google/wiki40b huggingface dataset:
זאב וייטמן

ביוגרפיה

נולד בקריית ביאליק, לאברהם ומרים וייטמן. למד בישיבת פרחי אהרון וישיבת הר עציון. ב-6 באוקטובר 1973 הוא נקלע למלחמת יום הכיפורים, כשבא לבסיס הצבאי בתל פארס בצפון רמת הגולן לשמש כשליח ציבור ביום הכיפורים. בהמשך המלחמה לחם בחזית הדרומית בסיני. בשנות ה-80 כיהן במשך תשע שנים כרבו של כפר עציון. כמו כן שימש כראש אגף הכשרות של הרבנות הראשית לישראל.
בתחילת שנות ה-90 שהה בחו"ל בשליחות חינוכית. בשנת תשנ"ג (1993) פרסם את ספרו "לקראת שמיטה ממלכתית במדינת ישראל: הצעה לקיום מצוות השמיטה במדינת ישראל במציאות החקלאית המודרנית". זמן קצר לאחר מכן מונה כרב הקונצרן תנובה, כמחליפו של הרב יחזקאל דאום שנפטר. בתפקידו הוא אחראי על כשרות כל מוצרי החברה – חלב, בשר, דגים, ביצים ומאפים.
בין השינויים והחידושים ההלכתיים והכשרותיים שהנהיג: השבתת הרפתות והמחלבות ופעילות הובלת החלב בימי שבת ומועד; הקמת מערכת פיקוח והשגחה על הרפתות והקפדה על ביצוע פעולת החליבה בידי יהודים; הקמת צוות מקצועי לפיקוח על ניתוחי פרות באופן שאינו פוגע בכשרות הפרה וחלבה.
בשנת תש"ס (2000) יזם והקים את "ועדת מהדרין" – מערכת כשרות מהדרין של "תנובה", המאגדת נציגי קבוצות מרכזיות בציבור החרדי ובראשה עומדים הרב מרדכי גרוס והרב יעקב מאיר שטרן. הוא גם עומד בראש כנס הכשרות השנתי שבו מופיעים בכירי מומחי הכשרות ונידונים נושאים שונים בעולם הכשרות.
בשנת תשע"ז מונה לרב היישוב אלון שבות.
הרב וייטמן משמש כיו"ר ועדת השמיטה מטעם הרבנות הראשית לישראל. הוא מפרסם מאמרים רבים בתחומי כשרות שונים, ובראשם כשרות החלב, הבשר והתולעים במזון.
למשך תקופה מסוימת היה חבר וראש בית המדרש בארגון בית הלל, אך פרש מהארגון.
נשוי למרים, בתו של יונה עמנואל, שהיה עורך המעיין, אב לשלושה ותושב אלון שבות.
מכון התקנים הישראלי

היסטוריה

מכון התקנים הישראלי הוקם על בסיס מכון התקנים הארצישראלי, שהוקם ב-1945 על ידי אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בישראל. המכון הארצישראלי נרשם כחברה בע"מ ובדק וקבע תקנים באופן עצמאי בדרכי הפעולה הסטנדרטיות, בהן ביצוע בדיקות איכות, עריכת סקרים ומחקרים ועוד.
המכון הארצישראלי הוקם כצורך להרחיב את "המעבדה לבדיקת חומרים", שהוקמה ב-1923 אף היא על ידי ארגון הארכיטקטים ואינג'נרים (אאא"י), במטרה לבדוק את איכותם של חומרי בניין. ב-1953, 30 שנה לאחר הקמת המעבדה, עוגן המכון בחוק והוכר כסמכות היחידה למתן תו 'תקן ישראלי'.
בקיץ 2015 אלי שטיין מונה למנכ"ל המכון, מינוי זה בוטל על ידי בית המשפט. אילן כרמית מכהן כ-מ"מ המנכ"ל, במאי 2018 מסיבות משפטיות הוא היה צריך לעזוב ת התפקיד.

תקינה

מטרת פעילותו של המכון בתחום התקינה והכנת התקנים היא: הגנה על הצרכן מפני מוצרים פגומים, הבטחת בטיחותו ובריאותו, הקלה על הסחר הבינלאומי, שמירה על איכות הסביבה ופישוט תהליכים לשיפור התקשורת בין הספק ללקוח.
התקן הישראלי הוא מסמך המפרט דרישות טכניות החלות על מוצר, או על שירות, או על תהליך, כדי שיתאימו לייעודם. כן דן התקן בתכונות המוצר, השירות או התהליך. את הכנת התקנים מרכז אגף התקינה, המפעיל לשם כך, מאות וועדות טכניות, שבהן חברים אלפי נציגים מכל מגזרי המשק והחברה.

תקנים בינלאומיים

מכון התקנים הישראלי מייצג את ישראל בארגוני התקינה בעולם כגון: ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) והנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה (IEC). וחובר במוסדות המנהלים ארגונים אלו. המכון מקיים קשרים עם מוסדות מקבילים לו בחו"ל והוא קשור עם עמיתיו בהסכמי הדדיים שאיתם זוכה מכון התקנים להכרה בינלאומית מקיפה. קשרים אלו מסייעים לעיתים לחברות ישראליות לפתוח את הדרך לשווקים בחו"ל.

בדיקות מעבדה

מכון התקנים הישראלי מפעיל מערך של בדיקות מעבדה המספק שירותי בדיקה למוצרים ולתהליכים. מערך הבדיקות מציע ריכוז טכנולוגיות המקיף את ענפי תעשייה רבים במעבדותיו, בין היתר: בניין, חשמל, כימיה, מזון, טקסטיל, מכניקה, אלקטרוניקה, תקשוב, מכניקה והידרוליקה.

הסכמי הכרה בינלאומיים

מכון התקנים הישראלי חתם על הסכמי הכרה עם מעבדות בין-לאומיות לבדיקת התאמת מוצרים לתקנים בין-לאומיים. ההכרה בדוחות בדיקה נעשית בהתאם לרשימת תקני המוצרים שבכל הסכם מול כל מעבדה. ההסכמים חלים על בדיקות דגם. הבקשה להכרה תכלול את תעודת הבדיקה, דו"ח הבדיקה והזמנת הבדיקה. כאשר בתקן הישראלי יש דרישות לאומיות נוספות (תוספת לתקנים המאומצים), המעבדה בחו"ל יכולה לבצע את הבדיקה. אם המעבדה אינה יכולה לבצע את הבדיקות הללו, הן מתבצעות בארץ ואז נדרש לשלוח את דגם המוצר למכון.
בחלק מההסכמים מופיעה רשימת תחומים בנושא בדיקות חשמל ואלקטרוניקה. בכל תחום מוכרים כל התקנים שבתחום שפורסמו על ידי ארגון התקינה הבינלאומי לחשמל ואלקטרוניקה IEC .ביתר הנושאים כגון ציוד מכני וכימיה מופיעה רשימת תקנים.
רונית קן

רקע כללי

קן היא בעלת תואר ראשון ושני (בהצטיינות) במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית (עם התמחות במימון ושיווק בינלאומי).
נשואה לאייל קן, איש עסקים, ואם לבן ובת.
את דרכה המקצועית החלה במינהל סחר חוץ במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בשנת 1991. 
בשנים 2001- 2005 כיהנה כסמנכ"ל ומנהלת מינהל סחר חוץ במשרד. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על מערך הנספחים המסחריים של המשרד בחו"ל ועל מדיניות הסחר והסכמי הסחר של ישראל עם העולם. בשנים אלו שודרגו הסכמי הסחר עם האיחוד האירופי וארצות הברית ונחתם הסכם סחר עם ירדן.
בשנים 1998-2001 שמשה נספחת מסחרית בשגרירות ישראל לונדון וקודם לכך ממונה על מחלקת אירופה.

ממונה על ההגבלים העסקיים

מ-3 בנובמבר 2005 כיהנה קן כממונה על הגבלים עסקיים. ב-2009 הוארכה כהונתה בשנתיים נוספות על ידי שר התמ"ת בן-אליעזר. קן היא האישה הראשונה והכלכלנית הראשונה המכהנת בתפקיד זה.
בראשית תפקידה עמדה על ההתנגדות למיזוגן של החברות דור אלון וסונול. בית הדין להגבלים עסקיים קיבל את ערעור החברות על החלטתה, אולם ערעורה על החלטת בית הדין התקבל על ידי בית המשפט העליון והחלטתה של קן הושבה על כנה. 
ב-2006 הגיעה להסדר עם חברות כרטיסי האשראי אשר פתח לראשונה את כרטיס המסטרקארד לסליקה צולבת. ההסדר אף חייב הורדת עמלות מדורגת משיעור עמלה של 1.25% ל 0.875%. הורדה זו בשיעור כולל של כ-30% תביא לחסכון של מאות מיליוני שקלים שמשלמים בתי עסק לחברות כרטיסי האשראי.
קן הובילה תיקון לפטור הגורף לתחום התעופה שהיה קיים בחוק ההגבלים העסקיים. ב-2009 החליטה קן שלא לתת פטור לשישה הסכמי "קוד-שייר" בין אל-על לבין חברות תעופה זרות וזאת כיוון שבדיקת הרשות הראתה כי כתוצאה מהסכמים אלה נגבו מהצרכן מחירים גבוהים אשר התאפשרו כתוצאה מהפגיעה בתחרות. למהלך זה השלכות משמעותיות על המשק, על מספר התיירים הנכנסים והיוצאים מישראל וזאת לאור היותו של תחום התעופה "שער הכניסה" לישראל וממנה. ב-2009 פרסמה קן קביעה כי בין הבנקים הפועלים, לאומי, דיסקונט והבינלאומי, התקיימו הסדרים כובלים שעניינם העברת מידע הנוגע לעמלות. הקביעה פורסמה בעקבות חקירה שקיימה הרשות בנושא. על פי הקביעה מראשית שנות ה-90 נהגו מומחים בתחום העמלות בבנקים להעביר ביניהם מידע על עמלות שנגבות וכן על התנהלות עתידית בעיניין העמלות ואפשר יישור קו בנושא תוך פגיעה בהליך התחרותי.
בספטמבר 2008 הפכה קן החלטה קודמת של דרור שטרום כאשר אישרה מכירת חברת בורגראנץ' למתחרה ברגר קינג. שטרום פסל עסקה דומה שנים קודם לכן.
בשנת 2013-14 כיהנה קן כיו"ר הוועדה לבחינת מעמדו המעורב של משרד הבריאות במסגרת "ועדת גרמן" והגישה את המלצותיה בדבר המבנה הרצוי בקשר שבין משרד הבריאות לבתי החולים הממשלתיים. בעקבות המלצות אלו הקימה גרמן את רשות בתי החולים הממשלתיים.

מונופול הגז

בשנת 2006 העניקה קן פטור מהסדר כובל לחברות חיפוש הנפט והגז הטבעי נובל אנרג'י, דלק, ישראמקו ואלון גז, לשותפות ברישיונות בהם נמצא מאגר הגז תמר. בשנת 2008 הכניסה חברת רציו את חברות נובל ודלק כשותפות בכירות ברישיון החיפוש שהוביל למציאת מאגר הגז הטבעי לוויתן, הגדול בשטח ישראל, מבלי לבקש הסדר כובל כלל. למרות החשש להיווצרות מונופול התעלמה קן מעסקה זו, החלטה שהובילה בדיעבד לביקורת ציבורית עליה כממונה על הגבלים עסקיים.
בנובמבר 2010 הודיעה קן על סיום תפקידה תוך קיצור משך כהונתה בכשנה. ב-4 במאי 2011 החליף פרופ' דיויד גילה את קן בתפקיד הממונה על ההגבלים העסקיים. לאחר שמונתה בשנת 2013 לדירקטורית בחברת רציו, ובהמשך לבדיקת ההסדר שנחתם בין המדינה לבין חברות מחפשי הגז, גברה הביקורת על יחסה של קן לחברת רציו, בהיותה הממונה על הגבלים עסקיים.
אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו'

גזר הדין

ב-24 בפברואר 2003 בית משפט השלום באשקלון הרשיע בגרימת מוות ברשלנות. שלושה מבין 12 הנאשמים באסון קריסת הגג. השופט רענן בן יוסף הרשיע את חברת קדים, החברה שתכננה ופיקחה על העבודות, את מהנדס החברה, זלמן גמבורד, ואת המהנדס המפקח על הבנייה, בסיל אלתר גם בגרימת חבלה ובבנייה ללא היתר. מנהל קדים, אבי הר שגיא, זוכה מחמת הספק.
במהלך הכרעת הדין איבדה אימו של הנער שלומי טולדו דליה את הכרתה, ולאחר ששבה להכרה יצאה מאולם בית המשפט ואמרה: "אם הייתי יכולה להוציא את בני מהקבר הייתי עושה זאת. המדינה לא שווה אפילו שהוא ייקבר בה". אמו של ליאור קבלו אתי אמרה: "אני, כנראה, אשמה בכך שנתתי לבן שלי ללכת למקום הזה. המדינה לא מזדעזעת מהעובדה שבאירוע הזה מתו ילדים. אף אחד לא אשם במדינה הזאת במה שקורה. היכן הצדק? הבן שלי היה צריך להיות היום חייל. אני מרגישה שהורגים שוב את בני".
השופט רענן בן יוסף התמקד בהכרעת הדין ברשלנותם של חברת קדים ושני מהנדסיה שהיו ממונים על העבודות: "התנהגותה של החברה הייתה רשלנית, והיא שהביאה, למרבה הצער, לאסון הקשה והנורא בו קיפחו את חייהם הנערים המנוחים: שלומי טולדו וליאור קבלו ונפצע גם גיא זלצר. כל חייהם של הנערים הללו היו לפניהם".

אזכור של הקורבנות באירועים שונים

ב-26 במאי 2014 התקיימה אליפות באר שבע בקט-סל לתלמידים בכיתות ה'-ו' לזכרו של שלומי טולדו ז"ל שנהרג באסון. לאירוע הגיעו כ-200 צופים. על ארגון האירוע היו ממונים משפחת טולדו וחברת כיוונים, ועל שיפוטו של האירוע הופקדו שחקני פרויקט הכדורסל של מקיף ג'. באליפות זכה לראשונה בית ספר דתי.
ב-31 במאי 2014, 16 שנה אחרי האסון, נערך טורניר כדורסל לזכרו של ליאור קבלו ז"ל באולם מגרש הספורט במקיף ג' בבאר שבע. האירוע התרחש לעיני מאות צופים באולם מלא מפה לפה. הוא התקיים שנה שנייה ברציפות לאחר ששנה לפני כן חודש בתום הפסקה של כ-10 שנים. בטקס הסיום קיבל פרויקט הכדורסל של מקיף ג' מלגה כספית מהמארגנים בסך 2,500 שקל.
ליעד אלמליח

קריירה

אלמליח החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה, וב-29 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק מול מכבי נתניה בגביע הטוטו. בסך הכל ערך שתי הופעות בגביע הטוטו במדי מכבי חיפה, ובקיץ 2009 הושאל להפועל עכו. במחזור הפתיחה של עונת 2009/2010 ערך אלמליח את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 לקבוצת נעוריו מכבי חיפה, ובאותו משחק כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. בסך הכל עד תום העונה כבש שלושה שערים ב-21 הופעות, ובעונת 2010/2011 המשיך בהפועל עכו וערך 29 הופעות אך לא כבש.
את עונת 2011/2012 החל אלמליח ללא קבוצה, ובינואר 2012 חתם בפודבסקידזי ביילסקו-ביאלה מליגת העל הפולנית. ב-18 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 1–2 לווידז'ב לודז', ובסך הכל ערך במדיה חמש הופעות ליגה.
ב-15 באוקטובר 2012 חתם אלמליח בהפועל נצרת עילית. ב-28 בדצמבר 2012 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–0 על הפועל רעננה בליגה הלאומית. בתחילת עונת 2013/2014 לא שיחק, ובינואר 2014 הושאל להפועל אשקלון, עמה ירד בתום העונה לליגה א'. בתחילת עונת 2014/2015 חזר אלמליח להפועל נצרת עילית, אשר בשנת 2019 שינתה את שמה להפועל נוף הגליל.
רוברט רודמוז-בראון

רוברט ניל רודמוז-בראון (באנגלית: Robert Neal Rudmose-Brown;‏ 13 בספטמבר 1879 - 27 בינואר 1957) היה בוטנאי ומגלה ארצות מן העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה.

ילדות ונעורים

רודמוז-בראון נולד בסקוטלנד, לאב שהיה שוחר נלהב של החוג הארקטי. הוא למד בדאלוויץ' קולג' והמשיך במדעי הטבע באוניברסיטת אברדין. משרתו האקדמית הראשונה הייתה כמרצה לבוטניקה ביוניברסיטי קולג' בדאנדי, אז חלק מאוניברסיטת סנט אנדרוז.

חקר אנטארקטיקה

בדאנדי פגש את ויליאם ספירס ברוס, שהזמין אותו להצטרף למשלחת הסקוטית הלאומית לאנטארקטיקה. כחלק מעבודתו במשלחת קיטלג את החי והצומח באיי אורקני הדרומיים. בשובו הביתה היה לעוזרו של ברוס במעבדה הסקוטית לאוקיינוגרפיה, יועץ לסינדיקט הסקוטי של שפיצברגן וסגן-נשיא של קונגרס הקוטב הבינלאומי.

קריירה אקדמית

בשנת 1907 התמנה למרצה לגאוגרפיה באוניברסיטת שפילד ועשה כמה עונות כבוטנאי שדה בסוולבארד. בשנת 1920 התמנה למרצה לגאוגרפיה באוניברסיטת מנצ'סטר ובשנת 1931 חזר לשפילד כפרופסור לגאוגרפיה. 
רודמוז-בראון כיהן כנשיא המכון לגאוגרפים בריטים בשנים 1937–1938 ובזמנים שונים היה נשיאם של מועדונים ארקטיים ואנטארקטיים. הוא מת בשפילד ב-27 בינואר 1957 והוריש את ספריית הקטבים שלו למכון סקוט לחקר הקוטב באוניברסיטת קיימברידג'.
פילדלפיה זורחת

סקירה כללית

הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של ארבעה חברים, רווקים צעירים, אנוכיים ובלתי מוסריים אשר מנהלים פאב אירי כושל באזור דרום פילדלפיה שבארצות הברית - דניס (גלן האוורטון), די (קייטלין אולסון), צ'ארלי (צ'ארלי דיי) ומאק (רוב מקאלהניי).
לאורך הסדרה נוהגים חברי הקבוצה לרקום מזימות מפורטות על-מנת להשיג יתרון על שאר חברי הקבוצה או על אנשים אחרים לצורך רווח אישי או רק לשם ההנאה אותה הם מפיקים מפגיעה בזולת. החבורה נוהגת להשתמש באופן קבוע במין כאמצעי לסחיטה או כאמצעי להפעלת מניפולציות על אנשים. אף אחד מחברי הקבוצה איננו נאמן לשאר חברי הקבוצה - כל אחד יבגוד בחבריו מבלי להסס אם יוכל להפיק מכך רווח או תועלת כלשהי.
בעונה השנייה, פרנק (מגולם על ידי דני דה-ויטו) מצטרף לחבורה והופך לבעלים של הפאב, וכך גם לדמות קבועה בסדרה.
לאורך הסדרה מתמודדת הדמויות עם סוגיות שנויות במחלוקת כמו הפלות, גזענות, שנאת זרים, המתת חסד, סקסיזם, דת, זכויות הומוסקסואלים והטרדה מינית.
צורן (יישוב קהילתי)

צורן הוא יישוב קהילתי בשרון, מזרחית לנתניה, דרומית לכפר יונה וגאולים מזרחית לקדימה. מאז 2003 מהווה היישוב חלק מהמועצה המקומית קדימה-צורן. צורן הוקם כחלק מפרויקט יישובי הכוכבים. היישוב מונה כ-10,000 תושבים, ללא קדימה.
מקור שמו של היישוב הוא בתל קטן מצפון ליישוב המכונה תל צורן. התל מכונה "אום צור" במפת החברה הבריטית לחקירת ארץ ישראל משנת 1880 והוא מתייחס לצורן שהייתה גבולה הדרומי של נחלת קיסרי, כפי שכתוב בתלמוד הירושלמי במסכת דמאי ב' ("עד היכן פונדקא דעמודא פונדקא דטיבתא עד כפר סבא. וצירן ודאי בקיסרין"). בנוסף, אדמת החמרה באזור מורכבת ברובה מגרגרי קוורץ - דו-תחמוצת הצורן (צורן הוא המילה העברית לסיליקון).
היישוב צורן הוקם בשנת 1992 בתכנונה של האדריכלית רחל ולדן. היישוב אוכלס לראשונה בשנת 1994 והוכרז כמועצה מקומית בשנת 1997. בשנת 2003 אוחדה המועצה המקומית צורן עם המועצה המקומית קדימה, ושמה שונה לקדימה-צורן.
צורן עלתה לכותרות בעקבות המאבק שניהלו תושבי היישוב בקרינה האלקטרומגנטית מאתר השידור "הלל" שפעל בקרבת היישוב. המשרד לאיכות הסביבה, חברת "בזק" ומשרד התקשורת התנגדו להקמת היישוב כה סמוך לאתר השידור, אולם חרף כל האזהרות אוכלסה צורן החל משנת 1994. בשנת 1997, נפתחו בצורן בית ספר ומתנ"ס כ-200 מטר בלבד מן האנטנות. לרוכשי הבתים בצורן לא נמסר מידע, או שנמסר מידע מטעה על אופי האנטנות ועוצמתן. לאחר מספר שנות מאבק, בשנת 2003, החל משרד התקשורת לפרק את האנטנות ולהסירן. באתר השידור "הלל" הסמוך לצורן פעלו עוד לפני שנת 1978 שני משדרי רדיו חזקים מאוד. הראשון שידר את רשת ד' (קול ישראל בערבית) בתדר 738 קילוהרץ בהספק של 1200 קילוואט, והשני שידר את רשת א' בתדר 575 קילוהרץ בהספק 200 קילוואט, כך שמתכנני היישוב הקימוהו תחת האנטנות.

חינוך

בצורן ישנם שני בתי ספר יסודיים, לב-רן ויובלים, וחטיבת הביניים הרצוג.
עד שנת 2013, תלמידי חטיבת הבניים והתיכון למדו בבית הספר "רבין" בתל-מונד, אך חרף התנגדות התלמידים, החלו ללמוד בחטיבת הביניים "הרצוג" בקדימה. בשנת 2016 נפתחה חטיבת ביניים בצורן בסמוך לבתי הספר היסודיים לב-רן ויובלים, והשם "הרצוג" עבר אליה, בעוד השם של חטיבת הביניים בקדימה הוחלף ל"עודד" וכיום בית הספר משמש כתיכון לתלמידי קדימה צורן. כמו כן, ביישוב פועלת תנועת הנוער "בני המושבים".
גן לאומי מורדות הר הצופים

מאפייני הגן

הגן נמצא בספר המדבר, במורדות המזרחיים של רכס הר הצופים ורכס הר הזיתים. מצפון לגן נמצאת האוניברסיטה העברית. האתר סמוך לשביל ירושלים 
בחפירות הצלה שנערכו בשנת 1999 נתגלו תחנת דרכים מתקופת הברזל, מערכת תת-קרקעית מהתקופה הפרסית, מחצבה של אבני בנייה וכן מחצבה תת-קרקעית, שכללה בית מלאכה לכלי אבן, המתוארכות לימי בית שני וכן שדה קבורה ובו 44 קברים. גם בסקר שערכה רשות העתיקות ב-2008 נתגלו שרידים מתקופת הברזל.
צמחיית האזור אופיינית לתת ספר מדברית. הצמחייה כוללת סירה קוצנית, ומינים מדבריים נוספים כגון לענת המדבר.
בשולי הגן צומח העשב טוריים צרי-עלים (ממשפחת המורכבים) שזהו מקום גידולו היחיד בישראל.

תוכנית הגן הלאומי

על פי התוכנית הגן יתחבר למזרח הגן הלאומי עמק צורים. ממשלת ישראל הקציבה לפיתוח הגן הלאומי 7 מיליון ש"ח. לאחר אישור הקמת הגן, ביצעה רשות הטבע והגנים עבודות פיקוח במקום שכללו הריסה של מבנים בלתי חוקיים ועבודות עפר בשטח. הסמכות להכריז על מקום כגן לאומי, מצויה בידי שר הפנים בהתייעצות עם השר לאיכות הסביבה
פלסטינים, ישראלים, עמותת במקום, וארגוני שמאל מתנגדים להקמת הגן, וטוענים כי ההכרזה עליו נועדה למנוע הרחבת השכונות הערביות באזור, עיסאויה וא-טור. מנגד השר להגנת הסביבה גלעד ארדן, גיבה את רשות הטבע והגנים  וטען ש"האזור הוגדר כראוי לשימור כגן לאומי בתוכנית המקורית של ירושלים זה עשרות שנים. בין היתר בשל ממצאים ארכאולוגים, צמחייה נדירה וערכי מורשת המצויים בו".
ראש עיריית ירושלים ניר ברקת פעל באוקטובר 2013 לקדם את הגן הלאומי במקום. מאידך השר להגנת הסביבה, עמיר פרץ, ניסה לעצור את קידום תוכנית הגן הלאומי כדי לאפשר פסק זמן לקיום דיונים נוספים במטרה לבחון את ההשלכות על ערכי טבע והשלכות לאומיות ובינלאומיות. בנוסף אמר השר כי בשטח אין ערכי טבע רגישים באופן מיוחד.
ב-14 בנובמבר 2013 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה את בנייתו של הגן הלאומי בשטח של כ-650 דונם ב-20 בנובמבר 2013 הכריז שר הפנים גדעון סער במליאת הכנסת, כי הליכי התכנון של התוכנית יימשכו וכי הם צפויים להיות מושלמים בתוך כחודש וחצי.
שוגג

שוגג הוא כינוי לאדם שעבר על אחת ממצוות לא תעשה אך לא ידע שבמעשה שעושה, עובר על עבירה - או משום שלא ידע שמעשה זה אסור, כגון שלא ידע שכתיבה אסורה בשבת, או משום שלא ידע שזמן זה הוא הזמן האסור, כגון שלא ידע שהיום שבת.
עונשו של העובר אל איסור בשוגג, קל יותר מאדם שעבר על העבירה ב'מזיד' - בכוונה, וחמור יותר מהעובר באונס.
מכולת קירור

מכולת קירור (ידועה בכינוי reefer) היא מכולה בעלת אמצעי קירור להובלת מטען הדורש טמפרטורה מבוקרת. בעוד שלמכולת קירור יש יחידת קירור מובנית, עיקר הכוח החשמלי להפעלתה בא ממקור חשמל חיצוני, בין ביבשה, או על אוניה בים. כאשר המכולה משונעת בדרכים על נגרר או משאית ניתן להפעיל את יחידת הקירור בעזרת גנרטור דיזל הנמצא במכולה.
חלק ממכולות הקירור מצוידות במערכות לקירור בעזרת מים שבהן ניתן להשתמש כאשר מכולה מאוחסנת בבטן האוניה, או בסיפון שבו אין איוורור מספיק כדי לנקז את החום הנפלט מיחידת הקירור. מערכות קירור במים יקרות יותר ולכן אוניות מכולות מודרניות מצוידות במתקני איוורור המאפשרים את ניקוז האוויר החם מבטן האוניה והשימוש במערכות קירור במים הולך ופוחת.
השפעת מכולות הקירור על החברה המודרנית היא נרחבת ביותר. מכולות אלה מאפשרות לצרכנים ברחבי תבל ליהנות מתוצרת חקלאית טריה בכל ימות השנה ולהיחשף למוצרי חקלאות טריים ממקומות מרוחקים ברחבי תבל.

קירור קריוגני

מערכת קירור נוספת הנמצאת לעיתים בשימוש במכולות קירור הנשלחות למרחקים קצרים היא בעזרת קרח יבש או חנקן נוזלי. הגז שהוקפא, או הונזל, מתנדף באיטיות ובאותה עת מקרר את חלל המכולה ונפלט ממנה. המכולה מתקררת כל עוד קיים גז מוקפא בתוכה. שיטה זו הייתה בשימוש בעת שינוע מכולות קירור בקרונות רכבת ומספקת קירור עד למשך 17 יום. אף שאין משנעים בתכיפות מכולות קירור בדרך האוויר, שיטה זו ננקטת גם בעת משלוח מכולת קירור בהטסה. במכולות אלה קיים תא שאותו ממלאים בקרח יבש ובקרת הטמפרטורה במכולה נעשית בעזרת מפוח חשמלי המופעל בטרמוסטט. מכולות קירור בהטסה נועדו לשמור על טמפרטורה יציבה בשיטה זו עד 100 שעות.
מכולות קירור קריוגני בגודל מלא יכולות לשמר טמפרטורה עד לשלושים יום ומתאימות למשלוח בדרך הים. כיוון שאין צורך לחבר מכולות אלה למקור כוח חיצוני, ניתן לאחסנן בכל מקום באוניית מכולות שבו מאוחסנות מכולות מטען רגילות.

מכולות קירור עם גיבוי

לשינוע מטען יקר, הרגיש לשינויי טמפרטורטורה, או מטען מסוכן, יש צורך בשימוש במערכות קירור בעלות אמינות גבוהה. להשגת רמת אמינות גבוהה בקירור קיימות מכולות קירור בעלות מערכות קירור כפולות, בהן מערכת אחת משמשת לגיבוי בלבד.
מכולת קירור בעלת מערכת גיבוי העומדת בתקן ISO מורכבת ממכולת קירור רגילה בתקן ISO שבה מערכת קירור מובנית ומערכת קירור לגיבוי וכן שתי מערכות גנרטורים דיזל, האחת מהן לגיבוי. מערכת הקירור העיקרית ומערכת הגיבוי מותקנות בקצה אחד של המכולה. בין שתי המערכות קיים חיבור חשמלי להפעלה וכיבוי אוטומטיים של המערכת, כך שרק מערכת קירור אחת תפעל בעת ובעונה אחת. במידה ומתרחשת תקלה במערכת הקירור העיקרית, מערכת הגיבוי נכנסת לפעולה באופן אוטומטי.
איסאק לודו

איסאק יעקוביץ לודו (Isac Iacovitz Ludo), נודע כ- I.Ludo (י. לודו)  ‏ (4 בנובמבר 1894 - 23 במאי 1973), סופר, עיתונאי, פובליציסט, עורך ומוציא לאור יהודי רומני.
איסאק לודו נולד ביאשי, רומניה, במשפחה יהודית של סוחרים זעירים. בגלל קשיים כלכליים נאלץ להפסיק את לימודיו בגיל 14 ולהתחיל לעבוד כפקיד. בשנת 1913 פתח את הקריירה העיתונאית בהוציאו לאור כתב עת משל עצמו בשם "אבסולוציו" (Absolutio). הוא עבד בעיתונים נוספים כדוגמת "אופיניה" (Opinia) ו"יאשול" (Iaşul) ובשנת 1915 כבר החזיק בתפקידי עורך. הוא ניהל את כתב העת "אדם" (Adam) בשנים 1929-1940, כתב עת יוקרתי שבו השתתפו גם ברבו פונדויאנו, גאלא גאלאקטיון, טודור ארגזי, פליקס אדרקה, אילריה וורונקה, יון קלוגרו, מרסל ינקו ועוד סופרים רבים אחרים.
בעבר אוהד של העניין הציוני, בימי השלטון הקומוניסטי אימץ את הגישה הרשמית העוינת  לציונים ב"אגרת לבן-גוריון" ובהזדמנויות אחרות.
גרטל ירושלמי

גרטל ירושלמי הוא מין סוג של גרטל (אבנט) הנלבש מעל הקפוטה ("קֵאפְטֶן") על ידי חרדים בני היישוב הישן הלובשים את הלבוש המסורתי.

היסטוריה

האבנט היה נלבש במדינות ערב וכן בארץ ישראל על ידי התושבים הערבים שהתגוררו בישראל לפני קום המדינה. עם התפתחות המודרניזציה החלו גם במדינות ערב לחדול מלהמשיך ללבוש פריט זה אולם אבות וראשי המשפחה המכובדים המשיכו עם בגדיהם המסורתיים. כמו עוד מלבושים ערביים, אומצה חגורה זו על ידי יהודי ירושלים.

מראהו ושימוש

גובהו של האבנט הוא כ-18 סנטימטר. בשונה מן הגארטל האבנט רחב היה רבה יותר וגם עבה יותר, פסיו מופנים לאורכו ולא לרוחבו בדרך כלל בצבעי שחור ותכלת.
STS-51-L

סמל המשימה

סמל המשימה עוצב על ידי אנשי הצוות. הוא מייצג את השתתפותם בתוכנית המעבורות של נאס"א, על סיפונה של הצ'לנג'ר, הסמל מסמל את ההמראה ממרכז החלל קנדי בפלורידה.
הסמל מראה את השביט הלי. מקאליף היא המורה הראשונה בחלל וליד שמה יש תפוח.
רמדאן סובחי

אל-אהלי

סובחי נולד בקהיר שבמצרים וגדל במחלקת הנוער של אל-אהלי. ב-6 בפברואר 2014 ערך סובחי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת ליגת העל המצרית במשחק נגד גאזל אל-מחאלה, כשעלה מהספסל במחצית השנייה. ב-16 ביוני 2014 הבקיע סובחי את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד מיסר אל-מקאסה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת זכה באליפות מצרים, ובהמשך זכה בגביע הקונפדרציה האפריקאי ופעמיים בסופר קאפ המצרי.

סטוק סיטי

ב-25 ביולי 2016 חתם סובחי בסטוק סיטי מהפרמייר ליג תמורת 6 מיליון פאונד. ב-20 באוגוסט ערך סובחי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את מרקו ארנאוטוביץ' בדקה ה-88 בהפסד 4-1 למנצ'סטר סיטי במסגרת המחזור השני בליגה.

האדרספילד טאון

בעקבות ירידת הליגה של סטוק בסיום עונת 2017/2018, חתם סובחי בהאדרספילד טאון על חוזה ל-3 שנים, תמורת סכום העברה של 5.7 מיליון לירות שטרלינג.

קריירה בינלאומית

ב-14 ביוני 2015 ערך סובחי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מצרים, במשחק נגד נבחרת טנזניה במסגרת הסיבוב הראשון של מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017, כשהיה בן 17 שנים, 11 חודשים ו-18 ימים, הופעה שמיקמה אותו כשחקן השני הצעיר ביותר בהיסטוריה ששיחק בנבחרת מצרים, אחרי מידו. ב-29 במרץ 2016 הבקיע סובחי את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-62 בניצחון 1-0 על נבחרת ניגריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. הוא הופיע במדי הנבחרת בגביע אפריקה, בו הגיעה מצרים לגמר, ובמונדיאל 2018.
כרימה עבוד

ילדות

כרימה עבוד נולדה בשפרעם לברברה באדר וסעאד עבוד, לזוג נולדו שישה ילדים. אביה שהיה כומר פרוטסטנטי ובהמשך הצטרף לכנסייה הלותרנית והמשפחה עברה לבית ג'אלא בעקבות עבודתו של האב, בין השנים 1899–1905, ומשם לבית לחם, שם הוא מונה לכומר לקהילה הלותרנית המקומית. עבוד למדה בבית הספר שמידט, בית הספר הקתולי לבנות, בעיר העתיקה בירושלים יחד שתי בנות דודה.

קריירת צילום

ליום הולדתה ה-17 בשנת 1913, עבוד קיבלה מצלמה מאביה. צילומיה הראשונים היו של משפחתה, חברים ובית לחם וסביבותיה. התמונה החתומה הראשונה שלה מתוארכת לאוקטובר 1919.
עבוד למדה ספרות ערבית באוניברסיטה האמריקאית בביירות ולמדה ספרות ערבית. במהלך תקופה זו, היא נסעה לטיול בבעלבכ לצלם אתרים ארכאולוגיים. כסטודנטית היא הקימה אולפן ביתי, לפרנסתה, ובו צילמה נשים וילדים בחתונות וטקסים אחרים. מעבר לכך היא צילמה מבני ציבור בחיפה, נצרת, בית לחם וטבריה.
בשנות השלושים של המאה העשרים, עבוד נחשבה צלמת מקצועית בנצרת, שם משפחתה הייתה מוכרת. סבה היה רוקח בבית החולים האנגלי ואביה שימש כרועה רוחני בעיר. כאשר הצלם המקומי, פאדל סבּא, עזב לחיפה, עלה הביקוש לצילומיה של עבוד בחתונות וצילום פורטרטים. היא חתמה על עבודותיה באנגלית ובערבית: כרימה עבוד - גברת הצילום (Karimeh Abbud - Lady Photographer - كريمة عبود: مصورة شمس). החל אמצע שנות השלושים, היא החלה להציע עותקים מצוירים ביד של צילומי הסטודיו.
מותה של אמה ב-1940 טלטל את חייה וכרימה עבוד עזבה את נצרת, תחילה לירושלים ואז לבית לחם. לא ברור איפה הייתה וכיצד מלחמת העצמאות השפיעה על חייה. ידוע שהיא עזבה למקום הולדתו של אביה אל-ח'יאם בלבנון אך חזרה לנצרת ונפטרה שם בשנת 1955. רוב האוסף הצילומים שלה אבד.

סגנון

רונה סלע מתארת את עבודותיה של עבוד כמתעדות את המציאות היומיומית של הקהילה שבה חייה: עבוד צילמה לפרנסתה אנשים ואירועים קהילתיים ואת המקומות שבהם חיה. צילומים אלו הציגו את חיי הקהילה הנוצרית עד שנות הארבעים. בנוסף לתיעוד היומיומי, על פי סלע, עבוד הגדירה את עצמה בראיון שנתנה לעיתון חיפאי בערבית, הכרמל (الكرمل), ב-1924 כצלמת הלאומית היחידה.

אוסף תצלומים

עותקים מקוריים של אוסף התצלומים של עבוד נאספו על ידי ארכיון נצרת. ב-2006 הורחב האוסף לאחר שסוחר עתיקות ישראלי מצא מאות עבודות של עבוד בבית בשכונת קטמון בירושלים. הבית היה בבעלות ערבית עד שנת 1948. מנהל הארכיון בנצרת, אחמד מוראט, רכש את רוב העבודות.
אוסף בוקי בועז לצילום ישראלי כולל מאות בודדות של צילומי מקור של כרימה עבוד].
ב-18 בנובמבר 2016 הציגה גוגל "דודל" (שרבוט גוגל) מיוחד לציון יום הולדתה ה-123 של כרימה עבוד. הדודל הוצג במספר מדינות ערביות אך לא הוצג בישראל.