וונג פיי הונג

וונג פיי הונג (באנגלית: Wong Fei Hong, סינית מסורתית: 黃飛鴻; סינית פשוטה: 黄飞鸿; פין-יין: "הואנג פיי הונג", אותיות רומניות של ייל: Wòhng Fēihùhng;‏ 9 ביולי 1847 - 25 במרץ 1924) היה אמן לחימה סיני, הילר ומהפכן שהפך להיות גיבור סיני מיתולוגי ונושאם של סדרות טלוויזיה וסרטים רבים.
כהילר ורופא אלטרנטיבי, תירגל וונג ולימד אקופונקטורה וצורות אחרות של רפואה סינית ב'פו צ'י לאם' (寶芝林). מרפאתו הייתה בפושאן שבגואנגדונג שבסין, והוא נודע בטיפולו האמפתי למטופליו. בפושאן נבנה מוזיאון המוקדש לו. בין תלמידיו הידועים של וונג ניתן לציין את לאם סאי ווינג, ליונג פון, ולינג ואן גאי. בן לוויתו היה סו צ'ן, המוכר גם כאביון סו.

שנותיו הראשונות

אגדה מספרת שוונג פיי הונג נולד בפושאן ביום התשיעי של החודש השביעי לשלטונו של הקיסר דאוגואנג (1847). כשוונג היה בן חמש החל את לימודיו באמנויות לחימה תחת אביו וונג פיי יינג. על מנת לתמוך בהכנסתה הדלה של משפחתו, הצטרף לאביו לגואנגג'ואו שבפושאן ולאורך פרובינציית גואנגדונג, שם הם ביצעו הופעות של אמנויות לחימה ומכרו תרופות.
בצעירותו הפגין וונג כישרון רב כאמן לחימה. בגיל שלוש עשרה, בעודו מבצע הדגמה של אמנויות לחימה בדוזישיאנג שבפושאן, פגש וונג פיי הונג את לאם פוק סינג, תלמידו הראשון של טיט קיו סאם, שלימד אותו את הטור דה פורס של טכניקת אגרוף הברזל באמנות הלחימה הונג גאר ואת השימוש בקלע, שסייע לו להפוך לרב אמן של הונג גאר. בהיותו בן שש עשרה, פתח וונג בתי ספר בשיוג'אוף, דיסיפו, שיואן, שבפרובינציית גואנדונג ופתח את מרפאתו 'פו צ'י לאם' (寶芝林) ברחוב רנאן שבפושאן. בשנות העשרים המוקדמות לחייו, הוא נודע למרחוק כרופא מכובד ואמן לחימה חשוב.

בגרותו

בהיותו אמן לחימה מפורסם, היו לו תלמידים רבים. הוא הועסק על ידי מפקדי פרובינציית ג'ימינג וו חונמיי ולו יונגפו כקצין הרפואה הצבאי, מאמן אמנויות הלחימה הראשי ומאמן אמנויות הלחימה הראשי בגוואנגדונג. מאוחר יותר הוא הצטרף ללו יונגפו בלחימתו נגד הצבא היפני בטייואן. חייו היו מלאי תסכול ובשנותיו המאוחרות הוא חווה את אובדן בנו ושריפת פו צ'י לאם. בשנת ירח, ביום העשרים וחמש לחודש השלישי של שנת 1924, נפטר וונג פיי הונג ממחלה בבית החולים צ'נגשי פנג'בן שבגואנגדונג. אשתו ושני תלמידיו הבולטים, לאם סאי-וינג וטאנג סאי-קינג, עברו להונג קונג, שם הם המשיכו ללמד את אמנות הלחימה של וונג. וונג נהפך להיות גיבור אגדי שסיפור חייו האמיתי עורבב כיד הדמיון הטובה באופן בדוי על גבי המרקע ובכתב.

כאמן לחימה

וונג היה רב אמן של אמנות הלחימה הסינית הונג גאר. הוא ערך בשיטתיות את הסגנון הבולט בהונג גאר ועיצב את הגרסה של פורם (פורם הוא סדרת תנועות המבוצעות יחדיו במין ריקוד המדמות קרב, מכונה קאטה ביפנית ואגרוף צללים במערב) האגרוף של העגור והנמר, אותו הוא שילב עם טכניקות "עשרת האגרופים המיוחדים" שלו. וונג היה נודע במיומנותו בטכניקה הידועה בשם "האגרוף חסר הצל". הוא נודע בקוראו את שמות הטכניקות בהן הוא השתמש בעודו נלחם.
וונג פיי הונג נהיה בקיא בשימוש בכלי נשק כמו מקל עץ ארוך והקלשון הדרומי. זמן קצר לאחר מכן, החלו חרושת שמועות על לחימתו המופלאה בכלי נשק אלו. סיפור אחד מספר שהוא הביס כנופיה בת שלושים אנשים תוך שימוש במקל.
וונג נכלל לעיתים קרובות בין "עשרת הנמרים של קנטון" (קבוצה של עשרת רבי אומנים בולטים שפעלו בימי שושלת צ'ינג (1644-1912), קבוצה שאליה השתייך גם אביו של וונג פיי הונג).

אחרים

דמותו של לי רקה סדרת משחקי הווידאו The Last Blade של חברת משחקי הווידאו היפנית SKN מבוססת על דמותו של וונג פיי הונג כפי שגילם אותו ג'ט לי בסדרת Once Upon a Time in China.
הגיבור הראשי במשחק הפלייסטיישן Xenogears של חברת משחקי הווידאו Squaresoft מושתת על וונג פיי הונג.
רומן המסתורין השלישי של וויל תומאס, The Limehouse Text, בלש בן התקופה הוויקטוריאנית סיירוס בארקר, מתאמן בקנטון תחת הדרכתו של וונג פיי הונג.
סטאן סאקאי ציין שהוא מעוניין לכלול את וונג פיי הונג (או דמות המתבססת עליו) בסדרה הקומית האנתרופומורפית אוסאגי יוג'ימבו.