3–11 וציורם מחדש של האיורים בספר #1.
תומס הגיע לסודור בשנת 1915, כשהמפקח השמן רכש את הקטר בסכום נומינלי ומינה אותו לקטר בדיקות והכנות בוויקרסטאון. לאחר שחילץ את ג'יימס בסיפור "תומס ורכבת החילוץ", הוא הפך ל"קטר רב-תועלת" ותוגמל בכך שהופקד על השלוחה לפרקוואר. אף שתומס מופיע כיום במסילות מורשת  שונות, הקטר האחרון מסדרת E2 נגרט בשנת 1963.

תומס ב"סדרת הרכבות"

על אף שנהפך לדמות הפופולרית ביותר ב"סדרת הרכבות" לא הופיע תומס בספר הראשון, "שלושת קטרי הרכבת" (אדוארד, הנרי וגורדון).
תומס תואר במבוא ל"תומס וגורדון", הסיפור הראשון בספר השני, "תומס הקטר", כך:
קטר מכלים ששכן בתחנה גדולה. היו לו שישה גלגלים קטנים, ארובה נמוכה וגוצה, דוּד נמוך וגוצי, וכיפה נמוכה וגוצה. היה הוא קטר קטן ובררן, שתמיד סחב קרונות ממקום למקום. [...] הוא גם היה חוצפני.
— מהסיפור "תומס וגורדון" בספר "תומס הקטר" (תרגום חופשי).
תחילה שימש תומס כקטר לבדיקות ולהכנות בשלושת הסיפורים הראשונים בספר השני, אבל שאף למשימות חשובות יותר דוגמת הובלת הרכבת המהירה, בדומה לגורדון; חוסר ניסיונו מנע מכך. בסיפור הרביעי "תומס ורכבת החילוץ" מציל תומס את ג'יימס, והוא מתוגמל בשלוחה משל עצמו. מאז ואילך הוא נשאר אחראי על השלוחה לפרקוואר, עם שני קרונות נוסעים נקביים בשמות אנני וקלרבל ועם עזרתם של פרסי ושל טובי. לרוב מתואר תומס כבעל חוצפה ואף חשיבות עצמית. הוא טוען שהאחרים אמורים לכבדו באופן ניכר יותר, ומתעצבן כשאינו זוכה לאותו כבוד. אולם, פרסי וטובי בהחלט מסוגלים להתייצב מולו, ואנני וקלרבל נוזפות בו לעיתים קרובות.

דגמים

ראשיתו של תומס, בדומה לפו הדב, הייתה כצעצוע לילד. צעצוע ידני עשוי עץ מתחילת שנות הארבעים היה תומס המקורי שיצר הכומר אודרי מחתיכת מקל מטאטא עבור בנו כריסטופר. אולם, הכומר שמח לתמוך בחשבונו של פיין שהקטר היה מסדרת E2, אף שלתומס הראשון במערך דגמי הרכבות של אודרי, מסטיוארט ריידפאת', לא היו מכלי מים מוארכים. בשנתון 1979 כתב אודרי:
"קניתי את תומס בשנת 1948 כשכתבתי את 'שובו של תומס הקטר', ורציתי לחזור לעצב דגמים לאחר הפסקה בת עשרים שנים בערך. תומס היה אחד הדגמים הרגילים של סטיוארט ריידפאת', עם מבנה כבד העשוי מתכת לבנה, וצויד במרכב ומנוע 'Essar'. סטיוארט ריידפאת' נפטר, ומנועיו, שלא לדבר על חלקי חילוף עבורם, נהיו בלתי ניתנים להשגה במשך שנים רבות; אך תומס ממשיך בדרכו! כפי שאתם ודאי מצפים מגילו, הוא זקן הפכפך, ויש לנהוגו בזהירות רבה בהחלט."
לאחר שהוציאה חברת "הורנבי" דגם של קטר מסדרת E2 של רכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי בשלהי שנות השבעים ותחילת שנות השמונים קנה אודרי אחד מהם כדי למלא את תפקידו של תומס במערך שלו, השלוחה לפרקוואר.
למרות בקשותיו של אודרי לדגמים מסחריים, שאליהן ענתה חברת "האחים ליינס" (שלימים נהפכה ל"טרייאנג הורנבי") עם ערכת צעצוע של פרסי מתוצרת "מקאנו" ב-1967, השתמשה חברת "הורנבי" ביציקה כדי ליצור את תומס כשהחלה לייצר דגמי "סדרת הרכבות" בשנות השמונים.

פרסים

תומס היה הדמות הבדיונית היחידה שנכללה ב"רשימה השמחה" של "אינדפנדנט" מ-2009, וקיבל הכרה בין תשעים ושמונה אנשים מבוגרים אמיתיים וכלב תרפיה בשל הפיכת בריטניה ל"מקום טוב ומאושר יותר".