פאול קרס

ראשית חייו

קרס למד לראשונה על משחק השחמט מאביו ומאחיו הבכור. משום שבעירו הקטנה היו ספרי שחמט מועטים, למד קרס את שיטת הרישום השחמטאית מחידות שחמט שפורסמו בעיתונים היומיים, ובנה לעצמו אוסף בכתב ידו של למעלה מ-1000 משחקים.
בתחילת פעילותו השחמטאית הוא נודע בזכות סגנונו המבריק וההתקפות החריפות שיזם.
שלוש פעמים זכה באליפות בתי הספר באסטוניה, בשנים 1930, 1932 ו-1933. משחקו הבשיל לאחר ששיחק משחקים רבים בשחמט בהתכתבות בהיותו תלמיד תיכון. משנת 1937 ועד 1941 קרס למד מתמטיקה באוניברסיטת טרטו וייצג את המוסד בכמה תחרויות בין-אוניברסיטאיות.

השתתפותו באולימפיאדות

קרס שיחק בנבחרתה האולימפית של אסטוניה בשלוש אולימפיאדות רשמיות ובאחת בלתי רשמית (מינכן 1936). לאחר מלחמת העולם השנייה ייצג את ברית המועצות בשבע אולימפיאדות נוספות.
הופעתו המוצלחת באולימפיאדת 1935, בלוח הראשון, הפכה אותו לכוכב נערץ בזכות סגנונו המרשים. הצלחתו זו נתנה לו את הביטחון להתמודד בזירה הבינלאומית.
בשנת 1935, באולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה, בלוח הראשון השיג תוצאה של +11 -5 =3 בין השאר ניצח את ולדימיר פטרוב, ארנסט גרינפלד, ויליאם וינטר, גדעון סטולברג וסיים בתיקו עם ראובן פיין.  

בשנת 1936, באולימפיאדה הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +12 -1 =7 בין השאר ניצח את לאיוש שטיינר, קורט ריכטר, וסיה פירץ, גדעון סטולברג ואירו בוק  

בשנת 1937, באולימפיאדה השביעית שהתקיימה בסטוקהולם, בלוח הראשון השיג תוצאה של +9 -2 =4 בין השאר ניצח את קונל יו אודונל אלכסנדר, וסיה פירץ, חוליו בולבוצ'אן ואת שמואל רשבסקי. 

בשנת 1939, באולימפיאדה השמינית שהתקיימה בבואנוס איירס, בלוח הראשון השיג תוצאה של +12 -2 =5 בין השאר ניצח את גדעון סטולברג, משה צ'רניאק, ולדאס מיקאנס וסיים בתיקו עם חוסה ראול קפבלנקה ועם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר  

בשנת 1952, באולימפיאדה העשירית שהתקיימה בהלסינקי, בלוח הראשון השיג תוצאה של +3 -2 =7  

בשנת 1954, באולימפיאדה האחת עשרה שהתקיימה באמסטרדם, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +13 -0 =1 בין השאר ניצח את הרמן פילניק  

בשנת 1956, באולימפיאדה השתים עשרה שהתקיימה במוסקבה, בלוח השלישי השיג תוצאה של +7 -0 =5 בין השאר ניצח את יונתן פנרוז  

בשנת 1958, באולימפיאדה השלוש עשרה שהתקיימה במינכן, בלוח השלישי השיג תוצאה של +7 -0 =5  

בשנת 1960, באולימפיאדה הארבע עשרה שהתקיימה בלייפציג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +8 -0 =5  

בשנת 1962, באולימפיאדה החמש עשרה שהתקיימה בורנה, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +6 -0 =7  

בשנת 1964, באולימפיאדה השש עשרה שהתקיימה בתל אביב, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +9 -1 =2 
באולימפיאדות בהן השתתף קיבל קרס 7 מדליות זהב קבוצתיות (עם נבחרת ברית המועצות), חמש מדליות זהב אישיות ומדליית ארד אישית אחת. בייצגו את אסטוניה קיבל קרס מדליית ארד קבוצתית ומדליית כסף אישית. בסך הכל קיבל 15 מדליות. מדליית זהב אישית נוספת קיבל על השגיו באולימפיאדה הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן.
בנוסף לאולימפיאדות אלו השתתף קרס כנציג ברית המועצות למשחקים האירופאיים.
בשנת 1957, במשחקים שהתקיימו בווינה, שיחק קרס בלוח השני והשיג תוצאה של +1 -0 =4. ניצחונו היחיד היה על לודק פאכמן.  

בשנת 1961, במשחקים שהתקיימו באוברהאוזן, שיחק קרס בלוח השלישי והשיג תוצאה של +4 -0 =4 בין השאר ניצח את ולסטימיל הורט וגדעון ברצה .
בשנת 1970, במשחקים שהתקיימו בקפבנברג, שיחק קרס בלוח השמיני והשיג תוצאה של +5 -0 =0 .
בשלושת האירועים זכה קרס בשלוש מדליות זהב אישיות ובשלוש מדליות זהב קבוצתיות ובכך העלה את מנין המדליות שקיבל באירועים קבוצתיים אלו ל-22.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה קרס בבואנוס איירס, במשחקי האולימפיאדה לשחמט. הוא נשאר לאחר תום האולימפיאדה ושיחק בתחרות בינלאומית של בואנוס איירס שם חלק מקום ראשון עם מיגל ניידורף בתוצאה 8.5/11 (+7 =3 -1).
האירוע הבא בו השתתף היה דו-קרב של 14 משחקים עם אלוף העולם לשעבר מקס אויבה שהתקיים בחודשים דצמבר 1939 - ינואר 1940. קרס הצליח לנצח 7.5-6.5 (+6 =3 -5) במה שנחשב כהישג יוצא מן הכלל, משום שמקס אויבה היה עדיין במלוא כוחו, וכאלוף עולם לשעבר היה לו ניסיון רב בהרבה מלקרס בדו-קרבות.
אסטוניה סופחה באופן רשמי לברית המועצות ב-6 באוגוסט 1940. קרס שיחק באליפות ברית המועצות בפעם הראשונה בחייו והגיע בתחרות זו למקום הרביעי (+9 =6 -4). (ניצחו: אנדור לילינטל ואיגור בונדרבסקי עם 13.5/19). באליפות זו, ה-12 במספר, היה הרכב שחקנים חזק בצורה בלתי רגילה, והאלוף הקודם, מיכאל בוטביניק הגיע למקום השישי עם 11.5.  התאחדות השחמט הסובייטית ארגנה את "האליפות האבסולוטית של ברית המועצות" בשנת 1941, כאשר ששת הראשונים באליפות ברית המועצות הוזמנו להתחרות זה מול זה ארבע פעמים. בתחרות זו ניצח מיכאל בוטביניק עם 13.5/20 וקרס סיים במקום השני עם 11/20, לפני וסילי סמיסלוב, יצחק בולסלבסקי, אנדור לילינטל ואיגור בונדרבסקי.
לאחר הפלישה של הנאצים לברית המועצות ב-22 ביוני 1941 נשלטה אסטוניה על ידי הגרמנים. בשנים 1942 ו-1943 שיחקו קרס ואלכסנדר אלכין בארבע תחרויות שאורגנו על ידי ארהרדט פוסט נשיא ה-Grossdeutscher Schachbund הנאצי. אלכין ניצח בתחרות זלצבורג שהתקיימה ביוני 1942, בתחרות מינכן שהתקיימה בספטמבר 1942 (האליפות הראשונה של אירופה) ובתחרות פראג שהתקיימה באפריל 1943. בכל התחרויות האלו הגיע קרס למקום השני אחרי אלכין. בתחרות זלצבורג שהתקיימה ביוני 1943 חלקו השניים את המקום הראשון עם 7.5/10.
במהלך מלחמת העולם השנייה שיחק קרס בתחרויות שחמט נוספות. הוא ניצח בכל 15 משחקיו באליפות אסטוניה שהתקיימה בטאלין בשנת 1942 וניצח בכל חמשת משחקיו בתחרות פוזן בשנת 1943 . קרס ניצח גם באליפות אסטוניה שהתקיימה בטאלין בשנת 1943 ובתחרות מדריד בשנת 1944 עם 13/14 (+12 =2 -0). קרס הגיע שני, בשחקו מחוץ למניין באליפות שוודיה בשנת 1944 (ניצח: שטיג לונדהולם). קרס ניצח בדו-קרב את פולקה אקסטרום 5-1 (+4 =2 -0).

נסיבות מסוכנות

סיומה של מלחמת העולם השנייה הציבה את קרס בנסיבות מסוכנות. במהלך המלחמה ארץ מולדתו - אסטוניה - נשלטה לסרוגין על ידי הסובייטים, הגרמנים ושוב הסובייטים. קרס השתתף במספר תחרויות שחמט באירופה תחת הכיבוש הגרמני, וכאשר הסובייטים כבשו מחדש את אסטוניה הוא ניסה להימלט, ללא הצלחה. כתוצאה מכך השלטונות הסובייטים והק.ג.ב. הטרידו והציקו לקרס, שחשש לחייו. למרבה מזלו, הצליח קרס למנוע את הגלייתו לסיביר או גורל גרוע מזה, כפי שנפל בחלקו של ולדימיר פטרוב, אך חזרתו לזירת השחמט הבינלאומית עוכבה במספר שנים, למרות כושרו המעולה. קרס ניצח בתחרות ריגה 1944/45 עם 10.5/11 . מסיבות פוליטיות נמנעה השתתפותו מעשרת חברי הקבוצה הסובייטית לתחרות הרדיו מול ארצות הברית בשנת 1945 וכן לא ניתן לו להשתתף בתחרות הראשונה המשמעותית לאחר המלחמה, גרוניגן 1946 בה ניצח בוטביניק לפני אויבה וסמיסלוב.
קרס ניצח באליפות אסטוניה 1945 עם 13/15 (+11 =4 -0) לפני חמישה שחקנים סובייטים אורחים אלכסנדר קוטוב, אלכסנדר טולוש, אנדור לילינטל, ולדאס מיקאנס וסאלו פלור . בשנת 1946 ניצח בתחרות טביליסי, כשחקן מחוץ למניין באליפות גאורגיה עם תוצאה מעולה של 18/19, לפני ולדאס מיקאנס ואלוף העולם לעתיד טיגראן פטרוסיאן. 
קרס חזר לזירה הבינלאומית בשנת 1946 בדו-קרב על גבי הרדיו מול אנגליה, והמשיך לשחק בכושר מעולה בשנה זו ובשנת 1947. גם לאחר שחזר לחיים נורמליים (באופן יחסי) משחקו ברמה הגבוהה הושפע ממעמדו כזר בברית המועצות, והגברת הלחץ עליו כאשר היה צריך לשחק תחת עינם הפקוחה של השלטונות הסובייטים והק.ג.ב. לא תרמה לשלוותו.

אלוף ברית המועצות

קרס שלט במספר תחרויות לאחר תום מלחמת העולם השנייה. הוא ניצח באליפות ברית המועצות בשחמט- תחרות חזקה מאוד - שלוש פעמים. בשנת 1947 הוא ניצח בלנינגרד, באליפות החמש עשרה של ברית המועצות עם 14/19 (+10 =8 -1) כאשר כל שחקני הצמרת מלבד בוטביניק השתתפו . בשנת 1950, ניצח קרס באליפות ברית המועצות השמונה עשרה עם 11.5/17.  ועל הישגו זה חזר גם בשנת 1951, כאשר ניצח באליפות ברית המועצות התשע עשרה עם 12/17 והקדים את טיגראן פטרוסיאן, יפים גלר, וסילי סמיסלוב, מיכאל בוטביניק ועוד רבים מצמרת השחמט הסובייטית. 
קרס הגיע למקום השני באליפות ברית המועצות ה-24 עם 13.5/21 לאחר המנצח מיכאל טל עם 14/21.
באליפות ה-16 חלק מקום 6–9 עם 9.5/18  (ניצחו: דוד ברונשטיין ואלכסנדר קוטוב עם 12 נקודות). באליפות ה-17 הגיע קרס למקום השמיני עם 11/19 (ניצחו: דוד ברונשטיין ווסילי סמיסלוב עם 13/19). באליפות העשרים חלק קרס מקום 10–11 עם 9.5/19 (ניצחו: מיכאל בוטביניק ומארק טיימנוב עם 13.5/19) . באליפות ה-22 חלק קרס מקום 7–8 עם 11/19 (ניצחו: וסילי סמיסלוב ויפים גלר עם 12/19) . באליפות ה-26 חלק קרס מקום 7–8 עם 10.5/19 (המנצח: טיגראן פטרוסיאן עם 13.5/19) .
באליפות ה-29 חלק קרס מקום 8–11 עם 11/20 (המנצח: בוריס ספסקי עם 14.5/20) .
באליפות ה-33 הגיע קרס למקום השישי עם 11/19 (המנצח: לאוניד שטיין) .
באליפות ה-41 חלק קרס מקום 9–12 עם 8/17 (ניצח: בוריס ספסקי עם 11.5/17)

תחרויות חזקות נוספות

קרס ניצח בתחרות פרנו בשנת 1947 עם 9.5/13 (+7 =5 -1) והקדים את אלכסנדר קוטוב, אנדור לילינטל, יצחק בולסלבסקי, דוד ברונשטיין, וסילי סמיסלוב ועוד . בתחרות סצאונו-זדרוי בשנת 1950 ניצח קרס עם 14.5/19 (+11 =7 -1) והקדים בנקודה את לאסלו סאבו וגדעון ברצה . בתחרות בודפשט בשנת 1952 ניצח קרס עם 12.5/17 (+10 =5 -2) לפני מיכאל בוטביניק, יפים גלר, וסילי סמיסלוב, גדעון סטולברג, לאסלו סאבו וטיגראן פטרוסיאן . הניצחון בבודפשט, שהיה הניצחון הרביעי הרצוף בתחרויות חזקות מאוד עשוי להוות את שיא הקריירה השחמטאית של קרס. האמן ההונגרי אגון ורנוז שכתב שני ספרים על קרס מציין שבמועד התחרות היה קרס השחקן הטוב ביותר בעולם.

מורשתו וכתביו

קרס נמנה בין עשרת השחמטאים המובילים בעולם בין השנים 1936–1965, ולזכותו נזקף אחוז ניצחונות מהגבוהים בין כל רבי האמנים לאורך ההיסטוריה. אתר Chessmetrics מדרג את מד הכושר שלו בשיאו כ-2755, השביעי בהיסטוריה.
קרס היה אחד מהשחקנים הבודדים עם תוצאה חיובית מול חוסה ראול קפבלנקה. לקרס היו תוצאות חיוביות גם מול אלופי העולם מקס אויבה ומיכאל טל, ותוצאה מאוזנת מול וסילי סמיסלוב, טיגראן פטרוסיאן ואנטולי קרפוב.
במהלך הקריירה הארוכה שלו, שיחק קרס מול עשרה אלופי עולם וניצח כל אחד מהם למעט אנטולי קרפוב שאיתו סיים פעמיים בתיקו. בכך היה קרס לשחקן היחיד שניצח תשעה אלופי עולם רשמיים. רבי אמנים בולטים נוספים שמולם היו לו תוצאות חיוביות כוללים את ראובן פיין, סאלו פלור, ויקטור קורצ'נוי, יפים גלר, סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, מארק טיימנוב, מילן וידמר, סבטוזר גליגוריץ', יצחק בולסלבסקי, יפים בוגוליובוב ובנט לארסן.
קרס כתב מספר ספרי שחמט, כולל ניתוח מעמיק של מבחר משחקיו, ספר על אמנות משחק המציעה (עם אלכסנדר קוטוב וספר על סיומים פרקטיים. שלושת ספרים אלה עדיין נחשבים כטובים ביותר מסוגם עבור שחקנים מומחים השואפים להגיע לרמת אמן. בנוסף כתב קרס מספר ספרים המתעדים תחרויות, וביניהם תיאור חשוב של אליפות העולם בשנת 1948. הוא כתב מספר ספרים על פתיחות וביניהם מספרדית ועד צרפתית, פתיחת שלושת הפרשים עד גמביט המלך ופתיחת ארבעת הפרשים עד לספרדית. הוא תרם לכרך הראשון "C" של המהדורה הראשונה של אנציקלופדית הפתיחות היוגוסלבית שהופיעה בשנת 1974, שנה לפני מותו. קרס גם היה שותף ליצירת בטאון השחמט של ריגה Shakhmaty.
קרס תרם תרומות חשובות לתיאורית הפתיחה. ההסתעפות המוכרת ביותר היא התקפת קרס נגד הסתעפות שווינגן בהגנה הסיציליאנית. (1. ה4 ג5 2. פו3 ד6 3. ד4 ג:ד4 4. פ:ד4 פ6 5. פג3 ה6 6. ז4). הפתיחה זו נקט בשנת 1943 במשחק נגד יפים בוגוליובוב ועד היום הסתעפות זו נשארה אופנתית וחשובה. רעיון מקורי נוסף בצידו של השחור היה לו בפתיחה הספרדית הסגורה (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רה7 6. צה1 ב5 7. רב3 ד6 8. ג3 0-0 9. ח3 פא5 10. רג2 ג5 11. ד4 פד7). רעיון זה יושם על ידי קרס לראשונה בתחרות המועמדים של 1962, ובמשך מספר שנים היה פופולרי. קרס גם הגה את הגנת קרס (1. ד4 ה6 2. ג4 רב4+) ורעיון חשוב בצידו של השחור בפתיחה האנגלית (1. ג4 ה5 2. פג3 פו6 3. ז3 ג6).
הסופר ההונגרי אגון ורנוז כותב כי קרס פרסם 180 בעיות שחמט ו-30 אטיודים. אחד מסיומי הצריחים שלו זכה בפרס ראשון בשנת 1947.
קרס ניצח בתחרויות על משנות ה-30 ועד שנות ה-70, בפרק זמן שמשתרע על כארבעים שנים, וניצח בתחרויות בכל רחבי העולם, כולל את אירופה, דרום אמריקה וצפון אמריקה. מיכאל בוטביניק לעומתו מעולם לא התחרה באמריקה.
יריבו שמואל רשבסקי ניסה להסביר מדוע קרס לא הפך לאלוף עולם, ותוך כדי הסבר החמיא לאישיות יריבו. "אני מאמין שקרס נכשל בהיבט זה משום שחסר את אינסטינקט "הרצח". קרס היה אדם מתון מכדי לתת את כל כולו במטרה להביס את יריביו. הוא לקח את הכל, כולל השחמט, באופן פילוסופי. קרס היה אחד האנשים הנחמדים ביותר שאי פעם פגשתי. בדרכו החברית וחיוכו הכנה הוא התחבב על אנשים במהירות והפך לחברם. לקרס היה אופי טוב ונעים. כן - הוא אהב שחמט, אבל להיות בן-אדם היה עדיפותו העליונה. בנוסף לשחמט התעניין קרס בטניס, פינג-פונג, שחיה וברידג']

הנצחתו

השטר של 5 קרון אסטוני נושא את דיוקנו של קרס. קרס הוא השחמטאי היחיד שזכה לכבוד הזה. 
בעיר טאלין הקימו פסל לזכרו של קרס וקראו רחוב על שמו. גם בעיר נרבה, עיר הולדתו של קרס, אחד הרחובות המרכזיים בעיר קרוי על שמו. שבשנת 1991 הדואר של ברית המועצות הוציא בול לזכרו של קרס עם דיוקנו של השחמטאי.
מדי שנתיים מתקיימת תחרות שחמט בינלאומית בעיר טאלין מאז שנת 1969. קרס ניצח בתחרויות בשנים 1971 ו-1975. החל משנת 1976 התחרות נקראת "תחרות לזכרו של פאול קרס". מדי שנה מתקיימת תחרות לזכרו גם בעיר ונקובר. 
מספר מועדוני שחמט ברחבי העולם נקראים על שמו.

בשנת 2000 נבחר קרס לספורטאי האסטוני של המאה העשרים.