google/wiki40b huggingface dataset:
סלהרסט פארק

היסטוריה

בשנת 1922 נרכש שטח האצטדיון על ידי קבוצת קריסטל פאלאס, מידי חברת הרכבות של לונדון והסביבה. האצטדיון תוכנן ועוצב על ידי אדריכל האצטדיונים הסקוטי ארצ'יבלד לייטץ'. הוא נבנה בעלות של כ-30 אלף לירות שטרלינג ונפתח ב-30 באוגוסט 1924 במעמד הלורד ראש העיר של לונדון. משחק החניכה של האצטדיון נערך לעיני 25 אלף צופים, כאשר הפסידה פאלאס 1-0 לשפילד ונסדיי. שנתיים מאוחר יותר, ביום דוד הקדוש בשנת 1926, נערך לראשונה משחק בינלאומי באצטדיון, בין נבחרות אנגליה וויילס. בסוף שנות ה-40 נערכו באצטדיון קרבות איגרוף ותחרויות פולו-אופן. בשנות ה-80 נערכו בו משחקי קריקט ומופעי מוזיקה. כמו כן, אירח האצטדיון שני משחקי כדורגל במהלך אולימפיאדת לונדון בשנת 1948.
צ'רלטון את'לטיק עברה לארח את משחקיה הביתיים באצטדיון בשנת 1985, ובכך הפכה, יחד עם פאלאס, לקבוצות הראשונות בליגה האנגלית העליונה אשר מארחות את משחקיהן הביתיים באותו אצטדיון. ב-1990, בעקבות דו"ח טיילור, הותקנו בכל האצטדיון מקומות ישיבה, וחדלו להתקיים מקומות עמידה לצופים. ב-1991 חזרה צ'רלטון לאצטדיונה, הוואלי. באותה השנה החלה קבוצת וימבלדון לארח את משחקיה באצטדיון. בשנת 2003 עברה וימבלדון למילטון קינס, ושינתה את שמה למילטון קינס דונס. בכך הסתיימו 12 שנותיה בסלהרסט פארק.

שיאים

שיא הצופים בסלהרסט פארק נרשם ב-1979, כאשר 51,801 אוהדים צפו בפאלאס מפסידה 2-0 לברנלי, במשחק על תואר אליפות הליגה השנייה באנגליה. האצטדיון מחזיק גם בשיא הצופים במשחק בליגה הרביעית בחשיבות באנגליה (כיום הפוטבול ליג השנייה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה), כאשר נדחסו 37,774 צופים ב-1961, במשחק של פאלאס מול יריבתה המקומית מילוול.
סלהרסט פארק רשם גם את שיא הצופים השלילי למשחק פרמייר ליג - 3,039, במהלך המשחק בין וימבלדון לאברטון ב-26 בינואר 1993, בו ניצחה אברטון 3-1.
קינה

קינה היא ביטוי פיוטי לאבל כבד, שיר אבל והספד הנאמר על אדם או קבוצה בעקבות מוות או חורבן. קינה שימשה במקור כסוג של משקל בשירה, אם כי נעשה בה גם שימוש כהספד הכתוב בצורה לירית, המשקף את המוות של אדם קרוב או מתאר צער באופן כללי. קינה יכולה לתאר גם משהו שנראה מסתורי או מוזר למחבר. בנוסף, קינה עשויה להיות סוג של יצירה מוזיקלית, המבוצעת בנימה של עצבות.

במקורות היהודיים

בתנ"ך מצויות מספר קינות ידועות. הקינה הנודעת ביותר בשפה העברית היא קינת דוד, שבהּ מבכה דוד את מותם של שאול ויהונתן בתחילת ספר שמואל ב' (א', יט-כז). קינה זו מושמעת בתדירות גבוהה בטקסי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
קינה נודעת נוספת בשפה העברית היא מגילת איכה – קינתו של ירמיהו על חורבן בית המקדש הראשון.
נהוג לקרוא קינה זו בתשעה באב, יום האבל על חורבן בתי המקדש.
מנהג הקינה היה נהוג גם בקרב עדות מסוימות על ידי נשים בעיקר. בקהילת יהדות מרוקו היה נהוג אצל נשים להגיע אל בית האבלים ולשיר קינות ולאחר מכן באזכרות בבית העלמין.
המתמחה

היסטוריה והווה

בתוכנית מתמודדים המתחרים זה בזה במשימות שונות הקשורות למהלכים כלכליים כאשר הזוכה יקבל משרה באחת מחברותיו הרבות של טראמפ במשכורת נדיבה. 

במהלך הסדרה מתחלקים ביניהם המתחרים לשתי קבוצות המתחרות זו בזו בפרויקט שונה. בכל פרק הקבוצה המפסידה בתחרות צריכה להגיש את המלצותיה לטראמפ בדבר מי מחבריה יש להדיח עקב הכישלון. טראמפ, בשילוב עם יועציו, "מפטר" את המתמודדים הכושלים לפי ראות עיניו עד אשר נותר רק אחד - הזוכה.
הסדרה ספגה ביקורת עקב הדגש הרב שהיא שמה על קפיטליזם, המניפולציות אליהן היא דוחפת את המתחרים הנאבקים להשאיר את עצמם על חשבון חבריהם לקבוצה ועוד.
לסדרה צולמו עד כה 11 עונות והיא אף הולידה ספין אוף, בו מחליפה מרתה סטיוארט את מקומו של טראמפ. כמו כן נוצרו מספר רב של גרסאות זרות לסדרה, בארצות כמו בריטניה, בלגיה, ברזיל, קולומביה, דנמרק ועוד. סדרות ושעשעונים אחרים שאפו את השראתם מהתוכנית, כך לדוגמה הקומיקאי אנדי דיק יצר את התוכנית שלו - העוזר (The Assitant), בו מתחרים מתמודדים על ההזדמנות להפוך להיות העוזר האישי של דיק תוך כדי השפלות רבות.
בעונה השביעית השתנה מעט פורמט התוכנית, כאשר המתחרים הם מפורסמים שונים המנסים לגייס כספים עבור צדקה. כך גם בעונה השמינית, התשיעית והאחת-עשרה.
העונה העשירית עלתה לשידור בספטמבר 2010, ובה שבה התוכנית לפורמט הרגיל של מתחרים אלמוניים לראשונה מאז העונה השישית. עונת סלבס נוספת עלתה לשידור במרץ 2011. 
לא פעם האשימו יוצרי הסדרה את זכיינית ערוץ 2, קשת, על העתקה של הפורמט ושידורו בתוכנית "השגריר".]
בישראל שודרה התוכנית תחילה בערוץ 10, מאוחר יותר בערוץ אקסטרה הוט וכיום בערוץ הוט 3.
לייקלנד מג'יק

2008-2017: איירי בייהוקס

הבייהוקס שיחקו בליגה מאז עונת 2008/09. ה"בייהוקס" נקראו על שם המפרץ בו שוכנת העיר אירי. השם "הוקס" (בעברית: נץ) מסמל את ההיסטוריה הימית של העיר – משלחות ימיות עשו שימוש בניצים על מנת לשלוח הודעות חשובות. בשנותיה הראשונות הייתה הקבוצה מסונפת לקליבלנד קאבלירס (2011-2008), פילדלפיה 76 (2009-2008) וטורונטו ראפטורס (2011-2009). בעונת 2011 חתמה הקבוצה על הסכם שיתוף עם הניו יורק ניקס.
כבר בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה הצליחה הקבוצה להגיע למשחקי הפלייאוף, אך לא עברה את הסיבוב הראשון. בשלוש העונות הבאות העפילה הקבוצה עוד פעמיים לפלייאוף, אך שוב לא עברה את הסיבוב הראשון.  הקבוצה עלתה לכותרת בינואר 2012 כאשר ג'רמי לין נשלח לקבוצה על ידי ניו יורק ניקס, 3 ימים מאוחר יותר השיג לין טריפל דאבל כאשר קלע 28 נקודות, לקח 11 ריבאונדים ומסר 12 אסיסטים בניצחון 113-122 על מיין רד קלאוס. 3 ימים לאחר מכן הוחזר לין לניקס. בדצמבר 2012 העבירה הניקס את אמארה סטודמאייר לקבוצה בעקבות פציעה.
בשנת 2012 הציעה ניו יורק ניקס את משרת המאמן הראשי של הבייהוקס לשחקן העבר שלה פטריק יואינג, אך הוא סירב והעדיף לשמש כעוזר מאמן בליגת ה-NBA.
בשנת 2014 סיימה הניקס את ההתקשרות שלה עם הבייהוקס ובמקומם הגיעה הקבוצה לסיכום על שיתוף פעולה על אורלנדו מג'יק. בדצמבר 2016 רכשה  קבוצת המג'יק את המועדון והודיעה על כוונתה להעביר את המועדון לפלורידה החל מעונת 2017/2018.
פאביוס שך

ביוגרפיה

שך נולד בעיירה וֶקְשְׁנֶה (Viekšniai) שברוסיה (כיום בליטא, לא הרחק מהגבול עם לטביה), בנו של רב, נצר לרבי שבתי כהן (הש"ך). התחנך בישיבות ובאוניברסיטת ברלין. בתקופת שהותו בגרמניה החל לבוא במגע עם פעילות ציונית, ובשנת 1893 התמנה למזכיר סניף האגודה להתגוננות מפני האנטישמיות בעיר קלן. בתקופה זו עבד בשיתוף פעולה עם מקס בודנהיימר, וכעבור זמן קצר מונה על ידי בודנהיימר ודוד וולפסון למזכיר האגודה היהודית-לאומית בקלן. בתקופה זו השתתף בשלוש הוועידות הראשונות של ציוני גרמניה ובשני הקונגרסים הציוניים הראשונים. לאחר מכן פסקה פעילותו עקב חשדות שהועלו נגדו על פרסום דברי התנגדות להרצל. בשנת 1899 הודיע על פרישתו מפעילות בקבוצה הציונית בקלן.
פעילותו העיקרית להפצת רעיון הציונות נעשתה בראשית דרכו בתנועה, עת פרסם את החוברת הקצרה "לשון שקמה לתחייה" (Eine auferstandene Sprache) על תחיית השפה העברית (ככל הנראה ב-1892) ואת החוברת "יהדות עממית או סאלונית" (Volks- oder Salonjudenthum;‏ 1893) כנגד תופעת ההתבוללות בקרב יהדות גרמניה. בוועידת ציוני גרמניה הראשונה ובקונגרס הציוני הראשון לקח חלק בניסוח מטרות התנועה הציונית.
לאחר הפסקת פעילותו הרשמית בתנועה הציונית עסק שך בכתיבת ועריכת שבועונים יהודים ועבריים.
שך התגורר בברלין. ב-14 בספטמבר 1942, בעת מלחמת העולם השנייה, גורש לטרזיינשטאט, ושם נספה כעבור שבועיים וחצי, בגיל 74.
אמיל פוירשטיין

ביוגרפיה

פוירשטיין נולד בקישקרש (Kiskörös) שבהונגריה לאלה לבית פוגלר ושרגא פוירשטיין. דודו הוא הסופר והמשורר אביגדור המאירי. בילדותו קיבל חינוך תורני ולאחר מכן גם השכלה כללית בגימנסיה היהודית בדברצן ובבודפשט. בזמן לימודיו בגימנסיה הצטרף לפעילות ציונית. בבגרותו עבר לברסלאו, שם למד בבית המדרש לרבנים ובאוניברסיטה המקומית. בשנת 1931 עבר לברלין, שם למד שפות רומאניות באוניברסיטה המקומית, ולאחר מכן למד בבית המדרש לרבנים בעיר. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 עבר ללונדון ולמד במוסדות אקדמיים מקומיים, ולאחר מכן נסע לבזל ולמד באוניברסיטה שלה.
החל מגיל צעיר, לאורך כל שנותיו בחו"ל, הרבה להשתתף בכתיבה בעיתונים יהודיים ובביטאונים ציוניים שונים בבודפשט, ברסלאו, ברלין, לונדון ובזל, ובהם: הירחון האמנותי-הספרותי "מולט אש יובו", "ז'ידו סמלה", "אוי קלט" בטרנסילבניה והיומון "אז אויסאג" בבודפשט. 
במרץ 1935 עלה לארץ ישראל. עבד כפקיד בנק בסניף תל אביב של בנק אנגלו-פלשתינה, ולאחר מכן קיבל תפקיד מרכזי בצנזורה לעיתונות הארץ-ישראלית. בשנת 1938 נישא לשפרה בת אשר זליג איטיגין מווילנה.
במשך עשרות שנים פרסם מאמרים, שירים, תרגומים וביקורת תיאטרון ומוזיקה בעיתוני הארץ: "דבר", "הארץ", "משמר", "ידיעות אחרונות", "העולם הזה", וכן בכתבי העת "מאזנים", "גליונות", "גזית", "במה". היה מבקר התיאטרון של עיתון "הצופה" במשך חמישים שנה (1940–1990). משנת 1941 שימש יועץ ספרותי של תיאטרון האוהל.
חיבר ותרגם מחזות, שכמה מהם הועלו בישראל.
פוירשטיין נחשב אחד הסופרים הישראלים הפוריים והרבגוניים בתחום של ספרי מידע אנציקלופדיים בנושאים שונים מן ההיסטוריה, התרבות והספרות העולמית.
פוירשטיין הותיר אישה ובן, בנימין. נקבר בבית העלמין ירקון.
אחר מותו הנציחה עיריית תל אביב את זכרו בקריאת רחוב על שמו בשכונת צהלה.
Babe

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט ופטריק מונהאן, והופק על ידי קריסטיאן באש, ג'ניפר נטלס וג'וליאן ריימונד. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ. כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו, והיה זמין להורדה דיגיטלית.
במקור, נכתב השיר לאלבומה הרביעי של סוויפט, Red.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של שוגרלנד ב-9 ביוני 2018. הקליפ בוים על ידי אנתוני מנדלר. הרעיון המרכזי של הקליפ הוא בגידה. בקליפ ניתן לראות זוג אוהבים שלבסוף נפרד בעקבות בגידה מצדו של הגבר.
נכון לאפריל 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-28 מיליון צפיות.
גרגוריוס השביעי

ביוגרפיה

שמו המקורי היה הילדברנד, ומוצאו מכפר בטוסקנה. הוא התחנך ברומא ואחר כך בקלן שבגרמניה, לאחר שהצטרף לגרגוריוס השישי בגלותו שם. עם מותו של גרגוריוס השישי עבר למנזר קלוני.
הוא זכור בעיקר כמי שהנהיג רפורמות בכנסייה ונאבק על עוצמתה הפוליטית. כקרדינל עמד, ב-1059, מאחורי לקיחת סמכות בחירת האפיפיורים מהרשויות החילוניות ברומא ובגרמניה, והעברתה לידי חבר החשמנים של הכנסייה עצמה. הוא בעצמו היה האפיפיור השני שנבחר בדרך זו.
ב-1066, בעודו משמש כקרדינל תחת האפיפיור אלכסנדר השני, נתנה הכנסייה את ברכתה למסע הכיבוש אליו עמד לצאת ויליאם הנורמני באנגליה. כך ביקשו הילדברנד ואלכסנדר השני לקבוע תקדים, לפיו לא זו בלבד שמלכים אינם קובעים מי יהיה האפיפיור, אלא האפיפיור הוא שממליך מלכים באירופה.
בשיאו של המאבק בין הכנסייה לסמכות החילונית היה כבר גרגוריוס השביעי האפיפיור. ב-1075 הוציא את התכתיב האפיפיורי, וב-1076 הכריז הקיסר הגרמני היינריך הרביעי על הדחתו מהכס הקדוש. אולם בניגוד להיינריך השלישי, ששלושים שנה קודם לכן הצליח להדיח שלושה אפיפיורים, לא עלה בידי יורשו הצעיר לעשות כן לגרגוריוס השביעי. תגובת הנגד של האפיפיור הייתה להחרים את הקיסר, לנתק את קשרי הכנסייה עם היינריך ולפטור את נתיניו משבועות הנאמנות שנשבעו לו. לנוכח המרד שעמד לפרוץ בכל רגע נגדו, לא נותר להיינריך אלא ללכת את ה"הליכה לקנוסה" המפורסמת, על מנת לבקש (ולקבל) את מחילת האפיפיור.
ב-1083  קרא גרגוריוס השביעי לרובר גיסקאר מנהיג הנורמנים לבוא לעזרתו נגד היינריך הרביעי, שכרת ברית עם הביזנטים ואיים על רומא. ב-21 במרץ 1084 נכנס היינריך הרביעי לרומא וכעבור עשרה ימים הוכתר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה על ידי האנטי-אפיפיור קלמנס השלישי שמונה על ידיו במקום גרגוריוס השביעי. ב-24 במאי של אותה שנה עלה רובר גיסקאר על רומא בראש 36,000 איש וכעבור שלושה ימים שחרר את גרגוריוס השביעי שהיה נצור במבצר סנט אנג'לו שליד רומא. 
למרות שגבר על היינריך (בסיוע בני בריתו הנורמנים), עדיין נאלץ גרגוריוס להעביר את שנתו האחרונה בגלות, בשל הסלידה העממית באיטליה כלפי הנורמנים. הוא מת בגלות בטירה בסלרנו, ב-25 במאי 1085.
טבלת מתודות וירטואלית

טבלת מתודות וירטואלית (virtual method table, virtual function table, virtual call table או vtable) היא מנגנון הממומש בשפות תכנות רבות שמאפשר הקצאה דינמית של שגרות (מתודות) בזמן הריצה, ולא בשלב ההידור. הודות לכך ניתן לקרוא למתודה של מחלקת האם, כשבפועל אין יודעים את המופע המדויק של האובייקט אלא בזמן הריצה, ורק בזמן הריצה ניתן לקבוע את המתודה המדויקת שתופעל.

מימוש

לכל אובייקט יש מצביע לטבלת הצבעות וירטואלית בה נשמרות כתובות של מתודות דינמיות. קריאה למתודות מתבצעת על ידי קריאת הכתובת של המתודה מתוך הטבלה והרצתה. עבור אובייקטים מאותה המחלקה יהיה מימוש אחד של הטבלה והם יחלקו בה. לאובייקטים היורשים מאותה מחלקה תהיה טבלה דומה, הכתובת של מתודות דומות יהיו במיקום זהה בטבלה, אך הכתובות יכולות להיות שונות (עבור מימושים שונים של המתודות).
בדרך כלל, המהדר יוצר טבלה זמנית מופרדת עבור כל מחלקה, כאשר נוצר אובייקט, מצביע לטבלה הווירטואלית (שנקרא VPTR או VPointer) נוצר ומתוסף לחבר נסתר במחלקה. המהדר יוצר בנוסף קוד "חבוי" בבנאי של כל מחלקה כדי לאתחל את המצביע לטבלה הנכונה.

דוגמה

נניח שתוכנית מכילה מספר מחלקות היורשות אחת מן השנייה. מחלקה על Car ושתי מחלקות יורשות, Bus ו PrivateCar. המחלקה Car מגדירה מתודה וירטואלית stop. שתי המחלקות היורשות יספקו מימוש שונה למתודה.
כאשר התוכנית קוראת למתודה stop מתוך מצביע מסוג Car (שיכול להצביע למחלקה מסוג Car או לשתי המחלקות שיורשות ממנה), ההחלטה לאיזה מימוש לקרוא נעשית בהתאם לטיפוס המחלקה האמיתי שהיא משויכת אליו. כיוון שטיפוס המצביע לא נקבע בזמן הקומפילציה, ההחלטה לא יכולה להתבצע בזמן זה, והיא נעשית רק בזמן הריצה.
ישנן דרכים שונות ליישום המנגנון אולם פתרון הטבלה הווירטואלית נפוץ בעיקר בסביבת C++ ושפות קשורות נוספות (כמו C#). שפות אשר מפרידות את תכנון הממשק (interface) מיישומו כמו Visual Basic ו-delphi משתמשות אף הן במנגנון הטבלה הזמנית מכיוון שהיא מאפשרת לאובייקטים להשתמש במתודות שונות באמצעות סט של מצביעים.
לנסנה קונטה

ביוגרפיה

קונטה נולד בפרבר של קונקרי, בן למשפחה מוסלמית מהקבוצה האתנית סוסו. התחנך בבית ספר קוראני ובהמשך במכינות צבאיות. התגייס לצבא צרפת ב-1955, ונלחם בשורותיו במהלך מלחמת אלג'יריה. לאחר תום שירותו שב לגינאה, שקיבלה את עצמאותה ב-1958, והצטרף לצבאה של המדינה החדשה. ב-1962 עבר קורס קצינים, והחל להתקדם בסולם הדרגות. ב-1970 זכה לקידום לאחר שהצטיין בבלימת ניסיון הפיכה של כוחות גרילה גינאים גולים.
ב-1984, לאחר מותו של נשיא גינאה הראשון אחמד סקו טורה, הדיח קונטה את הנשיא הזמני לואי לנסנה באבוגי (Louis Lansana Beavogui) ותפס את השלטון. החוקה הושעתה, האספה הלאומית פוזרה וסמכויות השלטון הוחזקו בידי ועדה של 25 קצינים בראשות קונטה.
בראשית שנות התשעים הוביל קונטה מעבר הדרגתי לדמוקרטיה רב-מפלגתית. התהליך היה פורמלי מעיקרו, מערכת פוליטית דמוקרטית של ממש לא התפתחה, וקונטה הוסיף לשלוט במדינה באופן ריכוזי למדי, תוך הגבלות קשות על חופש התקשורת ועל זכויות האדם. בחירות רב-מפלגתיות ראשונות לנשיאות נערכו ב-1993, וקונטה ניצח ברוב של 52% מול כ-20% למתחרהו הקרוב ביותר. ב-1996 עמדה ממשלתו בניסיון הפיכה מצד חיילים שלא קיבלו את משכורותיהם. ב-1998 ניצח קונטה במערכת בחירות נוספת, ברוב של 56%, אך אנשי האופוזיציה ומשקיפים זרים התלוננו על זיופים והטיות בהיקף רחב. מנהיגי האופוזיציה העיקריים החרימו את מערכת הבחירות הבאה, ב-2003, ואפשרו בכך לקונטה לנצח ברוב גורף של 95%. במהלך כהונתו השלישית החלה בריאותו של קונטה להדרדר, ותפקודו כנשיא נפגע.
DevOps

DevOps בהשוואה ל-Agile ו-Continuous delivery

בארגונים אשר אימצו את גישת פיתוח תוכנה זריז (Agile) חלה עלייה בכמות גרסאות התוכנה היוצאות לאור. במקור, שיטת ה-DevOps נוצרה מהעלייה בפופולריות של פיתוח זריז. שיטות ה-Agile ו-DevOps דומות אך שונות במספר היבטים חשובים: Agile מהווה שינוי בצורת החשיבה, בעוד ש-DevOps מיישמת שינוי בתרבות הארגונית הלכה למעשה. אחת המטרות של DevOps היא לייסד סביבה בה יכולים להתקיים שחרורי גרסאות תוכנה אמינות יותר ובקצב גבוה יותר. מנהלים האחראים על שחרורי גרסאות מתחילים להשתמש בכלים כגון אוטומציה לשחרור גרסאות וכלים ל-continuous integration כדי לסייע בקידום מטרה זו. כל זה נעשה תוך יישום גישת ה-continuous delivery ("אספקת תוכנה מתמשכת").
למושגים Continuous delivery ו-DevOps משמעות דומה, ולעיתים קרובות מבלבלים ביניהם, אך עם זאת אלו הן שתי תפישות שונות. גישת ה-DevOps רחבה יותר, והיא מתמקדת בשינוי תרבותי, ובפרט בשיתוף הפעולה בין הצוותים השונים שלוקחים חלק באספקה (delivery) של התוכנה (פיתוח, QA, IT, הנהלה, וכו'), כמו גם האוטומציה של תהליכי אספקת התוכנה. בהשוואה לכך, continuous delivery היא גישה אשר מתמקדת באוטומציה של שחרור גרסאות, חיבור בין התהליכים השונים, וביצוע מהיר ותכוף יותר שלהם. המטרות הסופיות של שתי הגישות הן זהות ולעיתים קרובות משלבים ביניהן להשגת מטרות אלו. גישות ה-DevOps וה-continuous delivery באות מאותו רקע של שיטות עבודה זריזות ו"חשיבה רזה": ביצוע של שינויים קטנים ומהירים עם התמקדות בתועלת עבור הלקוח הסופי. השיטות מתבססות על תקשורת ושיתופי פעולה פנימיים איכותיים, ובכך מסייעות להשיג זמנים קצרים לשחרור התוכנה לשוק (time to market), תוך הפחתת סיכונים.

ארכיטקטורה

אף על פי שתאורטית ניתן ליישם את גישת ה-DevOps יחד עם כל ארכיטקטורת תוכנה, ארכיטקטורת ה-microservices (מיקרו-שירותים) הופכת לסטנדרט עבור מערכות המתוכננות ל"פריסה מתמשכת" (continuous deployment). מכיוון שכל שירות הוא קטן, הדבר מאפשר לארכיטקטורה של כל שירות להתפתח בתהליך של continuous refactoring (ארגון הקוד מחדש באופן מתמשך), ובכך להפחית את הצורך בתכנון נרחב מראש, ומאפשר שחרור מוקדם ומתמשך של התוכנה.
פורושה

פּוּרוּשַה (בסנסקריט: पुरुष‏ (puruṣa), אדם קוסמי) הוא מושג הינדואי אשר התפתח בתקופה הוודית והאופנישדית בהודו הקדומה. בתקופה הוודית המוקדמת, פורושה נחשב לישות הזכרית שאותה הקריבו האלים על מנת לברוא את העולם, אף שזהו רק אחד מתוך סיפורי בריאה רבים נוספים הקיימים בהודו. בתקופה האופנישדית, פורושה כבר לא נחשב לאדם הקוסמי ממנו בראו האלים את היקום, אלא התפתח כמונח שמשמעותו היא "עצמי" או "Self", אשר מייצג מצב תודעתי, נצחי, הממלא את היקום. אין לו צורה, או חומר והוא מעבר לגבולות הזמן. פורושה בתקופה האופנישדית מקושר ישירות למונח פרקריטי (טבע, חומר), דבר שהשתנה, משתנה או עתיד להשתנות, בעוד שפורושה הוא זה שאינו משתנה, שאינו מושפע מגורמים חיצוניים, אין לו צורה, הוא אבסטרקטי. עם זאת, הוא קיים בכל, בכל זמן ובכל מקום. החיבור בין פורושה לפרקריטי, כלומר בין האנרגיה והחומר יוצר את המונח "אום" (OM), שנחשב למעשה כצליל הבריאה. על פי האמונה לכל מחשבה יש מילה. המחשבות והשפה מקבילות זו לזו ועובדות בזיקה זו עם זו, כך שהמילה היא בעצם החלק החיצוני של דבר כלשהו ואילו המחשבה היא החלק הפנימי.

תיאורים והגדרות

המושג "פורושה" התפתח לאורך ההיסטוריה והפילוסופיה ההינדואית החל מהופעתו הראשונה במזמור 10.90 בריג-ודה כישות קוסמית גברית אשר הוקרבה על ידי האלים על מנת לברוא את העולם כולו כולל את בני האדם, וכלה בפילוסופיה האופנישדית אשר הציגה את מונח הפורושה כמשהו אבסטרקטי, שאין לו צורה או חומר. הוא הדבר שאינו מושפע מן הזמן או מן הטבע, הוא אינו משתנה והתגלמותו מצויה בכל דבר בעולם.
מדהים וללא גוף הוא פורושה, הוא בתוך, ומחוץ, הוא לא נולד, אין לו חיים או נשימה, ממנו נוצרים החיים, הנשימה ההבנה. הוא גבוה יותר מהאלמנט הכי גבוה, והוא נשמתם של כל היצורים החיים.  ההינדואיזם מתייחס לפורושה כנשמתו של העולם, הרוח האוניברסלית אשר נמצאת בכל מקום, בכל דבר ובכל אחד כל הזמן. הוא נצחי ובלתי ניתן להריסה. פורושה לובש את צורתם של חוקי הטבע, והוא המקור להכרה האנושית.

מושגים קשורים וחופפים נוספים

הרעיון האבסטרקטי של פורושה נידון באופנישדות רבות ונחשב ל-מהא-אטמן, או במילים אחרות ברהמן (להבדיל מברהמין-הקאסטה הגבוהה ביותר בהודו, או המילה ברהמה-אחד האלים ההינדואים המקושרים עם בריאת העולם במיתוסים נוספים).
רישי אנגירס, מסביר שלפורושה השוכן בגוף יש שלושה ממדים: הראשון הוא "באיאטמן"- האטמן החיצוני אשר נולד ומת עם הגוף. השני הוא "אנטאראטמן"- האטמן הפנימי, שמצוי בכל אחד ואחד מאיתנו לנצח ונחשב לחלק מהברהמן, וה"פאראמאטמן", שמקושר עם תכונותיו של פורושה/ברהמן המוזכרות לעיל. אין קונצנזוס בבתי הספר ההינדואים לגבי ההגדרה של פורושה, ולכן כל אחד מבתי הספר מלמד אותה בצורה אחרת ומגיע למסקנות אחרות. פורושה אם כן נחשב למונח מסובך בעל הרבה משמעויות שונות ומגוונות המשתנות בין המוסדות הלימודיים, אמונותיהם והמיתוסים בהם כל קבוצה מאמינה.

מערכת הווארנות

בגרסה אחת בלבד של הריג ודה ב-"פורושה-סוקטה" (המנון האדם), ארבע הווארנות מתוארות כתוצאה של הקרבתו של פורושה על ידי האלים. מראשו של פורושה נוצר מעמד הברהמינים, המעמד הגבוה ביותר. מידיו וכתפיו נוצר מעמד הקשטריה, המקושר ללוחמים וחיילים. ממותניו, בטנו וירכיו נוצר מעמד הוויישיה, המשויך לאנשי מקצוע וסוחרים, ומרגליו נוצר מעמד השודרה, המעמד הנמוך ביותר בהיררכיה המשתייך בעיקר למשרתים ועבדים, כאשר תפקידו הוא לשרת את שלושת המעמדות העליונים.
Look What You Made Me Do

הוצאת הסינגל

ב-18 באוגוסט 2017 מחקה סוויפט את כל התוכן מהרשתות החברתיות שלה ומאתר האינטרנט שלה. ב-23 באוגוסט הכריזה על הסינגל הראשון מתוך האלבום השישי שלה Reputation. למחרת, ב-24 באוגוסט השיר הועלה ל-Spotify ו-iTunes. השיר זכה לשמונה מיליון השמעות ב-Spotify ביממה הראשונה להוצאתו, ובכך שבר את שיא "השיר הנשמע ביותר ביממה הראשונה לשחרורו". ב-25 באוגוסט התפרסם הקליפ המילולי של השיר בחשבון הרשמי של סוויפט. ב-27 באוגוסט, הקליפ הרשמי של השיר הוצג בבכורה עולמית בטקס פרסי ה-VMA. הקליפ זכה ל-43.2 מיליון צפיות ביוטיוב במהלך 24 השעות הראשונות לשחרורו, ושבר את שיא ה-27.7 מיליון צפיות שהחזיקה אדל עם השיר "Hello" ב-2015. ב-29 באוגוסט השיר נשלח לתחנות הרדיו בארצות הברית.

הלחנה וכתיבה

השיר נכתב על ידי סוויפט וג'ק אנטונוף והופק על ידי אנטונוף. סגנון השיר הוגדר בתור שילוב של אלקטרו-פופ ודאנס-פופ. אורך השיר הוא 3 דקות ו-31 שניות ומקצב השיר הוא 128 פעימות לדקה.
השיר משלב לחן מהשיר "I'm Too Sexy" של הלהקה Right Said Fred. על כן, חברי הלהקה כלולים ברשימת כותבי השיר.
מילות השיר מתארות את האשמה של אויבי סוויפט במה שנגרם לה ועל האופן שבו נאלצה להשתנות. מבקרי מוזיקה טוענים שהשיר מזכיר ומהווה המשך לשיר Bad Blood, מבחינת הסגנון המוזיקלי ומבחינת מילות השיר. יש המייחסים את תפקיד האויב שעליו סוויפט מדברת לזמרים קייטי פרי, קניה וסט ואשתו קים קרדשיאן. בהמשך לשיר Bad Blood שיש המעריכים שעוסק בזמרת קייטי פרי, השיר Look What You Made Me Do ממשיך לעסוק בתיאורים שונים במילות השיר באויבת של סוויפט שניסתה לגנוב ממנה את התהילה ולאלץ אותה להשתנות. בקליפ של השיר מופיעים מספר רמזים שמזכירים את פרי. בנוסף, הבית הראשון בשיר מתייחס באופן ישיר לזמר קניה וסט, ובקליפ מופיעים רמזים לשוד התכשיטים שעברה קים קרדשיאן, אשתו של וסט.
כלבו (מקומון)

היסטוריה

כלבו נוסד על ידי טדי אינס בעת שהיה תקציבאי בסניף חיפה של סוכנת הפרסום "בינג ליניאל" (בבעלות יונה בינג ושמעון ליניאל), והעלה את הרעיון להוציא עלון פרסום בן מספר עמודים. הוא פנה לאיש העסקים דייוויד רוז שיצטרף כמשקיע. השניים פנו לשלמה תל, שגם עבד כתקציבאי ב"בינג ליניאל" והיה אחראי על מחלקת המודעות בחיפה ובעל קשרים נרחבים בעיר. בתחילה סירב שלמה תל להצטרף למיזם, לבסוף הסכים להצטרף בתנאי שהעלון יכלל גם כתבות וחדשות מקומיות. כלבו ויצא לאור לראשונה ב-10 באוקטובר 1974.
זמן קצר לאחר יציאת הגיליון הראשון פרש דייוויד רוז מהמיזם והעיתונאי מרדכי לבנון הצטרף והיה לעורך הראשון שלו. אחד החשיפות הראשונות שפרסם העיתון היה שראש עיריית חיפה, ירוחם צייזל, שיקר לגבי גילו כדי שיוכל להמשיך לעבוד בעירייה ולא לצאת לפנסיה.
העיתון חולק תחילה בחינם ובשנת 1980, לאחר שהתבסס נמכר בתשלום. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, במשך מספר חודשים יצא כעיתון יומי, אך עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה חזר להיות שבועון. במשך שנים רבות היו ממוקמים משרדי העיתון ברחוב החלוץ 48 בחיפה, מאז 1998 הם ממוקמים בדרך יפו 145.
בשנת 1981, רכש עמוס שוקן 25% מהבעלות בעיתון, שהיה אז חלק ממהלך בו הקים את רשת המקומונים שוקן (ב-1979 הקים את כל העיר בירושלים ואת העיר בתל אביב ב-1980). ב-1982 הציע לרכוש את מלוא הבעלות, מרדכי לבנון וטדי אינס הסכימו למכור את חלקם אך שלמה תל סירב והמשיך להחזיק ב-25% מהבעלות.
בשנת 1998, מוזג כלבו עם הוצאת המקומונים "הד הקריות", שמוציאה לאור מקומונים באזור הקריות, הגליל המערבי, נתניה וחדרה. "הד הקריות" הייתה בבעלות האחים שלמה ודורון לונדון והאחים עובד ניר ורוני נגרי, והחזיקה חמישה מקומונים: "צפון 1", "הד הקריות", "ידיעות הגליל", "חדשות נתניה" ו"חדשות חדרה". ב-2005 החל מהלך של איחוד מערכות "כלבו" ו"הד הקריות" למערכת אחת. במסגרתה הם עדיין יופצו כשני עיתונים נפרדים, אולם הם יצאו מאותה מערכת. אולם שנה אחר כך, פורקה הקבוצה עקב חילוקי דעות בין השותפים השונים, וקבוצת "הד הקריות" חזרה להיות עצמאית.
בשנת 2002 נפטר מייסד העיתון שלמה תל באופן מפתיע כשהוא בן 62. תל היה שותפו של עמוס שוקן, בקבוצת מקומוני רשת שוקן עד יום מותו. בנו של שלמה שון תל ייסד את אתר לוח המודעות החינמי יד2, שפגע בהכנסות רשת שוקן ממודעות בתשלום. 
עם הכתבים בעיתון במהלך השנים נמנו אלי לוי,  יוסי בר־מוחא, רויטל חובל, רועי שווץ, אבי בליזובסקי, דרור גלוברמן, אמנון בירמן וצדוק אשל.
המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר

המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר והחלל (או בשמה הנוסף "בית הספר להנדסאי תעופה") היא בית ספר תיכון ומכללה של חיל האוויר, אשר תפקידם להכשיר טכנאים והנדסאים למערך הטכני של חיל האוויר. התלמידים בבית ספר זה מוגדרים כשוחרים ואת לימודיהם הם מתחילים בכיתות ט' או י' ומסיימים את לימודיהם בכיתה יב' או יד'

יעוד בית הספר

לשמש מוסד חינוכי קדם-צבאי לבני נוער בישראל המעוניינים לשרת במערך הטכני של חיל האוויר ולהכשיר טכנאים והנדסאים במקצועות הנדסת מכונות-תעופה, הנדסת -מכטרוניקה, הנדסת חשמל, הנדסת אלקטרוניקה ומחשבים, אווירו חלל והנדסת תוכנה.

לבוש ומדים

תלמידי המכללה לובשים את מדי חיל האוויר, לרבות הכומתה, אך עם תג וסמל ייחודיים. נוסף על כך, על כותפתם של השוחרים נמצאים פסים לבנים המציינים את כיתתם, כאשר החל מכיתה י', כל פס מסמן שנת לימודים (תלמידי כיתה י' עונדים פס אחד ובכיתה יא', שני פסים...). נוסף על כך, במכללות השונות ישנן דרכים שונות לציון שוחרים בעלי תפקידים, כגון חניכים תורנים או חברי מועצת תלמידים, על פי צבע הפסים שעל הכותפות.

שירותם הצבאי של השוחרים

בעבר לפני קבלתם לבית הספר היו חותמים השוחרים עם הוריהם על התחייבות לשירות קבע של שנה אחת במקצועות החשמל, המכונות או האלקטרוניקה.כיום השוחרים לא חותמים קבע.
בסיום כיתה י"ב או י"ד השוחרים נשלחים לקורס של מספר חודשים בו הם לומדים את המקצוע הצבאי שנבחר להם. הקורס אינו נחשב בפז"ם (מכיוון שהחניכים טרם גויסו לצה"ל), אך בסיומו הם מגויסים כשהם כבר בדרגת רב"ט. לאחר הגיוס הם נשלחים לעבור טירונות כלל-צהלית רובאי 02 באחד מבסיסי הטירונות ברחבי הארץ ובסיום הטירונות כל אחד נשלח לבסיס אותו בחר. במהלך השירות הצבאי, השוחרים זוכים לקידום מהיר יותר בסולם דרגות החוגרים.
שוחר המסיים את כיתה י"ד ונתוניו מתאימים, יכול להתקבל ל"קורס קצינים טכניים".