google/wiki40b huggingface dataset:
אמיטאב באצ'אן

ביוגרפיה

החל לשחק בשנת 1969 ומאז התפרסם והפך לגדול שחקני הקולנוע ההודי (בוליווד) בעולם כולו.
אמיטב באצאן זכה בפרסים רבים במהלך הקריירה שלו, בהם השחקן הטוב ביותר, הסרט הטוב ביותר ועוד. אמיטב מחזיק בשיא מספר המועמדויות לפרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ההודי
אמיטב באצאן, בנוסף להיותו שחקן קולנוע, הוא גם זמר, מפיק סרטים ומגיש בתוכניות טלוויזיה מובילות. בנוסף שימש כחבר בבית הנבחרים של הפרלמנט ההודי בין השנים 1984 - 1987.
אמיטב באצאן נשוי לשחקנית ג'איה בהדורי. לזוג שני ילדים: הראשונה שוויטה נאנדה באצאן הנשואה לאיש העסקים ניקיל נאנדה, נכדו של השחקן ראג' קאפור. והשני אבישאק באצאן, שגם הוא שחקן קולנוע והוא נשוי לשחקנית הקולנוע אישווריה ראי.

קריירה

שיחק בסרטים רבים מז'אנר סרטי הפעולה.
מסרטיו: "אמאר אקבאר אנטוני", "נקמה מאוחרת","שולאי", "נקמה וחוק", "שלושה אחים", "גזר דין", "ביחד", "לב חצוי" ו"מישהו שומר עלי" עם המה מליני וסלמן חאן בשנת 2003.
ב-2005 שיחק בסרט "שחור" שביים סנג`אי לילה בנסאלי.
סרטים נוספים בהם שיחק:
"פסגת האימה",
"לפעמים שמח לפעמים עצוב",
"דב",
"מעט סוכר",
"קשר משפחתי", 
"שוד בעיניים עצומות",
"המרוץ נגד הזמן",
"לעולם אל תגיד שלום",
"בבול",
"בוטנה",
"גורל",
"סארקר"
"סארקר ראג",
"אהבות",
"ויר זארה",
"גום בארבר גום",
"באנטי ובבלי"
ועוד רבים אחרים.
שיחק לצד שחקנים מפורסמים בתעשיית הקולנוע ההודי, ביניהן מספר מהשחקניות הגדולות של הודו כמו המה מליני, רקהה ורבות אחרות.
זולגות הדמעות מעצמן

תקציר עלילה

הסרט מספר על יעקב ויצחק צ'רניאק, אב ובן המנהלים חברה קטנה לקייטרינג ושירה בציבור. הנושא המרכזי בעלילה מדבר על כך שיצחק, בשנות ה-20 המאוחרות לחייו, מנסה לעבור טסט, אך בכל פעם שניגש, הוא מתחיל לבכות מבלי לשים לב, למרות שהוא נהג מצוין.
שם הסרט הוא ציטוט של שורה מפורסמת משירה של מרים ילן-שטקליס, "דני גיבור".
רפי אליהו

קריירה

אליהו שיחק באגף השמאלי, לעיתים כקשר שמאלי ולעיתים כקיצוני שמאלי. בין היתר, התמחה בבעיטות עונשין. אליהו זכה עם נבחרת הנוער של ישראל באליפות אסיה. שני משחקיו הבינארציים בשורות הנבחרת הבוגרת של ישראל היו מול נבחרתה האולימפית של ארצות הברית שהתארחה בישראל בינואר 1975.
עם הפועל באר שבע זכה אליהו בשתי אליפויות המדינה בכדורגל בשנים 1975 ו-1976, תחת הדרכתו של המאמן אמציה לבקוביץ'. בשנים אלו היה בין השחקנים הבולטים בקבוצה ושילב, לדברי מאמנו באותה עת, "כישרון עם עבודה קשה. יהודי לא קל, אבל לוקאל פטריוט מן המעלה הראשונה".
בסך הכל שיחק במדי הפועל באר שבע ב-419 משחקים בהם כבש 66 שערים, ובשלהי הקריירה שלו שיחק גם במכבי יבנה, מכבי קריית גת ומכבי רמת עמידר. בשנת 1986 פרש ממשחק פעיל ופנה לאימון.
ב-26 באפריל 2018 נפצע קשה בתאונת דרכים.
רפי אליהו הוא אביהם של הכדורגלנים רמי ועידו אליהו.
לאנדרו ז'ואקים ריביירו

קריירה

לאנדרו התחיל את הקריירה שלו באינטרנסיונל. ב-29 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד שאפקואנסה.
בקיץ 2015 הושאל לארוקה מליגת העל הפורטוגזית בה שיחק עד ינואר של אותה עונה. במאי 2016 הושאל לגלוריה.
בינואר 2017 חתם בדילה גורי מליגת העל הגאורגית. ב-5 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד צ'יחורה סצ'חרה. ב-12 באפריל 2017 הבקיע צמד בתיקו 3-3 נגד לוקומוטיב טביליסי, שערים אלו היו גם שערי הבכורה שלו לאנדרו בקריירה.
ב-14 ביולי 2017 הושאל במכבי נתניה עד לסיום העונה עם אופציה לשלוש שנים נוספות.
ב-21 בדצמבר 2017 חתם בשריף טירספול מליגת העל המולדובית.
שמואל יצחק יפה

הרב שמואל יצחק יפה (י"ז בניסן ה'תרמ"ד, 12 באפריל 1884 - י"ז בניסן ה'תשי"ג, 2 באפריל 1953) היה רב ליטאי, רבה של בוריסוב שבפלך מינסק ובסוף ימיו ראב"ד בתל אביב. חתנו של רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, ה"בית הלוי".

ביוגרפיה

נולד בקובנה לרב צבי יפה מצאצאי ה'לבוש' ולחיה רחל (נהרגה בגטו קובנה בסוף 1941). למד בישיבת סלובודקה והתפרסם בעולם הישיבות. רבי חיים סולובייצ'יק לקח אותו כחתן לאחותו מאביו, פעשא רבקה (ה'תר"ם, 1880 - י"ח בשבט ה'תשל"ג, 1973), בתו של רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (ה"בית הלוי") מאשתו השלישית, ואחותו מאב ואם של הרב שמחה סולובייצ'יק. היא התייתמה בילדותה וגדלה בביתו של אחיה הגדול. לאחר נישואיהם התגורר הזוג בבית אמה האלמנה אסתר ביילא, באותו בניין מגורים שבו גר רבי חיים, והרב יפה למד עמו בחברותא כעשר שנים.
בשנת 1914 התקבל כרב בבוריסוב שבפלך מינסק וכיהן במשרה זו במשך 20 שנה עד שנת 1934, שבה נמלט מרוסיה הסובייטית עלה לארץ ישראל והתמנה כרב וראב"ד בתל אביב. בתחילה כיהן כרב בשכונת נווה שלום ובהמשך התמנה כמנהל המחלקה לכשרות הבשר וכראש בית הדין לגיטין וחבר הרבנות הראשית בעיר.
אחרי סיום מלחמת העולם השנייה היה פעיל מאד בהיתר עגונות מלחמת העולם השנייה.
הוא נפטר ביום הולדתו ה-69, בחול המועד פסח, י"ז בניסן ה'תשי"ג, 2 באפריל 1953. הוא נקבר למחרת ביום שישי בצהריים בבית הקברות נחלת יצחק במעמד רבנים וקהל רב.
בלוגראדצ'יק

היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית פזורה באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת מתוארכת למאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית. במקום נמצאו שרידי בית מרחץ רומי מתקופת אספסיאנוס ומצודה שהוקמה בתקופת ולריאנוס ועמדה במתקפות ההונים. בהמשך עבר האזור לשליטת האימפריה הביזאנטית. היישוב המודרני נוסד בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה והגיע לשיא פריחתו בתקופת איוון סרצימיר, קיסר בולגריה, כאשר היה חלק ממערך המבצרים של צארות וידין.
ב-1396 נכבש היישוב על ידי צבאו של באיזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך תקופת בין המלכים של האימפריה נשלט היישוב בידי דספוטט סרביה ובהמשך ואלכיה. האזור נכבש מחדש על ידי מהמט הראשון ובעת הזו מוזכר שמו המודרני של היישוב בתעודות עות'מאניות. ב-1771 נבנה במקום מסגד "חאג' חוסיין". היישוב הפך לזירת קרבות בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה האוסטרית וידע מרידות רבות של תושביו כנגד העות'מאנים בשלהי המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19. האזור נודע בהיידוקים שבו אשר תקפו ללא הרף את משמרות הצבא העות'מאני. בין 1794 ל-1807 נשלט היישוב בידי הוואלי המורד אוסמאן פאזוואנטואולו ובתקופתו ידע תנופת בנייה ופיתוח.
ב-28 בפברואר 1878 נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובהמשך הפכה חלק מהנסיכות הבולגרית. ב-1894 נבנו במקום ספריה ותיאטרון, ב-1901 בית ספר תיכון וב-1912 בית חולים קטן.

כלכלה

בעיר פועל יקב המייצר יין נתזים ויין אדום. בשטח הרשות המקומית קיים מפעל לייצור מכשירי טלפון, מפעלי טקסטיל ומוצרי בשר עוף. העיר ממצבת עצמה כיעד תיירותי כאשר מצודת בלוגראדצ'יק והצוקים הסמוכים אליה הם האתרים המתוירים ביותר.

אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעות מקצינות מכיוון הרי הבלקן, הגורמות להפרשי טמפרטורה משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 15ᵒc וערכי הקיצון נעים מ-1ᵒc בינואר ועד 29ᵒc באוגוסט. כמות המשקעים החודשית הממוצעת נעה בין 96 מילימטרים בינואר ועד 297 מילימטרים ביוני.
פאבל ריבאלקו

קריירה צבאית

ריבאלקו נולד ב-4 בנובמבר (23 באוקטובר לפי הלוח היוליאני) 1894  בכפר במחוז חרקוב, ובשנת 1907 בהיותו בן 13 החל לעבוד בבית חרושת לסוכר. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס ריבאלקו לצבא האימפריה הרוסית, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים הרוסית ובמהלך מלחמת פולין-אוקראינה. בין השנים 1926–1930 למד ריבאלקו באקדמיה הצבאית על שם פרונזה, ולאחר מכן מונה למפקד גדוד. בשנת 1934 נשלח כיועץ צבאי לסין, ולאחר מכן כיהן בין השנים 1937–1940 כנספח צבאי בסין ובפולין.

מלחמת העולם השנייה

זמן קצר לפני מבצע ברברוסה מונה ריבאלקו למדריך בבית הספר לטנקים בקאזאן, ונשאר בתפקיד זה עד ליולי 1942. ביולי 1942 לאחר הפצרות רבות ונשנות, מונה ריבאלקו למפקד ארמיית הטנקים החמישית, ובספטמבר מונה למפקד ארמיית הטנקים השלישית, ולחם עמה בקרב חרקוב השלישי. לאחר שספגה אבדות כבדות במהלך הקרב, הפכה הארמייה לארמייה ה-57. במאי 1943 מונה ריבאלקו למפקד ארמיית המשמר המשוריינת השלישית, ולחם עמה בקרב קורסק ובקרב דנייפר. בספטמבר 1944 פיקד ריבאלקו על הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ולאחר מכן בקרב על שלזיה. באפריל 1945 לחם עמה במהלך הקרב על ברלין כחלק מהחזית האוקראינית הראשונה, ולאחר מכן השתתף ריבאלקו בכיבוש דרזדן ובקרב על פראג.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה המשיך ריבאלקו לפקד על ארמיית המשמר המשוריינת השלישית, ובשנת 1947 מונה למפקד כוחות השריון הסובייטיים בגרמניה. ב-28 באוגוסט 1948 מת ריבאלקו בביתו שבמוסקבה לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
פיקוד אפריקה של ארצות הברית

גבולות אחריות מרחביים

הפיקוד אחראי על אזור אפריקה (למעט מצרים, השייכת לפיקוד מרכז של ארצות הברית.) ולחלקים נרחבים מהאוקיינוס האטלנטי, ומהאוקיינוס ההודי. 
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב עצמאי ב-2007 וקיבל אחריות על אזורים שקודם לכן היו באחריות פיקוד אירופה, פיקוד מרכז, ופיקוד האוקיינוס השקט.
קטניות

מאפיינים

המאפיין העיקרי של הקטניות הוא התרמיל (legume), פרי שמוצאו משחלה עילית בעלת עלה שחלה יחיד. לפרחי הקטניות צורות שונות, אך הם תמיד פנטמריים, כלומר חלקיהם עומדים בתורים של חמש. עלי לוואי קיימים בדרך כלל בצידי הפטוטרת, ובסיס הפטוטרת מעובה במידת מה על פי רוב.
לקטניות תכונה ייחודית של קיבוע חנקן אטמוספירי, בעזרת חיידקים סימביוטיים המכונים ריזוביום (rhizobia), החיים על שורשיהן. לתכונה זו חשיבות רבה באקולוגיה ובחקלאות, משום שהיא מאפשרת את העשרת הקרקע בחומרי הזנה, לאחר שנצרכו על ידי גידולים חקלאיים או על ידי הפרעה כגון שריפה. תכונה זו גורמת גם לתכולת חלבון גבוהה יותר בקטניות, בהשוואה לצמחים אחרים.
הזרעים של הקטניות משמשים מרכיב חשוב במאכל האדם, והם בעלי ערך תזונתי רב הכולל חלבונים, פחמימות, סיבים, וויטמינים שונים מקבוצת ה-B.

טקסונומיה


מינים נפוצים:
אפונה, עדשים, בוטנים, שעועית, חומוס, פול, פולי סויה, תורמוס, בקיה, אספסת, מש ואזוקי.
מרדכי סנדר קופשטיין

הרב מרדכי סנדר הלוי קופשטיין (תרל"ה, 1875 – ג' בסיון תשי"ד, יוני 1954) היה רבה של ראדין ומראשי "התאחדות הרבנים פליטי רוסיא ושאר ארצות" בארץ ישראל.

תולדותיו

נולד בליטא למשפחת רבנים. אביו, הרב יעקב הלוי קופשטיין, היה רבה של ניימנצין שליד וילנה ומחבר הספרים "פרי יעקב", "בית לוי" ו"תורת הלויים". אמו, חיה רייזל, היא בתו של יהודה לייב גולדשטיין. הוא נקרא על שם סבו, הרב מרדכי סנדר הלוי קופשטיין. סבתו, אשת מרדכי סנדר, הייתה נכדת הרב אלימלך אייזנשטט, רבה של לידה.
נישא לאסתר, בתו של הרב זכריה מנדל כ"ץ, רבה של ראדין. היא נפטרה כבת 22, בשנת תרס"ד, והוא נישא בשנית לבת אחיה הרב יוסף יוזפא כגן, פנינה-פרל (אחותו של "הרב הנזיר" דוד כהן, נפ'בשנת תשכ"ח).
לאחר פטירת חותנו, בשנת תרנ"ז (1897) התמנה תחתיו כרבה של ראדין. ביתו היה מול ביתו של החפץ חיים.
בשנת תרפ"ד (1924) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנות ה-30 היה ממייסדי התאחדות הרבנים פליטי רוסיא והוא עמד בראשה, לצדם של הרב יהושע צימבליסט ("ר' יהושע מהורודנה") והרב שמואל קיפניס.
בנו חיים מנדל נפטר בשנת 1934 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. בנו, אלימלך-מילטון, היה רב בארצות הברית (נפ' בתשמ"ו). בתו הייתה נשואה ליהודה גולן, איש משרד החוץ. הרב קופשטיין נפטר ביוני 1954 ונקבר בירושלים.
אחיו, הרב יהודה קופשטיין, היה רב בקנטון, אוהיו. בן אחותו היה הרב מרדכי רוגוב, בעל הספר "עטרת מרדכי".
בגטלה ללא טונליות

בגטלה ללא טונליות (בצרפתית: Bagatelle sans tonalité)‏ S.216a ברשימת סירל, היא יצירה לפסנתר סולו שחיבר פרנץ ליסט בשנת 1885. 
הגם שהיצירה מבטאת חריגה מהטונליות היא נחשבת על פי רוב לחיזוי הכיוון של אמנות המוזיקה ולא כחלק מהתנועה האטונלית. על פי מספר מבקרי מוזיקה, ראוי לראות בבגטלה את הואלס החמישי בסדרת "ואלס מפיסטו".
ג'ק דים

ביוגרפיה

דים נולד באולדהאם שבלנקשייר. בשנת 1990 הופיע באופרת הסבון הבריטית "משפחות", על אודות שתי משפחות, האחת בצ'שייר שבאנגליה והשנייה באוסטרליה.
ב-1992 שיחק דים בפרקים אחדים של הסדרה "בקצב הלב" בתפקיד אלן מסקל. עוד הופיע במיני-סדרה "חייו וזמניו של הנרי פראט" ושיחק בתפקיד ראשי בדמות הנרי פראט המבוגר. את הנרי פרט הילד גילם אנדרו ניקולסון, ואת הנרי פראט הצעיר גילם בריאן דיק.
ב-1993 גילם דים את ויני, חייל צעיר, בסדרת הדרמה זוכת הפרסים "Soldier Soldier". בהמשך הצטרף לצוות שחקני הסדרה "לדפוק שעון" פרי עטו של פול אבוט.
ב-1996 הופיע דים בתפקיד שוטר בדרמה הטלוויזיונית "הילסבורו" של רשת ITV, המבוססת על אסון הילסבורו שהתרחש ב-1989.
ב-1999 שיחק דים בתפקיד אורח בפרק בסדרה "קוויר בעיר" בדמות מעריץ מושבע של הסדרה "דוקטור הו". בשנת 2000 החל לשחק באופרת הסבון הוותיקה של ITV "קורוניישן סטריט" וגילם את פיל סימונדס.
בינואר 2007 השתתף בסדרת הדרמה "The Afternoon Play" של ה-BBC הכוללת סיפורים קצרים. ב-2010 החל להופיע בתפקיד הבלש קן בלקסטון בסדרה המשטרתית "פקד בילוש בנקס".
ב-2011 שיחק דים בתפקיד וולטר במיני-סדרה "רח' ברינקברן, 32". ב-2014 הופיע במחזה "Blindsided" מאת סיימון סטיבנס בתיאטרון רויאן אקסצ'יינג' לדה של ג'ולי הסמונדהלש (ששיחקה אף היא ב"קורוניישן סטריט").
דים הופיע בפרק בסדרה "סדר חדש" בתפקיד חשוד בחקירת רצח מן העבר.
ב-2016 החל דים להופיע בתפקיד המפקח מאלורי בסדרה "האב בראון" של ה-BBC החל מהעונה הרביעית.
ערים של נייר

תקציר הסיפור

גיבור הסיפור הוא קווינטין ג'ייקובסון, המכונה קיו. קיו מאוהב בשכנתו מרגו מאז שהוא ילד קטן. 
לילה אחד מרגו מופיעה בחלונו, והם עוברים יחד מסע נקמות מטורף. זמן קצר לאחר מכן, מרגו נעלמת ואף אחד לא יודע היכן היא נמצאת.
יחד עם שני חבריו הטובים, חברה של אחד מהם וחברה של מרגו הם יוצאים למסע מלא עליות ומורדות בחיפוש אחרי מרגו דרך הרמזים שהיא השאירה אחריה.
להב"ה - לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית

להב"ה - לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית הוא מיזם של ממשלת ישראל שהחל בשנת 2001, שמטרתו צמצום פערים בשימוש בטכנולוגיית המידע בחברה הישראלית. המיזם מתמקד בהטמעת טכנולוגיית המידע והגברת המודעות לשימוש בה בפריפריה ובאוכלוסיות חלשות, בדגש על ילדים ונוער.
הפרויקט מבוסס על הרעיון של הקמת מרכזי תקשוב ביישובי הפריפריה, והוא מעניק נגישות פיזית למחשב ולאינטרנט למי שאין ידו משגת, הדרכת שימוש במחשב ובאינטרנט, הטמעת שירותי ממשל זמין, הקניית מיומנויות והרגלי שימוש באינטרנט כמקור מידע וכפלטפורמה תקשורתית וקהילתית. במסגרת הפרויקט פועלים כיום 30 מרכזי להב"ה, המרכזים פועלים במשך רוב שעות היום ומספקים שירותי הדרכה לכלל האוכלוסייה ללא תשלום. בכל מרכז צוות הדרכה מיומן הכולל מנהל וארבעה מדריכים, שתי כיתות הדרכה המכילות כ-40 עמדות מחשב המחוברות לאינטרנט בפס רחב.
החל משנת 2014 המיזם מנוהל ומופעל על ידי משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל. בעבר נוהל על ידי אגף החשב הכללי במשרד האוצר. למעלה מ-40 אלף משתתפים מהאוכלוסייה המבוגרת ולמעלה מ-60 אלף ילדים עברו במסגרתו הכשרות רבות ומגוונות.

היסטוריה

בשנת 2001, בעקבות יוזמה של חבר הכנסת מיכאל איתן, שהיה יו"ר ועדת האינטרנט וטכנולוגיית המידע בכנסת, החליט שר האוצר סילבן שלום,, לנקוט בצעדים לגישור הפערים הדיגיטליים בישראל, וזאת בנוסף לפעילות התשתיתית הרחבה והמקיפה של ממשל זמין לכל אזרח במדינת ישראל. להב"ה הוכרז כפרויקט דגל להגשמת מטרה זו, מתוך הנחה כי צמצום הפער הדיגיטלי יוביל לצמצום הפער החברתי בדורות הבאים.
את הפרויקט הוביל מראשיתו ועד לפרישתו בשנת 2008, יצחק כהן, מנהל ממשל זמין.
תמצית הליבה של הפער הדיגיטלי סובבת סביב הכרה בקיומה של כלכלת מידע מסוג חדש המאופיינת בהשבחת ההון האנושי בכל הקשור בהקניית מיומנויות שימוש בטכנולוגיית המידע ויכולות לתרגום המיומנויות האלה לאמצעי ייצור ומוצרים מוטי מידע.
בין השנים 2002 ל-2004 הוקמו 15 מרכזי הדרכה קהילתיים, ובהם עמדות מחשב המקושרות לאינטרנט. בשנת 2004 חשף העיתונאי יואב יצחק כי להב"ה הפך בפועל לפרויקט תעסוקה לחברי מרכז הליכוד ומקורביהם. בעקבות החשיפה נכתב על הפרויקט דו"ח חמור שהצביע על "בזבוזים ושיקולים תמוהים". בעקבות זאת החליט שר האוצר בנימין נתניהו על שורה של שינויים בפרויקט ומינה ועדה בראשות החשב הכללי לתיקון הליקויים שנמצאו בדוח הביקורת, הוועדה החליטה בין השאר, לפזר את מינהלת להב"ה ולמנות הנהלה חדשה בראשות יוסי טובול.
בחודש פברואר 2011 פרסם החשב הכללי במשרד האוצר מכרז נוסף למתן שירותי הדרכה וניהול ל-17 מרכזי להב"ה חדשים שיוקמו בטבריה, עכו, מע'אר, סחנין, באקה ג'ת, טייבה, נצרת, אלעד, בני-ברק, מודיעין עילית, ירושלים, דימונה, ערד, קריית-גת, קריית-מלאכי, קריית-שמונה ומעלות תרשיחא.
ב-17 בנובמבר 2014 עבר הפרויקט למשרד המדע עקב החלטת ממשלה שיזם יאיר לפיד.
במהלך 2017 לאור תביעת מדריכים ומנהלי מרכזים את המדינה ליחסי עובד מעביד, הקפיא משרד האוצר את גיוס כח האדם לפרויקט ו-30 המרכזים הקיימים ממעיטים מאז את פעילותם עם עזיבת מדריכים ומנהלים קיימים. במקביל יצר משרד המדע מכרז ליצירת מרכזים חדשים אשר ניהולם הכולל יבוצע על ידי הספק הזוכה במכרז.
הרמה הברנית

תחבורה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
סטיבן כהן

ביוגרפיה

כהן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הקבוצה הצרפתית מונפלייה. בשנת 2003 עלה לקבוצת הבוגרים ושיחק שם במשך שלוש שנים. בשנת 2006 עבר לקבוצה ראסינג דה פרול מהליגה השנייה בספרד ושם שיחק שנתיים וכבש 12 שערים. בסוף בשנת 2008 עבר לקבוצת סלמנקה מהליגה הספרדית השנייה, ובמדיה שיחק עונה אחת וכבש 6 שערים.
באוגוסט 2009 הגיע כהן לישראל, וחתם בעולה החדשה לליגת העל, הפועל רעננה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מכבי נתניה. כהן כבש 7 שערי ליגה בענה זו, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו להישאר בליגת העל. לאחר שבסיום העונה ירדה הפועל רעננה לליגה הלאומית, חתם כהן בבית"ר ירושלים שם שיחק עד לתום עונת 2011/2012.
לקראת עונת 2012/2013 חתם כהן בקבוצת ואסלנד-בוורן הבלגית, אך שוחרר ממנה כעבור חודש, מבלי שהופיע במדיה במשחק רשמי. ב-11 בדצמבר חזר לבית"ר ירושלים וחתם במדיה עד תום העונה.
לקראת עונת 2013/2014 חתם כהן בקבוצת הפועל עכו, ובמדיה ערך בעונה זו 27 הופעות וכבש שלושה שערים. בעונת 2014/2015 שיחק בהפועל חיפה, ולקראת סופה ביקש לעזוב את המועדון עקב פציעה, ולמעשה פרש ממשחק פעיל.
אהרן פוירשטיין

אהרן פוירשטיין (נולד ב-20 במרץ 1965) הוא מנהל סטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים,  תסריטאי, במאי, ואיש טלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה

נולד בירושלים לפרופ' ראובן פוירשטיין, חתן פרס ישראל ולברטה פויירשטיין, קרמיקאית. אחיו הוא הרב רפי פוירשטיין מראשי עמותת צהר. למד בישיבת נתיב מאיר בירושלים. לאחר שירותו הצבאי למד פסיכולוגיה ומדעי הרוח באוניברסיטה העברית, וכן למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. 
הוא החל את דרכו בתיאטרון בתפקיד "הגולם", בתיאטרון לילדים ולנוער בבימויו של ברוך גוטין (על פי סיפורו של יצחק בשביס-זינגר). לאחר מכן כתב ושיחק בהצגת הקברט "סיטרא קמא" (יחד עם ג'קי לוי וניצן פרי), הצגה שעסקה באופן סאטירי ביחסי דתיים-חילונים. ההצגה עלתה כ-300 פעם בתיאטראות ברחבי הארץ. את עיסוקו בתיאטרון המשיך בכתיבת המחזה "דיכאונות קלים בשושן".  
בשנת 2000 עבר פוירשטיין לעסוק בטלוויזיה. הוא כתב והגיש עם ג'קי לוי את "לוי ופוירשטיין", סדרת תוכניות דוקומנטריות בנושא יהדות עבור "רשת" בבימויו של אברהם קושניר.
בשנת 2002 יצר את סדרת הדרמה "101" יחד עם דניאל פארן עבור "טלעד" וכתב לה תסריטים. בשנים 2004-2003 הגיש את תוכנית הטלוויזיה "העולם על פי פוירשטיין" ב"רשת".  
פוירשטיין כתב את הטור הפותח בעיתון "כל העיר" בשנים 2005-2004. הוא לימד תסריטאות בבית הספר מעלה, שימש כמרצה לקולנוע בסינמטק ירושלים, וניהל את "ספריית פוירשטיין", הוצאה לאור העוסקת בפיתוח ובשיווק ברחבי העולם של שיטת פוירשטיין.  
בשנת 2006 ערך את התוכנית "עשרת הדברות" בהנחיית ארי שביט עבור "קשת", ויצר את תוכנית הטלוויזיה "המהפכנים" בהנחייתו של קובי אריאלי. הוא השתתף בכתיבת התסריט בעונה השנייה והשלישית בסדרת הדרמה "מעורב ירושלמי" עבור "קשת". בנוסף לעיסוקיו אלה, לימד תהליכי חשיבה ובקרת טעויות, בארגונים ומוסדות. 
בשנת 2016 החל פוירשטיין לנהל את סטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים.
עמי טרייבטש

עמיחי (עמי) טרייבטש (1948 - 8 בספטמבר 2010) היה מתופף בראשית צמיחת הרוק הישראלי. היה חבר להקת הצ'רצ'ילים לכל אורך שנות קיומה ושיתף פעולה עם שלום חנוך ואריק איינשטיין בתקליטים פורצי הדרך "פוזי" ו"שבלול" ועם איישנטיין ומיקי גבריאלוב בתקליטים "בדשא אצל אביגדור" ו"סע לאט".
בשנת 1965, בגיל 17, הצטרף ללהקת "הצ'רצ'ילים" שפעלה ברמלה, יחד עם חבריו יצחק קלפטר (שהיה אז בן 15), חיים רומנו (שהיה בן 14) ומיקי גבריאלוב (שהיה בן 16). במקצועו היה טרייבטש פקיד בנק.
יואב קוטנר ומיקי גבריאלוב השוו אותו למתופף הביטלס, רינגו סטאר. לדברי קוטנר, "גדולתו הייתה שהוא עשה בדיוק מה שצריך, הוא אף פעם לא היה שוויצר. הוא אף פעם לא עשה סולואים מיותרים כדי לנסות להראות איזה מתופף ענק הוא. עם זאת, היה לו סאונד מאוד ייחודי. כששומעים אותו מיד יודעים שזה הוא".
נפטר ביום כיפור תשע"א, לאחר שלקה בלבו.
יעקב קלמס

הרב יעקב קלמס (בכתיב יידי: קעלעמס, אב ה'תר"ם, 1880 -  כ"ו בטבת ה'תשי"ג, 13 בינואר 1953) היה רבה של מוסקבה וחבר מועצת הרבנות הראשית בימי קום מדינת ישראל.
משה אשקר הכהן

ר' משה יוסף אשקר הכהן (באנגלית: Ashkar או Ashear; ‏1877 – אוקטובר 1940, י"ז בתשרי ה'תש"א) היה מפייטני יהדות חלב במאה ה-19 וה-20.

קורות חיים

נולד בשנת 1877 בעיר חלב שבסוריה. כשהיה בן שש, בשנת 1883 התייתם מאביו, ור' רפאל ענתבי, מגדולי פייטני חלב, לקח עליו את חסותו, והוא הפך לתלמידו הקרוב. בגלל שענתבי היה עיוור, אשקר העלה על הכתב רבים מפיוטיו של רבו. ממנו למד את המוזיקה הערבית ואת הכתיבה הפיוטית בלשון העברית. כשהתחתן אשקר חיבר ענתבי פיוט, "מלך רחמן", ובו מוזכרים תלמידו משה, ואבי הכלה יעקב: "כַּלַּת מֹשֶׁה הִיא בַּת יַעֲקֹב אִישׁ תָּם".
בשנת 1903 מונה לחזן ולבעל הקורא של בית הכנסת הגדול של העיר חלב. בשנת 1912 היגר לניו יורק שבארצות הברית עם אמו. תחילה חי במנהטן ולאחר מכן בברוקלין, שם שימש כחזן בית הכנסת מגן דוד  במשך 28 שנים. הוא הביא לניו יורק את מסורת השירה החלבית ואת הפיוטים שחיבר, וכן חיבר בעיר פיוטים חדשים, וכך ייסד את מסורת השירה החלבית בארצות הברית. עשה מאמצים רבים לשמר ולהעביר הלאה את מסורת ה"פזמונים".
נהג להאזין ללחנים מצריים, טורקיים וחלביים, ואף ללחנים אירופיים, ועל פיהם לכתוב את שיריו. השתדל לשמור על המצלול המקורי של מילות השיר הערבי, ולמרות מגבלה זאת, שיריו מצטיינים בכתיבה איכותית. חיבר פיוטים רבים, שחלקם מושרים עד היום בקהילות ישראל השונות. בין שאר הפיוטים שחיבר "אל מאד נעלה".
נפטר ביום השני של חול המועד סוכות ה'תש"א, 1940.
מילוש ראדיבוייביץ'

קריירה

ראדיבוייביץ' התחיל את הקריירה שלו בסינג'ליץ' בלגרד מהליגה השנייה בסרביה. בינואר 2013 הצטרף ל-BSK בורצ'ה מליגת העל הסרבית. ב-6 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-0 לפרטיזן בלגרד.
בקיץ 2013 חזר לסינג'ליץ'. עונה לאחר מכן חתם באינג'יה ובמהלך העונה חזר לליגה הבכירה בסרביה כאשר חתם בוז'דובאץ. ב-5 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה בניצחון 1-3 נגד רדניצ'קי ניש.
ב-17 ביוני 2016 חתם ברדינצ'קי ניש. ב-30 בינואר 2017 חתם בראד בלגרד.
ב-17 באפריל 2017 סיכם בעירוני קריית שמונה והוא עתיד להצטרף אליה לקראת תחילת עונת 2017/2018. מספר ימים לפני תחילת הליגה, שוחרר ראדיבוייביץ' מקריית שמונה, אך חזר לסגל זמן קצר לאחר מכן. ב-2 באוגוסט 2018 חתם בזירה האזרית לעונה אחת.
ב-22 ביולי 2019 ראדיבוייביץ' חתם בסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית.
כרמן סטאבק

ביוגרפיה

סטאבק נולדה בברלין לזוג הורים סלובנים, לאחר סיום התיכון היא עברה לדומז'אלה שם הייתה חלק מצוות רקדניות הנקרא "4 Fun", היא גם למדה גרמנית בפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת ליובליאנה.
ב-1998 החלה בקריירת הסולו שלה כזמרת וב-2001 הוציאה אלבום.
ב-1998 השתתפה לראשונה באמה "EMA", התחרות הסלובנית לבחירת נציג המדינה לאירוויזיון, שם ביצעה דואט ביחד עם הזמר פטריק גרבלו, ב-2001 השתתפה בשנית.
ב-2002 הייתה במקום השני בתחרות בעוד היא הייתה במקום הראשון בהצבעת הצופים, ב-2003 לראשונה זכתה בתחרות, באותה שנה גם יצא האלבום השני שלה.
באירוויזיון בריגה בשנת 2003 היא הגיעה למקום ה-23 עם 7 נקודות.
ב-2004 שיחקה בסרט קצר בשם "Slika".
ב-2009 השתתפה פעם נוספת בתחרות האמה.
אדוארד הרמן

ביוגרפיה

נולד בוושינגטון הבירה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. הוא גדל באזור דטרויט, בנם של ג'ין אלינור וג'ון אנטוני הרמן. אביו הוא ממוצא גרמני. ב-1965 סיים את לימודיו באוניברסיטת באקנל שבפנסילבניה, שם היה חבר באחוות פי קפא פסי. הרמן למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון באמצעות מלגה של תוכנית פולברייט.
הרמן החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון. אחת ההפקות המקצועיות הראשונות בהן השתתף הייתה הופעת הבכורה בארצות הברית של המחזה "Moonchildren" בתיאטרון Arena Stage שבוושינגטון הבירה. המחזה עלה בנובמבר 1971. שנה לאחר מכן עלה המחזה של מייקל ולר על במות ברודוויי והרמן עבר להתגורר בניו יורק. הרמן שב לברודוויי ב-1976 כדי לגלם את דמותו של פרנק גרדנר בעיבוד המחודש של המחזה "Mrs. Warren's Profession". על הופעתו זו זכה בפרס טוני. ב-1983 היה מועמד לפרס טוני על משחקו במחזה "Plenty".
הקריירה הקולנועית של הרמן החלה בשנות ה-70 של המאה ה-20 ובמהלך העשור הופיע בסרטים רבים בהם: "המרוץ אחר הגלימה" של ג'יימס ברידג'ס (ראה אור ב-1973), "גטסבי הגדול" (1974), "וולדו פפר הגדול" שם שיחק לצד רוברט רדפורד (1975) ו-"The Betsy" ‏(1978).
ב-1976 כיכב הרמן בסרט הטלוויזיה "אלינור ופרנקלין" שם גילם את דמותו של נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט. הוא הופיע גם בסרט ההמשך "אלינור ופרנקלין: השנים בבית הלבן" (1977). על הופעותיו אלה היה מועמד לפרס אמי. הרמן גילם את דמותו של רוזוולט גם בסרט "אנני", עיבוד קולנועי למחזמר בעל שם זהה (יצא לאקרנים ב-1982). הרמן גילם את דמותו של הרמן מנסטר בטלפילם "Here Come the Munsters" של פוקס (1995).
במשך מעל 30 שנות קריירה גילם הרמן תפקידים רבים בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע ואף תרם את קולו להפקות רבות. ב-1999 זכה בפרס אמי על משחק אורח בסדרת הדרמה המשפטית "הפרקליטים", בה גילם פרקליט צמרת אשר מואשם ברצח. בשנים שקדמו לזכייה היה מועמד לפרס עוד ארבע פעמים, פעמיים על משחקו בסרטי הטלוויזיה "אלינור ופרנקלין" ופעמיים על הופעה יוצאת מן הכלל של שחקן אורח בדרמה הטלוויזיונית "St. Elsewhere" שם גילם את דמותו של האב ג'וזף מקאבי. בשנים 2000–2007 הופיע כחבר צוות קבוע בסדרת הדרמה הקומית "בנות גילמור" שם גילם את דמותו של ריצ'רד גילמור, לצדה של קלי בישופ שגילמה את אשתו. בשנת 2001 שיחק בסרט האימה "למטה" בכיכובה של נעמי ווטס. בשנת 2012 שיחק בקומדיה "בדיקת מחיר" לצד פארקר פוזי. 
הרמן חובב שיפוץ ושימור של רכבי אספנות. היה נשוי בשנית לסטאר הרמן ואב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה, השחקנית לי קארן. התגורר בסאלזברי שבקונטיקט, עד מותו ב-31 בדצמבר 2014, בגיל 72, מסרטן המוח.
רוק בבית הספר (סרט)

תקציר העלילה

דיואי פין (ג'ק בלאק) הוא זמר וגיטריסט רוק מוכשר אך כושל, שמופיע בלהקת רוק. דיואי גר בדירה של חברו נד שניבלי (מייק וייט) וחברתו השתלטנית פאטי (שרה סילברמן), שמאוד רוצה שדיואי יעזוב את הדירה. כשחבריו ללהקה מעיפים אותו ומחליפים אותו בגיטריסט אחר, הוא נאלץ למצוא עבודה חדשה. כשדיואי עונה לשיחת טלפון להצעת עבודה שממוענת לנד, להיות מורה מחליף בבית הספר היוקרתי "הוראס גרין", הוא מתחזה לנד על מנת להשיג את העבודה. כשדיואי מתחיל ללמד את הכיתה, הוא מבין שלתלמידים שלו יש כישרון יוצא דופן לנגינת רוק, ומחליט להקים איתם להקת רוק, מבלי שמנהלת בית הספר גברת רוזלי מולינס (ג'ואן קיוזאק) תדע על זאת.