google/wiki40b huggingface dataset:
ביל קרטרייט

קריירת תיכונים מכללות

קרטרייט נולד בעיר לודי שבקליפורניה ולמד באלק גרוב הסמוכה. בשתי עונותיו האחרונות כשחקן קבוצת הכדורסל של "תיכון אלק גרוב" זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של קליפורניה.
בין השנים 1975–1979 למד קרטרייט באוניברסיטת סן פרנסיסקו. בעונות 1978 ו-1979 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לשלב שמינית גמר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), וב-4 עונותיו בקבוצה קלע 19.1 נקודות והוריד 10.2 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונות 1977 ו-1979 נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות.

ניו יורק ניקס

בדראפט ה-NBA‏ 1979 נלקח קרטרייט בבחירה השלישית, על ידי ניו יורק ניקס. בעונתו הראשונה ב-NBA הוביל את קלעי הניקס עם 21.7 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר לצד שני רוקיז נוספים – מג'יק ג'ונסון ולארי בירד. הייתה זו הפעם הראשונה מאז עונת 1953/1954 בה משתתפים במשחק האולסטאר שלושה שחקני שנה ראשונה. כמו כן בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. ב-4 העונות הבאות המשיך להציג יכולת טובה עם ממוצעים של 16.9 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק בטרם סבל משברי מאמץ בכף רגלו אשר השביתו אותו ממשחק לכל אורך עונות 1984/1985 ו-1985/1986. לאחר חזרתו למגרשים בשנת 1986 שיתף פעולה עם פטריק יואינג בקו הקדמי של הניקס, ובשתי עונותיו לצידו קלע 13.8 נקודות בממוצע למשחק.

שיקגו בולס

בקיץ 1988, לאחר 9 עונות בניו יורק, הועבר בטרייד לשיקגו בולס, בתמורה לצ'ארלס אוקלי. בעונת 1991 סייע לבולס לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, כשחקן חמישייה לצד הוראס גרנט, סקוטי פיפן, מייקל ג'ורדן וג'ון פקסון. בשתי העונות העוקבות זכה עם שיקגו בשתי אליפויות נוספות כסנטר הפותח של הקבוצה. במשחק מול אינדיאנה פייסרס במהלך עונת 1992/1993 ספג קרטרייט חבטה בגרונו, אשר פגעה בבית הקול שלו וגרמה לו לצרידות קבועה.

סיאטל סופרסוניקס

בספטמבר 1994 חתם קרטרייט על חוזה בסיאטל סופרסוניקס, ובסיום עונתו היחידה בקבוצה פרש ממשחק, בגיל 37.

קריירת אימון

בשנת 1996 הצטרף קרטרייט לצוות האימון של פיל ג'קסון בשיקגו בולס, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות בעונות 1997 ו-1998. בקיץ 1998 הוחלף ג'קסון על ידי טים פלויד, ולאחר כ-3 עונות וחצי כעוזרו התמנה קרטרייט כמאמן הראשי של הבולס במקומו של פלויד. עד סיום עונת 2001/2002 רשמה הקבוצה מאזן שלילי 17–38, והיא סיימה את העונה במקום האחרון באזור המזרחי עם מאזן 21–61. בעונתו המלאה היחידה בשיקגו ניצחו הבולס 30 משחקים וסיימו במקום ה-12 במזרח, ולאחר שפתח את עונת 2003/2004 עם 4 ניצחונות מ-14 משחקים, פוטר קרטרייט מתפקידו והוחלף על ידי סקוט סקיילס. לאורך תקופתו כמאמן הבולס רשמה הקבוצה מאזן כולל של 51 ניצחונות ו-100 הפסדים (33.8%).
בין השנים 2004–2008 שימש כעוזר מאמן בניו ג'רזי נטס תחת לורנס פרנק. בשתיים מארבע עונותיו בניו ג'רזי העפילו הנטס לשלב חצי גמר המזרח.
לקראת עונת 2008/2009 הצטרף לצוות האימון של טרי פורטר בפיניקס סאנס, ולאחר פיטוריו של פורטר נשאר בתפקיד זה תחת אלווין ג'נטרי עד סיום עונת 2011/2012. בעונת 2009/2010 העפילו הסאנס לגמר האזור המערבי, בו הפסידו מול האלופה שבדרך, לוס אנג'לס לייקרס.
בינואר 2013 מונה קרטרייט למאמן קבוצת "אוסקה אווסה" מליגת העל היפנית.
בספטמבר 2014 מונה למאמן נבחרת מקסיקו בכדורסל, אך פוטר מהתפקיד כחצי שנה לאחר מכן.
יחס איינשטיין

מוליכות חשמלית

כאשר משתמשים ביחס זה עבור מוליכות חשמלית, נהוג לחלק ב-\ q, המסמל מטען חשמלי של נושא מטען יחיד ולהגדיר את הניידות החשמלית כך:  :\mu  = {{v_d}\over{E}}. כאן \ E הוא השדה החשמלי.
כך מקבלים כי יחס איינשטיין הוא : D =  {{\mu \, kT}\over{q}}.
במוליך למחצה שצפיפות המצבים בו היא שרירותית, יחס איינשטיין הוא : D = {{\mu \, p}\over{q  {{d \, p}\over{d \eta}}}}   \eta  הוא הפוטנציאל הכימי ו-\ p הוא מספר החלקיקים.
הרביעייה והתוכי

הרביעייה והתוכי היא סדרת ספרים שנכתבה על ידי איניד בלייטון. בסדרה זו מסופר על שני זוגות של אח ואחות יתומים בני 9–13, הנפגשים לראשונה אצל מורה מקדם בזמן חופשת הקיץ. הרביעייה יוצאת לחופשה משותפת אצל דודתם של האחים פיליפ ודינה. במהלך החופשה הם נתקלים בבלש מוסווה המכונה ביל סמאגס, ועוזרים לו לפתור תעלומה. בכל אחד מהספרים מתמודדת החבורה עם תעלומה אחרת ועם סכנות שונות.
בסופו של הספר הראשון הרביעייה זוכה בפרס גדול על פיענוח התעלומה, מה שמאפשר לאימם האלמנה של פיליפ ודינה לגדלם בביתה ואף לאמץ את ג'ק ולוסי-אן. הספרים הבאים מתרחשים לאחר שהרביעייה יוצאת לחופשה אצל אימם, ובמהלכה הם נפגשים בבלש אותו הכירו בחופשה הראשונה. בספר השישי אימם נישאת לידידם הבלש.
מחלקה

מחלקה היא חלק מוגדר בארגון מסוים.
למילה פירושים רבים בתחומים מגוונים. השימוש במושג זה בשפות השונות ייחודי וכמעט שאינו ניתן לתרגום; כך, למשל, מחלקה בחברה מסחרית מכונה באנגלית Department, ואילו מחלקה של בעלי חיים מכונה Class. שתי דוגמאות אלו מייצגות את שני השימושים הנפוצים ביותר של המושג מחלקה.

ממשלת ארצות הברית

משרדי הממשלה בארצות הברית נקראים מחלקות, ובראשם עומדים מזכירים. כך, למשל, משרד החוץ האמריקני מכונה מחלקת המדינה, ובראשו עומד מזכיר המדינה.
מאסטה

מאסטה   (באיטלקית:  Maestà) מושג באמנות המתאר תמונה של המדונה עם ישו התינוק כשהיא ישובה בכס מלכות מוקפת במלאכים ובקדושים.
ציורי מאסטה הפכו לנפוצים בסוף המאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13, בעיקר בטוסקנה שבאיטליה.  נראה שהתופעה קשורה בהתעצמות פולחן מרים במאה ה-13.
המילה מאסטה באיטלקית פרושה 'מַלְכוּת' או 'תפארת'. השתמשו במושג לראשונה ב-1311 עם חנוכתה של המאסטה של דוצ'ו, שהתיאור הזה אכן התאים לה מאוד. זאת למרות שמאסטות של צ'ימבואה צוירו כבר כ-30 שנה קודם לכן.
המאסטות, בחלקן, נעשו על קירות בטכניקת הפרסקו ובחלקן בטמפרה על לוח עץ.  ממדיהם היו, בדרך כלל,  גדולים מאוד. ממדי הגדולה שבהן, זו של סימונה מרטיני, היו  970X763 ס"מ.
ג'וליס

היסטוריה

מקור השם כנראה בנומן "יוליוס" שהיה בשימוש על ידי הדיקטטור יוליוס קיסר ושלושת הקיסרים הראשונים של רומא: אוגוסטוס, טיבריוס וקליגולה, דבר אשר מעיד על תקופת הבניה הראשונה מאמצע המאה הראשונה לפנה"ס עד אמצע המאה הראשונה לספירה, או מהמילה "ג'לס" בערבית (جلس) שפירושה "ישב" היות שהיישוב "יושב" על אזור יחסית שטוח ונמוך לעומת ההרים המתנשאים ממזרח ובמיוחד היישוב השכן-ירכא.
בג'וליס התקיים יישוב בתקופת התלמוד ובימי הביניים. לפי תעודות בארכיון הטורקי, במאות ה-14 וה-16 הייתה בג'וליס קהילה יהודית. ב-1388 העתיק סעדיה בן יעקב את "ספר המספיק" מאת תנחום הירושלמי "בעיר ג'ולס דעל מי בורות  הסמוכה לעכו, די על שפת הים". לפי יצחק בן צבי קיומה של קהילה יהודית בתוך כפר חקלאי מובהק שאיננו מרכז מסחרי מעיד כי אנשיה עסקו גם הם בחקלאות. 
היישוב הנוכחי הוקם במאה ה-16.] 
במסגרת תוכנית החירום הכלכלית של 2003 אוחדה ג'וליס עם שכנותיה, אבו סנאן, יאנוח-ג'ת וירכא לרשות מקומית אחת - גיי"א. תושבי הכפרים התנגדו לאיחוד ופעלו לסיכולו. כעבור כשנה בוטל האיחוד וג'וליס חזרה להיות מועצה מקומית עצמאית.
ב-5 בספטמבר 2016 נעצר ראש המועצה, סלמאן עאמר, בחשד לרצח, לאחר שירה למוות במוניר נבואני. כעבור יומיים הוצת מבנה עמותת "עמירים" שהקים עאמר בג'וליס לזכר אחיו, חוסיין עאמר. ראש המועצה נשאר במאסר עד תום התהליכים.  
ג'וליס היא מקום מושבו של השייח' מוואפק טריף, ראש העדה הדרוזית, והשייח' נעים כאמל הנו, קאדי בית הדין השרעי הדרוזי בישראל. בשנת 2018 נבחר בסיבוב השני וסאם נבואני כראש המועצה.

כיום

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים בג'וליס 6,273 תושבים (מקום 209 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.0%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, לג'וליס דירוג של 4 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 47.0%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 7,438 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
מוזיאון טן בום

משפחת טן בום

משפחת טן בום ניהלה חנות שעונים ברחוב הקניות העיקרי בהארלם, ברטלייוריסטראט, בהולנד. במהלך כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית בשנת 1942, הם סיפקו מסתור ליהודים ולפליטים נרדפים אחרים במחבוא שבנו בעליית הגג. הודות למעגליהם החברתיים בארגוני צדקה של הכנסייה ובקרב קבוצות של יצרני שעונים, הם הצליחו להסתיר נרדפים רבים עד שהלשינו עליהם ב-28 בפברואר 1944. בסמטה הם הציבו סמל משולש כדי לאותת למסתתרים ש"השטח פנוי". לאחר ההלשנה על המשפחה, הנאצים הצליחו לתפוס מסתתרים נוספים ששהו במחבוא לאחר שהניפו במקומם סמל זה. 
קספר טן בום, אבי המשפחה, נפטר ב-9 במרץ, פחות משבועיים לאחר מעצרם, בכלא בסכוונינגן, במותו היה בן 85. בתו בטסי טן בום נפטרה ב-16 בדצמבר במחנה הריכוז ראוונסבריק, בת 59 במותה. הבן וילם נפטר אף הוא ב-16 בדצמבר בעיר הילוורסום וגם הוא בן 59 במותו. בנו של וילם, כריסטיאן, נפטר לקראת סוף המלחמה באפריל 1945 והוא בן 25. קורי טן בום שרדה את תקופת כליאתה במחנה ראוונסבריק וחזרה לרחוב הארלם ולחנות השעונים של המשפחה. היא נפטרה ב-15 באפריל 1983, יום הולדתה ה-91. בחייה כתבה מספר ספרים על זיכרונותיה ממלחמת העולם השנייה. המוזיאון נפתח ביום הולדתה בשנת 1988.
הגשה ללא מענה (טניס)

בטניס, הגשה ללא מענה או אייס (באנגלית: Ace) היא הגשה של אחד השחקנים אשר נכנסה לתחום "ריבוע ההגשה" ללא שהיריב הצליח אפילו לגעת עם המחבט בכדור בתגובה.
בטניס המקצועני ההגשות ללא מענה הן דבר שכיח מאוד אשר כמעט תמיד מבוצע במהלך ההגשה הראשונה של השחקן לה הוא יכול להוסיף את עוצמתו המרבית ללא חשש שיאבד את הנקודה במידה שיחטיא (מכיוון שיש לו עוד ניסיון במידה ויכשל). רובן המוחלט של החבטות ללא מענה נחבטות בשתי צורות: הראשונה היא הגשה ישרה (אופקית) בעלת עוצמה חזקה מאוד המכוונת לנקודת האמצע של "ריבוע הגשה" (נקודת ה-T). חבטה זו מאופיינת על ידי שחקנים גבוהים אשר קל להם לחבוט אותה עם עוצמה חזקה וזווית טובה. הצורה השנייה היא הגשה מסובבת (עם חיתוך קל) אשר "דוחפת" את היריב מחוץ למגרש ובכך מקשה עליו מאוד להחזיר את הכדור או לגעת בו.

שיאים

את ההגשות ללא מענה החלו למנות באופן רשמי רק משנת-1991; לכן, השיאים הם רק ממשחקים שנערכו רק לאחר שנה זו.

סבב ה-ATP

השחקן המחזיק בשיא ההגשות ללא מענה במשחק אחד בסבב ה-ATP הוא ג'ון איזנר עם 113 הגשות ללא מענה. השיא הושג במשחק הארוך בתולדות הטניס, שבו שיחק נגד ניקולס מאהו באליפות וימבלדון בשנת 2010. מאהו מחזיק במקום השני עם 103 הגשות ללא מענה שהשיג באותו משחק. איסנר מחזיק גם במקום השמיני ברשימה עם 52 חבטות ללא מענה.

במקום השלישי נמצא איבו קרלוביץ' הקרואטי (208 ס"מ) עם 78 הגשות ללא מענה במשחק שנערך בשנת 2009; קרלוביץ' נמצא גם במקום הרביעי, השישי, השביעי והתשיעי ברשימה עם 61, 55, 53, 51 הגשות ללא מענה, בהתאמה.

במקום החמישי ברשימה נמצא אלבנו אוליווטי עם 56 הגשות ללא מענה.

במקומם התשיעי נמצאים יואכים יוהנסון השוודי, איבו קרלוביץ' וגילס מולר עם 51 הגשות ללא מענה במשחק.
השחקנים איבו קרלוביץ', ג'ון איסנר וגורן איוואנישביץ' הגישו מעל 1000 הגשות ללא מענה במשך עונה אחת ארבע פעמים; מילוש ראוניץ' עשה זאת פעמים.

סבב ה-WTA

השחקנית המחזיקה בשיא ההגשות ללא מענה במשחק אחד בסבב ה-WTA היא קריסטינה פליסקובה עם 31 הגשות ללא מענה.

במקום השני נמצאת סבינה ליזיקי עם 27 הגשות ללא מענה.

במקום השלישי נמצאות קאיה קאנפי וסרינה ויליאמס עם 24 הגשות ללא מענה כל אחת.
ריץ' כהן

ביוגרפיה

ריץ' כהן נולד בלייק פורסט, אילינוי, למשפחה יהודית אמידה של משפטנים עורכי דין וממציאים. אביו, הֶרבּ כהן, הוא מגשר ומומחה בניהול משא ומתן, ובביתם התארחו מפורסמים רבים מתחום המשפט והתקשורת. הוא גדל בשיקגו, בפרבר גלנקו שבחוף הצפוני של האגם. כהן למד לתואר ראשון בספרות אנגלית, באוניברסיטת טוליין בשנת 1990. את דרכו בעריכה החל ב"ניו יורק אובזרוור" וב"רולינג סטון".
ספרו הראשון, "יהודים קשוחים", עוסק בגנגסטרים היהודים הידועים של המאפיה, בברוקלין של תקופת היובש. הספר תורגם ללשונות רבות, בהן עברית.
ספרו השני "הנוקמים", 2000, הוא סיפורה המיתולוגי והמסתורי של חבורת הנוקמים היהודים. בספר הוא עוקב אחר קבוצה של פרטיזנים שלחמו נגד הנאצים ביערות שסביב לווילנה, ליטא, ובסיומה של המלחמה, חשבה לבצע פעולות נקם ענקיות נגד הגרמנים. הספר זכה לשבחים רבים ולמחמאות וקיבל כמה פרסי ספרות. בתמונת העטיפה של הספר האנגלי מופיע הצילום הידוע של שלושת מנהיגי הפרטיזנים והנוקמים אבא קובנר, ויטקה קובנר ורוז'קה קורצ'אק, בכניסתם לגטו ווילנה החרב לאחר השחרור.
ריץ' כהן מתגורר ברידג'פילד, קונטיקט. הוא ביקר בישראל כמה פעמים ומקיים קשר רצוף עם קרובי משפחתו.
ילנה יאקובלבה

ביוגרפיה

ילנה יאקובלבה נולדה בעיירה במחוז ז'יטומיר (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחת קצין בצבא ברית המועצות. לאור שרותו של אביה המשפחה עברה מספר רב של מקומות מגורים. בשנת 1978 יאקובלבה סיימה בית הספר בחרקוב ועבדה בעבודות שונות. מטרתה הייתה לחסוך כסף ולנסוע למוסקבה ללימודי תיאטרון.
בשנת 1980 יאקובלבה התקבלה ללימודים באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון במוסקבה וסיימה אותה בשנת 1984. לאחר סיום הלימודים היא התקבלה לתיאטרון סוברמניק. בשנת 1986 יאקובלבה קיבלה הזמנה לעבור לתיאטרון אחר. לאחר מספר שנים, בשנת 1989 היא חזרה לתיאטרון סוברמניק ועבדה בו עד לשנת 2011.
את העבודה הראשונה שלה בקולנוע הייתה עוד בשנת 1983 בהיותה סטודנטית. במהלך שנות ה-80 יאקובלבה הצטלמה רבות, אך תהילה כלל-ארצית הגיעה לאחר גילום תפקיד ראשי בסרט אינטרדבוצ'קה של הבמאי פיוטר טודורובסקי בשנת 1989. עבור תפקיד זה שחקנית זכתה בפרסים רבים. בהמשך היא הצטלמה בסרטים רבים נוספים.
במקביל תיאטרון וקולנוע ילנה יאקובלבה מצטלמת עבור סדרות טלוויזיה. הסדרה הידוע ביותר - "קמנסקי" בה היא מגלמת דמות של בלשית לצד סרגיי גרמש. העונה הראשונה הייתה בשנת 1999 ומאז הוקרנו כבר 6 עונות.
יאקובלבה התחתנה בשנת 1990 לשחקן תיאטרון סוברמניק ולזוג יש בן שלומד בימוי.
ב-2004 שיחקה בסרטו של ואלרי טודורובסקי "אחי החורג, פרנקנשטיין".
הצלב הגדול של צלב הברזל

הצלב הגדול 1939

אדולף היטלר החזיר את "צלב הברזל" כעיטור גרמני בספטמבר 1939, והצלב הגדול שוב היה הדרגה הגבוהה ביותר (מעל הדרגות השונות של צלב האבירים של צלב הברזל).
הרמן גרינג הפך למקבל היחיד של הצלב הגדול של צלב הברזל במלחמת העולם השנייה, כאשר הוענק לו העיטור ב-19 ביולי 1940.
העיטור הגדול עוד יותר, כוכב הצלב הגדול של צלב הברזל, הונהג מחדש גם הוא על ידי היטלר, אך מעולם לא הוענק במהלך המלחמה.
המכון הישראלי לאנרגיה ולסביבה

המכון הישראלי לאנרגיה ולסביבה (לשעבר "מכון הנפט") הוקם בתל אביב בשנת 1964, כדי לקדם ולהגביר את הידע הטכנולוגי והכלכלי בנושאי נפט ואנרגיה בישראל. בשנת 1973 הוקם בו בית הספר ללימודי נפט ואנרגיה. פעילות המכון כוללת מעבדה לבדיקה סביבתית, מרכז מידע, מרכז לימוד, קונגרסים וסמינרים בנושא נפט ואנרגיה. המכון מייעץ גם לחברות וארגונים פרטיים.
מכוני נפט שניהלו פעילויות מחקריות וחינוכיות בנושאי השימוש בנפט התקיימו במדינות שונות ובתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 עלה הרעיון להקים מכון נפט ישראלי. כנס לייסוד מכון הנפט התקיים בנוכחות לוי אשכול, שר האוצר, ביוני 1963 וסימפוזיון ראשון של המכון התקיים בספטמבר 1963. באפריל 1964 אושרה הקמת המכון באופן רשמי על ידי ועדת השרים לענייני כלכלה ובאוגוסט 1964 נבחרו מוסדות המכון בו יוצגו חברות הנפט, צרכניות הנפט הגדולות והממשלה, שנציגה, צבי דינשטיין, היה יו"ר מועצת המנהלים של המכון.
משרדי המכון פעלו באופן זמני במקומות שונים עד חנוכת משכנו הקבוע של המכון ברמת אביב באפריל 1966. משכנו של המכון הוקם בתרומת איל הנפט האיטלקי יהודי, אלכסנדר מילמן על שטח שהוקצה על ידי עיריית תל אביב.
במאי 1968 נחנכה הספרייה של מכון הנפט ובמרץ 1969 נחנכו מעבדות של מכון הנפט. באוקטובר 1970 הונח אבן פינה לבית הספר ללימודי נפט, בסמוך לבניין המכון. בית הספר נחנך ביוני 1973.

מנהלים

יו"ר מועצת המנהלים של המכון מאז ייסודו ועד סוף שנות ה-70 היה צבי דינשטיין. כסגנו כיהן עמנואל רסין ומנהל המכון היה מנחם חן. בשנת 1981 פרש חן לגמלאות והחליף אותו תא"ל (מיל.) חיים ודאי. המנכ"ל הנוכחי הוא יוסי אריה.
בשנים 1991-2000 כיהן צבי זמיר כיו"ר המכון ובשנת 2000 החליף אותו יאיר רותם, שכיהן עד תחילת שנת 2003. בשנים 2003-2012 כיהן כיו"ר המכון עמיר מקוב, ובשנת 2012 החליפו יוסי רוזן, היו"ר הנוכחי.
בירינג (מכונית)

הנס סי. בירינג

בירינג נולד ב-1871. היה מהנדס. בשנת 1914 בירינג הפך למנהל בחברת Jøssingfjord, לאחר זכה בניהול תחנת הכוח. בשנת 1917 הקים את חברת המכוניות Bjering Slaamaskiner.
בירינג היה מעורב בכל שלבי תהליכי התכנון, העיצוב, הייצור וההרכבה של כלי הרכב שבנה.
בית המלאכה של בירינג מוקם בעיר "Gjøvik"  במחוז אופלנד.
סוגריים

הסוגריים כסימן פיסוק

כשהם באים ברצף של כתוב, הסוגריים מופיעים משני צדדיה של הערה צדדית, אשר אינה קשורה במישרין לגוף הטקסט. כמו כן, בסוגריים לרוב רושמים מקור של ציטוט לאחר שהציטוט עצמו הובא.
הראשונים לבוא הם הסוגריים הרגילים, בתוכם שמים (אם צריך) סוגריים מרובעים.
בסוגריים מרובעים משתמשים כאשר בטקסט יש קטיעה של הרצף והטקסט מושלם על ידי העורך על סמך סברותיו או על סמך מחקרים. כמו כן, משתמשים בסוגריים מרובעים כאשר משלימים ציטוט, כדי לעשותו מובן יותר. לדוגמה: "[מדינת ישראל] תבטיח שוויון זכויות מדיני וחברתי גמור..." (מתוך הכרזת העצמאות).
הסוגריים התפתחו מסימנים שהיו נהוגים בקרב סופרי העת העתיקה. ביוון היה זה הסיגמא (Σ) וה"אנטי־סיגמא" (סיגמא הפוכה) שסומנו בתחילת ובסוף טקסט כשרצו לציין שיש להשמיטו. סימן זה אף היה נהוג בקרב הסופרים העבריים של אותה תקופה, והוא נמצא מספר פעמים במגילות ים המלח שמקומראן. הסימון העברי מופיע אף תשע פעמים בנוסח המסורה של התנ"ך (על פי ההשערה, לציון פסוקים שמקומם לא היה ברור), והוא ידוע בשם "נו"ן הפוכה".

הסוגריים במתמטיקה

במתמטיקה, הסוגריים באים לציין שקבוצה מסוימת של פעולות תתבצע לפני השאר, בניגוד לכללי קדימות אופרטורים. לדוגמה: בתרגיל –
בעוד 1+2x5 שווה ל־11, (1+2)×5 שווה ל־15.
כאשר יש סוגריים בתוך סוגריים, יש המשתמשים בסוגים שונים של סוגריים, לשם נוחות הקריאה: נהוג כי הסוגריים החיצוניים יהיו המסולסלים, אחר כך יבואו המרובעים ולבסוף העגולים. סדר ביצוע הפעולות הוא הפוך. לעיתים משתמשים רק בסוג הרגיל של סוגריים (זה המצב בשפות תכנות) ולעיתים מציירים את הסוגרים בגדלים שונים, לפי סדר ביצוע הפעולות – מקטן לגדול.
לעיתים משמשים הסוגריים לפעולות מסוימות. למשל, בסוגריים משולשים משתמשים כדי לציין את הממוצע, המכפלה הפנימית, התוחלת או ערך התצפית, בסוגריים מרובעים נהוג היה לציין את הערך השלם של המספר וכיוצא באלו. סוגריים מסולסלים משמשים לציון איבריה של קבוצה.

הסוגריים במחשבים

בנוסף לשימושם המתמטי, בשפות תכנות שונות פרמטרים המועברים לפונקציה נכתבים בסוגריים רגילים – הן בהגדרתה והן בעת שימוש בה. כן משתמשים בסוגריים מרובעים כדי לגשת לאיברים שונים של מערך, בסוגריים מסולסלים לציין בלוקי פקודות, בסוגריים משולשים כדי לציין תגית (למשל ב-HTML) ועוד.
בשפת LISP יש שימוש נרחב במיוחד בסוגריים רגילים וכל הפקודות נכתבות בתוך סוגריים.

הסוגריים כשינויי נוסח

בספרות חז"ל ובספרות ההלכה והאגדה המשתלשלות ממנה, מקובל לציין בסוגריים שינויי נוסחאות באופן הבא:
בסוגריים עגולים מציינים נוסחאות שכנראה הן משובשות, אלא שלא רוצים להשמיטן לגמרי על מנת לא לסטות מהצורה שנלמדה במשך הדורות.
בסוגריים מרובעים מציינים נוסחאות נכונות שהושמטו בטעות ויש לקרוא אותן.
חובב חותן משה

חובב הוא דמות מקראית.
על פי המסופר בפרשת בהעלותך שבספר במדבר, חובב היה בנו של רעואל, ומשה הפציר בו שיצטרף לעם ישראל במסעם לארץ, תוך הבטחה שאם יצטרף אליהם יקבל אף הוא נחלה בארץ אף על פי שאינו משבטי ישראל. תחילה סירב חובב להצעה, אולם משה שב והפציר בו, והתורה לא מציינת את תגובתו של חובב להצעה. קיימות מספר גישות באשר לזיהויו של חובב. על פי פרשנות הפשט], חובב היה בנו של יתרו, כיוון שבפרשת שמות התורה מכנה את יתרו בשם 'רעואל'. ולפירוש זה, חובב אכן התרצה לחבור לעם ישראל, ואכן קיבל נחלה בארץ באזור יריחו. אולם במדרש מובא שחובב הוא יתרו בעצמו, ו"חובב" הוא שם אחד מתוך שבעה שמות שהיו ליתרו (חמשת הנוספים הם יתר, רעואל, חֶבֶר, פוטיאל, קֵיניׂ), ושניתן לו על שם שהיה חביב למקום. לפי פרשנות ילקוט שמעוני: "חבב-שחיבב את התורה". לפי פרשנות האבן עזרא], חובב היה אחיו של יתרו ושניהם אחים של צפורה וגיסים של משה (ונקראים חותן במשמעות מורחבת, דהיינו ממשפחת חותן).
לאחר שישבו בני חובב זמן מה ביריחו, היגרו דרומה לאזור מגוריו של העמלק, ולפני ששאול פותח במלחמה נגד עמלק, הוא מציע להם לעזוב את המקום כדי שלא יינזקו במלחמה, וכך אכן עשו. צאצאיו של חובב, הנקראים 'קיני', נזכרים כמה פעמים בספר שופטים, ביניהם יעל אשת חבר הקיני.
מקסימיליאן מוצקה

ביוגרפיה

מוצקה נולד בבאדן-וירטמברג, הוא החל את הקריירה שלו בלהקת הפאנק "Project Five".
ב-2004 בתחרות כשרונות שאורגנה במסגרת תוכנית האירוח "TV total" בהנחיית סטפן ראב.
ב-2004 ייצג את גרמניה באירוויזיון והגיע למקום השמיני.
בסוף אותה שנה יצא אלבומו הראשון, ב-2007 יצא אלבומו השני וב-2008 השלישי.
ב-2010 היה בין כותבי השיר "I Care For You" שבוצע על ידי "I Care For You" בגמר הלאומי של גרמניה לאירוויזיון.
סריניוואסה רמנוג'אן

ביוגרפיה

רמנוג'אן נולד במשפחה ברהמנית טאמילית אדוקה בעיר אירודו במדינת טאמיל נאדו שבדרום הודו.
הוא התבלט במתמטיקה עוד מנעוריו. בגיל עשר זכה בציון הגבוה ביותר במחוז בבחינת המתמטיקה ונודע בזכרונו יוצא הדופן. בגיל 16 התגלגל לידיו הספר ״תוצאות יסודיות במתמטיקה טהורה״ מאת ג'ס קר, שהשפיע מאד על עבודתו. בתיכון החל ללמוד לבדו ולחקור בעצמו (בעיקר על שערוך נומרי של קבוע אוילר ועל תכונות של מספרי ברנולי). על סמך השגיו זכה במלגת למודים במכללה, אך ענינו הבלבדי במתמטיקה הביאו להכשל בשאר המקצועות. הוא עבר למדרס (צ'נאי), נסה ללמוד במכללות שונות, סבל מבעיות בריאותיות והמשיך במחקרו העצמאי. בגיל 21 נישא לג'אנאקי אמאל בת ה-10 (כמנהג המקום באותה עת) שעברה לגור עמו כעבור שנתיים. רמנוג'אן התקיים מהוראת מתמטיקה והחל לפרסם ב-Journal of the Indian Mathematical Society. בעקבות מאמר מחקר מבריק משנת 1910 על מספרי ברנולי, הוא זכה בהכרה ונודע כאשף מתמטי באזור מדרס. במרץ 1912, לאחר שבקשותיו למלגות נדחו, החל לעבוד כחשבונאי (״מחשב אנושי״) בנמל מדרס. מעסיקו, החשבונאי הראשי, שהתעניין במתמטיקה אקדמית, הפך תומך שלו לאורך חייו. בעקבות מכתב שכלל מספר תוצאות מפתיעות ביותר שנשלח למתמטיקאי הבריטי ג'. ה. הארדי על ידי מהנדס בריטי שעבד בהודו, הארדי, זיהה מיד את גאונותו יוצאת הדופן של רמנוג'אן והפך לאחר מכן למורהו הרוחני. כשנשאל הארדי על ידי פאול ארדש מה הייתה תרומתו החשובה ביותר למתמטיקה, ענה ללא היסוס "גילויו של רמנוג'אן".

על אהבתו של רמנוג'אן למספרים הטבעיים ניתן ללמוד מהדברים שאמר עליו הארדי: 
רמנוג'אן היה מסוגל לזכור את תכונותיהם הייחודיות של מספרים באופן ממש לא טבעי. ליטלווד אמר שכל מספר טבעי היה ידידו האישי של רמנוג'אן. אני זוכר שנסעתי לבקרו במיטת חוליו בפאטני. נסעתי במונית שמספרה 1729, והערתי שזה מספר משעמם למדי, ושאני מקווה שזה איננו סימן רע. 'לא', הוא ענה, 'זה מספר מעניין מאוד; זה המספר הקטן ביותר שניתן לבטאו כסכום של שתי חזקות שלישיות בשתי דרכים שונות', ואכן: 1729 = 12³ + 1³ = 10³ + 9³
רמנוג'אן לא הסתגל לחיים בבריטניה, אליה הגיע בהיותו בן 26 בהזמנתו של הארדי ובה קיבל משרה אקדמית. הוא חווה משברים נפשיים רבים בעודו באנגליה ואף ניסה להתאבד על ידי עמידה במסלולה של רכבת נוסעת (אך ניצל הודות לעירנותו של אחד מעובדי הרכבת). הוא גם לא הסתגל להרגלים הנראים כמובנים מאליהם לאזרח מערבי, כמו נעילת נעליים, ולמאכלים וקוד ההתנהגות האירופאיים. הוא נפטר לאחר ששב לחופשה בהודו בעידודו של הארדי בהיותו בן 32, ככל הנראה ממחלת מעיים.

עבודתו

רמנוג'אן עבד בעיקר בניתוח תורת המספרים והתפרסם בשל נוסחאות רבות המשתמשות בקבועים מתמטיים כגון פאי, מספרים ראשוניים ופונקציית החלוקה. לעיתים קרובות הוא קבע את נוסחאותיו ללא הוכחה, ורק מאוחר יותר הן הוכחו כנכונות על ידי מתמטיקאים אחרים. הוא היה גאון מתמטי, בעל חשיבה ויזואלית, אשר הגדיר בעיות מתמטיות ופתר אותן ללא כל שלבי ביניים, וללא שימוש בשיטות חשיבה סדרתיות וחלוקת בעיותיו לשלבים לוגיים נפרדים ופשוטים יותר.
על סיפור חייו הופק בשנת 2015 הסרט הבריטי "האיש שידע אינסוף".
אריך צייזל

לימודים וראשית קריירה

צייזל נולד למשפחה יהודית מן המעמד הבינוני בווינה, בן לקמילה (פייטלר) וזיגמונד צייזל. הכישרון המוזיקלי שגילה בגיל צעיר איפשר לו להתקבל לאקדמיה למוזיקה של וינה (בניגוד לרצון הוריו) בגיל 14, אז התפרסם שירו הראשון. בשנותיו באקדמיה למד אצל ריכרד שטהר, יוזף מרקס והוגו קאודר. הוא זכה בפרס ממשלתי על מוזיקה לרקוויאם בשנת 1934, אבל מוצאו היהודי הקשה עליו להשיג עבודה ולהוציא את יצירותיו לאור. לאחר האנשלוס ב-1938 נמלט, תחילה לפריז, שם החל לעבוד על אופרה המבוססת על "איוב", ספרו של יוזף רות, ומשם לניו יורק.

קריירה בארצות הברית

בהמשך עבר להוליווד, שם עסק בכתיבת מוזיקה לסרטים, אך חש מבודד וסלד מדרישות מעסיקיו. בין הסרטים שלהם כתב מוזיקה "הדוור מצלצל פעמיים" (1946), ו"אבוט וקוסטלו פוגשים את האיש הבלתי-נראה" (1951).
סגנונו של צייזל היה טונאלי בעיקרו ושמרני בהשוואה לבני-זמנו כמו ארנולד שנברג, וכיון שכך לא סתר לגמרי את ציפיות ההלחנה לסרטים, אבל הוא שאף למשהו אחר. בשלב אחד הוזמן לערוך את המוזיקה להצגת במה, שחרגה מאד מן הדיוק, על חייו של צ'ייקובסקי, "שיר ללא מילים". מצוקתו לנוכח העיבוד שנדרש לבצע למוזיקה כזאת (יחד עם התלאות שמלחינים מהגרים באמריקה היו קורבנות להן באותו זמן) ניכרת בבירור במכתב שכתב לחבר בשנת 1945"
אפילו מיו, סטרווינסקי, טנסמן, נאבקים בקשיים. בלה בארטוק מת בניו יורק מרעב! [...] בשנה שעברה תזמרתי אופרטה של צ'ייקובסקי שסיפקה מחיה ל-8 חודשים, אבל למה להכניס בכוח את צ'ייקובסקי לאופרטה? [...] לשום מלחין אין חשיבות כאן".
מכל מקום, במשך הזמן הצליח צייזל למצוא משרות אקדמיות ופנאי להלחנה בסגנונו הוא. יצירותיו אלה כוללות מגוון מוזיקה קאמרית, קונצ'רטו לפסנתר, קונצ'רטו לצ'לו שנכתב בשביל גרגור פיאטיגורסקי, ומוזיקה למקהלה, סולנים ותזמורת למזמור תהילים צ"ב בעברית, שאותו הכתיר בשם Requiem Ebraico ("רקוויאם עברי"), שנכתב בשנת 1945-1944, לזכר אביו. וריאציות לתזמורת המבוססות על שיר חג המולד It Came Upon A Midnight Clear. האופרה שלו "איוב" לא הושלמה.