google/wiki40b huggingface dataset:
מייקל אדוארדס

ביוגרפיה

אדוארדס נולד בצ'לטנהאם שבבריטניה, אביו היה טייח ואמו פועלת במפעל דלתות. הוא היה נער הרפתקן ובמשך שלוש שנים הייתה רגלו שרויה בגבס כתוצאה מפציעות ברגלו. 
בגיל 13 נחשף לגלישת סקי בעת טיול באיטליה והחל להתאמן בגלישה במורד. היה חבר בנבחרת בריטניה אך לא נכלל בסגל לאולימפיאדת סרייבו (1984). הוא החליט לעבור ללייק פלאסיד שבמדינת ניו יורק בארצות הברית ולהתאמן לקראת האולימפיאדה הבאה. בשל קשיי תקציב החליט לעבור הסבה לקפיצות סקי, מקצוע בו לא היו מתחרים בריטים נוספים. לאחר מספר חודשי אימונים החל להתחרות בסבב הגביע האירופאי. אדוארדס היה קצר ראייה והרכיב משקפיים עבים שהתמלאו תדירות אדים מתחת למשקפי הסקי, כמו כן היה כבד באופן משמעותי ביחס למקובל בענף. הישגיו היו נמוכים מאד ביחס לשאר המתחרים, והוא היה מושא ללעג ולקלס מצד פרשנים וחלק ממתחריו שטענו כי הוא מבזה את הענף, מאידך הוא זכה לאהדת הקהל. בתחרות בקנדרשטג שבשווייץ ב-1986, שבר את שיא בריטניה כשקפץ למרחק של 68 מטר בתחרות הקפיצות מגובה 70 מטר. ב-1987 ייצג את בריטניה באליפות העולם בקפיצות סקי שהתקיימה באוברסטדורף שבמערב גרמניה וסיים במקום האחרון.
בהיעדר תחרות, הוא זכה להיכלל בסגל משלחת בריטניה לאולימפיאדת קלגרי (1988). סגנונו המרושל וסיפורו האישי הפכו אותו למוקד התעניינות של האוהדים והתקשורת במשחקים האולימפיים, הוא זכה לכינוי "אדי העיט" בהתאם לשלט שהניף לכבודו אוהד בקבלת הפנים בשדה התעופה. בתחרות הקפיצה מגובה של 70 מטר סיים אחרון מתוך 58 משתתפים כשקפץ למרחק של 55 מטר. הוא בחר להשתתף גם בתחרות הקפיצה מגובה של 90 מטר, זאת על אף הפצרות המארגנים שימנע מכך בשל חוסר ניסיונו ותנאי מזג האוויר הקשים. גם בתחרות זו סיים אחרון בהפרש ניכר משאר המתחרים, על אף ששבר את שיא בריטניה כשקפץ למרחק של 71 מטר בקפיצתו הראשונה. 
בעקבות התחרות הפך לסלבריטי, יום למחרת הוטס במיוחד ללוס אנג'לס להשתתף בתוכנית The Tonight Show בהנחיית ג'וני קרסון. הוא שב לכפר האולימפי לטקס סיום המשחקים, במהלכו זכה להכרה בנאומו של נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי, חואן אנטוניו סמראנש שציין: "במשחקים אלו חלק מהמתחרים זכו בזהב, חלק שברו שיאים וחלק נסק כמו עיט". לאחר האולימפיאדה השתתף בפרסומות ובאירועים שונים, השתתף בתוכניות מציאות והקליט מספר שירי פופ בפינית. הוא הרוויח מאות אלפי לירות שטרלינג אך איבד את כל כספו כתוצאה מהתנהלות רשלנית והוכרז כפושט רגל. 
הוא המשיך להתחרות בסבב תחרויות הקפיצות בסקי אך ללא הצלחה יתרה. בעקבות הישגיו הנמוכים בקלגרי, החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לקבוע קריטריון מינימום להשתתפות בתחרויות לפיו על הספורטאי להיות באחוזון ה-70 ומעלה מבין המתחרים הבינלאומיים או בין ה-50 המובילים בענף. קריטריון שזכה לכינוי "חוק אדי העיט". אדוארדס נכשל בניסיונותיו להשיג את הקריטריון לאולימפיאדת אלברוויל (1992), לאולימפיאדת לילהאמר (1994), ולאולימפיאדת נאגנו (1998).
ב-2016 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "Eddie the Eagle" אודות אדוארדס, בסרט בבימויו של דקסטר פלטשר מגלם טארון אגרטון את דמותו של אדי העיט ויו ג'קמן מגלם את מאמנו.
אינה מריה פון באסוויץ

ביוגרפיה

אינה מריה נולדה ב-27 בינואר 1888 בעיר בריסטוב (חלק משורסוב  המודרנית) שבדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין. אביה היה הרוזן קרל פון באסוויץ-לבצוב ואמה הייתה הרוזנת מרגריטה פון דר שולנבורג. היא נפגשה עם אוסקר, נסיך פרוסיה, בנו החמישי של וילהלם השני, קיסר גרמניה, וב-26 במאי 1914 הודיעו השניים על כוונתם להינשא. הנישואים נערכו ב-31 ביולי של אותה שנה בארמון בלוו שבברלין. בשל ההבדלים הניכרים בין המעמדות שלהם, נחשבו הנישואים לנישואים מורגנטיים. 
לאחר נישואיה קיבלה אינה מריה את התאר "נסיכת רופין", מחמיה, וב-21 ביוני 1920 גם את התואר "נסיכת פרוסיה". במהלך מלחמת העולם הראשונה שרת בעלה בצבא הקיסרות הגרמנית ואף נפצע. לאחר המהפכה הגרמנית גלתה המשפחה להולנד, אולם מאוחר יותר חזרה לגרמניה. בעלה ובנה הבכור שרתו בוורמאכט בתחילת מלחמת העולם השנייה. בנה הבכור, אשר נקרא גם כן אוסקר, נהרג במהלך המערכה בפולין. בעקבות צו הנסיכים, סולק בעלה מהצבא. לאחר המלחמה עברה המשפחה להתגורר במינכן, ואוסקר נפטר בה ב-1958. אינה מריה נפטרה ב-19 בספטמבר 1973 בגיל 85.
דינמו סאסארי

היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1960 על ידי סטודנטים מקומיים מ"תיכון אזוני", ושיחקה שנים רבות בליגות הנמוכות. בסיום עונת 2002/03 העפילה לליגה דואה (הליגה השנייה). ובסיום עונת 2009/10 העפילה לליגת העל (סרייה A).
בעונתה הראשונה בליגת העל (2010/11), סיימה במקום השישי והפסידה ברבע גמר הפלייאוף לקבוצת ארמאני מילאנו.
בעונתה השנייה (2011/12) סיימה במקום הרביעי ונעצרה בחצי גמר הפלייאוף על ידי קבוצת מונטפסקי סיינה. בעונת 2012/13 משתתפת הקבוצה במפעל היורוקאפ. בעונת 2013/14 זכתה לראשונה בתולדתיה בגביע המדינה לאחר ניצחון 73–80 על מונטפסקי סיינה, בעונת 2014/15 זכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות ובאליפות לראשונה בתולדותיה.
משחקיה הביתיים נערכים בארמון הספורט רוברטה סראדימיאני (Palasport Roberta Serradimigni), המכיל 5,000 מקומות ישיבה.
הילמן גאזל

חברת קרייזלר אוסטרליה

חברת קרייזלר אוסטרליה בע"מ היא יבואנית של קרייזלר, ג'יפ, דודג', פיאט ו- אלפא רומיאו לשוק הרכב האוסטרלי. 
בעבר קרייזלר אוסטרליה פעלה כיצרנית רכב באוסטרליה, בין השנים 1951–1980.
אוסבורן ריינולדס

ביוגרפיה

אוסבורן ריינולדס נולד בבלפסט, צפון אירלנד, ותוך זמן קצר עבר עם משפחתו לעיירה באסקס. אביו היה מורה עם ידע במתמטיקה ומכניקה. ריינולדס ציין שאביו היה המורה הראשי שלו. 
בשנת 1867 סיין ריינולדס את לימודיו באוניברסיטת קיימברידג', והתחיל לעבוד כמהנדס אזרחי בלונדון. בשנת 1868 הוא קיבל משרת פרופסור במוסד להשכלה גבוהה, שממנה התפחתה בהמשך אוניברסיטת מנצ'סטר. הוא היה בין ראשוני הפרופסורים להנדסה בבריטניה. ריינולדס לימד באוניברסיטת מנצ'סטר עד סוף חייו.
על הישגיו בתחום מחקריו הוא התקבל לחברה המלכותית בשנת 1877 וזכה במדליה המלכותית בשנת 1888.
אוסבורן ריינולדס יצא לגמלאות בשנת 1905.
רוב מחקריו היו בתחום מכניקת הנוזלים ומעבר חום בין הגופים השונים. בשנת 1885 הוא פרסם ספר בו פיתח את תורת הסיכה ההידרודינמית. בשנת 1886 הוא פיתח את משוואת ריינולדס. על בסיס מחקריו הוא הציע שימוש במספר ריינולדס.
Thin Air

השיר "פנייך ברחוב"

שיר מצמרר על אישה שאת פניה הכיר האמיל שכן פה ושם עברו זה על פני זה ונדו בראשיהם לשלום, ואז ראה את פניה על מודעת "נעדרת" ברחוב. הרקע לשיר הוא סיפור אמיתי. על אף שהאמיל לא הכיר את מלאני הול, צעירה שנעלמה בשנות ה-90 אחרי בילוי בפאב ברחוב שבו האמיל הקליט באותה עת. השיר התגבש לאיטו לאורך שלוש עשרה שנים, ונחתם כששרידיה אותרו לא רחוק משם:
אל תסחפי, אל תסחפי, אל תסחפי למען השם

אל תכנסי לפאב, אל תכנסי לפאב, אל תכנסי לפאב למען השם

אל תכנסי למכונית, אל תכנסי למכונית, אל תכנסי למכונית למען השם

שירי הנושא והקשר לפיגועי 11 בספטמבר

שני שירי הנושא, רפאי מטוסים ומועדון פסגת העולם באים לתאר את ההלם והמפלה של אירועי ה 11 בספטמבר, ובהמשך את אבדן חלום השפע וכישלון דרך החיים המערבית שלהם מגדלי התאומים שימשו סמל. השירים מערבים בין גוף שני לגוף ראשון, מחד מתייחסים למפלה אמריקאית ומאידך למפלה של העולם המערבי כולו. שיר הנושא מועדון פסגת העולם חותם את האלבום בקינה:
והעתיד היה פרוש לפנינו כסעודת מלכים

צלולות השקפנו עד קצות האופק

את כל מאוויינו חשנו בהישג ידינו

וחיכינו כך, מצפים

ואת בושם האוויר

טעמתי בלשוני.

שקיעה ומפלה, שקיעה ומפלה

הנה באות אלינו.

וכשהמפלה באה תכה בך היא בחוזקה

עת טירתך תתפורר כאבק

וקרן השפע תתנפץ לרסיסים.

השקפת עולמך נגדעת מבסיסה

ביטחונך העצמי שוקע תחת הרצפה

עיי חורבות נותרו מהמגדל בו בו נשבעת

ואותו הערצת.

האוויר דליל, האוויר דליל

אנחנו במועדון פסגת העולם.

כה דליל האוויר, כה דליל האוויר

המועדון של פסגת העולם כבר איננו שם.

עורי צמרמר, עורי צמרמר

לאיזה מדור גיהנום נפלנו

כה צחיח, כה מפחיד

הלחץ פוער את פיו, מעל אטמוספירה.

כל הכוכבים עוממים. כל הכוכבים כבים אחד אחרי השני.

עולמות שחשבנו לשלנו נעלמים ואינם.

נעלמים.

נעלמים.
יעל אביב

ביוגרפיה

יעל אביב נולדה בלודז' בפולין בשם גיזה וידזר. אחד מחברי נעוריה היה הבמאי בועז דוידזון. בגיל 18 החלה להשתתף בפרסומות ואחר כך בסרטי קולנוע ובתיאטרון (תיאטרון חיפה, תיאטרון בימות והתיאטרון הקאמרי). פריצתה לעולם הקולנוע התרחשה ב-1971, כשהשתתפה בסדרת הטלוויזיה "חדווה ושלומיק".
לאחר מכן, עזבה את ישראל עם בעלה, עורך הדין והסופר יצחק שני, ללונדון, שם נולדה בתם, הצלמת תאי שני. משם עברו לגואה שבהודו. לאחר גירושיה מבעלה, עברה עם בתה לאי באלי באינדונזיה. אחרי 13 שנים בדרום מזרח אסיה, שם עסקה בעיצוב אופנה, עברה עם בתה לספרד למשך 6 שנים ומשם לבלגיה. 
בשנת 1994 חזרה אביב לישראל ושימשה עוזרת-במאי שלישית בסרטו של אסי דיין "שמיכה חשמלית ושמה משה". אחר כך עסקה בליהוק לפרסומות בערוץ 2 ובהדרגה הפכה למלהקת בכירה לסרטים ולסדרות טלוויזיה. אחת התגליות הגדולות הנזקפות לזכותה היא יעל בר זוהר, אותה ליהקה לפרסומת של בגדי ים, כשבר זוהר הייתה נערה בת 15.
Aviv Geffen

רשימת השירים

כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי אביב גפן.
יהדות טקסס

הקהילה היהודית בטקסס היא אחת הקהילות היהודיות הגדולות בארצות הברית.
היהודים הראשונים התיישבו בטקסס בשנת 1821.
כיום יש בטקסס כ-60,000 יהודים.

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
בבחינת ההיסטוריה של יהדות טקסס נראה כי ראשוני המתיישבים היהודים הגיעו לטקסס בתקופת הכיבוש הספרדי, מרביתם ממוצא ספרדי צפון אפריקאי. עם סיום תקופת הכיבוש החלו להגיע לעבר שטחי טקסס מהגרים יהודים ממוצא מערב אירופאי (בעיקר מגרמניה).
לקראת העשור השמיני של המאה -19 עם תחילתו של גל הגירה מאסיבי הגיעו מהגרים יהודים ממוצא ממזרח אירופאי (בעיקר משטחי רוסיה הצארית). טקסס נתפסה בעיני הקהילות היהודיות במקום כארץ המובטחת, "ארץ זבת חלב ודבש" לאור העובדה שבטקסס זכו היהודים בחירות, חופש תנועה ופולחן. ברחבי המדינה התגבשו קהילות יהודיות, תחילה היו מרביתן קהילות בעלות אופי אורתודוקסי אשר הומרו בהמשך לקהילות רפורמיות.
דולי (צילום)

דּוֹלִי (מאנגלית: Camera dolly; בעברית: צְלַמְנוֹעַ), בצילום קולנוע או וידאו הוא אביזר המשמש להנעת מצלמה בצורה חלקה. בדרך כלל נעה עגלת הדולי על גבי מסילות המותאמות לה במיוחד. במתקני דולי רבים יש גם אפשרות לשלוט על המהירות והתאוצה כדי להשיג את האפקט הרצוי בשוט.
את המצלמה המקובעת על העגלה מתפעל מפעיל המצלמה, כאשר לרוב גם עוזר הצלם רוכב על העגלה, על מנת לעזור לצלם להפעיל את המצלמה. בעל המקצוע, האחראי על הנעת עגלת הדולי, מכונה "דולי-גריפ". מפעיל המצלמה, עוזר הצלם והדולי-גריפ הם טכנאים המתמחים בהפעלת ציוד הדולי.
שוט שמצולם בתנועה, על דולי, נקרא "שׁוֹט נָע" (באנגלית: traveling shot או dolly shot).
החידה של קספר האוזר

עלילה

הסרט עוקב אחר קספר האוזר, שחי את 17 השנים הראשונות של חייו כבול במרתף קטן עם סוס צעצוע, ללא כל מגע אנושי למעט אדם לבוש מעיל שחור וכובע, שהאכיל אותו מדי יום.
יום אחד בשנת 1828, אותו אדם הוציא את האוזר מתאו ולימד אותו מספר משפטים ואיך ללכת, ואז עזב אותו לבדו ברחוב בעיר נירנברג. האוזר הופך מושא לסקרנות רבה בקרב אנשי העיר ובהמשך אף מוצג בקרקס המקומי בטרם נלקח תחת חסותו של מר דאומר, שהשקיע בחינוכו. האוזר למד לקרוא ולכתוב ופיתח גישות מקובלות על היגיון ודת, אך בעיקר נמשך למוזיקה.
האוזר משך את תשומת לבם של אנשי האקדמיה, אנשי הדת ואנשי האצולה, אך בשיא פריחתו, הותקף פיזית על ידי אותו אדם שהחזיק בו במשך 17 שנים. האוזר נפגע בראשו אך הצליח להתאושש. לאחר מכן, באופן מסתורי, הוא נדקר בשנית, הפעם באזור החזה, פגיעה שהביאה למותו.
רגע לפני מותו מתואר האוזר בסרט כשהוא מוטל במיטה ומתאר את חזיונותיו על ברברים נוודים במדבר סהרה. בנתיחה שלאחר המוות נתגלה כי להאוזר כבד ומוח קטן גדולים מהמקובל.

הקשר היסטורי

הסרט עוקב אחר סיפורו האמיתי של קספר האוזר, על פי מכתביו שנמצאו עם גופתו ובעקבות פרטים שנתגלו לגבי כליאתו ושחרורו לחופשי.
האוזר היה בן 17 כשנתגלה לראשונה בנירנברג, אך גולם בסרט על ידי ברונו שליינסטין, שהיה בן 41 בעת הצילומים.

הפקה

ורנר הרצוג גילה את השחקן הראשי, ברונו שליינסטין, במסגרת סרט תיעודי על נגני רחוב. הרצוג הוקסם ממנו והציע לו לשחק בשניים מסרטיו: "החידה של קספר האוזר" ו-Stroszek, וזאת למרות שלא הייתה לו הכשרה כשחקן. סקירת חייו של שליינסטין מעלה מספר קווי דמיון לחייו של קספר האוזר, ואישיותו באה לידי ביטוי לעיתים קרובות גם על סט הצילומים. בפרשנותו של הרצוג בגרסת ה-DVD של הסרט, הוא מספר כי שליינסטין נותר לבוש בתלבושת התפקיד למשך כל הצילומים, וכי הרצוג ביקר אותו פעם בחדר המלון שלו ומצא אותו ישן על הריצפה ליד הדלת, לבוש באותם בגדים.
הסרט צולם בעיר דינקלסבוהל (Dinkelsbühl) ובעיר הסמוכה הסלברג (Hesselberg) בגרמניה.
מספר יצירות מוזיקה קלאסיות שולבו בסרט, בהם יצירותיהם של יוהאן פכלבל, אורלנדו לאסוס, תומאזו אלבינוני וכן של וולפגנג אמדאוס מוצרט.

פרסים

הסרט היה מועמד לדקל הזהב בפסטיבל קאן בשנת 1975 וזכה בשלושה פרסים, בהם הפרס הגדול של חבר השופטים.
הסרט זכה בשלושה פרסי הקולנוע הגרמני בשנת 1975, בהם הסרט הגרמני הטוב ביותר. למרות זאת הוא לא היה מועמד לפרס הסרט הזר הטוב ביותר במסגרת טקס פרסי האוסקר ה-48.
הימין החילוני

הקמת המפלגה

ב-4 ביוני 2019 הודיע קובי כי ירוץ לכנסת בבחירות לכנסת העשרים ושתיים. ב-16 ביוני 2019 הקים את המפלגה. לדבריו, מפלגתו תהווה אלטרנטיבה למפלגת ישראל ביתנו ותייצג את הימין החילוני. ביולי 2019 אישר רשם המפלגות את רישום המפלגה.

רקע

על רקע המשבר בהרכבת הקואליציה בעיריית טבריה, רון קובי עלול להיות מפוטר מתפקידו כראש עיריית טבריה ולהיות מוחלף במינוי של ועדה קרואה. מכיוון שאין תקופה צינון בין תפקיד של ראש רשות מקומית להתמודדות לכנסת, רון קובי יכול להתמודד בבחירות לכנסת ה-22.
ב-1 באוגוסט 2019, היום האחרון להגשת הרשימות, הגיש קובי את רשימתו בשם "רון קובי הימין החילוני נלחמים בכפייה החרדית". במקום ה-4, הוצב ירון ידען, יו"ר מפלגת "אור".
ב-8 באוגוסט 2019 נפסל המועמד ניסים פדידה, שעד אז מוקם במקום התשיעי ברשימה, וזאת בשל עבירה שיש עמה קלון. יום לאחר מכן, ב-19 באוגוסט, התפטרו שתיים מהמתמודדות ברשימה; מרים אזולאי עמרם (שהוצבה במקום ה-2 ברשימה), ואורית מלמה (שהוצבה במקום ה-10 ברשימה)
הרשימה זכתה בבחירות בכ־2,500 קולות, 469 מתוכם בעיר טבריה ולא עברה את אחוז החסימה.

מטרות המפלגה

בין המטרות שתקדם המפלגה, לפי טופס הבקשה:
ימים נוראים

מקור הביטוי

המלה "נורא" משמעותה, בהקשר זה, מטיל אימה או מעורר יראת כבוד, והיא משקפת את מסורת ישראל לפיה דן בימים אלה בית דין של מעלה בגורלו של כל אדם. המושג נורא מושאל מכמה פסוקים בתנ"ך בהם מופיע התואר "נורא" כתואר לאל: "כי ה' עליון נורא מלך גדול על כל הארץ" (תהילים מ"ז), "ומראהו כמראה מלאך האלוהים נורא מאוד" (שופטים י"ג).

ראש השנה ויום כיפור

המונח "ימים נוראים" נמצא לראשונה אצל המהרי"ל, ושם הוא מתייחס לראש והשנה וליום הכיפורים בלבד. בספר המנהגים שלו אנו מוצאים: "בכל שנה ושנה בסוף חדש אלול ימי סליחות של ימים הנוראים מתחילין ביום ראשון...", ומאידך הוא כותב "אם יחייהו השם יתברך עוד להתפלל ימי-הנוראים, אז היה רוצה לשנות הרבה מלות בתפילה".
בחלק מהמקורות, המושג ימים נוראים כולל את ראש השנה ויום הכיפורים בלבד. כך למשל מתייחס לרוב המושג "תפילות הימים הנוראים" לתפילות ראש השנה ויום כיפור ולא לתוספות של עשרת ימי תשובה. בערוך השולחן, אורח חיים תקפ"א ד', כתוב שאין לאבל להתפלל בימים נוראים לפני העמוד ומהשוואה למשנה ברורה נראה שהכוונה אך ורק לימי ראש השנה ויום כיפור. "ספר המועדים" מצטט תרגום למאמר של הרמן כהן: "ראש השנה קשור ביום הכיפורים ... שני החגים הללו, הנקראים בשם "ימים נוראים" ... "

עשרת ימי תשובה

בעברית של ימינו, בציבורים רבים, נוצרה חפיפה בין המושג ימים נוראים למושג עשרת ימי תשובה. כך למשל, ב-100 מושגי יסוד של משרד החינוך, מוגדר המושג "ימים נוראים" באתר הרשמי של משרד החינוך כך: "ימים נוראים - בשם זה מכונים הימים שבין ראש השנה ליום הכיפורים (מא' תשרי עד י' בתשרי)."

כל ימי הסליחות

מקורות אחרים כללו בימים הנוראים גם את ימי אמירת הסליחות מחודש אלול. אצל המגן אברהם הדבר כתוב בצורה מפורשת: "נראה דמיום ראשון של סליחות ואילך מיקרי ימים נוראים לכל...".

מאפייני הימים הנוראים

במהלך הימים הנוראים נוהגים יהודים רבים להגיע לבית הכנסת על מנת להתפלל. בתשובות הצמח צדק (אבן העזר קיז) מופיע תיאור של מקרה של ספק נישואין אשר התרחשו כאשר באו בני הכפרים העירה לכבוד הימים הנוראים כדי שיוכלו להתפלל במניין. בתשובה אחרת (צמח צדק, אורח חיים כ) מסופר על הדוחק בעזרת הנשים בימים הנוראים. בהלכה מצוין שכשיש מניין מצומצם אסור לאדם להיעדר בימים נוראים או לחלופין עליו לשכור מישהו במקומו כדי שיהיה במקומו מניין. (שו"ע הרב או"ח נה)
יש המחלקים את המועדים המוזכרים בתורה ל"ימים נוראים" (ראש השנה ויום כיפור) בהם מעוררים את האמונה בבכייה ומרירות, ו"ימי שמחה" (שלוש הרגלים) בהם מעוררים את האמונה בשמחה וריקודים.
לימים הנוראים יש מנגינות מיוחדות לתפילה, ובנוסח אשכנזי גם לקריאת התורה.
תיכון הראל

היסטוריה

תיכון הראל הוקם ב-1993 ביוזמה משותפת של הורים ותלמידים, בשיתוף המועצה המקומית מבשרת ציון ומשרד החינוך, וזאת לאחר שנים רבות בהן הרחיקו בני הנוער ביישוב ללמוד בבתי הספר התיכוניים בירושלים. 
בראשיתו התבסס התיכון בעשירייה הראשונה של בתי הספר התיכוניים בישראל מבחינת הזכאות לבגרות, ונחשב לבית ספר עם אחוז גבוה במיוחד של בוגרים המתגייסים לצבא ובוגרים המתנדבים ליחידות קרביות.
בבית הספר מסלול סדנאות המתקיים לאורך שלוש שנות הלימודים בו, ומיועד להכין את התלמיד לחיים האזרחיים הבוגרים ולהיכרות עם החברה הישראלית. סדנאות אלו פותחו באופן עצמאי בבית הספר.
בתיכון 27 מגמות לימוד והרחבות של מקצועות החובה - כולן עיוניות. החל מ-2006 החלו לפעול בבית הספר גם כיתות חינוך מיוחד המשולבות במרבית הפעילויות השכבתיות של הכיתות הרגילות. בנוסף לכך, פועלות בתיכון כיתות מב"ר מיום הקמתו, אליהן התווספו בהמשך כיתות אתג"ר. אוכלוסיית התלמידים מבטאת את ההטרוגניות הרבה הקיימת במבשרת ציון וגידולה מעיד על הגידול המשמעותי שחל ביישוב בשנים האחרונות.
לתיכון הראל אתר אינטרנט שהוא אחד מאתרי האינטרנט הראשונים בישראל של בית ספר תיכון, והוקם ב-1998. ייחודו הוא התמקדות בהעשרת התלמיד מעבר לחומר הלימודים, בהקשרים רחבים של המקצועות השונים.
מנהלת בית הספר היא ליאת שגב.
איתי ולדמן

ביוגרפיה

ולדמן נולד בדרום תל אביב לזילי (זילפה) וצ'לו (משה). בהמשך עברה המשפחה לפרדס חנה-כרכור. כנער, שיחק ולדמן בקבוצת הכדורסל של גן שמואל ואף שימש כקפטן הקבוצה. למד בבית הספר התיכון החקלאי בפרדס חנה במגמה ריאלית. בצבא שירת כקצין בחיל השריון וכמפקד פלוגה בבה"ד 1. בוגר תואר ראשון בפסיכולוגיה ומדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון במשפטים בקרייה האקדמית אונו.
לאחר שירותו הצבאי הגיע ולדמן לניו יורק ובמקביל לעבודתו כמלצר כתב ביקורות על הופעות ל"תרבות מעריב". כשחזר לישראל כתב ב"מעריב" והחל לעבוד עם גל אוחובסקי ואיתן פוקס על הפקת סרטם "הבועה". במהלך ההסרטה שימש ולדמן כאחראי על הניצבים ובנוסף ערך את פסקול הסרט. את השיר של ההרכב הסקוטי בל אנד סבסטיאן שמופיע בפסקול השיג ולדמן באופן אישי ממנהיג ההרכב סטוארט מודרוך, לאחר שראיין אותו לכתבה בעת שביקר בישראל והרשות הפלסטינית.
בשנת 2005 עבר ולדמן לערוך את מדור המוזיקה של שבועון התרבות "Time Out תל אביב". כעבור שנתיים התמנה לסגן העורך, ולאחר שנתיים נוספות מונה ולדמן לעורך השבועון במקומו של אמיר בן דוד.
בשנת 2008 הצטרף לפאנל התוכנית "טינופת" אשר שודרה ב-HOT3. בנוסף לעבודתו העיתונאית הופיע ולדמן כדי.ג'יי ברחבי תל אביב.
בפברואר 2014 התמנה ולדמן לעורך הראשי של אתר מאקו.
סטנלי רוס

סר סטנלי פורד רוס (באנגלית: Sir Stanley Ford Rous;‏ 25 באפריל 1895 - 18 ביולי 1986) היה שופט כדורגל אנגלי, נשיא פיפ"א ואיש מנהלה.

ביוגרפיה

רוס החל את דרכו כמורה לחינוך גופני בבית ספר לבנים באחד מפרברי העיר לונדון. הוא שיחק כדורגל ברמה חובבנית וכן היה שופט כדורגל בינלאומי, כשלזכותו נרשמו 36 משחקים בינלאומיים כשופט.
לאחר פרישתו מכדורגל פעיל, עבר רוס לתפקידי מנהלה. הוא שימש כמזכיר התאחדות הכדורגל האנגלית בין 1934 ל-1962 וכנשיא פיפ"א בין 1961 ל-1974. כאשר פרש מתפקיד הנשיאות בפיפ"א ב-11 ביוני 1974, הוענק לו תואר נשיא כבוד בפיפ"א.
אחת מתרומותיו העיקריות לעולם הכדורגל הייתה שכתובם והפיכתם לקריאים ומובנים יותר של חוקת משחק הכדורגל - קובץ חוקי משחק הכדורגל הנקבעים כיום על ידי ועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB).
רוס נפטר בשנת 1986 בגיל 91, ואפרו פוזר במגרש כדורגל סמוך לכפר בו נולד. על שמו של רוס נקרא גביע רוס - תחרות כדורגל בינלאומית במרכזה עמדו נבחרות אנגליה וסקוטלנד וכן יציע רוס באצטדיון ויקארג' רואד של ווטפורד.
נורית (סרט)

הרקע לסרט

בסרט מככבים יונה אליאן, ששי קשת, ז'אק כהן, עזרא דגן, אריה אליאס, יעקב בן סירא. את הפזמונים כתב דודו ברק והלחינו אותם בועז שרעבי ושייקה פייקוב. את העיבודים עשה אלברט פיאמנטה. את תפקידי השירה של יונה אליאן ביצעה הזמרת נירה גל. "נורית" הרוויח בקופות הכנסות מצוינות, בנוסף לביקורות ששיבחו אותו. נכון ל-72', כחצי מיליון צפו בו בהקרנות בישראל והוא נחשב לאחד הסרטים הרווחיים באותה תקופה.
בזכות הופעתם המשותפת של יונה אליאן וששי קשת בסרט "נורית", הם התחתנו במציאות, בדומה לעלילת הסרט.

עלילה

הסרט סובב סביב שושנה (יונה אליאן), בת למנהל משחטת בקר עשיר מטבריה (ז'אק כהן) המתאהבת במשה (ששי קשת), נהג משאית תל אביבי עני המתגורר עם אמו (טובה פרדו). כאשר אביה של שושנה נוסע לנסיעת עסקים בת חודש לארגנטינה משכנעת אמה החורגת של שושנה לנסוע לתל אביב למשה תוך שהיא מבטיחה לה שתשכנע את אביה לבטל את השידוך איתו רצה ששושנה תתחתן. משה ושושנה מחליטים להתחתן ולהעמיד את אביה של שושנה בפני עובדה. משה מקבל ממנהלו (אברהם רונאי) קידום בעבודה שמבטיח לזוג עתיד ורוד מבחינה כלכלית. שושנה נכנסת להיריון ממשה. לאחר מכן נוסע משה לשליחות הראשונה במסגרת תפקידו החדש בעבודה ונקלע לתאונה בה משאיתו מתדרדרת מצוק. בחדשות מודיעים כי נוסעי המשאית נהרגו ואמו של משה מגרשת את שושנה מביתה. רגע לאחר ששושנה יוצאת מהבניין מגיע מברק ממשה שאומר שהוא בריא ושלם. אמו של משה מחפשת את שושנה מחוץ לבית, ללא הצלחה, תוך הבנה כי עדיף למשה בלעדיה. 
שושנה חוזרת לטבריה ביום חזרתו של אביה והוא מחייב אותה לעשות הפלה. שושנה מחליטה להתאבד בכנרת, כפי שעשתה אמה, בידיעה שאביה מנשל אותה מהרכוש וכי אהובה אינו בין החיים. אביה של שושנה, אמה החורגת ואחיה של אמה החורגת רצים אחריה, וגם משה מגיע לטבריה לחפש את שושנה. כולם מגיעים למקום בו מונחים חפציה של שושנה על צוק מעל הכנרת. כולם משוכנעים ששושנה התאבדה, אך בפועל היא התחרטה וברחה לתל אביב. שושנה יולדת את בתה, נורית. היא מחפשת עבודה ולאחר שהתדפקה בלא יודעין על ביתו של משה, משם גורשה בטענה שיש לה תינוק ואי אפשר להעסיק אותה, מכונית מתנגשת בה. היא מאבדת את ראייתה. נהגי המכונית הם שלושה זמרי דרכים טובי לב (אריה אליאס, יעקב בן סירא ועזרא דגן) שמאמצים את שושנה אליהם. 
עוברות השנים, משה בעידודה של אילנה מי שאמו מעוניינת שתתחתן איתו (רחל פורמן) הופך לזמר מצליח. נורית (טובה קצב) גדלה ופוגשת את משה במקרה כאשר הוא כבר מפורסם. הוא מחלץ אותה מחבורת ילדים שהכו אותה לאחר שניסתה למנוע מהם לקשקש על כרזת ההופעה של משה. משה קונה לה שמלה חדשה ונפגש איתה מספר פעמים לאחר מכן. נורית מספרת למשה על אמה ועל הכסף הרב הנדרש לניתוח לתיקון ראייתה של אמה. משה נוסע להופיע בלונדון, ובמקדמה שהוא מקבל על הופעה זו הוא מממן את הניתוח של שושנה. שושנה חוזרת לראות ובאותו יום משה מתחתן עם אילנה. משלא נתנו להם להיכנס לחתונה, מחליטים נורית, שושנה ושלושת הדודים לנגן מחוץ לאולם. רגע לפני החתונה, כשהוא בחופה, שומע משה את שושנה שרה את השיר שלהם ובורח מהחתונה. משה מגלה ששושנה חיה ושושנה מגלה שמשה לא נהרג. החבורה המאוחדת נוסעת בשמחה ברחובות תל אביב.
מפרץ אמונדסן (קנדה)

היסטוריה

מפרץ אמונדסן נחקר על ידי מגלה הארצות הנורווגי רואלד אמונדסן בין השנים 1903 ו-1906. המפרץ הוא בקצה המערבי של המעבר הצפון מערבי המפורסם, המקשר בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט.

לקריאה נוספת

• JOHN A. BABALUK, JAMES D. REIST, JAMES D. JOHNSON and LIONEL JOHNSON, First  Records of Sockeye (Oncorhynchus nerka) and Pink Salmon (O. gorbuscha) from Banks Island and Other Records of Pacific Salmon in Northwest Territories, Canada, ARCTIC VOL. 53, NO. 2 (JUNE 2000) P. 161– 164
מצוקי מילר

גילוי המצוק

קצהו הצפוני של המצוק צולם על ידי לינקולן אלזוורת' במהלך הטיסה הטרנס-אנטארקטית שלו ב-23 בנובמבר 1935. 
המצוק מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר, שבוצעו על ידי טייסת VX-6 של צי ארצות הברית בשנת 1959.

מקור השם

שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 
המצוק נקרא על שם ג'ורג' פ. מילר (George P. Miller), יושב הראש של ועדת המדע והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית, אשר תמיכתו בחקר אנטארקטיקה איפשרה את המחקר ביבשת בין השנים 1958–1972.
שוב (שיר)

היסטוריה

השיר הופיע לראשונה ב-"חגיגת הזמר העברי" בשנת 1976. היה זה אירוע לא תחרותי שנערך במקום פסטיבל הזמר והפזמון, ובו שר כל משתתף שיר אחד מוכר שלו, בנוסף לשיר אחד חדש. שמוליק קראוס הציג את שיר זה כשיר החדש שלו. השיר בוצע על ידי שמוליק קראוס ובת זוגו ג'וזי כץ בליווי נבל ופסנתר.
רוית אלון

ביוגרפיה

אלון שחתה בקבוצת השחייה של מכבי קריית אונו בהדרכתו של המאמן אורי קליינמן.

1988

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1988 זכתה אלון במדליית כסף אישית, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:31.10 דקות, אחרי הדס פדה מהפועל נהריה (2:29.22 דקות) ולפני שרון אקסלרוד מהפועל נתניה (2:32.78 דקות).

המכביה

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה אלון במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:29.47 דקות ובמקום השישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.07 דקות.

שחיינית מצטיינת באליפות ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה הוכתרה אלון בתואר השחיינית המצטיינת של התחרות כשזכתה ב-2 מדליות זהב, 3 מדליות כסף ו-2 מדליות ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:26.63 דקות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של ליאור בירקאן (2:28.36 דקות), לפני גיתית פורת מהפועל גליל עליון (2:32.45 דקות) והדס פדה (2:34.78 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 9:07.47 דקות, לפני הפועל נהריה (9:21.23 דקות) והפועל ירושלים (9:29.83 דקות). מדליות כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא איש חדש של 1:09.35 דקות, אחרי הדס פדה שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:08.86 דקות ולפני גיתית פורת (1:10.33 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:12.98 דקות, אחרי מיכל אמין (2:10.88 דקות) ולפני שני טליתמן מהפועל נהריה (2:14.14 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:33.59 דקות, אחרי מיכל אמין (9:21.71 דקות) ולפני הדס ברכה מקבוצתה (9:40.52 דקות). מדליות ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:18.19 דקות, אחרי הפועל נהריה (4:13.69 דקות) והפועל בית ברל (4:17.41 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:54.27 דקות, אחרי הפועל נהריה שקבעה שיא ישראלי חדש של 4:38.37 דקות והפועל ירושלים (4:50.29 דקות).