משחק וידאו

משחקי-וידאו כיצירה אמנותית

יש הרואים במשחקי-הווידאו צורת אומנות רב-חושית ואינטראקטיבית הייחודית לעשורים האחרונים. בצורת אומנות זו, הצופה מהווה חלק פעיל ואינטגראלי מהיצירה — דבר שלא יכול להתקיים במרבית הביטויים האומנותיים המסורתיים.
ביצירתו של משחק-וידאו משתתף בדרך-כלל צוות שלם המורכב מאנשי-קונספט, מאומנים ומאנשים טכניים. האומנים עוסקים גם בצדדים המשתמשים בטכניקות מסורתיות, כגון גרפיקה דו-ממדית והפסקול של המשחק (אולם הגרפיקה ממוחשבת ובמשחקים הישנים וכן בחלק קטן של מהמשחקים המודרניים הפסקול ממוחשב אף הוא [ברובם המוחלט של משחקי הווידאו המודרניים, יצירת הפסקול זהה לחלוטין לזו של תעשיית הקולנוע: הקלטות, שירה, זמרים, כלי נגינה, תזמורות, מקהלות, להקות ועוד. לפרטים ראו הערך Video game music בוויקיפדיה האנגלית]), אך גם בסוגים חדשים של אומנות, כגון עיצוב השלבים במשחק (תחום בו יש נקודות-השקה לאדריכלות) או בעיצוב מודלים תלת-ממדיים.

מוזיאונים למשחקי וידאו ומשחקי מחשב

בשנים האחרונות נפתחים ברחבי העולם מוזיאונים המוקדשים למשחקי וידאו ומשחקי מחשב כמו מוזיאון מכונות משחקי הארקייד הסובייטיים במוסקבה. או כמו מוזיאון משחקי המחשב שנפתח בשנת 2011 בברלין.

משחק לחימה

משחק הפעולה המסורתי הוא משחק הלחימה. משחק זה מבוסס על שליטה בדמות אחת, שנלחמת בדמויות אחרות, לרוב בקרבות של אחד על אחד ובמסגרת טורניר. לרוב יש לכל דמות מאפיינים משלה ותנועות מיוחדות משלה. תכופות מכונה גם "משחק מכות".
דוגמאות: סופר סמאש ברוס‏, Street Fighter 2‏, מורטל קומבט, גולדן אקס

משחקי ירי מגוף ראשון

אלו משחקי פעולה בהם ה"מצלמה" קבועה בנקודת המבט של הדמות אותה השחקן משחק, ועיקרם הוא בזריזות ידיים ואינסטינקטים מהירים. לרוב אלו משחקים אלימים, והשחקן אינו יכול להשלים את משימתו ללא הרג משמעותי של אויבים. בדרך הכלל השחקן חמוש במגוון רובים ועליו להרוג את אויביו, לאסוף תחמושת ולבצע משימות (מציאת מפתחות וכו).
משחקים אלו ידועים גם בשמות "FPS", משחקי פעולה ועוד.
משחקי ירי מגוף ראשון נפוצים מאד הן כמשחקי רשת לשחקנים רבים והן כמשחקים עליליתיים (אף שלא לעיתים קרובות מדובר בעלילה מושקעת) לשחקן יחיד ובדרך כלל מגיעים כחבילה אחת שכוללת את שניהם.
דוגמאות: Wolfenstein 3D‏, Doom‏, Quake‏, Unreal Tournament‏, Half Life‏, Medal of Honor, ‏halo

משחקי סימולציה

משחק המדמה שליטה בכלי טיס או כלי רכב ייחודי או חיים שלמים כגון הסימס, ספינות חלל, צוללות וכדומה. משחקים אלו התפתחו על המחשב לא בשל הממשקים המדויקים, אלא בשל יכולת חישוב חזקה יותר של המחשב האישי ותצוגה מדויקת יותר, ובשיאם יכלו להציג נכונה את מחווני השליטה של כלי הטיס בכל תנועה ותנועה של השחקן. כיום סוגת המשחקים הזו ירדה מגדולתה, והייתה פופולרית בעיקר בשנות ה-90, יחד עם משחקי ההרפתקה.
משחקי סימולציה יכולים להיות דומים למשחקי נהיגה, אך לרוב יכללו אלמנטים מתוחכמים יותר כגון מנגנון שדרוג כלי הטיס, מסחר פורה, קטעי קישור מלווי דיאלוגים, ומשימות מורכבות (ליווי, הגנה, תקיפה וכו').הסוגה מכילה מגוון רחב מאוד של משחקים, מסימולטורים של מטוסי מטען אזרחיים מדגם בואינג ועד חלליות קרב של מלחמת הכוכבים. על פי רוב, נהוג לשחק במשחקים אלו בממשקי קונסולה כגון ג'ויסטיק ייחודי.
דוגמאות למשחקים מפורסמים בסוגה זו הם דיסנט, X-Wing vs Tie Fighter ו-Wing Commander.

משחקי ספורט

משחקים אלו מבוססים על הדמיה של משחקי ספורט (אמיתיים או מומצאים) במחשב. לרוב הדגש הוא על זריזות ידיים, אולם חלק מהמשחקים מציעים אפשרויות "אסטרטגיות" של ניהול הקבוצה/ספורטאי המשוחקים.
דוגמאות: FIFA (כדורגל), Championship Manager (משחק ניהול ספורט, משלב אסטרטגיה וספורט)

משחקי חידה

אלו משחקים שמבוססים על שימוש בדמיון, ההגיון והאינטואציה של השחקן לפתרון בעיות. לרוב הבעיות מוצגות בצורה ישירה, ולא כחלק ממשחק רחב יותר.
דוגמאות: TIM (המכונה המופלאה)‏, Sherlock‏, נמלולים, world of goo‏, פורטל.