google/wiki40b huggingface dataset:
מרקיס טיג

קריירה מקצוענית

טיג נבחר בסיבוב הראשון של דראפט 2012, במקום ה-29 על ידי שיקגו בולס.
לאחר שצורף לסגל הבולס, לא הרבה טיג לשחק, וב-48 משחקים, בהם לא פתח אפילו באחד, העמיד ממוצעים של 2.1 נקודות ו-1.3 אסיסטים ל-8.2 דקות משחק. בעונה זו העפילה שיקגו לפלייאוף ומתוך 12 משחקים ששיחקה קבוצתו עד שהודחה, שיחק טיג ב-8 בהם קלע 1.3 נקודות ב-9 דקות למשחק.
הוא הושאל לקבוצת איווה אנרג'י מליגת הפיתוח, ובאמצע עונת 2013/2014 חזר לסגל שיקגו, בה שיחק 19 משחקים, בהם קלע 2.4 נקודות ומסר 1.5 אסיסטים ל-12.7 דקות משחק. עוד באותה עונה עבר בטרייד לברוקלין נטס, במדיה קלע 3 נקודות ומסר 1.4 אסיסטים כששיחק 9.6 דקות בממוצע.
לאחר מכן עבר לאוקלהומה סיטי בלו קבוצת הבת של אוקלהומה סיטי ת'אנדר, המשחקת ב-NBDL.
בעונת 2015-2016 העמיד במדי אוקלהומה סיטי בלו ממוצעים של 15.2 נקודות, 5.7 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים ב-30.8 דקות למשחק. לאחר שנסתיימה העונה חתם בעירוני נהריה מליגת העל הישראלית לעונה אחת ושוחרר ממנה כעבור חודש בעקבות עימות בינו לבין מאמן הקבוצה אריק אלפסי.
אחרי שחרורו מהקבוצה עבר לאוטודור סראטוב, משם לפורט ויין מאד אנטס מליגת הפיתוח של ה-NBA, לאחר מכן לממפיס האסל עם תקופה קצרה מאוד בממפיס גריזליס, ומשם עבר לשחק בליגת העל של קוריאה הדרומית בכדורסל.
הארמייה ה-15 (ברית המועצות)

היסטוריה

היחידה הוקמה בפברואר 1940 על בסיס חלק מהיחידות של הארמייה ה-8 והיא החלה את הלחימה במסגרת מלחמת החורף במרחב אגם לדוגה. לאחר סיום הלחימה, הארמייה פורקה והמטה היה בסיס להקמת פיקוד ארכנגלסק.
ביולי 1940 ארמייה ה-15 הוקמה מחדש באזור מזרח הרחוק הסובייטי. מטה הארמייה היה ממוקם בבירוביג'ן. הארמייה הגנה על גבול של ברית המועצות עם יפן. באוגוסט 1945 יחידות הארמייה השתתפו במבצע סערת אוגוסט ונכנסו לעיר חרבין. לאחר סיום הלחימה הארמייה פורקה.
באפריל 1953 הארמייה ה-15 הוקמה מחדש והמטה שלה היה ממוקם ביוז'נו-סחלינסק. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הארמייה פורקה.
צריכה שיתופית

צריכה שיתופית (באנגלית: collaborative consumption) היא סוג של הסדרים כלכליים בהם המשתתפים רוכשים שימוש (נגישות) במוצרים ושירותים במקום בעלות, הסדר שכזה מתאפשר לרוב הודות לשילוב בין טכנולוגיה וקהילות משתמשים. צריכה שיתופית מציעה מודלים בתחום הכלכלה המעגלית - גישה כלכלית רחבה יותר, החותרת למניעת בזבוז, על ידי ניצול מרבי של חומרי גלם או אנרגיה.
דוגמאות לשימוש במודל הצריכה השיתופית:
פלטפורמות מכירה חוזרת כגון eBay ויד2.
פלטפורמות שיתוף מוצרים- שיתוף מכוניות כמו Zipcar ,Rentitb ו-Car2Go, שיתוף אופניים כמו תל-אופן.
פלטפורמות שיתוף אחרות- השכרת דירות/חדרים לטווח קצר airbnb, השכרת חניות פרטיות, ביקוש וביצוע שירותים TaskRabbit, מימון על ידי הלוואות עמית לעמית.
הרעיון של צריכה שיתופית והמושג "שיתופיות" (Mesh) נפרש לראשונה כמשנה סדורה בספרה של ליסה גנסקי 'מש – מדוע עתיד העסקים הוא בשיתופיות'. באותה שנה תיארה רייצ'ל בוטסמן את הכלכלה השיתופית, בספרה "מה ששלי – שלך" באומרה שהעקרונות המבדילים את הכלכלה השיתופית היא העובדה שזו אינה מונעת על ידי תחרות אלא על ידי אחווה, ושמפוקחת לא בידי רגולטורים ורשויות, אלא
באמצעות אמון הדדי ומוניטין אישי. הצריכה השיתופית היא חלק מהכלכלה המשתפת (באנגלית: Shared Economy או WEconomy).

שוקי הפצה מחודשת

שוקי הפצה מחודשת (באנגלית: Redistribution Markets) הם פלטפורמות להעברת חפצים שהיו בבעלות גורם (אדם או ארגון) שאינו מעוניין בהם יותר לבעלות גורם שרוצה בהם, בשווקים מסוימים כגון פרויקט אגורה ההעברה היא חינמית, בשווקים אחרים מתבצעת החלפת חפצים "מכירה תמורת מטבע פנימי או מכירה רגילה דוגמאות לשוקי הפצה מחודשת: ebay, קרייגסליסט, יד2. בנוסף קיימים גם שווקים מתמחים כמו אתר סימניה לספרים, 99dresses לאופנה וכו'.

סגנון חיים שיתופי

סגנון חיים שיתופי (באנגלית: Colaborative lifestyles) עוסק בשיתוף נכסים לא מוחשיים כגון: חלל, זמן, מיומנויות, כסף. 
דוגמאות לפלטפורמות שפועלות בתחום הזה airbnb השכרה של מרחב מגורים, מספה ועד ארמון לטווח קצר או ארוך.
Taskrabbit השכרת זמן ויכולות, מחולל המפגיש בין משימות בתשלום לאנשים המוכנים לבצע אותן ו- Rentitb הישראלית המאפשרת השכרה של כל דבר, ממכונית, מקדחה, שמלת כלה ועד דירה, בין אנשים פרטיים.

ביקורת

מבקרי השיטה טוענים כי היא אינה מובילה לשיתוף בין בני אדם, כפי שמרמז שמה המתורגם לעברית - אלא היא דווקא עוסקת במיסחור של שטחים נוספים מחיי האדם. תרגומים חלופיים וביקורתיים שהוצעו ל"כלכלת שיתוף" הם "כלכלה נזילה" (בהתאם לתאוריות על הקפיטליזם המאוחר של הסוציאולוג זיגמונט באומן), או "כלכלת חלטורות".
שחזור גלגולים

שחזור גלגולים (באנגלית: Past life regression או PLR) מהווה טיפול, המבוסס על ההנחה כי נפש האדם חוותה בעברה מספר גלגולי נשמות. טיפול זה עושה שימוש גם בהיפנוזה וגם באמצעות מדיטאציה עמוקה, כדי לשחזר לכאורה זיכרונות מהחיים הקודמים של המטופלים, שניתן לשחזרם.
קיימות מספר שיטות לשם כך. הטכניקה הנפוצה במהלך שחזור גלגולים כוללת גם היפנוט מטופלים והצבת סדרת שאלות בפניהם, המסייעים לחשוף זהות מגלגול קודם ואירועים שחוו במהלכו. טכניקה אחרת מבוססת על מדיטאציה מודרכת, שהיא סדרת הנחיות של המטפל, ללא שאלות מכוונות.
מטרת הטיפול להביא שיפור בחיי המטופל בעקבות שחרור של אירועים אותם חווה אדם בגלגולים קודמים ומשפעים על חייו בהווה באופן שלילי. הטיפול מסוגל לסייע למטופל למצוא הסברים לטראומות, פוביות או הפרעות פסיכוסומטיות בחייהם, לשחרר את האנרגיה החוסמת ולהביא לרפוי. 
כיום יש התפתחות בתחום המדע המודרני, וקיימת מערכת שלמה ללימודים בנושאי העידן החדש במכללת צפת, שם מעניקים תואר ראשון B.A במיסטיקה ורוחניות. בין השאר גם לימודי אמונות דרוזיות, משמע גלגול נשמות

ביקורת

ישנם מדענים המטילים ספק באפשרות של זיכרונות מגלגולים קודמים.
יש מבקרים וספקנים של סוג טיפול זה, הסבורים כי ייתכן שהזיכרונות שאותם המטופלים מצליחים לכאורה לשחזר במהלך הטיפול הם למעשה זיכרונות שאינם מציאות, אלא פרי דמיונם של המטופלים.
נקודת פריצה

עלילה

ג'וני יוטה (המגולם על ידי קיאנו ריבס) הוא סוכן FBI אשר יחד עם שותפו פאפאס (המגולם על ידי גארי ביוסי) חוקרים סדרה של מעשי שוד של בנקים. קצה חוט מוביל אותם לחשוד כי שודדי הבנקים, החובשים מסכות גומי של נשיאים אמריקאים לשעבר, הם חבורת גולשי גלים. יוטה מסתנן לשורותיהם ומכיוון שאינו יודע לגלוש, מבקש מטיילר (המגולמת על ידי לורי פאטי) להדריכו.
בהמשך, יוטה יוצר קשר עם בודהי (המגולם על ידי פטריק סווייזי), מנהיג חבורת הגולשים, ונמשך יותר ויותר לסגנון החיים הפרוע של קהילת גולשי הגלים. הוא מתחיל לעקוב אחרי חבורת גולשים אחרת ומגלה שמדובר בפושעים בעלי עבר פלילי המתאימים לכאורה לפרופיל שודדי הבנקים, אך במהלך הפריצה לביתם מתפתח קרב יריות במהלכו נהרגים חלק מחברי הכנופיה ומתגלה כי מדובר בסוחרי סמים והפריצה לביתם הרסה מבצע מעקב אחריהם. 
ג'וני מתחיל לחשוד בבודהי ובחבורתו שהם חבורת שודדי הבנקים, והוא משכנע את פאפאס לעקוב אחריהם ולבצע תצפית על בנק אותו הם סקרו לאחרונה. במהלך המעקב מתבצע שוד על ידי חבורת שודדי הנשיאים לשעבר ויוטה פותח במרדף רגלי אחר מנהיגם, אך לא משיג אותו. באותו הלילה מתכנסים בודהי וחבורתו כדי להחליט מה לעשות עם ג'וני ונחשף כי הם אכן השודדים, וכי הם מבצעים את מעשי השוד לא רק כדי לממן את אורח חייהם הפרוע אלא גם כהתרסה בפני המערכת וכביטוי של הרוח האנושית. הם לוקחים את ג'וני לכאורה לצניחה חופשית ואז חושפים בפניו כי הם חטפו את טיילר ומאיימים להרוג אותה אם לא ישתף איתם פעולה בשוד הבנק האחרון שלהם לפני שיברחו למקסיקו. ג'וני נאלץ בעל כורחו להצטרף למעשה השוד ללא מסיכה בניגוד לחבריו, אך השוד מסתבך כשאחיו הצעיר של בודהי- אחד מהשודדים- נהרג ובודהי נאלץ לברוח. ג'וני תופס את בודהי ושאר חברי הכנופיה בשדה התעופה רגע לפני בריחתם למקסיקו ומנסה להרוויח זמן כדי להציל את טיילר, אך בין שני הצדדים מתפתח קרב יריות בסופו נהרגים פאפאס ביחד עם שני חברי הכנופיה הנוספים של בודהי. ג'וני נאלץ שוב לטוס עם בודהי ולצפות בו בורח במקסיקו בתמורה לחייה של טיילר.
מספר חודשים לאחר מכן מאתר ג'וני את בודהי עומד על חוף באוסטרליה כשהוא מצפה לסופת המאה כדי לגלוש בים הסוער. בין השניים מתפתח עימות פיזי בסופו ידו של ג'וני על העליונה, אך רגע לפני שהוא עוצר את בודהי, משכנע אותו בודהי לשחרר אותו כדי שיוכל לתפוס את הגלים הגדולים של הסופה, להם כדבריו הוא חיכה כל חייו. כשהוא מתרחק מהחוף, צופה ג'וני בבודהי נהרג בניסיון לגלוש בגלים הגבוהים.
יוהנס אגשטיין

קריירת מועדונים

אגשטיין שיחק בנוער של ורדר ברמן החל משנת 2013, כאשר היה בן 15. בשלוש העונות הראשונות שלו בנוער של ורדר ברמן, סיים אגשטיין כמלך השערים של הליגה. ביוני 2016 חתם אגשטיין על חוזה מקצועני בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, כאשר בשנים הראשונות הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים. באוגוסט 2016 ערך אגשטיין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, כשנכנס כמחליף במשחק הגביע הגרמני, בו ניצחה ברמן את שפורטפרוינדה לוטה. בעונת 2016/17 אגשטיין לא שיחק כלל בקבוצה הבכירה, ובעונת 2017/18 ערך שבע הופעות ליגה. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ורדר ברמן הבקיע אגשטיין באוגוסט 2018, מול פורמטיה וורמס במסגרת הגביע הגרמני.

קריירה בינלאומית

אגשטיין שיחק בכמה מנבחרות הצעירים של גרמניה, ונכון לפברואר 2019 הוא משתייך לסגל נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21.
ויליאם האל-ג'ונס

ראשית חייו

ויליאם האל-ג'ונס נולד בעיר פולקסטון שבקנט, אנגליה. הוא הגיע לדנידין, ניו זילנד ב-1873, שם עבד כנגר ומאוחר יותר כבנאי בטימרו.

קריירה פוליטית

בעקבות מותו של חבר הפרלמנט ריצ'רד טרנבול, התקיימו באוגוסט 1890 בחירות ביניים במחוז הבחירה של טימרו, בהם נבחר האל-ג'ונס. את מחוז בחירה זה הוא ייצג עד לפרישתו ב-1908. הוא היה חבר פרלמנט עצמאי, אך היה בעל השקפות מתונות ופרוגרסיביות ונטה להזדהות עם דעותיהם של ג'ון באלנס, ג'ורג' גריי וג'ון מקנזי.
ב-1896 מונה האל-ג'ונס להיות שר בממשלה. במהלך העדרו של ריצ'רד סדון מהמדינה ב-1906, הוא שימש כראש הממשלה בפועל ומיד לאחר הלווייתו של סדון הוא הרכיב ממשלה חדשה. במהלך תקופת כהונתו הקצרה הוא גם שימש כשר האוצר, שר העבודה, שר העבודות הציבוריות, שר החינוך ושר הימייה.
יחד עם זאת, הוא הודיע כי הוא יכהן בתפקיד עד לשובו של סר ג'וזף וורד ממסע מעבר לים. בממשלתו של וורד הוא קיבל את תפקיד שר הרכבות והעבודות הציבוריות. בדצמבר 1908 הוא החליף את ויליאם פמבר ריבס כנציב העליון של ניו זילנד בלונדון, תפקיד אותו מילא עד ל-1912, אז שב לניו זילנד ומונה להיות חבר במועצה המחוקקת (הבית העליון של הפרלמנט של ניו זילנד שהיה קיים אז).
מישל טרוני

ביוגרפיה

טרוני נולד וגדל בפרדס כץ. הוא קרוי על שם דודו שנהרג במלחמת לבנון הראשונה כחלל צה"ל. סבתו התנגדה לקרוא לו על שם בנה שנפל, על כן בתעודת הזהות שמו "מיכאל". במשך כל תקופת ילדותו ונעוריו סבל מהתעללות פיזית ונפשית מצד אביו, אשר היה אף מתעלל באמו. בגיל 16 החל לעסוק בפיתוח גוף, והשתמש בשריריו כדי להתמודד מול אביו המתעלל. בעקבות העימות עם אביו, אביו עזב את הבית ואת אמו. בגיל 24 זכה מישל לראשונה בתחרות "מר ישראל".
שירת בצה"ל כחייל לוחם בגדוד שמשון.

פעילות ברשת

תחילת פרסומו של טרוני ברשת הייתה סרטון קומי בשם "הדרך היחידה לצאת עם חיוך על הפנים ממפגש עם פקח". ב-2017 העלה סרטון הדרכה היתולי איך להתמודד עם מחבל חמוש בסכין, שהועלה ברשתות חברתיות בעולם. ב-2017 השתתף בקמפיין למען חיילים בודדים, וכן בתשדיר של צה"ל.
לטרוני מעל 100,000 עוקבים באינסטגרם, מעל 80,000 עוקבים ביוטיוב, ומעל 125,000 עוקבים בדף הרשמי בפייסבוק, נכון ל-2017. בסרטונים שלו הוא מרבה לשתף פעולה עם היוטיוברים סמיון גרפמן ודניס צ'רקוב, בסרטונים קומיים וסרטונים שבהם הם מותחים זה את זה. טרוני השתתף עם שני חבריו גם במספר קמפיינים חברתיים, ביניהם המאבק לאי הפללה של צרכני קנאביס, וקמפיין נגד אלימות.
בינואר 2017 השניים מתחו את טרוני שידוע בחמלה שלו על בעלי חיים, והזעיקו אותו כביכול כדי לתפוס חתלתול במצוקה. הסרטון נעשה ויראלי והגיע אל אתי אלטמן, המנכ"לית לשעבר של תנו לחיות לחיות. היא פנתה לטרוני בבקשה לסייע לעמותה, ומאז טרוני משתתף בימי אימוץ של העמותה ובקמפיינים לגיוס כסף. בין היתר שהה בתוך כלוב בדיזנגוף סנטר שבתל אביב במשך 56 שעות, כחלק ממסע התרמה למען העמותה.
ב-2019 השיק תוכנית אימונים בשם shapeUP.
טרוני מסייע גם לחזית לשחרור בעלי חיים. הוא השתתף ב"קמפיין הסלבריטאים" של החזית, שבו אנשים מפורסמים צפו בתחקיר מבית המטבחיים בחיפה. בעקבות הצפייה בתחקיר עבר לצמחונות והשתתף בצעדה לבית מטבחיים זה שהתקיימה במרץ 2018.

קריירת משחק

טרוני השתתף במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בישראל, בדרך כלל כשרירן.
ב-2013 שיחק בסדרה "החממה" בתור מאבטח.
ב-2013 שיחק בסדרה הקומית "בלתי הפיך" בתור סלקטור בעל גוף.
ב-2014 שיחק בסדרה "להיות איתה" בתפקיד מאבטח.
ב-2015 השתתף בסרט הקומדיה "מה כבר יכול לקרות?!", ובסרט הקומי "איביזה", בשני הסרטים בתפקיד של שרירן אימתני.
טרוני השתתף גם בסדרת הנוער והילדים "שכונה" בתור אחד המאבטחים של טדי שיינפלד. מישל טרוני השתתף בסדרת הנוער "החממה" בתור השומר האישי של אוזי.
ב-2017 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הדוקו-ריאליטי "היחידה" על תקן סמל היחידה החדש.
בשנת 2018 שיחק בסרט עד הקצה - ג'סטה 2.
ב-2019 השתתף בריאליטי "הישרדות VIP עונה 2" שברשת 13, בעונה התשיעית של התוכנית. ביום ה-20 לתחרות, פונה מהאי עקב מצבו הרפואי ולא שב למשחק.

חיים אישיים

לטרוני בן בהורות משותפת עם ידידתו רותם ברגמן.
ויליאם הארבט

ביוגרפיה

הארבט נולד בעיירה נורת' שילדס (North Shields) שבצפון-מזרח אנגליה. הוא למד בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון, ולימים היה לעמית (Associate) הקולג'. בשנים 1874–1877 שימש כמנהל בית הספר לאמנות ולעיצוב בבאת'. לאחר מכן פתח בית ספר לאמנות משלו יחד עם אשתו אליזבת (בסי), שהייתה ציירת דיוקנאות מיניאטוריים ידועה.
הארבט המציא את הפלסטלינה בשנת 1897 לערך. הוא ביקש ליצור חומר יצירה עבור תלמידיו שעסקו בפיסול, ויצר חימר רך, גמיש ובלתי רעיל, שצבעו במקור היה אפור. בשנת 1899 הוציא פטנט על המצאתו. ב-1900 הקים את חברת הארבט המשפחתית, שייצרה פלסטלינה - בין השאר כצעצוע לילדים - בכפר באתהמפטון (Bathampton) שליד באת'. הוא הרבה לצאת לסיורים על מנת לשווק את המוצר ולהרצות אודות השקפתו האמנותית. ב-1915 הוציא פטנט על מוצר פלסטלינה נוסף.
להארבט ולאשתו נולדו שבעה ילדים, ששישה מהם הגיעו לבגרות ועבדו בחברה המשפחתית. החברה נוהלה על ידי צאצאי המשפחה וב-1983 העבירה את הייצור שלה מבריטניה לתאילנד.
במהלך סיור לניו יורק שבארצות הברית חלה הארבט בדלקת ריאות ומת ב-1 ביוני 1921.
המשמר האזרחי (הראשון)

המשמר האזרחי (הראשון) היה ארגון לשמירה על הסדר ולהגנה אזרחית שפעל ביישוב בימי מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות.
המשמר האזרחי נוסד על ידי עיריית תל אביב בשנת 1938, כגוף של מתנדבים לשעות חירום ומצוקה. למשמר האזרחי התנדבו אזרחים רבים שמילאו תפקידים של שמירה על הסדר בכנסים ובלוויות וכמו כן טיפלו בעולים ובמעפילים. בראש המשמר האזרחי בהיווסדו עמד איש הגדודים העבריים, המפקד הראשון של משטרת תל אביב, חיים אלפרין.
בימי מלחמת העולם השנייה התרבו תפקידיו של המשמר האזרחי והוא מילא תפקיד של ארגון הג"א, הפיץ הוראות להתגוננות אזרחית ופיקח על ביצוען. המשמר האזרחי תיאם את שירותי כוחות ההצלה בעת ההתקפה האווירית האיטלקית על תל אביב ב-9 בספטמבר 1940, בה נהרגו כ-100 אזרחים, רבים נפצעו ונגרמו נזקים רבים.
במרוצת הזמן נתגלעה מחלוקת על השליטה על המשמר האזרחי בין עיריית תל אביב לבין ארגון "ההגנה" ולבסוף הפך המשמר האזרחי לזרוע של ההגנה, שנחשבה כ"לגלית" [=חוקית] בעיני שלטונות  המנדט.
בעת מלחמת העצמאות מילא המשמר האזרחי תפקידי שמירה במחסומי הדרכים ובהכנת ביצורים. המשמר האזרחי מילא תפקידי הג"א בעת הפצצות האוויר המצריות על תל אביב.
המשמר האזרחי פעל לפינוי הריסות, שמירת הסדר הציבורי וארגון תחבורה ומגורים לתושבי שכונות הספר שבין תל אביב ליפו. במשמר האזרחי שירתו אזרחים שאינם בשירות צבאי סדיר ושחררו חיילים סדירים לתפקידי לחימה.
יחידת המשמר האזרחי של משטרת ישראל שהוקמה בשנת 1974 שמרה על השם "המשמר האזרחי" ועל המורשת של הארגון הראשון.
עיריית תל אביב קבעה לוח זיכרון במקום הו היה מטה המשמר האזרחי של ההגנה, ברחוב גורדון 49.
פונטלנד

היסטוריה

מדינת פונטלנד של סומליה נוסדה בחודש אוגוסט 1998 לאחר החלטה שהתקבלה בקרב מנהיגים מקומיים בעקבות ניסיונות כושלים לפיוס לאומי בסומליה בעקבות מלחמת האזרחים הסומלית. בתחילה הממשל המקומי קנה את סמכותו מסדרת ועידות שבהן נטלה חלק מכריע מועצת הזקנים המסורתית באזור.
כפי שנקבע בסעיף 1 של אמנת המעבר של הרפובליקה הסומלית, פונטלנד היא חלק מן המדינה הפדרלית של סומליה. במסגרת זו האזור שואף לאחדות העם הסומלי וכפוף למערכת הפדרלית של ממשל מרכזי. שלא כמו סומלילנד, השוכנת ממערבה, פונטלנד איננה מבקשת להיות מוכרת כמדינה נפרדת. אולם גם בפונטלנד (בדומה לסומלילנד) למנהיגות השבטית ולהשתייכות השבטית תפקיד מרכזי בהנהגת המדינה. מאז הכרזתה קיים סכסוך טריטוריאלי בין פונטלנד לסומלילנד באזורי סול וסנאג.
המבנה השלטוני בפונטלנד מורכז משלוש רשויות: השופטת, המחוקקת (בית נבחרים) והמבצעת (הנשיא ומועצת השרים). אף כי באזור פונטלנד שורר שקט יחסית לשאר אזורי סומליה, בשנת 2001 הייתה תקופת אי-שקט בעקבות רצונו של נשיא פונטלנד, עבדולאהי יוסף אחמד, להאריך את כהונתו. אחמד וג'מעה עלי ג'מעה לחמו זה בזה על השליטה בפונטלנד, מאבק שבסופו גבר אחמד. אחמד סיים את תקופת כהונתו השנייה באוקטובר 2004, כאשר נבחר לנשיא סומליה.

מאפיינים דמוגרפיים

על פי הערכה, נכון לשנת 2006, אוכלוסיית פונטלנד מונה כ-3.9 מיליון תושבים, 52% מהם בני שבטים נוודים. קצב גידול האוכלוסייה בפונטלנד הוא גבוה ומושפע מנדידה של תושבים מאזורי דרום סומליה וממדינות שכנות. כ-30% מתושבי פונטלנד גרים בערים בוססו, גארדהו, גארואה, וגלקאסיו. כ-70% מן האוכלוסייה היא מתחת לגיל 30. צפיפות האוכלוסייה בפונטלנד היא כ-18 אנשים לקמ"ר. הדת העיקרית באזור, כמו בשאר אזורי סומליה, היא האסלם.

כלכלה

לפונטלנד כ-1,600 ק"מ של חוף ים השופע דגה ומשאבי טבע אחרים, אולם עם התמוטטות המשטר המרכזי בשנת 1991 החלה פלישה של גורמים זרים לאזורי המדגה של סומליה. ספינות דיג זרות רבות, הדגות בגרירת רשתות ענק, ושיטות דיג מסחרי אחר, החלו מנצלות את אזורי המדגה של פונטלנד. ספינות אלה הפרו את חוקי הדיג הבינלאומיים ועל אף תלונות מדייגים מקומיים, השלטון הקיים בפונטלנד לא הצליח להתגבר על בעיה זו.
פונטלנד מייצאת כמויות גדולות של דגה ופירות ים, וכן תעשייה של הפקת מלח ים. מקורות הכנסה נוספים בכלכלת פונטלנד כוללים משק בקר, יצור לבונה, גומי ערבי, תעשייה וחקלאות.
בעיר לס חורי קיים מפעל לעיבוד דגים בגודל בינוני המעבד דגי טונה ומוצריו נמכרים ברחבי פונטלנד ומחוצה לה. בעיר האבו נבנה מפעל נוסף לעיבוד דגים.
פרעתון

פִּרְעָתוֹן הוא אתר מתקופת המקרא, בו נולד ונקבר השופט האחד-עשר עבדון בן הלל הפרעתוני (ספר שופטים, פרק י"ב, פסוקים י"ג-ט"ו), ובו נולד וכנראה גם נקבר אחד מגיבורי דוד, בניהו על פי ספר שמואל.
פרעתון זוהתה כבר במאה ה-14 על ידי רבי אשתורי הפרחי בספרו כפתור ופרח עם הכפר הפלסטיני פרע'תה, השוכן 19 ק"מ דרומית-מערבית לשכם ו-23 ק"מ מזרחית לקלקיליה.
באתר בוצע סקר ארכאולוגי ונחשפו בו שרידי מבנים קדומים ובורות עתיקים. על פי החרסים שנמצאו בסקר זה המקום היה מיושב בתקופה הישראלית, ומן התקופה הרומית ועד התקופה העות'מאנית. ממצאים אלו מחזקים את זיהוי המקום.
כמו כן, ליד הכפר שוכן מבנה קבר המזוהה עם קברו של עבדון ושל בניהו.
לדעת זאב ספראי לא ניתן לזהות בפרע'תה את פרעתון, השוכנת לפי הכתוב ב"ארץ אפרים" (שופטים יב, טו), כיוון שהכפר נמצא מצפון לנחל קנה, ולפיכך מיקומו בנחלת שבט מנשה ולא בנחלת שבט אפרים. לדעתו יש לזהות את פרעתון עם הכפר הפלסטיני פרח'ה, השוכן 10 ק"מ ממערב ליישוב מעלה לבונה.
לדעת יהודה אליצור ניתן להסביר כי גם פרעתון הייתה מן הערים שהיו לשבט אפרים בתוך גבולות נחלת שבט מנשה, כפי שכתוב "ערים האלה לאפרים בתוך ערי מנשה" (ספר יהושע, פרק י"ז, פסוק ט'), "והערים המבדלות לבני אפרים בתוך נחלת בני מנשה כל הערים וחצריהן" (ספר יהושע, פרק ט"ז, פסוק ט').
הרב דוד הלל וינר טוען כי פרעתון היא כינוי לעיר המקראית גזר.

פרעתון ביהודה

במקורות הבתר-מקראיים נמנית פרעתון שביהודה עם הערים שביצר המצביא הסלאוקי בקכידס לאחר נפילתו של יהודה המכבי בשנת 160 לפנה"ס.
חוקרים רבים מזהים את המקום עם פרעתון המקראית ועם הכפר פרע'תה, כמצוין לעיל. אולם, חוקרים אחרים שוללים את אפשרות הזיהוי של פרעתון שביהודה עם פרעתון המקראית, שמיקומה כאמור בארץ אפרים. מיכאל אבי יונה הציע לזהות את פרעתון שביהודה עם ח'רבת עין פרה שבנחל פרת, וגרשון גליל זיהה את פרעתון שביהודה עם חרבת אל פרעה, 4.5 ק"מ צפונית לאדוריים.
שריון

שריון הוא מעטה הגנה, המספק מחסה מפני פגיעות שונות, לרוב על ידי ספיגתן במקום המטרה. בדרך כלל מדובר בלבוש המורכב מחומר בדרגות קשיחות שונות, שנועד להגן על הגוף מפגיעה.
פרידה שהם

פרידה שהם (נולדה ב-1960) היא מעצבת תפאורה, תלבושות ומרצה ישראלית לתיאטרון.

ביוגרפיה

הוריה, ז'נט ודוד (ויקו) ברסי, בוגרי תנועת השומר הצעיר, עלו לישראל ממצרים; אביה עבד כמנהל סניף בנק דיסקונט ואמה הייתה מורה לצרפתית. פרידה שהם נולדה וגדלה בהרצליה, הצעירה מבין שתי בנות. בצה"ל שירתה בנח"ל, שם הכירה את בעלה לימים, אריק שהם. למדה במגמה לעיצוב במה, החוג לתיאטרון, אוניברסיטת תל אביב (1985-1981). לפני תום לימודיה החלה לעבוד כמעצבת תיאטרון, התלמדה אצל המעצב משה שטרנפלד והייתה שותפתו לעיצובן של תריסר הצגות, לאחר מכן עיצבה עצמאית למעלה ממאה הפקות. משנת 1985 ועד היום (2016) עובדת כמעצבת במה ותלבושות בתיאטראות שונים. החל משנת 1995 מלמדת בכיתות הבימוי בסמינר הקיבוצים בנושאים עיצוב במה ודיאלוג במאי-מעצב.
בשנת 2003 הקימה את המגמה לעיצוב במה ע"ש משה שטרנפלד בבית הספר לאמנויות הבמה, סמינר הקיבוצים ועמדה בראשה מאז ועד לשנת 2015. משנת 2004 היא המנהלת האמנותית של היידפארק אמנותי, פסטיבל תיאטרונטו.
מרצה במסגרת סל תרבות שטראוס והשתלמויות מורים בנושא עבודתו של מעצב הבמה.
משנת 2012 ועד 2015 הייתה חברה בוועדה האמנותית של פסטיבל עכו, בניהולו של גיל אלון.
שהם זכתה בפרס על עיצוב התפאורה להצגה "הקץ של העץ" בפסטיבל חיפה להצגות ילדים בשנת 1996.
פרידה שהם הייתה נשואה עד לגירושיה בשנת 2009 לאריק שוהם, אדריכל במקצועו ולהם שתי בנות: גוני נגמבה הבכורה היא במאית תיאטרון ומאיה שהם הצעירה היא אמנית רב-תחומית.
צ'ארלס היקוקס

ביוגרפיה

היקוקס נולד בפיניקס, אריזונה. הוא התאמן במועדון השחייה של בלומינגטון. הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה ושחה תחת הדרכתו של המאמן הנודע "דוק" קונסילמן, לצידו של מארק ספיץ.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1967 זכה היקוקס ב-3 מדליות, 2 מזהב. במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.19 דקות, במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:00.46 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.05 דקות, אחרי המנצח ראלף יוטון מקנדה (2:12.55 דקות).

שבירת שיאי עולם

באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו, יפן שלושה שבועות לאחר מכן, זכה היקוקס ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש 59.3 שניות. שלושה ימים לאחר מכן, שיפר את שיאו העולמי והעמידו לבסוף על 59.1 שניות, כשחיין ראשון במסגרת משחה שליחים 4x100 מטר מעורב שבו קבעו האמריקאיים שיא עולם חדש של 3:57.2 דקות. במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.4 דקות, שיפור לשיא בן ה-3 שנים של ג'ד גראף מארצות הברית (2:10.3 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.5 דקות.
במבחנים לאולימפיאדת מקסיקו (1968) שנערכו בלונג ביץ', קליפורניה המשיך היקוקס לשבור שיאי עולם והפעם שיאי עולם בסגנון מעורב אישי. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.6 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:43.3 דקות, בשלב המוקדמות ואחר כך 4:39.0 דקות.

אולימפיאדת השיא

אל אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הגיע היקוקס כשיאן עולם במשחים למעורב אישי. במשחקים עצמם זכה היקוקס ב-4 מדליות מתוכן 3 מזהב ואחת מכסף. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אולימפי חדש בתוצאה של 2:12.0 דקות לפני בני ארצו גרג בוקינגהם (2:13.0 דקות) וג'ון פריס (2:13.3 דקות). במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:48.4 דקות, לפני בן ארצו גארי הול סניור (4:48.7 דקות) ומייק הולתאוס (4:51.4 דקות) ממערב גרמניה שהקדים את בוקינגהם למרות הזמן הזהה ובכך מנע שוב ניצחון כל אמריקאי. במשחה ל-4x100 מטר מעורב  בשיא עולמי חדש בתוצאה של 3:54.9 דקות, לפני מזרח גרמניה (3:57.5 דקות) וברית המועצות (4:00.7 דקות). בנוסף הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.2 דקות אחרי המנצח רולנד מאתס ממזרח גרמניה שקבע שיא אולימפי חדש בתוצאה של 58.7 שניות ולפני בן ארצו רוני מילס (1:00.5 דקות).
לאחר פרישתו משחייה תחרותית שימש היקוקס מאמן שחייה ופרשן בתוכניות ספורט בטלוויזיה.
בשנת 2010 נפטר היקוקס בהיותו בן 63 ממחלת הסרטן בסן דייגו, קליפורניה.
טלסקופ (קבוצת כוכבים)

כוכבי הקבוצה

α בטלסקופ הוא כוכב לבן-כחלחל במרחק של כ-350 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.5. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.
δ בטלסקופ הוא כוכב כפול המורכב משני כוכבים לבנים-כחלחלים לא קשורים זה לזה, עם בהירות מדרגה 5. ניתן להבחין ביניהם באמצעות משקפת.
ζ בטלסקופ הוא ענק צהוב במרחק של כ-125 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.1. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.
ג'אמפאולו פאציני

קריירת מועדונים

בינואר 2005 עבר פאציני לקבוצת פיורנטינה מאטלנטה תמורת סכום משוער של כ-6.5 מיליון אירו. בעונתו הראשונה בקבוצה לא זכה לדקות משחק רבות, מאחר שמאמן הקבוצה בעדיף על פניו את לוקה טוני, והותיר אותו להלחם על תפקיד החלוץ השני עם ואלרי בוז'ינוב. לאחר עזיבתו של טוני, הפך פאציני לשחקן הרכב קבוע, ובעונת 2007/2008 כבש 9 שערים במסגרת הליגה.
לאחר הצטרפותו לקבוצה של אלברטו ג'ילארדינו, העדיף מאמן הקבוצה לפתוח בהרכב עם ג'ילארגינו ואדריאן מוטו, ומשום שהפך לשחקן ספסל בשנית, עבר פאציני לסמפדוריה.
פאציני הצטרף לקבוצת סמפדוריה בינואר 2009. משחק הבכורה שלו היה נגד פאלרמו. שערו הראשון במדי הקבוצה היה במשחקו השני במדיה נגד אודינזה במסגרת הקופה איטליה.
ב-28 בינואר 2011 עבר פאציני רשמית לאינטר מילאנו תמורת סכום המוערך ב-12 מיליון אירו ותמורת העברתו של ג'ונתן ביאביאני לסמפדוריה. במשחק הבכורה שלו נגד פאלרמו, הוא כבש צמד וסחט פנדל.
ב-22 באוגוסט 2012 עבר פאציני ליריבה העירונית מילאן בעסקת חילופי שחקנים שבמקביל אנטוניו קסאנו עבר לאינטר.
בקיץ 2015 חתם בהלאס ורונה. ב-31 בינואר 2018 הושאל פאציני ללבאנטה עד לסוף העונה.

נבחרת לאומית

פאציני קיבל את זימונו הראשון לנבחרת איטליה ב-28 במרץ 2009, לקראת משחקה של הנבחרת מול מונטנגרו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, ואף כבש באותו משחק. לאחר ארבעה ימים פאציני כבר פתח בהרכב הנבחרת במשחקה מול אירלנד, אך הורחק כעבור שתי דקות בלבד לאחר שפגע בג'ון אושיי.