אלכסנדר מקדונל

ראשית חייו

מקדונל נולד בבלפסט בשנת 1798 לרופא. הוא התחנך להיות סוחר ועבד תקופה מסוימת באיי הודו המערבית. בשנת 1820 התיישב בלונדון שם הפך למזכיר הוועדה של סוחרי מערב הודו. זה היה תפקיד יוקרתי שהפך אותו לאדם עשיר והותיר בידו זמן רב לעסוק בשחמט.
בשנת 1825 הוא הפך לתלמידו של ויליאם לואיס, השחקן המוביל באנגליה באותה עת. מקדונל הפך במהירות לשחקן כה חזק שלואיס, מחשש למוניטין שלו, פשוט סירב לשחק עמו.
באותם הימים השחקן החזק בעולם היה האריסטוקרט הצרפתי לה בורדונה. לה בורדונה נולד בשנת 1797 באי ראוניון שבאוקיינוס ההודי למשפחה עשירה ומיוחסת. סבו, ברטרנד פרנסואה דה לה בורדונה היה אדמירל מפורסם ומושל בראוניון (שנקרא בורבון עד 1793) ובמאוריציוס. לאחר שאיבד את הונו בעסקאות נדל"ן מפוקפקות נאלץ למצוא את מחייתו כשחמטאי מקצועי.

הדו-הקרב עם לה בורדונה

בשנת 1823 לה בורדונה הביס את לואיס בדו-קרב בלונדון, ובאביב 1825 שיחק וניצח את טובי שחקני אנגליה. תשע שנים מאוחר יותר חזר לה בורדונה ללונדון ונענה לאתגר שהציב בפניו מקדונל.
בין החודשים יוני לאוקטובר 1834 התקיימה בלונדון ההתמודדות בין השניים שכללה למעשה שמונים וחמישה (לפי מקורות אחרים שמונים ושמונה) משחקים שהתחלקו על פני שש תת-התמודדויות. מארגן ההתמודדויות היה גורג' ווקר, תאורטיקאי, היסטוריון, סופר, ומייסד מועדון השחמט של וסטמינסטר. "מרתון וסטמינסטר" היה הקרב הראשון על כתר השחמט, קודם לדו קרבות הרשמיים על אליפות העולם.
משחקיהם של מקדונל ולה בורדונה פורסמו בהרחבה ונותחו על ידי פרשנים ברחבי אירופה. הם גם כללו חידושים רבים, אשר חלקם עדיין משוחקים כיום. ניתן לראות בהתמודדות את ראשיתו של העידן המודרני בשחמט.
לה בורדונה ניצח בדו-קרב הכולל בהפרש ניכר, עם 45 ניצחונות, 13 תוצאות תיקו ו-27 הפסדים, לפי גרסה אחת, 44 ניצחונות, 14 תוצאות תיקו ו-30 הפסדים לפי האחרת. שעון השחמט טרם הומצא, ורבים מהמשחקים התארכו עד למעלה משבע שעות. כל יום פרט ליום ראשון, בשעת צהריים, החלו לשחק. במהלך המשחקים עצמם לא החליפו השניים מילים פרט להתראות שח, שכן מקדונל לא ידע צרפתית ולה בורדונה מצידו לא ידע אנגלית. קשיי התקשורת לא מנעו מלה בורדונה מללעוג ליריבו בקול כאשר נטה המשחק לטובת הצרפתי.
 
לאחר כל משחק חזר מקדונל לחדרו, תשוש ופסע במשך שעות אנה ואנה במצב של עצבנות והתרגשות.
במקביל לה בורדונה המשיך ליהנות מול לוח השחמט. הוא נהג לשחק שעות ארוכות לאחר חצות, לעשן סיגרים, לשתות פונץ' ולהמר. לילה אחד, על פי הדיווחים, הוא שיחק עוד 40 משחקים לפני שעלה על יצועו, הגם שידע שיהיה עליו להתייצב מול מקדונל למחרת בבוקר.
לבסוף הופסק הדו-קרב המרתוני משום שלה בורדונה נאלץ לחזור לצרפת כדי לטפל בענייניו הפיננסיים, תחום בו ידע כשלונות חוזרים ונשנים (הוא אף איבד מספר שנים קודם לכן את ירושתו בעסקת נדל"ן מפוקפקת). ההכנות לחידושו נקטעו ב-1835 עם מותו של מקדונל כתוצאה מזיהום בכליות. גם כך, אם כוללים את כל שש ההתמודדויות השונות, זהו הדו-קרב הארוך ביותר בהיסטוריה של המשחק.
מקדונל ולה בורדונה היו שקולים זה לזה ביכולותיהם השחמטאיות על גבי הלוח, אך נבדלו זה מזה בצורה קיצונית בסגנון המשחק. הצרפתי היה ידוע במהירות המשחק שלו, לעיתים קרובות ענה על מסעי יריבו בתוך שניות, בשעה שהאירי השקיע לעיתים שעתיים לחישוב מסע בודד.
למרות ההתלבטות שליוותה כל מסע, היה מקדונל שחקן פזיז. בשעה שהצרפתי העדיף לטעות מטעמי זהירות, האירי לא יכול היה להימנע מלנקוט בתוכניות פראיות ולעיתים התקפות לא שקולות, דבר שפעל נגדו במהלך הדו-קרב.
גם האופי של שני השחקנים היה שונה. לה בורדונה היה טיפוס פטפטן ומשולהב. כאשר עמדתו הייתה עדיפה, הוא הפך ליותר ויותר דברן וחביב, אך כאשר עמדתו התחילה להתערער הוא קילל קללות נמרצות בקול רם. מקדונל לעומתו היה קר רוח ומסוגר. בין אם ניצח או הפסיד, פניו לא הביעו כל רגש ליד שולחן השחמט, הרגל שעיצבן את יריבו חם המזג.
בדו-קרב הראשון של הסדרה חוסר ניסיונו של מקדונל בדו קרבות ברמה הגבוהה פעלה נגדו, והוא הובס +5 -16 =4. הוא התאושש במהירות וזכה בדו-קרב השני +5 -4.

אלוף העולם

למרות שהתואר של אלוף העולם בשחמט לא נוצר עד שנת 1886, שחקני השחמט המובילים של הזמנים המוקדמים מוכרים כיום כאלופי עולם לא רשמיים. לה בורדונה מוכר כיום כאלוף בין השנים 1821 ועד למותו בשנת 1840.
לעיתים קרובות נטען שלה בורדונה הביס את מקדונל בדו-קרב הארוך ביניהם. למעשה אליפות העולם של שנת 1834 לא הייתה דו-קרב אחד, אלא סדרה של שישה דו קרבות. את השני בהם ניצח מקדונל. אפשר לטעון כי יש להכיר במקדונל כאלוף העולם הלא רשמי לפרק הזמן הקצר שבין הדו-קרב השני לשלישי.
אלוף העולם מקס אויבה שניצח את אלכסנדר אלכין בדו-קרב על אליפות העולם בשנת 1935, אך הפסיד בדו-קרב בשנת 1937 נחשב לאלוף העולם, הגם שמעטים סבורים שהוא היה שחקן טוב יותר מאלכין.
לה בורדונה זכה בדו-קרב השלישי בתוצאה +6 -5 =1 וכן זכה בדו-קרב הרביעי והחמישי +8 -3 
ו- +7 -4 בהתאמה.
הדו-קרב השישי הופסק בנסיבות מעורפלות. לה בורדונה כנראה נאלץ לחזור לצרפת לטפל בבעיות עם הנושים שלו. מקדונל הוביל בשלב זה +5 -4. ככל הנראה היה בין השחקנים סיכום להמשיך את הדו-קרב בתאריך עתידי.
מקדונל לא היה אדם בריא. הוא סבל ממחלת כליות קשה. בקיץ 1835 הורע מצבו והוא מת בלונדון ב-15 בספטמבר 1835. שני היריבים לא נפגשו יותר על לוח השחמט, אך צירוף מקרים מוזר הביא לכך ששניהם קבורים בסמיכות מקום באותו בית קברות בלונדון.