google/wiki40b huggingface dataset:
אודמורטיה

היסטוריה

חבל אודמורטיה היה חלק מהנסיכויות הטטריות אשר התקיימו באזור, עד שנכבש ב־1554 על ידי איוואן האיום, נסיך מוסקבה. אודמורטים, שלא הייתה להם מדינה משלהם לא התנגדו בצורה פעילה לשלטון החדש. בתקופת האימפריה הרוסית האזור היה חלק של גוברניה שמרכזה בעיר ויאטקה.
ב־1918 כל הרפובליקות בין אורל וולגה התאחדו למדינת אידל-אורל, שהכריזה על עצמאותה מרוסיה. בשנת 1919 הכוחות הקומוניסטיים כבשו את המדינה הצעירה, חילקו אותה לרפובליקות והפכו את אודמורטיה ל"מחוז האוטונומי הווטי" (רוסית: Вотская автономная область). ב-1932 שם החבל שונה לאודמורטיה, וב-1934 החבל נהפך לרפובליקה אוטונומית בפדרציה הרוסית הסובייטית.
ב־1991 השלטונות הגדירו אותה כרפובליקה.

גאוגרפיה

בין שאר הסובייקטים בפדרציה היא במקום ה־57 בשטחה. היא גובלת מצפון ובמערב במחוז קירוב, מדרום ברפובליקת טטרסטן, ובשקיריה, וממזרח במחוז פרם.
הנהרות החשובים של הרפובליקה הן קאמה, ויאטקה ואיז'. קמה וויאטקה מתחילות באודמורטיה בגבעות שבצפון הרפובליקה, אך רוב מסלולן עובר מחוץ לגבולות הרפובליקה.

דמוגרפיה

האוכלוסייה מורכבת מרוסים, המהווים 60.1% מהאוכלוסייה, אודמורטים המהווים 29.3% מהאוכלוסייה, וטטרים המהווים 6.9% מהאוכלוסייה, ועמים נוספים, שהגדולים בהם הם מארי ואוקראינים, המהווים 3.7% מהאוכלוסייה.
חיים אליעזר אונגר

תולדותיו

רבי חיים אליעזר נולד בשנת ה'תרכ"ה לרבי יעקב יצחק אונגר מדז'בנה ולחנה בתו של רבי מאיר הורוביץ מדזיקוב (האמרי נועם) נישא לשפרינצא בתו של רבי נפתלי הורוביץ ממעליץ. בשנת ה'תר"ן החל לכהן כרבה של רודלוב שם יצא שמו כמשפיע חסידי ולאחריה שימש ברבנות בריישא וניימארקט. 
רבי חיים אליעזר נפטר בשנת ה'תר"ף כשהוא בן חמישים וחמש שנה בלבד ונטמן בעיר טרנוב שבדרום-מזרח פולין. בנו רבי מאיר אונגר מילא את מקומו ברבנות עד שנרצח בשואה.
אפקט הידרופובי

אפקט הידרופובי (מיוונית: הידרו= מים, פובי= מפחד) היא התכונה של מולקולות לא קוטביות ליצור צברים (אגרגטים) בתמיסה מימית.
ניתן לראות את האפקט ההידרופובי כשמערבבים יחדיו מים (מולקולה קוטבית) ושמן (מולקולה לא קוטבית). המים ושכבת השמן יפרדו ויצרו שתי שכבות בעלות שטח מגע מינימלי בינן.

דוגמאות לאפקט ההידרופובי בטבע

ברמה המולקולארית ניתן לראות את האפקט ההידרופובי ככוח העיקרי המניע את תהליך קיפול חלבונים. אפקט זה הut הכוח המניע ליצירת ממברנות ביולוגיות מליפידים (lipid bilayer membrane). כמו כן לאפקט ההידרופובי חשיבות ביצירת המבנים של חומצות גרעין ובחלק מהאינטראקציות בין חלבוניים.

קיפול חלבונים

האפקט ההידרופובי עוזר להבין את הסיבה האנרגתית לקיפול חלבונים. חומצות האמינו בעלות השייר ההידרופובי (ואלין, מתיונין, לאוצין, פנילאלנין,איזולאוצין ואלנין) מניעות את קיפול החלבון בשל האפקט ההידרופובי בינן לבין המים, כך שנוצר לחלבונים גרעין קיפול (ליבה) הידרופובי סגור. המצב המועדף תרמודינמית הוא המצב בו לקבוצות הידרופוביות יש אינטראקציה מינימלית עם הסביבה המימית.

האפקט ההידרופובי בסביבה הידרופובית

במידה והממס או הסביבה יהיו הידרופוביים (שומני, לדוגמה) האפקט ההידרופובי פועל כך שקבוצות קוטביות יתרחקו מהממס. כלומר, חלבונים יתקפלו הפוך מאשר קיפולם במים (inside-out): הקבוצות ההידרופוביות יפנו כלפי חוץ והקבוצות הפולריות בגרעין קיפול הידרופילי.
פרדריק ייטס

ספר שכתב

F.D. Yates: 101 of my best games. Moravian Chess, Olomouc 2004. ISBN 80-7189-478-8
טרי פייר

קריירה

פייר שיחק בליגת המכללות בארצות הברית בקבוצת ג'ורג'יה בולדוגס. הוא הגיע לישראל בעונת 1985/1986 והצטרף לאליצור נתניה. כעבור שלוש עונות עזב את הקבוצה. לאחר עונה בה לא שיחק בישראל, שב לקבוצת מכבי קריית מוצקין למשך עונה אחת. לאחר מכן שיחק בהפועל חולון, בא.ס. רמת השרון ובהפועל תל אביב, עימה זכה בגביע המדינה בכדורסל, ובהמשך הצטרף למכבי תל אביב כשחקן מחליף, שזכתה עמו בשתי אליפויות וגביע אחד. לאחר שנתיים בקבוצה הצטרף לעולה החדשה מכבי ירושלים.
קרטוש

קרטוש (או כרטוש) בכתב החרטומים המצרי, היא אובל סגור המקיף את הטקסט, ומציינת שמדובר בשם של בן מלוכה. השימוש בקרטוש החל מהשושלת הרביעית, בימי הפרעה סנפרו. בכתב דמוטי הקרטוש צומצם לזוג סוגריים וקו אופקי. הקרטוש החליף שיטה קדומה יותר לכתיבת שם המלך שנקראה 'סרך', בשיטה זו הופיע שם המלך בתבנית כמעט מלבנית, מעל חזית של מקדש. למלך מצרים החל מהשושלת השלישית היו חמישה שמות, כאשר השמות ה-4 וה-5 נכתבו בקרטוש:
1) הורוס
2) שתי הנשים
3) הורוס הזהב
4) מלך מצרים העליונה והתחתונה
5) בן רע (אל השמש).
השם קרטוש הוא כינוי מודרני שניתן על ידי חיילים צרפתים בצבא נפוליאון. התיבה הזכירה להם מחסנית של רובה, ומכאן השם "קרטוש" שזאת משמעותו בצרפתית. במצרית עתיקה נקרא הקרטוש "שנו", והסימן מייצג את העובדה שסמכותו של המלך מקיפה הכל.

השימוש בקרטוש לפענוח הכתב ההירוגליפי

במהלך מאמצי הפענוח של הכתב ההירוגליפי על אבן רוזטה, העלה האוריינטליסט הצרפתי סילבסטר דה סאסי את הרעיון לנסות לפענח את הכתב על פי ההנחה לפיה הקרטושים מכילים שמות פרטיים, וכך הצליחו הפיזיקאי הבריטי תומאס יאנג והאגיפטולוג ז'אן-פרנסואה שמפוליון לפענח מספר רב של תווים וסללו את הדרך לפענוחו של הכתב ההירוגליפי.
המוגלובין מסוכרר

אבחון סוכרת באמצעות בדיקת המוגלובין מסוכרר

בדיקה זו לא נכנסה להגדרת אבחנה של סוכרת, למרות שסקר שנעשה בשנת 2005 בקהילה הראה כי כ-49% מהרופאים השתמשו בבדיקה זו כבדיקת סקר לאבחון סוכרת. ועדת מומחים שהתכנסה ב-1997 שקלה להכניס את הבדיקה לבדיקות הסקר של הסוכרת, אולם בעקבות היעדר תקינה של התבחין המעבדתי של A1c - נדחתה ההצעה. בשנת 2003 ועדת מומחים נוספת דנה בעניין זה, אך גם היא סיכמה כי לתבחין זה קיימים עדיין חסרונות, ולפיכך גם היא לא המליצה על בדיקה זו כבדיקה אבחנתית. ועדה נוספת משנת 2008 סיכמה כי בשונה מ-2003, ניתן כבר לטעון שבדיקה זו אמינה לפחות כמו בדיקת גלוקוז בדם, ולפיכך בסיכומיה המליצה על שימוש בבדיקה זו כבדיקה לסקירה ואבחון של סוכרת. ההמלצה היא לאמת את האבחנה בבדיקה חוזרת של A1c אלא אם כן מדובר בנבדק סימפטומטי עם מדידה אקראית של סוכר גבוה מ-200 מ"ג/ד"ל. ערך של המוגלובין הגבוה מ-5% (כ-126mg/dl) יכול להחשב כסף.
שוק פטיקוט ליין

שוק סימטת פטיקוט או שוק פטיקוט ליין (באנגלית: Petticoat Lane Market - מילולית: שוק סימטת התחתוניות) הוא שוק אופנה והלבשה הממוקם ברחובות ונטוורת' (Wentworth Street) ומידלסקס (Middlesex Street) באזור האיסט אנד של לונדון.

היסטוריה

במקום בו ממוקם כיום השוק עברה דרך בתקופת טיודור. באותה העת נקראה הדרך בשם "סימטת החזירים" (Hogs Lane) בשל העובדה שתושבי העיר לונדון הורשו לגדל חזירים מחוץ לשטח העיר בשטחים הפתוחים שלצד הדרך. בשנות ה-90 של המאה ה-16 החלה הקמת בתי מגורים לצד הדרך, ובשנת 1608 החלו לפעול לצד הדרך דוכנים לממכר בגדים יד שנייה. במפה משנת 1608 נכתב השם "סימטת פטיקוט" - "סימטת התחתוניות". השוק הפסיק את פעולתו בתקופת המגפה הגדולה של לונדון בשנת 1665. 
בשלהי המאה ה-17 התיישבו באזור השוק מתיישבים הוגנוטים, ואלה עסקו בעיקר בצביעת צמר ובתפירת בגדים. החל מאמצע המאה ה-18 הפך האזור למרכז ליצור בגדים, והרחוב הפך לשוק הבגדים העיקרי של העיר. בשנת 1830 שונה שם הרחוב לרחוב מידלסקס (שמו הנוכחי), אולם כינויו נותר בשימוש עד ימינו. 
לאחר שנת 1882 החלו להתיישב באזור מהגרים יהודים רבים שברחו מהפוגרומים שאירעו ברוסיה ובפולין. מהגרים עניים, שחלק גדול מהם עסקו בחייטות ברוסיה ופולין, השתלבו בתחום הטקסטיל, ייצור הבגדים והמסחר בבגדים שפעל באזור, והשוק המשיך לשגשג. אופיו ה"יהודי" של השוק בא לידי ביטוי בפעולת השוק בימי ראשון בשבוע (ואף ביום חג המולד - המהווה יום חג בממלכה המאוחדת), ואי פעילות בימי שבת.
רשויות העיר לונדון התנגדו לפעולת השוק והפריעו את פעולתו. רק בשנת 1936 נחקק חוק של הפרלמנט הבריטי שהסדיר את פעילות השוק. 
בשנות ה-70 של המאה ה-20 התיישבה באזור השוק אוכלוסייה שמוצאה מאסיה.
יאן השני קז'ימייז', מלך פולין

תאריו

יאן קזימיר, מלך פולין בחסד האל, דוכס גדול של ליטא, רוסיה, פרוסיה, מזוביה, סמוגיטיה, ליבוניה, סמולנסק, סבריה, צ'רניהוב, וגם מלך תורשתי של השוודים, הגותים והוונדלים וכו' 
Ioannes Casimirus, Dei Gratia rex Poloniae, magnus dux Lithuaniae, Russie, Prussiae, Masoviae, Samogitiae, Livoniae, Smolenscie, Severiae, Czernichoviaeque; nec non Suecorum, Gothorum, Vandalorumque haereditarius rex, etc
 (בלטינית)
יאן קז'ימייז' נולד ב-1609 בקרקוב כבן השני של זיגמונט השלישי לבית ואזה.

הרפתקאות בימי מלחמת שלושים השנה

כנסיך השתתף במלחמת שלושים השנה במאבק נגד צרפת, לצידם של ההבסבורגים. בשנת 1639 הסכים לקבל תפקיד פיקודי בספרד של המלך פליפה הרביעי שנמצא גם הוא במלחמה נגד צרפת. הפליג מג'נובה על ספינת גלרה, אך בגלל מחלת ים נאלץ לרדת בנמל סן טרופה. בהמשיכו את דרכו ביבשה עד למרסיי, נעצר על ידי משטרתו של הקרדינל רישלייה. אחרי ניסיון להימלט על סיפון האנייה הראשונה שעזבה את הנמל, אבל נתפס בטודה בוק, כיום פור דה בוק. בפקודת רישלייה נכלא במבצר של סלון (סלון דה פרובאנס) ולאחר מכן הועבר למצודת סיסטרון, בה, אף על פי שהתקבל עם כל הכבוד, הושלך לכלא שבראש המצודה. משם הועבר כעבור זמן לצינוק בטירת ונסן משם שוחרר לפי החלטתו של רישלייה, ב-16 באוגוסט 1639. אחרי השחרור, ויתר על כל שאיפה פוליטית ונכנס למסדר הישועים.
האפיפיור אינוקנטיוס העשירי מינה אותו כקרדינל בשנת 1646. בסופו של דבר ויתר על תפקיד זה ולא לבש מעולם את בגדי השרד של קרדינל.

מלך פולין

במות אחיו, לדיסלב הרביעי, נבחר בשנת 1648 למלך פולין ודוכס גדול של ליטא והשיג אישור הכנסייה על מנת שיתחתן עם אלמנת המלך המנוח, גיסתו, לואיזה מריה לבית גונזגה-נוור.
למרות רצונו לשאת ולתת עם הקוזקים האוקראינים, בלחץ האצולה הפולנית ששאפה להרחבת שטחי הממלכה, נצרך להמשיך המלחמה נגדם. ב-20-30 ביוני 1651 ניצח את הכוחות הקוזקים והטטרים בקרב ברסטצ'קו, אך הקרבות פרצו שוב כשהקוזקים כרתו ברית עם רוסיה ובו זמנית שוודיה פלשה לפולין. 
ב-1656 נחל תבוסה בוורשה מידי מלך שוודיה, קארל העשירי גוסטב.
בהסכם שנחתם נאלץ לוותר על זכויותיו לכתר שוודיה ולמסור את ליבוניה לשוודים. המלחמה נגד רוסיה הסתיימה בהסכם אנדרוסובו. 
ב-19 בספטמבר 1657 חתם גם על הסכם והלאו לפיו דוכסות פרוסיה השתחררה מחסותו.
לבסוף הצליח לדחוף את הצבא השוודי ולהגיע להסכם חדש עם שוודיה - באוליבה. בפיקודו של יאן סובייסקי צבאו ניצח את הטטרים. 
כשנפטרה אשתו בשנת 1667 והתחיל להימאס מהמלחמות וממרד הדיאטה הפולנית, התפטר יאן קז'ימייז' מתפקידו ב-16 בספטמבר 1668. בשנת 1670 יצא את פולין לצרפת כדי להיות אב המנזרים סן ז'רמן דה פרה וסן מרטן דה נוור. 
ב-14 בספטמבר 1672 התחתן בפריז עם פרנסואז מרי מיניו (1711-1624), אלמנתו העשירה של המרשל פרנסואה דה ל'אופיטל, אותה הכיר באחד הסלונים הפריזאים שהוא נהג לפקוד בהם. החתונה התקיימה בפריזף ברחוב דה פוס מונמארטר,
אבל לא הוכרזה רשמית ולזוג לא נולדו ילדים.
בהמשך נפל יאן קז'ימייז' למשכב והאשה ישבה שלושה חדשים בנוור ליד מיטת חוליו עד שנפטר ב-16 בדצמבר 1672 בגיל 63.
יאן קזימייז' הובא לקבורה בכנסיית המנזר בסן ז'רמן דה פרה בפריז, שבה ניתן לראות עדיין המאוזולאום המרשים שעוצב לזכרו.
יוליאן דראקסלר

קריירת מועדונים

דראסקלר ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה ב-15 בינואר 2011 בהפסדה של קבוצתו שאלקה 04 להמבורג. הופעה זו הפכה אותו לשחקן הרביעי ביותר בצעירותו ששיחק בבונדסליגה באותה תקופה. ב-25 בינואר 2011 עלה כמחליף במחצית השנייה של ההארכה במשחק הגביע נגד נירנברג וכבש את שער הניצחון בשניות האחרונות של המשחק. ב-1 באפריל 2011 כבש את שער הבונדסליגה הראשון שלו נגד סנט פאולי. דראקסלר פתח במשחק הגמר של הגביע הגרמני נגד דיסבורג, וכבש את השער הראשון מתוך חמישה שהובילו לזכייתה של שאלקה בגביע באותה שנה.
ב-31 באוגוסט 2015 חתם לחמש שנים בוולפסבורג עבור 35 מיליון אירו.
ב-24 בדצמבר 2016 חתם דראקסלר בפריז סן ז'רמן, ששילמה עבורו 45 מיליון אירו. ב-14 בינואר 2017 כבש דראקסלר את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-0 על סטאד ראן.

קריירה בינלאומית

ב-9 באוגוסט 2011 זומן דראסקלר לראשונה לסגל נבחרת גרמניה עד גיל 21 והיה שותף לניצחונה נגד נבחרת קפריסין עד גיל 21, כחלק ממשחקי מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ב-2013.
ב-7 במאי 2012 זומן לראשונה לסגל המורחב של נבחרת גרמניה לקראת יורו 2012, וב-26 במאי 2012 שיחק לראשונה במדי הנבחרת נגד שווייץ.
בגביע הקונפדרציות 2017 שנערך ברוסיה דרקסלר היה הקפטן של הנבחרת הגרמנית שחסרה שחקנים רבים. וזכה איתם בטורניר לאחר ניצחון 1-0 על צ'ילה בגמר.
דראקסלר זומן לסגל הגרמני למונדיאל 2018, ושיחק 90 דקות במשחק הראשון בשלב הבתים, בו הפסידה גרמניה 1-0 לנבחרת מקסיקו. דראקסלר פתח בהרכב והוחלף במחצית המשחק מול נבחרת שוודיה על ידי מריו גומז. גרמניה ניצחה 2-1 במשחק זה. במשחק השלישי, בו הפסידה גרמניה 2-0 לנבחרת דרום קוריאה, דראקסלר לא שותף. דראקסלר וגרמניה הודחו מהמונדיאל במפתיע כבר בתום שלב הבתים.
נירוסופט כרמיאל

נירוסופט כרמיאל הייתה קבוצת כדורסל נשים ששיחקה בעברה בליגת העל בכדורסל והייתה פעמיים סגנית אלופת המדינה, הקבוצה שיחקה 4 עונות בליגת העל והתפרקה בתום עונתה הרביעית.
נירוסופט כרמיאל הוקמה בשנת 1994 וכעבור 4 שנים העפילה לליגת העל בכדורסל, את עונתה הראשונה סיימה הקבוצה במקום הלפני האחרון והייתה אמרוה לרדת לליגה השנייה אבל בגלל שאחת העולות ויתרה על עלייתה עקב קשיים תקציבים נשארה כרמיאל בסופו של דבר בליגת העל.
בעונתה השנייה בליגת העל הצליחה הקבוצה להעפיל לגמר הפליאוף על האליפות שם נוצחה בידי אליצור רמלה, גם בעונתה השלישית בליגת העל הצליחה כרמיאל להעפיל לגמר הפליאוף על האליפות שם היא נוצחה בידי אלקטרה רמת השרון.
את עונתה הרביעית פתחה כרמיאל בצורה סבירה ודורגה בצמרת בתום הסיבוב הראשון אך ראשי הקבוצה החליטו לאחר הסיבוב הראשון לשחרר את 3 הזרות של הקבוצה ו-4 שחקניות רכש ישראליות.
הסיבה לצעד זה הייתה שגורמים עסקיים וקהילתיים לא עמדו בהתחייבותם לתמיכה בקבוצה] וכן בגלל שעיריית כרמיאל החליטה לקצץ בתקציב הקבוצה] כל זה גרם לכך שהקבוצה לא הייתה יכולה לעמוד בהתחייבות החוזית שלה מול השחקניות.
מכאן ועד לסיום העונה עלתה הקבוצה למשחקיה עם שחקניות נוער כאשר היא מפסידה בכל משחקיה וברובם אף מובסת, הקבוצה נשרה בסיום העונה לליגה השנייה והתפרקה סופית.
יאיר מזור

פרופ' יאיר מזור (נולד ב-2 באוקטובר 1950) הוא חוקר ישראלי-אמריקאי בתחום הספרות העברית החדשה. מכהן כראש המגמה לשפה וספרות עברית חדשה ומקראית וראש המכון למדעי היהדות באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי בארצות הברית.

ביוגרפיה

מזור למד לתואר ראשון, שני ושלישי בספרות באוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלו (1978) עסקה במוטיבים ביצירות ש"י עגנון. עבודת הדוקטורט (1983) עסקה במבנה של הסיפורת העברית הריאליסטית בתקופת ההשכלה. שתי העבודות זכו בפרסי מחקר של אוניברסיטת תל אביב. 
בשנים 1976 - 1978 הרצה בתחום הספרות בסמינר הקיבוצים, ובשנים 1977 - 1980 באוניברסיטת בן-גוריון. במקביל הרצה בשנים 1977- 1981 באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן עבר לארצות הברית והצטרף כעמית מחקר למחלקה ללימודי סקנדינביה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, ומ-1982 החל לחקור במסגרת המחלקה לשפות עבריות ושמיות באוניברסיטה זו. ייסד את המרכז ללימודים יהודיים באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון ועמד בראשו. 
ב-1990 עבר לאוניברסיטת טקסס באוסטין, שם עבד במחלקה לספרות ושפות אפריקאיות ובמחלקה לתרבות ושפות מזרח-תיכוניות. ב-1994 עבר לאוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, שם הוא מכהן עד היום כפרופסור במחלקה לשפות זרות, ראש המגמה לשפה וספרות עברית חדשה ומקראית, וראש המכון למדעי היהדות.
פרסם 11 ספרי מחקר ויותר מ-180 מאמרי מחקר וביקורת. מחקריו עוסקים בספרות העברית החדשה, ספרות ההשכלה, ספרות מקראית, ספרות השוואתית, וכן ספרות מסקנדינביה. בין השאר כתב על הסופרים והמשוררים העבריים דוד פוגל, שאול טשרניחובסקי, עמוס עוז ורוני סומק.
מזור נשוי ואב לבת אחת.
הבערה ביום טוב

מלאכת הבערה, היא אחת מל"ט אבות המלאכות האסורות בשבת. כחלק מהיתר התורה לבצע מלאכת אוכל נפש ביום טוב, הותרה גם מלאכת הבערה לצורך זה.

מקור ההיתר וגדריו

נאמר בתורה:"אך אשר ייאכל לכל נפש הוא לבדו ייעשה לכם", ומכאן שהתירה התורה לבצע מלאכת אוכל נפש. בכלל זה נכללת גם מלאכת הבערה, הואיל ועל ידה ניתן להדליק את התנור ביום טוב וכיוצא בזה. ולמדו חכמים שמתוך שהותרה הדלקת אש עבור מלאכת אוכל נפש, הותרה גם לשם מטרה שאינה צורך ישיר של אוכל נפש, אלא לצורך יום טוב.

חשמל ביום טוב

נחלקו הפוסקים בדין הדלקת נורה חשמלית ביום טוב, יש אומרים, שכיוון שהאש כבר נמצאת בחוטי הלהט, אין בכך איסור 'מוליד', ולכן מותר להדליק, אמנם כיבוי הנורה אסור ביום טוב. ויש אומרים שההדלקה נחשבת כ'מוליד', ועל כן אסור מדברי חכמים להדליק.
טעות במצב משפטי

טעות במצב משפטי היא טענת הגנה במשפט פלילי, הפוטרת אדם מאחריות למעשה פלילי בגלל שלא הייתה לו דרך סבירה לדעת שמעשהו אינו חוקי. 
ככלל, הדין הפלילי אינו מכיר בטענה, שאדם דימה שמעשהו אינו אסור עקב טעות בדבר קיום איסור פלילי או בדבר הבנתו של האיסור כהגנה פלילית.

היסטוריה

עד שנת 1994 שרר החוק הישראלי הכלל ש"אי ידיעת החוק אינה פוטרת", למעט במצבים שבהם ידיעת הדין הייתה אחד מיסודות העבירה. לצד זאת, במצבים מסוימים הייתה נדונה השאלה של טעות ב"דין לבר-פלילי" כטעות בעובדה.
בשנת 1994 תוקן חוק העונשין והוספה לו ההגנה של "טעות במצב משפטי".

סוגי העבירות עליהן הטענה חלה

לטענתו של פרופ' שניאור זלמן פלר הגנת "טעות במצב משפטי" אינה חלה על עבירות שהן רע שלעצמו (כגון: שוד, רצח, אינוס, זיוף כספים, מרמה, גניבה וכיוצא בזה), שכן יחס החברה למהותן של עבירות אלו ידועה לכל, ואיש לא יעלה על דעתו שהעבירות אינן אסורות על פי חוק. 
לעומת זאת, ההגנה יכולה לחול על עבירות בגדר רע כי נאסר, שכן לא תמיד ידע הציבור את כל ההסדרים הללו והעבירות הפליליות בגינן. עם זאת, ככל שאדם קרוב לתחום מסוים מצופה ממנו לדעת שיש הסדרים מיוחדים באותו תחום, ועל כן לא תתקבל טענת טעות בדין. כך למשל, תמרורים ורמזורים ברחובות ובכבישים וכן שלטי אזהרה, הפרט מחויב לכבדם משיש לו נגיעה בתחום פעילות. עבור הציבור שיש לו נגיעה לתחום הופכות עבירות מהסוג השני לכללי mala in se, אך נשארות בגדר mala prohibita לגבי מי שהתחום אינו נוגע לו.
מכרות הברזל של קנדה

חברת מכרות הברזל של קנדה (באנגלית: Iron Ore Company of Canada, בצרפתית: Compagnie Iron Ore du Canada; בקיצור IOC) היא חברה קנדית שיעודה הפעלת מכרות הברזל ויצוא הברזל מקנדה לרחבי העולם. החברה נוסדה כחברה שיתופית בין ארצות הברית וקנדה ב-1949.
הנהלת החברה יושבת במונטריאול ומפעיל מכרות באזור לברדור סיטי. החברה מפעילה את מסילת הברזל QNS&L שמקשרת את לברדור סיטי עם הנמל הימי שבעיר סט-אייל, קוויבק.
יואב רייטר

ביוגרפיה

רייטר נולד וגדל ברמת גן. בילדותו האו התגורר עם משפחתו באלנטאון, פנסילבניה ארצות הברית בשל לימודיו האקדמים של אביו ושם החל לשחות במרכז קהילתי יהודי בעירו. כשחזר לישראל הוא התאמן בקבוצת מכבי תל אביב כפר המכביה בהדרכתם של חיים נעסה, ירון אילתי, רביב שלהבת והלמוט לוי וכבר בהיותו בן 13 זכה בתואר שחיין מצטיין ארצי לבני גילו. בהיותו בן 16 הוא עבר לחיפה להתאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתו של ארנון אבני ושם סיים את לימודיו בתיכון עירוני ה'. בצבא הוא שרת כספורטאי מצטיין בחיל האוויר.

אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכה רייטר בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.79 שניות, לפני יואב מאירי (58.63 שניות) וניר שמעוני, שניהם מהפועל ירושלים. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.82 דקות, אחרי יואב מאירי (2:09.89 דקות) ולפני ערן צלר. 
בתחרות השחייה של המכביה ה-14 שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכה רייטר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.00 שניות, אחרי דן קטלר (55.82 שניות) ולפני ג'ף פופל (57.42 שניות), שניהם מארצות הברית.

1994

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכה רייטר במדליית כסף אישית, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.67 שניות, אחרי יואב מאירי (57.05 שניות) ולפני ערן הירש, חברו לקבוצת מכבי חיפה.

1997

בשנת 1997 למד רייטר באוניברסיטת אוקלנד במישיגן. בשנתו הראשונה הוא זכה ב-NCAA דרגה שנייה, במדליית זהב במשחה ל-200 יארד פרפר ובמדליית ארד במשחה ל-100 יארד פרפר והיה שותף לשתי מדליות כסף במשחי שליחים (4x50 יארד מעורב ו-4x100 יארד מעורב) ביחד עם עידו מירון.

תארים והישגים

בשנת 2013 זכה להיכלל בהיכל התהילה של אוניברסיטת אוקלנד.

חיים אישיים

רייטר נשוי ואב לשלושה ילדים ומתגורר בבלומפילד, מישיגן. הוא בעל תואר "דוקטור לאוסטאופתיה" (D.O) מאוניברסיטת Nova Southeastern שבפלורידה (2001–2005). הוא נוירוכירורג (2006–2012) מומחה לניתוחי עמוד שדרה מורכבים ועובד במישיגן ב-Saint Joseph Mercy Health System .
בזמנו הפנוי משתתף רייטר בתחרויות טריאתלון.
אלי חדד

ביוגרפיה

חדד נולד בתוניס, כצעיר מבין שבעה אחים. אביו היה נגן קאנון, ששימש כנגן לווי לזמרת אום כולתום בביקוריה בתוניס, לישראל עלה ב-1968 יחד עם משפחתו, והתגורר בנצרת עילית. בגיל 12 לאחר שסולק מבית ספרו, החל להופיע עם להקת "הממזרים" בתפקיד הסולן. בגיל 14 החל חדד לתופף בלהקה.
שירת בצה"ל כאפסנאי, ובמהלך השירות המשיך להופיע כמתופף. לאחר שיחרורו מצה"ל עבד בשיפוצים יחד עם אחיו.
את פריצתו המוזיקלית עשה חדד כמתופף להקת בנזין, אליה הצטרף לאחר פגישה עם חברי הלהקה, שהגיעו לנצרת עילית על מנת לחפש מתופף.
בלהקה, בין היתר, שימש סולן בשיר "תני לי סיבה", והיה שותף לעיבוד המוזיקלי באלבומה הראשון עשרים וארבע שעות בשירים: חופשי זה לגמרי לבד, יום שישי, בית משותף, תני לי סיבה, קחי אותי הביתה והתחלה חדשה, ובעיבוד האלבום השני של הלהקה משמרת לילה.
בהמשך הצטרף ללהקת הסיקסטיז, בה הוא משתף פעולה עם מוטי דיכנה, יואל לרנר ואייל קליין ונוסף שימש מתופף בלהקת "עקבה" ובהרכב "בושם" שכלל את חברי בנזין למעט יהודה פוליקר.
משנת 2010 משמש כנגן קבוע בהופעותיו של יהודה פוליקר.
ב-2015 הוציא אלבום בכורה בשם "אחד פעמיים", שאת רוב שיריו כתב והלחין חברו פוליקר.
חדד נשוי ואב לשניים ומתגורר בראשון לציון.
חנון הספן

אטימולוגיה

השם חנו הספן, או חנו הנווט, בא על מנת להבדילו מקרתגנים אחרים מפורסמים בעלי שם דומה כדוגמת חנו הגדול. השם חנו או חנון בפיניקית (מהשורש ח.נ.ן כמו בעברית) משמעו רחום, השמות העבריים חנן או חנה משמשים גם בעברית המודרנית.

מסע החקר סביב מערב אפריקה

בשנת 500 לפנה"ס בקירוב יצא חנון למסעו הימי בראש של צי בן כ-60 ספינות על מנת לחקור וליישב את חופיה הצפון מערביים של יבשת אפריקה. הוא הפליג דרך מיצרי גיברלטר ייסד או הקים מחדש מספר מושבות לאורך חופה הצפון-מערבי של מרוקו והמשיך למרחק רב לאורך חופה המערבי של אפריקה.
הוגאן מציין את ביקורו של חנון במוגדור, בה הפיניקים ייסדו תעשייה של ייצור צבע מחלזונות ימיים שנמצאו במימי האוקיינוס האטלנטי. הפיניקים התמחו בייצור צבע הארגמן ששימש לצביעת בדים מהארגמון קהה-הקוצים, בדים אלה נחשבו ליוקרתיים והיו מוצר סחר מרכזי של הפיניקים במשך מאות שנים. אולם ניצול יתר של הארגמון קהה-הקוצים גרם להיעלמותו מהחופים המזרחיים של הים התיכון מה שדרבן את הפיניקים לצאת למסעות מרוחקים על מנת לחפש מקורות חדשים לייצור הצבע. 
אולם המטרה המרכזית של המסע הייתה קרוב לוודאי מכרות הזהב העשירים שהתקיימו באזור נהר הניז'ר העליון בעומק היבשת. הואיל והפיניקים התקשו להגיע ישירות אל המכרות באופן יבשתי שאז הם היו נאלצים לחצות את מדבר הסהרה במסע יבשתי מפרך, הם בחרו להגיע דרך הים לחוף הזהב שבאפריקה המערבית דרך אזור סהרה המערבית של ימינו. שם התנהל סחר חליפין בין הפיניקים לשיירות של ילידים שהביאו את הזהב מהמכרות בצורת אבקה או מטילים. על החוף התנהל מיקח וממכר שבסופו המירו הפיניקים מוצרים כגון כדים זולים, תכשיטי זכוכית ובדים צבעוניים במתכת היקרה. 
במסעו נתקל חנון בשבטים ילידיים שונים בהם התקבל באופנים שונים. 
לקראת סופו של מסע החקר נתקל חנון באי המיושב על ידי ילידים שתוארו על ידו כפראיים במיוחד ובעלי שיער פרוע. ניסיונות שערכו הפיניקים ללכוד מספר גברים מקומיים נכשלו. שלוש נשים לעומת זאת, נלקחו בשבי, אולם הן היו כה פראיות שהפיניקים נאלצו להרגן, ועורותיהן הוסרו מעליהן ונשלחו לקרתגו. הפיניקים כינו את הפראים בשם "גורילה" (gorillae), וכאשר מגלים אירופאים במאה ה-19 נתקלו לראשונה בגורילות, הקופים קיבלו את אותו השם מתוך הנחה שמדובר באותם אנשים פראיים שתוארו על ידי חנון.

ניתוח המסע על ידי חוקרים מודרניים

מספר חוקרים מודרניים התייחסו למסעו של חנו הנווט. ויליאם סמית גורס כי הצי הפיניקי כלל כ-30,000 אנשי צוות ומתיישבים, ושמטרתו המרכזית הייתה ייסוד של מושבות קרתגניות או להקים מחדש ערים פיניקיות שננטשו.
הארדן מציין כי יש קונצנזוס כללי שהמשלחת הגיעה לפחות עד סנגל, וייתכן כי היא הגיעה אף לגמביה. עם זאת הוא מציין כי יש חוסר הסכמה מובהק בין החוקרים לגבי המקום המרוחק ביותר אליו הגיעו מסעו של חנו: סיירה לאון, קמרון או גבון. הארדן מציין את תיאורו של הר קמרון, הר געשי בגובה של 4,040 מ' שתואם את תיאורו של חנו. וורמינגטון לעומתו מעדיף את הר קאקולימה בגובה של 890 מ' כנקודה המרוחקת ביותר אליה הגיעה חנו, משום שהוא גורס כי הר קמרון נמצא בנקודה רחוקה מידי.
אחד המכתשים על הירח נקרא חנו על שמו.
אלפונסו החמישי, מלך אראגון

ביוגרפיה

אלפונסו החמישי נולד במדינה דל קמפו בשנת 1396, והיה בנם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה, בתם של סנצ'ו אלפונסו, הרוזן הראשון מאלבורקרקה וביאטריש, רוזנת אלבורקרקה.
בשנת 1416 מת אביו פרננדו הראשון, מלך אראגון, ואלפונסו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1421 הכירה ג'ובאנה השנייה, מלכת נאפולי באלפונסו כיורשה, ובעקבות כך הלך אלפונסו לנאפולי, שם התעמת עם לואי השלישי, דוכס אנז'ו שהיה אף הוא טוען לכתר. מכיוון שלואי נתמך על ידי האפיפיור מרטינוס החמישי, הכריז אלפונסו על תמיכתו באנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר. בשנת 1423 התכחשה ג'ובאנה להכרתה באלפונסו כיורשה, והכירה בלואי מאנז'ו כיורשה. בתגובה לכך ניסה אלפונסו לתפוס את השלטון, אולם נאלץ לסגת עקב קואליציה חזקה שהוקמה נגדו. בהמשך אותה שנה נאלץ אלפונסו לחזור לאראגון, שבה פרצה מלחמה בין אחיו פדרו מאראגון, רוזן אלבורקרקה לבין ממלכת קסטיליה, ובדרכו לשם הרס את מרסיי שהייתה מעוז של לואי מאנז'ו.
בשנת 1424 הובסו כוחות אראגון על ידי קואליציה שהונהגה על ידי פרנצ'סקו ספורצה, וגובאנה השנייה חזרה והשתלטה על נאפולי. לאחר מותה של ג'ובאנה השנייה בשנת 1435, ירש אותה רנה מאנז'ו, אולם האפיפיור אאוגניוס הרביעי התנגד לכך. אלפונסו ניסה לנצל את ההזדמנות ולכבוש את נאפולי, אולם הובס בקרב פונזה על ידי כוחותיו של פיליפו מריה ויסקונטי ונלקח בשבי. בהיותו בשבי הרשים אלפונסו את פיליפו מריה ויסקונטי, ושכנע אותו שישחרר אותו ושלא יתערב בסכסוך בנאפולי. בשנת 1436 ניסה שוב אלפונסו לכבוש את נאפולי, אולם כשל במשימה. בשנת 1438 הגיע רנה מאנז'ו לנאפולי ותפס את השלטון, ובשנת 1439 נהרג אחיו של אלפונסו - פדרו מאראגון, רוזן אלבורקרקה בקרב אל מול כוחותיו של רנה, ומשום כך חתם אלפונסו על הסכם הפסקת אש עם רנה.
בשנת 1441 חזר אלפונסו והטיל מצור על נאפולי, וב-2 ביוני 1442 פינה רנה את העיר ואלפונסו הוכתר כאלפונסו הראשון, מלך אראגון. בשנת 1446 כבש אלפונסו את סרדיניה, ולאחר מכן השיג את הסכמת האפיפיור אאוגניוס הרביעי שבנו פרדיננדו יירש את ממלכת נאפולי לאחר מותו.
בשנת 1448 תמך אלפונסו בסקנדרבג, שליט אלבניה, וסייע לו להדוף את כוחותיו של מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית, ובתמורה הפך סקנדרבג לואסל של אלפונסו בשנת 1451.
ב-27 ביוני 1458 מת אלפונסו בנאפולי, בזמן שתכנן לפלוש לג'נובה. את ממלכת אראגון יחד עם סיציליה וסרדיניה ירש אחיו חואן השני, מלך אראגון, ואילו את ממלכת נאפולי ירש בנו הלא חוקי פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי.