google/wiki40b huggingface dataset:
שלמה כהן (קריקטוריסט)

ביוגרפיה

שלמה כהן נולד בארץ ישראל בשנת 1943. למד עיצוב גרפי ב"בצלאל" וסיים את לימודיו ב-1966. רכש ידע גם בזכות הכישורים האוטודידקטים שלו. בשנת 1969 סיים קורס צלילה והוא בעל תעודת Dive Master מקורס הצלילה הראשון לדרגה זו שנערך בישראל.
החל מתחילת שנות השבעים מסלול יצירתו ועבודתו נע בשני מסלולים מקבילים שהשתלבו זה בזה. באחד כמעצב גרפי, מאייר וקריקטוריסט ובשני, צולל וצלם תת-מימי. כהן היה הראשון שמיפה ואיתר את אתרי הצלילה לאורך מפרץ אילת, מאילת ועד שארם א-שייח' והוציא לאור את הספר הראשון בסדרה  בסגנון ובעיצוב ייחודיים לו. במשך השנים מיפה גם את איי בהאמה, איי קיימאן, איי פלורידה, איי פלאו וגואם וכן את אתרי הצלילה ממפרץ סואץ ועד הורגדה במצרים. במקביל לפרסום ששת ספרי הצלילה וספרים נוספים, הציג שבע תערוכות יחיד בארץ ובחו"ל, השתתף במספר רב מאוד של תערוכות קבוצתיות וזכה ב"פרס האו"ם לקריקטורה על-שם רענן לוריא" ובפרס דוש לשנת 2015 מטעם עיריית תל אביב-יפו. 
נוסף על עבודתו כמעצב גרפי ומאייר ולכתיבת ספריו על אתרי הצלילה ברחבי העולם פרסם בקביעות את עבודותיו בעיתונות הישראלית. כהן החל לפרסם קריקטורות ואיורים באמצע שנות השבעים ובין השנים 1977-2007 הופיעו הקריקטורות שלו, רובן פורטרטים, בעיתונים "העולם הזה", "מוניטין", "כספים", וב"ידיעות אחרונות". בעיתונים "חדשות", "מעריב", "גלובס" ובעיתוני רשת "ידיעות תקשורת" היה לו מדור קבוע.
משנת 2007, עם צאתו לאור של העיתון "ישראל היום" החל לצייר את הקריקטורה היומית הפוליטית והוא מתמיד בכך  מדי יום. הוא מצייר בסגנון מפורט, מסוגנן אבל ריאליסטי, הדורש השקעה מרובה בעבודה אולם מאפשר מגוון רחב יותר של רעיונות ואפשרויות. יכולת הציור שלו הקנתה לו שליטה בכל טכניקות הציור הקלאסיות: מרישומי עיפרון וציפורן ועד צבעי מים, אקריליק שמן ו-Air Brush. הוא ייחודי בכך שלצד יכולת רישום חופשית וספונטנית הוא יוצר גם בתלת ממד שמהווה בעצם את הניגוד הגמור לרישום ספונטני. התמחה גם באנימציות דו-ממדיות ותלת-ממדיות  ויצר קריקטורות אנימטיביות וסרטונים למדיה הסלולרית בארץ ובחו"ל. 
מעריכים כי הקריקטורה היומית שלו נצפית מדי יום על ידי 300,000 צופים בארץ ובחו"ל. הקריקטורה מופיעה בכל המדיה הקיימת של "ישראל היום": בעיתון המודפס, ב-Newsletter של העיתון, בגרסה המקוונת, בדף הפייסבוק של העיתון ובגרסה מתורגמת לאנגלית. הקריקטורות מופיעות גם בגרסת אנימציה המיועדת לטלפונים סלולרים בעזרת ברקוד נסרק. הוא הקריקטוריסט הראשון בעולם שעושה זאת.
עם הופעתו של העט הדיגיטלי, המאפשר שליטה מוחלטת של רגישות היד במחשב, הוא היה בין הראשונים שעברו לשימוש במדיה זו ולפיכך פיתח טכניקה מיוחדת לציור וצביעה על גבי מחשב. הוא מרצה באופן קבוע על טכניקות אלו בסדנאות עבודה פרטיות. 
עבודותיו והטכניקה בה הוא מצייר את הקריקטורות היומיות שלו משכו את תשומת לבה של חברת Wacom הבינלאומית, מפתחת העט הדיגיטלי, והוא צורף לקבוצת
מאיירים בינלאומית המשמשת כקבוצת ייעוץ לחברה.
בנוסף לעבודתו השוטפת כקריקטוריסט וכחלק מעיסוקיו המגוונים, כתב, אייר, הפיק והוציא לאור, ספרי קריקטורות בנושאים שונים, סדרת ספרים ייחודיים על אתרי צלילה בעולם וספרי ילדים. נוסף על כך יצר לוחות שנה מאוירים וסדרות של חולצות שעליהן הודפסו קריקטורות שלו.
ניסיונו העשיר בצלילה ובצילום תת-מימי  והידע הרב בתוכנות מחשב גרפיות הקנו לו מקום קבוע בצוות השופטים של תחרויות הצילום התת-מימית הבינלאומית של אפסון.
ב-2015 זכה בפרס דוש לקריקטורה על מפעל חייו.
ימבול (מחוז)

היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית פזורה במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה. התיישבות מאורגנת החלה במהלך המאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. בהמשך נכבש האזור על ידי פיליפוס השני מלך מוקדון ובראשית המאה ה-1 לפנה"ס על ידי צבא הרפובליקה הרומית. עם הפיצול באימפריה הרומית עבר המחוז לחזקת האימפריה הביזאנטית ובשלהי המאה ה-6 הוחרבו ישוביו בפשיטות של אווארים. במהלך המאה ה-7 עבר לשליטת האימפריה הבולגרית הראשונה ובהמשך נשלט גם על ידי האימפריה הבולגרית השנייה. ב-1363 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית ובמשך 500 שנות שלטונה קיבל את צביונה ובכלל זה מבני ציבור שנבנו באדריכלות עות'מאנית כגון מסגדים ושווקים מקורים. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) שוחרר המחוז על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-6 בספטמבר 1885 הכריז באופן חד צדדי אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, על איחודו של האזור עם נסיכות בולגריה.

כלכלה

עיקר התוצר המקומי הגולמי במחוז מגיע מחקלאות ומתעשייה הכוללת מפעלי מזון, טקסטיל ומכונות חקלאיות. בראשית המאה ה-21 הוחל בשיתוף עם חברות מיפן, אוסטריה וספרד בבניית מפעל לאביזרי רכב, תחנת כוח סולארית ומפעל למיחזור פלסטיק. באזור מתבצעת גם כריית ליגניט.

דמוגרפיה

אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה) ובין 2004 – 2009 קטנה אוכלוסיית המחוז בשיעור שנתי ממוצע של 6.5%. 89.86% מתושבי המחוז הם ממוצא בולגרי, 6.23% הם צוענים ו-2.68% ממוצא טורקי.

אקלים

במחוז שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מכיוון הים השחור. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10ᵒc וערכי הקיצון נעים מ-1ᵒc בינואר ועד 23ᵒc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 540 ל-700 מילימטרים.
דה-קוהרנטיות קוונטית

דוגמה לדה-קוהרנטיות קוונטית

דוגמה לדה-קוהרנטיות ניתן למצוא בניסוי שני הסדקים: כאשר קרן של חלקיקים, בין שהם פוטונים ובין שהם אלקטרונים או חלקיקים גדולים יותר, עוברת דרך שני סדקים ואחר-כך פוגעת במסך אזי על גבי המסך מתקבלת תמונת התאבכות. תמונת ההתאבכות נוצרת מכך שחלקיקים העוברים דרך הסדק העליון עוברים דרך שונה מאלו שעוברים דרך הסדק השני, ולכן צוברים פאזה אחרת, והפאזה קובעת האם כאשר הם פוגעים במסך ההתאבכות תהיה בונה או הורסת. לעומת זאת אם מתבצעת מדידה שבודקת דרך איזה מהסדקים עברו החלקיקים לפני שהם הגיעו למסך, אזי מדידה שכזאת גורמת לקריסה של פונקציית הגל של החלקיקים והורסת את תמונת ההתאבכות. גם מדידה חלקית שלא גורמת לקריסה מוחלטת של פונקציית הגל של החלקיקים, תגרום לכך שהפאזות יתערבבו ולכן תשבש בהדרגה את תמונת ההתאבכות.

דה-קוהרנטיות בפירוש העולמות המרובים

פירוש העולמות המרובים הוא ניסוח אלטרנטיבי של תורת הקוונטים שעל פיו פונקציית הגל של היקום מורכבת מאוסף של פונקציות גל ב"עולמות" מקבילים. דה-קוהרנטיות קוונטית מאפשרת ניסוח מדויק יותר של התאוריה משום שהיא מסוגלת להגדיר את אותם עולמות מקבילים.
פלורנס (אסטרואיד)

גילוי

פלורנס התגלה ב-2 במרץ 1981 על ידי האסטרונום אמריקאי "בובי" שֶלטֶה ג'ון באס (Schelte J. Bus) באמצעות מצפה הכוכבים סיידינג ספרינג באוסטרליה. שמו ניתן לו על שם פלורנס נייטינגייל.

מסלול ומאפיינים

פלורנס מקיף את השמש במרחק של 1.0–2.5 יחידות אסטרונומיות. זמן ההקפה הוא 2 שנים ו-4 חודשים (859 ימים). אקסצנטריות המסלול שלו היא 0.4233 וזווית הנטייה של מסלולו היא 22.15°. הבהירות המוחלטת שלו גדולה מ-22.
פלורנס מסווג כאסטרואיד שעלול לסכן במסלולו את כדור הארץ ולהתנגש בו ( Potentially hazardous PHA),  וזאת כי המרחק המינימלי החזוי בין מסלולו למסלול כדור הארץ הוא פחות מ-0.05 יחידות אסטרונומיות.

ירחים

בתצפיות שנעשו במצפה הכוכבים ארסיבו ובמרכז גולדסטון לתקשורת חלל עמוק התגלה כי לאסטרואיד יש שני ירחים. 
לפי תצפיות המכ"ם, הירח הפנימי בקוטר של 180-240 מטר, והירח החיצוני בקוטר של 300-360 מטר. שני הירחים נמצאים בנעילת גאות עם פלורנס, ולכן הם מפנים זה לזה תמיד את אותו הצד, במה שמכונה "תהודת סיבוב־מסלול". נכון ל-2017, מניחים כי הם נוצרו מחומר שנפלט מהאסטרואיד ככל שסחרורו התגבר.
הירח החיצוני מקיף את האסטרואיד בקצב של 21-23 שעות, והירח הפנימי מקיף בקצב משוערך של 8 שעות.

מעברים ליד כדור הארץ 

האסטרואיד פלורנס חלף קרוב לכדור הארץ ב-1 בספטמבר 2017. בזמן החליפה היה מרחקו מכדור הארץ 0.04357 יחידות אסטרונומיות, שהם 6,517,979 ק"מ. במעברו ליד כדור הארץ הוא נראה בבהירות מקסימלית של 8.7 ב-30 באוגוסט, ונשאר בבהירות של עד 10 עד 15 בספטמבר 2017. ניתן לצפות באסטרואיד בעזרת טלסקופים במעברו מדרום לצפון דרך קבוצות הכוכבים דג דרומי, גדי, דלי ודולפין. מעבר זה הוא הקרוב ביותר מאז 1890. תחזיות המסלול אומרות כי עד שנת 2500 הוא לא יחלוף שוב בקרבה כזו לכדור הארץ.
ברתולומיאו גוסנולד

ברתולומיאו גוסנולד (אנגלית: Bartholomew Gosnold;‏ 1572 - 22 באוגוסט 1607) עורך דין, מגלה ארצות ופריבטיר אנגלי, ממייסדי חברת וירג'יניה הלונדונית והישוב ג'יימסטאון שבוירג'יניה, הנחשב ליישוב הקבע האנגלי הראשון בצפון אמריקה. . גוסנולד נחשב גם כאירופאי הראשון שגילה  את קייפ קוד. החברה ההיסטורית של וירג'יניה (  Preservation Virginia ) רואה בו את ה"כח המניע" להקמת המושבה וירג'יניה.
גוסנולד נולד בגראונדיסבורו שבסאפוק, אנגליה ולמד משפטים באוניברסיטת קיימברידג' במידל טמפל, היה חברו של ריצ'רד האקלוט והפליג עם וולטר ראלי.
גוסנולד נודע בתמיכתו בהרחבת האימפריה הקולוניאלית האנגלית ברחבי העולם החדש, וב-1602 הוא הפליג יחד עם עוד 32 אנשים מפלימות', אנגליה לעבר צפון אמריקה. במאי של אותה שנה הוא הגיע אל ניו אינגלנד (מאוחר יותר האזור יהפוך לחלק ממדינת מיין), הוא גילה את האי מרתה'ס ויניארד (אותו קרא על שם אחותו). לאחר כחצי שנה באזור, החליטה הקבוצה לחזור לאנגליה מחשש מפני חוסר אמצעים שיאפשרו להם להעביר את החורף במקום.
יומן מסעות שנכתב על ידי אחד מחברי המסע, ג'ון בררטון, התפרסם באותה השנה באנגליה. היומן שהפך לפופולרי סייע בהפצת רעיון ההתיישבות באמריקה להמונים.

הקמת חברת וירג'יניה והקמת ג'יימסטאון

מספר שנים לאחר שובו לאנגליה, החליט גוסנולד להקים חברה להתיישבות נרחבת יותר וקבועה באמריקה. לאחר אישורו של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה הוא הקים את "חברת וירג'יניה" להתיישבות ברחבי קולוניית וירג'יניה. ב-1607 התיישבו הנוסעים באי ג'יימסטאון (אז היה האי עדיין מחובר ליבשה, ולפיכך היה חצי אי), למרות התנגדותו של גוסנולד, שחשב שהמיקום הוא "לא בריא".
חודשים ספורים לאחר הגעתם, ב-22 באוגוסט של אותה שנה מת גוסנולד מדיזנטריה. ב-2003 הכריזה הקרן לשימור וירג'יניה כי חשפה את קברו של גוסלנד, אולם ניסיונות לאשר את הממצאים באמצעות בדיקות DNA של קרובי משפחה, לא הצליחו לאשר את הממצאים.
שיטות מחקר - מונחים

שיטת מחקר היא כל כלי רעיוני, טכני (נוהל) או טכנולוגי (מכשיר גשמי), שהשימוש בו מקובל על הקהילה המדעית לצורך מחקרן של השערות. על פי רוב, פיתוח כלי חדש כזה דורש מחקר ייחודי לאישוש תקפותו של הכלי החדש.
כלי מחקרי כזה עשוי להיות בשימושה של תת-דיסציפלינה  מדעית, או בשימושן של דיסציפלינות מדעיות רבות. מסיבה זו, המונחים הקשורים לשיטות מחקר הם בחלקם משותפים לתחומי מחקר רבים ובחלקם ייחודיים לתחומי מחקר צרים.
אפקט היו-יו

אפקט היו-יו המכונה גם מחזור המשקל הוא תופעה חוזרת ונשנית של אובדן משקל והשבתו בשל דיאטת הרזיה המבוססת על הגבלת צריכת הקלוריות היומיות. המונח "דיאטת יו-יו" נטבע על יד ד"ר קלי בראונל (Kelly D. Brownell) מאוניברסיטת ייל, בהתייחס לתנועה המחזורית מעלה-מטה של היו-יו. אדם השומר על הדיאטה מסוג זה מצליח בתחילה להשיג את מטרת איבוד המשקל אך נכשל בשמירה עליו לאורך זמן ומתחיל לעלות במשקל שוב, ואז הוא מנסה לאבד שוב את המשקל שהחזיר לעצמו וחוזר חלילה.

גורמים

קיימים כמה גורמים לאפקט היו-יו, אבל בדרך כלל סיבת התופעה בדיאטת הרזיה חריפה מדי. בתחילה יחוש האדם המתחיל בדיאטה כזו תחושת התעלות בשל אובדן המשקל וגאווה ביכולתו להימנע מאכילה. במשך הזמן גורמות המגבלות על האכילה המוטלות בדיאטות חריפות אלו לתופעות דוגמת דיכאון או עייפות שבעטיין קשה מאוד להתמיד בדיאטה. בסופו של דבר חוזר האדם להרגלי האכילה הקודמים, כשכעת נוספת תחושת הכישלון של הניסיון לרזות באמצעות דיאטה המגבילה את כמות האוכל. במצב רגשי זה נוטים אנשים רבים לאכול אפילו יותר משאכלו לפני שהחלו בדיאטה ועקב כך הם עולים במשקל במהירות.

השפעות בריאותיות

דיאטה הרזיה הגורמת לאפקט היו-יו מבוססת על הפחתה דרסטית בצריכת מזון כתחליף לתזונה מאוזנת ופעילות גופנית. עקב כך, יכול אדם שנוקט בצעד זה לאבד הן מסת שרירים והן רקמות שומן במהלך השלב הראשוני של אובדן המשקל (על מנת שלא לאבד שרירים חובה לעסוק באימון משקולות). עם השלמת הדיאטה סביר להניח שגופו של אדם שמנע מעצמו מזון יחוש את תגובת הרעב, דבר שיוביל לגידול משקל מהיר שכולו רקמת שומן. זוהי מחזוריות שמשנה את היחס שומן לשרירים בגוף, אחד הגורמים החשובים ביותר בבריאות האדם. מחקר שנעשה בחולדות הראה כי חולדות שעברו מחזורים של דיאטת יו-יו נוטות לעלות מהר יותר במשקל עם זאת, מחקר שנעשה ב-1994 על ידי צוות בראשות אטקינסון (Atkinson) הראה כי "למחזורים של עלייה וירידה במשקל אין השפעות שליליות על הרכב הגוף, על קצב חילוף החומרים במנוחה, על פיזור השומן בגוף, או על הצלחה בעתיד לרדת במשקל", וכי אין מספיק עדויות המראות כי גורמי הסיכון למחלות לב תלויים ישירות בדפוסים של דיאטה מחזורית. לדיאטת יו-יו יכולות להיות השלכות רגשיות ופיזיות קיצוניות בשל הלחץ שאדם המעוניין לרדת במשקל במהירות גורם לעצמו. שביעות הרצון המיידית מהירידה במשקל מפנה את מקומה בסופו של דבר להרגלי האכילה הישנים הגורמים לעלייה במשקל ולמועקה רגשית. וכי מכיוון ש"אין הגדרה אחת מקובלת של מחזור עלייה וירידה במשקל", בלתי אפשרי למחקר להסיק מסקנות ספציפיות לגבי ההשפעות בפועל של דיאטה מחזורית, עד שנושא זה יוגדר בצורה מוחלטת.
ברווז גומי

ברווז גומי הוא צעצוע דמוי ברווז, העשוי לרוב פלסטיק או גומי. ניתן למוצאו במגוון צבעים, כשהנפוץ ביותר הוא צהוב. ברווז הגומי משמש במקורו כמשחק אמבטיה בשל תכונת הציפה בה הוא מתאפיין, אך הוא יכול לשמש גם כצעצוע לילדים קטנים ואף לחיות מחמד כגון כלבים.
לרוב מותקנת בחלקם התחתון של ברווזי הגומי צפצפה, כך שהם מצפצפים בלחיצה.

אירועים בולטים

ברווזי הגומי הראשונים יוצרו במאה ה-19.
בשנות השבעים של המאה ה-20 יצר ג'ים הנסון שיר ששר אריק מרחוב סומסום על ברווזון הגומי שלו. הדבר קידם מכירה של ברווזי גומי.
ב-1992, מטען של כ-29 אלף ברווזי גומי וצעצועים דומים נשטף מאוניית משא אל האוקיינוס השקט במהלך סערה. התפזרות הצעצועים בים אמנם הייתה תופעה לא רצויה של פסולת ימית אך היא שימשה בסיס למחקר על התנהגות הזרמים באוקיינוסים-חלק מברווזי הגומי נמצאו יותר מ-15 שנה מאוחר יותר בחופי בריטניה ומיקומים נוספים.
בשנת 2001 התגלה ברווז גומי באמבטיה של מלכת אנגליה. לברווז היה כתר מתנפח והוא התגלה על ידי אחד מהעובדים שתיקן את האמבטיה, אחרי שהברווז נתקע בצנרת. דבר זה קידם לתקופה קצרה את מכירת הברווזים באנגליה ביותר מ-80%.
השיא לאוסף הברווזים הגדול בעולם בספר השיאים של גינס, מונה כ-2,580 ברווזי גומי שונים, והוא שייך לשרלוט לי מארצות הברית.
אמן הולנדי בשם פלורנטין הופמן יצר ב-2007 מיצג של ברווז גומי ענקי  אשר הפך לפופולרי והתארח בערים שונות מסביב לעולם.
ה-13 בינואר ידוע כיום ברווז הגומי הבינלאומי.
לא פה, לא שם

עלילה

הסרט עוקב אחר שלוש צעירות ישראליות ערביות השוכרות יחד דירה בתל אביב. לילא – עורכת דין ילידת נצרת, סלמא – תקליטנית וברמנית ילידת תרשיחא ונור, סטודנטית דתייה מאום אל פחם.
שלוש הצעירות חוות, כל אחת באופן אחר, ניכור וניתוק מהחברה המסורתית ממנה באו ומהמסגרות בהן משפחותיהן מעדיפות לראות אותן. לילא מתקשה למצוא בן זוג למערכת יחסים רצינית אשר יהיה מוכן להציג אותה למשפחתו מבלי לדרוש ממנה לשנות את אורח חייה, סלמה מסתירה ממשפחתה את היותה לסבית ונור כלואה באירוסין לגבר שאיננה אוהבת ושאינו תומך בשאיפותיה האישיות. גם בלב החברה הליברלית התל אביבית בה מצאו השלוש מפלט מסוים, הן מתקשות להרגיש שייכות בשל מוצאן הערבי.

הפקה

לא פה, לא שם הוא סרטה הראשון באורך מלא של הבמאית מייסלון חמוד. את הסרט הפיק הבמאי שלומי אלקבץ. בתפקידים הראשיים מופיעים מונא חוא, סאנא ג'ממאליה, שאדן קנבורה, מחמוד שלבי, הנרי אנדראוס, אחלאם כנעאן ותאמר נפאר.

פרסים

הסרט הוקרן לראשונה ב-11 בספטמבר 2016, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו, שם זכה בפרס NETPAC לבכורה עולמית או בינלאומית של סרט אסייתי. באותה שנה זכה הסרט גם בפרס ע"ש דני לרנר לסרט ביכורים במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ובשלושה פרסים נוספים במסגרת פסטיבל הסרטים של סן סבסטיאן. הסרט היה מועמד ב-12 קטגוריות של פרסי אופיר לשנת 2017, וזכה בפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר עבור תפקידה של שאדן קנבורה ובפרס שחקנית המשנה, אותו קיבלה מונא חוא.
טרוויס פטרסון

קריירה כשחקן

פטרסון נולד במדינת אריזונה בארצות-הברית. 
בתחילת דרכו שיחק באוניברסיטת סמפורד. בשנתו השנייה העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים ב-29 דקות משחק. בעונתו השלישית קלע 11.3 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע, ב-32.4 דקות משחק, ובעונתו הרביעית והאחרונה עלה ל-13.2 נקודות בממוצע.
בעונתו הראשונה באירופה שיחק פטרסון ברילסקי ספורטיסט הבולגרית, בה העמיד ממוצעים גבוהים של 13.2 נקודות בעונתו הראשונה ו-16.5 נקודות בשנייה. ואחר שנתיים עבר לאקדמיק סופיה, שם שיחק במשך עונה אחת והעמיד ממוצעים דומים.
תחנתו הבאה של פטרסון הייתה פרוסטיוב הצ'כית, שאחריה עבר להוברלה מהליגה האוקראינית. באמצע עונת 2013–2014 עבר לאוברדוירו מליגת העל הספרדית, בה בלט פחות מבקבוצותיו הקודמות (9.5 נקודות בממוצע ל-12 משחקים), וסיים איתה במקום ה-12 בליגה.
בתום העונה חתם בסראטוב הרוסית, המשחקת גם ביורוקאפ. באווטודור הפך פטרסון לשחקן משמעותי, ובעונת 2015–2016 ביורוקאפ העמיד ממוצעים של למעלה מ-18 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק, כאשר בתצוגת השיא שלו קלע 29 נקודות.
במאי 2016 הצטרף אל ולנסיה הספרדית כסיוע לפלייאוף. כאשר הודחה הקבוצה בחצי הגמר, הפך לשחקן חופשי.
לקראת עונת 2016–2017 חתם לשנתיים בהפועל ירושלים מליגת העל, המתמודדת אף היא ביורוקאפ. 
ב-1 באוגוסט חתם פטרסון לעונה עם אופציה לעונה נוספת בריטאס וילנה
נעה כ"ץ

ביוגרפיה

נולדה וגדלה בכרמיאל כבת שלישית וצעירה במשפחה.
כ"ץ היא בוגרת בי"ס בצלאל משנת 2016. פרויקט הגמר שלה בבצלאל, ספר הקומיקס "4", הפך לספר עצמאי שנמכר לקהל הרחב וזכה לשבחים רבים. הספר מספר את סיפור יציאתם מהארון של 4 גיבורים, שלכל אחד ואחת מהם סיפור מיוחד. הספר מבוסס על ראיונות שערכה עם הגיבורים, ביניהם היא עצמה, וכולל איורים ריאליסטיים של הדמויות בהווה ואיורים חופשיים ופרועים של הסיפורים שלהן.
בעקבות גירושי הוריה ומכירת בית ילדותה, כתבה ואיירה את ספר הקומיקס השני שלה, "איה 50", ספר אוטוביוגרפי על חייה מילדות ועד למכירת הבית. הספר זכה לתמיכת מפעל הפיס ויצא לאור בהוצאת פרדס באפריל 2019. גם ספרה השני משתמש בשפה גרפית דומה של איורים ריאליסטיים של הגיבורה בהווה ואיורים פרועים של הסיפורים מעברה. הספר כולו מצויר בשלושה צבעים בלבד – שחור, לבן וצהוב.
במאי 2019 החלה לפרסם בדף הפייסבוק שלה רצועת קומיקס יומית העוסקת בציפורים. קומיקס הציפורים הפך לפופולרי מאוד בתוך זמן קצר, צבר קהל אוהדים גדול וכל רצועה יומית זכתה למאות לייקים, שיתופים ותגובות. קומיקס הציפורים מצויר בסגנון ריאליסטי, כאשר הציפורים מצוירות בצבע מלא והרקע לבן. מרבית הרצועות כוללות עובדות זואולוגיות עבור הציפור המככבת באותה הרצועה, ובדיחה המקשרת בין הציפור לבין התרבות הישראלית העכשווית. לציפורים בקומיקס שמות פרטיים ישראלים, וחלקן הפכו לדמויות חוזרות. בעקבות ההצלחה של רצועת הקומיקס היומית החליטה לאגד את כל סיפורי הציפורים לספר. קמפיין מימון ההמון שפתחה לצורך הוצאת הספר הגיע ליעד הגיוס בתוך פחות משלוש שעות, ועד לסיום הקמפיין הגיע ל-379% מהיעד, רובו ככולו ממכירה מוקדמת של ספרה, מכירת ספריה הקודמים, ומוצרים נלווים לקומיקס הציפורים.
משנת 2017, כ"ץ מפיקה את פסטיבל האיור והקומיקס בנחלת בנימין יחד עם רחל צאירי.
כ"ץ מאיירת לעיתונות ולמגזינים, ביניהם איורים למגזין ליברל ולמוספים השונים של קבוצת ידיעות אחרונות: 7 ימים, 7 לילות, מסלול, זמנים מודרניים, בלייזר ועוד. יש לה מדור קומיקס חודשי בבלייזר, המצויר גם הוא בשחור-לבן-צהוב, בדומה לספרה איה 50. וכן מדור קומיקס שבועי בענייני מדע באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי.
בנוסף ליצירה העצמאית שלה, כ"ץ השתתפה בשני פרויקטים שאיגדו קמיקסאים שונים: ציפור הרפש והאיחוד של חבורת A4.
כ"ץ היא לסבית מוצהרת. היא מתגוררת בתל אביב. בנוסף לעבודתה כמאיירת, כ"ץ היא סקייטרית ועובדת בחנות סקייטבורדים.
טי-רקס: בחזרה לקרטיקון

תקציר העלילה

אלי היידן היא נערה בת 16 ובתו של ד"ר דונלד היידן, פלאונטולוג בעל שם עולמי המשמש כאוצר מוזיאון. אביה מוצא ביצה פרהיסטורית בין הסלעים במהלך חיפוש מאובנים וד"ר היידן לצד עוזרתו אליזבת סמפל, מביא אותה למוזיאון.
יום אחד אלי מגיעה למוזיאון של אביה ומבקשת ממנו להתלוות אליו במסעותיו לחקר המאובנים אך הוא מסרב ומשאיר אותה במוזיאון. היא נשארת ומחליטה לחקור את הביצה המוזרה אך מפילה אותה בטעות ויוצרת אנרגיה חזקה הגוררת אותה אחורה בזמן אל הקרטיקון העליון, שם היא נתקלת בפרטי פרזאורולופוסים המחפשים מזון בסביבתם. היא פוגשת גם פטרנודון תוקפני אך כשהיא נבהלת היא נגררת חזרה למוזיאון ולא מבינה מה קרה.
בעוד היא מסתכלת על איור של 2 דריפטוזאורוסים נאבקים ביניהם היא נשאבת אל התמונה, בה הדינוזאורים חיים כשמאחוריהם נראה הצייר המפורסם צ'ארלס ר. קנייט עסוק בציורם. כשהוא רואה את אלי הוא מסביר לה איך הוא משחזר את היצורים על סמך המאובנים. אז היא עוברת לתוך אוהל ובו החוקר האמריקאי המפורסם ברנום בראון. היא מודיעה לו כמה היא נרגשת לפגוש באדם מפורסם כמוהו, אך הוא לא מבין אותה כלל (מאחר שבאותה תקופה לא היה מאוד מפורסם) וחוזר לחפירת מאובנים.
משם היא עוברת שוב לקרטיקון, ומגלה לקן מלא בביצים עגולות. היא מתקרבת אליו ואז רואה אורניתומימוס המתקרב לקן במטרה לחטוף את אחת הביצים. ההורה של הקן מגיע - טירנוזאורוס ומבריח את האורניתומימוס אך לא לפני שהוא מצליח לגנוב את אחת הביצים. הטירנוזאורוס רודף אחריו, מחלץ את הביצה ומטיח אותו הרחק. בדיוק באותו הרגע מתפוצץ מטאור ענקי המסיים את עידן הדינוזאורים.
בנקודה זו אלי חוזרת למציאות ואביה והמאבטח, אשר חיפשו אותה במשך זמן רב נתקלים בה וחוזרים לבית. לאחר שהם עוזבים, נשאר רק חתלתול במוזיאון ובאותו רגע הביצה בוקעת ומגיח ממנה טירנוזאורוס צעיר, מבלי שמישהו ידע.
התזמורת הפילהרמונית הישראלית

התזמורת בתקופת המדינה

עם קום המדינה ב־1948 הוסב שמה ל"התזמורת הפילהרמונית הישראלית". התזמורת מרבה להופיע ברחבי העולם. טובי המנצחים רואים לעצמם אתגר לנצח עליה. אחד מהם הוא זובין מהטה שהיה למנהל המוזיקלי של התזמורת. במסגרת התזמורת מופיעים לעיתים סולנים בולטים בהם הכנרים הישראלים פנחס צוקרמן ויצחק פרלמן.
מאז היווסדו של היכל התרבות בתל אביב בשנת 1957, הוא משמש אולם הבית של התזמורת. כמו כן התזמורת מופיעה גם בבנייני האומה שבירושלים ובאודיטוריום שבחיפה.
בשנת 1963 קיבלה התזמורת הפילהרמונית הישראלית את פרס אנגל למוסדות מוזיקליים בישראל.
בכל שנה, נוהגת התזמורת הפילהרמונית לנגן בקונצרט הראשון של כל אחת מהסדרות, גרסה מיוחדת לתקווה - ההמנון הלאומי של מדינת ישראל.
המנצח שלום רונלי-ריקליס שהיה אז עוזר המנצח של זובין מהטה באותה תקופה, הקים בשנת 1984 את התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה שפועלת בשיתוף פעולה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית והמרכז למוזיקה ירושלים.
המנצח האיטלקי ג'נאנדראה נוזדה משמש בתור מנצח אורח ראשי של התזמורת, מאז מאי 2011, נוזדה יסיים את תפקידו כמנצח אורח ראשי בסוף עונת 2019–2020 של התזמורת.
המנצח הגרמני קורט מאזור היה מנצח אורח בר־כבוד של התזמורת עד מותו בשנת 2015.
הפסנתרן והמנצח הבריטי אנדרש שיף משמש בתור אמן הבית הראשון של התזמורת החל מעונת הקונצרטים 2019–2020.
ב־26 בדצמבר 2016 הודיע זובין מהטה על סיום כהונתו כמנהל המוזיקלי של התזמורת באוקטובר 2019 אחרי שישלים 50 שנות כהונה.
ביולי 2019 קיימה התזמורת הפילהרמונית הישראלית סדרה של קונצרטי פרידה מזובין מהטה, שניצח על הרקוויאם של ורדי לפני אולמות מלאים עד אפס מקום, במאזינים שבאו להיפרד מן המנצח האהוב ולהביע את הוקרתם.
ב-20 באוקטובר 2019 ניצח זובין מהטה על הקונצרט האחרון שלו כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית שבסיומו הוענק למהטה תואר של "מנהל מוזיקלי אמריטוס".
אמיר אבולעפיה

ביוגרפיה

אבולעפיה גדל בטבריה והתחנך בבת-ים. בוגר מגמת אלקטרוניקה בבית הספר "אורט מלטון" בת-ים. בשנות לימודיו בתיכון, בלט בפעילותו במועצת התלמידים.

שירות צבאי

אבולעפיה התגייס לצה"ל בשנת 1986 והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. שם עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד. בנובמבר 1990 מונה למפקד פלוגה בגדוד 50. בשנת 1992 שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. בהמשך מונה למפקד פלס"ר נח"ל בין השנים 1993–1995, והוביל אותה בפעילות מבצעית בדרום לבנון וכנגד ארגוני הטרור הפלסטינים במהלך האינתיפאדה הראשונה. לאחר מכן שירת בנספחות צה"ל בוושינגטון. לאחר לימודים, הועלה לדרגת סא"ל, ומונה למפקד גדוד 906. לאחר מכן הקים את גדס"ר נח"ל, ושימש כמפקד הגדוד בין השנים 2001–2003.
בשנת 2004 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים, ושימש בתפקיד עד שנת 2006. ב-4 במאי 2006 מונה למפקד חטיבת בנימין והוביל אותה בלחימה בטרור הפלסטיני. בין היתר פיקד על מבצע המעצר של איברהים חאמד, מחבל מארגון חמאס. בתפקידו שימש עד מאי 2008. בהמשך שימש כראש מחלקת מבצעים באמ"ץ בין השנים 2008–2010. ב-19 במרץ 2010 מונה למפקד חטיבת הנח"ל. באוקטובר 2010 פרסם מאמר בביטאון "מערכות", אשר עורר הדים בצבא ומחוצה לו, ובו קבע כי מפקדים בצה"ל מפחדים להביע עמדה עצמאית ולחלוק על הממונים עליהם. לאחר השריפה בכרמל רתם את חייליו למלאכת שיקום רכס הכרמל. ב-14 במרץ 2012 סיים את תפקידו.
ב-17 באפריל 2012 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת עידן, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2014. במקביל שימש כמפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים בין השנים 2012–2013. בשנת 2014 מונה לראש מטה מפקדת העומק, ושימש בתפקיד עד שנת 2015. בשנת 2015 מונה לראש חטיבת התכנון באגף התכנון, ושימש בתפקיד עד שנת 2016. ב-2 ביוני 2016 מונה למפקד עוצבת הפלדה, ושימש בתפקיד עד 13 ביוני 2017. ב-29 ביוני 2017 הועלה לדרגת אלוף וב-2 ביולי נכנס לתפקידו כראש אגף התכנון.

חיים פרטיים

אבולעפיה הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה משנת 2011. מתגורר במודיעין, נשוי ואב לשלושה ילדים.