לשכת בונים חופשיים

מקור המונח

בתקופת ימי הביניים, גילדות הבנאים היו משעינות צריפים או סוכות על קירות או חומות המבנים שהקימו, ואלו נקראו בשפתם של הנורמנים (Norman) "מבנים שעוּנים: - Alodgements. מאוחר יותר, המושג קוצר ל-Lodges - לשכות. ככל הידוע, הוא הוזכר לראשונה בשנת 1277, ולאחר מכן ב-1355. המבנים הללו שימשו לאחסון חומרים וכלי עבודה. לשכות אלו פעלו בבניה החופשית הסקוטית ולא האנגלית. השם Lodge דבק בבניה החופשית וכן בגופים ותחומים רבים אחרים. כך למשל המילה מקובלת כאכסניה, חדר או דירה זמנית.

סוגי לשכות

בונים חופשיים נפגשים במסגרת הלשכה, לא בהכרח בתוך מבנה פיזי של לשכה, למרות הכינוי לשכה או היכל למקום המפגש בו הם מתאספים. כינויים נוספים המקובלים הם מרכז מסוני, מקדש או אולם מסוני, והם נוספו על מנת להימנע מביקורת שלילית, דעות קדומות וחשד לגבי טיב התנועה. בלשכות מסוימות נהוג להשתמש בכינויים שונים בתקופות שונות.
השמות "לשכה כחולה", "לשכת האומנות" או "לשכת האומנות העתיקה" מתייחסים למבנה הבסיסי של הבנייה החופשית הכוללים את שלוש הדרגות הראשונות, לעומת הלשכות המורחבות כמו לשכות "הנוסח היורקי" ו"הנוסח הסקוטי". בבריטניה הגדולה נהוג להשתמש במונח "לשכת האומנות". הלשכה הכחולה הוא מונח הנגזר מהתפאורה בלשכות הבנייה החופשית האנגלית והאירית שגוונה כחול. למרות מקורו העתיק, השימוש במונח גדל והתפשט ביבשת אמריקה במאה ה-20 וה-21. 
לשכות מחקר נוסדו במטרה לקדם ולפתח את לימודי ההיסטוריה, התאוריה והפרקטיקה המסונית. דוגמה ללשכה כזו היא  Quatuor Coronati Lodge. הלשכה מגבילה בקפדנות את מספר חבריה. היא מארחת מבקרים מרחבי העולם ונשלחים אליה מסמכים שונים העוסקים בבנייה החופשית. לתחומי שיפוט של לשכות גדולות רבות יש לשכות מחקר, אשר בדרך כלל עורכות מפגשים לעיתים רחוקות יותר מלשכות כחולות ואינן מחלקות דרגות.
בבריטניה הגדולה, לשכת ההנחיות היא בעלת חוקה נפרדת, אמנם ניתן להתייחס אליה כאל ללשכה. לשכה זו מספקת לרב הבונה העומד בראש כל לשכה את האפשרות להתאמן על הטקסים בהדרכת  חבר רב בונה בעל ניסיון; לשכה זו עורכת הרצאות והסברים על הטקסים והסמלים על מנת לפתח את הידע ולהעמיק את ההבנה לגבי משמעות החברות בבנייה החופשית.
בתחומי שיפוט מסוימים בארצות הברית, לשכת ההנחיות משרתת כלשכה מוסמכת עבור בונים הזקוקים לתדרוך בנושאים נוספים, מלבד מנהגי וטקסי הבנייה החופשית, והן מארחות מדריכים ודוברים הנושאים דברים בנושאים מסוניים ותחומים נוספים.
נהוג להשתמש במונח לשכת אם בבריטניה הגדולה כאשר מתייחסים ללשכת המקור בה החבר הבונה הצטרף לראשונה לבנייה החופשית וקיבל את דרגתו הראשונה - תלמיד בונה. 'לשכת אם' היא גם הלשכה האחראית על הקמתה של לשכה חדשה, לשכת הבת, המממנת את התהליך וזו שהעניקה לה צו שמאשר את הסמכתה כלשכה המנוהלת תחת שיפוטה של אותה לשכה גדולה אזורית. דוגמה ללשכת אם, היא לשכת האם קילווינינג מספר 0 אשר  פועלת תחת שיפוטה של הלשכה הגדולה של סקוטלנד, והיא ידועה כלשכת האם  של סקוטלנד כפי שהוזכר במסמכי שאו של 1598 ו-1599, כמי שהסמיכה לשכות חדשות טרם שיוכה ללשכה גדולה.

הארגון

לשכות פועלות תחת סמכות בעלת תוקף מדיני, לאומי או אזורי שנקרא "הלשכה הגדולה". חוקת רשות זו, עליה היא מסתמכת, מגדירה את מבנה הבנייה החופשית בארגון עליו היא אחראית ואת בעלי התפקידים והדרגות של הבונים אשר חברים בלשכותיה. לשכות גדולות אזוריות בוחרת וממנות את רבי הבונים העומדים בראש כל הלשכות תחת שיפוטן, אלו הם רבי הבונים המנהלים את הלשכות ודואגים לתפקודן השוטף. 
ללשכות גדולות וללשכות תחת אזורי שיפוטן ישנה אפשרות מסוימת לגוון את תרגול הדרגות, המנהגים והטקסים, וקיימים הבדלים מינורים בין אופן ניהול הלשכות. החופש לשינויים אפשרי בעיקר כאשר אין הוראות עליהן מקפידים לפקח. למרות ההבדלים, יחסי האחווה בין הלשכות נשמרים.  

נושאי משרה נבחרים

השמות, התפקידים ומספר נושאי המשרה בלשכות משתנים בין תחומי שיפוט של הלשכות השונות. ברוב המקרים קיימת משרה בעלת חשיבות זהה בתחום השיפוט של הלשכה הגדולה.