google/wiki40b huggingface dataset:
אלנה מושוק

קריירה

אלנה מושוק נולדה בעיר יאשי, שברומניה ולמדה בקונסרבטוריון ג'ורג'ה אנסקו בעיר זו. עוד בתקופת לימודיה השתתפה בתחרויות בינלאומיות והגיעה למקום הראשון. בשנת 2005 העניק לה נשיא רומניה את התואר "אביר האמנויות", שהוא תואר הכבוד הגבוה ביותר שיכול מוזיקאי לקבל ברומניה. בשנת 2009 קיבלה תואר דוקטור במדעי המוזיקה על עבודה ב"נושא השיגעון באופרה האיטלקית במחצית הראשונה של המאה ה-19". בשנת 2010 הוכתרה בתואר אזרחית כבוד של עיר הולדתה.
מן השירה היהודית העממית

מן השירה היהודית העממית (אופוס 79) הוא מחזור שירים אומנותיים (ליד) (אנ') לסופרן, מצו-סופרן (אנ'), טנור ופסנתר או תזמורת מאת דמיטרי שוסטקוביץ'. מחזור הלידר מבוסס על שירי עם יהודיים, אשר לוקטו על ידי י. דוברושין ו-א. יודיטסקי, ונערכו על ידי י.מ. סוקולוב (גוסליטיזדת, 1947).

רקע

היצירה הולחנה בסתיו 1948, לאחר הוקעתו של שוסטקוביץ' כ"פורמליסט" באותה השנה. מצבו של שוסטקוביץ' והאנטישמיות הרשמית של התקופה הפכה את הבכורה הציבורית לבלתי אפשרית לקיום עד 15 בינואר 1955, בה היא בוצעה על ידי שוסטקוביץ' עצמו יחד עם נינה לבובנה דורליאק, זרה דולוקהאנובה (אנ') ואלק מסלניקוב. לפני הבכורה היצירה הושמעה במספר הופעות פרטיות.
מחזור הלידר הוא רק אחד מבין יצירות רבות מאת שוסטקוביץ' בהן שולבו אלמנטים של מוזיקה יהודית; הוא אמר שהוא נמשך לכך שמדובר ב"מנגינה עליזה באינטונציות עצובות".
משפט אגורוף

נוסח פורמלי

יהי  מרחב מידה סופי. כלומר . תהי  סדרת פונקציות מדידות המתכנסת נקודתית לפונקציה גבולית  כמעט תמיד.
אזי לכל  קיימת קבוצה מדידה  המקיימת , כך שעל  ההתכנסות  היא התכנסות במידה שווה.

כישלון משפט אגורוף במרחב מידה אינסופי

נתבונן במרחב  כאשר  היא מידת לבג. מידתו של מרחב זה היא אינסופית (למעשה היא אף סיגמא-סופית). ניתן לראות כי סדרת הפונקציות המציינות  מתכנסת נקודתית לפונקציה הגבולית אפס, אך אינה מתכנסת במידה שווה על אף תת-קבוצה ממידה אינסופית של הממשיים.

הוכחה

נסמן . נשים לב כי  אם ורק אם לכל  מתקיים .
המשמעות של ההתכנסות  כמעט תמיד היא שמתקיים , ומההנחה כי המרחב סופי נובע שניתן להשתמש ברציפות המידה ולהסיק כי .
כעת בהינתן , לכל  נבחר  מספיק גדול שעבורו . נגדיר  ונקבל כי .
ברור מהגדרת  שלכל  מתקיים , כאשר  אינו תלוי ב-, ולכן על  ההתכנסות היא במידה שווה.
צ'יפולטי

היסטוריה

במקום בו נמצאת צ'יפולטי נוסד ב-1881 מבצר בשם קונפלואנסיה על ידי קולונל לורנסו וינטר, כחלק ממבצע כיבוש המדבר.
בסוף המאה ה-19 האזור התפתח בגלל בניית מסילה לאזור שאפשרה הגירה מוגברת, ובגלל עבודתו של המהנדס האיטלקי צ'זארה צ'יפולטי, שנקרא לאזור לאחר שהנהרות באזור עלו על גדותיהם וגרמו לשיטפונות. הודות לעבודתו של צ'יפולטי נוצרה מערכת השקיה שאפשרה את התפתחות החקלאות באזור.
ב-3 באוקטובר 1903 ייסד הגנרל מנואל פרנאנדס אורו את העיר. תחילה הוא קרא לה "קולוניה לוסינדה", על שם אשתו לוסינדה, אולם ב-1909 שונה שמה של העיר לצ'יפולטי, כהוקרה על עבודתו של המהנדס.

כלכלה

כמו במרבית אזור נהר ריו נגרו, הכלכלה המקומית מסתמכת על גידול פירות, כמו תפוחים ואגסים, וכן מוצרים מגידולים אלו, כמו סיידר תפוחים. בנוסף, הכלכלה מסתמכת על תעשייה ותיירות.
אור אדרי

קריירה

אדרי למד משחק אצל יורם לוינשטיין. ב-2014 שיחק ב"הרחק בהיעדרו" בתפקיד אור. ב-2015 התארח בסדרות "שיחות יוצאות", "עלילות ארץ גושן" ו"רוני והלהקה". ב-2016 הופיע בתפקיד עצמו ב"גב האומה". באותו השנה שיחק בסדרה "עקרון ההחלפה" בתפקיד אלירן, והתארח ב"לצבי יש בעיה". פריצת דרכו הייתה בתפקיד ראשי בסדרה "תאג"ד" בתפקיד בן לולו. ב-2018 החל לשחק בסדרה "אילת".

חיים אישיים

בין השנים 2016–2017 היה בן זוגה של השחקנית אינה בקלמן.
מאיר קסלר

ביוגרפיה

נולד לרב שמחה וטובה קסלר בבני ברק, למד בישיבת פוניבז' לצעירים ואחר כך למד בישיבות קול תורה ובריסק.
בשנת תשמ"א נשא את רחל, בתו של הרב ישראל קליינר ראש ישיבת בית הכרם. לאחר נישואיו התגורר בירושלים והמשיך את חוק לימודיו בישיבת בריסק בראשותו של הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק. בהמשך התגורר בעיר חדרה.
עם פטירת אביו בכ"ז בסיון תשנ"ו מונה לכהן תחתיו כרבה השני של מודיעין עילית. הרב קסלר אף חבר ופעיל בוועדת הרבנים לענייני חינוך שעל ידי מועצות גדולי התורה.
אשתו היא מחנכת וסופרת. תחת שם העט "רחל בן מנחם" פירסמה מספר ספרים, וכן סיפורים בזרקור.
קורוש

קורוש (בטורקית: Kuruş) הוא מטבע שהיה נהוג באימפריה העות'מאנית ולאחר מכן בטורקיה. כיום הקורוש הוא יחידת המשנה של המטבע הטורקי לירה טורקית - לירה טורקית אחת שווה מאה קורוש.
באימפריה העות'מאנית קורוש היה שווה בערכו ל-40 פארה. הקורוש העות'מאני (כונה גם פיאסטר) היה מלכתחילה מטבע עשוי כסף, אך במחצית השנייה של המאה ה-19 פוחת ערכו עד כדי כך שהוא הופץ גם כמטבע נחושת גדול וגם כמטבע כסף קטן. לאחר מכן, בשנת 1870, הפך ליחידת משנה של הזהב הטורקי, הלירה. 
הקורוש איבד את ערכו לחלוטין בעקבות האינפלציה הכרונית בטורקיה בסוף שנות השבעים של המאה ה-20. ב-1 בינואר 2005 החליטה ממשלת טורקיה להחליף את המטבע הטורקי, ולהנהיג את הלירה הטורקית החדשה. השם קורוש הוחזר לשימוש עבור יחידת המשנה של הלירה החדשה, כך שהחלק המאה של הלירה החדשה מכונה קורוש חדש. 
השם קורוש, בצורתו הערבית: קִרְש (قرش), התקבל גם במצרים בעת שהנהיגה מטבע עצמאי משלה - הלירה המצרית. עד היום נקרא החלק המאה של הלירה המצרית "קרש". בעת שהוחלפה הלירה המצרית בלירה הארץ ישראלית (פונט פלסטיני) בשטח המנדט הבריטי, נקבע שהיא תתחלק ל-1000 מיל, אולם בציבור עדיין רווח השם קרש או גרוש למטבע של 10 מיל.
משולש ויימאר

משולש ויימאר מתייחס לקבוצת המדינות פולין, גרמניה, וצרפת, המבקשות לקדם את שיתוף הפעולה ביניהן. היא קיימת בעיקר כמפגשי פסגה בין מנהיגי שלוש המדינות, שהאחרונה שבהן התרחשה ב-7 בפברואר 2011.

מאפייני ומטרות המשולש

משולש ויימאר הוקם לראשונה בעיר הגרמנית ויימאר בשנת 1991, במטרה לסייע לשיחרורה של פולין מהשלטון הקומוניסטי. בפגישה השתתפו שרי החוץ של כל מדינה: רולאן דומא הצרפתי, האנס-דיטריך גנשר הגרמני, וקשישטוף סקובישבסקי (Krzysztof Skubiszewski) הפולני.
הפגישות הקודמות בין המנהיגים התקיימו בפוזנן, פולין (1998), נאנסי, צרפת (1999), המבאך (Hambach), גרמניה (2001) וננסי, צרפת (2005). משולש ויימאר עוסק גם ברמת קשרים נמוכה יותר, כדוגמת הכינוס השנתי בין שרי החוץ.
את פסגת אוקטובר 2011 אירח נשיא פולין, ברוניסלב קומורובסקי, והשתתפו בה הנשיא הצרפתי ניקולא סרקוזי וקאנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל. במהלכה הועלו נושאי חידוש הפגישות הסדירות של משולש ויימאר, ההפיכה במצרים ושיפור היחסים עם רוסיה. במהלכה גרמניה וצרפת עודדו את פולין להצטרף לברית שתעודד את התחרותיות בין המדינות.
ב-19 במאי 2005 גרהרד שרדר, ז'אק שיראק, ואלכסנדר קוושנייבסקי נפגשו בעיר הצרפתית נאנסי לדון בנושאי האיחוד האירופי.
ב-5 ביולי 2011, פולין, צרפת וגרמניה חתמו על הסכם בבריסל ובו נקבע על הרכבת יחידת לוחמה המונה 1,700 חיילים, שתקרא "לוחמי ויימאר". היחידה תהיה מוכנה לפריסה באזורי משבר בעולם החל משנת 2013. פולין תפקד על היחידה, ותספק חיילי גדוד המוכנים ללחימה. גרמניה תספק תמיכה לוגיסטית, וצרפת תספק תמיכה רפואית כשמרכז הפיקוד המבצעי יהיה במבצר מון ואלריאן (Mont-Valérien), הממוקם בפרברי פריז.
סיס פפואה

מאפיינים

סיסים אלה הם עופות קטנים ביותר והקטנים במיני המשפחה כשהמין Collocalia troglodytes הוא המין הקטן ביותר במשפחת הסיסיים ואורכו 9 ס"מ בלבד. הם מעופפים רוב הזמן וכנפיהם בצורת חרמש העוזרת לעוף ולפנות במהירות כדי לתפוס מזון ולהתחמק מטורפים. סיסים אלה פולטים קולות ללא הרף. נוצותיהם שחורות ומקורם זעיר ביותר.
הסיסים מקננים בחבורות תחת סלעים וצוקים או מערות. פרט לעונת הקינון הם אינם נוחתים לעולם, ישנים במעוף ותופסים חרקים במהירות.
הם קרובים למיני סיס קיני המאכל (Aerodramus) שבעבר היה שייך לסוג זה.
בחירות בארצות הברית

הבחירות לנשיאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הבחירות לבית הנבחרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הבחירות המקומיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
Psychological refractory period

המונח psychological refractory period (ובקיצור: PRP) מתייחס בנוירופסיכולוגיה לפרק הזמן שבו תגובה לגירוי שני מואטת באופן מובהק משום שגירוי ראשון עדיין נמצא בשלבי עיבוד. לעיכוב כזה בזמן תגובה, כשאדם נדרש לחלק קשב, יש השפעות שליליות שניכרות בתחומי מחקר רבים. ניתן לעשות שימוש בתופעת ה-PRP כדי לחקור תהליכים הדורשים חלוקת קשב כגון קריאה בקול, שימוש בשפה או נהיגה ודיבור בטלפון בו-זמנית. היחסים שבין תופעת ה-PRP לבין אישיות, גיל וצריכת אלכוהול וקפאין הם מושא למחקר גם כן.

התופעה

תופעת ה-PRP היא תוצר של פרדיגמה בה שני גירויים שונים מוצגים זה אחר זה במהירות, כאשר נדרשת תגובה מהירה לכל אחד מהם. הפרדיגמה שתוצג לשם הדגמה היא של מודל צוואר הבקבוק (central bottleneck model) המסביר את תופעת ה-PRP. ישנם מודלים שונים המסבירים תופעה זו שיוצגו בהמשך.

הפרדיגמה הניסויית

להלן דוגמה לפרדיגמה ניסויית של PRP. בפני הנבדק שתי מטלות. המטלה הראשונה דורשת מהנבדק ללחוץ על מקש האות 'מ' במקלדת באמצעות האצבע הימנית כאשר על המסך מופיע ריבוע ירוק. המטלה השנייה דורשת מהנבדק ללחוץ על מקש האות 'ה' במקלדת באמצעות האצבע השמאלית כאשר על המסך מופיעה הספרה '3', וללחוץ על האות 'ב' באמצעות האמה השמאלית כאשר על המסך מופיעה הספרה '4'.
לאורך מספר ניסיונות, הזמן שבין הופעת הגירוי של המטלה הראשונה לבין הופעת אחד מהגירויים של המטלה השנייה (SOA) משתנה. כך לדוגמה, ערך המשתנה SOA יהיה לעיתים 150 מ"ש ולעיתים 1000 מ"ש. זמן התגובה למטלה השנייה יהיה ארוך יותר כאשר ה-SOA יעמוד על 150 מ"ש מאשר הוא יעמוד על 1000 מ"ש. משתנה העיכוב בעיבוד (Delay) מתאפס דווקא כאשר ה-SOA הוא ארוך ולא קצר.
ארמיית ליגוריה

היסטוריה

ביולי 1943 הדיחה המועצה הפאשיסטית העליונה, בראשות דינו גראנדי, את רודן איטליה בניטו מוסוליני, והחלה בניהול משא ומתן על שביתת נשק עם בעלות הברית. מוסוליני נעצר, אך שוחרר על ידי צנחנים גרמנים בפיקודו של אוטו סקורצני, והקים בצפון איטליה ממשלת בובות שנקראה "הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית", שהייתה למעשה ממשלה פאשיסטית ששימשה לעשיית דברם של הגרמנים.
במקביל להקמת הרפובליקה, הוחלט על הקמת צבא לאומי איטלקי שיאבק בבעלות הברית. לפיכך הוקמה "ארמיית ליגוריה", שנקראה על שם האזור שבו פעלה. הארמייה הוקמה על בסיס "פלגת הארמייה פון צנגן", שפורקה באותו חודש. משיקולים של תעמולה, חפצו הגרמנים שמפקד הארמייה יהיה איטלקי. אלא שגנרלים איטלקים מעטים הסכימו לקבל את התפקיד לו נבחר בסופו של דבר מרשלו רודולפו גרציאני.
הארמייה הייתה תחת פיקוד קבוצת ארמיות C, והייתה ממונה על הגנת אגפה המערבי. היא הוצבה לאורך החופים בלה ספציה, גנואה והגבול הצרפתי-איטלקי. ב-30 באוקטובר של אותה שנה, הוכפפה למרותה באופן זמני הארמייה ה-14, ולפיכך שונה שם היחידה ל"קבוצת ארמיות ליגוריה" (Armeegruppe Ligurien) השם נותר עד 11 בפברואר אז חזרה הארמייה ה-14 להיות יחידה עצמאית. הארמייה המשיכה להילחם נגד בעלות הברית אך גם נגד כוחות פרטיזנים איטלקים. היא השתתפה בנסיגה הגרמנית אל הקווים בצפון איטליה. היא נכנעה יחד עם כל קבוצת ארמיות C ב-2 במאי 1945. גרציאני עצמו נעצר בידי כוחות פרטיזנים, ונידון ל-19 שנות מעצר.
נאט"ו

מטרותיה העיקריות של הברית

מטרתה העיקרית של הברית מופיעה בסעיף V של האמנה שלה, שנחתמה ב-4 באפריל 1949 בוושינגטון על ידי נשיא ארצות הברית הארי טרומן:
המדינות החברות מסכימות שבכל מקרה של התקפה חמושה כנגד אחת או כנגד יותר מהן, באירופה או בצפון אמריקה, תיחשב התקפה כזו כהתקפה כנגד כולן. בהתאם לכך, הן מסכימות שבמקרה של התקפה כזו, כל אחת מהן, בהתאם לזכותה להגנה עצמית המוכרת על פי סעיף 51 לאמנת האומות המאוחדות, תסייע לפי הנחוץ למדינה או למדינות שהותקפו, באופן עצמאי או בשיתוף פעולה עם המדינות האחרות. הסיוע יכול לכלול, לפי הנחוץ, גם שימוש בכוחות מזוינים. כל זאת, על מנת להחזיר את הביטחון למדינות הברית הצפון אטלנטית.
— סעיף 5 של אמנת נאט"ו
סעיף זה בא כהיערכות להתקפה מצד ברית המועצות, אך סכנה זו לא התממשה. סעיף זה הופעל פעמיים, בפעם הראשונה ב-12 בספטמבר 2001, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ובפעם השנייה ב 14 בנובמבר 2015 בעקבות פיגועי נובמבר 2015 בפריז.
כמענה לברית נאט"ו הוקמה על ידי מדינות מזרח אירופה ב-1955 ברית ורשה. מטרת ברית ורשה הייתה לבלום את השפעת ארצות הברית, להתייצב כמשקל נגד לברית נאט"ו ולהגביר את ההשפעה באירופה ואסיה.
לאחר התפרקות ברית המועצות התפרקה ברית ורשה, ובשנים 1999 ו-2004 הצטרפו לברית נאט"ו אחדות ממדינות מזרח אירופה, בהן פולין, הונגריה, צ'כיה והמדינות הבלטיות. מאז ראשית המאה העשרים ואחת התרחבה נאט"ו באזור חבל הבלקן כשהצטרפו אליה 3 מדינות בחבל; קרואטיה, אלבניה ומונטנגרו.
אין שמות על הדלתות

פרסים

הסרט הוצג בפסטיבל ברלין והיה מועמד לחמישה פרסי אופיר - התסריט - נדב לויתן; השחקן הראשי - מוסקו אלקלעי; שחקנית המשנה - דורית לב ארי; שחקן המשנה - אבי פניני; המוזיקה המקורית - נחום היימן.

תקציר העלילה

קובה (מוסקו אלקלעי) הוא אלמן קשיש וחולה המטפל לבדו בבנו המפגר ישראל (אבי פניני) שהגיע לגיל ארבעים והקיבוץ לוחץ עליו להעבירו למוסד "מבחינה כלכלית" אך הוא מסרב. קובה מטפל בו כבילד קטן, סוחב אותו על כתפיו, רוחץ ומאכיל אותו. הוא ישן על ספה ובקשתו למיטה נוספת נדחית.
איה (דורית לב ארי) היא אחות הקיבוץ ומנסה לעזור לקובה אך ללא תועלת. היא לוקחת את קובה וישראל לבית חולים איתנים אך ישראל מתנגד להיכנס והם חוזרים לקיבוץ. קובה לוקה באירוע מוחי אך מתעקש להמשיך ולטפל בישראל למרות לחצו של מזכיר הקיבוץ אלי (שלמה תרשיש) וחברי הקיבוץ להעבירו למוסד.
מורדי (דני בסן) ושמחה (מאיר סויסה) הם חברי קיבוץ רווקים כבני ארבעים שהגיעו אליו כילדי חוץ ממשפחות הרוסות ודרכיהם לא נפרדו מאז. כאשר שמחה מודיע למורדי שיש לו חברה מפינלנד בשם ססקיה (הלנה וולפרט) עימה הוא רוצה להקים משפחה נפתח סדק ביחסיהם. מורדי מתחיל להסתגר, לא מגיע לליל הסדר בקיבוץ ולבסוף מתאבד מנפילה ממגדל המים.
עדינה (חוה אלברשטיין) היא אם שכולה שבנה אריאל נהרג בשרותו הצבאי. אריאל היה צייר ועדינה בעזרת בן זוגה יוסף (נדב לויתן) מחליטים להפוך את צריף מגוריו לגלריה עם ציוריו לזכרו למרות התנגדות חברי המשק הרוצים להפוך את הצריף לצימר לתיירות. היא מסדרת את הציורים, קוראת למקום "בית אריאל" ומחכה לחברי הקיבוץ שייכנסו אבל אף אחד לא נכנס וכעבור מספר ימים היא נכנעת. הם אוספים את הציורים ומפנים את הצריף.
איה היא חברתו של עמוס (מיכה סלקטר), בעבר הייתה חברתו של נועם שנהרג. עוזי (אסי דיין), אביו של נועם, בא לבקר אותה והיא מתרשמת מהדמיון שלו לנועם.
איה מגיעה לדירתו של קובה ומוצאת אותו מת. ישראל לא מבין את העניין והיא מוציאה אותו לטיול בכיסא גלגלים. אלי מפנה את חדרו של אריאל ומביא את המיטה לביתו של קובה ששוכב מת בחדרו. כאשר אין מענה לדפיקות בדלת הוא מניח שקובה ישן, מניח את המיטה בחוץ והולך.
קמח חומוס

קמח חומוס הוא קמח העשוי מגרגרי חמצה (חומוס) מיובשים או קלויים, וטחונים.
בכמה מדינות באסיה מכונה קמח זה "גראם". זהו מוצר יסוד במטבח ההודי, והבנגלי, פקיסטני והוא נפוץ גם במטבח הפרסי.
לקמח חומוס ערך קלורי גבוה יותר משל קמחים אחרים ושיעור חלבון רב יותר.

שימושים

במטבח הטבעוני משמשת בלילת קמח חומוס ומים בין השאר כתחליף ביצה בתבשילים שונים, למשל להכנת חביתה טבעונית והכנת ציפוי לשניצל טופו.
במטבחי דרום אסיה קמח החומוס פופולרי מאוד ומשמש במאכלים רבים כגון סב, בונדה, צ'ילה (חביתית מקמח חומוס המשמשת כמאכל רחוב בהודו), לאדו, פקורה, פאפאדומס, פטרה ועוד.
באנדרה פרדש משמש קמח חומוס במאכלי קארי הנאכלים לרוב בארוחות בוקר חורפיות יחד עם צ'פאטי או פורי. 
לאורך חופי הים הליגורי משמש קמח חומוס להכנת חביתית אפויה הנקראת "פארינטה" באיטליה, "פאינה" בג'נובה ו"סוקה" בצרפת. 
במטבח הסיציליאני משמש קמח חומוס להכנת פריטר "פנאלה". במטבח הספרדי הוא משמש להכנת פריטר חסילונים. 
במטבח היווני והקפריסאי הוא משמש כעיטור לקוליבה - מאכל טקסי בלוויות בכנסייה האורתודוקסית המזרחית.
דאג סאוואנט

קריירה

הופעתו הראשונה של סאוואנט בעולם הטלוויזיה והקולנוע הייתה כאשר ביצע את תפקיד מק מקנזי הצעיר בסדרה של ה-CBS "נוטס לנדינג", בה שיחק לצד מי שעתידה לשחק לצידו בעקרות בית נואשות, ניקולט שרידן, ששיחקה בסדרה את אן מת'רסון הצעירה.
בשנות השמונים, סאוואנט הופיע בסרטים שונים, בין היתר ב"Masquerade" לצד רוב לאו, "Teen Wolf" לצד מייקל ג'יי פוקס ו"תעלול או ממתק" לצד מארק פרייס ואוזי אוסבורן. בנוסף, הוא שיחק את הדמות הראשית באחד מפרקי הסדרה "בגבולות המסתורין". תפקידו היה רובוט דמוי אדם (אנדרואיד).
בין השנים 1992–1997, סאוואנט כיכב בתור מאט פילדינג, הומוסקסואל מחוץ לארון, בסדרת הדרמה מלרוז פלייס. זו הפעם הראשונה שהייתה דמות הומוסקסואלית מחוץ לארון בסדרת טלוויזיה. עם זאת, יחסיו עם גברים בסדרה צונזרו. סבנט עזב את הסדרה לאחר חמש עונות, ושנה לאחר שעזב, דמותו (בתסריט) נהרגה בתאונת דרכים.
לאחר מלרוז פלייס, סאוואנט ביצע מספר הופעות אורח בסדרות כגון פיירפליי, ג'אג, NCIS, ניפ/טאק, NYPD Blue ,CSI ובארבעה פרקים בסדרה 24.
ב-2008 כיכב סאוואנט בסרט הטלוויזיה "באיזה צבע האהבה?", בה שיחק עורך-דין בשם פיטר מרקסטון אשר עוזר לבחורה לקבל בחזרה את בנה.
סאוואנט שיחק את טום סקאבו בסדרה של ה-ABC, עקרות בית נואשות. בעונה הראשונה (2004–2005), טום היה דמות משנית, אשר הקרדיט שלה היה בתור הופעת אורח. דמותו נשואה ללינט סקאבו (פליסיטי האפמן). מהעונה השנייה הוא החל להופיע בסדרה בתור דמות קבועה.

חיים אישיים

סאוואנט נולד בברבנק, קליפורניה, ומגיע ממוצא צרפתי. הוא נשוי ללורה לייטון, שכיכבה לצדו בעבר במלרוז פלייס. לשניים יש שני ילדים, לוסי וג'ק. בנוסף יש לו עוד שתי בנות, אריאנה ומדלן, מאשתו הקודמת, דאוון סאוואנט.
סמל סרי לנקה

במרכזו של סמל סרי לנקה יש אריה זהוב האוחז בחרב באחת מכפותיו, על גבי רקע אדום. זהו אותו האריה שמופיע בדגלה של סרי לנקה. בבסיסו הסמל קיים משנת 1952 אך בשנת 1972 הוא עבר כמה שינויים קלים.
לפני שקיבלה עצמאות, סרי לנקה (אז הייתה ידועה בשם ציילון) השתמשה בסמל של הממלכה המאוחדת בתור הסמל שלה. אחרי שקיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת בשנת 1948 עלה לראשונה הצורך בבחירת סמל לאומי. ועדה הוקמה כדי להדגיש את חשיבות בחירת הסמל. לפי המלצתה בשנת 1952 נבחר סמל כשבעיקרו היה אותו אריה על גבי רקע אדום, מתחתיו כיתובית האומרת "ציילון" ומעליו כתר שסימל את היות המדינה אחת מממלכות חבר העמים הבריטי.
בשנת 1972 כשהפכה סרי לנקה לרפובליקה עבר הסמל שינויים. ועדה נוספת קמה והחליטה על השינויים שיש לעשות בסמל. הכתר הוסר והסמל הוחלף בגרסה המודרנית בה יש מאפיינים סוציאליסטיים כמו גלגל השיניים וזרעי התירס. כמו כן מיוצגים בו גם סמלים מסורתיים של סרי לנקה.
נסיכות ויילס

נסיכות ויילס העצמאית (1216-1284)

הנסיכות הוקמה עם חתימת הסכם 'מועצת אברדווי' בשנת 1216 על ידי שליטי ויילס השונים. הנסיכות הוכרה באופן רשמי על ידי הנרי השלישי, מלך אנגליה בשנת 1218 בהסכם ווסטר כאשר סוכם שנסיך ויילס (אז ל'ואלין הגדול) ישלם מס שנתי למלך אנגליה. הנסיכות הוקמה על ידי איחוד מספר ממלכות ויילס (בעיקרן ממלכת גוויניד' ושתי ממלכות פוויס), כאשר מספר ממלכות במרכז ודרום ויילס הוכפפו לנסיך הוולשי. גבולות הנסיכות בתקופה זו דומה בחלקו לגבולות המודרניים של ויילס, כאשר חלקה הדרומי והדרום-מזרחי התחלק בין 'אדוני המארשר' (אצילים אנגלים שקיבלו במקום אדמות).

הנסיכות כחלק ממלכת אנגליה (1284-1542)

בשנת 1277 ושוב בשנת 1284 ניהל מלך אנגליה אדוארד הראשון מערכות צבאיות כנגד ויילס סביב הסירוב של השלטון הוולשי לשלם לאנגליה את המיסים שהוסכמו. לאחר 1284 הייתה ויילס למעשה חלק מאנגליה כאשר תואר נסיך ויילס הועבר מידי בתי המלוכה הוולשים לידי שושלת המלוכה האנגלית וניתן באופן מסורתי ליורש העצר האנגלי. עם זאת, ויילס המשיכה להיות מוגדרת כנסיכות למרות שבפועל בתקופה זו אין לה שום ריבונות מעשית.
בתקופה זו נסיכות ויילס נפרדת מאנגליה רק ברמת הניהול האדמיניסטרטיבי והמשפטי אשר המשיך לשמר מספר חוקים ומסורות ולשיות. בשנת 1542 באופן רשמי, אל פי צו של הפרלמנט האנגלי, החוק והמערכת האדמיניסטרטיבית האנגלית הוחל על ויילס וכך חודלת כל זהות וולשית המבדילה אותה מאנגליה, שטחי ויילס גם הם לא הוגדרו עוד כנסיכות אלא כחלק מלא מאנגליה.
Microsoft Certified Solution Developer

MCSD (ראשי תיבות של Microsoft Certified Solution Developer ) הייתה הסמכה מבית חברת מיקרוסופט המיועדת למפתחים בטכנולוגיית .NET בגרסאות 1 ו-1.1. ההסמכה אמורה להעיד על נושאה כי עבר בהצלחה בחינות שמעידות על ידע בטכנולוגיית .NET, ידע ביישום לפי הצרכים וידע בתכנון פרויקטים.

הטבות לבעלי ההסמכה

בעלי ההסמכה מקבלים מנוי לידיעון מיוחד מבית מיקרוסופט למנויים, גישה לאתר מיקרוסופט לבעלי ההסמכות וסמל ותעודה שעברו את ההסמכה. הסמכה זאת נתפסת כחשובה בתעשיית הפיתוח, ונותנת יתרון לבעל ההסמכה במציאת עבודה.

שפות הבחינה

ניתן לעשות את הבחינות גם ב VB.NET וגם בC#.
רבי יקים איש חדיד

לקריאה נוספת

אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יהושע צ'צ'יק תל אביב, כרך שני, עמ' 593.
המרכז הרפואי שערי צדק

המבנה

למרות התנגדות של הנהלת בית החולים הדסה, שבקשה למנוע הקמת בית חולים נוסף במערב ירושלים, הוקצה לשערי צדק מגרש של כ-45 דונם לצורך הקמת מרכז רפואי מודרני. בשנת 1969 הוצגו תוכניות לבניית קמפוס חדש לבית החולים בשכונת בית וגן בירושלים, בסמוך להר הרצל, בעלות של 50 מיליון לירות, כעבור עשר שנים הושלמה הבנייה ובשנת 1980 עבר בית החולים בשלמותו, לקמפוס החדש. קמפוס זה שוכן על ציר תנועה מרכזי – שדרות הרצל, ונועד לשרת את כל צורכי תושבי האזור. הכוונה, שאף צלחה בידי היזמים, הייתה להפוך את בית החולים, ממוסד אזורי קטן, למרכז רפואי רב תחומי.
המבנה הישן ננטש לחלוטין, מתוך כוונה למכור אותו ואת המגרש עליו הוא עומד, ולממן לפחות חלק מעלות המעבר. מסיבות שונות לא הצליחה הנהלת בית החולים לממש את תוכניתה זו, ובית החולים נקלע באותן שנים לקשיים כספיים ניכרים, מעבר למאמץ למציאת מימון לתפעול שוטף של פעילות בית החולים.
מבנה בית החולים הנוכחי כולל שורת בנינים, המחוברים ביניהם במעברים עיליים ותת-קרקעיים. בצמוד לבית החולים הוכשר שטח חנייה לעובדים, לחולים ולמבקרים. בבית החולים ישנן קומות נוספות מוכנות לשעת חירום.
במשכנו החדש קיים במרכז הרפואי גם בית ספר לאחיות וכן בית ספר לילדים, המאושפזים במחלקת הילדים, או הנזקקים לטיפול קבוע בבית החולים. בית ספר זה פועל בסיוע משרד החינוך.
ב-2013 נוסף לבית החולים אגף חדש.

מבנה ניהולי

המרכז הרפואי שערי צדק מוגדר כמלכ"ר (מוסד ללא כוונת רווח), ובראשו עומד מאז 1988 פרופ' יונתן הלוי, הנושא בתואר מנכ"ל המרכז הרפואי.
בית החולים מקבל סיוע תקציבי ישירות מהממשלה ועיקר מימונו מגיע מתרומות, וכן תשלומי החולים וקופות החולים עבור מבוטחיהן. מדו"חות בית החולים לשנת 2011 עולה כי בשנה זו עמד מחזור ההכנסות שלו משירותים רפואיים על 732.1 מיליון שקל, לעומת 643.5 מיליון שקל בשנת 2010. בית החולים קיבל תרומות בשווי של 46.6 מיליון שקל לעומת 75.1 מיליון שקל בשנת 2010 וסיים את אותה שנה בגירעון של 106.1 מיליון שקל. שכרו ברוטו של המנכ"ל הלוי עמד בשנים האחרונות על ממוצע של כ-140,000 ש"ח לחודש.
בסמוך למנכ"ל, פועל חבר מנהלים בינלאומי, שתפקידו לייעץ למנכ"ל בית החולים.

בית חולים על פי ההלכה

מאפיין ייחודי של בית החולים שערי צדק נקבע עוד בעת היווסדו. אז הוחלט כי בית החולים יהיה מודרני בגישתו הרפואית, אך יתנהל על פי חוקי ההלכה היהודית. גם כיום ממשיך בית החולים להתנהל במתכונת זו. כך למשל, המטבח המוסדי הוא ברמת כשרות "למהדרין" בהשגחת הרב פלג, רב בית החולים, ומשתמשים בו במוצרים עם הכשר הבד"צ של העדה החרדית בלבד.
האתיקה של בית החולים מונחית על ידי ההלכה היהודית, וכך למשל, בית החולים איננו עוסק בפתרונות פונדקאות, וניתוחי מתים נעשים בו רק באישור רב בית החולים. בית החולים תוכנן ופועל כבית חולים שומר שבת ככל האפשר. בבית החולים מופעלות מעליות שבת, טלפונים ציבוריים ושירותים לא חיוניים שובתים מעבודה בשבתות ומועדי ישראל.
כפוסק של בית החולים משמש הרב אשר וייס.
ליד המרכז הרפואי שערי צדק פועל מכון שלזינגר, שהוקם על ידי מנהלו לשעבר של בית החולים, ד"ר פאלק שלזינגר, ובו עוסקים בפתרון בעיות אתיות רפואיות ברוח היהדות.
בקמפוס בית החולים הוקם גם בית כנסת, בקומה השמינית, ומתקיימים בו מניני תפילה יום יום, וקידוש וסעודות שבת מידי שבת. הרב משה ח. פלג משמש כרב בית הכנסת.
אאידה

היסטוריה

האופרה הוזמנה מוורדי על ידי אסמאעיל פאשא, אך לא לכבוד פתיחת תעלת סואץ, וכן לא לכבוד חנוכת בית האופרה הח'דיוי. ורדי אמנם נתבקש לכתוב אודה לפתיחת תעלת סואץ, אך הוא סירב לעשות כך בטענה כי איננו כותב יצירות לאירועים מסוימים. במקור הוזמנה האופרה לביצוע בינואר 1871, אך הביצוע נדחה לדצמבר אותה שנה בעקבות מלחמת צרפת-פרוסיה.

מערכה שלישית

מיקום: מקדש איזיס על שפת הנילוס

תפילות נאמרות במקדש, אמנריס מגיעה להתייצב בפני האלה איזיס בערב יום חתונתה לרדמס. אאידה מגיעה לפגישה חשאית שתכננה עם רדמס. אביה מוצא אותה ומורה לה לדובב את אהובה שיגלה לה סודות על צבא מצרים. כאשר רדמס מגיע הוא מסתתר ומצותת לשיחתם. רדמס מבטיח לאאידה שאותה הוא ישא לאישה, היא מבקשת ממנו לברוח עימה למדבר, הוא מסכים ומתכנן נתיב בריחה בטוח, ומגלה את מיקום הצבא ואת תוכניות התקיפה. אמונסארו מופיע שוב ומגלה את זהותו האמיתית. רדמס חש נבגד. באותו רגע יוצאים אמנריס וראמפיס מהמקדש ורואים את רדמס מסתודד עם האויב, הם מזעיקים את השומרים, אאידה ואמונסארו מתחננים שיברח עמם, אך הוא מסרב. הם בורחים ורדמס מאפשר לשומרים לתפוס אותו.

גרסאות קולנועיות ואחרות

האופרה צולמה כמה פעמים בגרסה קולנועית, למשל ב־1958 עם לואיס מקסוול וסופיה לורן, כאשר שפתי השחקנים סונכרנו לפסקול של זמרי אופרה. סיפור האופרה, ללא המוזיקה של ורדי, זכה בשנת 1998 לגרסת מחזמר עם מוזיקה של אלטון ג'ון וטים רייס. 
באצטדיוני כדורגל באירופה, נוהגים האוהדים לשיר את מרש הניצחון מהאופרה.

אאידה בישראל

האופרה הוצגה לראשונה בארץ ישראל המנדטורית באופרה הארצישראלית. באופרה הארצישראלית העממית הופיעה יוספה שוקן בתפקיד הראשי. האופרה בוצעה לראשונה בישראל בשנת 1972, כשאת התפקיד הראשי שרה נתניה דברת והמנצח היה לסלו רוט.
אאידה הוצגה בשנת 1993 בהפקה מיוחדת בתיאטרון קיסריה. בינואר 2008 הועלתה על הבמה הפקה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה. בשנת 2009, במסגרת חגיגות המאה לתל אביב, הגיע לישראל ממילאנו האנסמבל של תיאטרון לה סקאלה לבצע שש הצגות של האופרה. ב-2011 הוצגה האופרה "אאידה" למרגלות המצדה, בניצוחו של דניאל אורן.
רוני יובל

רוני יובל (נולדה ב-15 במאי 1969) היא מנחת טלוויזיה ישראלית.

ביוגרפיה

יובל היא בתם של הפילוסוף ירמיהו יובל והסופרת שושנה יובל. אחיה הוא הסופר יונתן יובל.
היא בוגרת תואר ראשון במשפטים ותואר שני במוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית. בנוסף, למדה משפטים לתואר ראשון בהמרכז הבינתחומי הרצליה.
היא הגישה את התוכנית "חדשות היום" בטלוויזיה בכבלים, והנחתה בערוץ הראשון את התוכנית בוקר טוב ישראל עם נועם אבירם.
הנחתה את הקדם אירוויזיון לשנת 1992 ביחד עם נועם אבירם.
בין 2002 ל-2003 הגישה בערוץ 10 את השעשועון "ג'פרדי".
היא גם הגישה בערוץ את תוכנית האקטואליה היום שהיה, ב-2005 עזבה את עבודתה בערוץ.
ב-2009 הגישה את התוכנית "מפגש יוצרים" בערוץ הראשון.
היא ניהלה הרכב קולי של האוניברסיטה הפתוחה.
יובל אם, ונמצאת במערכת יחסים זוגית.