google/wiki40b huggingface dataset:
חוק העונשין

חוק העונשין, התשל"ז-1977, הוא לבו של המשפט הפלילי במדינת ישראל. ביותר מ-500 סעיפיו מפרט החוק תחילה את עקרונות המשפט הפלילי, ולאחר מכן הוא מונה סדרה ארוכה של עבירות פליליות ועונשים עליהן. בנושאים ספציפיים שונים נקבעו עבירות ועונשים גם בחוקים אחרים.

היסטוריה חקיקתית

הקודקס הראשון שהגדיר את המשפט הפלילי בארץ ישראל היה קודקס פלילי עות'מאני שהושפע מתערובת של החוק המוסלמי והקודקס הצרפתי. ב-1936 ביטלו הבריטים את הקודקס הפלילי העות'מאני, והכניסו לתוקף את פקודת החוק הפלילי, 1936, שהייתה מבוססת על המשפט הפלילי האנגלי.
עם הקמת מדינת ישראל נשאר ככלל על כנו המשפט שהיה קיים ערב הקמת המדינה ועל כן פקודת החוק הפלילי המנדטורית נותרה בתוקף. במהלך השנים מאז הקמת המדינה נעשו תיקונים לא מעטים, בעיקר על ידי חקיקת חוקים חדשים שקבעו עבירות בתחומים מסוימים במקום העבירות שבפקודה וכן החלפת פרק הענישה שבפקודה בחוק חדש של דרכי ענישה.
בשנת 1977 שולבו החוקים השונים עם נוסח עברי של פקודת החוק הפלילי תוך קודיפיקציה של דיני העונשין, והתגבשו ליצירת חוק העונשין, התשל"ז-1977, שהוא נוסח חדש ונוסח משולב של החקיקה שקדמה לו. 
חוק העונשין ממשיך לעבור שינויים רבים, הן מפאת היקפו והן מפאת רגישות הנושאים שהוא עוסק בהם. רוב התיקונים הם בעבירות הספציפיות. עם זאת מדי פעם מתוקן החלק הכללי של החוק באופן מהותי המשפיע על כלל דיני העונשין. התיקון המרכזי ביותר שנעשה בחוק היה תיקון 39 שנחקק בכנסת ב-1994 ונכנס לתוקף בשנת 1995, שבו הוחלף החלק הכללי של החוק (סעיפים 34-1) בחלק כללי חדש. אחת התכליות העיקריות של תיקון 39 הייתה בהעברת המשפט הישראלי לשיטה הדאונטולוגית וצמצום הנוכחות של התפיסה התועלתנית שרווחה ערב התיקון, כחלק מההשפעה האנגלית על מערכת המשפט בישראל. בקביעת נוסח החוק השתתפו גם מומחים מן האקדמיה, ובהם שניאור זלמן פלר ומרדכי קרמניצר.
תיקון מהותי נוסף שנעשה בחוק העונשין בשנת 2012 הוא תיקון 113 שבמסגרתו נקבעו עקרונות הענישה והדרך שבה על בית המשפט הגוזר עונש ללכת, במטרה להבנות את שיקול הדעת בענישה.
לויד בנקס

ביוגרפיה

בנקס נולד בבולטימור, מרילנד וגדל בשכנות ג'מייקה הדרומית בקווינס, ניו יורק. הוריו היו צעירים ולא נשואים. אמו הייתה פורטוקנית ואביו אפרו-אמריקאי. במשך תקופת ילדותו אביו היה בכלא ואימו עבדה ברוב שעות היממה והוא היה צריך לטפל באחיו הקטן. לויד בנקס גר קרוב ל50 סנט וטוני יאיו והתחיל לכתוב שירי ראפ בגיל צעיר. הוא פרסם את שיריו בקלטות. 
בספטמבר 2001 הוא נורה 2 פעמים בזמן קרב יריות שהתחולל בשכונתו. 
50 סנט הקים את ג'י יוניט ביחד עם בנקס, טוני יאיו ויאנג באק. 
50 סנט הקים את חברת התקליטורים ג'י יוניט שכללה את שלושת חבריו. 
חברת התקליטורים ג'י יוניט הוציאו את האלבום Beg For Mercy שמכר כ-4 מיליון עותקים ברחבי העולם ונחשב כהצלחה בינונית. 
באלבום השתתפו בנקס, 50 סנט ויאנג באק. לפני הקלטת הדיסק טוני יאיו נשלח לכלא בגלל החזקת נשק ללא רישיון, הוא השתחרר שנתיים אחר כך על תנאי. 
לויד בנקס הוציא 3 אלבומים והוא מתכנן אלבום רביעי. 
לויד בנקס מוציא שירי הקנטות רבים עם ג'י יוניט, בין הנעלבים כוללים:ג'ה רול, דה גיים, פאט ג'ו ונאס.
פוסטומוס קומיניוס אורוכוס

פוסטומוס קומיניוס אורוכוס (בלטינית: Postumus Cominius Auruncus) היה מגיסטראט רומאי, בן המאה ה-6 לפנה"ס.

ביוגרפיה

קומיניוס נבחר לקונסול בשנת 501 לפנה"ס יחד עם טיטוס לארטיוס פלאבוס.
הוא נבחר לתפקיד פעם שנייה בשנת 493 לפנה"ס יחד עם ספוריוס קסיוס ויסקלינוס. דיוניסיוס מהליקרנסוס ציין שמכיוון ששנת כהונתם החלה בעיצומה של נטישת הפלבס את רומא, הם נכנסו לכהונתם מוקדם מהרגיל, ולא נבחרו בבחירות רגילות. כמו כן במהלך כהונתם הסתבכה רומא במלחמה עם הוולסקים, עם שישב מדרום לרומא. קומיניוס, כבש את לונגולה (Longula), שהייתה אחת מעריהם החשובות, והביס כוח וולסקי נוסף שנע מכיוון אנטיום (Antium). הוא ניצל את התנופה, והטיל מצור על החשובה שבעריהם קוריולי (Corioli). אנשי קוריולי הזעיקו עזרה משאר ערי הוולסקים, וכוח וולסקי גדול נע מאנטיום במטרה לחלץ את העיר. בלית ברירה נאלץ קומיניוס לנטוש את המצור כדי להביס את הכוח, והותיר כמפקד המצור מפקד בשם טיטוס לארקיוס.
על פי המסופר, לארקיוס כמעט הובס, ורק גיחת פתע שיזם אחד מקציניו, גאיוס מרקיוס, שלאחר הקרב כונה "קוריולאנוס", סייעה ללכידת העיר. על פי פלוטרכוס, לאחר הקרב נע מרקיוס עם חלק מהחיילים שהשתתפו בקרב קוריולי, וסייע לקומיניוס לנצח בקרב נגד הוולסקים באנטיום. טיטוס ליוויוס מספר שתהילתו של מרקיוס הייתה גדולה אף יותר משל קומיניוס, ושבגלל מרקיוס נשכחו כל מעשיו וגבורתו של קומיניוס במלחמה.
לאחר מכן ידוע עליו מעט מאוד, דיוניסיוס מהליקרנסוס טוען שהוא היה אחד מהשליחים שנשלחו אל קוריולאנוס בניסיון להגיע למשא ומתן, כאשר זה האחרון שינה צדדים ותקף את רומא. עדות זו תואמת עדות מקבילה של פלוטרכוס על פיה: "שליחים אלו [שנשלחו אל קוריולאנוס] מחברי הסנאט היו ומידידיו של מרקיוס ומשום כך קיוו שאיש סודם ומודעם ישמח להם ויקבלם בסבר פנים יפות. אבל לא כך היה... מצאוהו יושב ביהירות ובקשיות לב שאין לעמוד בה. במעמד ראשי הוולסקים ציווה להם לומר מה בקשתם... השיב להם בכעס וברוגז".
קומיניוס נזכר במחזהו של ויליאם שייקספיר "קוריולנוס". בסרט "קוריולאנוס" משנת 2011 הוא מגולם בידי ג'והן קאני (John Kani).
שלום קורח

הרב שלום (סאלם) קֹרח (ה'תרל"ג, 1873 – י"ג בחשוון ה'תשי"ג, 1 בנובמבר 1952) היה רב ומשורר, יהודי תימני.

ביוגרפיה

נולד לרב יחיא קורח בעיר צנעא, בירת תימן. למד אצל אבי סבו הרב יוסף קורח, ואצל סבו הרב חיים קורח (רבו של הרב יחיא קאפח). כשהיה בן שתים עשרה עזב את לימודיו והחל לעבוד. תחילה למד אריגה, אצל ר' אברהם משרקי, שהיה גם אחד מטובי המשוררים בצנעא, ולכן למד ממנו גם שירה. לאחר שלוש שנים, בעקבות המאמץ הפיזי הכרוך באריגה, עבר לעבוד כצורף אצל חיים כְּסאר. לאחר ארבע שנות עבודה עם כסאר, החל לעבוד כצורף עצמאי. עבודותיו נודעו באיכותן, והוא המשיך לעבוד במקצוע זה עד שנת ה'תרנ"ח, אז החל רעב ולא היה דורש למעשה ידיו.
בשל הרעב עזב את צנעא ועבר לעיר אלחימה. בעיר עסק בלימוד תינוקות. לאחר כחמש שנים חזר לצנעא, אך בעקבות המצור שערכו המורדים התימנים על העיר צנעא בשנים 1903–1905 עזב פעם נוספת את צנעא, הפעם לקריית אלקאבל הסמוכה, אליה ברחו רבים מתושבי צנעא. כשחזרה הרווחה שב לבירה, והמשיך בלימוד תינוקות. מונה לנשיא בית הספר החדש בצנעא לצד הרב עמרם קורח, קרוב משפחה רחוק, בשנת 1946. כמו כן, העתיק באותה תקופה כתבי יד רבים, בהם תכלאל ובו הערות ונוסחאות (נדפס ה'תשכ"ד), ואת ספר "מאור האפלה" (נדפס ה'תשי"ז). בשנים אלו כתב פיוטים רבים, שרק חלקם נדפסו.
עם מותו של הרב יחיא קאפח בשנת ה'תרצ"ב כתב ספר בשם "אגרת בוכים", שבו הוא מתאר את חייו של הרב קאפח, ומספידו לאחר מותו. את הספר כתב לבקשת ארגון "אבי דוד", ולבקשת תלמידי הרב קאפח בארץ ישראל ובמקומות שונים. הספר נדפס בשנת 1963 בהוצאת "הועד להדפסת חבורי מהרש"ק [מורנו הרב שלום קורח]".
עלה לישראל בחשוון שנת ה'תש"י, במסגרת מבצע מרבד הקסמים. בישראל חי שלוש שנים, ושימש כרב בשיכון "עמידר". נפטר בשנת ה'תשי"ג בירושלים.
משיריו התפרסם השיר "ענני" בביצועה של הזמרת נרקיס ובהלחנתה, מתוך אלבומה "בוא נדבר אמת". שורות השיר מתחילות באותיות לפי סדר האלף-בית.
דרו גודן

קריירה

בסמסטר הראשון בתיכון, גודן שיחק בתיכון בלומינגטון, שבאילינוי. בסמסטר השני הוא למד בתיכון אל סריטו והוא הוביל את קבוצתו לגמר אליפות קליפורניה. בגמר הוא שיחק מול תיכון וושינגטון, שבו שיחק שחקן NBA לעתיד, ד'שון סטיבנסון. וושינגטון ניצחו את אל סריטו בתוצאה 77-71.
באוניברסיטת קנזס גודן שיחק עם ניק קוליסון וקירק היינריך. שנתו המוצלחת ביותר במכללה הייתה האחרונה, 2002, שבה הוא גם זכה בתואר שחקן השנה של אזור ה"BIG 12" על ידי איגוד מאמני הכדורסל באמריקה.
גודן נבחר בדראפט 2002 בבחירה מספר 4 על ידי הממפיס גריזליס. בעונת הרוקי שלו בממפיס קלע גודן 12.1 נקודות עם 5.8 ריבאונדים בממוצע למשחק.
באמצע העונה הועבר גודן בטרייד לאורלנדו מג'יק. באורלנדו הוא המשיך את יכולתו הטובה, כשקלע 13.6 נקודות עם 8.4 ריבאונדים. בעונתו השנייה במג'יק גודן המשיך להציג יכולת טובה, אך ממוצעיו ירדו במעט.
ב-23 ביולי 2004 גודן הועבר לקליבלנד קאבלירס ביחד עם אנדרסון ורז'או וסטיבן האנטר תמורה לטוני באטי ולשתי בחירות דראפט בסיבוב השני שעברו לאורלנדו. בקליבלנד ביסס את מעמדו כפותח קבוע בחמישייה. עונתו המוצלחת ביותר בקאבס הייתה הראשונה, בה הוא שיחק בכל המשחקים בעונה, וקלע 14.4 נקודות עם 9.2 ריבאונדים. בשלוש עונותיו ההבאות שלו בקאבס הוא שמר על אותה יכולת, אך כמו באורלנדו ממוצעיו ירדו במעט, יחסית לעונתו הראשונה.
ב-21 בפברואר 2008 גודן הועבר לשיקגו בולס ביחד עם לארי יוז, סדריק סימונס ושאנון בראון בטרייד משולש שכלל 11 שחקנים וגם את סיאטל סופרסוניקס. בעונתו הראשונה בבולס הוא קלע ממוצע של 14 נקודות, ושיא ממוצע של דקות, 31 במשחק.
ב-18 בפברואר 2009 גודן הועבר לסקרמנטו קינגס בטרייד ביחד עם אנדרס נוצ'יוני וסדריק סימונס. בקינגס הספיק גודן לשחק משחק אחד בלבד, בו השיג "ממוצעי" קריירה באסיסטים, ריבאונדים, אחוזים מהעונשין ואחוזים מהשדה.
ב-1 במרץ גודן ביטל את חוזהו בקינגס, והפך לשחקן חופשי. ארבעה ימים מאוחר יותר חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס עד לסיום העונה. בסן אנטוניו ירדה יכולתו, והוא הציג את ממוצע הריבאונדים הנמוך ביותר שלו בקריירה, ולראשונה בקריירה ממוצע הנקודות שלו היה מתחת ל-10.
ב-30 ביולי חתם גודן על חוזה בדאלאס מאבריקס. גודן לא מצא את עצמו בקבוצת הכוכבים של דאלאס (שכללה אז את ג'ייסון קיד, דירק נוביצקי, שון מריון, וג'ייסון טרי), והוא קלע את ממוצע הנקודות הנמוך ביותר בקריירה שלו, 8.9.
ב-13 בפברואר 2010 גודן הועבר בטרייד לוושינגטון ויזארדס ביחד עם ג'וש הווארד, ג'יימס סינגלטון וקווינטון רוס תמורה לקארון באטלר, ברנדון הייווד וד'שון סטיבנסון שעברו לדאלאס מאבריקס. גודן לא שיחק בויזארדס מפני שארבעה ימים אחרי הטרייד הראשון, הוא הועבר עוד פעם בטרייד, הפעם ללוס אנג'לס קליפרס. הטרייד היה משולש, וכלל חוץ מאת וושינגטון והקליפרס גם את קליבלנד קאבלירס. בקליפרס גודן חזר ליכולת טובה וקלע 14.8 נקודות בממוצע למשחק, הממוצע הגבוה בקריירה שלו.
ב-1 ביולי 2010 גודן חתם במילווקי באקס על חוזה של חמש שנים, שבהן הוא ירוויח 32 מיליון דולר.

חייו האישיים

גודן הוא חצי פיני. אביו, אנדרו גודן שהיה כדורסלן מקצוען פגש את אשתו בעת ששיחק בליגה הפינית. אחרי שהוריו של גודן התגרשו הוא נשאר בקליפורניה ביחד עם אביו. גודן אוהב לנגן על פסנתר.
דן ניוהאוס

ביוגרפיה

ניוהאוס גדל בחווה חקלאית בעיר סאניסייד השוכנת מזרחית ליאקימה, עם הוריו רות ואירב ניוהאוס, לצד ארבע אחיותיו ואחיו. אביו של ניוהאוס כיהן בשני בתי בית המחוקקים של וושינגטון בסך הכל 34 שנה, ופרש ב-1998. ב-1977 היה ניוהאוס לבוגר בכלכלה חקלאית מאוניברסיטת מדינת וושינגטון. באוניברסיטה היה חבר באחווה החקלאית אלפא גמא רו. בנוסף, ניוהאוס הוא בוגר תוכנית המנהיגות לחקלאות ויערנות בוושינגטון.
הוא כיהן ארבע קדנציות בבית הנבחרים בוושינגטון מ-2003 עד 2009, כשהוא מייצג את מחוז הבחירה ה-15. בשנת 2009 מינתה אותו כריסטין גרגואר (Gregoire), אז מושלת מדינת וושינגטון מטעם המפלגה הדמוקרטית, את ניוהאוס הרפובליקני לעמוד בראש מחלקת החקלאות של המדינה. המושל שנבחר אחריה, ג'יי אינסלי, החליט שלא לחדש את מינויו את ניוהאוס כמנהל מחלקת החקלאות ב-2013.
בפברואר 2014, הצטרף ניוהאוס לבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית למועמדות המפלגה לבית הנבחרים האמריקאי מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של וושינגטון. דוק האסטינגס המכהן, שייצג מחוז זה בבית הנבחרים זה 20 שנה, בחר שלא להתמודד מחדש בבחירות 2014. הוא ועמיתו הרפובליקני קלינט דידייר הגיעו לבחירות הכלליות בנובמבר כיריבים לאחר שסיימו באוגוסט את הבחירות המקדימות בשני המקומות הראשונים. הייתה זו הפעם הראשונה ששני מועמדים מאותה המפלגה התייצבו זה מול זה בבחירות כלליות מאז אימצה מדינת וושינגטון את שיטת הבחירות שלה. יום הבחירות ב-4 בנובמבר היה קרוב מאוד, ונראה כקרב בין הזרמים במפלגה הרפובליקנית. ניוהאוס נחשב לנציג הזרם המרכזי והשולט במפלגה הרפובליקנית, ואילו דידייר הזדהה בגלוי עם תנועת מסיבת התה. ב-4 בנובמבר 2014 גבר ניוהאוס על דידייר בקושי בפער של 51% -49%.
ניוהאוס התמודד מול דידייר בשנית במהלך בחירות 2016 בארצות הברית. בבחירות המקדימות הביסו בקלות כשלו 44,720 קולות (45.77% מקולות הבוחרים) בעוד דידייר זכה ב-27.53% בלבד. בבחירות הכלליות, ניוהאוס הביס באופן מכריע את דידייר, עם 57% מקולות הבוחרים. במהלך בחירות 2018 נבחר שוב לבית הנבחרים.
שמיעה

חשיבות

השמיעה היא חלק חשוב מההתנהגות ההסתגלותית של בעלי חיים רבים.
היא מאפשרת קליטה של גירויים קוליים מהסביבה.
כמו כן, בדומה לחוש הראייה והמישוש היא מסוגלת לספק מידע מרחבי אודות מיקומם היחסי של עצמים במרחב. מידע זה מאפשר את התגבשותה של התפיסה המרחבית.
עבור בני אדם השמיעה משמשת גם לקליטה של צלילי הדיבור של השפה. על כן יש לה חשיבות לצורכי תקשורת ויצירת קשרים בין-אישיים.

עוצמה ותדירות

מערכת השמיעה האנושית יכולה לאתר שינויים מהירים בעוצמה ובתדירות הקול.
עוצמת הקול נמדדת ביחידות של דציבל dB (דציבל = 0.1 בל).
טווח השמיעה של האדם הוא בתחום שבין 10 ל-150 דציבלים. חשיפה לעוצמת רעש הגבוהה מ-110 דציבלים, (מוזיקה חזקה, שמיעה באוזניות במשך זמן רב, קידוחים, המראות ונחיתות של מטוסי סילון) במשך יותר מכמה דקות עלולה לפגוע בכושר השמיעה. 
תדירות הקול נמדדת ביחידות של הרץ Hz.
תחום התדרים אותו מסוגלת אוזן אדם אופייני לקלוט הוא 20 הרץ עד 20,000 הרץ. קולות שתדירותם נמוכה יותר או גבוהה יותר, אינם נשמעים.

הבדלי שמיעה בין שתי האוזניים

במחקר שבוצע באיטליה ב-2009 נמצא כי שמיעה באוזן הימנית משפיעה על קליטת הצליל ושידורו אל המוח באופן יעיל יותר מאשר באוזן שמאל.

שמיעה ללא מקור קול חיצוני

לעיתים האדם חווה שמיעה של צלילים גם בהעידר מקור קול חיצוני.
טיניטוס היא תופעה מסוג זה, אשר נגרמת מפגיעה במרכיב האינהיביציה של מערכת השמיעה.
גורם אפשרי נוסף הוא הזיה שמיעתית, אשר יכולה להיגרם ממצבים נפשיים או רפואיים שונים.
רבקה גלשטיין-לייפציג

ביוגרפיה

רבקה גדלה בהדר הכרמל והיא מתגוררת בחיפה. היא בוגרת בית הספר הריאלי במגמת המזרחנות. בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה בחוגים לספרות השוואתית ועברית, והיא בעלת תעודת הוראה. למדה שנה ספרנות, וקיבלה תואר שני בחוג לספרות השוואתית. עבדה במגוון תחומים: מוכרת ספרים, מורה לספרות, ספרנית ומזכירה. עובדת בעיריית חיפה, בבית יד לבנים. מלמדת סדנאות כתיבה לילדים בקריית שמונה ונצרת במסגרת פרויקט "סיפור נולד" ולמבוגרים במסגרת חוג פרטי, "נוצה וקסת". פרסמה שירים בכתבי העת הליקון, שבו, גג, ובכתבי עת לילדים "כולנו" ו"פילון". מאמרי ביקורת שלה פורסמו במעגלי קריאה של אוניברסיטת חיפה ובספרות ילדים ונוער של משרד החינוך.
גלשטיין היא חברת אגודת הסופרים העבריים מזה שנים רבות. הייתה יו"ר הסניף המקומי של אגודת הסופרים חיפה, בשנים 2002-2005 בין כהונתו של צביקה שטרנפלד לבין כהונתה של רחל אשרוב. ארגנה ערבי ספרות רבים ביניהם גם בקניון קסטרא בתקופת שבוע הספר. ביצעה את פרויקט "שירה לבתי ספר", הפיקה וערכה את כרך ז' של הקובץ הספרותי "צפון".
גלשטיין זכתה ארבע פעמים במענק מטעם קרן תרבות חיפה. הייתה בעצמה חברה ושופטת במשך מספר שנים, בוועדת המלגות של קרן תרבות חיפה, ביחד עם עמי יסעור, ופרופסור אדיר כהן. נמנתה על קבוצת יוצרים שטיפח האגף לתרבות בעיריית חיפה, בהנהלת רבקה ביאליק בשנים 1989-1990. חברה בארגון הסופרים לילדים ולנוער.
גלשטיין זכתה בפרס ליס מילר לסיפורת מטעם אוניברסיטת חיפה ב-1993.
גלשטיין נשואה ואם לשלושה.

על ספריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
הספר זה לא אבא שלי מתאר ילדה המתביישת באביה, על רקע ניגוד רב הקיים בין שכונת הדר הכרמל לבין שכונת כרמל מרכזי. 
 בספר ילדה של היקום בולט טון מינורי האופייני לכתיבתה. ניתן למצוא בו רגישות הניכרת גם בספרי הילדים שלה, במיוחד בשניים האחרונים. ניכר רגש משפחתי, בולטת בשירים העדפת התמקדות במעגלים קרובים על פני חיטוט עצמי. יש בו כמה שירים המתכתבים עם סרטים מפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ושירים בהשפעת היוגה. העיר חיפה עולה בשני שירים של זיכרון ילדות בירידה במדרגות מהדר הכרמל לעיר התחתית ויסודות הווידוי, וכך גם החשיפה והנגיעה בכאב.
לקטט דהידרוגנאז

לקטט דהידרוגנאז (באנגלית lactate dehydrogenase, או בקיצור LDH) הוא אנזים המצוי ברקמות רבות בהן: לב, כבד, כליות, ריאות, מוח ועוד. אנזים זה מזרז את ריאקצית חיזור פירובט ללקטט ואת תגובת החמצון ההפוכה. לתגובה זו חשיבות רבה בתהליך הנשימה האנארובית (יצירת אנרגיה ללא חמצן).

התגובה

לקטט דהידרוגנאז הוא אנזים ממשפחת הדהידרוגנאזות, אשר מזרזים תגובות חמצון חיזור. לשם כך הוא משתמש בקופקטור NAD⁺. בתגובה זו, פירובט יכול לעבור חיזור ללקטט (ובמקביל NADH עובר חמצון ל- NAD⁺) או לקטט יחומצן לפירובט (ו- NAD⁺ יחוזר ל NADH). תגובת החיזור של פירובט ללקטט (חומצה לקטית) נפוצה מאוד בשרירי השלד בעת מאמץ אינטנסיבי.

חשיבות

בתהליך הגליקוליזה מופקת אנרגיה על ידי הקטבוליזם של גלוקוז לפירובט. בתהליך זה האנזים גליצראלדהיד 3-פוספט דהידרוגנאז מזרז ריאקצית חמצון-חיזור. על כל מולקולת גלוקוז אחת, מתרחשות שתי תגובות חמצון (בהן שתי מולקולות NAD⁺ מחוזרות ל-2NADH). כלומר, תהליך הגליקוליזה (מגלוקוז על פירובט) אינו מאוזן מבחינת חמצון חיזור. אם לא ימוחזר ה- NAD⁺ בציטופלסמה, תהליך הגליקוליזה יעצר בשל מחסור במקבלי אלקטרונים. עצירה בתהליך הגליקוליזה אינה רצויה כיוון שהיא תגרום ירידה ביכולת התא לייצר אנרגיה. לפיכך, כדי לאפשר קטבוליזם של מולקולות גלוקוז נוספות, יש לחמצן בחזרה את מולקולות ה- NADH ל- NAD⁺. הריאקציה של לקטט דהידרוגנאז מאפשרת מיחזור של NAD⁺ על ידי חיזור פירובט ללקטט.

חשוב לציין כי ריאקציה זו מתרחשת גם בכיוון ההפוך (מלקטט לפירובט), בזירוזו של אותו אנזים. כאשר יש עליה באספקת החמצן לתאים, ניתן להמשיך בקטבוליזם דרך מעגל קרבס. במקרים אלה הריאקציה מתהפכת, לקטט מחומצן לפירובט, והאחרון עובר תגובות נוספות על ידי קומפלקס פירובט דהידרוגנאז כך שנוצר אצטיל-קואנזים A שנכנס למעגל קרבס.

איזואנזימים

לאנזים לקטט דהידרוגנאז ידועים חמישה איזואנזימים (אנזימים המזרזים את אותה תגובה, אך בעלי רצפים שונים ותכונות קינטיות שונות). האיזואנזימים השונים מתקבלים מאוליגומריזציה שונה של שני סוגי תתי יחידות (הקרויות M ו- H) למבנה רביעוני של טטרמר. ברקמות שונות מתבטאים איזואנזימים שונים. לדוגמה, LDH-1 בנוי מארבע תתי יחידות זהות (4H) ומתבטא באופן דומיננטי בתאי לב. לעומת זאת LDH-5 בנוי גם כן מארבע תתי יחידות זהות, אך מהסוג השני (4M) ומתבטא בעיקר בכבד ובשרירי השלד. LDH-3 מורכב משתי תתי יחידות M ושתי תתי יחידות H, והוא מתבטא בעיקר בריאות. LDH-4 מתבטא בכליות והוא מורכב מתת יחידה H אחת ומשלוש תתי יחידות M.

ברפואה

מכיוון ש LDH הוא אנזים כל כך נפוץ בתאים ניתן לאבחן טראומות ומחלות שונות (כגון סרטן, התקפי לב ואפילו איידס) על ידי מדידת רמותיו בדם. נזק תאי גורם להפרשת LDH, ולכן לעליה ברמותיו בסרום. ניתן לאבחן את סוג הרקמה שנפגעה לפי סוג האיזואנזים שהופרש.
גדוד טוביה

גדוד טוביה, שנודע גם בשם גדוד בני הישיבות, היה גדוד שפעל בירושלים עם קום מדינת ישראל, בחודשים מאי-נובמבר 1948. הגדוד היה פרי הסכמה של המרכז למפקד העם מצד אחד וועד הישיבות מצד שני בשיתוף עם הרבנים הראשיים לישראל וגאב"ד העדה החרדית. מטרת הגדוד הייתה שילובם של בני הישיבות שהתגוררו בירושלים במערך ההגנה על העיר.
אנשי הישיבות הביעו חשש כי בני הישיבות בעיר ייהרגו בקרבות ההגנה עליה ובכך ייגדע נתח משמעותי מעולם התורה ששרד את השואה. מצד שני, בירושלים הנצורה היה מחסור בצעירים שיכלו להגן עליה. הסיכום שאליו הגיעו הצדדים היה כי עקב מצב החירום רוב בני הישיבות הכשירים יגויסו באופן חלקי ויעברו אימונים. לצורך כך הוקם הגדוד שבהמשך עבר לפעול בעיקר בביצורים. הבחורים בגדוד עד לגיל 23 עסקו בכך פעמיים בשבוע, שמונה שעות בכל פעם. המבוגרים יותר תרמו לביצורים משמרת אחת של שמונה שעות מדי שבוע. למעשה חיילי הגדוד לא עברו אימונים בנשק, בשל התנגדות ראשי הישיבות ובשל חשש מפקדי הצבא מהקמת מחתרת חרדית. 
כמפקד הגדוד מונה טוביה ביר (אז בן 23), שבהיותו חבר "ההגנה" קנה לו ידע צבאי ובהיותו בן למשפחה דתית (בוגר בית הספר חורב וישיבת קול תורה) היה בעל הרקע המתאים לעמוד אל מול בני הישיבות. שמו של הגדוד ניתן לו על-שם מפקדו.
בגדוד שירתו בני כל הישיבות בירושלים, ומכל קצות הקשת הישיבתית - ליטאים לצד חסידים ובני ישיבה מישיבת מרכז הרב. כך שירתו בגדוד אנשי נטורי קרתא, בני אדמו"רים, בני ראשי ישיבות ועוד.
בני הישיבות ששירתו בגדוד קיבלו "כרטיס כחול" שהעיד על שירותם בגדוד, ופטר אותם משירות חובה.
בחודש נובמבר 1948, משהתבסס צה"ל, ניתנה ההוראה לפרק את הגדוד.
במבט היסטורי, גדוד טוביה היה למעשה ראשיתו של הסדר תורתו אומנותו, המשחרר חלק מבני הישיבות משירות החובה בצה"ל.
אנדרטת רוברט א. טאפט

תיאור האנדרטה והקמתה

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל דאגלס וו. אור. מגדל הפעמונים עשוי שיש ממדינת טנסי שגובהו כ-30.4 מטרים, רוחבו כ-3 מטרים ואורכו כ-9.7 מטרים. בסמוך למגדל ניצב פסל ברונזה של הסנטור טאפט, מעשה ידי הפסל וילר ויליאם. מעל הפסל מופיעה הכתובת:
"אנדרטה זו לרוברט א. טאפט, המוגשת על ידי העם לקונגרס ארצות הברית, עומדת לאות כבוד ליושרה, האומץ הבלתי נפסק והעקרונות הגבוהים של ממשל חופשי שחייו סימלו".
במגדל הפעמונים 27 פעמונים שניצקו על ידי חברת היציקה פקרד בל מאנסי-לה-וו שבצרפת. הפעמון הגדול שוקל כ-6,350 ק"ג, ומצלצל מדי שעה. הפעמונים הקטנים מצלצלים מידי רבע שעה, ועל פי החלטה של הקונגרס של ארצות הברית - ביום העצמאות של ארצות הברית מצלצל המגדל בשעה 2 בצהריים את המנון ארצות הברית.
ההחלטה על הקמת האנדרטה התקבלה בשנת 1955 והאנדרטה נחנכה ב-14 באפריל 1959 בנוכחות נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר.
גואיאקיל

היסטוריה

גואיאקיל נוסדה ב-25 ביולי 1538 על ידי הקונקיסטאדור פרנסיסקו דה אורייאנה. אף בטרם נוסדה על ידי הכובשים הספרדים שכן במקום כפר של ילידי המקום. בשנת 1600 ישבו בגואיאקיל כ-2,000 נפש ובשנת 1700 מנתה אוכלוסיית העיר למעלה מ-10,000 תושבים.
בשנת 1687 הותקפה העיר על ידי שודדי ים אנגלים וצרפתים. בקרבות שהתחוללו בין מגיני העיר והשודדים נהרגו ונפצעו מאות בשני הצדדים. השודדים לקחו נשים מנשות העיר כפילגשים ורק לאחר תשלום כופר שוחררו הנשים והעיר ניצלה משריפה. בשנת 1709 הותקפה העיר שוב על ידי שודדי ים אנגלים, אשר דרשו כופר תמורת שחרורה, אולם עזבו בבהלה לאחר שפרצה בה מגפת קדחת צהובה.
ב-8 באוקטובר 1820 השתלטה על העיר, כמעט ללא התנגדות, קבוצה של אזרחים שנעזרו בכוחות מילואים מבני המקום ועצרו את ראשי השלטון המקומי, הנאמנים לכתר הספרדי. גואיאקיל הכריזה על עצמאותה מספרד והפכה לנפה העצמאית של גואיאקיל. אירוע זה היווה אבן פינה במלחמת העצמאות של אקוואדור.
ב-26 ביולי 1822 חוסה דה סן מרטין וסימון בוליבר קיימו בעיר את ועידת גואיאקיל בה תוכנן שחרורה של דרום אמריקה מן השליטה הספרדית.
העיר ידעה שתי פלישות של צבא פרו, בשנים 1829 ו-1860.
בשנת 1896 פרצה בגואיאקיל שריפת ענק אשר כילתה חלקים נרחבים מן העיר.

כלכלה ותחבורה

העיר ממשיכה מסורת ארוכה כעיר מסחר מרכזית. לאחרונה נעשים יותר ניסיונות להקים בעיר תעשיית תיירות. אף שבעיר אתרים היסטוריים מועטים, בשנים האחרונות השקיע השלטון המקומי רבות בשיפוץ סכרים, כיכרות וגנים ציבוריים. בזכות השקעה זו הפכה גואיאקיל למוקד לירידים ולאירועים בינלאומיים.
מקורות ההכנסה העיקריים של בני העיר הם: מסחר, עסקים, חקלאות ודגה. למרות מרכזיותה, בגואיאקיל שיעור האבטלה הגבוה במדינה (כ-11% מכוח העבודה). בגואיאקיל נמל מים עמוקים הגדול באקוואדור ואחד מנמלי הים הגדולים לחופי האוקיינוס השקט. בין גואיאקיל לעריה האחרות של אקוואדור קיימת רשת כבישים עניפה, המפותחת ביותר במדינה.
בגואיאקיל פועל נמל התעופה הבינלאומי חוסה חואקין דה אולמדו.
אמיל פאור

חייו

פאור נולד בצ'רנוביץ, אוסטריה, כיום אוקראינה. הוא השלים את לימודי המוזיקה בווינה ואחר כך עבד בניצוח בקאסל, קניגסברג ולייפציג. בהמשך היגר לארצות הברית ושם ניצח על התזמורת הסימפונית של בוסטון, הפילהרמונית של ניו יורק ותזמורת פיטסבורג, לפני שחזר לאירופה, לנצח על האופרה של ברלין.  
הוא נחשב למנצח כבד ראש, כיון שביכר את יצירותיו של ברהמס, שבשנים ההן היה מקובל לראות בהן חומר האזנה כבד.
נפטר ב-1932 בצ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה).
עודד שלום

עודד שלום (נולד בשנת 1971) הוא עיתונאי וסופר ישראלי.

ביוגרפיה

שלום הוא יליד 1971, נולד וגדל בבת ים.
את דרכו העיתונאית החל במקומון "חולון בת ים" של ידיעות תקשורת במרץ 1993, ממנו עבר לעיתון "תל אביב".
בשנת 1996 עבר לעיתון "העיר", שם סיקר את תחום הפלילים.
היה יוצר משותף של הסרט התיעודי "הכנופיה שלא הייתה" על "כנופיית מע"צ", ששודר בערוץ 1 בשנת 1997.
מאז שנת 2000, שלום כותב במוסף לשבת של "ידיעות אחרונות". הוא כותב בתחומים חברתיים ופוליטיים. שלום סיקר במדורים מיוחדים את תוכנית ההתנתקות ומערכות בחירות בישראל.
חיבר את סדרת המתח הבלשית לילדים "המערכת". הספר הראשון בסדרה, "המערכת בעקבות שודדי הכספות", הפך לרב מכר. הספר השני, "המערכת - נסחפים בזרם", נבחר על ידי משרד החינוך למצעד הספרים תשע"ג.
שלום נשוי ואב לשתיים.
פולוניום

היסטוריה

פולוניום זוהה על ידי בני הזוג  מארי ופייר קירי בשנת 1898 בשעה שזיקקו את עפרת האורניום פיצ'בלנדה. הם הכריזו על גילויו ב-18 ביולי וקראו על שם מולדתה של מארי קירי, פולין. בתם של בני הזוג, הכימאית אירן ז'וליו-קירי, נחשפה בטעות לפולוניום בעת עבודתה במעבדה, ומתה מסרטן כעבור כעשר שנים.

על־פי הספר "פצצה במרתף", באו פרופ' דרור שדה ומספר אנשים נוספים במגע עם פולוניום, עקב תקלה שאירעה ב-1957 במעבדה למחקר גרעיני במכון ויצמן.

שימוש כרעל

אלכסנדר ליטוויננקו, סוכן רוסי בעבר ומתנגד למשטרו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, מת בעקבות הרעלת פולוניום-210 ב-23 בנובמבר 2006.

מומחים ממכון שווייצרי, שבדק שרידים מגופתו של יאסר ערפאת - יו"ר הרשות הפלסטינית בעבר, טוענים כי מת בעקבות הרעלת פולוניום-210].

בטבק

מסיבות שאינן ידועות עד תומן למדע, לעלי הטבק יש נטייה לספוח כמויות גדולות מהאיזוטופ ²¹⁰Po וכתוצאה מכך שרידים שלו מצויים בסיגריות ובמוצרי טבק. הפולוניום הוא תוצר ביקוע רדיואקטיבי של רדון הנמצא בדשן המשמש להגברת קצב הצמיחה של הטבק.