google/wiki40b huggingface dataset:
דניאל כהן-שגיא

דניאל כהן שגיא (נולד ב-1943 בעפולה) הוא סופר ומשורר עברי, עיתונאי שדרן ועורך תוכניות רדיו, וחוקר חשיבה אסטרטגית.

ביוגרפיה

כהן שגיא היה עורך ומפיק תוכניות בגלי צה"ל ובערוץ 1 בטלוויזיה. והיה כתב ה"דויטשה צייטונג" בארץ בשנות השבעים. הוא בוגר בית הספר הגבוה לתקשורת באוניברסיטת מינכן, גרמניה, ובוגר "המכון לעתיד אלטרנטיבי" בארצות הברית. בשנות השבעים נעלם מחיי הספרות והתקשורת בארץ, נסע לארצות הברית, ולאחר שהות של שנים בארצות הברית, התמחה בחקר החשיבה האסטרטגית. עוסק מזה רבע מאה שנים בנווט תהליכים אסטרטגיים ובבירור התרבות הארגונית של ארגונים למטרות רווח.
מאז שובו ארצה, 2005, חזר אל הפרוזה העברית. ומאז 2008, פרסם כבר שני רומנים, המתווספים לספרים שפרסם בטרם יציאתו. דניאל כהן שגיא כותב על שנות גידולו ולימודיו בארץ, על חייו במשפחה מאד מורכבת של יוצרת ומשוררת מצד אחד ואב קשוח תובעני ולא ספרותי כלל מצד שני. סיפורה המיוחד של אמו מלווה אותו בכתיבתו, אף שלא כתב עליה במישרין. בדידותה של נערה עולה מצ'כיה, שירתה הגרמנית, בידודה בקרית ספר, מקס ברוד המסייע ועוד - כל אלה נכרכים ברומנים שלו, אך כאמור לא כתב המפורש על אמו.
בין העורכים שאיתם עבד כהן שגיא חיים פסח ויגאל שוורץ.
ים רוס

היסטוריה

בשנת 1911 החל רואלד אמונדסן את מסעו לקוטב הדרומי ממפרץ הלווייתנים שבמדף הקרח.
כל האיים שבים רוס הוכרזו על ידי בריטניה כשטחה, והועברו לשליטת ניו זילנד. האיים מהווים כיום חלק משטח חסות רוס, אולם מדינות רבות אינן מכירות בהכרזה זו.
אקלים ימי

על-פי שיטת קפן האקלים הימי (באנגלית: oceanic climate, או לעיתים: marine, west coast ו-maritime) הוא אחד מצורותיו של האקלים הממוזג. המאפיין המשותף לסוגי האקלים הימי הוא השפעת הים (או האוקיינוס) על אופי האקלים. 
ככלל, האקלים הימי מחולק לארבעה סוגים: Cfb Cfc ,Cwb ו-Cwc, כלומר מזג האוויר משתנה אך מעט, כאשר ההבדלים בין הקיץ לחורף אינם קיצוניים (דבר המאפיין לכל צורות האקלים הממוזג), העונה היבשה, בה לא יורדים גשמים, לא קיימת כלל כאשר המשקעים מפוזרים בשווה, או כמעט בשווה, לאורך כל השנה, או שהחורף הוא העונה היבשה והקיץ חמים או קר. 
אף על פי שהאקלים הימי נפוץ בכל היבשות, באירופה שטחו הוא הגדול ביותר, כאשר הוא מתפרש פנימה לתוך היבשת יותר מבשאר היבשות.

Cfb ו-Cwb

הנפוצה מבין כל גרסאות האקלים הימי היא ה-Cfb, כלומר מזג האוויר ממוזג, אין כלל עונה יבשה והקיץ חמים ונעים. גרסה זו נפוצה בקווי הרוחב 45 - 55, לרוב בחופים המערביים של היבשות, בסמיכות לאקלים ים-תיכוני, אם כי לא בהכרח. כך למשל בחופיה הצפון-מערביים של ארצות הברית שורר אקלים זה
גרסה דומה ל-Cfb היא Cwb המופיעה בין השאר ברמות הנמצאות באזורים בעלי אקלים טרופי. בגלל גובה הרמה, האוויר החם והלח נשאר בתחתיתם, ואילו אוויר ממוזג מן הים, למרות המרחק, מגיע אל הרמה. גרסה זו מכונה "אקלים רמות תת-טרופי" ובשונה מהאקלים הממוזג הרגיל, ייתכן והחורף יהיה יבש לחלוטין, כך שסימונה יהיה Cwb, כשה-w מסמלת את העובדה שהחורף יבש. כך למשל בהרי האטלס הגבוה שורר אקלים זה.

Cfc

בגרסה זו של האקלים הימי הקיץ קר, כאשר האזורים בעל אקלים זה שוכנים באזור התת-קוטבי, בקצה האזור של האקלים הממוזג אך עדיין ממוזגים מבכדי להיכלל באקלים תת-ארקטי, כאשר הממוצע של כל החודשים אינו מתחת ל-3 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. גרסה זו קיימת באיסלנד, איי פארו, ההיילנדס של סקוטלנד, החופים הצפון-מערביים של נורווגיה, האיים הדרומיים של אלסקה, הדרום הרחוק של צ'ילה וארגנטינה ובהרי האלפים הדרומיים שבניו זילנד.
LG V20

חומרה

הV20 כלל ברובו את המרכיבים והעיצוב של הLG G5. בדומה למכשיר, הV20 עשוי מאלומיניום ובעל מכסה פלסטיק עליון, USB ולחצן אחורי הקורא טביעות אצבע.הV20 זמין בצבעי כסף, אפור וורוד. המכשיר בעל 5.7 אינץ' ותצוגת 1440p עם LCD מצופה זכוכית. בדומה לV10, המכשיר בעל מצלמה כפולה קדמית. המכשיר כולל את הרמקול "ES9218". המכשיר בעל 4GB של RAM ונפח אחסון של עד 64GB. גודל המכשיר הוא 159.7 מ"מ לאורך, 78.1 מ"מ לרוחב ו-7.6 מ"מ עובי. צורת המכשיר היא מלבן עם פינות עגולות ומשקלו 174 גרם. המעבד הגרפי של המכשיר הוא Adreno 530.

תוכנה

הV20 כולל את מערכת האנדרואיד 7.0 נוגט ומערכת LG UX 5.0.
כוכב (גאומטריה)

כוכב, כמושג כללי, אינו מוגדר בגאומטריה, אך ישנם קווים שבורים סגורים שניתן לראותם כדמויי כוכב. רק כוכבים שכל צלעותיהם וזוויותיהם שוות (דמויי מצולעים משוכללים) מסוג זה נחקרו ביסודיות. הם נקראים כוכבים משוכללים
ניתן לשרטט כוכב משוכלל באמצעות חיבור אחד הקודקודים של מצולע משוכלל אל קודקוד שאינו סמוך לו (חיבור כזה קרוי אלכסון), והמשכת התהליך עד שחוזרים לקודקוד שבו התחלנו. במחומש משוכלל, למשל, ניתן ליצור פנטגרם (כוכב מחומש) באמצעות חיבור הקודקוד הראשון לקודקוד השלישי, ממנו אל הקודקוד החמישי, ממנו אל הקודקוד השני, ממנו אל הקודקוד הרביעי וממנו אל הקודקוד הראשון. תהליך זה כולל איטרציה של חיבור מודולו n, כאשר n הוא מספר הצלעות של המצולע, והמספר שאותו מוסיפים, שוב ושוב, k, גדול מ-1 וקטן מ-n-1. סימונו של כוכב כזה הוא {n/k} והוא שקול ל־{n/n-k}. פנטגרם הוא {5/2}. לא לכל n ו-k יוצר כוכב תקני. לדוגמה {4/2} מגדיר את אלכסון הריבוע שאינו כוכב.
מפרץ סלמון (אנטארקטיקה)

גילוי המפרץ

המפרץ התגלה מהספינה אורורה במהלך משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (שנערכה בין השנים 1910-1914) בפיקודו של דאגלס מוסון.
המפרץ נחשב כיום אתר היסטורי.

מקור השם

מוסון קרא למפרץ בשם "מפרץ דייוויס" (Davis Bay) על שם ג'ון קינג דייוויס סגן מפקד משלחת המחקר.
ביוני 2017, שונה שם המפרץ על ידי הוועד הגאוגרפי של ניו זילנד לשמו הנוכחי.

לקריאה נוספת

• P. T. Maher, Footsteps on the Ice: Visitor Experiences in the Ross Sea Region, Antarctica, Lincoln University, 2010, P 21
גן ילדים מובנה

גן ילדים מובנה הוא גן ילדים בעל סדר יום קבוע ומתוכנן, הפעילות בו מותאמת לרמת ההתפתחות של הילד ומכוונת על ידי הגננת. הגננת בגן היא הדמות האחראית להנחות את הילד על מנת שיפיק את המירב לשם התפתחותו. ה"גן המובנה" עומד בניגוד ל"גן הפתוח" או ה"גן הזורם".

היסטורית הגן המובנה

בראשית שנות החמישים, תפקיד הגננת התמצה בהכרת הילד מתוך צפיה בו בשעת המשחק. גננות קבלו הדרכה להימנע מהתערבות במשחק, על מנת שלא לפגוע בדמיונו ובכוונותיו הפנימיות של הילד, ותפקידן הסתכם בארגון סביבת הגן כך שיאפשר את הגרויים הנדרשים לילד, לשם סקרנותו וחקרנותו, ובהמשך לצפות בו תוך הסקת מסקנות על אופיו, חשקיו ותחביביו. בשנות החמישים המאוחרות ובמשך שנות השישים החל המפנה לאחר פרסום מחקרה של ד"ר דינה פייטלסון ובעקבותיו מאמרה בשם "גורמי הכישלון בכיתה א'". המחקר הראה על הישגים דלים ברמת הקריאה של ילדים בכיתה א'. ממצאיו של מחקר זה גרמו לחשיבה מחודשת ולהסקת מסקנות שיש לתת הכוונה לעבודה יותר מובנית בגן הילדים, על מנת להכין את הילדים כראוי לרכישת הקריאה בכיתה א'. במקביל התפרסם מחקר נוסף, שתועד בשם "המשחק הסוציו-דרמטי, אמצעי לקידום לימודי, חברתי וריגושי של ילדים צעירים" (1968) על ידי החוקרות ד"ר שרה סמילנסקי ושפטיה ובו נמצא כי ילדים רבים שנמנו על שכבות אוכלוסייה החלשות לא פיתחו "התנהגות משחק", וכן רבים מהם אינם מנצלים את מירב הגירויים מארגון הסביבה שנועדה לעודד משחק. בהשפעת ממצאי המחקרים שונתה התפיסה במערכת החינוך לעבודה יותר מכוונת הכוללת סדר יום יותר מובנה, משחקים דידקטיים, דפי עבודה לקידום מיומנויות רלוונטיות לכיתה א', והכוונה במשחק חופשי לעידוד למידה מתוך המשחק.
לפי שיטת הגן המובנה סדר היום של הילדים בגן הוא אחיד. הילדים מבצעים את אותן פעילויות בזמנים קבועים, דבר הנותן לגננת שליטה בארגון ובמשמעת הילדים.
כיום בגני החינוך המיוחד פועלים אך ורק על פי שיטת הגן המובנה, דבר המסייע לילדים לשמור על שגרה וסדר יום קבוע.

גן ילדים מובנה או פתוח

עד היום קיים ויכוח על מעלותיו וחסרונותיו של הגן המובנה לעומת הגן הפתוח שכולל את הדילמות על דמותו של גן הילדים בביטוי של מובנות מול פתיחות, הכוונת הגננת מול יוזמה ועצמאות של הילד, חבירה להתפתחות הילד מול החשה והאצת ההתפתחות, תוכנית המתבססת על תהליכי חשיבה ועל מבנה הפעילות מול תוכנית המתבססת על מבנה הדעת וכן גן ילדים כמכין לבית הספר מול גן ילדים כשדה נרחב לפעילות, ליוזמות, למעשים ולרעיונות. כיום רוב הגנים הם בעל תכנון מובנה, כשבחלקם ישנה נטייה גדולה יותר לפתיחות מאחרים. מנגד, ניתן למצוא גנים מסוימים הדוגלים בשיטת ה"גן הזורם", שהוא מנוגד בהשקפתו לגן המובנה.
אגלנציה

גאוגרפיה

שטח העיירה הוא 31 קמ"ר שמתוכם 14 קמ"ר אדמות חקלאיות שנכבשו על ידי הצבא הטורקי בפלישת טורקיה לקפריסין, בשנת 1974. באגלנציה מתגוררים (נכון לשנת 2011) למעלה מ-20,783 תושבים והיא נמצאת במרחק של כ-49 ק"מ מהעיר לרנקה, כ-84 ק"מ מהעיר לימסול וכ-87 ק"מ מהעיירה איה נאפה.

שמה של העיירה הוא נגזרת מהמילה הטורקית Eğlence שפירושה היא בידור.
טלי חרותי-סובר

ביוגרפיה

חרותי-סובר נולדה בדימונה. היא בעלת תואר ראשון ושני ביחסים בינלאומיים עם התמחות באמריקה הלטינית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 2003–2005 סיקרה כלכלה ותיירות ב-ynet וביצעה תחקירים ב"7 ימים". בשנים 2005–2006 סיקרה את תחום היזמות ב"גלובס" וכתבה ב"ליידי גלובס". מאז נובמבר 2006 עורכת חרותי סובר את מדור שוק העבודה: ניהול יזמות וקריירה ב-TheMarker. בנוסף היא כותבת בבלוג "אישה עובדת" ב"הארץ".
במהלך עבודתה הצביעה על בעיות ניהול תקין בהסתדרות המורים, בהסתדרות הכללית, ברשת עמל, במכון הטכנולוגי חולון, במכון אבני ועוד. בנוסף פרסמה סדרת כתבות על אישים המשתמשים בתוארי דוקטור באופן שאינו הולם את הכשרתם המקצועית או האקדמית. בעקבות סדרת כתבות אלו נפתחה חקירה גלויה של ראשי תעשיית התארים הפיקטיביים בישראל. 
חרותי-סובר היא אמא לשני ילדים.

תגובות לחשיפותיה

חשיפותיה של חרותי-סובר עוררו פעמים רבות את כעסם של מי שחשו נפגעים מחשיפות אלה. 
בסוף 2016 פרסמה חרותי-סובר הקלטה של שיחת טלפון מאיימת שקיבלה בעקבות פרסומים בנושא המכללה הערבית בחיפה.
כמה מכתבותיה ספגו ביקורת בשל פרסום מידע שגוי, והיו שהעלו טענות על פגמים באתיקה עיתונאית. 
עקב שתי כתבות שפרסמה הגיש ארגון נכי צה"ל שתי תביעות דיבה נגד The Marker וחרותי-סובר, ובהתאם לפשרה שהושגה פרסם העיתון הודעת תיקון טעויות והתנצלות, ללא פיצוי כספי לארגון נכי צה"ל. עקב שתי כתבות נוספות שפרסמה הגיש ארגון נכי צה"ל תביעת דיבה נוספת נגד The Marker וחרותי-סובר, וזו הסתיימה בפרסום הבהרה משותפת על ידי הצדדים, גם הפעם ללא פיצוי כספי לארגון נכי צה"ל.
מייקל טוקורה

קריירה

כנער, שיחק טוקורה בקבוצת ספורטס ג'וס מניגריה, ובשנת 2007 החל לשחק כדורגל מקצועי וחתם בקבוצה הניגרית וויקי טיוריסטס. בקיץ 2008 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הכח עמידר רמת גן בהשאלה עד תום העונה. ב-13 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק נגד בני יהודה תל אביב. בסוף העונה סיימה הכח עמידר רמת גן אחרונה בטבלה וירדה בחזרה לליגה הלאומית, וטוקורה חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת, שעלתה לליגת העל לאחר שניצחה את הכח עמידר רמת גן בפלייאוף. בעונת 2009/2010 כבש טוקורה שער אחד ב-24 הופעות במדי נצרת, ובאפריל 2010 חתם בקבוצת ונטספילס מליגת העל הלטבית.
טוקורה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ונטספילס במשחק נגד SK בלזמה. ב-2 ביוני 2010 כבש את שערו הראשון בקבוצה, במשחק נגד FK דאוגבה. בסך הכל ערך טוקורה בעונה זו 14 הופעות, בהן כבש שער אחד. באוגוסט 2011 הושאל לרובין קאזאן הרוסית, אך שיחק רק בקבוצת המילואים של המועדון, וכעבור מספר חודשים חזר לונטספילס. ביולי 2012 עבר לשחק בקבוצה הרומנית וסלוי.
בעונת 2013/2014 חזר טוקורה להכח עמידר רמת גן ושימש כקפטן הקבוצה. ב-11 ביולי 2014 חתם לעונה אחת בהפועל פתח תקווה, העולה החדשה לליגת העל. ב-9 במאי 2015 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2-4 על מועדון ספורט אשדוד, אך בתום העונה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.
ב-13 ביולי 2015 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, ולאחר עונה אחת חזר לקבוצת הפועל פתח תקווה, אך משלא הצליחו להשיג עבורו אשרת שהייה, שוחרר השחקן מבלי שלבש את מדי המועדון פעם נוספת.
נתן ניר

ביוגרפיה

ניר נולד וגדל בוורשה. בעת השואה נמלטה משפחתו לרוסיה. בשנת 1948 עלה עם משפחתו לישראל 
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1953 שובץ בחטיבה 7 של חיל השריון בגדוד 82. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קצינים. במלחמת סיני לחם כמפקד מחלקת טנקים באוגדה 77. ב-1959 היה חבר במשלחת לאנגליה שיצאה להשתלם על טנקי הצנטוריון. בתחילת שנות ה-60 שירת כמדריך בקורס מפקדי פלוגות במשך שלושה מחזורים ולאחר מכן שירת כסגן מפקד גדוד 52 בחטיבה 14. השתתף במשלחת למערב גרמניה שנשלחה לקלוט את טנקי הפטון שנמכרו לצה"ל דרך נאט"ו, ושימש סגן מפקד גדוד 79, גדוד פטונים שהוקם במסגרת חטיבה 7. לאחר מכן מונה למדריך ראשי בבית הספר לשריון. 
במלחמת ששת הימים לחם כמפקד גדוד הטנקים 63 במסגרת חטיבה 14, כחלק מאוגדה 38 בפיקוד אריאל שרון. ניר לחם בראש גדודו בקרב אום-כתף. גדודו נע ככוח טנקים עצמאי על "ציר בטור" בלב הדיונות. הכוח, שכלל כ-45 טנקי צנטוריון ועוד יחידות משנה של חרמ"ש, נ"ט והנדסה, כבש את מתחם 181 המבוצר. בהמשך המלחמה נפצע ניר מהפגזה מצרית ונותר נכה בשתי רגליו. ניר לא ויתר, השתקם ושב לשירות בצה"ל. שירת כמדריך בפו"ם ומונה למפקד חטיבה 217 בדרגת אל"ם. פיקד על חטיבתו במלחמת יום הכיפורים, בין היתר במארב לחטיבה 25 המצרית. לאחר המלחמה יצא להשתלמות במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית. בשנים 1975–1976 פיקד על המרכז הלאומי לאימונים ביבשה ולאחר מכן כיהן כראש מטה פיקוד הצפון. בהמשך פיקד על עוצבת עידן. 
לאחר שחרורו התמודד ב-1978 על ראשות העיר אשקלון מטעם הליכוד, אך קיבל מעט פחות מ-20% מהקולות ולא הצליח להגיע לסיבוב השני. בשנת 1983 התמודד שוב על ראשות העיר, נחשב לחלופה העיקרית אל מול ראש העיר המכהן, אלי דיין וזכה במעל 28% מהקולות, אך אלו לא הספיקו כדי לגבור על דיין. 
מ-14 ביוני 1980 ועד 12 בנובמבר 1984 שימש ניר כיושב ראש האגודה למען החייל. הוא שימש יועץ לפיתוח טנק קל לצבא ברזיל, פרויקט שבוטל לאחר סיום תקופת הדיקטטורה הצבאית, הקים חברה בתחום המסחר בכספות ובקופות פלדה ועבד במשרד מבקר מערכת הביטחון.
קבוצת שש הנקודות

קבוצת שש נקודות (באנגלית: Six Point Group) הייתה קבוצה פמיניסטית בבריטניה שהוקמה בשנת 1921 על ידי ליידי רונדה , כדי לקדם שינויים תחוקתיים בשישה תחומים.

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1921 כדי ללחוץ על שינויים בחוקי הממלכה המאוחדת. מזכירת הקבוצה בשנים 1921–1926 הייתה וויניפרד מאיו, שהייתה חברה בתנועת הסופרז'יסטיות. במשך שנות העשרים של המאה העשרים, היא עסקה גם באקטיביזם בנושא אמנת שוויון זכויות בחבר הלאומים.
הקבוצה פעלה לקידום עקרונות של שוויון מוחלט בין גברים לנשים. סוג זה של "פמיניזם ישן" או "פמיניזם של שוויון" היה לעיתים מנוגד ל"פמיניזם החדש" או "פמניזם של רווחה" שבו דגלו קבוצות נשים אחרות באותה תקופה: כמו למשל האיחוד הלאומי של אגודות למען אזרחות שויונית שפעל כדי להשיג חקיקה מגוננת שתחל רק על נשים.
קבוצת שש הנקודות כללה בתוכה נשים שהיו בעברן סופרז'יסטיות מיליטנטיות, כמו דורותי אי. אוונס, מוניקה ווטלי , הלן ארצ'דייל , וכן נשים צעירות יותר כמו ויניפרד הולטבי  וורה בריטן.
למרות שמספר החברות לא עלה על 300, הייתה לקבוצת שש הנקודות השפעה פוליטית ניכרת בשנים בין המלחמות ובתקופת מלחמת העולם השנייה. הארגון פעל בשיטות חוקתיות מסורתיות, וחלק גדול מהפעילות נעשה באמצעות השבועון טיים אנד טייד  (Time and Tide). הקבוצה ארגנה משלחות לשרי הממשלה הרלונטים למטרותיה, ארגנה עצרות ציבוריות וכתבה מכתבים לעיתונים בעלי ההשפעה.
משנת 1933, יחד עם ארגון "מועצת הדלת הפתוחה", שדגל בשויון הזדמנויות כלכלי לנשים, קבוצת שש נקודות הובילה את התנועה לזכותן של נשים נשואות לעבוד.
הקבוצה הייתה אחראית על הקמת המועצה לשנוי במס הכנסה, ועל הקמת האגודה לנשים נשואות, בשנת 1938.
במשך מלחמת העולם השנייה קבוצת שש נקודות עסקה במגוון נושאים הקשורים בשויון. הקבוצה מחתה על האפליה בשכר המתנדבות בשירותי ההגנה האזרחית, שהיה רק שני שלישים משכר הגברים, באותם תפקידים.
הקבוצה התנגדה לכך שהפיצויים שהוענקו על פציעות אישיות (הוראות חירום) בחוק משנת 1939 היפלו בין גברים לנשים. בין השנים 1941–1943 הקבוצה הייתה מעורבת מקרוב בֿקמפיין למען פיצויים שוויוניים, ובהמשך היו לה נציגות לצד ארגון "מועצת הדלת הפתוחה" ו"אגודת פוסאט" בוועדת הקמפיין למען שוויון השכר משנת 1944 שפעל כדי להבטיח שוויון בשכר במשרות בשירות המדינה.
גם לאחר המלחמה ובשנות ה-50, הייתה לקבוצה השפעה פוליטית משמעותית. היא לקחה חלק במחאות לשינוי ה"חוק להליכי נישואים ורכוש" כדי שיעניק לנשים נשואות הגנה כלכלית.
משנת 1967 הקבוצה הייתה מעורבת בשיתופי פעולה פעילים עם קבוצות נשים אחרות.
מזכירת הקבוצה בשנות ה-70 הייתה הייזל הנקינס הלינן. מסוף שנות ה-70 הקבוצה דעכה בגלל כישלונה לגייס נשים צעירות יותר. היא הושהתה בשנת 1980, ולבסוף התפרקה בשנת 1983.

ארכיונים

הארכיונים של קבוצת שש הנקודות נמצאים בארכיון ספריית הנשים.
אמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארות

ביוגרפיה

אמליה הנרייטה נולדה ב-30 בינואר 1768 בקליטשדורף, ליוהאן כריסטיאן השני, רוזן זולמס-בארות ולפרדריקה, רוזנת רויס-קסטריץ, בתם של יוהאן כריסטיאן השני, רוזן זולמס-בארות ופרדריקה, רוזנת רויס-קסטריץ.
ב-30 בינואר 1789 התחתנה אמליה הנרייטה עם קרל לודוויג הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג, ממנו נולדו לה 13 ילדים. באותה שנה מת חמיה כריסטיאן אלברכט, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג, ובעלה קרל לודוויג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1806 צורפה הנסיכות לממלכת וירטמברג, ובשנת 1825 מת קרל לודוויג בלנגנבורג, ובנה ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ירש את תאריו ונחלותיו. ב-31 באוקטובר 1847 מתה אמליה הנרייטה בקרלסרוהה, והיא בת 79 שנים.
אמליה הנרייטה היא אם קדמונית של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין, אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, וילם-אלכסנדר, מלך הולנד, סופיה, מלכת ספרד, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה וגאורגי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה.
קונסיליירי

קונסיליירי (מאיטלקית: Consigliere, מילולית: יועץ) הוא כינוי לבכיר בארגון פשע מאורגן (מאפיה או משפחת פשע). תפקידו לייעץ לראש המשפחה ("הבוס") ולייצג אותו, בהיבטים פליליים ולגיטימיים כאחד ולשמש בדרך כלל כמתווך ומפשר בלי להשתתף בפעילות פלילית אלימה. מקומו נובע מקרבתו לבוס (אך לא בהכרח מקרב בני המשפחה) והוא נחשב ל"מספר שלוש" בהנהגה לאחר ראש המשפחה וסגנו. המונח משמר שמו של תפקיד דומה בהנהגה של ערי איטליה בימי הביניים, סגנו של הדוג'ה של ונציה, למשל, נקרא קונסיליירי.

בתרבות

התפקיד זכה להכרה ציבורית ולפופולריות רבה בעקבות הספר הסנדק מאת מריו פוזו והסרטים הסנדק והמשכיו (טום הייגן בגילומו של רוברט דובאל). וכן הסרטים והסדרות הרבים שנעשו בעקבות הצלחת "הסנדק", דוגמת הסופרנוס (שם הקונסיליירי הוא סילביו דנטה בגילומו של סטיבן ואן זאנדט) והקומדיות "מיקי עיניים כחולות" (יו גרנט) ו"בואו נדבר על זה" (בילי קריסטל).
הארמייה ה-69 (ברית המועצות)

היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-2 בפברואר 1943 כחלק מחזית וורונז', וקיבלה את השם "הארמייה ה-69". הארמייה כללה במקור ארבע דיוויזיות חי"ר, בריגדת חי"ר ובריגדת טנקים, ומפקדה היה גנרל לוטננט מיכאיל קזקוב. 
הארמייה לחמה בקרב חרקוב השלישי, ולאחר מכן לחמה בקרב קורסק כחלק מחזית וורונז', ומילאה תפקיד חשוב בבלימת המתקפה של קבוצת ארמיות דרום על האגף הדרומי של מבלט קורסק. בהמשך לחמה הארמייה בקרב דנייפר כחלק מחזית הערבה, ובמבצע לובלין-ברסט כחלק מהחזית הבלארוסית השנייה. לאחר מכן לחמה במבצע ויסלה-אודר ובקרב על ברלין כחלק מהחזית הבלארוסית הראשונה, ובאוגוסט 1945 פורקה הארמייה. יחידות של הארמייה היו חלק של חיל מצב הסובייטי בגרמניה. הפיקוד הועבר לבאקו והיה תשתית להקמת פיקוד צבאי במקום.
הדוויג גרוסמן להמן

ביוגרפיה

הדוויג גרוסמן נולדה בברלין למשפחת תעשיין חילונית. במהלך שנות העשרים של המאה ה-20 הייתה גרוסמן פעילה בתנועת הנוער היהודית בלאו-וייס. במסגרת זו אף השתתפה ב"סמינר לפוליטיקה" שארגנה התנועה. בנוסף, ארגנה גרוסמן מחלקה לנשים צעירות בתנועת "החלוץ", ונבחרה כנציגת ויצ"ו לקונגרס הציוני העולמי בווינה בשנת 1925. עם התפרקות תנועת בלאו-וייס עזבה גרוסמן את פעילותה הציבורית ונרשמה ללימודי אמנות וקרמיקה בברלין.
בשנת 1933 עלתה לארץ-ישראל, ביחד עם רודי להמן, אותו הכירה במסגרת לימודי אמנות בברלין, והתיישבה באזור חיפה. בתקופה זו עסקה גרוסמן במחקר אודות חומרי גלם לקרמיקה ובניסיון להקמת מפעל לייצור עציצי חרס בקיבוץ יגור. בשנת 1937 עברו בני הזוג לירושלים, שם הקימו סטודיו ובו תנור מוסק בעצים, שנבנה בהשראת התנורים של הקדרים הערביים. בראיון הסבירה גרוסמן כי בתנור זה "הכדים עומדים ממש בתוך האש והאש היא שמתווה את משחק הצבעים בכד." בשנת 1953 הייתה גרוסמן ממקימי כפר האמנים בעין הוד, שם שהתה עד לשנת 1957. בשנת 1959 עברו בני הזוג להתגורר בגבעתיים, שם הקימו בית ספר עירוני לאמנות.
בשנת 1972 יצא ספרה "החרס", ובו תיאור של שיטות עבודה על אובניים, לצד תיעוד עבודותיה של גרוסמן.
ביצירתה הקרמית הדגישה גרוסמן את השימוש בחומריות הארץ-ישראלית. חלק מן הצורות אף הושפעו מממצאים ארכאולוגיים מקומיים, כפי שמתבטא ב-כד משנת 1943. טכניקת העיבוד של החומר כללה עיטור גאומטרי בסיסי, תוך שימוש בצבעי אנגוב מקומיים בגוונים טבעיים. בין השנים 1954-1953 יצרה גרוסמן סדרה של פסלי טרקוטה, חלקם בעלי מטען אוטוביוגרפי במהלך שנות החמישים המוקדמות שבה ליצור פיסול קרמי ואף החלה ליצור יצירות גרפיות בטכניקה של חיתוך עץ.
אוסף של 30 הדפסים בטכניקה של חיתוך עץ מעיזבונה, מתוך כ-60 הדפסים שיצרה בחייה, וכן לוחות ההדפס שיצרה עבור יצירתה, נמצא בסדנת ההדפס ירושלים.
עמית קמה

משפחה

עמית היה בן-זוגו של פרופ' עוזי אבן בין השנים 2009-1986. בשנת 2004 התחתנו השניים בעיריית טורונטו שבקנדה. למשפחתם הצטרף בשנת 1995 נער בשם יוסי, לאחר שנזרק מביתו עקב נטייתו המינית. הזוג אבן-קמה קיבל בספטמבר 1995 אישור ממשרד הרווחה לשמש ליוסי משפחת אומנה. מאז שנת 2006 ניהלו השניים מאבק משפטי למען הכרה ביוסי כבנם המאומץ, לבקשתו, ואף שכבר אינו קטין. בתחילת 2008 השיב היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז לבקשתם כי אין מניעה להכיר בזוגות חד-מיניים כהורים מאמצים גם לילדים שאינם בניהם הביולוגיים, ובשנת 2009 התקבלה בקשתם וניתנה גושפנקא פורמלית למערכת היחסים המשפחתית.
בסוף 2012 אישר בית המשפט למשפחה ברמת גן את גירושיהם של קמה ואבן. בכך היו השניים לזוג החד-מיני הראשון שהתגרש בישראל וכן לזוג היהודי הראשון בישראל שהתגרש שלא דרך הרבנות - אלא בבית משפט.
יעקב רכטר

חייו

רכטר נולד בתל אביב, בנם של פולה והאדריכל זאב רכטר. הוא גדל בבית ספוג ברוח תרבותית, היות שבית אביו שימש כמרכז תרבותי בתל אביב.
רכטר למד אדריכלות בטכניון בחיפה. ב-1952 הצטרף למשרד האדריכלים של אביו, אליו הצטרפו גם גיסיו משה זרחי ומיכה פרי. באמצע שנות ה-70 נפרדו דרכיהם של הגיסים ורכטר פעל מחברה משלו. ב-1995, הצטרף אליו בנו האדריכל אמנון רכטר הממשיך את פעילות המשרד מאז מותו של אביו.
לאחר מותו, הוחלט להרחיב את הפרס לאדריכלות על שם זאב רכטר, שהוענק משנות ה-60 על ידי איגוד האדריכלים. במאה ה-21, פרס רכטר הוא פרס ממלכתי על שמם של זאב ויעקב רכטר, המוענק על ידי משרד החינוך.
רכטר היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה שרה שפיר ולהם נולדו המאיירת מיכל לויט והמוזיקאי והמלחין יוני רכטר. לאחר גירושיו נישא לשחקנית חנה מרון, לה היה נשוי עד מותו. מנישואיו למרון נולדו האדריכל אמנון רכטר, הפילוסופית ד"ר עפרה רכטר והשחקנית דפנה רכטר.
אלי סהר

קריירה בתקשורת

את הקריירה העיתונאית החל סהר בעיתון "חדשות" ב-1990 זאת במקביל ללימודיו במשך כשלוש שנים בקורס מדריכים ומאמני כדורסל במכון וינגייט. שנתיים לאחר מכן הצטרף למערכת הספורט של "הארץ" שם כתב ופירשן כדורסל במשך 12 שנה.
בספטמבר 1995, לאחר שסהר מתח ביקורת על ראדיסאב צ'ורצ'יץ', כדורסלן מכבי תל אביב באותה תקופה, הכה השחקן את סהר במהלך אימון קבוצתו. בעקבות התקרית שילם צ'ורצ'יץ' פיצוי כספי לסהר.
סהר חתום על הסקופ מיוני 2000 בו בישר על פרישתו התמוהה (הראשונה) של דורון שפר מכדורסל מה שזיכה אותו בפרס יוקרתי. ב-2004 עבר לערוך את מוסף הספורט בשבועון "מקור ראשון" ולאחר מכן ביומון "ישראלי". מאז יולי 2007 משמש עורך הספורט ב"ישראל היום". בקיץ 2011 עבר לשמש כפרשן מוביל בעיתון לענייני ספורט וכדורסל בפרט וכותב בעמודי הדעות של העיתון. החל מקיץ 1996 משמש כפרשן הכדורסל של הערוץ הראשון וקול ישראל ובמשך כעשר שנים פירשן את משחקיה של מכבי תל אביב ביורוליג, נבחרת ישראל בכדורסל, הפועל ירושלים וטורניר הכדורסל במשחקים האולימפיים.
בנוסף משמש סהר כיום כפרשן בערוץ הספורט והוא חבר בפאנל התוכנית "יציע העיתונות". כמו כן סהר מרצה לנוער ובני ישיבות דתיים על ההתמודדויות הקשות שלו במהלך השנים בהרצאה שכותרתה "זהות יהודית בעולם חילוני".
בפברואר 2013 השתתף סהר בתוכנית "כלוב הזהב" בערוץ 2, יחד עם חברו לערוץ נדב יעקבי.
בינואר 2015 הוקם לסהר חשבון טוויטר פיקטיבי סאטירי, בעקבותיו הצטרף סהר בעצמו לטוויטר.
החל משנת 2017, כותב סהר טור אישי בעיתון "שביעי".

חיים אישיים

סהר הוא יהודי דתי. נשוי ואב לשלושה ומתגורר בגבעת שמואל.
טוקושימה

היסטוריה

העיר טוקושימה, אשר בנויה כעיר מצודה יפנית טיפוסית, התפתחה תחת שלטונו של בית הָצִ'יסוּקָה. עיקר שגשוגה התבסס על תעשיית ייצור צבע האינדיגו. היא הוכרזה כעיר ב-1 באוקטובר 1889, כאשר באותה העת הייתה לעיר העשירית בגודלה ביפן.
במלחמת העולם הראשונה הוקם בעיר מחנה שבויי המלחמה היחיד על אדמת יפן במלחמה. במלחמת העולם השנייה הפציצו מטוסים אמריקניים את העיר מאחר שהייתה מרכז חקלאי באזור. ההפצצה אירעה ב-3 ביולי 1945 והוטלו בה 1,050 טון חומר נפץ, אשר גרמו להרס של 74% מהשטח הבנוי בעיר.

גאוגרפיה

טוקושימה שוכנת בצפון-מזרח האי שיקוקו בשפכו של נהר יושינו אל הים הפנימי סטו. שטחה של העיר חולש על 191 קמ"ר.
בטוקושימה שורר אקלים סובטרופי גשום עם קיץ חם וגשום וחורף קר ויבש. כמות המשקעים בעיר גבוהה.

תרבות

מדי שנה באוגוסט, בעת פסטיבל אובון, עורכת העיר פסטיבל מחול שבו ריקודים יפניים בתלבושות מסורתיות, מלווים בכלי מיתר, תופים ושירה.
אוסקר פוטיורק

תחילת הקריירה

פוטיורק נולד בחבל קרינתיה למשפחה מהמעמד הבינוני. אביו היה פקיד ממשל וממונה על פרויקט כרייה באזור. ב-1879 סיים פוטיורק את לימודיו באקדמיה הצבאית בווינה והוצב לשורת תפקידי מטה והדרכה וב-1902 מונה לסגן ראש המטה הכללי האוסטרו-הונגרי. ב-1906 היה מועמד לראש המטה הכללי האוסטרו-הונגרי, אך קונרד פון הצנדורף נבחר לתפקיד. ב-1907 מונה למפקד הקורפוס ה-3, וב-1911 מונה למושל בוסניה והרצגובינה. בשלהי 1913 הזמין פוטיורק את הארכידוכס פרנץ פרדיננד לבקר בחבל ולצפות בתמרוני הצבא וב-28 ביוני 1914 הגיעו פרדיננד ורעייתו לחבל.
צבי-שמשון שפיר

ביוגרפיה

שפיר נולד בשנת 1914 בברלין, בשם ורנר שטראוס. עלה לישראל בשנת 1934, והצטרף לקיבוץ גבעת ברנר. שימש כאיש מנגנון ההגנה. במלחמת העצמאות פיקד על גדוד של חטיבת עודד. בהמשך שימש כמפקד המשטרה הצבאית של פיקוד המרכז וכסגן הקמצ"ר. מונה לקמצ"ר באוקטובר בשנת 1954. בתקופתו הוקמו יחידות היסעים ויחידות משטרה צבאית שולבו בחטיבות הקרביות. דגש מיוחד הושם בתקופת פיקודו על הגיבוש בקרב המשרתים בחיל.
פיקד על חמ"ץ במהלך מלחמת סיני. בתקופת פיקודו על החיל העסיקה פרשת טבח כפר קאסם את מצ"ח במשטרה הצבאית. סיים את תפקידו בשנת 1960.
ג'וניור ולס

חייו

ולס נולד בממפיס, טנסי, וגדל בארקנסו. ב-1946 הוא עבר לשיקגו. בגיל 18 החל לנגן באופן מקצועי בלהקת מאדי וטרס. בשנות השישים הוא פרץ והחל להקליט אלבומים גם כמוביל. הוא הקליט שירים שנכתבו על ידי מל לונדון ונחשבים לקלאסיקות של הבלוז האמריקאי. ב-1965 הוא הקליט את האלבום בלוז של איש ההובו, שנחשב לאלבום החשוב ביותר שלו.

הסוף

בשנת מותו, 1998, הספיק ולס להקליט ארבעה אלבומים, ולהופיע בסרט האחים בלוז 2000. הסרט פורסם פחות מחודש לאחר מותו. 
ולס נפטר מלימפומה לאחר מאבק של ארבעה חודשים במחלה.