google/wiki40b huggingface dataset:
לבלוב (כתב עת)

לבלוב הוא כתב עת של הארגון העולמי של יהודים יוצאי לוב בשיתוף עם המרכז למורשת יהדות לוב, העוסק בקהילת יוצאי לוב, בתי כנסת, רבנים, אישים, פיוטים, מאכלי המטבח הלובי ובהיסטוריה של הקהילה. העלון ברובו המוחלט נכתב בשפה העברית אך חלקו נכתב גם בטריפוליטאית יהודית. גיליון לבלוב הראשון יצא ביוני 2007 ומאז יוצאים שני גליונות כמדי שנה.
העורך הראשי הראשון ומייסד כתב העת הוא נחום גלבוע המכונה נחצ'ה, ועם חברי המערכת שלו נמנים בין השאר יושב ראש הארגון מאיר כחלון, העורכת כיום מתי גילעד ועוד רבים.
רבים ממאמרי המגזין עוסקים באישים מפורסמים יותר ומפורסמים פחות מהקהילה ומחוצה לה, ובתוכם:שלמה אבן גבירול, מועמר קדאפי, אלירז שדה, עמוס נחום, תום שגב ויוסי גמזו, בנוסף רבים מהמאמרים עוסקים בהרחבה בהיסטוריה של שואת יהודי לוב.

כמו כן ניתן למצוא בעיתון מידע לגבי כנסים ואירועים של הקהילה, ובתוכם הליבלוביאדה השנתית המתקיימת בכל שנה מאז שנת 2007.
בראש כל גיליון מתנוסס הפסוק משיר השירים, "הניצנים נראו בארץ עת הזמיר הגיע וקול התור נשמע בארצנו" המסמל את פריחת האביב ואת שיבת עם ישראל לארצו ותחילת גאולתן של ישראל.
ויקטור קובלנקו

קריירת מועדונים

קובלנקו נולד בחרסון שבאוקראינה וגדל במחלקת הנוער של שחטאר דונצק. ב-28 בפברואר 2015 ערך קובלנקו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 בניצחון 3-0 על וורסקלה פולטבה במסגרת המחזור ה-15 בליגת העל האוקראינית. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך קובלנקו 2 הופעות ליגה.

קריירה בינלאומית

קובלנקו לקח חלק בגביע העולם עד גיל 20 לשנת 2015. הוא זכה בתואר מלך השערים של הטורניר, עם חמישה שערים.
ב-24 במרץ 2016 ערך קובלנקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, כשנכנס כמחליף בהפסקת המחצית בניצחון 1-0 על נבחרת קפריסין במשחק ידידות.
אסטריד ברג'ס פריסבי

ביוגרפיה

פריסבי נולדה בברצלונה לאב קטלוני ולאם צרפתייה-אמריקאית.
פריסבי התחילה את דרכה כשחקנית בסדרות צרפתיות ובסרט הקולנוע הקולומביאני "חומת הים" לצידה של איזבל הופר.
בשנת 2011 התפרסמה ברחבי העולם בסרט "שודדי הקאריביים: זרמים זרים" בתפקיד סרינה, בתולת הים שנתפסת על ידי שחור הזקן (איאן מקשיין) וניצלת על ידי המיסיונר פיליפ סוויפט (סם קלאפלין).
פריסבי קיבלה את התפקיד לאחר שהרשימה את רוב מארשל ואת ג'רי ברוקהיימר באודישן שעשתה בצרפת.
בשנת 2017 שיחקה בסרטו של גאי ריצ'י "קינג ארתור: אגדת החרב" לצד צ'ארלי האנם ודג'ימון הונסו.
חוף באקוטיס

גילוי החוף

החוף התגלה על ידי אנשי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, שחקרו את האזור בין השנים 1941–1939. החוף מופה באמצעות תצלומי האוויר שצולמו במהלך מבצע קפיצה לגובה (בין השנים 1947–1946). שניי פרויקטי חקר אלה בוצעו תחת פיקודו של אדמירל ריצ'רד בירד.
הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מיפה לחלוטין את החוף בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1966–1959.

מקור השם

שמו של חוף בקוטיס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 
החוף נקרא על שמו של אדמירל הימייה פרד אי. באקוטיס (Fred E. Bakutis), שהיה מפקד הכוחות התומכים של חיל הים האמריקאי באנטארקטיקה בין השנים 1967–1965.
Don't Stop (Funkin' 4 Jamaica)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מריה קארי, מיסטיקל, דיג'יי קליו, טום בראוון וטוני סמית' והופק על ידי קארי ודיג'יי קליו. את הווידאו קליפ שיצא עבור השיר ביימה סאנא חמרי, שביימה עבור קארי גם את קליפ השיר "Can't Take That Away (Mariah's Theme‎)". 
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, כמה שנים לאחר שיצא.
אגם ניקרגואה

מאפיינים

האגם, המכיל מים מתוקים, נוצר על ידי פעילות טקטונית. הוא ממוקם בדרום מערב ניקרגואה, מדרום לבירתה מנגואה ובקרבת חוף האוקיינוס השקט של המדינה, בגובה של 32.7 מטרים מעל פני הים. שטחו הוא 8,264 קילומטרים רבועים (6.3% משטח ניקרגואה), מעט פחות מזה של אגם טיטיקקה. אורכו המקסימלי 161 קילומטרים ורוחבו המקסימלי 71 קילומטרים. אגן ההיקוות שלו משתרע על פני 41,600 קילומטרים רבועים בניקרגואה וקוסטה ריקה.
עומק האגם מגיע עד ל-26 מטרים. הוא מחובר באופן בלתי סדיר לאגם מנגואה על ידי הנהר טיפיטפה (Tipitapa). הוא מתנקז לים הקריבי דרך נהר סן חואן.
באגם מצויים למעלה מ-400 איים. שני האיים הגדולים הם אומטפה (Ometepe) וספטרה (Zapatera). כן מצוי בו הארכיפלג של איי סולנטינאמה (Solentiname). על גבי האי אומנטפה שני הרים, שהגבוה שבהם, קונספסיון, מתנשא עד ל-1,610 מטרים מעל פני הים.
האגם ידוע בגלים הגבוהים שבו, שמחוללות רוחות מזרחיות הנושבות כלפי האוקיינוס השקט. מעת לעת מתחוללות בו סערות גדולות המקשות על השיט בו.
לאגם שמות מקומיים רבים, לרבות Lago Cocibolca, ‏Mar Dulce, ‏Gran Lago Dulce ו-Lago de Granada.
מאמצע המאה ה-17 ועד אמצע המאה ה-19 פעלו באגם פיראטים שהגיעו אליו מהים הקריבי.
מאז המאה ה-19 כלול האגם בתוכניות שונות שהועלו לכריית תעלת ניקרגואה - מעבר בין הים הקריבי לאוקיינוס השקט, שיתחרה בתעלת פנמה.

אקולוגיה

אף שבאגם מים מתוקים מצויים בו יצורים הנמצאים בים הפתוח, לרבות כרישים. אלו נחשבו בתחילה כמין אנדמי לאגם, אך בשנות ה-60 הוכח שמדובר בכרישים שוריים, והתברר כי הם הגיעו אל האגם מהים הקריבי דרך נהר סן חואן. באגם נמצא מספר גדול של סוגי דגים אחרים, לרבות 16 מיני אמנוניים שהם אנדמיים לאגם. שמורת האי אומטפה הוכרזה כשמורה ביוספרית על ידי ארגון אונסק"ו ב-2010.
בעשורים האחרונים מחמיר מצבו האקולוגי של האגם. בבדיקה שערכה סוכנות מחקר ממשלתית של ניקרגואה התברר שלאגם מוזרמות כמויות גדולות של שפכים שמקורם במפעלי תעשייה השוכנים לאורך גדותיו. מצבה הכלכלי הקשה של המדינה הכביד על היכולת לבנות מתקנים לטיהור השפכים.
סטארגייט מקורות

עלילת הסדרה

קתרין לאנגפורד הצעירה נמצאת עם אביה הארכאולוג בגיזה שבמצרים, לאחר שזה האחרון חשף את מיקומו של הסטארגייט ומנסה להבין את משמעותו ותפקודו עבור המצרים הקדמונים. במהלך מלחמת העולם השנייה ובהיעדר תקציב להמשך המחקר נתקלים קתרין ואביה בקצין נאצי שחפץ בסטארגייט לשם קידום האינטרסים של גרמניה הנאצית. הקצין הנאצי לוקח את אביה דרך הסטארגייט ולמעשה שואב את קתרין למסע מפתיע בעקבות המסתורין שמאחורי הסטארגייט, במטרה להציל את אביה ואת כדור הארץ מכוחות האופל.
רחוב אבן גבירול

מבנה

רחוב אבן גבירול חוצה את החלק המרכזי של תל אביב, כ-1,200 מטרים מזרחית לים התיכון, וכ-1,000–1,300 מטר מערבית לנתיבי איילון. הרחוב מהווה גם גבול בין רובעי העיר, בין אזור הצפון הישן ממערב שנבנה בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 והצפון החדש ממזרח אשר נבנה לאחר קום מדינת ישראל. הרחוב נחשב על כן לגבולה המזרחי, יחד עם דרך בגין, של העיר הלבנה והוא היווה גם את גבולה המזרחי של תוכנית גדס.
תוואי הרחוב קיים עוד מתחילת המאה ה-20 כדרך עפר המחברת בין יפו והכפר סומייל. חלקו הדרומי של הרחוב שהיה המשך לרחוב יהודה הלוי, נקרא כך עד שנות ה-50 ומאוחר יותר שונה שמו לאבן גבירול, משורר נוסף של תור הזהב של יהדות ספרד.
הרחוב הוא רחוב דו-מסלולי, ובכל אחד ממסלוליו שלושה נתיבים. הרחוב מהווה עורק תחבורה ראשי, ויש בו חנויות לכל אורכו. בזכות רוחבו עבר ברחוב פעמים אחדות מצעד צה"ל, וכן נערכו בו העדלאידע, מצעד הגאווה ואירועים מיוחדים נוספים.
בשנים 2006 עד 2010 עבר הרחוב שיפוץ כללי אשר במסגרתו הועברו מערכות תשתית עירוניות מעמודי חשמל וטלפון למערכות תת-קרקעיות, נחנכו שבילי אופניים וניטעו עצים חדשים.
בתוכניות המקורית של הרכבת הקלה בתל אביב אמור לעבור הקו הירוק של הרכבת הקלה מברחוב אבן גבירול ולתפוס חלק מרוחבו של הרחוב. עיריית תל אביב עמדה על כך שקו הרכבת יפעל כרכבת תחתית מתחת לרחוב, ומשרד האוצר התנגד לכך בגלל העלות הגבוהה. בדצמבר 2011 החליט ראש הממשלה, בנימין נתניהו כי על קווי הפרויקט בעיר תל אביב להיות תת-קרקעיים, בין היתר גם הקו הירוק.
רונן איציק

ביוגרפיה

עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. כקצין בגדוד 82 של חטיבה 7. שימש כמפקד מחלקה, כמפקד פלוגה, אותה הוביל בלחימה בדרום לבנון, כקצין מבצעים וכסגן מפקד הגדוד. בסמוך לסיום מבצע ״חומת מגן״ קיבל את הפיקוד על גדוד 77 בחטיבה 7 ובמלחמת לבנון השנייה שימש סגן מפקד החטיבה. לאחר מכן שימש קצין אג"ם בעוצבת אדום. בשנים 2008 עד 2012 פיקד על חטיבת הראל, חטיבת שריון במילואים. בתקופתו זכתה החטיבה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מילואים, וכן בפרס ראש אט"ל. במקביל שימש מפקד צוות ומדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בתקופה זו עסק לעומק בהיבטי פיקוד ושליטה בשדה הקרב היבשתי.
בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש ראש מטה אוגדה בפיקוד הצפון, ובמהלך מבצע "צוק איתן" שירת במילואים במסגרת חטיבה 7.
לאחר שחרורו מצה"ל היה עמית מחקר במרכז מורשת מנחם בגין, וכן עבד כמרצה למקצועות הניהול, ומורה לאזרחות והיסטוריה בבית-ספר תיכון. בעל תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות מהמכללה למינהל, ותואר שני מטעם אוניברסיטת חיפה במדעי המדינה בתחום הביטחון הלאומי, במסגרתו מתבצעת גם עבודת הדוקטורט.
קיים מחקר על המערכת היחסים שבין צה"ל והחברה הישראלית, במסגרת זו ביצע מחקר (תיזה) על שירות המילואים בעידן הפוסט-מודרני, ועבודת הדוקטורט מתמקדת בהשפעת שירות החובה על תפיסתו החברתית-תרבותית של הפרט.
כותב טורי דעה באתרים שונים, וכן משמש כיום יושב-ראש המערכת של ביטאון חיל-השריון. במהלך שנת 2017 יצא לאור ספרו "האדם שבטנק", העוסק במסלול השירות בחיל-השריון בעידן המלחמה בטרור.
בשנת 2019 יצאו לאור שני ספריו - "Behind The Armor" שהוא תרגום "האדם שבטנק" לשפה האנגלית, וכן "פרישה - מעבר הכרחי", רומן העוסק בתהליך היציאה מקריירה ביטחונית לחיים אזרחיים.
כיום הוא מוביל את תוכנית "אתגרים" להעצמת מורים מנהיגים.
פונקציית גמא

פונקציית גמא היא פונקציה מרוכבת מֶרוֹמורפית, המרחיבה את מושג ה"עצרת" לכל המישור המרוכב: לכל מספר טבעי , הפונקציה מקבלת את הערך .
הפונקציה הוגדרה לראשונה על ידי לאונרד אוילר באמצע המאה ה-18, אך הסימון של הפונקציה באות  נכנס לשימוש בעקבות עבודתו של לז'נדר. גאוס הציע גרסה מעט שונה של פונקציית גמא, , לה הוא קרא "פונקציית פאי", אלא שהסימון של לז'נדר הועדף בצרפת, ובעקבות זאת גם בשאר העולם.
הפונקציה מוגדרת במחצית הימנית של המישור המרוכב באמצעות האינטגרל .
לפונקציית גמא קטבים (פשוטים) בנקודות  בלבד, ואין לה שורשים. הפונקציה מקיימת את המשוואה הפונקציונלית , המסבירה את הקשר לפונקציית העצרת, ועוד זהויות פונקציונליות רבות אחרות.

הגדרה

פונקציית גמא מוגדרת על ידי האינטגרל הבא:
וזאת לכל  שהחלק הממשי שלו, , הוא חיובי. פונקציה זו מתלכדת עם הפונקציה המוגדרת באמצעות הגבול, המוגדר היטב לכל . משום כך, הפונקציה השנייה מהווה המשכה אנליטית של האינטגרל לפונקציה מרומורפית.

הקשר לפונקציית עצרת

ניתן להראות שעבור מספרים טבעיים, פונקציית גמא שווה (בהזזת 1) לפונקציית העצרת.
אם  הוא חיובי ושלם, אזי , כי על ידי ביצוע אינטגרציה  בחלקים, אפשר להראות כי , ומאחר ש- נקבל כי 
לכל מספר טבעי .
איסלין סולהיים

קריירה

איסלין החלה לשיר מגיל צעיר, בשנת 2007 היא השתתפה בגרסה הנורווגית של התוכנית הבריטית פופ איידול, אחרי התיכון התקבלה ל-Skiringssal Folkehøgskule שם למדה מוזיקה, ואחר כך החלה לכתוב שירים משלה. בשנת 2010, היא התקבלה למכון לאמנויות הבמה בליברפול, שם החלה בפרויקטים כאמנית ומבצעת, וטיפחה את הקול שלה. לאחר מכן הוציאה לאור את הסינגל "What's Happening" שזכה בתחרות שנתית ברדיו נורווגיה. בסוף 2015 ובתחילת שנת 2016, החלה לעבוד עם המפיק אלן ווקר ושרה את יצירותיו "Faded" ו "Sing Me to Sleep".
חוזה לטובת אדם שלישי

חוזה לטובת אדם שלישי הוא סוג מיוחד של חוזה הנדון בפרק ד' לחוק החוזים הישראלי::
34. חיוב שהתחייב אדם בחוזה לטובת מי שאינו צד לחוזה (להלן - המוטב) מקנה למוטב את הזכות לדרוש את קיום החיוב, אם משתמעת מן החוזה כוונה להקנות לו זכות זו.

הגדרות

חייב- זהו האדם אשר לפי החוזה צריך להעביר תמורה כלשהי לצד שלישי.
נושה- זהו האדם אשר כרת עם החייב חוזה לפי החייב צריך להעביר תמורה לצד שלישי.
מוטב- זהו הצד השלישי, שאיננו צד לחוזה, אך מקבל תמורה כלשהי מהחוזה שבין החייב לנושה.

דחיית הזכות

היה והמוטב איננו מעוניין בקבלת הזכות מחוזה זה ורוצה לדחותה, הוא יכול לעשות זאת בהודעה שייתן לחייב או לנושה תוך זמן סביר מאז שאחד מהם הודיע לו על הזכות. 
החוק מניח שהמוטב מעוניין בקבלת הטבה זו כל עוד הוא לא דחה אותה. החוק מבצע הנחות כאלה בסוגים שונים של עסקאות חסד, כגון: חוק המתנה, הצעה שאין בה אלא כדי לזכות וכדומה.

ביטול הזכות

כל עוד החייב ו/או הנושה לא הודיעו למוטב על זכותו, הם רשאים לבטלה. אם הם הודיעו לו על הזכות- הם אינם יכולים לבטל את זכותו להטבה זו.
אולם, החוק מסייג כלל זה בהתאימו את הנורמות לחוקים אחרים, לפי סוג החוזה.
במקרה ומדובר בחוזה של ביטוח חיים, המהווה בעצם חוזה לטובת אדם שלישי, כתוב בחוק שהנושה יכול לבטל את זכותו של המוטב לקבל את הכסף, או להחליפו במוטב אחר. הנושה יעשה זאת בהודעה לחייב או בצוואה שתגיע לידיעתו של החייב. זוהי למעשה התאמה של חוזה ביטוח החיים לדיני הצוואות, המאפשרים ביטול או שינוי של כל צוואה ישנה למול צוואה מאוחרת לה.
במקרה ומדובר בחוזה לטובת אדם שלישי אשר הנושה נותן דרכו מתנה למוטב, כיום אין החוק מתייחס לכך, אך בהצעת חוק דיני ממונות החוק מתאים חוזה שכזה לדיני המתנה ומאפשר את ביטול זכותו של המוטב אף לאחר שנודע לו על כך, וזאת בהתאם לאפשרויות הקיימות לבטל חוזה מתנה (אם המוטב עוד לא שינה את מצבו בהסתמך על המתנה, אם המוטב החל לנהוג בנושה או בבן משפחתו של הנושה בצורה מחפירה או אם מצבו הכלכלי של הנושה הורע).
בנימין זאב רייך

ביוגרפיה

רייך נולד ב־1853 בקרלבורג , למשפחה רבנית הונגרית ידועה. אביו היה הרב אברהם יחזקאל רייך שכיהן אז כרב המקומי בקרלבורג, וסבו הוא הרב יעקב קופל אלטנקונשטט רבה של ורבו, ממנהיגי יהדות הונגריה האורתודוקסית.
למד בישיבת פרשבורג, ונסמך לרבנות בידי ראש הישיבה הרב שמחה בונם סופר, הרב חזקיה פייבל פלויט אב"ד שוראן ומחבר "לקוטי חבר בן חיים", והרב שמעון סידון רבה של טירנוי. נישא לסידוני זומר, ועבר לגור בסרבר . ב־1876 נולד להם בנם הבכור נתנאל.
ב־1880, בהיותו בגיל 27, התמנה כרבה של עיר הקיט והספא באדן, בהיותה עיר קיט שמשכה מבקרים רבים מכל גוני האוכלוסייה, וכך גם מכל גוני האוכלוסייה היהודית, כעשור קודם לכן נקרעה הקהילה היהודית המקומית הקטנה בין האורתודוקסים ליריביהם הנאולוגים, מאבק שליטה זה השפיע גם על הבחירות לרבנות, והרב וילהלם רייך קיבל את ההחלטה לנהל את קהילתו במסלול הסטטוס קוו אנטה; באופן דומה נהג אחיו הרב משה (מוריץ) רייך בבאנוביץ', לאחר פטירת אביהם ב־1888. אחיהם הבכור היה הרב יעקב קופל רייך, מראשי היהדות האורתודוקסית ההונגרית במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
הרב בנימין זאב רייך היה מעורב גם בפעילות פוליטית, באוגוסט 1897 השתתף כציר בקונגרס הציוני העולמי הראשון, ובספטמבר 1923 השתתף בכנסייה הגדולה הראשונה של אגודת ישראל בווינה.
במאי 1898 נפטרה אשתו הראשונה, והוא נישא בראשית 1900 בזיווג שני לג'ני אלרן. בראשית המאה ה-20 הגיע לביקור בארץ ישראל, את רשמיו העלה בחוברת בשם "מזרחה" (בגרמנית).
בשבעה עשר בתמוז תרפ"ט (25 ביולי 1927), לאחר שנשא הספד בבית הקברות המקומי, חש ברע ונפטר. הוא נקבר באותו יום.
הותיר אחריו כתבים רבים. ספרייתו וכתביו נשלחו לארצות הברית לידי בנו הבכור, האגיפטולוג והבלשן פרופ' נתניאל יוליוס רייך, ועם מותו ב-1943 עברו יחד עם כל עזבונו לרשות דרופסי קולג' בפילדלפיה. מתוך אוסף זה הדפיס נכדו נחמן שטרנפלד, את הספר "אמן והלל" (בני ברק, תשע"א), הכולל חלק מהרצאותיו בענייני אקטואליה, שיעורים על ספר תהלים, ופירוש לפרקי אבות, לצד תשובות הלכתיות.
The Sweet Sweet Fantasy Tour

רקע

סיבוב ההופעות החל בסקוטלנד ב-15 במרץ 2016 והסתיים בהוואי ב-26 בנובמבר 2016 כאשר במהלך סיבוב ההופעות הופיעה באירופה, אפריקה, צפון אמריקה ואמריקה הלטינית. זו הייתה הפעם הראשונה מזה 13 שנים בה הזמרת ביקרה באירופה וגם הפעם הראשונה שלה מזה כמעט 20 שנה בה הופיעה בהוואי. רשימת השירים של סיבוב ההופעות הייתה בעצת המעריצים וכללה שירים שמריה לא ביצעה קודם לכן בסיבובי הופעות שלה כמו "Loverboy", "Against All Odds (Take a Look at Me Now)" ו-"I Know What You Want".
יוגנד

יוּגֶנְד (Jugend, גרמנית: נעורים), או בשמו המלא: יוּגֶנְד: שבועון מינכנאי מאויר לאמנות ולחיים (בגרמנית: Jugend: Münchner illustrierte Wochenschrift für Kunst und Leben) היה כתב-עת לספרות ואמנות שייסד גאורג הירת. "יוגנד" (שנקרא לעיתים קרובות גם "דִי יוגנד", ביידוע) יצא לאור במינכן בשנים 1896–1940. אחרי מותו של הירת החליף אותו פרנץ שנברנר (Schoenberner) כמוציא לאור. בין העורכים הראשיים היו ד"ר האנס א' הירש, ד"ר תיאודור ריגלר וד"ר וולפגנג פֶּצֶט.
ה"יוגנד" נתן את שמו לאסכולת יוגנדסטיל באמנות ובאדריכלות, מה שמצביע על חשיבותו הרבה של כתב העת במפנה המאה העשרים. ועם זאת, לא ניתן לצמצם את תוכנו של "יוגנד" ואת דרכו האמנותית בשיא תהילתו לכותרת "יוגנדסטיל" בלבד. לצד איורים ועיטורים בסגנון מודרני, ניתנה גם במה חשובה לטקסטים סאטיריים וביקורתיים.
החל ממלחמת העולם הראשונה הפך "יוגנד" בהדרגה לעיתון גרמני-לאומני ובווארי-פטריוטי, בדומה לתהליך שעבר על כתב העת "זימפליציסימוס", ועקב כך איבד מחשיבותו והפך לעיתון פרובינציאלי. תהליך זה נפסק רק ב-1927, משנתמנה פרנץ שנברנר (שכתב גם בזימפליציסימוס) כעורך ראשי ופתח את כתב העת בפני אמנים מהדור הצעיר; אז התחילו להופיע בו טקסטים של קורט טוכולסקי ואריך קסטנר ורישומים של ג'ורג' גרוס. סופרים ואמנים אחרים שיצירותיהם התפרסמו ב"יוגנד" היו קרל ארנולד, מקסים גורקי, ארנסט ברלאך ומקס ברנשטיין.
אחרי 1933 יישר "יוגנד" קו עם מדיניות המפלגה הנאצית. למרות זאת, ב-1940 הוא הפסיק להופיע.
בית רומנו (חברון)

היסטוריה

על פי הכתובת שחקוקה על פתחו הוא נבנה בשנים 1876-1875. את הבניין הקים חיים ישראל (מרקדו) רומנו, סוחר תבואות עשיר מקושטא, במרכז שטח אדמה רחב ידיים אותו רכש.
הבניין המקורי כלל שלוש קומות רחבות ידיים, בורות מים ומתקני שירותים. הבית מהווה ציון דרך בהתפתחות העירונית של חברון. זוהי היציאה הבנויה הראשונה מחוץ לתחומי העיר הישנה (הקסבה), וממנה התפתחה העיר החדשה לכוון מערב. הבית שימש כמרכז אירוח והיה בו גם בית כנסת מפואר ששמש קהילה קטנה של יוצאי טורקיה, שכונה "בית הכנסת האיסטנבולי". בבית כנסת זה התפלל גם הרב מדיני, ה"שדי חמד", שגר בבניין וגם הקים בו ישיבה.
לאחר מותו של רומנו בשנת 1912, ביקש בנו אברהם למכור את הבניין למשפחה ערבית עשירה בחברון. ברכישת המבנה והשדות שסביבו התעניינו גם המיסיון, חברת כי"ח וחברת יק"א. ביוזמתם של רבי חיים חזקיהו מדיני וחסיד צאנז הרב שמעון הויזמן נקנה הבניין על ידי רבי שלום דובער שניאורסון מליובאוויטש והוקמה בו הישיבה הראשונה של חב"ד בארץ ישראל, "תורת אמת".
במהלך המלחמה בשנת תרע"ד (1914) הפקיעו הטורקים את הבית מידי חסידי חב"ד, נתיני רוסיה אויבת העות'מאנים והתלמידים אף גורשו מהארץ. לאחר המלחמה העולמית פתחו בו הבריטים בית-משפט ותחנת משטרה. אל מקום זה נאספו בפרעות תרפ"ט (1929) פצועי והרוגי הטבח ומכאן יצאו היהודים לגלות מעירם.
בשנת תש"ח (1948) לאחר הכיבוש הירדני, הקימו הפלסטינים בבית רומנו בית ספר שהמשיך לפעול גם לאחר מלחמת ששת הימים (1967). בשנת תשמ"ב (1982), לאחר רצח שישה יהודים ליד בית הדסה בידי מחבלים פלסטינים תושבי העיר וניסיון דקירה של יהודי, הוצא "צו תפיסה לצרכים צבאיים" למבנה, ומאוחר יותר יושבו בו יהודים.
אגודת חסידי חב"ד בעלי הבניין העניקו את ייפוי הכוח על הבניין לישיבת שבי חברון, בראשות הרב משה בלייכר (כיום ממלא את מקומו הרב חננאל אתרוג), שהחלה דרכה בבית הדסה. בשנים תשנ"ו-תש"ס (1996 - 2000) נערכו שיפוצים בבניין, נתגלתה קומה נוספת שהייתה קבורה באדמה, וכן נוספו עוד שתי קומות.
רוב השטח שרכש חיים ישראל רומנו נמצא היום בידי הישיבה אך חלק משמש את צה"ל כבסיס המרכזי שלו בחברון, בתוך הבסיס הוקמה "שכונת חזקיהו" על שם הרב חזקיהו מדיני. בשכונה מתגוררות בקרוואנים מספר משפחות יהודיות.
לאחרונה (2011) החלו במקום עבודות להקמת 'מרכז-מבקרים' אשר יספר את סיפור המקום ותושביו.
ב-י"ח תשרי התשע"ו נחנכה הרחבה משמעותית למבנה, של 10 קומות המיועדות לשמש כפנימייה עבור תלמידי הישיבה.
שירת הסירנה (ספר)

תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בינואר 1991, על רקע מלחמת המפרץ. הספר מסופר בגוף ראשון מפי טלילה כץ, פרסומאית מקצועית, אסרטיבית, בת 32 בעלת עצמאות כלכלית, נראית טוב ומתגוררת בצפון תל אביב. טלילה לא מאושרת כי היא שונאת את העבודה שלה, בן זוגה לשעבר עומד להתחתן עם בחורה צעירה והגבר שיכול לעשות אותה מאושרת הוא מהנדס-מזון מרובע שמתגעגע לחברתו הקודמת. ברקע מלחמת המפרץ, הסירנות שהתריעו על נפילות טילי סקאד מעיראק והבהלה בתל אביב עקב פגיעות הטילים הראשונים בשכונות בעיר. בין אזעקה לאזעקה, טלילה מנסה לארגן את חייה מחדש: היא בורחת וחוזרת תל אביב, מתמודדת עם הצרות של משפחתה המסוכסכת, יוצאת לקרב על ליבו של הגבר שהיא אוהבת, מסתכלת בעניין על המהומה שמסביבה, ויוצרת מהומות משלה.
הספר אחראי לטביעת הביטוי "אקס מיתולוגי", בן זוג שהפרידה ממנו הייתה קשה במיוחד והוא מופיע במילון הסלנג המקיף, מאת רוביק רוזנטל.

עיבוד לסרט

עירית לינור כתבה את התסריט לסרט שיצא לאקרנים ב-1994 בבימויו של איתן פוקס.
צ'ארלי ובר

ביוגרפיה

צ'ארלי ובר נולד בשם צ'ארלס אלן ובר ג'וניור בג'פרסון סיטי, מיזורי. ובר נשר מהמכללה אחרי שנה ועבר לניו יורק כשהיה בן 19. בתור דוגמן, הופיע בקטלוג חג המולד של מותג האופנה אברקרומבי אנד פיץ' בשנת 1998.

קריירה

ובר עשה את הופעת הבכורה שלו על המסך ב-2000 בסרט "מועדון הלבבות השבורים: קומדיה רומנטית" בכיכובו של טימותי אוליפנט. מאוחר יותר באותה השנה, הוא לוהק לתפקיד חוזר של בן בסדרת הטלוויזיה "באפי ציידת הערפדים". ובר הופיע ב-14 פרקים של הסדרה מהשנים 2000 עד 2001. מאוחר יותר עשה הופעות אורח בסדרות "CSI", "המופע של דרו קארי", "מכושפות", "ורוניקה מארס", "האוס", "סוכן מחוק" ו"בונז".
ב-2014, לוהק ובר לאחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח" שהופקה על ידי שונדה ריימס. מגלם את דמותו של פרנק דלפינו ומשחק לצד ויולה דייוויס.
כביש 241

היסטוריה

היוזמה והתוכניות לסלילת הכביש הן משנת 1942. שלטונות המנדט ביקשו לסלול כביש אסטרטגי בין חאן יונס לבאר שבע כחלק מההכנות למלחמת העולם השנייה. אולם, לאחר תום סכנת "מאתיים ימי החרדה" מפלישת יחידות הצבא הגרמני בפיקודו של הגנרל ארווין רומל לארץ ישראל, בסוף 1942, נותר הכביש ללא שימוש מעשי.
בשנות ה-40 התקיימה דרך לא סלולה באספלט בין חאן יונס לבאר שבע, דרך משטרת עימארה (היום קיבוץ אורים). ממשטרת עימארה מערבה הדרך עברה פחות או יותר בתוואי הנוכחי של כביש 241, בעוד בכיוון באר שבע היא עברה בקשת דרומית מזרחית דרך המיקום של קיבוץ חצרים.
ב-1946, לאחר מספר שנות בצורת רצופות היו הבדואים באזור שרויים בחרפת רעב. ממשלת המנדט העסיקה את המקומיים בסלילת הכביש על מנת לספק להם תעסוקה, והכביש זכה לכינוי כביש הרעב. בשנות החמישים הוקמו בצד הכביש מושבי העולים של המועצה האזורית מרחבים ועיירת הפיתוח אופקים והכביש הפך לציר מרכזי בעבור המושבים פטיש, מסלול, רנן, פדויים, בטחה וגילת. שם הכביש הוסב ל"כביש מרחבים" והוא הורחב ב-1956 מ-3 ל-5 מטרים. בחלקו המערבי (בין צומת מעון לצומת אורים) הכביש תוחם מצפון את פארק אשכול והבשור.
הכביש משמש כקו הבצורת הדרומי - גבול השטח שמצפונו זכאים החקלאים לפיצוי עבור גידולי הבעל במידה והוכרזה על ידי המדינה שנת בצורת.
דמניסי

היסטוריה

דמניסי הייתה מיושבת עוד מתקופת הברונזה הקדומה. במאה השישית נבנית במקום קתדרלה אורתודוקסית נוצרית בשם - "דמניסיס סיוני" (סיוני של דמניסי, להבדיל מקתדרלת סיוני שבטביליסי. המילה סיוני פירושה ציון). דמניסי מוזכרת לראשונה במאה התשיעית כרכושו של האמיר הערבי של טביליסי. העיר שוכנת במקום אסטרטגי בנקודת מפגש על דרך המשי וכך בימי הביניים היא הפכה למרכז מסחרי משמעותי בגאורגיה. בשנת 1080 נכבשה העיר על ידי הסלג'וקים, אך מאוחר יותר, בין השנים 1125-‏1123, שוחררה על ידי מלכי גאורגיה דוד הבנאי ודמטרה הראשון. במאה ה-14 נפלה דמניסי קורבן לסדרת פלישות הרסניות של הצבאות הטורקו-מונגוליים, בהנהגת טימור לנג, ונהרסת כליל. לאחר שנבזזה שוב על ידי הטורקמנים בשנת 1486, העיירה לא התאוששה והיא הפכה לכפר קטן.

האתר הארכאולוגי

בשנת 1936 החלו חפירות ארכאולוגיות בחורבות המגורים מימי הביניים בדמיניסי. בשנת 1983, בתוך סדימנטים ליד מרתפים מימי הביניים, גילו הארכאולוגים שן של קרנף קדום (Dicerorhinus etruscus etruscus). מין זה של קרנפים חי באזור ב תקופה הפלאוליתית הקדומה. התגלית הביאה לחשיפת האתר הפלאוליתי. בשנת 1984 התגלו כלי האבן הראשונים. 
אחרי שבע שנים של חפירות, בשנת 1991 גילה הצוות הבינלאומי שעובד במקום, מאובנים השייכים להומיניד קדום. הממצא כלל לסת תחתונה שמורה היטב עם סט שיניים מלא, הלסת תוארכה לתקופת הפליסטוקן הקדום (לפני 1.75 מיליון שנה). הלסת נמצאה יחד עם כלי אבן ומספר רב של מאובני בעלי חיים שנכחדו. בקיץ 1999 התגלו עוד שני ממצאי הומינינים - שני חלקי גולגולות קטנות מאותו גיל גאולוגי. מאז התגלו עוד חלקי שלד רבים, חלק הגולגולת השלם ביותר התגלה ב-2005 ופורסם ב-2013. מכלול חוליות המאובנים מדמיניסי כולל שרידי 44 מינים בניהם: דו-חיים (1), זוחלים (3), עופות (3) ויונקים
(37).
באוקטובר 2009 נפתח מוזיאון המציג את ממצאי החפירות. המוזיאון משמש כמרכז מידע ומציג תערוכה הנקראת "מולדתם של ראשוני הארופאים".

חשיבות האתר

גילוי מאובני ההומו גאורגיקוס העלו מחדש את הדיון על היציאה האנושית הראשונה מאפריקה. לפני התגליות בדמניסי, היה מקובל לחשוב כי המהגרים הראשונים מחוץ לאפריקה היו צריכים להיות גבוהים למדי, בעלי מוח גדול וכלי אבן מפותחים, אחרת לא היו יכולים לשרוד מחוץ לאפריקה. הממצא בדמניסי סתר הנחות אלו. בין המאובנים בדמניסי היו הגולגולת והלסת של הומיניד מבוגר חסר שיניים. הומיניד זה יכל לשרוד רק על ידי אכילת מזון שלא דורש לעיסה קשה, כגון צמחים רכים ומזון מן החי, או מכוח עזרה של פרטים נוספים בקבוצה.
ההומינינים בדמניסי מציגים מאפיינים פיזיים ארכאים רבים האופייניים להומינינים האפריקאים הקדומים, אבל הם גם חולקים דמיון מסוים עם הומו ארקטוס שהתפתח מאוחר יותר ולכן יכולים לשפוך אור על האבולוציה של מין האדם. בנוסף, מאובני דמניסי שייכים למספר הומינינים המהווים הזדמנות ייחודית לפלאואנתרופולוגים ללמוד על אוכלוסייה המורכבת מדורות שונים- צעירים, בוגרים ומבוגרים. יתרון נוסף של האתר הוא באפשרות הנדירה לתארך אותו בצורה טובה וזאת בזכות הבזלות הקיימות באתר, בזלת היא סלע נוח לתיארוך רדיומטרי.
בסך הכל, דמניסי הוא אתר יוצא דופן, אשר מעבר להיותו אחד האתרים הפלאוליתים החשובים ביותר של אירואסיה, הוא גם אתר ארכאולוגי עשיר של תקופת ימי הביניים בגאורגיה.
כריסטופר בלצ'ר

ביוגרפיה

בלצ'ר נולד בסייויל שבמדינת ניו יורק. ב-2013 החל ללמוד במונרו קולג' בה היה חבר בנבחרת האתלטיקה. ב-2016 עבר ללמוד ולהתחרות באוניברסיטת קרוליינה הצפונית A&T. באליפות המכללות באתלטיקה שנערכה ביוני 2017 קבע שיא אישי של 9.93 שניות בחצי גמר ריצת 100 מטר, בגמר סיים במקום השלישי. באליפות ארצות הברית שנערכה לאחר כשבועיים סיים שלישי בריצת 100 מטר לאחר ג'סטין גטלין וכריסטיאן קולמן. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום ה-13 ולא העפיל לגמר.
יחסי מלזיה–פפואה גינאה החדשה

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-12 ביולי 1975. מאז, המדינות מקיימות קשרים בתחומים מגוונים כגון כלכלה ומסחר.