google/wiki40b huggingface dataset:
מייקל ספנס

קריירה

ספנס התפרסם במיוחד בזכות עבודתו בתחום מידע א-סימטרי בשוקי העבודה, ובפרט מודל האיתות (signaling model) אותו פיתח.
על פי מודל זה, מועסקים מאותתים למעסיקיהם על יכולותיהם באמצעות רכישת רמה מסוימת של השכלה, שיש לה עלות למועסק. המודל קובע כי מעסיקים משלמים יותר לבעלי השכלה, מאחר שיש קשר חיובי מובהק בין יכולת המועסק לבין רמת השכלתו, ולכן בין בעלי השכלה גבוהה יותר קיים סיכוי למצוא עובדים מוכשרים יותר.
הסיבה לכך היא שלעובדים מוכשרים קל יותר לרכוש השכלה, והעלות לכך מבחינתם נמוכה יותר. המודל מייחס פחות חשיבות להשכלה עצמה או לתוכן הנלמד, וקובע כי להשכלה כשלעצמה עשוי להיות ערך נמוך עד אפסי עבור המעסיק (העובד למעשה רוכש מיומנות תוך כדי עבודתו) וערכה העיקרי עבורו הוא האיתות שהוא מקבל על המועמד ויכולותיו.
ספנס הוא בוגר אוניברסיטת פרינסטון, ולימודים באוניברסיטת אוקספורד, בה למד מתמטיקה במסגרת מלגת רודז היוקרתית. את הדוקטורט קיבל באוניברסיטת הרווארד, בה כיהן גם כמרצה. בין מוריו היו קנת' ארו ותומאס שלינג. הוא כיהן כדיקן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 2001 זכה ספנס במשותף עם ג'ורג' אקרלוף וג'וזף שטיגליץ בפרס נובל לכלכלה על עבודתם בתחומי זרימת מידע, שווקים, מחירים, שולי רווח ומכשירי השקעה.
אורי שטרית (כדורגלן)

קריירה

שטרית פתח בעמדת המגן השמאלי במכבי תל אביב בתחילת עונת 2006/2007 של ליגת העל, בהדרכתו של המאמן אלי כהן. בעונה שלאחר מכן סבל שטרית ממספר פציעות, אך היה חלק מסגל נבחרת ישראל הצעירה, במדיה ערך בסך הכל 6 הופעות.
בעונת 2008/2009 הפך שטרית לשחקן הרכב קבוע במכבי תל אביב, עמה זכה בגביע הטוטו של אותה עונה. במחזור ה-31 של עונת 2009/2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, נגד בית"ר ירושלים.
בעונת 2010/2011 הושאל שטרית לעירוני קריית שמונה, ועמה זכה פעם נוספת בגביע הטוטו. בקיץ 2011 עבר לשחק בבני סכנין.
לקראת עונת 2012/2013 הושאל שטרית שוב הפעם למכבי נתניה, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לקראת עונת 2013/2014 הושאל להפועל רמת השרון לעונה אחת, ובסופה ירד עמה לליגה הלאומית ועזב את המועדון.
לקראת עונת 2014/2015 חתם שטרית שוב במכבי נתניה, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל. ב-14 במרץ 2015 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–3 על מ.ס. אשדוד. בסך הכל ערך 14 הופעות בליגה בעונה זו, בהן כבש שער אחד.
ב-15 ביולי 2015 חתם שטרית לעונה אחת בקבוצת הפועל כפר סבא, העולה החדשה לליגת העל. ב-7 ביוני 2016 פרש ממשחק פעיל בגיל 30 בעקבות פציעה.
טרנופול (מחוז)

היסטוריה

מחלוקת פולין הראשונה ב-1772 ועד מלחמת העולם הראשונה היה רוב מחוז טרנופול הנוכחי חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית במחוז גליציה. רק הקטע הצפוני ביותר היה בגבולות רוסיה. מ-1918 עד מלחמת העולם השנייה השתייך מחוז טרנופול למדינה העצמאית החדשה של פולין. כפי שהיה מקובל בכל רחבי מערב אוקראינה, הייתה האוכלוסייה הלא אוקראינית מרוכזת בערים. לפני מלחמת העולם השנייה הורכבה אוכלוסיית המחוז מ-36% פולנים, 54% אוקראינים, ו-8% יהודים. הדבר השתנה באופן מהותי ובימינו מהווים האוקראינים כ-90% מאוכלוסיית המחוז.
קבוצת העשור של ה-WNBA

קבוצת העשור של ה-WNBA הוא פרויקט שנערך בשנת 2006 בו בחרו את הכדורסלניות הטובות ביותר בעשור הראשון של ליגת ה-WNBA. את 10 הכדורסלניות הטובות ביותר בחרו מתוך רשימה של 30 שחקניות, ואת ההצבעה העניקו אוהדי הליגה, אנשי תקשורת, מאמנים ושחקנים. הרשימה כללה את 10 הכדורסלניות הטובות והמשפיעות ביותר בעשור הראשון של הליגה, עם התייחסות לספורטיביות, שירות לקהילה, מנהיגות ותרומה לכדורסל הנשים.
תשע כדורסלניות מההרכב הראשון זכו במדליה אולימפית אחת לפחות, ושבע כדורסלניות זכו באליפות ה-WNBA. רק כדורסלנית אחת מההרכב הראשון (סינתיה קופר), כבר לא שיחקה כדורסל מקצועני בזמן שהקבוצה נבחרה. שריל סוופס, טינה תומפסון וליסה לסלי, היו שלוש הכדורסלניות היחידות בהרכב הראשון ששיחקו בכל העונות של ה-WNBA.
מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו

ביוגרפיה

מריה אנה נולדה ב-14 בספטמבר 1837 בדסאו, ללאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו ופרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה, בתם של לודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ.
ב-29 בנובמבר 1854 התחתנה מריה אנה עם פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, שהיה בן דודה מדרגה שנייה. נישואי השניים היו מאושרים, והיו להם חמישה ילדים. מריה אנה נחשבה לאחת הנשים היפות ביותר בדורה, וניחנה בכישרון ניכר למוזיקה וציור. מריה אנה הייתה כמעט חירשת לגמרי, מה שגרם לה להראות ביישנית ונבוכה בכל פעם שהייתה בחברת אנשים, אולם כאשר הייתה לבד עם אנשים, הייתה מקסימה ומאוד שנונה.
ב-15 ביוני 1885 מת בעלה פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. לאחר מותו עזבה מריה אנה את ברלין, ועברה לאיטליה, שם שהתה בעיקר בנאפולי, רומא, ופירנצה. בשנת 1889 התחתן בנה פרידריך לאופולד, נסיך פרוסיה עם לואיזה סופיה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, אחותה של אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. ב-12 במאי 1906 מתה מריה אנה בעיר פרידריכרודה, והיא בת 68 שנים.
שעון חול

שעון חול הוא מכשיר למדידת זמן. הוא בנוי משתי שפופרות העשויות מחומר שקוף המוצבות אחת מעל השנייה ומחוברות זו לזו כך שביניהן מעבר צר. אחת מהשפופרות מלאה בדרך כלל בחול דק, אשר זורם באמצעות כח הכבידה בקצב קבוע דרך המעבר אל השפופרת התחתונה. מאחר שכמות גרגירי החול קבועה וקצב הזרימה אחיד, פרק הזמן הדרוש עד לריקון השפופרת העליונה - קבוע. פרק זמן זה הוא יחידת המדידה הבסיסית של שעון החול. עם חלוף פרק הזמן הבסיסי, אפשר להפוך את שעון החול וכך למדוד יחידת זמן נוספת זהה לקודמת.
עם הגורמים המשפיעים על משך הזמן ששעון החול מודד נמנים: כמות החול, גודל וזווית השיפוע של השפופרות, קוטר הנחיר בין השפופרות וסוג ואיכות החול. חומרים חלופיים לחול הם אבקת קליפות ביצים ואבקת אבן שיש. שעון החול עודו בשימוש, אך בדרך כלל רק לצורכי קישוט, או למדידת זמן שאינה חייבת להיות מדויקת לחלוטין, כמו בבישול או במשחקי לוח, אז משך הזמן של השעון הוא דקות אחדות.

היסטוריה

אף שטכנולוגיית ייצור הזכוכית הייתה ידועה ליוונים ולרומאים ולבני תרבויות קדומות אחרות, אין כל עדות חד-משמעית לקיומם של שעוני חול בעת העתיקה. מאחר ששעון החול הוא אחד מן האמצעים הבודדים והמהימנים למדידת זמן בים, משערים כי השתמשו בו באוניות כבר מן המאה ה-11 כעזר ניווט בצד המצפן המגנטי. ברם, העדות הקדומה ביותר לקיומם של שעוני חול היא רק מן המאה ה-14, בציור מ-1328 של הצייר אמברוג'ו לורנצטי.
שעון החול הופיע לעיתים קרובות על דגלי פירטים, וסימל את עובדת היות חיי האדם בני חלוף; באנגליה נהגו להניח שעוני חול בארונות קבורה, כדי לסמל ש"החול בשעון החיים" אזל. בספרות שעונים מייצגים לעיתים את המוות, ובאמנות מוצגת לפעמים דמותו של מלאך המוות כשהוא אוחז בידו שעון חול (לדוגמה, בספרו של טרי פראצ'ט - "איש הקציר").

שעון חול כסמל במחשב

במערכות ההפעלה חלונות ובמערכות אחרות, משמש שעון החול כסמל בעת שהמחשב מבצע פעולות חישוב אשר מונעות מהמשתמש ביצוע של פעולה אחרת.
פוליקסנה, רוזנת הסן-רוטנבורג

ביוגרפיה

פוליקסנה נולדה ב-21 בספטמבר 1706 בבאד שוואלבאך לארנסט לאופולד, רוזן הסן-רוטנבורג ולאלאונורה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט, בתם של מקסימיליאן קרל אלברכט, רוזן לוונשטיין-ורטהיים ומריה פוליקסנה, רוזנת קין-בלאזי-ליכטנבורג. ב-23 ביולי 1724 התחתנה פוליקסנה עם קרלו אמנואלה, נסיך פיימונטה על ידי שליח, וב-20 באוגוסט נערך טקס הנישואים הרשמי בטורינו. לפוליקסנה היה קשר הדוק עם חמותה אן מארי ד'אורליאן, שנשמר עד מותה של אן מארי בשנת 1728.
ב-3 בספטמבר 1730 הדיח בעלה קרלו אמנואלה את אביו ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, ועלה לשלטון במקומו. בשנת 1734 חלתה פוליקסנה, וב-13 בינואר 1735 היא מתה בארמון בטורינו.
ג'אני אניילי

ג'ובאני (ג'אני) אניילי (באיטלקית: Giovanni (Gianni) Agnelli‏; 12 במרץ 1921 - 24 בינואר 2003) היה תעשיין איטלקי ונשיא חברת האחזקות המשפחתית של משפחת אניילי, אשר כללה בעלות על חברת הרכב פיאט, קבוצת הכדורגל יובנטוס, העיתון לה סטמפה ועוד. אניילי נחשב לאיטלקי העשיר ביותר בהיסטוריה המודרנית של איטליה ואיש שכונה "המלך הבלתי מוכתר" של איטליה, עקב השפעתו על חיי הכלכלה, החברה והפוליטיקה במדינה.
אניילי נולד בשנת 1921 בעיר טורינו. הוא נקרא על שם סבו ג'ובאני, שהיה ממייסדי תעשיית הרכב "פיאט" ובעל השליטה המרכזית בחברה, אך כדי להבדיל בין השניים, הוא נודע בשם הפרטי ג'אני. אניילי הוכשר מאז ילדותו להיות היורש של נכסי המשפחה. בשנת 1966 התמנה אניילי להיות נשיא תעשיית הרכב "פיאט". במהלך נשיאותו הרחיב ג'אני אניילי את פעילותה העסקית של החברה. חברת "פיאט" החלה להקים מפעלים מחוץ לגבולות איטליה, בעיקר בארצות אמריקה הלטינית וברוסיה. במהלך משבר הנפט העולמי בתחילת שנות ה-70 נאלץ אניילי למכור חלק ממניות "פיאט" לחברת השקעות לובית, בבעלות מועמר קדאפי. מאוחר יותר רכש אניילי בחזרה מניות אלה.
במהלך שנות ה-80 כאשר באיטליה התרבו השביתות הכלליות הצליח אניילי לשבור את כוח הוועדים בחברת "פיאט" וגרם לכך שמפעלי החברה שבראשותו ימשיכו לתפקד כרגיל. צעדו של אניילי גרם לכך שהוא ומנהלי החברה הפכו יעד להתנקשויות מצד ארגון הטרור הבריגדות האדומות. בשנת 1991 מונה אניילי על ידי נשיא הרפובליקה האיטלקית לכהן בסנט האיטלקי כסנאטור לכל חייו. לאחר התאבדותו של בנו היחיד ומותו ממחלה של אחיינו החליט אניילי להוריש את חברת האחזקות שבבעלותו לנכדו ג'ון אלקן. אניילי מת בשנת 2003 מסרטן הערמונית.
איזה פרליס

ביוגרפיה

איזה פרליס נולדה לפליציה (פלה) לבית צוקר וד"ר חיים פרליס. אביה היה רופא יליד גרודנה, שסיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת ברלין ב-1911, עבר לסמיאטיץ' ב-1913 ונישא שם לאמהּ, בת העיר. במלחמת העולם הראשונה שירת כרופא צבאי בצבא האימפריה הרוסית. לאחר מכן התגוררה המשפחה כמה שנים במינסק, ועם תום המלחמה הפולנית-סובייטית שבה לסמיאטיץ'. ב-1927 עברה המשפחה שוב, לבריסק, על מנת שפרליס תלמד שם בגימנסיה. לאחר תום לימודיה, עלתה לארץ ישראל ב-1935 עם אשרת סטודנטית.

אביה נפטר בבריסק באוקטובר 1937, בתום חודשים שבהם היה מרותק למיטתו בעקבות פגיעת אבן בלבו בפוגרום ביהודי בבריסק אותה שנה. נקבר שם. מיד עם מותו של אביה עלו אמהּ ואחותה הצעירה לארץ ישראל, וכל המשפחה התיישבה בירושלים. סיימה את לימודיה במדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1941.
הייתה נשואה לסופר והביבליוגרף גצל קרסל מקיץ 1954 ועד למותו בקיץ 1986. הייתה אם לבן, עידו, והמשפחה התגוררה בחולון.
פרסמה כתבה רשימות ומאמרים על ספרות והיסטוריה כללית בעיתונים "דבר", "מעריב", "הדואר", "על המשמר" ובכתב העת "מאזנים", וכן שני ספרים: "הלבן והשחור" (תשכ"ג), על הרפתקאותיהם של אנשי המערב באפריקה, ו"היבשת הנסערת" (תשכ"ח), על הכיבוש הספרדי של אמריקה הלטינית. בנוסף, הכינה אינדקסים וביבליוגרפיות עם בן-זוגה, גצל קרסל.
מתקפת נגד

מתקפת נגד או התקפת נגד היא טקטיקה אפשרית לתגובה על התקפה. מטרותיה של מתקפת נגד יכולות להיות שיבוש מתקפת אויב במהלכה ("מתקפת שיבוש"), שלילה או סיכול יתרונות שהאויב השיג במהלך התקפתו, בדרך כלל על ידי כיבוש מחדש של שטח או השמדת כוחות אויב. תנאי חשוב להתקפת נגד מוצלחת הוא התאוששות וצבירת הכוח אצל המגן.
אמירה המיוחסת לנפוליאון בונפרטה ומעידה על החשיבות שייחס לצורת קרב זו היא "הסכנה הגדולה ביותר הנה ברגע הניצחון". מתקפת נגד עשויה לנצל שאננות וחוסר עירנות אצל אויב ולשלול ממנו פירות ניצחון שנוצר זה עתה. ארדאן די פיק, בהתייחסו למתקפות נגד, אמר: "גנרל, או אף קפטן פשוט, המעסיק את כל כוחותיו בהסתערות על נקודה, יכול בוודאות לראות אותה נכבשת חזרה במתקפת נגד מאורגנת של ארבעה אנשים ורב"ט"
מקרה נוסף שבו מקובל לפעול בטקטיקה של מתקפת נגד, הוא כאשר כוח נקלע לשטח הריגה ואפשרות הנסיגה חסומה בפניו. במקרה כזה מתקפת הנגד בדרך כלל נדונה לכישלון אך מהווה תחליף לכניעה, ואף עשויה לגבות מחיר מהאויב.
פורמליזם (מתמטיקה)

הפורמליזם (בעברית: הצרנה) הוא מתודה מתמטית, שמהווה מלבד שיטת עבודה גם פילוסופיה ותפיסה כוללת לגבי מהות המתמטיקה.

הפורמליזם כשיטה

הפורמליזם כשיטה מתייחס למערכת המשוואות, הנוסחאות, הסימנים וחוקי ההסקה, שבאמצעותם תורה מתמטית מביעה את הטענות שלה. לפי שיטה זו, ניתן לתאר אותה על ידי הצרנה שלה (רישומה והצגתה באמצעות סמלים ועצמים של התאוריה) ואז להסיק ממנה מסקנות על ידי הפעלה מכניסטית של כללי הלוגיקה עליה. אף שזו אינה דרך פעולה נוחה להוכחת טענות חדשות, היא יעילה כאמצעי לאישוש נכונותן של טענות קיימות (אם ניתן להצרין את ההוכחות הקיימות עבורן), ולחיפוש מכני של הוכחות חדשות (למשל, באמצעות מחשב).
השימוש הידוע ביותר (לקהל הרחב) בהצרנה הוא הצרנת טענות לוגיות לשם ניתוח המבנה והתוקף שלהן. שיטה זו שימושית במיוחד כדי לטפל בשאלות היגיון במבחנים דוגמת הפסיכומטרי.

התזה האקסיומטית

האסכולה הפורמליסטית אימצה את התזה האקסיומטית של דויד הילברט, הטוענת כי המתמטיקה היא הנוסחאות הקונקרטיות עצמן, שהן אוסף עצמים קונקרטיים המהווים 'אותיות', ולא משמעות כלשהי שנייחס לנוסחאות. כלומר, לעצמי המתמטיקה אין שום משמעות כי הם לא מורים על שום דבר מלבד עצמם. כדי להשיג מצב כזה, פיתח הילברט שיטה של "הגדרה מקופלת", בה העצמים המתמטיים מוגדרים בשלמות על ידי האקסיומות אותן הם מקיימים (ראו למשל: נקודה גאומטרית). כאשר הילברט ניגש לנסח את התזה הזאת הוא הושפע מאוד מעמנואל קאנט ומטרתו הייתה להעניק למתמטיקה ולמשפטיה ודאות מוחלטת ושלמות (כלומר: התורה המתמטית מכילה רק את מה שהמתמטיקאי מכניס לתוכה, כך שהוא יכול להכירה באופן שלם ובלתי אמצעי).
על סמך תזה זו פיתח הילברט מפעל שלם, שמטרתו היה לבסס את המתמטיקה במסגרת ההצרנה (פורמליזציה) המלאה שלה וניסוח ריגורוזי ומקיף של האקסיומות העומדות בבסיסה. תוכנית זאת התגלתה כחסרת תוחלת, אחרי שהלוגיקן האוסטרי קורט גדל הוכיח את משפטי האי-שלמות שלו, שהוכיחו שאי אפשר לנסח תורה אקסיומטית המכילה את האריתמטיקה, שתהיה גם קונסיסטנטית וגם שלמה (כלומר, שכל טענה ניתן להוכיח או להפריך במסגרת האקסיומות; או במילים אחרות: לא קיים משפט אמיתי שאי-אפשר להוכיח באמצעות האקסיומות). תגלית זו הנחיתה מכת מוות על התוכנית של הילברט.
אף על פי שהפורמליזם כשל כפילוסופיה יסודית ומקיפה, הוא פרח ביותר כשיטת עבודה וכחלק מהתרבות המתמטית.
מקום מוקף

מקום מוקף (או חלל מוקף) הוא מושג מתחום הבטיחות בעבודה המתאר אזור מתוחם באופן מלא או חלקי בו מתוכננת או מתבצעת עבודה, אשר עצם התנאים הקיימים והנוצרים בו והעובדה שהגישה אליו והיציאה ממנו היא מוגבלת הופכת את השהייה בו למסוכנת.

הגדרה ודרישות החוק בישראל

בישראל, פקודת הבטיחות בעבודה - (נוסח חדש) תש"ל 1970 (סימן ח' סעיף 88) ,מגדירה מקום מוקף כ-"חדר, תא, מכל, בור, מעבר לאדים, צינור או חלל מוקף כיוצא באלה". במידה ונדרשת עבודה במקום מוקף בו עלולים להיווצר אדים מסוכנים היכולים להזיק לעובד, הפקודה קובעת כי יש לפעול לסלק את האדים המסוכנים ולא לעבוד בו עד שהוכח כי אין במקום המוקף אוירה מסוכנת. לאחר שננקטו האמצעים לסילוק ומניעת כניסת אדים מסוכנים למקום המוקף ניתן לעבוד בו כשהעובד הנכנס למקום מצויד במכשיר נשימה (מסנן או אספקת אויר עצמאית). אם לא הוכח כי אין במקום אוירה מסוכנת, על האדם הנכנס למקום המוקף להיות חגור בחגורה שאליה מחובר חבל שקצהו מוחזק בידי אדם מחוץ למקום. בנוסף, הפקודה קובעת כי כאשר אין דרך נאותה לצאת מהמקום המוקף, יש להתקין פתח ("כוות-איש") גדול מספיק למעבר אדם.
רקל זימרמן

ביוגרפיה

רקל זימרמן נולדה בבון רטירו דו סול, ברזיל.
זימרמן התגלתה על ידי סוכן דוגמנות בפורטו אלגרה, ברזיל, בהיותה בת 14, והחלה לדגמן ביפן ובפריז. מעט אחרי כן, בספטמבר 2000, ליהק אותה סטיבן מייסל לשער של ווג איטליה, והקריירה שלה נסקה.
זימרמן דיגמנה בפרסומות עבור באלנסיאגה, בלומינגדיילס, קאוואלי ג'ינס, צ'רוטי, Chanel eyewear,  קלואה, כריסטיאן דיור, CK by Calvin Klein, קליירול, דולצ'ה וגבאנה, Dsquared, עמנואל אונגרו, אסקאדה, פנדי, גאפ, גוצ'י, ג'ורג'ו ארמאני, H&M, הרמה, הוגו בוס, לואי ויטון, Lanvin, MAC Cosmetics, מקס פקטור, ניימן מרקוס, פראדה, רוברטו קוואלי, שיאצי צ'ן, ולנטינו, ורסצ'ה והופיעה בקביעות בווג אמריקה, ווג צרפת, ווג איטליה, W, הארפרס באזאר, Visionaire, POP ו-Self Service. היא גם הופיעה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2002, 2005 ו-2006.   
זימרמן הופיעה על שער מגזינים רבים, כמו ווג (ברזיל, ארצות הברית, איטליה, צרפת, יפן, סין, יוון, גרמניה, רוסיה), הארפרס באזאר, Elle, ‏ Numéro L'Officiel, מארי קלייר, i-D, V  ו-i-D, V.
במאי 2007 בגיליון 2007 של ווג ארצות הברית היא דיגמנה בשער ביחד עם עמיתותיה הדוגמניות דואוצן קרוס, קרוליין טרנטיני, הילארי רודה, אלכסנדרה פיבוברובה, אגינס דיין, קוקו רוצ'ה, ג'סיקה סטאם, צ'אנל אימן ולילי דונלדסון בתור הדור החדש של דוגמניות העל.
לאחרונה הופיעה זימרמן על שער כתב העת V ובפרסומת הטלוויזיה הראשונה מאז ומעולם לגוצ'י עבור הבושם החדש שלהם Gucci by Gucci, לצד פריה בהה אריקסן ונטשה פולי בבימויו של דייוויד לינץ'.
זימרמן דורגה במקום הראשון באתר דירוג הדוגמניות הבינלאומי .models.com
מדצמבר 2007 עד פברואר 2010. בזכות הזמן הארוך בו הופיעה בראש הדירוג היא נמצאת כעת (2010) במקום ה-13 ברשימת מאה אייקוני דוגמניות העל של כל הזמנים. היא דיגמנה לאחרונה בפרסומות עבור H&M, Fendi, Lanvin, Printemps ורוברטו קאוואלי כמו גם הופיעה ביוני 2008 על השער של Elle ברזיל, גיליון יולי 2008 של ווג יפן ו-Numéro טוקיו ועל השער של גיליון אוגוסט של ווג הסיני. היא דיגמנה לשער של ווג יפן בדצמבר 2008 ובאוקטובר 2009. היא הפנים החדשות של אוסקר דה לה רנטה עבור הפרסומת שלהם של אביב/קיץ 2009 שתכנן Craig McDean, כמו גם הפנים החדשות של מארק ג'ייקובס עבור הפרסומת של אביב/קיץ 2009 אותה צילם יורגן טלר.]
גיליון מאי 2009 של ווג האמריקני הציג אותה כאחת מהפנים של העונה לצד ליה קבדה, לרה סטון, נטשה פולי, קרוליין טרנטיני, ג'ורדן דאן, נטליה וודיאנובה, אנה יאגוג'ינסקה, ואיזבלי פונטאנה.
ווג פריז הכליל אותה כאחת משלושים הדוגמניות של שנות האלפיים.
היא נשואה לצלם רוי סנצ'ז בלאנקו. הם מתגוררים כעת בניו יורק.
הפיגוע בחוות הדלק והגז פי גלילות

הפיגוע

ביום שישי בשעת בוקר יצא נהג מכלית דלק מחניון בחולון לעבר אתר פי גלילות, במטרה למלא את המכלית לקראת חלוקה דלק בתחנות דלק. משהגיע לשערי האתר נבדקה משאיתו באופן שגרתי. בעת שמילא הנהג את המכלית בדלק, ושהה מחוץ לתא הנהג, אירע הפיצוץ. מן הפיצוץ התלקחה המשאית והמערכות האוטומטיות לכיבוי שריפות כיבו מיידית את האש.
מחקירת כוחות הביטחון התברר שהמטען הונח בלילה הקודם. הכוחות שסרקו את האזור מצאו במקום שרידים של מטען חבלה ושרידי טלפון סלולרי להפעלת המטען מרחוק.
באוגוסט 2002 נתפס תא טרור של ערבים תושבי הכפר סילואן שבמזרח ירושלים, שכונה חוליית סילואן והעומד לדין על ביצוע הפיגוע. חוליית הטרור ביצעה גם את הפיגוע בקפה "מומנט" בירושלים, הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון ואת הפיגוע בקפיטריית פרנק סינטרה באוניברסיטה העברית בירושלים. 
אבראהים חאמד שהיה בין האחראים על תכנון פיגוע זה ואחרים, נתפס, הועמד לדין ונדון בשנת 2012 ל-54 מאסרי עולם.
הפיגוע זירז את ממשלת ישראל להחליט על פינוי האתר שפונה ביוני 2004.
ד'יזראלי (מיני-סדרה)

תקציר עלילה

בתחילת הסדרה מנסה ד'יזראלי הצעיר לקשור קשרים בחברה הגדולה, ולקבל משרה אבל ללא הצלחה. בסדרה מתואר חלק גדול מחייו האישים, והצלחתו בפוליטיקה מתוארת בפרק השני. בסיום הפרק הוא מושבע לתפקיד שר האוצר של בריטניה. המשך הסדרה מתעד את עלייתו לשלטון, מותה של אשתו ואת שתי התקופות בהן שירת כראש ממשלת בריטניה.
גסטון לרו

חייו

לרו למד משפטים בפריז והשלים את לימודיו בשנת 1889. הוא ניהל חיים בזבזנים עם ירושתו עד שכילה את כספו ואז החל לעבוד ככתב בבתי המשפט וכמבקר תיאטרון, ואחר כך ככתב זר עבור העיתון "לה מטן." בשנת 1905 כיסה בתפקידו זה את המהפכה הרוסית של שנת 1905. פרשה אחרת עליה כתב הייתה הגילוי כי במרתפו של בית אופרה שהפך לאולם בלט נהגו להחזיק כלואים מן הקומונה הפריזאית. 
בשנת 1907 נטש לרו את עבודתו העיתונאית והחל לכתוב ספרות ובשנת 1919 הקים חברת סרטים משלו. הרומן הראשון שלו הוא סיפור מסתורין בשם "מסתרי החדר הצהוב" (Le Mystère de la chambre jaune), שהוא אחד הסיפוריים הבלשיים הראשונים עם "תעלומת החדר הנעול", שהפכה לסימן הכר של הז'אנר. 
הסיפור הידוע ביותר שכתב לרו הוא "פנטום האופרה," סיפור שזכה למספר רב של עיבודים לבמה ולקולנוע. "פנטום האופרה" הוא רומן גותי הכתוב כסיפור בלשי ובו הכותב מתחקה אחר תעלומה של רוח רפאים המתגוררת במרתפי האופרה גרנייה ומתנכלת להנהלה וצוות העובדים שם כדי לכפות את רצונותיה. הסיפור מתפתח לרומן כאשר אותה "רוח רפאים" מתגלה כגאון מוזיקלי והנדסי מעוות שמתאהב בזמרת האופרה הצעירה, היפה והתמה כריסטין דאי. הסיפור זכה לעיבודים רבים, הידוע שבהם הוא המחזמר "פנטום האופרה" מאת אנדרו לויד ובר.
טריי גאודי

ביוגרפיה

גאודי נולד בגרינוויל וגדל בספרטנבורג שבקרוליינה הדרומית. ב-1986 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת ביילור וב-1989 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קרוליינה הדרומית. 
שימש עוזר שופט בבית המשפט לערעורים של קרוליינה הדרומית, לאחר מכן עבד כעורך דין פרטי וב-1994 נבחר לתובע פדרלי. בשנת 2000 נבחר לפרקליט מדינה בבית המשפט עבור הסבב השביעי בקרוליינה הדרומית וכיהן בתפקיד במשך שש קדנציות. 
ב-2010 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז הרביעי של קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא זכה לתמיכת תנועת מסיבת התה וניצח את חבר הקונגרס המכהן בוב אינגליס, ברוב של 70% בסיבוב השני. לאחר מכן ניצח גם בבחירות הכלליות ברוב של 63% ובינואר 2011 הושבע לחבר הקונגרס. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2012, ב-2014 וב-2016. במאי 2014 נבחר ליושב ראש ועדת בית הנבחרים לחקירת אירועי מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי. בינואר 2018 הודיע שאין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת.
בבחירות לנשיאות ב-2016 הביע גאודי תמיכה במרקו רוביו.
גאודי נשוי ואב לשניים.
טרוויזו

העיר והיהודים

בשנת 1480 התרחשה בטרוויזו עלילת דם, בעקבותיה הועלו על המוקד חמישה יהודים באשמת רצח ילד נוצרי לצורכי פולחן. עלילה זו הייתה המשך לעלילת טרנטו ב-1475, שבה הואשמו יהודי העיר ברצח הילד סימונה בן השנתיים ובאכילתו בפסח. שלושה עשר מיהודי טרנטו הועלו על המוקד באשמת שווא זו. בשל העובדה שעלילת טרנטו נדפסה בידי ההגמון הינדרבך והופצה בהרחבה בתקופה שבה נודע הדפוס לראשונה, נודעה לה השפעה רבה.
אוניברסיטת אלבמה

היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה ב-1831 וכללה שבעה מבנים: שני מבני לימוד, שני מעונות סטודנטים, מעבדה, בית מלון ורוטונדה ששימשה כספרייה. 
ב-1860 הפכה האוניברסיטה למכללה צבאית והכשירה קצינים לצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. ב-1865 נשרף מרבית הקמפוס על ידי צבא האיחוד. במהלך תקופת השיקום בארצות הברית נפתחה מחדש האוניברסיטה ב-1872. ב-1893 פתח המוסד את שעריו גם לסטודנטיות. 
ב-1956 החלה ללמוד לראשונה סטודנטית אפרו-אמריקאית, אך היא הושעתה מהאוניברסיטה לאחר שלושה ימים בלבד מחשש לביטחונה, בעקבות מהומות והתפרעויות ברחבי הקמפוס, החמורות ביותר בארצות הברית מאז פסק דין בראון נגד מועצת החינוך. רק ב-1963 חזרו סטודנטים אפרו-אמריקאים ללמוד באופן רצוף במוסד וסיימו בו תואר.

ספורט

תוכניות הספורט של האוניברסיטה כוללות 21 קבוצות המתחרות בענפי ספורט שונים. לאוניברסיטה היסטוריה של הצטיינות בפוטבול, ענף בו זכתה הקבוצה ב-17 אליפויות של ליגת מכללות. בהתעמלות מכשירים זכתה קבוצת הבנות בשש אליפויות NCAA. אליפויות נוספות נרשמו בתחרויות גולף לגברים (פעמיים) ופעם אחת בתחרויות גולף לנשים ובסופטבול.
כינוי קבוצות הספורט של האוניברסיטה הוא "Crimson Tide" (גאות אדומה). את הכינוי טבע עורך מדור בספורט בברמינגהאם, שסיקר את המשחק בין קבוצת הפוטבול של אלבמה לזו של אוניברסיטת אובורן ב-1907. אלבמה הצליחה לכפות על אובורן הפייבורטית שוויון בהתמודדות ששוחקה במגרש בוצי שהכתים את מדי הקבוצה בצבע אדום.
רפאל דל רייגו

רפאל דל רייגו אי נונייס (ספרדית: Rafael del Riego y Nuñez‏; 9 באפריל 1784 - 7 בנובמבר 1823) גנרל ספרדי ופוליטיקאי ליברלי.

חייו

דל רייגו נולד ב-9 באפריל 1784 (מקורות אחרים טוענים 24 בנובמבר 1785) בסנטה מריה דה טוניאס (Santa María de Tuñas) שבאסטוריה. אחרי שהשלים לימודיו באוניברסיטת אוביידו ב-1807, הוא עבר להתגורר במדריד, ושם הצטרף לצבא. ב-1808 במהלך מלחמת העצמאות הספרדית הוא נשבה על ידי הצרפתים ונכלא באל אסקוריאל משם הצליח להימלט.
ב-10 בנובמבר השתתף בקרב "אספינוסה דה לוס מונטרוס", שבו שוב נפל בשבי. שלושה ימים אחר כך נשלח לצרפת ובסופו של דבר שוחרר משביו. הוא נדד באנגליה ובנסיכויות גרמניה וב-1814 חזר לספרד והצטרף שוב לצבא בדרגת לויטננט קולונל.
במהלך 6 שנות האבסולוטיזם הוא הצטרף לבונים החופשיים ולליברלים בקשר כנגד המלך פרננדו השביעי. ב-1819 הקים המלך 10 גדודים על מנת להלחם בתנועות השחרור של דרום אמריקה. רייגו מונה למפקדו של הגדוד האסטורי. אך ב-1 בינואר 1820, במקום בשם קבסס דה סן חואן לא רחוק מהעיר קדיס החל במרידה יחד עם קצינים נוספים, ודרש את החזרת החוקה של 1812. עימות זה היה הפתיחה לתקופה ההיסטורית שנקראה בשם שלוש השנים החוקתיות 1820-1823 ובו הוחזר המשטר הליברלי שבוטל על ידי מלך ספרד פרננדו השביעי בשנת 1814. כוחותיו של רייגו צעדו דרך ערי אנדלוסיה בתקווה להתחיל התקוממות אנטי מלכותית, אבל האוכלוסייה המקומית הייתה אדישה ברובה.
עם זאת, בגליסיה החלה התקוממות אשר התפשטה במהרה בכל ספרד. ב-7 במרץ 1820 הוקף ארמון המלוכה במדריד בחיילים בפיקודו של הגנרל באייסטרוס, וב-10 במרץ הסכים המלך להשיב את החוקה על כנה, ויוחסה לו האימרה "נצעד ביחד, ואני הראשון בשביל החוקתי".
הממשלה החדשה ה"פרוגרסיסטית" שהוקמה קידמה את רייגו לדרגת פילדמרשל ומינתה אותו ל "קפטן חנרל" של גליסיה. ב-8 בינואר 1821 נטל פיקוד על אראגון ועבר לסרגוסה. ב-18 ביוני של אותה שנה נשא לאישה את בת דודתו "מריה טרסה דל ריגו אי בוסטיוס". ב-4 בספטמבר 1821 נכלא באשמת שווא של תמיכה ברפובליקניזם, עקב מרידה רפובליקנית כושלת. למרות זאת, הפופולריות שלו התגברה ובמדריד פרצו הפגנות בדרישה לשחררו. במרץ 1822 נבחר לקורטס (בית הנבחרים הספרדי) ובסופו של דבר שוחרר מהכלא.
בקונגרס ורונה שהתקיים בדצמבר 1822, החליטו מדינות הברית הקדושה כי ספרד ליברלית תהווה איום על מאזן הכוחות באירופה, מאחר שכמה מרידות ליברליות שנערכו באירופה בראשית שנות העשרים של המאה התשע-עשרה נעשו בהשראתה. צרפת נבחרה איפוא להחזיר את המלוכה האבסולוטית לספרד. ב-7 באפריל 1823 חצה הצבא הצרפתי את גבול ספרד, בפלישה של יותר ממאה אלף חיילים צרפתיים אשר נודעה בשם מאה אלף הבנים של לואי הקדוש (cien mil hijos de San Luis). רייגו פיקד על הארמייה הספרדית השלישית שנלחמה בפולשים ובקבוצות שתמכו במלוכה. אך עקב בגידה הוא נשבה ב-15 בספטמבר בכפר ארקיוס באזור חאאן ונלקח למדריד. אף שהוכרזה חנינה מוחלטת, חצר המלוכה הכריז על רייגו כבוגד, כיוון שהיה אחד מחברי הפרלמנט שהצביעו בעד נטילת סמכויות מהמלך. רייגו נתלה בככר "לה סבאדה" שבמדריד ב-7 בנובמבר 1823
הימנונה של הרפובליקה הספרדית השנייה (1931 – 1939) "הימנו דה רייגו" (Himno de Riego) נכתב לכבודו של רייגו. כיום מתנוסס דיוקנו בבניין הקורטס.
צוואר ממולא

צוואר ממולא (ביידיש: העלזעל) הוא מאכל מהמטבח היהודי האשכנזי. המאכל עשוי עור צוואר עוף (ולעיתים - כל עור העוף) ממולא ומבושל. המילוי עשוי להכיל קמח או פירורי לחם (ובפסח - קמח מצה), מחית תפוחי אדמה, בצל קצוץ מושחם (מטוגן בשמאלץ), שמאלץ, גריבען ותבלינים - מסורתית רק מלח ופלפל שחור, אך יש המוסיפים פטרוזיליה או שמיר.
העור מנוקה ואם אינו שלם הוא נתפר כך שישאר בו פתח יחיד. אזי הוא ממולא, הפתח נתפר כך שהמילוי לא יזלוג והמאכל מבושל בבישול ממושך, בחום נמוך במים, במרק או כחלק מהחמין.
צוואר ממולא דומה לקישקע ומשמש לעיתים כתחליף לו.
מנדלי מוכר ספרים מזכיר מאכל זה ואחרים ביצירתו "ספר הקבצנים":
אף אני צמא ורעב. יצרי הרע מתגבר בי עוד יותר מבראשונה, והולך ומונה לפני את כל סדרם של מאכלי בית ישראל: בשר מצומק בדייסא, צלי קדרה, פשטידא עם עור של צואר עוף ממולא בתוכה, חצר-כבד מרוסק בבצלים. בולמוס אוחזני ואני רוצה לאכול בכל אַות נפשי. והוא בשלו: לביבות מטוגנות, קורקבן, פרק"יות, לשון בחרדל, צנון בשומן של תרנגולים, זפק של ברבור מצומק בלפת...