google/wiki40b huggingface dataset:
אייל גפן

ביוגרפיה

גפן נולד בקיבוץ יגור. שירת בצה"ל בלהקת גולני. למד משחק ובימוי בסמינר הקיבוצים ואמנות באוניברסיטת תל אביב. 
שיחק בסרטים ישראלים רבים, מסרטיו: "מיליונר בצרות" ב-1978, "אמי הגנרלית", "דיזנגוף 99" ו"הלהקה" ב-1979, "הפחדנים" ו"עם ישראל חי" (תפקיד ראשי) ב-1981, "כביש ללא מוצא" ב-1982, "מכת שמש" ב-1984, "שוברים" ב-1985, "הקרב על הוועד" ב-1986, "עבודה בעיניים" ב-1988, "סיפורי תל אביב" ב-1992, "סיפור שמתחיל בלווייה של נחש" ב-1994, שבזי ב-1997, "הבשורה על פי אלוהים" ב-2004.
גפן שיחק בהצגות רבות בתיאטרון, בהן "הצילו" (1974) ו"קומדיה וולגרית על דון שיפל וחברו" (1977) בתיאטרון חיפה, המחזמר "ברנשים וחתיכות" בתחילת שנות ה-90, והצגות נוספות בתיאטרון הבימה, הקאמרי ותיאטרון בית ליסין. ב-2008 חזר לתיאטרון והעלה בתיאטרונטו הצגת יחיד, "או לא להיות", מאת רוני שניידר.
בדצמבר 1982 השתתף בפסטיגל מספר 2 עם השיר "גלשן הרוח" (מילים: דודו ויזר, לחן: נורית הירש, עיבוד: רוני וייס). בדצמבר 1985 הנחה את פסטיבל שירי הילדים מספר 16 לצד חנה לסלאו. בדצמבר 1986 השתתף בהנחית פסטיבל שירי הילדים מספר 17 לצד שרי צוריאל, רבקה מיכאלי ומני פאר.
כשחקן פרסומות שיחק בפרסומות לחברות זוגלובק, טוטו, ביטוח ישיר, איטונג ופרמטון.
בטלוויזיה הגיש פינת בישול בתוכנית "שמיניות באוויר" (1988), הנחה את השעשועון "תשע בריבוע" (1995), השתתף בפרק בסדרה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" ב-1989, וכן במספר פרקים של הופה היי (ב-1990, 1991 ו-1995). שיחק במספר סדרות טלוויזיה נוספות, בהן "חתולות הרעם" (1998), "אבאל'ה" (2001) ו"בזמן אמת" (2004). ב-2009 שיחק בסדרה פולישוק בתפקיד בומה.
גפן הקים ב-1981 חברת הפקות עצמאית, "אייל גפן הפקות סרטים בע"מ". הוא משמש עד היום כבעלים של החברה, שהפיקה כ-3,000 סרטוני פרסומת, וניהלה קמפיין בחירות לטלוויזיה למפלגות מרצ (1988, 2009), העבודה (1992) ומפלגת המרכז (1999). 
גפן הוא גם צייר. יצירותיו הוצגו בין השאר בתערוכות בתיאטרון חיפה (1989), בית רוטשילד (1994), תיאטרון הבימה (2002, במסגרת תערוכה קבוצתית), בגלריית "שורשים" (2008) ובמוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן (2010).
גפן כתב מספר ספרים: "שישי, חברים" (2004); "דיבורים" (2008) המתעד את התערוכה "דיבורים" בגלריה "שורשים"; ו"אדם הולך: סיפורים מקומיים" (2010) הכולל סיפורים שאסף על אנשים ידועים ואלמונים בישראל. סיפורו "שאול הקמצן" התפרסם במוסף התרבות של העיתון הארץ. מ-2002 גפן כותב מדי שבוע טור אישי באתר nrg. בנוסף הוא כותב בלוג אישי בשם "99 סיפורים אמיתיים".
גפן מלמד משחק כמורה מן המניין בבית צבי. בנוסף הוא הבעלים של חברת "אחד על אחד" לייעוץ אישי, עסקי ותקשורתי.
גפן נשוי לאורית, בתו של השחקן ישראל רובינצ'יק, ואב לבת.
אפריטיף

אַפֵּרִיטִיף (מצרפתית: Apéritif; בעברית: אֶקְדָּם) הוא משקה אלכוהולי שנוהגים לשתות כמתאבן לפני סעודה גדולה. בדרך כלל מגישים אותו בלוויית תוספת קלה כגון זיתים או עוגיות.

אטימולוגיה

מקור המילה הוא במילה הלטינית aperire - "לפתוח", שכן המשקה פותח את הארוחה. ב-2009 הציעה האקדמיה ללשון העברית את השם אֶקְדָּם.

היסטוריה

על מנהג לשתות מעט משקה אלכוהולי לפני הארוחה ידוע בתרבויות שנות ומתקופות שונות. ההיסטוריה המודרנית של האפריטיף מתייחסת לורמוט שהומצא בטורינו ב-1786, על ידי האיטלקי אנטוניו בנדטו קרפנו. במאה ה-19 הפכו שמות החברות מרטיני, צ'ינזנו וגנסיה לשם נרדף לוורמוט, אך הוא יוצר גם על ידי יצרנים נוספים. אפריטיפים היו פופולריים במיוחד באירופה בסוף המאה ה-19 ובשלהי המאה ה-20 הייתה פתיחת ארוחה באפריטיף נפוצה גם בארצות הברית.
לא ברור מהו המקור הראשון לפתיחת ארוחה במשקה אלכוהולי, ויש הטוענים שמנהג זה מגיע ממצרים העתיקה.
בספרד ובמדינות נוספות באמריקה הלטינית מלווה האפריטיף ארוחות המבוססות על טאפס.
מרכז מ' ד' אנדרסון לסרטן באוניברסיטת טקסס

המרכז לסרטן ע"ש מ.ד. אנדרסון באוניברסיטת טקסס (באנגלית: The University of Texas M. D. Anderson Cancer Center) הפועל ביוסטון טקסס הוא אחד מן המרכזים הרפואיים הבולטים בעולם בטיפול ובמחקר על מחלות סרטניות. זהו מוסד מחקר אוניברסיטאי, המעניק תארים אקדמאיים, יחד עם בי"ח המטפל בחולי סרטן.

היסטוריה

מרכז מ.ד. אנדרסון נוסד על פי חוק שקיבל בית המחוקקים של מדינת טקסס בשנת 1941, אשר הפך את המרכז לחלק ממערכת הקמפוסים של אוניברסיטת טקסס. קרן מ.ד. אנדרסון, הקרויה על שם בנקאי מטנסי, מונרו דנוויי אנדרסון, שמת שנתיים קודם לכן והיה בעל חברה סוחרת כותנה, הגדולה בעולם, הסכימה להעניק למרכז החדש סכום זהה לזה שתעניק לו מדינת טקסס, אם המרכז ייקרא על שמו של אנדרסון מייסדה, וכך אכן היה.

המרכז כיום

מרכז אנדרסון הוא כיום אחד מ-41 מרכזים אמריקאיים כוללניים לסרטן, המוכרים על ידי המכון הלאומי לסרטן. במרכז מטופלים מדי שנה למעלה מ-108,000 חולים והוא מעסיק למעלה מ-18,000 אנשי צוות.
בתשע מתוך 11 השנים האחרונות, כולל שנת 2012 דורג מרכז מ.ד. אנדרסון במקום הראשון מבין המרכזים הרפואיים לטיפול בסרטן בארצות הברית. 
הכנסותיו של המרכז ב-2012 הן קרוב לשלושה מיליארד דולר, כאשר כשלושה רבעים מתוכם באים מתשלומי החולים המטופלים בו, וקצת יותר מעשירית, מתרומות. חלקה של מדינת טקסס בתקציבו הוא פחות מ-5%.
אסקו גדיניה

היסטוריה


המועדון נוסד ב-1995 בשם STK טרפל סופוט והחל לשחק בליגה הפולנית השלישית. תוך מספר שנים עלה המועדון לליגה הבכירה.
שרקן

מקור השם

השרקן נקרא בעברית חזיר ים, בעקבות השפות האירופאיות. באנגלית השרקן קרוי "חזיר גינאה" (Guinea pig), בצרפתית "חזיר הודו" (Cochon d'Inde) ובשפות אחרות בשמות דומים. זאת מפני שהוא הובא לאירופה מעבר לים, והזכיר לאירופאים את החזיר בהרבה מאפיינים פיזיים והתנהגותיים. בהמשך, הנחיל לו פיני אמיתי את שמו העברי שרקן עקב הציוצים (הדומים לשריקות) שהוא משמיע בעיקר כאשר הוא מפחד או רעב. כיום נפוצים לחיה זו בעברית שני השמות הבאים: "קביה", שהוא שם הסוג שלו, ו"שרקן".

מבנה גוף

אורך גופו של שרקן בוגר מגיע עד 20 סנטימטר וצבע פרוותו חום, כתום, לבן, אפור, שחור או שילוב של צבעים אלה. לשרקן אין זנב. בגפיים האחוריות יש לו שלוש אצבעות ובקדמיות - ארבע.
משקל השרקנית הנקבה נע בין 700 ל-1,000 גרם ומשקל הזכר נע בין 900 ל-1,200 גרם.

רבייה

השרקנים הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל שלושה חודשים והשרקניות הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל חודשיים. תקופת הייחום של הנקבה נמשכת שישה עשר ימים. היריון של קביה נמשך בין חודשיים לחודשיים וחצי (59–72 יום), והנקבה יכולה להיכנס להיריון מחדש מספר שעות לאחר ההמלטה. השרקן מתפקד באופן עצמאי החל מזמן קצר לאחר הלידה.
בהמלטה נולדים בין שניים לארבעה גורים, אך לפעמים גם חמישה או שישה. הגורים נולדים במשקל של 75–100 גרם עם פרווה, בעיניים פקוחות וביכולת מוטורית גבוהה ויכולים לאכול עצמאית מגיל שלושה ימים. עם זאת הם זקוקים לחלב אם עד גיל ארבעה שבועות לשם בניית מערכת חיסונית חזקה ויציבה.

השרקן כחיית מחמד

חלק משרקני המחמד משוחררים בבית, אך לרוב מגדלים אותם בכלובים כמו אוגרים. בארצות הברית, גידול השרקנים נפוץ מאוד ומגדלי שרקנים עורכים תערוכות גזעים, עבור גזע האנגורה, גזעים ארוכי שיער, גזע ההימלאיה וגזעים אחרים.
הגזעים הנפוצים בישראל הם ממין מעורב ברובם. הם ידידותיים ונוחים לגידול, ולא דורשים טיפול רב. יש לספק להם מעט ירקות פעם ביום (עלים ירוקים, חסה, גזר, פלפל, כרוב לבן ופטרוזיליה אך לא עגבניות או פירות הדר), לצד מזון יבש הנמכר בחנויות לחיות מחמד.
השרקנים פעלתניים מאוד, ונוהגים להתרוצץ ולשחק. הם זקוקים להרבה ויטמין C, ולכן בתור מקור לוויטמין C מומלץ לספק להם אבן ויטמינים (למכרסמים), פירות וירקות (יש לשטוף היטב) או חציר (רצוי אספסת). השרקנים נהנים ללעוס את המצע ולחפור מחילות בקש. אפשר לשים להם קופסאות קטנות או צינורות חלולים, שבהם הם אוהבים להסתתר ולשחק. יש לשים להם גזעי עץ קטנים (קרשים מעץ מלא, שאריות מנגריות) אותם הם יכולים לכרסם. מצע טוב הוא גלילי עץ המיועדים לחתולים. אין להחזיק את השרקן בטמפרטורה מתחת ל-18 מעלות צלזיוס, מתחת לטמפרטורה זו ישנה סכנה לירידה בתוחלת החיים של השרקן.
השרקן חששן מטבעו, אך שרקן מבוית רגיל לבני אדם, ובהדרגה יגבר ביטחונו באיש המאכיל אותו. שרקנים נקשרים לבעלים שלהם ולומדים מהר לזהות את קולות פתיחת המקרר או שקית האוכל ומשמיעים קולות שריקה והתרגשות בידיעה שהאוכל מגיע. יש להרחיק את השרקן ממוקדי רעש חזק ואין להשאירו באור שמש חזק אף לא לזמן קצר. הקביה הוא חיה עדרית וחברותית, ולכן במידת האפשר יש לרכוש יותר משרקן אחד. אחרי ששרקן אחד יתרגל לשטח בבית, יהיה קשה עד בלתי אפשרי להוסיף לו שרקן נוסף (במיוחד אם מדובר בשני זכרים), מפני שהשרקן הוותיק יתקוף את ה"פולש".
בית הקברות לחלליות

בית הקברות לחלליות, הידוע גם כ"נקודת נמו" ("Point Nemo"), הוא אזור בדרום האוקיינוס השקט, 3,900 ק"מ מדרום-מזרח לולינגטון שבניו זילנד המשמש באופן שגרתי כנקודת הריסוק של לוויינים, חלליות ופסולת חלל. האזור תואם את "נקודת נמו", האזור הרחוק ביותר באוקיינוס מכל יבשה. נקודה זו נבחרה לריסוק חלליות משום הריחוק שלה מאזורים מיושבים או חיים תת-מימיים. האדמה הקרובה ביותר לנקודה זו נמצאת כ-2,415 ק"מ מבית הקברות.
מבין החלליות שרוסקו בנקודה זו הידועה ביותר היא תחנת החלל מיר. כמו כן ניתן למצוא מספר חלליות אספקה בלתי מאוישות של תחנת החלל הבינלאומית:  החללית HTV של הסוכנות היפנית לחקר החלל,
ואת החללית ATV של סוכנות החלל האירופית. יותר מ-263 חלליות התרסקו באזור זה בין השנים 1971 ו-2016.
חלליות המתרסקות באזור זה הן בדרך כלל חלליות השוקלות מעל שני טון, שאינן מתפרקות לחלוטין בתוך האטמוספירה. מכיוון שקיימת אי וודאות במידול התפרקות החללית במהלך כניסתה לאטמוספירה, נעשה תמרון מיוחד במהלך דעיכת המסלול של החללית לתיקון והכוונת החללית לאזור זה. לא ניתן לכוון לאזור זה חלליות שאינן תחת שליטה (עקב תקלה או סוף חיים) כגון תחנת החלל הסינית טיאנגונג 1.
אביהו מדינה

ביוגרפיה

אביהו מדינה נולד בשכונת שבזי בתל אביב כבנם השלישי של לאה לבית מיסק, ילידת ירושלים שהוריה עלו ארצה מתימן במסגרת העלייה השנייה, ואהרן לוי מדינה, יליד תימן שעלה ארצה ב-1942, ובהמשך עברה משפחתו לגור בחולון. כשהיה בן 12 נפטרה אמו. שנה לאחר מכן התחתן אביו מחדש, ואביהו עזב את הבית ועבר להתגורר עם אחיו הגדול. בנערותו התחנך בקיבוץ כיסופים, שם ספח השפעות מוזיקליות שרווחו בשנות השישים, כגון מוזיקת רוק, ביטלס ועוד. בשנת 1967 התגייס לצה"ל, ושירת בחיל השריון כמפקד טנק. במלחמת יום הכיפורים נקרא למילואים במסגרת חטיבה 217. במהלך המלחמה שימש כמפקד ותותחן בחזית הדרום והחליף מספר טנקים לאחר שהטנקים עליהם פיקד נפגעו. השתתף גם במלחמת לבנון הראשונה.
מדינה החל לכתוב שירים ב-1970. שירו הראשון "יעקב התמים" (הידוע כ"אל תירא ישראל") זכה במקום השלישי בפסטיבל הזמר המזרחי ב-1971, בביצוע משה הלל. לפסטיבלי הזמר המזרחי הבאים נכנסו עשרה שירים נוספים של מדינה, וכולם הגיעו למקומות 1-3. 
הקריירה של מדינה כזמר התחילה בפסטיבל הזמר המזרחי 1980, כאשר ביצע את שירו "רחל".
בין יצירותיו של אביהו מדינה ישנם להיטים כמו "הפרח בגני" (מקום ראשון בפסטיבל הזמר המזרחי 1982 בביצועו של זוהר ארגוב), "כי אליך אקרא", "כינור דוד", "לבד יושבת", "להיות אדם", "כבר עברו השנים", "סוד המזלות", "למה אל", "שבחי ירושלים", "אבי" ו"תן לזמן ללכת". שירים אלה בוצעו על ידי זוהר ארגוב, חיים משה ושימי תבורי.
בין השנים 2010–2011 כיהן כיו"ר אקו"ם.
בשנת 2015 נבחר מדינה להיות אחד מארבעה עשר מדליקי המשואות של יום העצמאות של אותה שנה.
בשנת 2016 הוענק לו פרס שר החינוך לתרבות יהודית בתחום המוזיקה.

מאבקו נגד הדרת המוזיקה הישראלית הים-תיכונית

מדינה היה מהדוברים הבולטים נגד הדרתם של מוזיקאים מהסגנון הים-תיכוני, כבר מראשית דרכו. להשקפתו, המוזיקה המכונה "מזרחית" היא חלק בלתי-נפרד מהזמר העברי בכלל, וראויה לקבל במה מרכזית בכלי התקשורת. לדבריו, יצירתו היא בראש ובראשונה יצירה ישראלית, וכשם שאין מכנים את מתי כספי "יוצר מערבי" כך אין לראות בו "יוצר מזרחי". לאחר שחרורו ממילואים, בתום מלחמת יום הכיפורים, החל במאבק כדי ששיריו ושירים אחרים בסגנון הים-תיכוני יושמעו בתחנות הרדיו של קול ישראל, ייכללו במצעדי הפזמונים הכלליים ויבוצעו בפסטיבלים מרכזיים כפסטיבל הזמר והפזמון, שלא קיבל אף אחד משיריו, במקום שיידחקו לתוכניות נפרדות ולאירועים משלהם. ב-1980 האשים את רשות השידור בכך שזמרים כמו ג'ו עמר, בעז שרעבי ועליזה עזיקרי עזבו את ישראל, ואחרים נאלצו לוותר על הז'אנר הים-תיכוני כדי למצוא חן בעיני עורכי המוזיקה. ב-2013, במהלך ראיון שערך עמו ניב רסקין בגלי צה"ל, מתח ביקורת קשה על גל"צ וגלגלצ ואמר: "למה אתם מציגים אותי כמזרחי ולא כישראלי? שמים אותנו בגטו, כמו משהו שאמור לעבור מהעולם. אתם עד היום לא רואים בנו חלק לגיטימי של עם ישראל ומהתרבות הישראלית".

חייו הפרטיים

מדינה גרוש מיהודית, גיורת ממוצא גרמני, ואב ל-3. מתגורר בקריית מטלון בפתח תקווה. אחותו היא השחקנית והזמרת נאווה מדינה. לצד פעילותו האמנותית עסק גם בליטוש יהלומים ואף היה בעליה של מלטשה, מתוך רצון שלא להיות תלוי לפרנסתו בהכנסותיו ממוזיקה.
קמילו גולג'י

ביוגרפיה

קמילו גולג'י נולד בשנת 1843 בקורטנו (Corteno; כיום קורטנו גולג'י) שבוואל קמוניקה. אביו היה רופא ששימש גם כאחראי על הרפואה בנפה. גולג'י למד באוניברסיטת פאביה, שם עבד במעבדה לפתולוגיה ניסויית תחת ג'וליו ביצוצרו (Giulio Bizzozero), שהסביר את תכונותיו של מח העצם. הוא סיים את לימודיו ב-1865. במהלך מרבית הקריירה המקצועית שלו הוא חקר את מערכת העצבים המרכזית. במחצית השנייה של המאה ה-19 לא היו טכניקות צביעת רקמות יעילות מספיק למחקר רקמות העצבים. כאשר עבד כמנהל הרפואי של בית חולים פסיכיאטרי (ה-Ospedale Di San Mateo בפאביה), בשנים 1865–1871, הוא ערך ניסויים בהספגת רקמות עצבים במתכת, כשהוא משתמש בעיקר בכסף (צביעת כסף). הוא גילה שיטה לצבוע רקמת תאים, כך שיצבעו מספר מוגבל של תאים בשלמותם. שיטה זו אפשרה בפעם הראשונה לבחון את הנתיבים של תאי העצבים במוח. הוא כינה את תגליתו "תגובה שחורה" (באיטלקית reazione nera), שאחר כך כונתה לכבודו שיטת גולג'י או צביעת גולג'י. הגורם לצביעה של חלק מהתאים בלבד עדיין אינו מובן.
התגובה השחורה כללה הצמדות של חלקיקי כסף כרומטי למעטפת העצב (נוירילמה) בתגובה כימית בין כסף חנקתי לאשלגן דו-כרומטי. עקב כך נוצר משקע שחור בולט על גוף תא העצב, כמו גם על האקסון וכל הדנדריטים. הניגודיות שבין התא הצבוע בשחור לבין הרקע הצהוב מאפשרת קבלת תמונה ברורה של תא העצב. היכולת לצפות בתאי עצב נפרדים הובילה בסופו של דבר להתקבלותה של דוקטרינת הנוירונים, אף שלמרבה האירוניה, גולג'י עצמו היה בין המתנגדים לה.
בנוסף לתגלית זו גילה גולג'י את אברון החישה בגיד הקרוי על שמו אברון הגיד על שם גולג'י, קולטן הממוקם בצומת שריר-גיד הרגיש לשינוי במאמץ המתיחה על מערכת השריר-גיד הנובע מכיווץ השריר.
גולג'י חקר את מחזור החיים של ה-Plasmodium והקשר בין התרחשות הקדחת השלישונית והרביעונית של מחלת המלריה למחזור החיים של האורגניזמים המכונים כיום Plasmodium vivax ו-Plasmodium malariae בהתאמה.
תוך שימוש בטכניקות הצביעה שלו, גילה גולג'י ב-1898 את האברון המצוי בכל התאים האוקריוטיים הקרוי על שמו אברון גולג'י או בקיצור גולג'י, שתפקידו העיקרי לעבד מקרומולקולות, כמו חלבונים וליפידים, שסונתזו על ידי התא.
תגלית נוספת של גולג'י קשורה לפיזיולוגיה של הכליות. גולג'י היה הראשון שהראה כי הטובול הדיסטלי של הנפרון חוזר לפקעית ממנה יצא, תגלית אותה פרסם ב-1889 ("Annotazioni intorno all'Istologia dei reni dell'uomo e di altri mammifieri e sull'istogenesi dei canalicoli oriniferi". Rendiconti R. Acad. Lincei 5: 545–557, 1889).
בעזרת צביעותיו, התאפשרה הבנה טובה יותר של המוח. כמו כן, סנטיאגו רמון אי קחאל, איתו זכה גולג'י בנובל, השתמש בצביעותיו לצורך ציור תאים שעזרו להבנת המבנה והאנטומיה של המוח. 
גולג'י חזר לאוניברסיטת פאביה כראש הקתדרה להיסטולוגיה ופתולוגיה כללית ואף מונה פעמיים כרקטור האוניברסיטה, בשנים 1896-1893 ו-1909-1901. כמו כן שימש כמרצה באוניברסיטת בולוניה.
ב-1906 זכה גולג'י יחד עם ההיסטולוג, הפיזיולוג והפתלוג הספרדי סנטיאגו רמון אי קחאל בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשל מחקריו על מערכת העצבים. גולג'י מת בפאביה שבאיטליה בינואר 1926 ונקבר בה.
אברהם הופמן

ביוגרפיה

אברהם הופמן נולד וגדל בשכונת גאולה שבירושלים. ב-1955 התחיל את הקריירה שלו במכבי ירושלים. בעונתו הראשונה קלע הופמן 234 נקודות. אברהם הופמן היה אחד הכישרונות העולים של הליגה וכונה יד שמאל הצולפת. ב-1960 הוביל הופמן את מכבי ירושלים לניצחון מפתיע 67:72 על מכבי תל אביב שנחשבה באותה עת כקבוצה החזקה בישראל. ב-1963 החלה מכבי תל אביב לנהל עמו משא ומתן על צירופו לקבוצה שבסופו חתם הופמן במכבי תל אביב. ב-2005 זכה במקום ה-43 בספר היכל התהילה של הכדורסל הישראלי. קלע 3,641 נקודות ליגה סדירה במהלך הקריירה.
אברהם הופמן הוא אביו של שחקן הכדורסל לשעבר דור הופמן שכיום מתגורר בארצות הברית.
אברהם הופמן נפטר באפריל 2015 בגיל 76.
הנרי פרנקפורט

הנרי 'האנס' פרנקפורט (בהולנדית: Henri 'Hans' Frankfort;‏ 24 בפברואר 1897 – 16 ביולי 1954) היה אגיפטולוג, ארכאולוג ומזרחן הולנדי.

ביוגרפיה

פרנקפורט נולד באמסטרדם ולמד היסטוריה באוניברסיטת אמסטרדם ולאחר מכן עבר ללונדון, שם בשנת 1924, למד לתואר שני תחת סר פלינדרס פיטרי בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. בשנת 1927 הוא קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ליידן. נשא לאישה את הנרייט גרוונווגן (Henriette Groenwegen) ומאוחר יותר את אנריקטה האריס (Enriqueta Harris).
בין שנת 1925 ו-1929, פרנקפורט היה מנהל החפירה של החברה לחקר מצרים של לונדון באל עמארנה, אבידוס וארמנט (Armant). בשנת 1929 הוא הוזמן על ידי ג'יימס הנרי ברסטד להיות למנהל משלחת לעיראק מטעם המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו. החפירות התקיימו במשך 6 עונות חפירה, בין השנים 1930–1937 והתרכזו באזור עמק נהר דיאלא באזור בו שכנה ממלכת אשנונה.  בנוסף השתתפה המשלחת בחפירה קצרה בחפירות בדור שרוכין.
בשנת 1937 פרנקפורט ואמיל קרלינג (Emil Kraeling) זיהו אישה בתבליט בורניי (Burney Relief) כלילית של המיתולוגיה היהודית, אם כי זיהוי זה נדחה באופן כללי.
בשנת 1939 הוא פרסם את מה שנחשב אולי להישגו המשפיע ביותר  העוסק בחותמות גליל: "Cylinder Seals: A Documentary Essay on Ihe Art and Religion of the Ancient Near East". בעבודה משותפת עם אשתו, עם ג'ון א' וילסון (John A. Wilson) ועם ת'ורקילד ג'ייקובסן (Thorkild Jacobsen) הוא פרסם את "The Intellectual Adventure of Ancient Man" בשנת 1946, בעבודה משפיעה על האופי של מיתוס ומציאות. בשנת 1948 הוא מונה למנהל מכון ורבורג בלונדון. יחד עם ארנסט ווליס באדג' (EA Wallis Budge), הציע טענה מהפכנית לזמנו כי התרבות המצרית, מבחינה תרבותית, דתית, ואתנית נבעה מאפריקה ולא מאסיה. הוא כתב 15 ספרים ומאמרים וכ73 מאמרים לכתבי עת על מצרים העתיקה, בנושאי ארכאולוגיה ואנתרופולוגיה תרבותית, ובמיוחד על מערכות דתיות של המזרח הקרוב הקדום.
פרנקפורט מת בלונדון בגיל 57.
בני לם

קריירה ככדורגלן

לם נולד בנתניה. למשפחתו קשר משפחתי למגן באיירן מינכן בעבר פיליפ לאם. לם התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה. בעונת 1977/1978 עלה לקבוצה הבוגרת וזכה עם המועדון באליפות המדינה ובגביע המדינה. לם שיחק בנתניה במשך 13 עונות, שותף ב-250 משחקים וכבש 72 שערים, וזכה עם המועדון בשלוש אליפויות, בנוסף לשתי זכיות בגביע הטוטו ושתי זכיות בתואר אלוף האלופים. בסיום עונת 1989/1990 עזב את נתניה וחתם בהפועל אשדוד מהליגה הארצית (אז הליגה השנייה). במהלך העונה עבר למכבי שעריים, אך במדיה לא זכה לדקות משחק רבות. בעונת 1992/1993 חתם בהפועל טייבה, עמה עלה לליגה הארצית, ועונה לאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
לזכותו של לם שתי הופעות בנבחרת ישראל.

קריירת אימון

בשנת 1995 מונה לם למאמן מכבי נתניה בצוותא עם אלברט גזל, כשהקבוצה שיחקה בליגת המשנה, אך השניים לא נחלו הצלחה ועזבו את המועדון לאחר חודשים ספורים. בדצמבר 1996 מונה למאמן הפועל טייבה, אך לאחר שני הפסדים עזב את המועדון ומונה למאמן מחלקת הנוער של בית"ר טוברוק. במהלך שנותיו בטוברוק אימן שחקנים רבים שישחקו לימים בליגת העל, וביניהם שמעון אבו חצירא, שלומי ארבייטמן, שי בירוק, אלירן דנין, אלמוג כהן, זאב חיימוביץ' ואבי כנפו. לאחר 13 שנה כמאמן במחלקת הנוער של טוברוק עזב את המועדון, וחזר למכבי נתניה כמנהל מקצועי במחלקת הנוער של המועדון. לאחר שנתיים בנתניה מונה למאמנה של מכבי עירוני כפר יונה ששיחקה אז בליגה א'. בשנת 2011 חזר לקדנציה שנה כמנהל מקצועי במחלקת הנוער של מכבי נתניה. לאחר 3 שנים בתפקיד, הפך למאמן ראשי בקבוצת הנוער.

כדורגל חופים

בשנת 2007 מונה למאמן נבחרת ישראל בכדורגל חופים שהוקמה באותה עת, ובמקביל גם למאמנה של מכבי נתניה. בסיום העונה הראשונה של הליגה הישראלית בכדורגל חופים זכה עם המועדון באליפות ראשונה. שנה לאחר מכן זכה עם נבחרת ישראל בגביע האתגר, המפעל השני בחשיבותו באירופה, לאחר ניצחון 3-4 בגמר נגד גרמניה. ב-15 במרץ 2009 הודח מתפקידו כמאמן הנבחרת לאחר שהורשע על ידי ההתאחדות לכדורגל בזיוף חתימה. לאחר שנה חזר לתפקיד.
אייל יצחקי

אייל יצחקי (נולד ב-1967) הוא שמאי מקרקעין אשר כיהן כשמאי ממשלתי ראשי משנת 2007 ועד 2011.

ביוגרפיה

יצחקי נולד ברמת גן. הוא למד בגמנסיה גן נחום בראשון לציון במגמה הביולוגית. התגייס לצה"ל בשנת 1986 ושירת כקצין מודיעין ביחידה 8200 של חיל המודיעין. 
בשנת 1993 סיים תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון.  בשנת 1995 סיים לימודי תעודה בשמאות מקרקעין באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1996 הוסמך כשמאי מקרקעין. כשמאי במגזר הפרטי סייע בשנת 2005 להקמת הוועדה לתקינה שמאית של מועצת שמאי המקרקעין במשרד המשפטים. בהובלתו קבעה הוועדה הגדרה חד ערכית לשטח דירה שאומצה בחוק המכר בשנת 2008. ב-10 ביולי 2007 הצטרף לשירות הציבורי עם מינויו לשמאי הממשלתי הראשי, העומד בראש אגף שומת מקרקעין.
בתחילת תקופת כהונתו פרץ המשבר הכלכלי העולמי שהביא לתנודתיות ולאי וודאות בשוק הנדל"ן הישראלי. בתקופת המשבר, שהתאפיינה בעליות מחירים מתמשכות (בעיקר בנדל"ן למגורים), נסקרה על ידו השתנות מחירי הדירות באופן עצמאי במנותק ממדדי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשם ניטור ההשתנות בתקופת המשבר
יצחקי קבע כללי שמאות לפיצוי מפוני גוש קטיף כחלק מיישום תוכנית ההתנתקות, כן קבע עקרונות לפיצויים בגין הפקעה של סוגי נכסים שונים וגיבש קווים מנחים לפתרון סוגיות מיוחדות בענף שמאות המקרקעין. על כללים אלה הושמעה ביקורת מצד בעלי עניין בטענה שהם מצמצמים את מרחב שיקול הדעת בענף.
בשנת 2010 הגיש דו"ח שהמליץ על ביטול הסובסידיה לקרקע שמוענקת לחקלאים על ידי מינהל מקרקעי ישראל וקרא למיכרוז השכירות והחכירה של קרקע חקלאית שבבעלות המדינה.
בשנת 2011 סיים יצחקי את כהונתו והוחלף על ידי טל אלדרוטי. בשנת 2012 מונה לכהן כשמאי מכריע לתקופה של עשר שנים.
יצחקי מתגורר בראשון לציון, נשוי ליעל ואב לשלושה ילדים.
קינורטס

קינורטס (ביוונית: Κυνόρτας) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, מלך ספרטה בנו של אמיקלס ואחיו של ארגאלוס.
הוא היה בנם של אמיקלס ודיומדה, אחיהם של ארגאלוס ולאודמיה. לאחר מותו של אביו ירש את כיסא המלוכה ארגאלוס הבכור, ולאחר מותו של ארגאלוס עלה קינורטס לשלטון. הוא היה אביו של אויבלוס ועל פי גרסאות מסוימות גם של פריארס.
שמואל אשכנזי (כנר)

שמואל אשכנזי (באנגלית: Schmuel Aschkenasi; נולד ב-11 בינואר 1941) הוא כנר אמריקאי-ישראלי, תלמידה הראשון של אילונה פהר.

חייו

שמואל אשכנזי נולד בשנת 1941 בתל אביב, אך כבר בהיותו בן חודשיים עזבה משפחתו את העיר בעקבות הפצצת האיטלקים ועברה לחולון, שם גדל והתחנך. אביו, שעלה ארצה מגליציה בשנת 1935 היה בעל מלאכה חובב מוזיקה, וגמר אומר להקנות לילדיו את החינוך המוזיקלי שנשלל ממנו בילדותו. שמואל החל לנגן בגיל שש, תחילה אצל דודו, כנר חובב, ואחר אצל אילונה פהר כתלמידה הראשון של מי שנודעה במשך השנים כ"יוצרת ילדי פלא". הופעתו הפומבית הראשונה הייתה בגיל 12, בנשף העיתונאים בירושלים, וזמן קצר אחר כך הופיע ברסיטל ראשון במוזיאון תל אביב ובקונצרט באולם ימק"א ירושלים, עם תזמורת קול ישראל, בנגינת הקונצ'רטו לכינור של ארנסט שוסון. 
בגיל 15 יצא אשכנזי לארצות הברית ללמוד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה אצל אפרם צימבליסט, תחילה במלגה של קרן נורמן ואחר במלגה מטעם מכון קרטיס.
לאחר גמר לימודיו היה לסולן מבוקש עם תזמורות ידועות ברחבי העולם וכן הרבה לנגן מוזיקה קאמרית עם הרכבים שונים. במשך קרוב ל-40 שנה היה כנר ראשון ברביעיית ורמיר. אשכנזי מלמד במכון קרטיס ובאוניברסיטאות שיקגו וברונסוויק. פעם בעשור מגיע אשכנזי לכיתת אמן בסמינר הקיץ לכינור קשת אילון שבגליל המערבי.
שמואל אשכנזי נשוי ואב לשניים. אשתו היא כנרת בתזמורת שיקגו. בניו אינם עוסקים במוזיקה.
אטליז

אטליז הוא חנות המשמשת למכירת בשר. בנוסף למכירת הבשר משמש האטליז גם לעיבוד מסוים של הבשר, כך שיתאים לצורכי הקונים, כגון פירוקו של העוף או הבהמה ליחידות קטנות, יישון הבשר וכדומה. העובד באטליז קרוי קצב. 
מקור המילה ביוונית "קטליז" ובלשון המשנה "נמכרין באטליז ונשחטין באטליז".
מאפיין מרכזי של אטליז המוּכּר ליהודים הוא שאלת כשרותו של האטליז. אטליז כשר מציין זאת באופן בולט על השלט שבחזיתו, ומציג את תעודת הכשרות שניתנה לו. רבים מהאטליזים בישראל שאינם כשרים מציינים זאת על השלט שבחזיתם, אף שעל פי החוק אין חובה לעשות כן.
הידרוניום

הידרוניום (באנגלית: Hydronium) הוא השם המקובל לקטיון ⁺H₃O, הנוצר מפרוטונציה של מים. זהו הסוג הפשוט ביותר של יון אוקסוניום.

שם

לפי מונחון IUPAC יש לכנות את יון ההידרוניום בשם "אוקסוניום", או, כדי לזהותו באופן חד-משמעי, "הידרוקסוניום". יון אוקסוניום הוא כל יון הכולל קטיון חמצן תלת-ערכי. לדוגמה, קבוצת הידרוקסיד שעברה פרוטונציה (נוסף לה פרוטון) היא יון אוקסוניום, אך אינה הידרוניום.

חומצות וחומציות

הידרוניום הוא היון שנוצר ממים בנוכחות יוני מימן. יוני מימן אלה אינם מתקיימים במצב חופשי; הם ריאקטיביים מאוד, ומסולבטים (מוקפים מולקולות ממס) על ידי המים. מקורם בדרך כלל בחומצה, אולם, מכיוון שמים יכולים להגיב כחומצה, יוני הידרוניום מתקיימים אפילו במים טהורים, וזאת עקב תגובה בין מולקולות המים עצמן:
יוני ההידרוניום הללו מעטים, וזמן חייהם קצר. במים טהורים, ריכוזם שווה לזה של יוני ההידרוקסיד - כ-‎1×10⁻⁷ M‎. על כן לפי סולם ה-pH, למים טהורים pH 7.
ההידרוניום חומצי מאוד. ב-25°C, ערך ה-pKₐ שלו הוא 1.7-. הוא גם הצורון החומצי ביותר המסוגל להתקיים במים (חומר חומצי יותר יגרום ליינון ופרוטונציה של מולקולת מים ליצירת הידרוניום). ככל שריכוז חומצה במים גדול יותר, כך גדל ריכוז יוני ההידרוניום, ולפי ריכוזם ניתן לקבוע את חומציות התמיסה, ואת חוזק החומצה.