פוריפיקסיון סנטמרטה

ארנהם 1980

סנטמרטה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980). בתחרות ל-400 מטר היא קבעה שיא עולם של 1:10.16 דקות במקצה המוקדם (קטגוריה A), ובמקצה הגמר סיימה בזמן של 1:10.92 דקות, וזכתה רק במדליית הכסף לאחר שלו קלר האמריקאית שניצחה במירוץ עם תוצאה של 1:10.32 דקות.
היא השתתפה במשחקים גם במירוץ ל-60 מטרים, אולם לא סיימה את התחרות.

ניו יורק וסטוק מנדוויל 1984

באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכתה במרוץ ל-100 מטר כששברה שיא עולם של 14.46 שניות לפני האמריקאית לורי בנט שסיימה עם 14.79 שניות וההולנדית יוקה ון ריסוויק שזכתה בארד עם 14.84 שניות. במירוץ ל-400 מטר היא זכתה במדליית זהב נוספת כשניצחה את התחרות עם תוצאה של 1:04.21 דקות.
היא התחרתה גם בתחרות הקפיצה לרוחק וסיימה במקום השביעי.

סיאול 1988

באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) שמרה על תוארה כאלופה הפאראלימפית במירוץ ל-100 מטר כשניצחה את התחרות עם תוצאה של 13.48 שניות. בתחרות ל-400 מטר היא זכתה במדליית הכסף עם תוצאה של 1:04.26 דקות, אחרי הסובייטית תמרה פנקובה שניצחה עם 1:04.16 דקות, ובמדליית כסף נוספת בקפיצה לרוחק עם תוצאה של 4.39 מטרים, אחרי ון ריסוויק שניצחה את התחרות עם תוצאה של 4.72 מטרים.

ברצלונה 1992

גם באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) שמרה על תוארה פעם נוספת במירוץ ל-100 מטר כששברה שיא עולם במקצה המוקדם של 13.18 שניות, אותו שיפרה במקצה הגמר כשניצחה עם 13.04 שניות, לפני הספרדיה פוריפיקסיון אורטיז שזכתה בכסף עם 13.43 שניות וטרייסי הילטון הבריטית עם 13.60 שניות. במירוץ ל-200 מטרים היא קבעה שיא עולם במקצה המוקדם של 26.39 שניות, אותו שיפרה במקצה הגמר כשזכתה בזהב עם 26.04 שניות, לפני הינטון שסיימה ב-27.23 שניות ואורטיז שזכתה במדליית הארד עם 28.13 שניות.
במירוץ ל-400 מטרים הוסיפה סנטמרטה מדליית זהב שלישית כששברה שיא עולם נוסף עם 57.79 שניות, לפני הינטון ששיפרה את שיא העולם שקבעה במוקדמות אך סיימה רק במקום השני, ובמירוץ ל-800 מטרים קבעה שיא עולם נוסף, וזכתה במדליית הזהב הרביעית עם תוצאה של 2:19.07 דקות.

אטלנטה 1996

באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996) השתתפה בשלושה מקצים, וזכתה במדליית הזהב בשלושתם. בתחרות ל-100 מטר (קטגוריה T10) העפילה לגמר עם שיא פאראלימפי של 12.51 שניות במוקדמות וניצחה את מקצה הגמר עם תוצאה של 12.59 שניות, לפני אדריה סאנטוס הברזילאית שזכתה במדליית הכסף עם 12.92 שניות ובת ארצה של סנטמרטה ראקל דיאז שסיימה שלישית עם 12.99 שניות.
במירוץ ל-200 מטרים קבעה סנטמרטה שיא עולם חדש של 26.01 שניות במקצה המוקדם, אותו שברה במקצה הגמר כשניצחה עם תוצאה של 25.45 שניות, לפני סאנטוס שסיימה שנייה עם 26.15 שניות ומאריה ליגוריו האיטלקיה שזכתה במדליית הארד עם תוצאה של 26.23 שניות. בתחרות ל-400 מטרים היא זכתה במדליית זהב שלישית כשעצרה את השעון על 58.16 שניות.

סידני 2000

סנטמרטה חזרה והתחרתה באותם שלושה מקצים באולימפיאדת הנכים סידני (2000). בתחרות ל-200 מטרים היא לא הצליחה לזכות במדליה, ובמירוץ ל-100 מטרים זכתה במדליית הכסף עם תוצאה של 12.59 שניות, אחרי סאנטוס הברזילאית שזכתה בזהב עם תוצאה של 12.46 שניות במקצה הגמר.
במירוץ ל-400 מטרים הצליחה סנטמרטה לשמור על מדליית הזהב שלה כשסיימה את מקצה הגמר עם שיא עולם של 56.83 שניות, לפני סנטוס שקבעה 59.46 שניות והינטון הבריטית שזכתה במדליית הארד הפאראלימפית עם תוצאה של 1:01.66 שניות.

אתונה 2004

באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) שבה סנטמרטה והתחרתה בפעם האחרונה. היא זכתה במדליית הארד בתחרות ל-200 מטרים עם תוצאה של 26.71 שניות, אחרי סאנטוס שזכתה במדליית הכסף עם 25.60 שניות וצ'ו מיאו וו הסינית שקטפה את מדליית הזהב כשעצרה את השעון על 25.39 שניות.
סנטמרטה התחרתה גם במירוץ ל-100 מטרים, בו העפילה למקצה הגמר, אולם סיימה את התחרות במקום הרביעי בזמן של 13.49 שניות, ובמירוץ ל-400 מטרים בו כלל לא הצליחה להעפיל למקצה הגמר, ואף לא לחצי הגמר כשסיימה את המקצה המוקדם בתוצאה של 1:01.38 דקות.