הנקה ו-HIV

הנקה ו-HIV הוא נושא המתאר מצב שבו אמהות חולות איידס או נשאיות נגיף ה-HIV, עלולות להעביר את הנגיף לילדיהן במהלך שלב ההנקה. נגיף ה-HIV מצוי בחלב האם של אמהות נשאיות, ולכן קיים החשש שיעבור לתינוק בזמן ההנקה. הסיכון לתחלואה משתנה בהתאם לרמת הימצאות הנגיף בחלב האם. כאשר האם אינה מטופלת, סיכויי ההדבקה דרך חלב אם (בקרב תינוקות שלא נדבקו בהריון ובלידה) מוערך בכ-14%.

רקע

שיעורי התחלואה בתסמונת הכשל החיסוני הנרכש (AIDS) בעולם נמצאים במגמת עלייה מתמדת מאז שדווח על המחלה לראשונה בשנת 1981. המגפה לא פסחה על ילודים, העלולים להידבק בנגיף בעת ההיריון, הלידה וההנקה. ילודים אלו מצטרפים במקרה זה לתא משפחתי הכולל קרובים נוספים הלוקים במחלה, לרבות האם, שממנה עבר הנגיף לילוד. קשיי הגידול מכבידים על משפחת הילוד, ומציבים אתגר בפני הצוות הרפואי, המבקש לעורר מודעות לגבי זיהוי מוקדם של הנגיף במהלך ההיריון והלידה, ומניעת הנקה אחריה.
בשנת 2003 הוערך מספר הילדים מתחת לגיל 15 שנה בעולם החיים עם נגיף ה-HIV בכ-2,100,000. במהלך שנה זו נוספו כ-630,000 ילודים נשאים חדשים ונפטרו 490,000 ילדים. בישראל חיים כיום כ-90 ילדים מתחת לגיל 12 שנה עם נגיף ה-HIV (תרשים 1), וכולם רכשו את הזיהום מאימותיהם. במהלך השנים 2001–2003 נולדו בישראל 87 ילודים לאימהות נשאיות HIV או חולות בתסמונת הכשל החיסוני הנרכש, קרי AIDS, ומתוכם 5 (6%) המשיכו לשאת את הנגיף למשך שארית חייהם.
במעקב אחר 146 אימהות נשאיות HIV, אשר ברובן קיבלו טיפול אנטי-רטרו-נגיפי בבתי החולים רמב"ם, קפלן והדסה בשנים 1996–2002, נמצא כי 6 מהילודים (4.1%) ממשיכים לשאת את הנגיף. מרבית הילודים בישראל נשאי הנגיף (כ-75%) נולדו לאמהות ממדינות אנדמיות, בעיקר ביבשת אפריקה דרומית לסהרה. ילודים אלה נולדו למציאות קשה, הכוללת תחלואה משפחתית נרחבת. במקרים רבים, בנוסף לאם, חולים גם בני משפחה נוספים. משפחת היילוד ערה היטב לקשיים, לייסורי המחלה, לתיוג החברתי ולהשפעות הלוואי הכרוכות בטיפול בתרופות. התמודדות עם מחלת האיידס מצטרפת, אפוא, למיכלול הקשיים החברתיים והכלכליים הניצבים בפני משפחות אלה, הנאבקות עם קשיי העלייה או ההגירה, ומשתייכות ברובן לשכבה חברתית כלכלית נמוכה.
מדי שנה נולדים בישראל כתשעים ילדים לאמהות נשאיות HIV, מתוכם כעשרה אחוז נדבקים בנגיף במהלך הלידה. בישראל בדומה למדינות המערב, הסיכון להדבקה במהלך ההיריון נמוך משמעותית לאחר שימוש בתרופות אנטי-ויראליות ובתהליך לידה כירורגי המונע הדבקה אפשרית בתעלת הלידה.
בישראל אמהות נשאות איידס מונחות להימנע מהנקה, זאת בשל סיכון ההדבקה היחסי שמלווה בפעולה. מידת הסיכון תלויה בכמות הנגיפית הנמצאת בחלב המושפעת מטיפול או אי טיפול של האם. חוזר משרד הבריאות קובע כי כל אם נשאית זכאית לתחליפי מזון לאורך שנה ללא כל עלות. במקביל ניתנות תרופות נוספות לתינוק להקטנת סיכויי ההדבקה.

סיכויי הדבקה

נגיף ה-HIV מצוי בחלב של אמהות נשאיות, ועלול לעבור לתינוק בהנקה. כאשר האם אינה מטופלת, סיכויי ההדבקה דרך חלב אם (בקרב תינוקות שלא נדבקו בהריון ובלידה) מוערך בכ-14%. במחקרים שבדקו את סיכויי ההדבקה של תינוקות לאמהות נשאיות שאינן מקבלות טיפול אנטירטרווירלי, נמצא כי סיכויי ההדבקה הם גבוהים יותר בחודשים הראשונים לחיים, וכ-80% מההדבקות דרך חלב אם מתרחשות בחודשיים הראשונים לחיי התינוק. בסך הכל, כ-10-15% מהתינוקות שנדבקים בנגיף מאמם, נדבקים דרך הנקה. בין גורמי הסיכון להדבקה דרך הנקה ניתן למנות הדבקה חדשה של האם (המקושרת עם סיכויי הדבקה של 33%), עומס נגיפי גבוה בדמה של האם, רמות נמוכות של תאי T מסוג CD4+, מסטיטיס ומשקל נמוך מ-2500 גרם בלידה.
מחקרים רבים גילו את היתרונות הגלומים בהנקה ישירה הן לאם והן ליילוד, כך למשל הנקה ישירה לתקופה של 6 חודשים לפחות מקטינה באופן משמעותי את ההיתכנות להעברת הנגיף ליילוד ומעניקה לו סיכוי גדול יותר להישרדות בשנה הראשונה לחייו. מבחינת האם, ההנקה הישירה מסייעת לאם להתאושש מהר יותר מההשפעות השליליות של הלידה. 
נגיף ה – HIV זוהה במרכיב התאי והבין-תאי של חלב האם, ומאחר שהיחס ביניהם משתנה במהלך ההנקה ומותנה בסוג החלב, כך משתנה גם תכולת הנגיף בו. נמצא קשר ישר בין נוכחות זיהום ברקמת השד, העומס הנגיפי בחלב ובפלסמת האם לבין עלייה בסיכויי הדבקת הילוד. דרכי ההעברה של הנגיף לילוד אינם ברורים דיים, אך כפי הנראה הנגיף מועבר מבעד לרקמת אפיתל הפה, הלוע, וזה של דופן העיכול דרך תאי מערכת החיסון, ומשם לדם היילוד. פוטנציאל ההדבקה מותנה בשלמות רירית מערכת העיכול, בנוכחות זיהומי פה וחניכיים של היונק ובמועד ההדבקה ביחס לגיל ההיריון: אם הנדבקת סמוך ללידה או במהלך ההנקה, בעת שכמות הנגיף גבוהה במיוחד, גדול הסיכון שלה להעביר את הנגיף לילוד. המחקרי עוקבה אחר ילודים לאימהות שנדבקו סמוך למועד הלידה ומיד לאחריה נמצא כי סיכויי העברת הנגיף ליילוד הם 29%, ותוספת הסיכון להדבקה הכרוכה בהנקה היא 15% בממוצע, וביחס ישר למשך ההנקה. יתרה מזו, הזנה בתמ"ל מונעת הדבקה בזיהומים נוספים היכולים לעבור מחלב האם: נגיפי דלקת הכבד (HBV, HCV), וכן CMV ו-HTLV-1.

דרכי התמודדות

על מנת למנוע הדבקה דרך חלב אם, ניתן להשתמש בתרכובות מזון תינוקות (תמ"ל). גישה זו בעייתית, מפני שחלק גדול מהאמהות הנשאיות בעולם משתייכות לקבוצות סוציואקונומיות נמוכות, ולא בהכרח יכולות להרשות לעצמן לספק לתינוק הזנה באמצעות תמ"ל. לכן, במקרה שלא מתאפשר להעניק לתינוק הזנה מלאה באמצעות התמ"ל, ממליץ ארגון הבריאות העולמי לבחור בהנקה למרות הסיכון שבהדבקה, על מנת שלא לסכן את התינוק בחסרים תזונתיים, שעלולים לגרום לנזק בלתי הפיך. יש נשים שבוחרות להשתמש בתרומת חלב אם במקום בתמ"ל, על מנת להעניק לתינוק את יתרונותיו של חלב האם.
במדינות המפותחות, שבהן שיעורי תמותת תינוקות נמוכים והתשתית התברואתית להכנת תמ"לים איתנה, מומלץ על ידי ארגוני הבריאות למנוע הזנה בחלב האם בילודים לאימהות נשאיות HIV ולהמירה בתמ"לים. במקרים אלה, התמ"לים מהווים מקור הזנה בטוחה ואיכותית לתינוק. ממצא מעניין במספר מחקרים שנערכו במדינות מתפתחות העלה, כי שיעור ההידבקות בנגיף גבוה בילודים המוזנים בשילוב הנקה ותמ"לים בהשוואה לילודים היונקים בלבד. מסתבר כי הזנה משולבת, הכוללת חלב אם ותמ"לים בתנאים השוררים במדינות מתפתחות, עלולה לכלול זיהומים המועברים במים, בכלי ההזנה ובאבקות, ובכך להוביל להחלשת רירית האפיתל המצפה את מערכת העיכול. פגיעה זו עלולה להוות ערוץ להעברת הנגיף לדמו של הילוד. לפיכך, במדינות מתפתחות, ייתכן שעדיף להמליץ על הנקה בלבד במקרים שבהם אין ביטחון כי האם תימנע מלשלב הנקה והזנה בתמ"לים. זאת, תוך התייחסות ליתרונות הגלומים בחלב האם המכיל מרכיבים חיסוניים לא סגוליים בעלי יכולת עיכוב שגשוג הנגיף, מרכיבים התורמים להבשלת האפיתל המצפה את מערכת העיכול, ויצירת מחיצה המקשה על העברת הנגיף דרכה.
ההמלצה להזין את התינוק בתמ"ל צריכה להיות משולבת בטיפול הכולל באם הנושאת את הנגיף, ומלווה בהדרכה, מעקב רפואי אחרי הילוד ואימו וטיפול פסיכו-סוציאלי. המעקב אחר התינוק עשוי להגביר את ההיענות לטיפול והקשר בין מרכז האיידס לבין האם עצמה ובני משפחתה האחרים הנושאים את הנגיף.
טיפול אָנְטִירֵטְרוֹוִירָלִי (באנגלית: antiretroviral therapy, ART) הוא שם כולל לטיפולים כנגד נגיף ה-HIV, המשתייך למשפחת הרטרו-וירוסים. נשים בהריון או שמעוניינות להיכנס להריון, המאובחנות כנשאיות ל-HIV, יקבלו טיפול אנטירטרווירלי בין אם יש עדות למחלה בשל נוכחות הנגיף בגופן ובין אם לא קיימת עדות למחלה שכזו. זאת משום שהתחלת טיפול מוקדם משפרת את הסיכויים למניעת הדבקה של העובר, ללא קשר לעומס הנגיפי בדמה של האם. הטיפול בתרופות אָנְטִירֵטְרוֹוִירָלִיות במהלך ההיריון והלידה, טיפול בתרופות בילוד לאחריה ומניעת הנקה בתנאים השוררים במדינות המפותחות מפחית את יכולת העברת הנגיף לילוד כדי 1%-2%המכלל לידות אלה.טיפול אנטירטרווירלי מפחית באופן משמעותי את הסיכון להדבקה באמהות מניקות, כמו גם טיפול מונע שלפני חשיפה עבור העובר. כך למשל, מחקר אקראי מבוקר שהשווה את הסיכון להדבקה בקרב אמהות מניקות המקבלות טיפול אנטירטרווירלי ובקרב אמהות שאינן מקבלות טיפול, הצביע על הבדל של 40% בשיעור הדבקת התינוקות. שיעור ההדבקה דרך חלב אם בקרב אמהות המטופלות היטב מוערך בכ-1.3%. בשל היתרונות הבריאותיים של חלב אם, ממליץ כיום ארגון הבריאות העולמי לאמהות נשאיות HIV המקבלות טיפול, להניק את תינוקן.
ארגון הבריאות העולמי מדווח בנוסף על קושי תרבותי בפנייה לאוכלוסיות הנמצאות בסיכון בשל החשש שסטטוס מחלתם יתגלה בסביבה המשפחתית ויביא לבידוד. מגמה זו מובהקת בקניה וזמביה בהן רק 15% מהנשים ההרות שאובחנו כנשאיות מוכנות לעבור טיפול תרופתי ואף פחות מכך מגיעות באופן תדיר למרפאה לאחר שהתינוק נולד. מכשול נוסף כרוך במאפייני התרבות במדינות הללו, בהם מצופה מאם להניק את תינוקה כביטוי למחויבותה אליו, אף שיש בכך סיכון.