google/wiki40b huggingface dataset:
הפרדה גזעית

היסטוריה

באופן היסטורי, עמים כובשים רבים, ביניהם המונגולים, עמי הבנטו, והאצטקים, הנהיגו הפרדה גזעית בשטחם. להלן מספר דוגמאות היסטוריות להפרדה גזעית:

ארצות הברית

לאחר שהתיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית ביטל את העבדות בארצות הברית, אפליה גזעית הוסדרה בחוק באמצעות חוקי ג'ים קרואו, שהנהיגו הפרדה גזעית נוקשה. למרות שחוקים אלו כוננו זמן קצר לאחר שהקרבות פסקו, הם נעשו רשמיים רק לאחר תקופת השיקום, בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19, במה שנודע כתקופת השפל של יחסי הגזע בארצות הברית. הפרדה חוקית זו נמשכה עד לשנות ה-60 של המאה ה-20, בעיקר באמצעות כוחם הפוליטי של אנשי המפלגה הדמוקרטית שהתבססה בזמנו על השמרנות הקיצונית במדינות הדרום. ההפרדה התבטאה בשירותים ציבוריים כגון תחבורה ציבורית, מוסדות חינוך, מסעדות, פארקים ומגורים.
במהלך תקופה זו רשויות מקומיות רבות שיתפו פעולה עם ארגונים שדגלו בהפרדה גזעית והיו כופים, לפעמים באמצעות איומים ואלימות, על בעלי עסק לבנים להימנע מלמכור לשחורים. כתוצאה מזה בסיטואציות רבות אמריקאים שחורים היו נוסעים במושב האחורי של האוטובוס מחוץ לעיר בשביל לרכוש עודפי מזון במחיר כפול. בחלק מהמקרים הם היו נכנסים בטעות לשכונה לבנה או לעסק הלא נכון והיו מותקפים על ידי המקומיים.
על אף שדעת הרוב בפסק דין פלסי נגד פרגוסון ב-1886 קבעה שההפרדה הגזעית היא חוקתית תחת הדוקטרינה של "נפרד אבל שווה", דעת המיעוט של השופט ג'ון מרשל הרלאן טענה שההחלטה היא ביטוי לתפיסה של "עליונות הגזע הלבן", וקבעה שהחוקה האמריקנית היא "עיוורת צבעים", שאינה מאפשרת הבחנות בין שחורים ללבנים.
ההפרדה הגזעית המוסדית הסתיימה כפרקטיקה רשמית באמצעות מאבקם של פעילים בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית כגון רוזה פארקס, ומרטין לותר קינג. תנועה זו פעלה בין 1955 ו-1968 לסיום האפליה כנגד אפרו-אמריקאים ולסיום ההפרדה הגזעית. מאבקם היה לא אלים בעיקרו, והם נקטו בטקטיקה של מרי אזרחי, בפעולות כגון סירוב לפנות את הכיסא באוטובוס לאדם לבן (רוזה פארקס), והתיישבות הפגנתית במסעדות שיועדו ללבנים בלבד. המאבק הוביל במידה רבה לחקיקת חוק זכויות האזרח ב-1964 וחוק זכויות ההצבעה ב-1965, שנתמך על ידי נשיא ארצות הברית דאז, לינדון ג'ונסון.
עד שנת 1968 כל צורות ההפרדה הגזעית הוכרזו כלא חוקתיות על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית, ובשנת 1970 כבר לא הייתה תמיכה בהפרדה גזעית חוקית ורשמית. הפרדה גזעית רשמית הפכה לבלתי חוקית בבתי הספר, עסקים, צבא ארצות הברית, שירותים אזרחיים ובממשלה. שירותים ציבוריים נפרדים, ברזיות מים נפרדות ובתי ספר שקיימו הפרדה הפסיקו להתקיים, והתנועה לזכויות האזרח זכתה לתמיכה ציבורית גדולה.
אפרו-אמריקאים החלו לאייש תפקידים משמעותיים כגון ראשי ערים, מושלים ופקידים ממשלתיים הן במדינות הצפון והן במדינות הדרום, בבית הנבחרים האמריקאי ובסנאט ארצות הברית, בממשלת ארצות הברית, ובשנת 2009 נבחר ברק אובמה לנשיאות, והיה לנשיא השחור הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית.
יחזקאל מקוזמיר

רבי יחזקאל טאוב מקוזמיר (ה'תקל"ב - י"ז בשבט ה'תרט"ז) היה אדמו"ר פולני בדור החמישי-שישי לתנועת החסידות. סבו של מייסד חסידות מודז'יץ רבי ישראל טאוב.

תולדות חייו

נולד בפלונסק שבפולין לרבי צבי הירש טאוב. כבר בילדותו התברך בכישרונות מיוחדים. בצעירותו נסע לחצרותיהם של רבי יעקב יצחק הורוביץ החוזה מלובלין, המגיד מקוז'ניץ ורבי יעקב יצחק ה"יהודי הקדוש" מפשיסחא. החוזה מלובלין אמר עליו ש"יש לו צורת אברהם אבינו".
לאחר הסתלקותם היה לחסידו המובהק של רבי שמואל מקארוב. כשנפטר רבי שמואל, היה לחסידו של רבי יצחק מוונגרוב תלמידו של רבי שמואל מקארוב, שנפטר כשנה לאחר פטירת רבו. רבי שמואל ורבי יצחק הועידו את רבי יחזקאל להיות ממשיכם. לאחר פטירת רבי יצחק מוונגרוב, נסע רבי יחזקאל מספר פעמים לרבי שמחה בונים מפשיסחה.
הוא התגורר בפלונסק ולמחייתו התפרנס מחנות לצורכי סנדלרות. ראשי הקהל ראו את עיסוקו בחסידות באופן שלילי, והוא נאלץ לעבור לשנה שבמחוז ראדום.
התחיל לכהן כאדמו"ר בשנת תקפ"ז ועבר לקוזמיר. חסידיו של רבי יחזקאל נאמדו באלפים. הנהגתו הייתה עממית, ולא בסגנון חצרות בית פשיסחה. הוא החל את מורשת הנגינה בחסידות קוזמיר, שהתפתחה בדורות המאוחרים בין צאצאיו.
בין חסידיו היו גם גדולים בתורה ובחסידות ובהם: רבי יוסף ברוך ה"יהודי הטוב" מניישטאט, רבי שלמה מראדומסק, רבי עמנואל מפשדבורז', רבי נתן דוד משידלובצא, רבי חיים אלעזר וואקס, רבי ישראל יצחק מרדושיץ, רבי יעקב מויאדמה, רבי ישראל מאיר הכהן מרבני ורשה ורבי נתן שפיגלגלס מוורשה, מחבר ספר מאורות נתן.
רבי יחזקאל נפטר בי"ז בשבט ה'תרט"ז בגיל 84.
קברו נכרה בבית הקברות הישן בקוזמיר בתוך חדר הטהרה, מחוסר מקום קבורה בבית קברות זה ומתוך רצונו להיקבר דווקא בבית הקברות הישן. במהלך השואה חייבו הנאצים את היהודים לעקור את כל המצבות, ומאז מקום קבורת האדמו"ר לא נודע. בשנת תשע"ג (2013) ביקר הרב חיים שאול טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ ודור שישי לרבי יחזקאל, בעיירת קוזמיר. במהלך הביקור התברר מקום קברו המדויק ,הנמצא בלב מגרש משחקים בחצר בית הספר מקומי. האדמו"ר מינה את בנו, שלמה צבי הירש טאוב, לקחת אחריות על החזרת חלקת הקבר לידי המשפחה וכעת מתנהל מאבק משפטי בין החסידות ובין הרשויות הפולניות, בייצוג הארגון J-nerations.

ספריו

רבי יחזקאל חיבר את הספר נחמד מזהב. הספר יצא לאור על ידי חתנו הרב משה דוד עם ביאור "עפרות זהב" וכן ביאורים מרבי שמואל יעקב קופל הכהן רב"ד איוואנגרד, פיטרקוב תרס"ט.
ספר נוסף עם ליקוט מדברי תורתו בפרט מספרו של נכדו רבי ישראל ממודז'יץ, בשם תורת יחזקאל, יצא על ידי הרב יהושע קורנבליט, ירושלים תשל"ג.
בצק עלים

בצק עלים (בצרפתית: Pâte feuilletée; באנגלית: Puff Pastry) הוא בצק המשמש למאפים שונים, ובפרט מאפים ממולאים.

הכנה

הכנת בצק עלים כוללת מריחה של שכבת שומן (חמאה או מרגרינה) על שכבת בצק דקה, קיפול הבצק ושוב רידודו, וכך מספר פעמים עד שהבצק עשוי ממספר רב של שכבות שביניהן מפריד שומן.

אפייה

בדרך כלל מוצרי בצק העלים מקוררים היטב לפני אפייתם. אפיית בצק העלים נעשית בחום גבוה. בחלק ממוצרי בצק העלים מומלץ לפתוח את מצערת התנור, או לפתוח בדלת התנור הביתי חריץ בעזרת כף עץ, בחלק האחרון של האפייה פעולה זו מסייעת בפתיחת שכבותיו הרבות של הבצק וייבושו. יש להוריד לחום בינוני אם המאפה מתחיל להיות כהה מדי. עלה של בצק עלים, למשל לשם הכנת "נפוליאון", נאפה בהתחלה בחום גבוה ולאחר פתיחת השכבות, מיובש בחום נמוך כשהוא מכוסה בנייר אפייה. 
ניתן לפזר אבקת סוכר על בצק העלים באמצע האפייה, לקבלת "בצק עלים מקורמל" בעל צבע שחום ומתיקות.
טיץ'-אין

אודות הלהקה

הלהקה נוסדה בשנת 1969 ופעלה עד שנת 1980.
בהתחלה, החברים בלהקה היו הילדה פליקס (שירה), הנק ווסטנדורפ (שירה, מאוחר יותר בסופרפליי), ג'ון סנוברינק (שירה, גיטרה), פרנס שדלי (גיטרה בס), מנהיג קוס ורסטיג (שירה ומפתחות) ורודי ניג'ויס (תופים). עם השנים חלק מהחברים עזבו וחברים חדשים הצטרפו.
בשנת 1975 זכתה הלהקה בתחרות הזמר של האירוויזיון במקום הראשון עם השיר ding-a-dong.
רבי תנחומא

רבי תנחומא בר אבא - אמורא מארץ ישראל בדור השישי, מגדולי בעלי האגדה והמדרש. חי במחצית השנייה של המאה הרביעית לספירה. תלמידו של רב הונא השני. חי בעיירה נווה המצויה כיום בחלקו הסורי של הגולן. 
שמו של רבי תנחומא נודע בעיקר בשל עיסוקו בתחום האגדה והמדרש. מדרש תנחומא, המיוחס לו, מהווה כינוס של יצירתו בתחומים הללו.
בתלמוד הירושלמי מכונה רבי תנחומא 'איסכוליסטיקא', שמשמעו ביוונית - מלומד. יש אזכורים לוויכוחים שלו עם 'מלך' (כנראה שליט מקומי נוצרי) שהציע לאחד את עם ישראל עם הנוצרים. לפי המסופר בתלמוד הבבלי תשובתו של רבי תנחומא למלך כמעט ועלתה לו בחייו. ישנן עדויות לוויכוחים של רבי תנחומא עם חכמי הנצרות. 
באנטיוכיה, התווכח רבי תנחומא עם חכמים שהאמינו בדואליזם.
אימה

אֵימָה היא רגש חזק שאנשים חווים כאשר הם פוחדים, נבהלים, מבועתים או מזדעזעים, בעקבות סיטואציה שהם נמצאים בה. הסיטואציה יכולה לכלול שמיעת בשורה רעה, צפייה באירוע שלילי ובכל מקרה בו ההשפעה על האדם במישור הפיזי או הנפשי היא שלילית ומיידית.
כאשר אנשים חשים תחושה זו באופן טבעי בגלל אירוע מציאותי, היא לרוב שלילית. עם זאת, מקובל בעולם לגרום לרגש זה להתעורר באופן יזום על ידי מגוון פעולות ותחביבים, על-מנת להעלות את רמת האדרנלין בגוף, לחוש את הסכנה וליהנות, בלי להיות במצב מסכן חיים באמת. למשל: סרטי אימה, רכבות שדים, ספרות אימה ועוד.
הדיוויזיה ה-90 (ארצות הברית)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה, ונשלחה לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית, שם לחמה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. בשנת 1919 פורקה הדיוויזיה, אולם היא הוקמה מחדש בשנת 1921.
בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, גויסו כוחות הדיוויזיה, ובאפריל 1944 היא נשלחה לאנגליה. ביוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בנורמנדי, ולחמו בקרב על שרבור, ולאחר מכן במבצע קוברה ובקרב פאלז. לאחר מכן לחמו כוחות הדיוויזיה במצור על מץ, ובהמשך השתתפו בקרב הארדנים. במרץ חצו כוחות הדיוויזיה את המוזל, הריין והמיין וכבשו את מיינץ, ולאחר מכן התקדמו ברחבי גרמניה לעבר הסודטים בצ'כוסלובקיה, ואף שחררו את מחנה הריכוז פלוסנבירג. ב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הדיוויזיה אלוף ההפלות הגרמני, אריך הרטמן, יחד עם שאר אנשיו.
לאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה, אולם בשנת 1995 היא הוקמה מחדש כדיוויזיית מילואים.
רייז אגיינסט

השנים המוקדמות

בשנת 1999 הקימו ג'ו פריסיפ, מיסטר פרקסיז'ן, טים מקלארת' וטוני נינטארי להקה בשם transistor revolt. ב-2000 הם הוציאו דמו בהפקה עצמית תחת השם הזה, ב-2001 חתמו על חוזה עם חברת ההקלטה Fat Wreck Chords. במסגרתה יצא אלבום הבכורה שלהם The Unraveling בשנת 2001, ואלבום שני שלהם Revolutions Per Minute בשנת 2003. ב-2005 יצאה הוצאה מחודשת של The Unraveling עם קטעי בונוס מיוחדים.
טינטארי עזב אחרי הוצאת הדמו ומיסטר פרקסיז'ן עזב גם הוא ב-2001. מיסטר פרקסיז'ן הוחלף על ידי קווין וויט בזמן סיבוב ההופעות של The Unverliving אבל גם וויט הוחלף בטוד מוהני כדי לסיים את סיבוב ההופעות ולהתחיל לכתוב את Revolutions Per Minute.
בזמן הזה הלהקה הופיעה ללא הפסקה כשהם נענים להזמנות להופעות ביחד עם להקות כמו: Sick Of It All, NOFX, Agnostic Front, No Use for a Name, AFI, Strung Out וMad Caddies. Revolutions Per Minute קיבל ביקורות קריטיות ומשך תשומת לב טובה מחברות תקליטים.

תקופת הצלחה

רייז אגיינסט עברו אל Dreamworks Records והקליטו את האלבום השלישי שלהם שנקרא Siren Song of the Counter Culture. לאחר שDreamworks Records התאחדו עם Universal Music Group רייז אגינסט מצאו את עצמם בגפן רקורדס. Siren Song of the Counter Culture יצא באוגוסט 2004. מיד לאחר שהלהקה חתמה בגפן רקורדס מוהני עזב והוחלף בכריס צ'ייס.
אלבומם הרביעי The Suffer and the Witness יצא ב-4 ביולי 2006. האלבום הגיע למקום 10 בבילבורד 200 ומאז הגיע לפלטינה בקנדה.
DVD של הלהקה Generation Lost יצא ב-5 בדצמבר 2006 ובו הראו קטעים דוקומנטרים על חברי הלהקה וקטעי הופעה מיוחדים. הDVD הגיע לזהב בקנדה בשבוע הראשון של מכירתו.
בסיבוב ההופעות של Siren Song of the Counter Culture הם הופיעו עם להקות יותר ויותר גדולות כמו: מיי כמיקל רומנס, דה יוזד וקילסוויטצ' אינגיג'. הם גם הופיעו בפסטיבלים גדולים והגדילו את תהילתם.
ב-23 בפברואר 2007 ממש לפני תחילת סיבוב ההופעות עם מיי כמיקל רומנס הלהקה הודיעה באתר שלה על עזיבתו של כריס צ'ייס. כריס הוחלף בזאק בלייר שהיה חבר טוב של הלהקה.
האלבום החמישי של הלהקה, Appeal To Reason, יצא ב-7 באוקטובר 2008.
האלבום השישי של הלהקה, Endgame, יצא ב-15 במרס 2011 ,האלבום כולל את השיר "Make It Stop (september Children)" שעוסק בהתאבדות של מספר נערים הומוסקסואלים בשל בריונות ולעג.
פוליקרפ קוש

ביוגרפיה

פוליקרפ קוש נולד בגרמניה ב-1911. ב-1912, בגיל שנה היגרו הוריו לארצות הברית.
קוש למד באוניברסיטת אילינוי, וב-1936 קיבל תואר דוקטור על מחקרו בספקטרוסקופיה אופטית. הוא שהה שנה באוניברסיטת מינסוטה, וב-1937 עבר לאוניברסיטת קולומביה, שם ערך עם איזידור רבי ניסיונות ראשונים במיקרו-גלים.
ב-1941 עבד כמהנדס בחברת וסטינגהאוס, בשנת 1943 - במעבדת הקרינה של אוניברסיטת קולומביה, וב-1944 עבד במעבדות בל.
ב-1946 חזר לאוניברסיטת קולומביה כפרופסור לפיזיקה, שם המשיך לחקור תכונות גרעיניות, אטומיות ומולקולריות של חומרים בטכניקות של מיקרו-גלים.
ב-1955 זכה בפרס נובל בפיזיקה (יחד עם הפיזיקאי האמריקני ויליס לם) על קביעתו הניסויית המדויקת שהמומנט המגנטי של האלקטרון גדול מהערך התאורטי הצפוי, קביעה שהביאה לעיון מחדש באלקטרודינמיקה קוונטית.
קבוצה צדדית

קבוצה צדדית היא קבוצת מולקולות המחוברת לשרשרת העיקרית של מולקולה ארוכה, בדרך כלל פולימר. הקבוצה הצדדית היא מקרה פרטי של מתמיר.
לדוגמה, בפוליסטירן קבוצות פניל הן קבוצות צדדיות על השרשרת המרכזית. 
קבוצות צדדיות גדולות, כמו אדמנטיל (adamantyl) גורמות להעלאת טמפרטורת המעבר הזכוכיתית (Tg) של הפולימר, כיוון שהן מונעות מעבר חלק של השרשראות אחת על פני השנייה. קבוצות צדדיות אלקיליות קצרות עשויות להפחית את טמפרטורת המעבר על ידי יצירת אזורים אמורפיים - מניעת התגבשות במבנה בעל קשרים בין-מולקולריים חזקים. 
דוגמה נוספת לקבוצות צדדיות ניתן לראות בחלבונים - החלבונים מורכבים מחומצות אמינו הנבדלות זו מזו בקבוצות הצד שלהן.
אהבה אסורה (טלנובלה ארגנטינאית)

עלילה

מרטין חימנס גר עם אמו, אביו ואחותו, אאוחניה. הם ניהלו חיי משפחה שלווים, עד שגילו כי אב המשפחה קרלוס ניהל חיים כפולים - יש לו משפחה נוספת, עם סילבינה אלסגה וילדיהם המשותפים אריאל וברברה. בעקבות המידע נכנסה אשתו של קרלוס לדיכאון ומתה. לאחר מותה עבר קרלוס לגור עם ילדיו מרטין ואאחניה בביתה של סילבינה.
ברברה ומרטין רבים לעיתים קרובות, אך עד מהרה הם מגלים שמאחורי השנאה מסתתרת אהבה ביניהם. סילבינה תופסת אותם "על חם" ומאיימת על מרטין שיעזוב את הבית, או שהיא תספר לקרלוס. הוא עוזב את הבית ועובר להתגורר עם דודתו טיטינה ועם סבו.
לאחר 10 שנים, ברברה הופכת ליד ימינו של אביה בחברה המשפחתית, ומאורסת לפרננדו, גבר שאפתן ורשע.
מרטין הופך לרוכל רחוב פשוט. השניים נפגשים שוב ומגלים שאהבתם האסורה עדיין חזקה, ומנסים להילחם בה.
ברברה נוסעת לאירופה, ולאחר מספר חודשים חוזרת, ומגלה לכולם שהיא בהיריון, ומחדשת את אירוסיה לפרננדו. מרטין נותר שבור ומתנחם בזרועותיה של לולה, אחותו של חברו הטוב, והם נישאים.
יום אחד מוצאים מרטין ולולה בפתח ביתם תינוק, שזהותו אינה ידועה. הם מחליטים לאמץ אותו.
בוני התיכון

בוני התיכון היא חברת נדל"ן שנוסדה ב-1985, העוסקת בייזום, פיתוח, שיווק וניהול של פרויקטים למסחר ומגורים. 
החברה נוסדה על ידי אהרון פרץ  ובנו, עמי פרץ. בתחילת דרכה התמקדה החברה בבנייה בפריפריה, ובעשור האחרון הבנייה מתמקדת בעיקר במרכז הארץ, ממטולה ועד דימונה. כיום מעסיקה החברה כ-100 עובדים. משרדי החברה ממוקמים ביבנה. לחברה שלוחה עסקית היושבת במגדלי עזריאלי בת"א.
B CENTER, הוא מרכז מסחרי שהוקם על ידי בוני התיכון בכפר סבא הירוקה. המרכז נמצא על שטח כולל של כ-18,000 מ"ר, והוא כולל 3 קומות מסחר, 187 חנויות תת-קרקעיות ומגרש חניה. סמוך למתחם הולכים ונבנים מרכז קאנטרי קלאב ומגרשי טניס.
רכבת לילה (שיר)

פרסום השיר והווידאו קליפ

השיר היה תקליט השדרים השלישי שהופיע מאלבום הבכורה של הלהקה, "משינה". הוא יצא בנובמבר 1985, זמן קצר לפני צאת האלבום.
באותה שנה, עם פריצתה של הלהקה, היא הוזמנה להופיע בתוכנית האירוח המרכזית של הערוץ הראשון, "סיבה למסיבה" עם רבקה מיכאלי. ביצועם לשיר בתוכנית היה לקליפ איקוני. לימים, ב-2017, שחזרו חברי הלהקה באולפן ynet את הקליפ.

הכרה

השיר הוצג כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-29 באוקטובר 1985 וצעד 12 שבועות, מהם שבוע אחד בראש המצעד (31 בדצמבר 1985). במצעד העברי השנתי לשנת תשמ"ו (1986) של רשת ג' הגיע השיר למקום הרביעי; באותה מצעד זכתה הלהקה לתואר "להקת השנה".
בהמשך היה "רכבת לילה" השיר שפתח את אלבום האוסף "גבירותי ורבותי: משינה" (1989).

ביצועים נוספים

בשנת 1988 ביצעה משינה את השיר עם מאיר בנאי (בן-דודו של יובל) בפסטיבל ערד. ביצוע חי של השיר נכלל בשני אלבומי הופעה של משינה: "מכונת הזמן: משינה בהופעה 1995" ו"משינה Live‏ 2003".

גרסאות כיסוי

בעקבות הצלחת השיר של הלהקה הצעירה יצרו ארבעת השחקנים הוותיקים שמואל (מולה) רודנסקי, שמוליק סגל, רפאל קלצ'קין ואלכסנדר יהלומי הופעה פרודית של השיר, שאותה הציגו בתוכנית "ממני" עם מני פאר (1987) ובמופע של אמ"י.
בשנת 2010 יצר הזמר עידן יניב גרסת כיסוי של השיר, שאותו עיבד והפיק עם דני שניידרמן.
איך להצליח באמריקה

עלילה

הסדרה עוקבת אחר שני יזמים בשנות ה-20 לחייהם, אשר מפלסים את דרכם בסצנת האופנה התחרותית של ניו יורק, ולזכות בהערכה ומוניטין, נחושים להשיג את הגרסה שלהם ל"חלום האמריקאי". בן וקאם משתמשים בחוכמת החיים שלהם וב"קשרים" כדי להגשים את חלומם. הם מסתייעים בחברם "המקושר" דומינגו ובבן דודו של קאם ששאיפתו היא ליצור משקה אנרגיה בשם "ראסטה-מונסטה".

פסקול

שיר הפתיח של התוכנית הוא "I Need a Dollar" של הראפר וזמר הנשמה אלו בלאק. השיר זכה להצלחה רבה במצעדים ברחבי העולם.

ביקורת

העונה הראשונה זכתה לביקורת מעורבות ודורגה 59/100 בשקלול ציוני הביקורות.
תער

איסור גילוח בתער ביהדות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
בספר ויקרא נאמר: 
"לֹא תַקִּפוּ פְּאַת רֹאשְׁכֶם, וְלֹא תַשְׁחִית אֵת פְּאַת זְקָנֶךָ" (ויקרא יט כז)
"וּפְאַת זְקָנָם לֹא יְגַלֵּחוּ" (ויקרא כא ה)
מכאן דרשו חכמים במסכת מכות (דף כא עמוד ב) לאיסור השחתת הזקן עם תער, וזו לשונם:
"תנו רבנן ופאת זקנם לא יגלחו (ויקרא כא ה) יכול אפי' גלחו במספרים יהא חייב ת"ל לא תשחית. אי לא תשחית יכול אם לקטו במלקט
ורהיטני יהא חייב תלמוד לומר לא יגלחו. הא כיצד גילוח שיש בו השחתה הוי אומר זה תער".
על פי מספר פוסקים, מכונת גילוח אינה עונה להגדרה המדויקת של תער, שכן החיתוך שלה הוא באופן של מספריים, ולא חיתוך על ידי העברת הסכין על העור.
.bss

בתכנות מחשבים, השם bss. או bss שמיש בידי מהדרים (Compilers) ומקשרים (Linkers) כחלק ממקטע הנתונים המכיל משתנים שהוקצו כמשתנים סטטים ומיוצגים אך ורק על ידי ערכי ביטים של אפס בהתחלה (כשהביצוע מתחיל). המושג מכונה לעיתים "מקטע bss". באנגלית, bss section או bss segment.
למעשה רק האורך של מקטע הbss, ולא הנתונים, מאוחסנים בקובץ האובייקט.
מריץ התוכנית מקצה ומאתחל את מקטע הbss לזיכרון כשהוא טוען את התוכנית. מערכות הפעלה יכולים להשתמש בטכניקה הנקראת "מילוי אפס כדרישה" כדי ליישם ביעילות את סגמנט הbss. בתכנה מובנית, סגמנט הBSS ממופה (מתואר על כל מרכיביו) לתוך זיכרון שמאותחל לאפס על ידי "מערכת זמן הרצה".
Israel Journal of Mathematics

Israel Journal of Mathematics הוא כתב עת מדעי ישראלי בנושא מתמטיקה היוצא לאור משנת 1963.
כתב העת יוצא כדו-ירחון ומפרסם מאמרים בנושאים כמו תורת הקבוצות, לוגיקה, תורת המודלים, אלגברה, תורת המספרים, אנליזה פונקציונלית, גאומטריה, טופולוגיה אלגברית, קומבינטוריקה, מדעי המחשב ומתמטיקה שימושית.
עורך כתב העת הוא אבינועם מן והעורך בפועל הוא ערן לונדון. במועצת המערכת חברים אנשי סגל מאוניברסיטאות בישראל, ובהם נוגה אלון, גיל קלעי, אהוד דה-שליט, עמנואל פרג'ון, שפי גולדווסר, אהוד הרושובסקי, שחר מוזס, ליאוניד פולטרוביץ', ענר שלו וגדעון שכטמן.
מוזיאון המזגגה

היסטוריה

מבנה המזגגה הוקם בשנת 1891 על ידי הברון רוטשילד במטרה להקים מפעל לייצור בקבוקי זכוכית עבור יינות כרמל מזרחי, המבנה ננטש לאחר כחמש שנים. בשנת 1980 לאחר שהמבנה היה נטוש 85 שנה הוחלט כי יוקם בו מוזיאון. היה זה לאחר עריכת הסקרים התת-ימיים באזור והחפירות היבשתיות בתל דור. מרבית הממצאים מהחפירות בתל מוצגים במוזיאון. 
במוזיאון חדר תצוגה וסרט המציגים את התעשיים של יצירת צבע התכלת שהופק בתל דור בתקופות קדומות מהחילזון ארגמון קהה קוצים. בין המוצגים שברי חלזונות, בריכות אגירה, מתקן הפקה, צמר צבוע, שברי כדים ובהם שרידי צבע בן 2,500 שנה. 
היות שהתגלו בחוף הים גם תותחים, רובים, כידונים וחומרי נפץ ממסע נפוליאון בארץ ישראל, הוכן מייצג ובו תיעוד לילה דרמטי אחד בחודש מאי 1799, עדות לנסיגתו של נפוליאון מעכו ליפו, תוך השלכת אמצעי הלחימה לים.
חפצי נוי, כלי קוסמטיקה, סירי בישול ואפייה, כלי אריגה וטווייה אשר נמצאו בעתיקות איפשרו להקים חדר תצוגה לנשים. דמויות של נשים נושאות על גבם חפצים, כמו כלי חרס מעוטרים בסגנון יווני, תבליטי מתכת, שנהב ופסלונים. 
בחדר מיוחד מודגם הביצוע של חפירה תת-ימית. במקום גם ממצאים שנמשו מתוך ספינה ביזנטית.
ממצאים רבים קשורים להיותה של דור עיר נמל, שקיימה מסחר בינלאומי ער, ובהם גם חפצי מותרות שנסחרו דרך הים באותה עת. חצי הבליסטראות ואבני הקלע שנמצאו מהווים עדות למלחמות שעברו על העיר.
מבנה המזגגה משמש גם כמשרד החפירה הארכאולוגית המתקיימת כל קיץ בתל דור, וכמקום עיבוד החומר על ידי המשלחת הארכאולוגית הפועלת במקום.
כריסטיאן פארש

ביוגרפיה

פארש נולד במערב הונגריה בקורמנד שבמחוז ואש. הוא מתאמן בהדרכת זולט נמט.

2004

באולימפיאדת אתונה (2004) סיים פארש במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 78.73 מטר. בשלב המוקדמות האו קבע את התוצאה השנייה בטיבה, 80.50 מטר שיכלה להספיק למדליית כסף.

2005

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים פארש במקום שביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 78.03 מטר.

2006

באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים פארש במקום שישי בתוצאה של 78.34 מטר.

2007

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 סיים פארש במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 80.93 מטר.

2008

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים פארש במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 80.96 מטר.

2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים פארש במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 77.45 מטר. בשלב המוקדמות הוא סיים ראשון בתוצאה של 78.68 מטר, שהייתה מספיקה למדליית ארד.

סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית באוגוסט 2011 זכה פארש במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 81.18 מטר, אחרי קוז'י מורופושי מיפן (81.24 מטר) ופרימוז' קוזמוס מסלובניה (79.39 מטר).

אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי בשנת 2012 זכה פארש במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 79.72 מטר, לפני אלכסיי זגורניי מרוסיה (77.40 מטר) ושימון זיולקובסקי מפולין (76.67 מטר).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה פארש במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 80.59 מטר, לפני פרימוז' קוזמוס (79.36 מטר) וקוז'י מורופושי (78.71 מטר).

2013

באליפות העולם שנערכת במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכה פארש במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 80.30 מטר אחרי, פאבל פאיידק מפולין (81.97 מטר) ולפני לוקאש מליץ' מצ'כיה (79.36 מטר).

2014

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ בשנת 2014 זכה פארש במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 82.69 מטר, לפני פאבל פאיידק (82.05 מטר) וסרגיי ליטבינוב מרוסיה (79.35 מטר) ובכך הגן על תוארו.

2015

באליפות העולם שנערכת בבייג'ינג שבסין באוגוסט 2015 סיים פארש במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 77.32 מטר.
משפחת הקיסרים

דיבוב הדמויות

בגרסה הצרפתית, ה"דיבוב" הוא מנקודת מבטם של הפינגווינים, כאילו הפינגווינים הם אלו שמדברים. ישנו קול נשי המגלם את הנקבה, קול גברי את הזכרים וקול של ילד את הפינגווינים הצעירים. בגרסה האמריקאית, הקריינות היא יותר קונבנציונלית כאשר מורגן פרימן הוא הקריין.
הגרסה העברית מתבססת על זו הצרפתית, ואחד מה"מדובבים" של הפינגווינים בגרסה זו הוא אברי גלעד.
מריה סופיה, נסיכת בוואריה

ביוגרפיה

מריה סופיה נולדה ב-4 באוקטובר 1841 למקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה וללודוביקה, נסיכת בוואריה. סבה היה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. היא חוותה ילדות מאושרת בטירת פוסנהופן. אחותה הגדולה סיסי נישאה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. בחורף 1857, היא התארסה עם פרנצ'סקו השני, נסיך נאפולי, בנם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה כריסטינה, נסיכת סבויה. הנישואים היו פוליטיים, ומטרתם הייתה לקשור את פרננדו לגיסה של מריה סופיה, פרנץ יוזף קיסר אוסטריה. עם זאת, מריה סופיה נאלצה לעבור טיפולים רפואיים וללמוד איטלקית, כך שרק ב-1859 יכלה להיענות להצעה. פרנצ'סקו נישא לה באמצעות שליח, ואחותה, הקיסרית סיסי, ליוותה אותה אל הפגישה הראשונה שלה עם בעלה החדש.
באותה שנה, מת פרננדו השני, מלך שתי הסיצליות, ופרנצ'סקו בעלה עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר שלטונו, נחתו "החולצות האדומות" של ג'וזפה גריבלדי בסיציליה, ועד מהרה כבשו את כולה. פרנצ'סקו ומריה סופיה, התבצרו בעיר הבירה של ממלכתם, נאפולי, אולם עד מהרה פלש גריבלדי גם אל חצי האי האפניני, והם נאלצו לנטוש את נאפולי. באוקטובר 1860 הובס צבאם בקרב וולטורנו, והם נמלטו עם חייליהם המובחרים אל מצודת גיאטה - 80 ק"מ מנאפולי. בהמשך אותו החודש, נכנע גריבלדי בפני צבאו של ויטוריו אמנואלה השני, מלך סרדיניה, אשר מעתה ניהל את המצור על גיאטה. המצור נמשך שלושה חודשים, ופרנצ'סקו ומריה סופיה פנו לשליטים רבים בבקשת עזרה, אולם לשווא. במהלך המצור, כונתה מריה סופיה בעולם "המלכה הלוחמת", כיוון שעמדה לצד חייליה בחזית, עודדה אותם, טיפלה בעצמה בפצועים, חלקה עמם את מזונה, ובעצמה התגרתה בתוקפים.
כעבור שלושה חודשי מצור, משלא הגיעה כל תמיכה חיצונית, נכנע פרנצ'סקו, והוא ומריה סופיה יצאו לגלות ברומא, מדינת האפיפיור. הם הקימו ממשלה גולה אשר זכתה להכרת מרבית מעצמות אירופה. גם בחייה האישיים של מריה סופיה לא חל שיפור. בעלה לא יכל לממש את נישואיהם כיוון שסבל מפימוזיס. בשל כך, התאהבה מריה סופיה ברומא בקצין ממשמר האפיפיור בשם ארמאנד דה לואיס ונכנסה להריון. היא נמלטה לטירת משפחתה, פוסנהופן, שם ילדה בסתר בת ב-24 בנובמבר 1862. בני משפחתה החליטו שכדי למנוע שערוריות, הילדה תועבר מיד למשפחתו של לואיס, ומריה סופיה נאלצה להבטיח שלעולם לא תראה אותה. בהמשך חייה היא סבלה מדיכאון, אשר ככל הנראה נבע מאירוע זה. כעבור שנה הודתה מריה סופיה ברומן, ובעלה סלח לה. הוא עבר טיפולים אשר איפשרו לו לממש את נישואיהם, והיחסים ביניהם השתפרו. ב-24 בדצמבר 1869, לאחר עשר שנות נישואים, ילדה מריה סופיה בת נוספת, הפעם מבעלה. הילדה נולדה ביום הולדתה של אחותה, הקיסרית סיסי, אשר שימשה כסנדקית שלה. עם זאת, הילדה, שנקראה מריה כריסטינה, חיה רק שלושה חודשים ונפטרה. למריה סופיה לא היו עוד ילדים. 
ב-1870 נכבשה רומא בידי כוחותיו של ויטוריו אמנואלה, אשר הכתיר את עצמו כ"מלך איטליה". מריה סופיה ופרנצ'סקו נמלטו ממנה לבוואריה, ובשנת 1894 נפטר פרנצ'סקו. מריה סופיה נדדה בין מינכן לפריז, והנהיגה את הממשלה הגולה של ממלכת שתי הסיציליות. היא התנגדה באופן פעיל למדינת הלאום האיטלקית, ונטען שהייתה מעורבת בהתנקשות באומברטו הראשון, מלך איטליה ב-1900. היא גם תמכה במעצמות המרכז במהלך מלחמת העולם הראשונה, ככל הנראה מתוך תקווה שהן יקרעו שטחים מאיטליה וישקמו את ממלכת שתי הסיציליות. למרות זאת, תדמיתה הייתה חיובית מאוד. גבריאלה ד'אנונציו כינה אותה "נשר בווארי קטן", ומרסל פרוסט כינה אותה "מלכת החיילים על סוללות גאטה". היא ואחותה סיסי, נחשבו לשתים מהנשים היפות ביותר בדורן. היא נפטרה במינכן ב-19 בינואר 1925, בגיל 83.