google/wiki40b huggingface dataset:
מריזם

מריזם הוא אמצעי פיגורטיבי המציג דבר יחיד על ידי מניית חלקיו (לרוב שני ניגודים המייצגים את השלם), או באמצעות רשימה של כמה מילים נרדפות המייצגות את אותו הדבר.

מריזם בעברית

השימוש במריזם שכיח מאוד בתנ"ך. המריזם הנפוץ והחשוב ביותר הוא הביטוי "שמים וארץ" המייצג באמצעות שני ניגודים משלימים את היקום כולו. לדוגמה: "בראשית ברא אלוהים את השמים ואת הארץ" (בראשית, א, א); "אלה תולדות השמים והארץ בהבראם; ביום עשות ה' אלהים ארץ ושמים" (בראשית, ב, ד); "העידתי בכם היום את השמים ואת הארץ; כי אבד תאבדון מהר מעל הארץ, אשר אתם עברים את הירדן שמה לרשתה" (דברים, ד, כו: ); עזרי מעם ה', עשה שמים וארץ" (תהלים, קכא, ב). ביטוי מקראי זה פעפע גם לטקסטים נוצריים. דוגמה בולטת היא תפילת המיסה הקתולית, בה נאמר ביחס לאלוהים: "plēnī sunt cœlī et terra glōriā tuā" (ובתרגום חופשי: מלוא כל שמים וארץ כבודך).
בתהלים, קלט, ב נאמר: "אתה ידעת שבתי וקומי". הביטוי "שבתי וקומי" הוא מריזם שמשמעותו "כל מעשיי". ניתן, ככל הנראה, להתייחס גם לפסוק "אם אסק שמים שם אתה; ואציעה שאול הנך" (תהלים, קלט, ח) כמריזם שכן השמים והשאול הם ניגודים המייצגים את המכלול. החוקרים סיירוס גורדון וגארי רנדסבורג טוענים כי גם הביטוי "טוב ורע" המופיע בספר בראשית הוא מריזם. ביטוי זה חוזר כמה פעמים ומתייחס לסגולותיהם המיוחדות של פירות עץ הדעת:
ויּצמח ה' אלהים מן-האדמה כּל-עץ נחמד למראה וטוב למאכל ועץ החיּים בּתוך הגּן ועץ הדּעת טוב ורע.
— בראשית, ב, ט
וּמעץ, הדּעת טוב ורע--לא תאכל ממּנּו.
— שם, שם, יז
כּי ידע אלהים כּי בּיום אכלכם ממּנּוּ, ונפקחוּ עיניכם; והייתם כּאלהים, ידעי טוב ורע.
— שם, ג, ה (נחש לחוה)
ויּאמר ה' אלהים, הן האדם היה כּאחד ממּנּוּ, לדעת טוב ורע.
— שם, שם, כב
גורדון ורנדסבורג סבורים כי הניגודים טוב ורע משלימים זה את זה, כך שידיעת "טוב ורע" מייצגת את מכלול הידע. אכילה מפירות עץ הדעת שקולה, אם כן, לניסיון לרכוש ידיעה שלמה, המצויה אך ורק ברשותו של אלוהים. על פי התפיסה הדתית בשאיפה להיות בעל ידע שלם, אלוהי, יש משום היבריס: האדם יכול לחקור ולרכוש דעת, אולם ידיעתו לעולם אינה שלמה כידיעתו של האל.
מריזם מן הסוג השני (שימוש ברשימת מילים נרדפות לתיאור דבר יחיד) ניתן למצוא בהגדה של פסח. לדוגמה:
לפיכך אנחנוּ חיבים להודות, להלל, לשׁבּח, לפאר, לרומם, להדּר, לברך, לעלּה וּלקלּס למי שעשה לאבותינוּ ולנוּ את כּל הנסּים האלוּ.

מריזם באנגלית

מריזם שגור בשפה האנגלית הוא "lock, stock, and barrel". למריזם ניתן להציע כמה פירושים ברובד הלשוני, אם כי משמעותו של הביטוי אחת. על פי מערך פירושים אחד מדובר בשלושת מרכיביו של המוסקט: מנגנון הירי (lock), הקת (stock), והקנה (barrel). לפי מערך פירושים חלופי מדובר בשלושת מרכיביו של עסק: המבנה (מסומל על ידי המנעול - lock), ההשקעות (מסומלות על ידי המילה מניה - stock), והמלאי (barrel). כמריזם משמש הביטוי לתיאור המכלול של חפץ או גוף שהם בעלי כמה מרכיבים. המריזם נזכר לראשונה במכתביו של וולטר סקוט ב-1817, אם כי ייתכן שהוא שימש עוד קודם לכן בשפה המדוברת. מריזם נפוץ נוסף בשפה האנגלית הוא "high and low" (גבוה ונמוך) שמשמעותו - בכל מקום.
פוסט קפטן

פוסט קפטן (באנגלית: post-captain) הייתה דרגת קצונה בצי המלכותי הבריטי בתקופת אוניות המפרשים (1650–1860 לערך). הקצין שנשא אותה היה "קפטן" הן על פי תפקידו (מפקד אוניית מלחמה) הן על פי דרגתו, להבדיל מקצינים נמוכים ממנו שפיקדו גם הם על כלי שיט, ולשון הפנייה אליהם הייתה ועודנה גם כן "קפטן". דרגת "פוסט קפטן" זהה לדרגת קפטן בצי המלחמתי של ימינו. היא בטלה במחצית השנייה של המאה ה־19.

שם הדרגה ותולדותיה

בצי המלכותי הבריטי נהגו בתקופת אניות המפרשים דרגות הפיקוד הבאות: לוטננט, קומנדר, קפטן ואדמירל. בצי זה, כמו בציים מערביים אחרים, לשון הפנייה אל מפקד כלי שיט מלחמתי הייתה ועודנה – "קפטן", גם אם דרגתו הרשמית נמוכה יותר. המונח "פוסט קפטן" נועד להבחין בין קפטנים על פי דרגתם, שפיקדו על אוניות מלחמה גדולות, לבין קצינים נמוכים יותר שפיקדו על כלי שיט קטנים יותר (סלופ, בריג וכדומה) וגם הם נקראו באונייתם – "קפטן". לדוגמה, קפטן ג'יימס קוק, מפקד ה"אנדוור", נשא דרגות לוטננט, וכמוהו קפטן ויליאם בליי, מפקד ה"באונטי". ראוי להדגיש כי "פוסט־קפטן" היה רק שם דרגה. מעולם לא פנו לקצין במילים: "פוסט־קפטן ג'ון סמית".
קצין בתקופה זו יכול היה להתקדם מקומנדר לקפטן מבלי לקבל מייד פיקוד על אונייה. עד הצבתו באונייה משלו, הוא נשאר בחוף וקיבל מחצית השכר. קצין נעשה פוסט־קפטן (באנגלית: took post, מילולית: קיבל הצבה, תפס "עמדה" צבאית) כאשר מונה לראשונה לפיקוד על אונייה גדולה. על פי רוב הייתה זו אונייה מדורגת, כלומר אוניית קו מדרגות 1–5 שהייתה גדולה וחשובה מכדי שיפקידו אותה בידיו של קומנדר. משעה שהקפטן קיבל את הפיקוד על אונייתו, פורסם שמו ב"לונדון גאזט" ברשימת הפוסט-קפטנים. יום קבלת המינוי ל"פוסט־קפטן" היה נקודת ציון חשובה בקריירה של קצין בצי המלכותי, מפני שמאותו יום ואילך חושב הוותק להמשך קידומו. אם צלחה דרכו ולא נהרג בקרב או הודח מן השירות, הוא התקדם אוטומטית לאחר זמן לדרגת סגן־אדמירל.
פוסט־קפטן צעיר פיקד בדרך כלל על פריגטה או על אונייה דומה לה בגודלה, בעוד פוסט־קפטנים ותיקים פיקדו על אוניות גדולות יותר. פוסט־קפטן צעיר יכול היה לשמש גם קפטן אוניית דגל, כלומר קפטן האחראי על ההשטה והתפעול היומיומי של אוניית דגל, שהייתה כמעט תמיד אוניית קו. הדבר איפשר לאדמירל לפקח מקרוב על הקפטן הצעיר ביותר שתחת פיקודו. לדוגמה, אלכסנדר הוד נתמנה לפקד על אה"מ ברפלר, אוניית הדגל של אחיו, אדמירל סמיואל הוד.
לעיתים החזיק אדמירל רם־דרגה בשני פוסט-קפטנים באונייתו. הצעיר משניהם שימש קפטן אוניית הדגל והיה אחראי על תפעולה היומיומי. הוותיק מילא תפקיד קפטן של הצי ושימש כראש המטה של האדמירל. שני סוגי פוסט־קפטנים אלה (הצעיר והוותיק) הופיעו ברשימת הצוות של האונייה בשם "קפטן שני" ו"קפטן ראשון" בהתאמה.
אחרי שנת 1795, אז הונהגו לראשונה כותפות בצי המלכותי, הבחינו בין קומנדרים ופוסט־קפטנים בעלי הוותק השונה על פי מספרן ומיקומן. קומנדר עדה כוֹתֶפֶת אחת על כתף שמאל. פוסט קפטן עם ותק של פחות משלוש שנים עטה כותפת יחידה על כתף ימין, ופוסט קפטן עם שלוש שנות ותק או יותר עטה שתי כותפות, אחת על כל כתף.
מעברה (נקודת חצייה)

מַעְבָּרָה היא נקודה חצייה של נחל או מקווה מים בה המים רדודים ומאפשרים מעבר מגדה לגדה.
מקומות יישוב רבים הוקמו ליד מעברות וחלקם כוללים בשמם את המונח המקומי למעברה. באנגלית נקראת המעברה Ford ומקומות כמו אוקספורד וסטרטפורד קרויים על שם מעברות, על ידן הן הוקמו. באופן דומה, קלגנפורט, פרנקפורט על האודר ופרנקפורט על המיין משלבות בתוכן את המילה הגרמנית למעברה - Furt, והערים אוטרכט ומאסטריכט משלבות בשמן גרסה של המילה הלטינית למעברה, trajectum.
המעברה מוזכרת כבר בתנ"ך, למשל בספר יהושע בו מסופר על אנשי יריחו שרדפו אחרי המרגלים של יהושע בן נון "על המעברות".
בתקופה המודרנית השימוש במעברה מוגבלת לכבישים משניים ביותר, ובמקומות אחרים משמשים גשרים, מנהרות או מעבורות. לעיתים ליד מעברה לרכב מוקם גשר להולכי רגל כדי שאלו יוכלו לעבור בלי להירטב. בהשפעת המנדט הבריטי בישראל נקראו מעברות גם "גשרים איריים" - מונח שמקורו במלחמת אנגליה-אירלנד. האירים בנו גשרים שאינם בולטים מעל פני המים, וכך ניתן היה לשמור שנקודת החצייה הנוחה תיוותר סודית.
אתי (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיקלה לבדה, והופק על ידה, ועל ידי רוני בראון ועדי רותם. על פי מאקו, מילותיו של השיר מדברות על כך שה-"הזמרת מספרת פה על אתי, השכנה מלמעלה, שמנסה לעזור לה להתגבר על הכאב ולחזור לשגרה."
דיקלה הודיעה ברשתות החברתיות כי השיר יהיה הסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי.

רמיקס

ב-26 במרץ 2018, הוציאה דיקלה רמיקס רשמי לשיר, שנעשה על ידי מור דוד. על פי דיקלה, רמיקס זה יצא בדיוק לפני בואו של חג הפסח, כשיר "כשר לפסח" כביכול, עבור קהל המעריצים שלה. בסמוך לכך, פרסמה את עטיפתו הרשמית.
את הרמיקס השני עבור השיר הוציאה דיקלה ב-8 ביוני 2018, לכבוד מצעד הגאווה בתל אביב, אשר התקיים באותה העת.

וידאו קליפ

בסמוך ליציאתו של השיר כסינגל, העלתה דיקלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה ווידאו קליפ עם מילותיו של השיר.
יז'י ניימן

ביוגרפיה וקריירה

ניימן נולד למשפחה ממוצא פולני בעיר טיגינה שבחבל בסרביה, בימי האימפריה הרוסית. הוא היה הילד הרביעי מתוך ארבעה ילדים במשפחה. הוריו היו קתולים ובילדותו שימש בתפקיד נער מזבח בכנסייה. בגיל מאוחר יותר הפך לאגנוסטי. משפחתו של ניימן הייתה משפחת אצולה שחלק מבניה היו גיבורי מלחמה. הוא סיים את התיכון הפולני לבנים של קמניץ-פודולסקי בשנת 1909. בזמן לימודיו שם נקרא: יורי צ'סלבוביץ ניימן.
בשנת 1912 התחיל ללמוד באוניברסיטת חרקוב. אחד ממוריו באוניברסיטה היה סרגיי נתנוביץ ברנשטיין. ברנשטיין היה סטטיסטיקאי רוסי, ממוצא יהודי, שהתמחה בהסתברות. ניימן התרשם מספרו של המתמטיקאי הצרפתי אנרי לבג, שעסק באנליזה נומרית והתמקד באינטגרלים.
בשנת 1921 חזר לפולין במסגרת תוכנית של שיבה למולדת שיועדה לאסירי מלחמה מהמלחמה הפולנית-סובייטית. בשנת 1924 סיים דוקטורט באוניברסיטת ורשה. נושא התזה שלו: "על יישום תורת ההסתברות לניסויים בחקלאות". לאחר שסיים את הדוקטורט קיבל מלגה לשנתיים בהן ביצע מחקרים בסטטיסטיקה בלונדון ובפריז בהדרכת קרל פירסון ואמיל בורל.
לאחר שחזר לפולין ייסד את המעבדה הביומטרית במכון ננצקי לביולוגיה ניסויית בוורשה. ניימן פרסם מספר רב של ספרים על סטטיסטיקה וביצוע ניסויים מדעיים.
הוא זה שהגדיר את האופן בו מתבצעות בדיקות רפואיות של ה-FDA עד היום.
בשנת 1938 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. 39 סטודנטים עשו דוקטורט בהדרכתו. בשנת 1966 קיבל Guy Medal מטעם החברה הסטטיטיסטית המלכותית ושלוש שנים מאוחר יותר קיבל את המדליה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
שדה פיצול

בתורת השדות המתמטית, שדה פיצול של פולינום  מעל השדה , הוא שדה  המרחיב את  בו הפולינום מתפצל לגורמים ליניאריים, בצורה  כאשר  ו-, ושאין לו תת-שדות (אמיתיים) המקיימים את אותה דרישה. לכל פולינום קיים שדה פיצול יחיד, עד-כדי איזומורפיזם.
אינטואיטיבית, פולינום שאפשר לפרק לגורמים ליניאריים אינו "מעניין" - הוא בסך-הכל מהווה דרך להחזיק יחד את קבוצת השורשים שלו. פולינום שיש לו גורמים אי-פריקים שאינם ליניאריים מאפשר לבנות הרחבות לא טריוויאליות של השדה. במובן זה, פיצול הפולינום לגורמים ליניאריים (בדרך של הרחבת שדה המקדמים) "הורסת" את המידע המעניין בפולינום, ושדה פיצול הוא השדה הקטן ביותר המגשים תוכנית כזו.
המונח "שדה פיצול" משמש, בהשאלה, גם בתחומים אחרים של האלגברה המודרנית, לציון שדה המרסק את המבנה האריתמטי העדין של אובייקט, ומאפשר ללמוד אותו בכלים גאומטריים. לדוגמה, קיימים שדות פיצול של טורוס בחבורה אלגברית, של הצגה של חבורה סופית, של אלגברה פשוטה, ועוד.

שדה פיצול של פולינום

נתון פולינום f, המוגדר מעל שדה בסיס F. שדה הרחבה  מפצל את הפולינום, אם אפשר לפרק את f לגורמים ליניאריים מעל L, כאמור במבוא. שדה מפצל מינימלי נקרא "שדה פיצול". כל שדה מפצל מכיל שדה פיצול: אם  הוא פיצול של הפולינום מעל L, אז גם  מפצל, והוא מינימלי מכיוון שהפיצול לגורמים הוא יחיד.
כדי להוכיח שקיימים שדות מפצלים, אפשר להרחיב את F צעד-אחר-צעד, כשבכל פעם מספחים לשדה שורש של גורם אי-פריק של הפולינום (ומפרקים את הפולינום, מחדש, מעל השדה שהתקבל). באופן הזה אפשר להוכיח שלכל פולינום קיים שדה פיצול; שהממד של שדה הפיצול אינו עולה על , כאשר  היא מעלת הפולינום; ששדה הפיצול K הוא יחיד עד כדי איזומורפיזם מעל F; ושממדו שווה ל- , כאשר  היא חבורת גלואה של ההרחבה, כאשר הפולינום ספרבילי.
כל שדה פיצול הוא הרחבה נורמלית של שדה הבסיס.

שדה פיצול של אלגברה פשוטה מרכזית

אם A אלגברה פשוטה מממד סופי מעל המרכז שלה, F, אז לפי משפט ודרברן-ארטין, היא איזומורפית לאלגברה של מטריצות מעל אלגברת חילוק D, שמרכזה F. אומרים שהאלגברה מפוצלת, אם D=F. שדה הרחבה K/F הוא שדה פיצול, אם המכפלה הטנזורית  (שגם היא תמיד אלגברה פשוטה) היא אלגברת מטריצות (מעל K). כאן אין דרישה של מינימליות. לדוגמה, הסגור האלגברי של F הוא שדה פיצול לכל אלגברה פשוטה מרכזית מעל F.
כל תת-שדה מקסימלי של A מהווה שדה פיצול שלה; ולהפך: כל שדה פיצול מממד סופי של A, מהווה תת-שדה מקסימלי של איזושהי אלגברה השקולה ל- A בחבורת בראוור של F.
אורציו וקי

חייו

וקי נולד במודנה ולמד בתקופת חניכות אצל נזיר בשם סלבטורה אסנגה. נוסף לכך הכין עצמו לשרת בקודש בלימודים מגיל צעיר במנזר בנדיקטי וקיבל הסמכה לכמורה בשנים שלפני 1577.
בסוף שנות ה-70 של המאה ה-16 היה בקשר קרוב עם מלחיני האסכולה הוונציאנית (ביניהם קלאודיו מרולו וג'ובאני גבריאלי), כיוון ששיתף עמם פעולה בכתיבת ססטינה לכלולות בבית הדוכס. במהלך תקופה זו ליווה את הרוזן בלדאסארה ראנגוני במסעותיו אל ברגמו ואל ברשה.
הוא שימש מאסטרו די קאפלה (ממונה על המוזיקה) בקתדרלת סאלו בין 1581 ל-1584. לאחר זאת היה מנצח המקהלה בקתדרלה של רג'ו אמיליה עד 1586. בשנה זו עבר לקורג'ו, שם התמנה לראש הקתדרלה במקום; הוא הלחין הרבה מאוד בתקופת שהותו שם, אף כי הרגיש מנותק ממרכזי המוזיקה העיקריים של איטליה, כמו רומא, ונציה, פירנצה ופרארה. לבסוף ניסה לפתור את הבעיה בחזרה למודנה, שם קיבל דרגת מנסיונאריו (כומר הממונה גם על המקהלה). נראה שנתקל בתקופה זו בקשיים כספיים בלתי מבוטלים, עובדה שהוא מזכיר במכתביו ומדי פעם גם בחיבוריו המוזיקליים.
בשנת 1597 ביקר בוונציה, שם הוציא לאור קובץ קאנצונטות. נוסף לכך הוציא מספר רב של יצירות אחרות באותה שנה, כנראה מכלול יצירתו ב-16 השנים האחרונות בקורג'ו ובשאר הערים ששהה בהן. אחת היצירות שהוציא לאור הייתה "ל'אמפיפארנאסו", החיבור המפורסם ביותר שלו. 
בשנת 1598 שכר הדוכס צ'זארה ד'אסטה את וקי, לכהן כמאסטרו די קורטה, כלומר, הממונה על המוזיקה בחצרו, ווקי נלווה אליו לרומא ולפירנצה בשנת 1600; בעת שהותו בפירנצה שמע את האופרה "אורידיצ'ה" של יאקופו פרי. אחר חזר למודנה, שם המשיך לשרת בקתדרלה עד מותו בשנת 1605.

מוזיקה והשפעה

וקי נודע במדריגלים שלו, בייחוד בקיבוצם יחדיו לצורה חדשה, שנקראה "קומדיית מדריגל", צורת בידור דרמטית קלילה ופופולרית של שלהי המאה ה-16, הנחשבת לעיתים כאחת ממבשרות האופרה.
נוסף לכך, הוציא לאור ספרי קאנצונטות, חלופה קלה יותר למדריגל, בחצי הדרך, מבחינת מורכבות ורצינות, בינו לבין הווילאנלה. כמו כן חיבר מדריגלים רציניים, אף כי לא הרבה בכך כמו מלחינים אחרים, כדוגמת לוקה מארנציו וגם מוזיקת קודש, שבה ניכרת במיוחד השפעת האסכולה הוונציאנית, בכתיבה פוליכוראלית כמו גם בקטעים של מקצבים כפולים ומשולשים זה כנגד זה.
M3 לי

רקע

ה-M3 הוא דוגמה לכלי נשק, שכבר עם תחילת ייצורו היו מגרעותיו ברורות והיה ידוע שיש להחליפו במהרה. מקורו של הטנק במכרז ממשלתי אמריקאי לטנק בינוני שיהיה חמוש בתותח 75 מ"מ. דרישה זו באה בעקבות הבליצקריג הגרמני של 1939, שבמהלכו רמס צבא היבשה הגרמני את פולין. חוסר בצריח מתאים גרם לכך שעיצוב הטנק יהיה גרוע למדי. למרות זאת, עד הופעת טנקים טובים יותר היה ה-M3 האופציה היחידה שעמדה בידי בנות הברית המערביות.

שירות מבצעי

בשנים 1941–1942 היו הבריטים בצפון אפריקה עסוקים בלוחמה עיקשת מול קורפוס אפריקה של רומל. הטנקים הבריטיים שהיו בנמצא היו חמושים בתותח 40 מ"מ שהקשה עליהם בלחימה מול הפאנצרים הגרמניים. התותחים הבריטיים אומנם היו נחותים רק במעט לעומת התותחים הגרמניים, אך הטנקים הגרמניים היו לרוב משוריינים בהרבה. כך קרה שאבדות הטנקים הבריטים היו גבוהות מאוד. טנקי ה־M3 נשלחו לשימוש הצבא הבריטי בצפון אפריקה והשתתפו לראשונה בלחימה משמעותית במאי 1942 בקרב גזאלה, כשהם זוכים למחמאות רבות מצוותי הטנקים הבריטיים אשר לראשונה זכו לטנק בעל עוצמת אש ואמינות בביצועים אל מול טנקי הפנצר 3 ו-4 הגרמניים. ה־M3 היה מסוגל להשמיד את הטנקים הגרמניים הבינוניים מטווח ארוך יחסית, ובכך פיצה על חסרונותיו הברורים. כמו כן, לפגזיו היה יתרון גדול בכושר חומר נפץ מעולה.
עם המשך הייצור נבנו כמה תתי דגמים שונים, כאשר רובם נקראו בפי הבריטים "לי", וחלקם נקראו "גרנט". חלק ממגרעות הטנק שופרו, על ידי שימוש ביציקה לבניית הטנק במקום לוחות, או על ידי ריתוך במקום מיסמור. בחלק מהטנקים הותקנו צריחים בריטיים יצוקים, שהיו מוגנים בהרבה מהמקוריים. בנוסף הוסר בחלק מהטנקים צריחון המפקד שרק הוסיף לגובה והיה מיותר.
בשנים 1942 - 1943 סופקו כ-1,300 טנקי M3 לצבא האדום במסגרת השאל-החכר.
הטנקים שימשו גם את האמריקאים בצפון אפריקה, ובאוקיינוס השקט. מגרעותיהם הרבות, בנוסף לייצור ההמוני של השרמן העדיף בהרבה, הובילו להוצאתם משרות ביחידות קו ראשון.
רק"מ ייעודי על בסיס ה-M3 שכלל טנקי הנדסה, טנקי להביור ועוד שימש עד לסוף המלחמה.
טנקי ה־M3 שרתו אחרי המלחמה בכמה צבאות, כולל אוסטרליה וברזיל, אך הוחלפו ברגע שנמצא תקציב מתאים.
בלאנו

גאוגרפיה

העיירה נמצאת במרכז גדתו המזרחית של אגם קומו, במוצאו הצפוני של עמק ואלססינה , לרגלי הר מונטה קרוצ'ה די מוג'ו , שגובהו 1,799 מטר ומשתייך לרכס האלפים הברגמסקים . חלקה התחתון והשטוח של העיירה נמצא על שפכו של נהר פיוורנה  החוצה את העיירה ממזרח למערב. במעלה הנהר, כ-500 מטר מהשפך, נמצא קניון קטן בשם "Orrido of Torrente Pioverna".
מצפון לה, גובלת בלאנו בעיירה דרוויו (Dervio). ממזרח היא גובלת בכפרים ונדרוניו (Vendrogno) ופרלסקו (Parlasco) ומדרום בפרלדו (Perledo) אשר נמצאת בחלקה הצפוני של העיירה וארנה (Varenna).
מישל קפאנדו

צעירות ולימודים

מישל קפאנדו נולד בשנת 1942 בואגאדוגו. הוא לימודי תיכון במכללת ז'אן בטיסט בעיר הולדתו. אחר למד בבירת סנגל, דקר ובז'נבה.
בשנת 1969 סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בורדו בצרפת, אחר כך עשה עד שנת 1972 לימודי מדעי מדינה בפריז. בשנת 1990 סיים עבודת דוקטורט במדעי המדינה באוניברסיטת פריז 1 -סורבון
בנושא:"מדינות מועצת ההסכמה - בנין, בורקינה פאסו, קוט ד'יוואר, ניז'ר, טוגו ומדינות הגוש המזרחי:מעוניות אידיאולודית לפתיחות דיפלומטית, 1990-1960".

קריירה דיפלומטית ופוליטית

קפאנדו היה בשנים 1982-1981 נציג ארצו, אז וולטה עילית בארגון האומות המאוחדות. בשנים 1980-1977 ושוב ב-1983-1982 כיהן כשר החוץ בימי נשיאותו של ז'אן-בטיסט ודראוגו. בשנים 1998–2011, בימי שלטונו של בלז קמפאורה, ייצג שוב את מדינתו באו"ם.
הוא פרש לגמלאות בשנת 2011 ועסק בייעוץ ובגידול עופות בפרבר של עיר הבירה.
מישל קפאנדו נשוי ואב לשני ילדים.

נשיא זמני של בורקינה פאסו

בעקבות ההתקוממות משנת 2014 הודח ב-31 באוקטובר 2014 הנשיא בלז קמפאורה השלטון נתפס על ידי הצבא. האיחוד האפריקאי דרש שתוך שבועיים השלטון יימסר לאזרחים. בהתאם להסכם בין הצבא לכוחות הפוליטיים וקבוצות אזרחיות במדינה, אומצה ב-13 בנובמבר 2014 אמנת מעבר. ב-21 בנובמבר העביר לטננט קולונל יאקובה איזאק זידה את סמכויות ראש המדינה לנשיא הזמני שנבחר על ידי ועדה, מישל קפאנדו. זידה התמנה על ידי קפאנדו לראש ממשלה והרכיב ממשלה זמנית עד לבחירות. ביולי 2015 החליט הנשיא לקחת מזידה את סמכויות שר הביטחון ולהשאירו בתפקיד ראש הממשלה בלבד.
ב-16 בספטמבר 2015, יומיים אחרי שהוועדה לפיוס לאומי ורפורמות המליצה על פירוק המשמר הנשיאותי המיוחד ("הרגימנט לביטחון נשיאותי" RSP), חברים ביחידה זו עצרו את הנשיא קפאנדו ואת ראש הממשלה זידה בעת ישיבת הממשלה. ההפיכה הצבאית שאורגנה ככל הנראה על ידי קצינים שתמכו בעבר בשלטונו של בלז קומפאורה הקימה "מועצה לאומית לדמוקרטיה" בראשות הגנרל בדימוס ז'ילבר דיאנדרה, מפקד לשעבר של RSP ויד ימינו של הנשיא לשעבר קומפאורה. ב-18 בספטמבר 2015 ה"מועצה" הורתה לשחרר את מישל קפאנדו ממעצר. כעבור מספר זמני הוחזרו לו ולזידה מפתחי השלטון.
משא

משא או מִטען הוא מונח המתייחס לחפצים המועברים ממקום אחד למשנהו. קיימים סוגים רבים של מטענים ובהם מטען ימי, מטען אווירי, מטען ברכבת ומטען המשאית. היום רוב המטענים מובלים במכולות.
ההובלה במכולות מדאיגה את רשויות הביטחון בארצות הברית לנוכח הסיכון הכרוך בכך. בשנת 2003 הוכנסו לארצות הברית 6 מיליון מכולות. כאשר אין כל ביטחון מה נכלל במכולות. קיימות הצעות על מנת לשפר את רמת הביטחון באמצעות בקרה של תוכן המכולות ללא צורך בפתיחתם.
ועדת וינוגרד (לשכר לימוד)

הוועדה להורדה הדרגתית של שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה ולבחינת הקלות אפשריות נוספות לסטודנטים היא ועדה ציבורית שמונתה בשנת 2000 על ידי שר החינוך דאז, יוסי שריד, על מנת לבחון את נושא שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה במדינת ישראל. בראש הוועדה עמד השופט בדימוס ד"ר אליהו וינוגרד.

הקדמה

באוקטובר 1998 פתחה התאחדות הסטודנטים בישראל במאבק להפחתת שכר הלימוד לפחות ב-50% או לביטולו כליל. מאבק זה כלל השבתה של כל מוסדות ההשכלה הגבוהה למשך יותר מחודש, הפגנות (שלוו במעצרים ובתלונות על אלימות משטרתית), שביתת רעב של חלק ממנהיגי הסטודנטים והקמת אוהל מחאה בכיכר אנטין שבכניסה לאוניברסיטת תל אביב, בו התקיימו 'שיעורים אלטרנטיביים' עם אנשי רוח שבאו לתמוך בשובתים. בין מנהיגי המאבק היו  ארז אשל, יו"ר תנועת דור שלום (סטודנט באוניברסיטת תל אביב),גילה גמליאל, לימים חברת כנסת מטעם הליכוד (סטודנטית באוניברסיטת בן-גוריון), ליאור רוטברט (כיום בעליה של חברה ליחסי ציבור ואסטרטגיה) וליאור ורונה(כיום מנכ"ל פורום החברות הסלולריות). 
למרות תמיכה ציבורית רחבה ומעקב יומיומי מצד העיתונות, הסתיים המאבק בהבטחה מעורפלת של ראש הממשלה דאז, בנימין נתניהו, להקים ועדה שתדון בהפחתת שכר הלימוד, הבטחה שלבסוף לא קוימה במהלך כהונתו. ההחלטה לסיים את המאבק בתמורה להבטחה זו ספגה ביקורת קשה, ומנהיגי הסטודנטים הואשמו כי "נקנו בפיצות" (אזכור לביקורה של אשת ראש הממשלה דאז שרה נתניהו והצעתה להזמין לסטודנטים השובתים רעב פיצות). עם זאת, מאבקם של הסטודנטים מיקד את תשומת הלב הציבורית בשכר הלימוד, ואהוד ברק כלל הבטחה מפורשת להפחתת שכר הלימוד במסע הבחירות שלו לראשות הממשלה ב-1999.

מסקנות הוועדה

ועדת וינוגרד החליטה על הורדה הדרגתית של שכר הלימוד האקדמאי, לתקופה של 5 שנים, מסכום של כ- 10,000 ש"ח בשנת תשס"א לכ- 5,000 ש"ח בשנת תשס"ו. הוועדה קבעה שיש להפחית 14% משכר הלימוד בשנת הלימודים תשס"ב, ובשנים לאחר מכן - הפחתה של 9% לשנה. בסופו של התהליך, אמור היה שכר הלימוד לרדת בשיעור של 50% ביחס לשכר הלימוד ששולם בשנת הלימודים תשס"א (10,463 ₪)

יישום מסקנות הוועדה

בתשס"ב (2001), השנה הראשונה ליישום המלצות ועדת וינוגרד, הופחתו, כמוסכם, 14% משכר הלימוד. בשנת תשס"ג (2002), לאחר שהמשק הישראלי נכנס למיתון עמוק, הוחלט כי יופחתו 3% בלבד משכר הלימוד ולא 9% כפי שהומלץ על ידי הוועדה. לאחר מכן, עם המשך המצב הכלכלי הקשה, כחלק מתוכנית החירום הכלכלית, הציע משרד האוצר, לבטל את ההנחה שכבר ניתנה בשכר הלימוד לסטודנטים, וכן להימנע מביצוע כל ההפחתות המובטחות לעתיד. 
בנובמבר 2006 כינסו שרת החינוך יולי תמיר ושר האוצר אברהם הירשזון ועדה חדשה לבחינת נושא שכר הלימוד בישראל, והעמידו בראשה את שר האוצר לשעבר אברהם שוחט. ועדה זו קמה מתוך מטרה להמליץ לבדוק את מצב ההשכלה הגבוהה ושכר הלימוד בישראל. נציגי מרצים, סגל זוטר וסטודנטים הביעו התנגדות לעצם כינוס הוועדה והטילו ספק במנדט שניתן לה, בשל הרכבה של הוועדה, אשר ייצג לטענתם בעיקר את משרד האוצר ולא כלל נציגים מטעמם, ומכיוון שלשיטתם מדובר במסמוס ההחלטה שנתקבלה כבר בוועדת וינוגרד. בהמשך לאחר הסכמי הבנות, שביניהן גם הכנסת נציגי הסטודנטים לתת-הוועדה העוסקת בענייני שכר, המרצים קיבלו על עצמם את הוועדה, אולם הסטודנטים ערכו מחאות והשביתו מספר פעמים את האוניברסיטאות במהלך 2006 ו-2007.
אסטרחן (מחוז)

היסטוריה

שטח המחוז היה חלק של ממלכת הכוזרים. לאחר מכך, האזור היה החלק המרכזי של חאנות אסטרחן הטטרית. השטח נכבש על ידי רוסיה בשנת 1556 על ידי איוואן הרביעי. בשנת 1717 הוקמה גוברניית אסטרחן, והיא הייתה הגבול הדרום-מערבי של האימפריה הרוסית עד להתרחבותה לכיוון הרי הקווקז במהלך המאה ה-19.

כלכלה

בשטח המחוז נמצא שדה גז מהגדולים ברוסיה. כמו כן, קיימים שדות נפט ומרבצים גדולים של גופרית.
בעיר אסטרחן נמצאות מספנות גדולות. בעבר, המחוז התאפיין בתעשיית עיבוד דגים מפותחת ביותר. לאחרונה, לאור הבעיות האקולוגיות פחתה מאוד הדגה בדלתה של נהר הוולגה ובים הכספי.

דמוגרפיה

רוב האוכלוסייה היא רוסים (כ-70%). קיימת גם קהילות גדולות של קזחים (כ-14.3%) וטטרים (7%). קהילת הקזחים במחוז היא הגדולה בין כל המחוזות ברוסיה. העיר הגדולה - אסטרחן ובה כ-500 אלף תושבים.
ב-70% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.
מולי שאנון

ביוגרפיה

מולי שאנון נולדה בשייקר הייטס שבמדינת אוהיו למשפחה ממוצא אירי. אביה היה מנהל מכירות ואמה מורה. כשהייתה בת ארבע הייתה מעורבת בתאונת דרכים שבה נהרגו אמה, אחותה הצעירה ובן דודה. שאנון ואחותה הגדולה ניצלו מן התאונה, ואביה נפצע קשה.
היא סיימה את לימודיה בבית הספר טיש לאמנויות שבאוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 2004 נישאה לאמן פריץ צ'סנט. הם הורים לבת ולבן.

קריירה

בתחילת דרכה עבדה שאנון כמארחת במסעדה בשדרות סאנסט וכדיילת בסופרמרקט.
בשנת 1989 שיחקה בסרט האימה "פנטום האופרה" בתפקיד מג, בשנת 1991 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "טווין פיקס" וב-1993 השתתפה בשלושה פרקים של הסדרה "In Living Color".
הפריצה הגדולה שלה הגיעה בשנת 1995 לאחר הצטרפותה לצוות השחקנים של "סאטרדיי נייט לייב", כשהחליפה את ג'נין גרופלו שעזבה באמצע העונה בשל חילוקי דעות עם מפיקי התוכנית.
בשנת 1997 הופיעה שאנון בפרק "הקיץ של ג'ורג'" בסדרה סיינפלד. היא הופיעה גם בוידאו קליפ של הזמרת שריל קרואו לשירה "(A Change (Will Do You Good", והשתתפה בחמישה פרקים של הסדרה "וויל וגרייס". בשנת 1998 שיחקה בסרט "לילה ברוקסברי" בהשתתפות ויל פרל וכריס קטן, שהופיעו איתה באותו זמן גם ב"סאטרדיי נייט לייב". שאנון הופיעה גם במספר פרקים של הסדרה "סקס והעיר הגדולה".
בשנת 1999 השתתפה בסרט "סופרסטאר", ספין אוף של "סאטרדיי נייט לייב", ובו היא שיחקה את הדמות שגילמה בתוכנית.
בתקופת השתתפותה בסאטרדיי נייט לייב, שיחקה בסרטים אף פעם לא התנשקה (1998), הגרינץ' (2000) ו"בדיוק כשהתאהבנו" (2001). בשנת 2001 עזבה את "סאטרדיי נייט לייב", ובשנת 2003 השתתפה בסרט "הבת של הבוס שלי" ובסדרת הטלוויזיה "The Music Man".
בשנת 2004 שיחקה בסיטקום "Cracking Up". באותה שנה שיחקה בפרק של הסדרה סקראבס וכיכבה בסרט "!Good Boy". שנתיים מאוחר יותר שיחקה בסרט "מארי אנטואנט", בסרט "אייר באדיז" ובסרט "חתונת סופשבוע". בשנת 2007 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "החיים על פי נד" והשתתפה בסרטים "מבול של צרות" ו"Year of the Dog".
בשנת 2007 התארחה באחד משידורי "סאטרדיי נייט לייב". שאנון היא השנייה שהנחתה את אחד משידורי התוכנית, ושהייתה בעבר חברת צוות קבועה בה.
בשנת 2008 שיחקה בסיטקום "Kath & Kim". ב-2010 השתתפה בפרק מיוחד ליום המשפחה ב"סאטרדיי נייט לייב". באוקטובר של שנה זו החליפה שאנון את השחקנית קייטי פינראן בתפקיד מרג' מקדוגל במחזמר Promises, Promises.
בשנת 2011 יצא לאור ספר ילדים שכתבה. בשנה שאחרי השתתפה בפרסומת לאתר האינטרנט "Expedia".
ב-2013 שאנון שיחקה בסדרת "מוארת" מבית HBO והייתה מועמדת לזכייה בפרס אמי לשחקנית האורחת הטובה ביותר.
בשנת 2015 שיחקה בסרט "אני וארל וזאת שעומדת למות".
בשנת 2016 החלה לשחק בסדרה הקומית-דרמטית "גירושים", לצידם של שרה ג'סיקה פרקר תומאס היידן צ'רץ. ובסרט "אנשים אחרים" לצד ג'סי פלמונס. 
בשנת 2017 זכתה שאנון בפרס אינדפנדנט ספיריט על תפקיד המשנה בסרט "Other People". בשנה זו יצאו שני סרטים בהשתתפותה: "השעות הקטנות" והסרט "אמהות בהפרעה".
בשנת 2018 סיקרו מולי שאנון וחברה לצוות "סאטרדיי נייט לייב" ויל פרל את מצעד השושנים שמתקיים בפסדינה לרגל השנה החדשה, עבור שירות פריים וידאו של אמאזון, בדמויתיהם הטלוויזיונית, טיש וקורד. בשנה זו כיסו השניים גם את שידור רשת HBO של חתונת הנסיך הארי עם מייגן מרקל.