google/wiki40b huggingface dataset:
גנדי זייצ'יק

ביוגרפיה

גנדי זייצ'יק נולד בטביליסי, אז בברית המועצות כיום בגאורגיה. אביו כיהן בתפקיד בכיר במערכת המשפטים של גאורגיה הסובייטית ולאחר שגאורגיה זכתה בעצמאות היה לראש לשכת עורכי הדין בגאורגיה.
זייצ'יק השתתף באליפות ברית המועצות לצעירים ובשנים 1977 ו-1979 חלק מקומות 2–3. בשנת 1975 הוא זכה בתחרות בהונגריה. בשנים 1984–1985 הוא סיים במקום השני במספר תחרויות. בעקבות הצלחות אלו בשנת 1984 הוענקה לו דרגת רב אמן.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא היה פעיל וגם חבר נבחרת גאורגיה בתחרויות. בתחילת המאה ה-21 זייצ'יק עבר לארצות הברית. בשנת 2002 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה (ביחד עם יבגני נאייר).
ואני תפילתי: סידור ישראלי

ואני תפילתי: סידור ישראלי הוא סידור של הקהילה הקונסרבטיבית שיצא לאור בשנת תש"ע, 2009 בהוצאה משותפת של התנועה המסורתית בישראל וכנסת הרבנים המסורתיים, יחד עם הוצאת ידיעות ספרים מקבוצת ידיעות אחרונות. עורך הסידור הוא זאב קינן והמעצבת היא דבורה ליפשיץ.
הסידור הנו גרסה מחודשת של הסידור 'ואני תפילתי' שיצא לאור בשנת תשנ"ח, 1998 בעריכת הרב שמחה רוט.
נוסח הסידור מבוסס על הנוסח המסורתי, בתוספת שינויים שנועדו להתאימו לרוח התנועה המסורתית בישראל. בשנת 2013 יצאה הדפסה שלישית עם תיקונים. בשנת 2016 יצאה הדפסה רביעית עם תיקונים. במהדורה זו הדפסו סידורים בשלושה גדלים שונים. בשנת 2018 הושק על ידי התנועה המסורתית יישומון "ואני תפילתי" עבור מכשירי אנדרואיד ו-iOS. היישומון מכיל את כל תוכני הסידור: תפילות, קטעי הגות, שירה ישראלית עכשווית והסברים.

מעמד האישה

הסידור מציע אלטרנטיבה (לרוב לצד הנוסח המסורתי) ליחס הלא-שוויוני כלפי נשים הקיים ביהדות האורתודוקסית לפי תפיסת התנועה הקונסרבטיבית. לדוגמה, הברכה ברוך שלא עשני אשה מוחלפת ב-'ברוך שעשני בצלמו' ונאמרת, יחד עם הברכה המקבילה 'ברוך שעשני כרצונו', בפי גברים ונשים כאחד.

יחס לגויים

בשל תפיסת היהדות הקונסרבטיבית את הנוסח האורתודוקסי כמפגין זלזול כלפי הגויים, הסידור מציע התייחסות שונה: ברכת 'ברוך שלא עשני גוי', לדוגמה, מוחלפת ב-'ברוך שעשני ישראל'.
גם בתפילת עלינו לשבח מושמטים המשפטים המתייחסים לעובדי האלילים: "שהם משתחווים להבל וריק ומתפללים אל אל לא יושיע" בנוסחים אוניברסליים, המבוססים בחלקם על פסוקי מקרא, בהם: "כי כל העמים יילכו איש בשם אלהיו, ואנחנו נלך בשם ה' אלהינו לעולם ועד" (ספר מיכה, פרק ד', פסוק ה'), או "אשר נתן לנו תורת אמת, וחיי עולם נטע בתוכנו". כך בקדיש מוסיפים "הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל ועל כל יושבי תבל".

תפילה ישראלית

הסידור מתייחס בתוכו לחיים בארץ ישראל תחת השלטון הישראלי. לדוגמה: המשפט "ותוליכנו קוממיות לארצנו" הוחלף ל- "ותוליכנו קוממיות בארצנו". כמו כן, נוספה תפילת "על הנסים" ליום העצמאות, ובהוספה של ברכות למדינת ישראל ולחיילי צה"ל וכוחות הביטחון בברכת המזון.

ברכות מחודשות

הסידור מציע ברכות "מי שברך" לעולים חדשים, למתגייסים לצה"ל, לנשים שהשתחררו מעגינות ולזוגות שאימצו ילד.
דיידונה מ'באלה מ'באלה

ביוגרפיה

דיידונה נולד בשנת 1966  לאב מנהל חשבונות מקמרון, דיידונה ז'וזף מ'באלה, בן למשפחה מהכפר אולאמה ולאתניה אוונדו,  ולאם  צרפתיה ברטונית, ז'וזיאן גריה (Grué) ,סוציולוגית וציירת . האב  נטש את המשפחה כשדיידונה היה תינוק. גודל על ידי אמו ביישובים קרובים לפריז בסביבה שאהדה בעיקר את מפלגות השמאל (פוליטיקה) ולמד בבתי ספר קתוליים. אחר כך התחנך בבתי ספר התיכוניים "לאקנאל" בסו ו"מישלה" בוואנב, בלי לסיים בגרות.  בצעירותו בשנות ה-90 הופיע דיידונה בצמד יחד עם אריק סמוּן, ידיד ילדות ממוצא יהודי במופעי סטנדאפ קומדי. לאחר מכן התחיל דיידונה בקריירת סולו מוצלחת, שנבנתה על העיסוק בגזענות ובאנטישמיות בצרפת, ועם הזמן, הביקורת שלו נגד גזענות הפכה לגזענות בעצמה.
בתחילת המאה ה-21 ניסה להתמודד מספר פעמים לנשיאות צרפת, ללא הצלחה. הוא ניסה להתמודד ב-2004 לפרלמנט האירופי מטעם רשימת "אירו-פלסטין" אך פרש בעקבות סכסוך עם חברי הרשימה. בשנת 2009 הוביל רשימה אנטי ציונית שהתמודדה לבחירות בפרלמנט האירופי.
במאה ה-21 הפך לפעיל אנטישמי בולט ולמכחיש שואה, ואף הורשע שמונה פעמים בבית משפט בעוון הסתה אנטישמית. בעקבות פעילותו האנטישמית הגוברת, הודיעו ראשי ערים רבים בצרפת בינואר 2014 כי יאסרו עליו להופיע בשטחיהן.
בינואר 2015 נעצר לחקירה לאחר שבעקבות מתקפות הטרור במשרדי המגזין "שרלי הבדו" בפריז ולאחר מכן במרכול יהודי בעיר, שבוצעו על ידי טרוריסטים אסלאמיסטים ונרצחו במהלכם 17 איש, דיידונה כתב בדף הפייסבוק שלו "ככל שזה נוגע לי, אני מרגיש שאני שרלי קוליבאלי", כשהוא רומז בכך לסיסמת התמיכה במגזין "אני שרלי" וכן לשמו של המחבל, אמדי קוליבאלי, שביצע את הפיגוע במרכול היהודי. ב-18 במרץ הורשע ב"התייחסות בסלחנות לטרור" (Condoning) ונגזרו עליו שני חודשי מאסר על תנאי וקנס של 30 אלף יורו. בנובמבר 2015 הורשע בבלגיה בעקבות התבטאויות אנטישמיות, ונדון לחודשיים מאסר בפועל.
בדצמבר 2018, על רקע "מחאת האפודים הצהובים" פרסם דיידונה סרטון ביו-טיוב בו טען שהיהודים חוגגים ושמחים כאשר תושבי צרפת סובלים, זאת על רקע הדלקת נרות חנוכה ברחבה שלפני מגדל אייפל. כן כינה את נשיא צרפת עמנואל מקרון, שעבד בעברו בבנק רוטשילד, "מקרון רוטשילד" ועושה דברם של "היהודים העשירים".
ביולי 2019 נדון לשתי שנות מאסר ולקנס של 200,000 יורו, בגין עבירות של העלמת הכנסות והלבנת הון.
אבו אל-חסן (צייר)

אַבּוּ אלְ-חַסַן (1589–1630 לערך) היה צייר שפעל בדלהי שבהודו בתקופה המוגולית תחת שלטונו של הקיסר ג'האנגיר.
אבו אל-חסן נולד בהראט שבמערב אפגניסטן. הוא הועסק על ידי ג'האנגיר, עוד בטרם עלייתו של זה לשלטון כקיסר האימפריה המוגולית. עד מהרה הפך לאמן הקיסרי הראשי וקיבל את התואר "נאדר א-זמאן" ("פלא הזמן") מהקיסר. תפקידו העיקרי היה תיעוד מאורעות החצר הקיסרית בציוריו. מרבית ציוריו אבדו עם השנים, אולם אחת מיצירותיו הידועות ששרדו היא הציור "סנאים על עץ", המצוי כיום בספרייה הבריטית.
מקהלת הצלב של דרזדן

מקהלת הצלב של דרזדן (בגרמנית: Dresdner Kreuzchor היא מקהלת הנערים של כנסיית הצלב בדרזדן ומאחוריה שבע-מאות שנות היסטוריה. כיום מונה המקהלה כ-150 חברים בגיל 9 עד 19 מדרזדן וסביבתה. הנערים לומדים ב"קרויצשולה", בית הספר של הכנסייה. הם נקראים גם "קרוציאנר" מנצחה הנוכחי של המקהלה הוא רודריך קריילה, מנצח המקהלה ה-28 במספר מאז הרפורמציה. משנת 1971 עד 1991 היה מרטין פלמינג מנצח המקהלה.
רפרטואר המקהלה כולל יצירות מתקופת הבארוק המוקדמת, היינריך שיץ, יוהאן סבסטיאן באך, ראשית המאה ה-19 ומוזיקה מודרנית. הקלטות אחדות מצויות לרכישה מן החברות ברלין קלאסיקס, דויטשה גרמופון וקפריצ'ו. המקהלה מופיעה לעיתים קרובות עם התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן ועם הפילהרמונית של דרזדן.
המקהלה שרה תפילות ערבית כמעט בכל שבת בשעה 6:00 בקיץ ובשעה 5:00 בחורף ובימי ראשון בשעה 9:30 בבוקר בטקס התפילה בכנסייה. מדי שנה יוצאת המקהלה לכמה סיורי קונצרטים בגרמניה, אך גם באירופה, יפן, קוריאה הדרומית, ישראל, קנדה, אמריקה הלאטינית וארצות הברית. בסך הכל מופיעה המקהלה כמאה פעמים בכל שנה, 50 מהן בטקסי הקודש בכנסייה,  10 בקונצרטים בכנסייתם (הכוללים תמיד את אורטוריה לחג המולד ומתאוס פסיון של באך ואת הרקוויאם הגרמני של יוהנס ברהמס) ו-40 קונצרטים בסיורים. בסך הכל מונה קהל המאזינים למקהלה כ-150,000 איש מדי שנה.
מקהלת הצלב של דרזדן הופיעה פעמים אחדות בפסטיבל המוזיקה של ריינגאו, הנודעת בהן בעונה הראשונה ב-1988 - כשהגבול הגרמני הפנימי היה עדיין בתוקף - קונצרט בכנסיית השוק בויסבאדן. הם סיימו תוכנית של מוטטים מתקופת הרנסאנס עד באך, ברהמס וברוקנר במילים לשלום, O Herr, mache mich zum Werkzeug deines Friedens (תפילת פרנציסקוס הקדוש), בנוכחות המלחין קורט הסנברג.
בתי אופרה נודעים כמו הזמפר-אופרה בדרזדן, האופרה הקומית ברלין או דויטשה אופר ברלין הזמינו חברים ממקהלת הצלב של דרזדן כסולנים, למשל שלושה הילדים בחליל הקסם של מוצרט או נער הרועים בטוסקה של פוצ'יני.
רונן בורשבסקי

רונן בורשבסקי הוא מנצח ישראלי.

ביוגרפיה

בורשבסקי הוא המנצח והמנהל האמנותי של המקהלה הישראלית ע"ש גארי ברתיני ומקהלת האיחוד. הוא מכהן כראש המחלקה לניצוח מקהלה ומרצה בכיר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת ת"א, ומשמש כמנצח משנה לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בעבר ניצח על מקהלת פילהרמוניה ומקהלת אורטוריו. 
רונן בורשבסקי הוא בעל תואר אמן מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, היה תלמידם של נעם שריף ומנדי רודן, והשתלם אצל ברנרד הייטינק, סייג'י אוזאווה והנס גראף. ב-1998, בתחילת דרכו, זכה בפרס השלישי בתחרות הבינלאומית לניצוח ע"ש ניקולאי מלקו בדנמרק ובמדליית ארד בתחרות הבינלאומית בטוקיו, שבה היה צעיר המשתתפים. מאז ניצח על מרבית התזמורות בארץ, כמו גם על תזמורות ברחבי העולם.
שחקן ראשי

שחקן ראשי הוא שחקן המשחק את תפקיד הפרוטגוניסט בסרט קולנוע או במחזה, או את אחד מהתפקידים המרכזיים בסרט קולנוע. המונח שחקנית ראשית משמש לעיתים גם לתיאור השחקנית המשחקת את מושא האהבה של הפרוטגוניסט.
המונח "ראשי" עשוי להתייחס לשחקן הממלא את התפקיד הגדול ביותר ביצירה, והמונח "שחקן ראשי" עשוי להתייחס לשחקן אשר בדרך כלל מלוהק לתפקידים כאלו, או שיש לו ניסיון עשיר ומכובד. שחקנים מסוימים מתויגים כשחקנים ראשיים, אך שחקנים רבים מוצאים את עצמם משחקים תפקיד ראשי בהפקה אחת, אך תפקיד משנה או אופי בהפקה אחרת.
לפעמים, יש יותר מתפקיד ראשי משמעותי אחד ביצירה דרמטית; ישנן יצירות דרמטיות, בהן תפקידו של שחקן המשנה הוא גדול מספיק, בשביל להיחשב כתפקיד ראשי. מועמדויות לפרסים במשחק, לעיתים קרובות, משקפות את אי-הבהירות הזו. כך, לפעמים שני שחקנים באותה היצירה עשויים להיות מועמדים לפרס השחקן הטוב ביותר ולפרס השחקנית הטובה ביותר - קטגוריות שבאופן מסורתי מיועדות לשחקן הראשי בלבד. לדוגמה, בשנת 1935 קלארק גייבל, צ'ארלס לוטון ופרנצ'וט טון היו כולם מועמדים לפרס אוסקר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, עבור הופעתם בסרט "המרד על הבאונטי". כמו כן, לעיתים יש מחלוקת האם הופעה של שחקן מסוים ראויה להיות מועמדת לפרס השחקן הטוב ביותר, או שמא לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר.
המפעל לייצור יהלומים מלאכותיים בבוקרשט

המפעל לייצור יהלומים מלאכותיים בבוקרשט (ברומנית: Fabrica de diamante sintetice de la Bucureşti) הוקם לפי הוראות של ניקולאה צ'אושסקו ב-1974 ונסגר אחרי הליך פירוק ב-2006.
בעת ביקור במוסקבה, ב-1970, לרגל התכנסות של הוועד הפוליטי המייעץ של מדינות ברית ורשה, הוצגו בפני צ'אושסקו יהלומים מלאכותיים מתוצרת ברית המועצות וקיבל הסבר על השימושים בהם בתעשייה. כבר בשנת 1951 התחילה ברית המועצות לייצר יהלומים מלאכותיים, במקביל לארצות הברית ולשוודיה. לאחר שובו לרומניה הורה צאושסקו לשירותי הביון של רומניה להשקיע מאמצים בהשגת מידע וטכנולוגיות המאפשרות ייצור יהלומים מלאכותיים.
אנשי ביון רומנים הצליחו כעבור שנתיים לייצור קשר עם מומחה מערבי, שכונה "Cap luminat" (רא מואר), שסיפק להם מידע והסברים ואפילו הביע נכונות להגיע לרומניה, כדי לעזור בהקמת מפעל כזה. המפעל נוסד בבוקרשט, ב-1974 והתחיל לייצר יהלומים מלאכותיים. תחילה עבדו במפעל שישה אנשים, אך בהדרגה עלה מספר העובדים למאות רבות. עצם קיום המפעל נשמר בסוד, כמעט כל העובדים במפעל היו אנשי ביון ומחויבים בשמירת סודיות. עובדי המפעל נהנו מתנאים משופרים ומשכורות מוגדלות.
היהלומים הראשונים, שנוצרו במפעל, הוגשו על ידי יון מיחאי פצ'פה, שעסק בארגון המפעל, לצ'אושסקו ליום הולדתו. ההתחלה הרשמית הייתה באוגוסט 1974, כשצ'אושסקו נתן למפעל את השם Unitatea de Producţie Specială „Dacia (היחידה לייצור מיוחד "דאצ'יה"). ב-1975 הודיעו לצ'אושסקו שייצור הניסיון הגיע כבר ל-60 קילוגרם יהלומים ובכך נפסק הצורך הרומני של יבוא יהלומים.
בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים הייצור במפעל הגיע לרמה של כעשרה מיליון קאראט בשנה וערכו של כל קאראט היה כתשעה עד עשרה דולר אמריקאי. באמצע שנות השמונים הייצור הגיע לרמה של כעשרים מיליון קאראט בשנה ומחיר הקאראט היה כ-12 דולר. ייצור היהלומים המלאכותיים היה מוגן בפטנטים אמריקאים ודרום אפריקאים, לכן הרומנים נקטו בדרכי עקיפין לשיווקם והשתמשו גם בקשרים, ששימשו אותם לשיווק במערב של סמים שנתפסו ברומניה.
המפעל התמחה גם במחזור מתכות יקרות מתוך קטליזטורים משומשים וכך הופקו כל חודש כ-25 קילוגרמים של פלטינה.
Vgames

היסטוריה

בשנת 1999 פנה עמי פיינשטיין אל דורון ניר והציע לו לנהל את תחום המשחקים בחברת אינטרנט זהב. ניר הציע להקים אתר עיתונות משחקים ישראלי רציני, כדוגמת Adrenaline Vault ו-Gamespot שהיו קיימים באותו זמן. הגרסה הראשונה של האתר עלתה לרשת ביולי 1999, והצליחה לצבור תאוצה וקוראים. בראשית ימיו כלל אתר Vgames כתבות שהופיעו במקביל במגזין "מחשבים וכיף". בין הכותבים המובילים של האתר לאורך שנותיו הראשונות היו יובל בירב, ראם שרמן, גיא קופל, אמיר לוטן, הראל עילם, ניב ליליאן ועוד.
בשנת 2002 עבר האתר עיצוב מחדש. במקביל הושק שירות פרימיום למנויים בלבד שכלל גישה לשרת הורדות, לשרתי משחק אונליין ולמגזין אימייל שנשלח פעמיים בשבוע ללקוחות. שירות הפרימיום הגיע בשיאו ל-11,000 מנויים.
האתר היה בין האתרים הראשונים בארץ שהוקדשו לדבר על נושא הגיימינג, והאתר גם תרם לתחום בכך שהשקיע בהפעלת תחרויות נושאות פרסים הממומנות על ידי חסויות, פתיחת שרתי משחק ישראלים, ועוד. רווחי האתר הגיעו בעיקר מפרסומות.
האתר עבר מספר שינויים בעיצוב עם השנים וביוני 2011 הועבר לבעלות פורטל "וואלה!" שהחליט להפסיק להשקיע במיזם.
ב-21 במרץ 2013 הודיע האתר על סגירתו הצפויה, אך ב-15 באפריל Vgames הודיעה על החלפת בעלים והמשיכה את פעילותה כרגיל. 
בתחילת 2013 גלשו מדי חודש באתר כ-700,000 גולשים. לפי נתוני SimilarWeb היו 250 אלף כניסות לאתר במהלך חודש נובמבר 2017.
ב-21 ביולי 2016 עלה האתר בעיצוב חדש ומערכת משודרגת.
נה וין

ילדות וצעירות

נה וין נולד בשנת 1911 בשם שו מאונג או מאונג שו מאונג בכפר קטן על ידי פאונגדל, כ-320 ק"מ מרחק מעיר הבירה יאנגון (ראנגון), אז חלק מבורמה , בעצמה חלק מהודו הבריטית. הוריו  היו בני משפחה סינית בורמזית  משכילה מן המעמד הבינוני ,ממוצא האקה.  
בשנים 1931-1929 הוא למד שנתיים  ביולוגיה באוניברסיטת ראנגון מתוך שאיפה להיות רופא. ב-1931 אחרי כשלון באחד המבחנים סולק מן האוניברסיטה.

פעילותו הפוליטית והצבאית לפני העצמאות

באותה תקופה אימץ את שם  תאקין שו מאונג והיה חבר בארגון הפטריוטי הבורמזי "דובאמה אסיאיון" (אנחנו הבורמזים").
בארגון זה היו חברים גם אונג סן  ואו נו שמילאו תפקידים חשובים בהמשך בתולדות מיאנמר. ב-1941 היה שו מאונג  חבר בפלג הסוציאליסטי של "דובאמה" - בא-סיין-טון אוק. הוא נחבר להיות אחד משלושים הצעירים  שנשלחו להתאמן בחסות  הקולונל היפני  סוזוקי קייג'י באי האינאן  שנכבש על ידי יפן. תחת הנהגתו של אונג סן היוו צעירים אלה הגרעין של הצבא לעצמאות בורמה . בעת האימונים הצבאיים אימץ שו מאונג את שם הלחימה בו נה וין ("המפקד שמש קורנת").
בתחילת שנת 1942 פלש הצבא היפני לבורמה  והצבא הבריטי היה בנסיגה. נה וין  הופקד על ארגון מחתרת מאחורי הקווים הבריטים.
בסופו של דבר המאיס הכיבוש היפני את עצמו על תושבי בורמה. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה ב-27 במרץ 1945 הצבא הלאומי של בורמה  - השם החדש של צבא העצמאות של בורמה -  עבר קווים והצטרף לבריטים  שכבשו מחדש את הארץ תוך כדי מאבק ביפנים. נה וין  כאחד ממפקדי הצבא הלאומי הבורמזי לקח חלק בוועידת קנדי שהתקיימה בציילון ולקח בהמשך על עצמו את ניהול המאבק נגד המחתרת הקומוניסטית  בפינמאנה שהתקוממה בשנים 1946 ו - 1948 נגד הממשלות  בורמזיות .

פעילותו אחרי עצמאות בורמה

ב-4 בינואר  1948  הוכרזה עצמאות בורמה וב-14 שנותיה הראשונות נהנתה המדינה ממשטר פרלמנטרי דמוקרטי  בעיקר תחת הנהגתו של ראש הממשלה או נו. עם זאת הייתה המדינה מפולגת עקב מאבקים פוליטיים ובין-אתניים.
אפילו לפני הכרזת העצמאות ידעה הארץ אירועי אלימות  מסעירים . ב-19 ביולי 1947 נרצח אונג סן יחד עם ששה שרי ממשלתו האוטונומית. או סו, שכיהן כראש ממשלה לפני המלחמה והיה היריב הפוליטי של אונג סן הואשם ברצח והוצא להורג.
הליגה האנטיפאשיסטית למען חירות העם  שהוקמה ב-1945 על ידי ברית של הקומוניסטים, הסוציאליסטים והצבא הלאומי של בורמה, נשארה ב-1947 בשליטה סוציאליסטית בה נהגתו של או נו.
פורטוס יוליוס

פורטוס יוליוס (לטינית Portus Iulius) היה נמל באיטליה ששימש את הצי הרומי, ושכן בקצהו המערבי של מפרץ נאפולי.

היסטוריה

סקסטוס פומפיוס, לאחר ניצחונו של יוליוס קיסר על כוחותיו של אביו פומפיוס הגדול, השתלט על סיקיליה והיה מסוגל לבצר את מעמדו שם כתוצאה מהאירועים הסוערים ברומא שגרמו לחוסר יציבות. וכך, תחת הנהגתו, הפכה סיקיליה למעוז של שוד ימי שאיים על הספקת התבואה לרומא.
הניסיונות שנעשו להגיע לשלום בין פומפיוס לכוחות הטריאומווירט השני נכשלו, והאיום שפומפיוס היווה על הספקת המזון לרומא הביא לפריצת מלחמה. ניסיונו של אוקטביוס להביסו נכשל מכיוון שהיה חסר ניסיון בלוחמה ימית, ולאחר תבוסתו הוא הטיל את מלאכת בניית הצי על מצביאו מרקוס ויפסניוס אגריפס.
הדבר הראשון שאגריפס עשה היה לבנות נמל מבטחים שממנו יוכל לאמן את מלחיו ולבנות אוניות, וכך בסופו של דבר לצאת למלחמה נגד כוחותיו של פומפיוס ולמגרו. אגריפס בחר לבנות את הנמל במפרץ קימה, שסיפק הגנה לספינות מתנאי מזג אוויר קשים והיה מושלם לבניית אוניות, אולם כדי להפוך אותו לנמל שממנו אפשר יהיה להפעיל צי מלחמה הוא חיבר את אגם אוורנוס, שעל יד פוטיאולי, עם הים, והקים במקום את נמל פורטוס יוליוס, שנקרא כך לכבוד חברו אוקטביוס.
לאחר ניצחונו של אגריפס על פומפיוס בשנת 36 לפנה"ס, פורטוס יוליוס ננטש כנמל, ומפקדת הצי הרומי הועברה למיסנום, שהתאים יותר כנמל.
קרפלד

היסטוריה

מקור העיר הוא במחנה לגיון רומי בשם "גלדובה" (כיום אחד מרבעי העיר, בשם גאלאפ). העיר עצמה מאוזכרת לראשונה בשנת 1105 בשם "קרינבלדה".
קרפלד החלה לצמוח במהלך המאה ה-17, לאחר שניצלה ממאורעות מלחמת שלושים השנים. בגלל גידול האוכלוסייה המהיר, בשנת 1683 עזבה קבוצה של שלושים משפחות מנוניטים את העיר, חצו את האוקיינוס האטלנטי והקימה את המושבה גרמנטאון, שכיום מוכרת בשם פילדלפיה שבפנסילבניה.
לאחר מותו של ויליאם השלישי, מלך אנגליה בשנת 1702, עברה קרפלד לידי ממלכת פרוסיה. הקרב על קרפלד אירע בשנת 1758, במהלך מלחמת שבע השנים. בשנת 1872 קרפלד הפכה לעיר עצמאית, בתוך פרוסיה הריינית. בשנת 1918 הפכה לבסיסו של הצבא הבלגי במהלך כיבוש ארץ הריין. העיר הפכה לחלק ממדינת נורדריין-וסטפאליה לאחר מלחמת העולם השנייה.
העיר מתחלקת ל-18 רבעים, וכיום (2012) מתגוררים בה 234,396 תושבים. שטח העיר הוא 137.68 קמ"ר.

יהודי קרפלד

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ספורט

קבוצת הכדורגל אורדינגן 05 משחקת באצטדיון גרוטנבורג-שטדיון ברובע אורדינגן בקרפלד. עיקר הצלחתה של קבוצה זו היה בשנות ה-80, ונכון לשנת 2016 היא משחקת בליגה הגרמנית החמישית.
סמואל אומטיטי

קריירה

אומטיטי נולד בקמרון, הצעיר מבין אחיו. בגיל שנתיים עברה משפחתו לליון שבצרפת. בגיל 5 החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית מניבל ובגיל 8 עבר למחלקת הנוער של קבוצת הפאר הצרפתית אולימפיק ליון, הוא החל לשחק בתור חלוץ, הוסט לקשר ולבסוף לבלם.
ב-8 בינואר 2012, בגיל 19, ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-0 בדרבי על ליון דוצ'ר במסגרת הגביע הצרפתי. ב-14 בינואר 2012 ערך את הופעתו הבכורה בליגה הצרפתית בהפסד 1-0 למונפלייה. ב-28 במרץ חתם על חוזה מקצועי ראשון בקבוצה. בעונתו הראשונה בבוגרים ערך 18 הופעות בכל המסגרות. ב-20 בספטמבר 2012 ערך את הופעתו הבכורה במסגרת אירופית בניצחון 2-1 על ספרטה פראג במסגרת הליגה האירופית. ב-12 בינואר 2013 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2-1 על טרואה. ב-20 ביולי 2015 האריך את חוזהו עד 2019 לאחר התעניינות מקבוצות הפאר באירופה.
ב-12 ביולי 2016 חתם בברצלונה הספרדית תמורת 25 מיליון אירו וסעיף שחרורו נקבע ל-60 מיליון אירו. ב-17 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 3-0 על סביליה בהסופר קאפ הספרדי. אומטיטי זכה לשבחים רבים על התאקלמותו בברצלונה והפך במהרה לשחקן הרכב. ב-4 במרץ 2017 כבש את שער הבכורה שלו במדי ברצלונה בניצחון 5-0 על קבוצת סלטה ויגו.

נבחרת צרפת

אומטיטי שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת החל מגיל 17. הוא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2016 שנערך בצרפת לאחר פציעתו של ז'רמי מתייה. את הבכורה במדי הנבחרת ערך ברבע גמר הטורניר, לאחר השעייתו של עדיל ראמי, במשחק בו ניצחה צרפת את איסלנד בתוצאה 5-2.
במונדיאל 2018 כבש אומטיטי את שער הניצחון במשחק חצי הגמר נגד נבחרת בלגיה. כתוצאה מכך העפילה צרפת למשחק הגמר, שם ניצחה וזכתה במונדיאל.
אגודה ישראלית למען יהודי אתיופיה

מענה פרטני

בנוסף, פעיל הארגון גם במתן מענה לבעיות הנובעות מחיי היומיום. המענה הפרטני לפניות של יוצאי אתיופיה, דרוש במקרים שבהם הפונה ניצב חסר אונים מול הגורמים האמורים לתת לו שירות. חוסר האונים במקרים אלה, נובע מכך שרבים מיוצאי אתיופיה חסרים את הידע הנחוץ למימוש זכויותיהם החוקיות או אינם שולטים בשפה העברית. בד בבד הארגון פועל להעצמת פעילות המונהגת על ידי פעילים חברתיים, על ידי פעילות משותפת עם פעילים ביישובים, ועם מנהיגות סטודנטים לצד עידוד פיתוחה של מנהיגות בני נוער.

מיזם כריזמה

תוכנית "מיזם כריזמה" נועדה לקדם את גיבושן של קבוצות פעילים מתנדבים, הנמנים עם קהילת יוצאי אתיופיה, שישמשו כייצוג הקהילה. מעורבותם היא ברמה המוניציפלית, לשם קידום מעורבותם בכל הקשור לחיי קהילת יוצאי אתיופיה, ולקידום השתלבותם כאזרחים התורמים לחברה הישראלית. הארגון מציע עבור הפעילים הכשרה מקצועית וליווי במהלך פעילותם.
התובנה בסיסה של תוכנית זו היא שבכוחם של שינויים המתחוללים מלמטה - מתוך מעורבות פעילים מקומיים בחיי קהילתם - לקדם משמעותית את היות קהילת יוצאי אתיופיה נושאת באחריות לגורלה. הפעילים שנוטלים חלק ביוזמה מחויבים להביא הלכה למעשה את חלומם של יהודי אתיופיה - להתאחד עם אחיהם בישראל ולהיות שותפים מלאים בחברה הישראלית. מיזם כריזה מתאפשר הודות לתמיכת ארגון "ידידי יהדות אתיופיה".

אקדמאים בתנופה

הארגון רואה את העובדה שרבים מבין האקדמאים יוצאי אתיופיה הם חסרי תעסוקה, כנובעת מחוסר ניסיון תעסוקתי, מיעוט קשרים והיכרות עם מעסיקים ואי הצלחה במבחני המיון למשרות אליהן הם מבקשים להתקבל. ב-2008 החל הארגון להפעיל תוכנית לקידום תעסוקתי לאקדמאים וסטודנטים העומדים בפני סיום לימודיהם יוצאי אתיופיה, תחת השם "אקדמאים בתנופה". במסגרת זו השתתפו כ–175 אקדמאים בסדנאות, בהן הוקנו להם כלים לחיפוש עבודה וכ–60 משתתפים קיבלו מלגות לשיפור הידע באנגלית עסקית.
ב-2009 פעלה התוכנית במתכונת מעודכנת, לפיה נעשו מהלכים לקשר בין המאפיינים, ציפיות ותכונותיו של האקדמאי לבין דרישות המשרה הספציפית המוצעת על ידי המעסיק. במתכונת זו מתאפשרת התאמה מקסימלית של המועמד לתפקיד, וכן נוצרת מחויבות יתירה אצל המעסיק להעסיק את המועמד יוצא אתיופיה. (יישום עקרון אפליה מתקנת).
אריך שמיד

חייו

שמיד נולד בבלסטאל בשווייץ. הוא למד הלחנה אצל ברנהרד זקלס בקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט ובהמשך אצל ארנולד שנברג. בין משרות הניצוח הרבות שלו, היה מנצח ראשי של תזמורת טונהאלה בציריך משנת 1949 עד 1957.
אריך שמיד מת בציריך בשנת 2000.
טבעת פוליקרטס

טבעת פוליקרטס היא מעשייה שסופרה מפי הרודוטוס.
פוליקרטס היה שליטו העשיר ורב העוצמה של האי סאמוס. הצלחות רבות נחל צי המלחמה תחת שלטונו, וכבש ערים רבות באסיה הקטנה ובאיי הים האגאי. הוא גם קיבץ סביבו משכילים רבים, אולם פיתגורס לא הסכים עם דרכו ועזב את האי.
בכל מה שעשה פוליקרטס שיחק לו המזל עד שבן בריתו, הפרעה יעחמס השני, התחיל חושש פן תעורר הצלחה כה מרובה את קנאת האלים. על כן כתב לפוליקרטס ויעץ לו להשליך לים את אחד החפצים היקרים לו ביותר כדי שיגרום נזק לעצמו ובכך ישכך את חמת האלים. פוליקרטס שעה לעצתו והשליך טבעת יקרת ערך לים כדי לפייס את האלים. שלושה ימים לאחר מכן הגיע דייג לחצרו והעניק לו במתנה דג גדול שתפס. כשהדג בותר לנתחים מצאו במעיו את הטבעת של פוליקרטס. משנודע הדבר לפרעה, מיד ביטל את בריתו עם פוליקרטס, כי ידע שאסון גדול יומט עליו. כעבור זמן קצר נשבה שליט סאמוס על ידי אויביו והוצא להורג.
פרידריך שילר חיבר על פי המעשייה שיר בשם זה.
פרים (אי)

גאוגרפיה

האי הוא תוצר של סחיפה של הר געש מתקופת המיוקן. לאי מפרץ פנימי גדול שמעניק לו צורה המזכירה סרטן (ראו מפה). אורכו של האי עומד על 5.63 קילומטר, רוחבו 2.85 והגובה של הנקודה הגבוהה ביותר באי הוא 65 מטרים. באי כמעט ואין גשמים וכמות המשקעים הממוצעת היא כ-60 מ"מ לשנה.

לפני השלטון הבריטי

בני אדם מודרניים (הומו ספייאנס) הגיעו לאי לראשונה לפני כ-60 אלף שנה. גובה פני הים באזור היה נמוך הרבה יותר מגובהו הנוכחי והדבר אפשר לבני אדם לחצות את המצרים. עד המאה ה-19, האי לא יושב על ידי בני אדם דרך קבע בגלל המחסור החמור במים ושימש בעיקר לכפר דייגים עונתי. למשל, כשהגיע אפונסו דה אלבוקרקי לאזור בשנת 1513 מטעם פורטוגל על מנת לנסות ולכבוש את האזור ולהשתלט על נתיבי הסחר באזור הוא קבע שהאי אינו ראוי להקמת תחנת סחר ומבצר בגלל המחסור במים. ייתכן שהצי הצרפתי השתמש בנמל הטבעי של האי בשנת 1737 כחלק ממסע עונשין לעיר מוח'א הסמוכה. האי סופח על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית בשנת 1799 אך היא נאלצה לסגת בעקבות המחסור במים.

שלטון בריטניה

השלטון הבריטי באי החל כתוצאה מחשש מהתגברות כוחה של צרפת באזור בעקבות הבנייה של תעלת סואץ. בשנת 1857 הסכים ראש הממשלה הבריטי הנרי טמפל לכבוש את האי בעילה של הנחיצות של הקמת מגדלור באי (המגדלור אכן הוקם בשנת 1861). ההחלטה על כיבוש האי הייתה מהירה בגלל דו"ח מפוברק הטוען שהצרפתים שלחו ספינה מראוניון לסיפוח האי. הבריטים צירפו את האי למחוז עדן. בשנת 1881 בנתה חברת PCC באי תחנת הצטיידות בפחם שהיוותה את הבסיס ליישוב הקבע במקום. בשנת 1888 אף נבנה באי מלון. במלחמת העולם הראשונה פעלו מהאי תנחנות ארטילריה בריטיות. בשנת 1916, כחלק ממלחמת העולם הראשונה ניסו כוחות עות'מאניים לכבוש את האי אך נכשלו. תחנת הפחם באי גדלה מאוד וסיפקה יותר פחם מעדן השכנה ב-1927. באותה התקופה באי זכה ל"תור זהב" והאוכלוסייה בו גדלה. אולם, עד מהרה החלו הספינות לעבור להשתמש בנפט מה שייתר את התחנה. התחנה פשטה רגל בשנת 1935 ובכך שמטה את הבסיס ליישוב הקבע המתוכנן. המלון, נסגר בשנת 1936. בריטניה בנתה באי שדה תעופה קטן.

סיום הנוכחות הבריטית

עם עזיבתה של בריטניה את אזור עדן והפיכת דרום תימן למדינה עצמאית, התכוונה בריטניה למסור גם את האי לידי דרום תימן. אולם בלחץ השמרנים בבריטניה, העלתה ממשלת בריטניה תוכנית לבינאום האי. התוכנית נתקלה בהתנגדות מצד דרום תימן ונזנחה, והאי עבר לידי מדינת דרום תימן כשזו קמה.
ב-11 ביוני 1971 הותקפה מכלית הדלק קוראל סי בדרך מאיראן לישראל בסמוך לאי פרים. במרץ 1972 ירו סוללות ארטילריה של דרום תימן באי על ספינת מלחמה צרפתית.
במלחמת יום כיפור הוטל מצור על מעבר כלי שיט ישראלים באזור. הספינה "סמסון" שהוחכרה לחברה ישראלית אף הותקפה במקום. להוציא התקופה הזו, התנועה של כלי שיט נשארה חופשית. לאחר האיחוד של דרום תימן עם צפון תימן לתימן עברה השליטה על האי לתימן (השולטת באי עד היום).
פועל בניין (משחק וידאו)

מטרת המשחק

מק, פועל בניין וגיבור המשחק, צריך לאסוף חלקים החסרים בפיגומי הבניין עליו הוא עובד ולאחר שהניחם במקומם עליו לעבור עליהם עם פטיש אויר כדי למסמר אותם למקומם. בו בזמן עליו להזהר מדמויות שונות הנעות בין הפיגומים. לאחר השלמת המקטעים החסרים עוברים שלב.
באמיתל

באמיתל (מאנגלית: Bamital) הוא רשת בוטים הפועלת להונאה בפרסום האינטרנטי. על פי הערכות מיקרוסופט וסימנטק, באמיתל נפוץ ופועל בקרב 8 מיליון מחשבים ברחבי העולם. באמיתל שואף להיכנס מאותו מחשב מודבק, לכמה שיותר פרסומות על מנת לקדם תשלום חברות על פרסומות ברשת.‏