היאכטה המלכותית בריטניה

היאכטה

היאכטה בריטניה נבנתה במספנת ג'ון בראון על גדת נהר הקלייד בסקוטלנד. היא הושקה על ידי המלכה אליזבת השנייה ב-16 באפריל 1953 ונכנסה לשימוש ב-11 בינואר 1954. עם השקתה היא הייתה ליאכטה המלכותית ה-83 במספר מאז השבת המלך צ'ארלס השני על כנו ב-1660 והיאכטה המלכותית השנייה שנשאה את השם בריטניה.
היאכטה כללה חמישה סיפונים ובהם דירה מלכותית, מגורים ל-250 אורחים ול-271 אנשי צוות וכן למחלקה של חיילי חיל הנחתים המלכותי, שהוצבה על האונייה כל אימת שנמצא על סיפונה מי מבני המשפחה המלכותית. כל אנשי הצוות היו מתנדבים מן הצי המלכותי. הקצינים בצוות הוצבו על סיפונה לשנתיים ואילו יתר אנשי הצוות הוצבו בה עד למועד בו יבקשו לעזוב. חלקם שירתו על סיפונה עשרים שנים ויותר.
באונייה נקבעו שלושה תרנים נושאי דגלים בגובה של 41 מטרים, 42 מטרים ו-36 מטרים (תורן קדמי, אמצעי ואחורי, בהתאמה). 
בריטניה תוכננה באופן שניתן יהיה להסב אותה בעת מלחמה לאוניית בית-חולים. דבר זה מעולם לא נעשה. במקרה של מלחמה גרעינית נועדה היאכטה לשמש כמקום מקלט למלכה ולהסתתר במפרצים שבצפון מערב סקוטלנד.

תולדות היאכטה

בריטניה יצאה להפלגת הבכורה שלה בחודש אפריל 1954 מפורטסמות' אל האי מלטה. היא הובילה את הנסיכים צ'ארלס ואן (אז בני שש וארבע) לפגישה עם הוריהם, שיצאו לביקור מלכותי באזור. המלכה והנסיך פיליפ עלו על סיפון האונייה ב-1 במאי. מאז שימשה האונייה את המלכה ובני המשפחה המלכותית ב-696 ביקורים מחוץ לבריטניה ו-272 ביקורים בבריטניה עצמה. במהלך שירותה גמאה האונייה מרחק של 2,014,278 קילומטרים. למלכה מיוחסת האמירה כי על סיפונה של בריטניה היא הרגישה עצמה חופשייה יותר מבכל מקום אחר.
ביולי 1959 הפליגה בריטניה דרך נתיב המים סנט לורנס, שנפתח זה מקרוב, בביקור הראשון של מונרך בריטי בקנדה, ועגנה בעיר שיקגו. במהלך ההפלגה בנתיב המים שהה על סיפונה נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר. גם הנשיאים ג'רלד פורד ורונלד רייגן התארחו לימים על סיפון האונייה.
ב-1981 יצאו הנסיך צ'ארלס והנסיכה דיאנה לירח דבש על סיפון האונייה. לעומת זאת, ב-1986 פינתה האונייה מעדן 1,000 פליטים של מלחמת האזרחים שם.
לקראת הבחירות הכלליות בבריטניה ב-1997 עמדה האונייה בת ה-43 בפני הוצאה משימוש. המפלגה השמרנית דגלה בהחלפת האונייה ביאכטה מלכותית אחרת, בנימוק שההוצאות הכרוכות בכך הן מוצדקות נוכח התועלת שמביאה יאכטה מלכותית בקידום יחסי החוץ של בריטניה והאינטרסים שלה בחו"ל. מפלגת הלייבור, שזכתה בבחירות, החליטה להוציא את האונייה משימוש בלי לבנות יאכטה מלכותית אחרת במקומה. 
הפלגתה הבינלאומית האחרונה של האונייה הייתה כאשר הובילה מהונג קונג את המושל הבריטי האחרון שלה, כריס פאטן, ואת הנסיך צ'ארלס לאחר העברת השלטון שם לידי סין ב-1 ביולי 1997. היא הוצאה משירות ב-11 בדצמבר 1997. בטקס ההוצאה משירות, שבו נכחו בכירי המשפחה המלכותית, הזילה המלכה דמעה. 
האונייה הוכללה באוסף הצי הלאומי ההיסטורי של בריטניה.
בינואר 2012 אמר ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון כי הוא תומך ברעיון שלמלכה תהיה יאכטה מלכותית חדשה לרגל יובל היהלום למלכותה – כל עוד לא הציבור יישא בעלות שלה.

לאחר ההוצאה משירות

לאחר מחלוקת מסוימת על מקום עגינתה הוצבה האונייה בנמל רובע ליית' (Leith) באדינבורו שבסקוטלנד והיא פתוחה שם לביקור הציבור. האונייה מנוהלת על ידי קרן היאכטה המלכותית בריטניה. בכל שנה מבקרים בה 250 אלף איש. 
בין השאר פתוחים לביקור באונייה חדר האירוח המלכותי, חדר האוכל המלכותי וחדר השינה של המלכה (המוגן בקיר זכוכית). ב-2009 נפתח לציבור גם סיפון התה המלכותי. עוד נמצאת לתצוגה על סיפון האונייה מכונית רולס רויס פנטום V, ששימשה את המשפחה המלכותית בשנות השישים. 
האונייה גם מושכרת לאירוח אירועי ערב שונים. כך, ביולי 2011 נערכה על סיפונה מסיבת קוקטייל לקראת נישואי נכדת המלכה זארה פיליפס וארוסה מארק טינדל.