google/wiki40b huggingface dataset:
אי מלאכותי

היסטוריה

איים מלאכותיים היו קיימים משך שנים רבות ובחלקים שונים של העולם; הקראנוגים בסקוטלנד ואירלנד הפרהיסטוריות, נאן מדול במיקרונזיה והאי באגם טיטיקקה. העיר טנוצ'טיטלאן, בירת האצטקים, מוקמה על אי טבעי קטן באגם טשקוקו והוקפה באיים מלאכותיים רבים.
רבים מהאיים המלאכותיים נבנו בנמלים, לצורך יצירת אתר המבודד משאר העיר או לשם השגת שטח אדמה נוסף. דוגמה לאי מלאכותי מהסוג הראשון הוא דג'ימה, שנבנה בנמל נגסאקי שביפן בתקופת אדו כמרכז לסוחרים אירופים, שלא הורשו באותה תקופה להיכנס לתוככי יפן, ואף ליפנים נאסרה הכניסה אליו. דוגמה נוספת היא אליס איילנד במפרץ ניו יורק העליון, סמוך לעיר ניו יורק, בו פעל מרכז מבודד לקליטת מהגרים לארצות הברית, מסוף המאה ה-19 ועד לתחילת המאה ה-20. דוגמה לאיים מהסוג השני הם איי התמרים שלחופי דובאי.

מיזמים מודרניים

המיזמים העכשוויים שאפתנים הרבה יותר מאלו ההיסטוריים; נמל התעופה הבינלאומי של קנסאי, שנפתח ב-1994, הוא נמל התעופה הראשון שנבנה כולו על אי מלאכותי. בדובאי הוקמו כמה מהאיים המלאכותיים הגדולים בעולם, המכונים איי התמרים.

בישראל

בשנת 2000 פורסם דוח ממשלתי שהוכן על ידי וועדה שהורכבה מצוות מומחים ישראלי-הולנדי ופעלה במימון שתי הממשלות בשנים 1997 - 2000 ובחנה את ההיתכנות של בניית איים מלאכותיים מול חופי ישראל. הדוח התרכז בעיקר בהיבטים הטכנולוגיים והכלכליים של הפרויקט ועלות הקמת תשתית לאי אחד הוערכה בכ- 1.5 מיליארד דולר. לאור הדוח אושרה הקצבה של 6 מיליון ש"ח לשם המשך בדיקות ההיתכנות. הוועדה כללה בדיקות בקטע החוף שבין חדרה לפלמחים. בדיקת קדם-היתכנות מראה היתכנות סביבתית, טכנולוגית, ומשפטית וכדאיות כלכלית, מבחינת ערך הקרקע, לבניית איים מלאכותיים מול חופי ישראל, כאשר ההיתכנות הסביבתית מותנית בנקיטת פעולות אחזקה שוטפות למניעת נזקים לחופים ולמדף היבשתי.
על אף החלטות הממשלה החליטה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה שלא לבחון את נושא האיים המלאכותיים למגורים וקיבלה הוראה המצמצמת את הבחינה לנושאי תשתית בלבד. בין השאר נקבע כי "המועצה הארצית לתכנון ולבנייה רואה צורך בעריכת סקר ומסמך מדיניות לאיסוף נתונים, בחינת הצרכים וההשלכות בהקמת איים מלאכותיים למטרות תשתית".
במהלך שנת 2017 חלו שתי התפתחויות משמעותיות בישראל: שר התחבורה ישראל כץ החל לקדם מול ארצות הברית את תוכנית "אי-פרדות", הקמת אי מלאכותי ובו נמל ימי ושדה תעופה אל מול חופי עזה- במימון בינלאומי.כמו כן, במקביל, משרד התחבורה יצא במכרז לבחינת היתכנות להקמת אי מלאכותי לשדה תעופה בישראל.

סטטוס פוליטי

בחוק הים של האומות המאוחדות יש לאיים מלאכותיים הכרה חוקית מעטה. האיים יימצאו תחת תחום השיפוט של המדינה הקרובה ביותר במרחק 12 מייל ימי. כמו כן מצוין בחוקים שכל מדינה יכולה לבנות איים מלאכותיים משלה.
נעשו מספר ניסיונות ליצירת מדינות עצמאיות לכאורה על איים מלאכותיים, כמו למשל סילנד.
קרמן דה פטגונס

היסטוריה

העיר, ביחד עם העיר ויידמה, היא ההתיישבות העתיקה ביותר בפטגוניה, והיא הוקמה ב-22 באפריל 1779 על ידי פרנסיסקו דה ויידמה, מגלה ארצות שהוביל משלחת ספרדית ליישוב חופי פטגוניה, תחת השם נואסטרה סניורה דל קרמן (מילולית: גבירתנו של קרמן). תחילה היו הערים עיר אחת, ונקראו יחדיו קרמן דה פטגונס. תחילה נבנה מבצר בצדו הדרומי של הנהר (בוויידמה של ימינו), אך הוא נהרס תוך מספר שנים. לאחר מכן נבנה מבצר חדש בצדו הצפוני של הנהר (בקרמן דה פטגונס של ימינו), אשר החזיק מעמד זמן רב בהרבה והוא עדיין עומד כיום. העיירה גדלה, ולבסוף אנשים החלו לחזור ולהתיישב בצדו הדרומי של נהר. בשלב מסוים העיר החליטה להתפצל כשנהר ריו נגרו מהווה את הגבול ביניהן.
לאחר מהפכת מאי ב-1810 (שהתחילה את מלחמת העצמאות של ארגנטינה), שימש המבצר ככלא למלוכנים שהתנגדו לתנועה לקבלת עצמאות.
במהלך מלחמת ארגנטינה-ברזיל (1825–1828), העיר הפכה לבסיס הצי הארגנטינאי, לאחר שהנמל המרכזי של ארגנטינה, בשפך נהר ריו דה לה פלטה, נחסם על ידי ספינות ברזילאיות. הכוחות הברזילאים ניסו לכבוש את העיר ב-7 במרץ 1827, אך נתקלו בהתנגדות חמושה ונאלצו לסגת. בעיר מתקיים פסטיבל המנציח את התאריך הזה.
בסוף שנות ה-80, תחת שלטון הנשיא ראול אלפונסין, הייתה תוכנית להעברת בירת ארגנטינה למחוז פדרלי חדש שיוקם בשטח הערים ויידמה וקרמן דה פטגונס. התוכנית אושרה בקונגרס, אך נגנזה בסופו של דבר.
רחל וישניצר

רחל וישניצר-ברנשטיין (גרמנית-Rahel Wischnitzer Bernsein), הייתה אדריכלית והיסטוריונית של אמנות יהודית. במהלך חייה פרסמה ארבעה ספרים, כתבה עשרות מאמרים והייתה עורכת האמנות של כתבי העת 'רימון' ו'מילגרוים'.

ביוגרפיה ופעילות מקצועית

רחל וישניצר נולדה ב-15 באפריל 1885 לולדמיר וסופי ברנשטיין במינסק, רוסיה. אביה היה סוכן ביטוח, והיה לה אח קטן אחד. משפחתה הייתה שומרת מסורת וחגגה חגים יהודיים. כמה שנים מאוחר יותר עברו לוורשה, שם סיימה תיכון ב-1902.
לאחר שסיימה תיכון, למדה אמנות באוניברסיטת היידלברג בשנים 1902-1903 ובאקדמיה המלכותית לאומנויות בבריסל בין השנים 1903-1905. משם עברה ללמוד בבית הספר המיוחד לאדריכלות בפריז וקיבלה תעודת אדריכל בשנת 1907, ובכך הייתה אחת הנשים הראשונות באירופה שקיבלו תעודה זו. היא המשיכה ללמוד אמנות באוניברסיטת מינכן בשנים 1910-1911.
בשנת 1912 רחל נישאה למארק ווישניצר, היסטוריון שהתמחה בהיסטוריה רוסית ויהודית בסנקט פטרבורג, רוסיה. נולד להם ילד אחד, לאונרד, ב-1924.

השהות בברלין

בזמן מלחמת העולם הראשונה, מארק שירת בצבא אוסטריה ורחל גרה בתחילה בווינה ולאחר מכן בברלין. ב-1920 הם עברו ללונדון ורחל עבדה במוזיאון הבריטי על כתבי יד בעברית. בנוסף, עבדה גם בספרייה הבודליאנית באוקספורד.
בשנת 1921 בני הזוג וישניצר עברו לברלין וייסדו יחד עם חברים את כתבי העת 'רימון' ו'מילגרוים'. בזמן שהותה בברלין, וישניצר הייתה גם עורכת האמנות והאדריכלות של האנציקלופדיה יודאיקה, אנציקלופדיה העוסקת ביהדות ותכנים יהודים בין 1928 ל-1934. בנוסף, היא עבדה במוזיאון היהודי בברלין עד שנת 1938. בשנת 1935 פרסמה את ספרה הראשון, Symbole und Gestalten der Jüdischen Kunst (צורות וסמלים של אמנות יהודית).

המעבר לניו יורק

לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, משפחת וישניצר עברה לפריז לזמן קצר ולאחר מכן לניו יורק בשנת 1940. רחל המשיכה ללמוד באוניברסיטת ניו יורק, וסיימה את התואר השני שלה, שעסק באדריכלות של בתי כנסת, בשנת 1944.
בשנת 1956, שנה לאחר פטירתו של בן זוגה, וישניצר ייסדה את מחלקת האמנות במכללת שטרן לנשים (אנ'), והמשיכה ללמד עד פרישתה בשנת 1968. באותה שנה, קיבלה תואר דוקטור של כבוד מישיבה יוניברסיטי, אוניברסיטה יהודית בניו יורק.
בשנת 1979 השנתון Journal of Jewish Art הקדיש לה גיליון לרגל יום הולדה ה-95.
כמעט 10 שנים מאוחר יותר, ב-20 בנובמבר 1989, וישניצר נפטרה בגיל 104.

כתבי עת רימון ומילגרוים

בשנת 1921 בני הזוג וישניצר ייסדו יחד עם ליאופולד סב, אינטלקטואל יהודי-רוסי ואליהו פאניסון, יהודי-רוסי נוסף שהתגורר בברלין באותה תקופה את כתב העת 'רימון', כתב העת העברי הראשון שהוקדש לאמנות. רחל הייתה עורכת האמנות של כתב העת ומארק היה העורך הראשי.
היהודים הרוסים בברלין קראו בעברית, אך דיברו ביניהם גם רוסית ויידיש, ולכן בני הזוג וישניצר החליטו להוציא לאור כתב עת תאום ל'רימון'- 'מילגרוים', ביידיש. כתבי העת עסקו באמנות וביהדות. בין היוצרים שכתבו מאמרים ספרותיים ל'רימון' נמצאו שאול טשרניחובסקי, אביגדור המאירי, ש"י עגנון וחיים נחמן ביאליק.
בין השנים 1922-1924 יצאו לאור 6 גיליונות של 'רימון' ו-6 גיליונות של 'מילגרוים'.
צמצום (מזון)

צמצום מזון היא שיטה לרכז את טעמי המזון (בעיקר נוזלים כגון: רטבים, צירים או סירופים). צמצום משמש להפיכת רטבים לסמיכים יותר, להעמקת טעמיהם של צירי מאכל, המשמשים כבסיס לתבשילים ולחיזוק טעמם של מזונות נוזליים.
תהליך הצמצום מתבצע, בדומה לתהליך הזיקוק, על ידי חימום המזון על חום נמוך יחסית, ללא כיסוי, כך שאדי המים שבמזון יוכלו להתאדות אל האוויר הפתוח, בעוד בתוך הסיר נשארים החומרים שמספקים את הטעם. אופן ביצוע התהליך גורם לריכוז של הטעם.
בנוסף, התהליך גורם למזון להיות יותר סמיך. לדוגמה: סירופ סוכר מורכב מתמיסה של סוכר ומים. באמצעות חימום של הסירופ מתאדים המים והנוזל שבתוך הסיר מתרכז, ונהיה מתוק וסמיך יותר. תהליך זה מתרחש כיוון ששיעור המים בתמיסה קטן ככל שהמים מתאדים מהסיר, ושיעור החומר המוצק - הסוכר, עולה.
צמצום הוא שיטת בישול שכיחה המצויה ברוב המטבחים בעולם.
מבחינה כימית משול ה"צמצום" לאידוי. לרוב החומרים האורגניים (לדוגמה, רוב מה שבבישול שאינו מים) קיימת טמפ' רתיחה גבוהה יותר משל המים ומסיבה זו המים מתנדפים ראשונים, ומשאירים את המולקולות האורגניות, מאחור. יש להזהר שלא להשתמש בחום גבוה מדי, שעלול לפרק (ולשרוף) את החומרים האורגניים הרצויים.
בכימיה קיימות שיטות רבות לביצוע הפרדה באמצעות טמפרטורת רתיחה, בהן זיקוק מקוטע, זיקוק בוואקום וזיקוק בקיטור.
פרוביז'נה

תולדות היישוב

פרוביז'נה נוסדה כעיירה פרטית באמצע המאה ה-18, ושימשה כמרכז מסחרי לסביבתה החקלאית, בו נערכו ימי שוק שבועיים. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי פרוביז'נה

יהודים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-18, ובמחצית הראשונה של המאה ה-19 כבר התקיימה ביישוב קהילה יהודית עצמאית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע ארגוני עזרה הדדית ובעזרת יוצאי היישוב בארצות הברית, ובין מלחמות העולם נמנו בה 1,226 יהודים, מתוך 3,136 תושבים. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית ענפה.
בתחילת הכיבוש הגרמני של אזור העיירה במהלך מבצע ברברוסה, בקיץ 1941, הובאו לעיירה מספר מגורשים יהודים מהוסיאטין, ומספר היהודים בעיירה הגיע לכ-1,630.
ב-20 בספטמבר 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה בעיירה, בה שילחו את רוב יהודיה למחנה ההשמדה בלז'ץ. יתר היהודים גורשו לאחר מכן לקופיצ'ינצה. כמה עשרות יהודים שהועסקו במחנה עבודה קטן בסביבת העיירה נרצחו עד סוף סתיו 1943.
בין רבני העיר היו הרב משה בן הרב צבי אדלשטיין, הרב פישל בן הרב משה, הרב דוד-מאיר באב"ד (משנות התר"י, 1850), חתנו הרב יעקב יוסף דרימר, הרב אברהם בן הרב שלמה דרימר (עד שנת תרל"ג, 1873), הרב ישראל יצחק שמחה ברגר (מחבר הספרים "עשר קדושות", "עשר עטרות" ו"עשר אורות". תרל"ט, 1879 - תרמ"ט, 1889), הרב אברהם יעקב הורוביץ שכיהן בעיר כ-50 שנה ונפטר בשנת תש"ב (1942).
ח'ייבר

ח'ייבר (ערבית: خيبر, תעתיק מדויק: ח'יבר) הוא שמו של נווה מדבר אשר נמצא כ-150 ק"מ מצפון לאל-מדינה אשר בערב הסעודית. במקום ישבו שבטים יהודיים במשך שנים רבות, ככל הנראה עוד מתקופת המקרא,] עד עליית האסלאם וכיבוש המקום על ידי מוחמד וצבאו בשנת 629 במסגרת קרב ח'ייבר. בעקבות זאת נהרגו חלק מהתושבים, והשאר גורשו מחצי האי ערב.
במשך מאות שנים היה נווה המדבר מקום מנוחה לשיירות אשר חצו את המדבר. במקום התפתחה התיישבות סביב סדרה של סכרים עתיקים שנבנו כדי לאצור את מי הגשמים. עצי תמר צמחו במקום, שהפך למרכז גידול ושיווק תמרים.

משפחת המלוכה אל-ג'ריידי

משפחת המלוכה אל-ג'ריידי שלטה בממלכת ח'ייבר ברוב שנות התיישבותה, יש הטוענים שיוסף דו נואס נצר לאותה המשפחה אשר הוגלה למלוך בממלכת חמיר.
בעליית האסלאם סירבו השבטים היהודים, שהתבצרו בעמדתם הדתית וסירבו בכול תוקף לקבל על עצמם את בשורת האסלאם, עוררו את זעמו של מוחמד. בתגובה, זה כילה את זעמו על המתיישבים היהודים.
יש היסטוריונים הסבורים שיהודי ח'ייבר התנגדו בטבח אלים כנגד צבאו של מוחמד כשידם על העליונה.
ג'סיקה סלואן

קריירה

באולימפיאדת הנכים סידני (2000) השתתפה סלואן במשחקים הפאראלימפיים בפעם היחידה בקריירה, וזכתה בשש מדליות זהב. במשחה ל-50 מטר חופשי (קטגוריה S10) היא קבעה שיא עולם של 28.52 שניות במקצה המוקדם, אותו שיפרה במקצה הגמר וזכתה במדליית הזהב עם תוצאה של 28.44 שניות. במקצה ל-100 מטר פרפר קבעה במקצה המוקדם שיא פאראלימפי של 1:18.35 דקות, ובמקצה הגמר שיפרה אותו והעמידה שיא עולם חדש של 1:16.93 דקות, ובמקצה ל-100 מטר חופשי שוב קבעה שיא עולם במקצה המוקדם, עם 1:02.84 דקות, אותו שיפרה במקצה הגמר כשעצרה את השעון על 1:01.67 דקות.
במשחה ל-200 מטר מעורב אישי זכתה סלואן במדליית זהב נוספת כשקבעה שיא עולם של 2:33.64 דקות, לפני ג'מה דשווד האוסטרלית שזכתה במדליית הכסף עם 2:41.39 דקות, והגרמנייה קלאודיה הנגסט עם 2:43.02 דקות. במקצה השליחות ל-4X100 חופשי שברה שיא עולם לצידן של סטפני דיקסון, דניאל קמפו ואנדראה קול כשקבעו 4:38.01 דקות, ובמשחה הקבוצתי ל-4X100 מעורב, לצידן של דיקסון, אליזבת ווקר ודרדה בייגר סייעה לנבחרתה לקבוע שיא עולם נוסף של 5:07.56 דקות.
סלואן השתתפה במשחקים גם במשחה ל-100 מטר בסגנון גב, בו סיימה אחרונה במקצה הגמר עם תוצאה של 1:19.06 דקות, ובמקצה ל-400 מטרים בסגנון חופשי בו סיימה במקום הרביעי עם תוצאה של 4:54.00 דקות.
נמל התעופה הבינלאומי סופיה

היסטוריה

נמל התעופה נבנה בסוף שנות ה-30. במהלך מלחמת העולם השנייה היה נמל התעופה בשימוש צבאי. טרמינל 1 בצידו הדרומי הושלם במהלך המלחמה ונפתח לפעילות ב-1947. המבנה כלל אזור ששימש את הממשלה בצד מערב, אזור לטיסות בינלאומיות במרכז ואזור לטיסות פנים. הנמל הגיע לקיבולת מלאה של 600,000 נוסעים לשנה בשנות ה-60 המאוחרות ועבר מספר שיפוצים והרחבות החל מ-1968.
בשנת 2006 נחנך טרמינל 2 המודרני יותר. כיום משמש טרמינל 1 לטיסות לואו-קוסט וטיסות צ'רטר. הטיסות הרגילות נוחתות וממריאות מטרמינל 2.
ברכת הלבנה

זמן אמירת ברכת הלבנה

יש דעות שונות ממתי מברכים ברכה זו. לפי הרמב"ם, וכן המאירי והסמ"ג וכן המקובלים, ניתן ורצוי לברך על הלבנה מיד בתחילת החודש ברגע שרואים אותה בחידושה. יש סוברים בדעת הרמב"ם כי רק המברך על החודש "בזמנו" (כלומר מיד בתחילת החודש) רשאי לברך מעומד. האשכנזים הלא-חסידים, וקהילות מרוקו וגאורגיה, נוהגים על פי הפסיקה המתירה לברך החל משלושה ימים מהמולד של החודש. על פי הקבלה ראוי לברך רק לאחר שעברו שבעה ימים שלמים מהמולד, וכן נוהגים, על פי רוב, החסידים וחלק מהספרדים.
נהגו לכתחילה לברך את הלבנה דווקא במוצאי שבת, כיוון שבשעה זו "האדם מבושם ובגדיו נאים", אך זאת רק בימות הקיץ כשאין גשם או אם מוצאי שבת חל לפני י' בחודש.
בחודש תשרי נהוג לומר את ברכת הלבנה במוצאי יום כיפור, כאשר האדם שרוי בשמחה לאחר מחילת חטאיו, אולם יש הנוהגים לאומרו לפני יום כיפור להרבות בזכויות. בחודש אב נוהגים לומר אותה במוצאי תשעה באב, משום שהאבלות לפני הצום אינה מתאימה לאמירת הברכה. יש הנוהגים גם בחודש טבת לאמרה במוצאי צום עשרה בטבת.

משמעות הברכה

לפי נוסח הברכה בתלמוד, ובמיוחד לאור מיקומה במסכת ברכות בתלמוד הירושלמי בין ברכות על תופעות טבע שונות (רעם, ברק וכו'), ברכת הלבנה היא אחת מברכות הראייה שיש לברך על תופעות טבע. לברכות אלו יש תפקיד חינוכי ראשון במעלה: ציון האל כמקור כל הכוחות בעולם ושלילת ייחוס של כוח עצמאי לתופעות טבע שהיא מגמה שרווחה בעולם האלילי.
עם השנים קיבלה ברכת הלבנה משמעות נוספת: הלבנה והתחדשותה מסמלים את העם היהודי; כשם שהלבנה מתחדשת ודועכת מדי חודש וחודש, כך גם עובר העם היהודי במהלך ההיסטוריה תקופות שפל וגאות. מחזוריות זאת עתידה להמשך עד לגאולה העתידה שבה יזכה עם ישראל למעמדו הראוי, בדומה ללבנה שאף היא (על פי המדרש) נבראה בבריאת העולם כשווה לשמש בעוצמת אורה, אך הידרדרה מרום מעמדה והפכה למשנית בחשיבותה לשמש, ועתידה לחזור למעמדה הראשון. בנוסף, בדומה לתפקיד הלבנה להאיר את אור החמה בחשכה, כך תפקיד עם ישראל, להאיר את אורו של הקב”ה בעולם החשוך.
שומילינה (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה שומילינה 20,716 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה וב-2018 נמנו במחוז המשנה 17,808 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 92.24% בלארוסים, 6.09% רוסים ו-1.67% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (68.02%) ורוסית (31.44%).
בקי אלברטלי

ביוגרפיה

אלברטלי נולדה למשפחה יהודית רפורמית באזור אטלנטה, שם גדלה כל חייה ביחד עם אחותה קרולין. היא מתגוררת באזור אטלנטה ביחד עם בעלה בריאן ושני ביניהם, אוואן והנרי.
למדה במגמת פסיכולוגיה בקונטיקט לפני מעברה לוושינגטון הבירה, שם קיבלה דוקטורט בפסיכולוגיה קלינית. עבדה כפסיכולוגית עד לידת בניה בשנת 2012. באותה העת החליטה לנסות לכתוב ספר, אשר הפך בסופו של דבר לספרה הראשון, ״סיימון מוצא את דרכו״.
מרקו סימונצ'לי

היסטוריה

סימונצ'לי החל להתחרות בתחרויות מיניבייק כבר בגיל 7. שנתיים לאחר מכן עבר להתחרות באליפות איטליה במינימוטו וזכה באליפות הראשונה בשנת 1999. בשנת 2000 זכה באליפות שנייה ובמקביל החל להתחרות באליפות אירופה במינימוטו. שנה לאחר מכן הצטרף לאליפות איטליה בקטגוריית 125 סמ"ק וזכה בתואר רוקי העונה ובשנת 2002 זכה בתואר האליפות.

125 סמ"ק

לאחר הזכייה האליפות איטליה בקטגוריית ה-125 סמ"ק הצטרף לסבב העולמי ובאוגוסט 2012 החל להתחרות בקבוצת מטאוני. הוא הספיק להשתתף בשישה מירוצים, אך השיג רק 3 נקודות. עונת 2003 הייתה העונה המלאה הראשונה בסבב ובמהלכה השיג 31 נקודות ובסיומה דורג במקום ה-21. לקראת עונת 2004 עבר להתחרות בקבוצת Rauch Bravo, במירוץ השני בעונה, שהתקיים בחרס, השיג את הפול פוזישן הראשון בקריירה. לאורך רוב המירוץ שמר על המקום השני, אך החלקה של קייסי סטונר, 3 הקפות לפני סיום המירוץ, העניקה לו את המקום הראשון ואת הזכייה הראשונה במירוץ. למרות הפתיחה המרשימה של העונה, עד סיום העונה לא הצליח להגיע לפודיום שוב. את העונה סיים במקום ה-11, לאחר שהשיג 79 נקודות. בעונת 2005 זכה שוב בניצחון במירוץ בחרס, שהיה מרוץ פתיחת העונה. גם בעונה זאת לא הצליח להשיג ניצחן נוסף, אך הגיע 5 פעמים נוספים לפודיום וסיים את העונה במקום החמישי עם 177 נקודות.

250 סמ"ק

בשנת 2006 עבר סימונצ'לי להתחרות בקטגוריית ה-250 סמ"ק. והצטרף לקבוצת מאטיס ג'ילרה האיטלקית. בשתי העונות הראשונות בסבב לא הצליח להגיע לפודיום וסיים פעמיים את העונה במקום העשירי בדירוג הכללי. את עונת 2008 פתח עם 2 מירוצים בהם נאלץ לפרוש, במירוץ השלישי, שנערך בפורטוגל, הצליח לסיים ולהגיע לפודיום כשסיים במקום השני. פודיום ראשון מאז עבר להתחרות בקטגוריה. בגרנד פרי באיטליה, המירוץ השישי בעונה, רשם את הניצחון הראשון ובגרנד פרי קטלוניה רשם ניצחון שני רצוף. גרנד פרי גרמניה היה הניצחון השלישי בעונה ובארבעת המירוצים האחרונים בעונה השיג עוד שלושה ניצחונות. את העונה סיים עם שישה ניצחונות, עוד שש הופעות בפודיום, 281 נקודות וזכייה באליפות ראשונה.
בעונת 2009 ניצח שוב בשישה מירוצים, הוסיף עוד 4 פודיומים וסיים את העונה במקום השלישי עם 231 נקודות. במהלך העונה השתתף במירוץ אחד במסגרת אליפות הסופרבייק, אותו סיים על הפודיום. ביוני הודיע על הצטרפותו בעונת 2010 לקבוצת גרסיני של הונדה בסבב הMotoGP.

MotoGP

בעונת הבכורה בסבב הבכיר סיים בהצלחה 16 מתוך 18 מירוצים, אך לא הצליח להגיע לפודיום. הישגו הטוב ביותר בעונה היה זכייה במקום הרביעי בגרנד פרי פורטוגל, במירוץ הלפני-אחרון של העונה. בגרנד פרי קטלוניה, המירוץ החמישי של עונת 2011, השיג את הפול פוזישן הראשון בסבב הבכיר, אך בסופו של דבר סיים את המירוץ במקום השישי. בגרנד פרי צ'כיה השיג את הפודיום הראשון, כשסיים במקום השלישי ובגרנד פרי באוסטרליה קבע את הישגו הטוב ביותר כשסיים במקום השני.
ב-23 באוקטובר 2011, במהלך גרנד פרי מלזיה, התרסק על המסלול, איבד את הקסדה ונפגע על ידי אופנועיהם של ולנטינו רוסי וקולין אדוארדס שלא הספיקו להתחמק. כתוצאה מהתאונה נהרג סימונצ'לי. לאחר מותו הודיעה הנהלת מסלול מיסאנו, הנמצא בסן מרינו, כי תקרא למסלול על שמו של סימונצ'לי. בנוסף, הודיעה קבוצת הונדה כי המספר 58, מספר האופנוע של סימונצ'לי יוצא משימוש לאות כבוד לרוכב.
יחסי בולגריה–דנמרק

יחסים כלכליים

בשנת 2016 ייצאה בולגריה לדנמרק סחורה בשווי 160 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם שסתומים, תרופות רפואיות, חשמל, רהיטים, מוצרי טיפוח, כלים רפואיים, זרעי חמניות, דבש, גבינה, חמאה ומכסי פלסטיק. לעומתה, דנמרק ייצאה לבולגריה סחורה בשווי 137 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם שסתומים, תרופות רפואיות, סרטנים, גבינה, בשר חזיר, מכוניות, חלקי רכב, חשמל, תרמוסטט ונייר מעוצב.
מדורת השבט

עלילה

העלילה מתרחשת בירושלים של שנת 1981, ומספרת על משפחה ציונית דתית, שבראשה עומדת רחל גרליק (מיכאלה עשת), אלמנה ואם חד-הורית לשתי נערות – תמי (חני פירסטנברג) ואסתי (מאיה מרון). רחל, אשר מנסה לבסס מעמד משפחתה, רוצה להתקבל לגרעין המייסד התנחלות בשומרון.
הסרט דן בשאלות בערכים מול נוחיות כמניע להתנחלות וליחסים רומנטיים בציונות הדתית. הגרעין בודק בציציות את כל מי שמבקש להצטרף אליו, ספק מתוך דאגה לעתיד ההתנחלות וספק מתוך רצון אנוכי להרחיק ממנו את מי שיזדקק לעזרת זולתו. הגרעין לוחץ על רחל להתחתן עם חזן ידוע בשם משה ויינשטוק (יהורם גאון) – אדם מפונק ואנוכי. התנהגותו עומדת בסתירה לערכיה של הציונות הדתית, כפי שהם מודגמים בסרט בו צופים בשבט בני עקיבא – מבצע יונתן בכיכובו של יהורם גאון.
רחל דואגת שבנותיה ישמרו על כללי הקהילה, ומנסה למצוא גבר, שישמש כחתנה, כדי לעבור את ועדת הקבלה של היישוב, שבראשה מוטקה קופפר (אסי דיין). במקביל לתהליך שעוברת רחל, שבמהלכו היא יוצאת עם נהג הסעות בשם יוסי (משה איבגי), המשנה את נקודת מבטה, עוברות בנותיה תהפוכות רגשיות. אסתי, אשר מתנגדת בכלל למעבר לגרעין, מנהלת מערכת יחסים מינית לפני החתונה עם חייל (יהודה לוי), למרות התנגדות אמה. התנגדותה של אמה נובעת מאותם ערכים שגרמו ליוסי להישאר בתול בשעה שלאחיותיו כבר יש נכדים. תמי מתחברת עם רפי (אושרי כהן) שחבריו, קבוצת עבריינים שהנהלת בני עקיבא לא מרחיקה ממסגרתה כדי לא לפגוע במוניטין של התנועה, תוקפים אותה מינית.
קלאודיו לופס

קריירה

לופס הצטרף לקבוצת אינדפנדיינטה דה ריו טרסרו בכדורגל, ב-1989 כאשר הקבוצה זכתה באליפות מקומית לילדים לופס צד את עינו של מנואל פאטינו שרכש את כרטיס השחקן שלו תמורת 5,000 דולר במטרה להעבירו למחלקת הנוער של אסטודיאנטס לה פלאטה. במקביל, צורף לופס לנבחרת עד גיל 17.
ב-1992 החליטה אסטודיאנטס למכור את כרטיס השחקן של לופס לראסינג קלוב. לופס החל לשחק בליגה ב-20 בספטמבר 1992 אך כבש את שערו הראשון רק במהלך טורניר הקיץ (Torneos de Verano) המתקיים בחודש ינואר כהכנה לקבוצות הליגה. שערו הראשון בליגה היה במחזור האחרון של טורניר הקלאוסורה לשנת 1993, טורניר בו שיחק במרבית משחקי הקבוצה. לופס היה משחקניה הבכירים של ראסינג.
ב-1996 נרכש כרטיס השחקן של לופס על ידי ולנסיה הספרדית תמורת 4 מיליון דולר. תחילה התקשה לופס לתפוס מקום בהרכב שכלל בין היתר את אריאל אורטגה ורומאריו אך במהרה הפך לופס לאחד משחקניה החשובים של הקבוצה.
לופס שיחק במשך 5 עונות במדי ולנסיה במהלכן היה מהגורמים העיקריים לעליית הקבוצה לגמר ליגת האלופות בה הפסידה לבסוף לריאל מדריד. במשחקי הקבוצה מול ברצלונה גילה יכולת מצוינת וכבש מספר שערים חשובים.
הוא נודע בזכות מהירותו המסחררת והיכולת הטכנית הגבוהה וזכה לכינוי "פיוחו" - הכינה. לופס שיחק בעיקר באגף מצד שמאל.
בשנת 2000 נמכר כרטיס השחקן של לופס ללאציו תמורת 35 מיליון דולר ושיחק בה במשך 4 עונות. במהלך תקופתו סבל לופס מפציעות חוזרות, הוא אמנם גילה יכולת טובה אך לא הצליח לשחזר את יכולתו מימי ולנסיה.
ב-2004 נרכש כרטיס השחקן של לופס על ידי קבוצת קלוב אמריקה, מהעשירות והחזקות מבין הקבוצות המקסיקניות. הוא הפך מיד לאליל האוהדים ושיחק בשורות הקבוצה עד שנת 2006 אז החליט לחזור לראסינג קלוב במטרה לעזור לה לזכות באליפות. לופס קיווה שחזרתו תיצור אפקט דומה לזה שיצר חזרתו של חואן סבסטיאן ורון אך ראסינג סיימה במרכז הטבלה.
ב-2008 עבר לופס לליגה האמריקאית וחתם בקבוצת קנזס סיטי ויזרדס.

במדי הנבחרת

לופס ערך 56 הופעות במדי הנבחרת וכבש עבורה 10 שערים. הוא זכה עם הנבחרת האולימיפית במדליית הזהב באולימפיאדת אטלנטה (1996) והיה בסגל ארגנטינה למונדיאל 1998 ומונדיאל 2002.
גבעת ישעיהו

היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1958 על ידי עולים מהונגריה, ונקרא על שם ישעיהו פרס, חוקר ארץ ישראל, והוא נכלל במועצה האזורית מטה יהודה.
במושב ניתן למצוא גידולים חקלאיים כגון: ענבים, זיתים, אפרסקים, ואף לולי תרנגולות.
אף על פי שאינו משתייך לתנועת בני המושבים, פועלת בו תנועת הנוער "חטיבת בני המושבים". במסגרתה תורמים בני הנוער למושב מבחינת פעילות בחגים ובהתנדבות. כמו כן ניתן למצוא בו גרעינר מהתנועה וכן עובדת בו ענ"קית (עובדת נוער-קהילה).
הילדים לומדים בבית הספר היסודי "הר-טוב" בקיבוץ צרעה, חלקם לומדים בבית הספר היצירתי המשלב "קרוב" בקמפוס נחם, וחלקם בבית הספר הדמוקרטי בנתיב הל"ה. במסגרת החטיבה העליונה לומדים הנערים בהר-טוב (על-יסודי) או ב"דרור" על יסודי משלב יצירתי, בצור הדסה.
במרכז המושב שני גני ילדים.
בסמוך למושב, בתוואי הכביש העובר לידו, שרידי דרך רומית קדומה, שעל אחת מאבני המיל שלה נמצאה כתובת מימי הקיסרים ספטימיוס סוורוס וקרקלה. בסמוך למושב גם מספר אתרים ארכאולוגיים מתוירים, ובהם תל שוכה ("גבעת התורמוסים"), תל עדולם, חורבת עתרי וחורבת מדרס.
כיום אוכלוסיית המושב מעורבת. בשנת 2000 החלה להיבנות בו הרחבה.
המושב סמוך ליישובים צפרירים, שריגים (לי-און) ועגור. עד 1948 השתרעו במקום אדמות הכפר עג'ור.
בצד חקלאות, רבים מתושביו עוסקים בעבודות חוץ, בשירותים ציבוריים, או בעלי מקצועות חפשיים וכן באירוח ובהסעדה באזור.
קללת הידע

קללת הידע (באנגלית: Curse of Knowledge) היא מושג המביע את הרעיון שבעל ידע מסוים יתקשה מאוד לחשוב על הידוע לו מנקודת מבטו של מי שחסר את הידע המסוים.
המושג, המשמש בין היתר בפסיכולוגיה חינוכית ובכלכלה, נטבע ככל הנראה בשנת 1989 במאמר ב-Journal of Political Economy. האחים צ'יפ הית (Chip Heath), פרופסור להתנהגות ארגונית באוניברסיטת סטנפורד, ודן הית (Dan Heath), מוציא לאור של ספרי חינוך, עשו שימוש במונח בשני ספרים: "קללת הידע" ו"ככה זה נדבק" (Made to stick). בספר האחרון טענו כי רעיונות שמצליחים לחדור ולהישאר בתודעה הציבורית מתאפיינים בכך שאינם נגועים בקללת הידע.
הגדרה אחרת מתייחסת לחוסר היכולת לתפוס את הנפש (mind) של האחר כשונה משלך (תאוריה של תודעה).

הניסוי של אליזבת ניוטון

הפסיכולוגית אליזבת ניוטון ערכה ניסוי שבמהלכו התבקשו הנבדקים לתופף באצבעותיהם מנגינות של שירים ידועים ולנסות לנבא מה יהיה שיעור השירים שיזוהו על ידי המאזינים; נמצא כי הניבויים היו גבוהים פי עשרים מהתוצאות בפועל. ניסוי זה נחשב להדגמה של "קללת הידע", ומראה עד כמה היא עשויה לעוות חיזויים.

הכישלון בהוראה

קארל וימן, שותף לקבלת פרס נובל לפיזיקה ב-1995, המכהן כמנהל היוזמות בהוראת המדעים באוניברסיטת קולומביה הבריטית (UBC) ובאוניברסיטת קולורדו (UCB), וכן כיושב-ראש הוועדה להוראת המדעים של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, ואשר חוקר את הוראת הפיזיקה וביצע מחקרים מקיפים בפיזיקה אטומית, רואה ב"קללת הידע" הרובצת על הפרופסורים באוניברסיטאות את הסיבה לכשלים במערכת הוראת המדעים באוניברסיטאות.
לדעתו, קללת הידע היא הגורם שבגללו נוטים חברי סגל אקדמי להסתמך על האינטואיציה שלהם בקביעת דרכי הלמידה במקום להיסמך על מחקרים שבוצעו באוכלוסיית היעד.