נורת'רופ גראמן

מוצרים

החברה מתמקדת בטילים ובמערכות טילים. המוצרים הידועים ביותר של "נורת'רופ גראמן" הם המפציץ האסטרטגי והחמקן B-2 ספיריט, כלי הטיס הבלתי מאויש (כטב"ם) RQ-4 גלובל הוק ומטוס הקרב F-14 טומקט שניתן להפעילו גם מנושאות מטוסים.

מוצרים ימיים

מוצרים רבים של "נורת'רופ גראמן" מיוצרים על ידי יחידות עסקיות נפרדות. "ניופורט ניוז שיפבילדינג" (Newport News Shipbuilding) מייצרת את כל נושאות המטוסים של ארצות הברית, והיא החברה היחידה המסוגלת לייצר "נושאות־על" מדגם נימיץ. החברה מייצרת גם אחוז גדול מהצוללות הגרעיניות של ארצות הברית. סקטור נפרד, "נורת'רופ גראמן שיפ סיסטמס" (Northrop Grumman Ship Systems), אחראי על יצור ספינות מלחמה וכלי שיט מסחריים וצבאיים רבים אחרים, כולל שוברות קרח, ספינות תדלוק, וספינות משא. בשיתוף עם "סיינס אפליקשיינס אינטרנשיונל (Science Applications International). נורת'רופ גראמן מספקת גם שירותי הנדסה וארכיטקטורה ימית כמו גם שירותי אחזקה ימיים.

מוצרי תעופה וחלל

סקטור נורת'רופ גראמן מערכות תעופה וחלל (Northrop Grumman Aerospace Systems) אחראי לפיתוח, תיכנון וייצור מוצרי תעופה וחלל.
סקטורים נפרדים, כגון טכנולוגיית החלל, מייצרים כלי טיס עבור ארצות הברית, ומדינות אחרות, בהם המפציץ האסטרטגי "B-2 ספיריט", מטוס הריגול E-8C, כלי הטיס הבלתי מאויש (כטב"ם) "RQ-4 גלובל הוק", ומטוס האימון העל-קולי "T-38 טאלון", הנמצאים בשירות חיל האוויר האמריקני. בצי האמריקני משרתים כלי טיס תוצרת "נורת'רופ גראמן" כגון ה- "BQM-74 צ'אקר", "C-2 גרייהאונד", "E-2C הוקאיי", וה- "EA-6B פראולר". כלי טיס רבים כגון ה- "F-5 טייגר", "T-38 טאלון", "E-2C הוקאיי", נמכרו למדינות אחרות. "נורת'רופ גראמן אלקטרוניק סיסטמס" (Northrop Grumman Electronic Systems) מייצרת ומתחזקת את מערכת ה"אייוואקס" לפיקוח אווירי עבור ארצות הברית והממלכה המאוחדת. "פארק אייר סיסטמס" (Park Air Systems), חברת-בת של "נורת'רופ גראמן", מייצרת ציוד ניווט אווירי, בקרה אווירית, ותקשורת עבור כלי טיס בממלכה המאוחדת.
סקטור טכנולוגיית החלל אחראי על בניית לוויינים עבור נאס"א, מערכות הנעה, ומטעני משימה, כמו גם מערכות שונות להגנה באמצעות לייזר כחלק מיוזמת ההגנה האסטרטגית ("מלחמת הכוכבים"). מערכות שיגור רקטות מיוצרות על ידי סקטור טכנולוגיית המידע.

מוצרים אחרים

"נורת'רופ גראמן אלקטרוניק סיסטמס" מייצרת מכ"מי שליטה ובקרה להגנה אווירית, ולניהול מרחב אווירי. מכ"מים אחרים משמשים את ה-"F-16" וכלי טיס צבאיים אחרים, או בפיקוח על שדה הקרב כמו ה-ARL. כמו כן 
משווקת את לייטנינג ( Litening, סימולו AN/AAQ-28) - פוד המשמש לניווט מטוסי קרב, לאיתור מטרות והכוונת חימוש מונחה. 
"רמוטק" (Remotec), חברת-בת של "נורת'רופ גראמן", מייצרת כלי רכב בלתי מאוישים לסילוק חומרי נפץ ולטיפול בחומרים מסוכנים. מוצרים קטנים רבים אחרים מיוצרים על ידי "נורת'רופ גראמן", כגון אמצעי ראיית לילה וציוד לאבטחת תקשורת.

שירותים

בנוסף למוצריה, נורת'רופ גראמן מספקת שירותים צבאיים ולא צבאיים, בדרך-כלל לגופים ממשלתיים. היא ספקית שרותי טכנולוגיית המידע העיקרית לממשל הפדרלי של ארצות הברית, לדוגמה. "וינל" (Vinnell), חברת-בת של "נורת'רופ גראמן", מספקת שרותי הדרכה ותקשורת לכוחות המזוינים של ארצות הברית.
מדינות רבות אחרות העניקו ל"נורת'רופ גראמן" חוזים למיזמים רחבי היקף. ב-2005 החברה זכתה במכרז בשווי 2 מיליארד דולר מוירג'יניה לשיפור רוב הפעולות בתחום מערכות המידע במדינה. מאוחר יותר באותה שנה, הממלכה המאוחדת שילמה 1.2 מיליארד לנורת'רופ גראמן, כדי שזו תספק שרותי אחזקה להבטים שונים של מערכות המכ"ם ההגנתיות.
נורת'רופ גראמן מבצעת גם משימות שונות במלחמה בסמים. החברה שולחת מטוסים לריסוס קוטלי עשבים על שדות קוקאין חשודים בקולומביה ועל שדות פרג באפגניסטן.]

היסטוריה

נורת'רופ קורפוריישן נוסדה במקור ב-1939 בקליפורניה, וב-1985 התאגדה מחדש בדלוור. ב-1994 התמזגה נורת'רופ איירקראפט עם גראמן איירוספייס ליצירת חברת "נורת'רופ גראמן". שתי החברות היו מבוססות קודם לכן בתעשיית ייצור כלי הטיס, וגראמן התפרסמה בשל בניית מודול הירח של אפולו. החברה החדשה רכשה את ווסטינגהאוס אלקטרוניק סיסטמס ב-1996, יצרנית מערכות מכ"ם גדולה. "לוגיקון", קבלנית מערכות מחשוב ביטחוניות, הצטרפה ב-1997. קודם לכן, "לוגיקון" רכשה את "גאודיינמיקס קורפוריישן" במרץ 1996 ואת "סיסקון קורפוריישן" בפברואר 1995.
המיזוג בין "נורת'רופ גראמן" ומתחרתה "לוקהיד מרטין", לא אושר על ידי הממשל האמריקני ב-1998, דבר שהאט את המיזוג בתעשיית הביטחון. אולם ב-1999, רכשה החברה את "טלדיין ראיין", שפיתחה מערכות למעקב, איסוף מודיעין, וכלי טיס בלתי מאוישים (כטב"ם). היא רכשה גם את "קליפוניה מיקרווייב" ואת "דאטה פרוקורמנט קורפוריישן", באותה שנה. ישויות אחרות שנרכשו כוללות את "אינטר-נשיונל ריסרץ' אינסטיטוט" (1998), "פדרל דאטה קורפוריישן" (2000), "נוויה אוויאיישן אס" (2000), "קומפטק ריסרץ'" (2000) ואת "סטרלינג סופטוואר" (2000). ב-2001 רכשה החברה את "ליטון אינדוסטריז" (Litton Industries), מספנה וספקית של מערכות אלקטרוניות ביטחוניות לצי האמריקני. במהלך תהליך הרכישה, נוצרה חברת החזקות חדשה, "NNG". החברה התמזגה עם "נורת'רופ גראמן" באמצעות החלפת מניות הדדית באפריל 2001. "נורת'רופ גראמן" ו"ליטון" נהפכו לחברות-בת של חברת האחזקות החדשה. חברת "נורת'רופ גראמן קורפוריישן" המקורית שינתה אז את שמה ל"נורת'רופ גראמן סיסטמס קורפוריישן". חברת האחזקות, NNG, שינתה את שמה ל"נורת'רופ גראמן קורפוריישן".
מאוחר יותר באותה שנה, "ניופורט ניוס שיפבילדינג" (אחת משתי יצרניות הצוללות הגרעיניות) נוספה לחברה. וב-2002, רכשה "נורת'רופ גראמן" את "TRW", יצרנית מערכות חלל ולייזר. באותה התקופה, בוצעו רכישות רבות קטנות יותר.
"נורת'רופ גראמן" ו"בואינג" שיתפו פעולה בתכנון קונספט רכב החלל החדש Crew Exploration Vehicle של נאס"א, אך החוזה לבניית הרכב הוענק בסופו של דבר ל"לוקהיד מרטין".
בשנת 2011 העתיקה החברה את מיקומה מלוס אנג'לס למטרופולין עיר הבירה וושינגטון די.סי. בווירג'יניה, עקב רצונה להיות קרובה לגורמי הצבא והממשלה.

חטיבות

"נורת'רופ גראמן שיפ סיסטמס" (NGSS - Northrop Grumman Ship Systems) היא חטיבה של חברת "נורת'רופ גראמן" העוסקת בבניית אוניות קטנות ובינוניות. סקטור נפרד של "נורת'רופ גראמן", "נורת'רופ גראמן ניופורט ניוז", אחראי לצוללות גרעיניות, נושאות מטוסים ו"נושאות־על".
NGSS מורכבת משתי חברות עבר: "אינגלס שיפבילדינג" ו"אבונדל שיפיארד".
בין היתר, בנתה NGSS את שלוש ספינות הטילים סער 5 עבור חיל הים הישראלי.