יורגוס דאלארס

תחילת הקריירה

בשנת 1965, בגיל 16, החל דאלארס ללוות בגיטרה את הזמר ונגן הבוזוקי הוותיק סטליוס פרפיניאדיס, בנו של וואנגליס פרפיניאדיס, במועדון "Στου Στελλάκη" ("אצל סטלאקי") בחאידארי. וואנגליס, חבר טוב של אביו, כתב עבורו שני שירים בניסיון לעזור לו והציע לו להקליטם. לא אחת התוודה דאלארס ששמו של אביו תרם רבות לקידומו ופתח בפניו דלתות רבות. 
בגיל 17, מצא דאלארס את דרכו לאולפן ההקלטות, כאשר הצבא תפס את השלטון בהפיכה צבאית, ורחובות אתונה התמלאו בטנקים. היה זה ביום שישי ה-21 באפריל 1967. מאורעות אלו מנעו מדאלארס להגיע לאולפן, והשירים נגנזו ומעולם לא הוקלטו. 
על פי האוטוביוגרפיה של וואנגליס פרפיניאדיס, היו אלו השירים "Μπροστά στα σκαλοπάτια σου" ("לפני דלת ביתך") במקצב החסאפיקו; ו "Πάντα σε φίλους πίστευα" ("תמיד בטחתי בחברים") במקצב הזייבקיקו.
חמישה חודשים לאחר מכן, הקליט דאלארס את שירו הראשון, "Προσμονή" ("צִפִּיָּה"), שיר שכתב פאנאיוטיס קאלאפות'אראקוס והלחין ואסיליס ארכיטקטונידיס ב-1967. השיר יצא לאור על תקליט 45 אבל מיד הוחרם על ידי צנזורת החונטה בשל הטקסט שנשא אופי פוליטי. 
דאלארס החל להופיע במועדונים שונים, כשהוא מלווה בקולו ובגיטרה זמרים כגון קטי גריי וניקוס קאלרגי ואחרים. מאוחר יותר, הזמין ספירוס זאגוראיוס, חבר קרוב של אביו, את מאקיס מאטסאס למועדון שלו בפלאקה, בכדי להאזין לדאלארס.
מאטסאס התרשם מדאלארס ובתוך שבוע החתים אותו על חוזה הקלטה ראשון עם חברת התקליטים מינוס. היה זה חוזה שיתוף פעולה שעתיד היה לארוך מ-1968 עד 2005, שלושים ושבע שנים של יצירותיו החשובות ביותר של דאלארס.
לאחר ששר בכמה אלבומים של המלחין מנוס לואיזוס ויורגוס מיטסאקיס, הופיע אלבומו האישי הראשון של דאלארס, ובו שירים שהולחנו ונכתבו על ידי סטאברוס קויומטזיס, לוקיאנוס קילאידוניס, גריגוריס פונדאס, יורגוס מיטסאקיס, דאסקולופולוס, דימיטריס לאטרופולוס וקוסטאס בירבוס.
ההצלחות הגדולות של אלבומיו בעודו בגיל 20 היו "Ο ουρανός φεύγει βαρύς" ("השמים חולפים בכבדות") ו"Που' ναι τα χρόνια" ("היכן הן השנים") אלו נשארו להיטים גדולים עד היום. כאשר יצא האלבום האישי הראשון של דאלארס לאור, שמעה הזמרת מרינלה את דאלארס ברדיו שר "Ο ουρανός φεύγει βαρύς". מרינלה יצרה קשר עם מאטסאס וביקשה ממנו להיפגש עם דאלארס במטרה לשתף אותו בתוכניתה במרכז "סטורק". בזמן שרותו הצבאי בספרטה באוגוסט 1969, קיבל דאלארס אישור מהצבא להיפגש עם מרינלה. פגישה זו הניבה שיתוף פעולה בין השניים וכתוצאה מכך נחשף דאלארס במשך שלוש שנים מכריעות בחייו אל הקהל הרחב.
ב-1970 יצא לאור האלבום "Να΄τανε το 21", ("לו רק היה זה 21") (1821), אזכור למלחמת העצמאות היוונית. את האלבום הלחין סטאברוס קויומטזיס והוא כלל שירים קלאסיים כגון:
"Αν δεις στον ύπνο σου ερημιά" ("אם תראי שממה בחלומך"), "Μ'εκοψαν, με χώρισαν στα δυό" ("הם חתכו אותי, ביתרו אותי לשניים") ו-"Κάπου νυχτώνει" ("היכן שהוא יורד הלילה") והשיר שנושא את שם האלבום. הצלחתו של דאלארס הלכה והתעצמה.
שיתוף הפעולה עם המלחין מנוס לואיזוס הניב בין היתר שירים כגון "Αχ χελιδόνι μου" ("אוח, סנונית שלי"), "Έχω ένα καφενέ" ("יש לי בית-קפה"), "Μάνα δεν φυτέψαμε" ("אמא לא זרענו"), "Δέκα παλικάρια" ("עשרה בחורים"). את כל השירים כתב המשורר לפטריס פאפאדופולוס (Λευτέρης Παπαδόπουλος).
שיתוף הפעולה עם המלחין אפוסטולוס קאלדארס (Απόστολος Καλδάρας) היה מאוד משמעותי. האלבומים המשותפים שלהם "אסיה הקטנה" ("Μικρά Ασία") שיצא לאור באוגוסט 1972 והאלבום "תְּפִלַּת עַרְבִית בִּיזַנְטִינִית" ("Βυζαντινός Εσπερινός") שיצא לאור ב-1973, וכמו כן מספר שירי לאייקה כגון "Φαντασία" ("הפנטזיה"), ו"Αχ ο μπαγλαμάς" ("אוח, הבאגלמה"), היו פסגת עבודתם המשותפת. האלבום "אסיה הקטנה" יצא לאור במלאת 50 שנה לטרגדיה של אסיה הקטנה.
הקלטת האלבום "Λιανοτράγουδων της πικρής πατρίδας" של המלחין מיקיס תאודוראקיס והמשורר יאניס ריטסוס, בביצוע אינסטרומנטלי, ציינה נקודת מפנה עם שינוי המשטר ב-1974. שירים שהיו ציוני דרך כגון "אל תבכה את הרוח היוונית" ("Τη ρωμιοσύνη μην την κλαις"), "כאן האור" ("Εδώ το φως"), "שיחה עם פרח" ("Κουβέντα με ένα λουλούδι"), הרקפת ("Το κυκλάμινο"), "צִפִּיָּה" ("Καρτέρεμα") ואחרים.
הפזמונים הוקלטו באתונה בחשאי (בשל הדיקטטורה) עם דאלארס ועם אנה ויסי, בהופעתה הראשונה. שנתיים לאחר מכן, ב-1976, הוקלטו שני שירים: "ורד אדום" ("Κόκκινο τριαντάφυλλο") ו"הוא היה לבדו" ("Εκείνος ήταν μόνος") לזכרו של אלקוס פאנאגוליס. שירים אלו הוקלטו על פורמט קטן של 45 אך מאוחר יותר הוקלטו על אריך-נגן.

דאלארס וישראל

דאלארס הופיע מספר פעמים בישראל, והתקבל באהבה ובכבוד רב הן על ידי הקהל והן על ידי הממסד.
בשנת 1999, הופיע והקליט יחד עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית מופע שכלל שירים בעברית ולדינו.
דאלארס ידוע בתמיכתו במאבק הפלסטיני, ולמרות היחס החם שלו הוא זכה בביקוריו בארץ, הוא החרים את ישראל וחדל להופיע בה עד שנת 2007. בשנת 2007 הוא חזר להופיע בישראל ואת ההכנסות מהמופע הראשון שלו בארץ הוא תרם לארגון "רופאים לזכויות אדם".

דיסקוגרפיה

עד 2007 הקליט דאלארס יותר מ-70 אלבומים אישיים שנמכרו במעל 12 מיליון עותקים בעולם כולו, ומעל ל-60 אלבומים של שיתופי פעולה כזמר, נגן ומפיק.
מספר אלבומים של דאלארס המהווים ציוני דרך בדרכו המוזיקלית הם: "Μικρές πολιτείες" ("ערים קטנות"), "Μικρά Ασία" ("אסיה הקטנה"), "Οι Μάηδες οι ήλιοι μου" ("שמשות חודש מאי שלי"), "Λάτιν" ("לטיני"), "50 Χρόνια Ρεμπέτικο" ("חמישים שנות רמבטיקו"), "Τα Τραγούδια μου" ("השירים שלי"), "Ζωντανή Ηχογράφηση στο Αττικόν" ("הקלטה חיה באתיקון"), "Live recording at the Mann Auditorium" ("דאלארס והפילהרמונית הישראלית - הקלטה חיה מהיכל התרבות").
האלבום "Μικρά Ασία" ("אסיה הקטנה") שיצא ב-1972 היה נקודת שיא בהיסטוריה של מכירת התקליטים היות שנמכר מעל ל-50,000 עותקים ונחשב לתקליט הזהב הראשון ביוון. האלבום "50 Χρόνια Ρεμπέτικο" ("חמישים שנות רמבטיקו"), שיצא ב-1975, הפך לפלטינום כעבור מספר חודשים מאז הוצאתו לאור ונמכר במעל ל-500,000 עותקים. אין זה אומר שלפני כן לא נמכרו תקליטים כגון אלו של קזנדזידיס, בית'יקוציס ות'אודוראקיס, אבל בזמנו לא הוענקו תוארי ה"פלטינה". לעומת זאת, האלבום שמחזיק בשיא המכירות הוא "Τα Τραγούδια μου" ("השירים שלי") שיצא ב-1983 ונמכר ב-700,000 עותקים וממשיך להיות אחד האלבומים המצליחים ביותר בכל הזמנים. אחריו מוביל האלבום "Λάτιν" ("לטיני") שיצא ב-1987 עם 600,000 עותקים והאלבום "Μη μιλάς, κινδυνεύει η Ελλάς" ("אל תדבר, יוון בסכנה") שיצא ב-1989 ונמכר במעל ל-180,000 עותקים.