google/wiki40b huggingface dataset:
כפיר בן ליש

כפיר בן ליש (נולד ב-27 בספטמבר 1968) הוא זמר, מלחין וגיטריסט ישראלי.

קורות חייו

כפיר בן ליש התפרסם לאחר ששר את שיר הנושא "אמרת שאין לך חשק" של הסרט "ציפורים בניוטרל" (1996; בכיכובם של דנה ברגר, מאור כהן, דנה מודן וקארין אופיר). השיר כיכב כמה שבועות בראש רשימת ההשמעות בגל"צ.
בן ליש שר עוד שני שירים בפסקול הסרט: "Prince of all your needs " ו"תצאי משם". בנוסף, שמו לא מופיע ברשימת הקרדיטים בשיר "תצאי משם".
את דרכו המוזיקלית התחיל בן ליש בשיעורי גיטרה בקונסרבטוריון, שיעורי ג'אז אצל המורה ג'וקי ארקין ושיעורי ריקוד. הוא החל לכתוב ולהלחין שירים בזמן שירותו הצבאי בנח"ל. אחרי הצבא הזמין אותו נושי פז, אז מתופף להקת פורטרט, שלמד איתו בתיכון, להצטרף להרכב בו הוא מנגן. כך הוקמה להקת הוביט. הלהקה התפרקה כאשר בן ליש החל להופיע עם אריק ריין במועדון "הלילה ה-12" ברמת השרון. עם ריין ביצע בן ליש קאברים לשירים ישראליים. בהופעות אלה שמע אותו יובל שפיר, אשר הזמין אותו לשיר בפרסומות שונות, ובשנות התשעים המאוחרות השתתף בן ליש גם בהקלטת אלבומים רבים, ביניהם בשנת 1995 ביצע קולות רקע קולות באלבומו של ירמי קפלן, "בוקר טוב" ובאלבומה של להקת ג'נגו, "קשורים". בשנת 1998 בן ליש ביצע קולות רקע באלבומו של דני סנדרסון, הלא נודע.
כיום בן ליש לוקח חלק בהרכב ההופעה של דני סנדרסון, ואף שר באלבומו האחרון לא יפריד דבר את השיר "על גדות הנחל". בשאר השירים הוא מבצע קולות רקע.
במהלך שנת 2014 הוציא בן ליש סינגלים מאלבום הבכורה שלו שנקרא "ביקורים מאוחרים": "על הלחיים" ו"העונג שלי".
משולש דרומי

גרמי שמים מעניינים נוספים

NGC 6025 הוא צביר פתוח על הגבול עם קבוצת סרגל במרחק של כ-2000 שנות אור הכולל כ-30 כוכבים עם בהירויות מדרגות 7-9 שקל לאתר בעזרת משקפת.
קרן בירד

קרן בירד (באנגלית: BIRD Foundation, ‏BIRD הוא ראשי תיבות "Binational Industrial Research and Development") היא קרן דו-לאומית למחקר ופיתוח תעשייתי בין ישראל וארצות הברית. הקרן פועלת לעידוד שיתופי פעולה בין חברות ישראליות ואמריקאיות מתחומי הטכנולוגיה השונים, ומסייעת ללא תמורה באיתור שותפים אסטרטגיים משתי המדינות, לצורך פרויקטים של פיתוח מוצר משותף.
קרן בירד תומכת בפרויקטים מבלי לקבל בתמורה זכויות כלשהן בחברות השותפות בפרויקט או בפרויקט עצמו. כספי התמיכה מוחזרים כתמלוגים מן המכירות. הקרן תומכת בסכום של עד 50% מתקציב הפרויקט, החל במחקר ופיתוח וכלה בשלבי המכירה והשיווק הראשוניים. הקרן משתתפת בסיכון ואינה דורשת את החזר ההשקעה במקרים בהם הפרויקט לא הגיע לשלב המכירות. 
קרן בירד עובדת בשיתוף מלא עם לשכת המדען הראשי של משרד התמ"ת בישראל ועם המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה של ארצות הברית.

היסטוריה

בשנת 1974 הקימו ממשלות ארצות הברית וישראל וועדה משותפת, במטרה למצוא דרכים לקידום קשרים כלכליים בין שתי המדינות. ההסכם הראשוני להקמת הקרן נחתם ב-3 במרץ 1976 על ידי מזכיר משרד האוצר האמריקני ויליאם סימון ושר האוצר הישראלי יהושע רבינוביץ.
בסוף אפריל 1977 אושרה העברת הכספים בקונגרס וב-4 במאי 1977, חתם נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר, על החוק האמריקאי להקמת הקרן. כמה חודשים מאוחר יותר אישרה גם הכנסת את חוק הקרן.
הקרן עצמה נוסדה ב-18 במאי 1977. בתחילה עמד תקציב הקרן על 30 מיליון דולר מכל מדינה. ב-1984 הוגדלה הקרן לסכום כולל של 110 מיליון דולר.

קרן טרייד

קרן טרייד (מאנגלית: TRIDE, ראשי תיבות של "Trilateral Industrial Development") נוסדה ב-1996 במשותף על ידי ממשלות ארצות הברית, ישראל וירדן. הקרן, שנוסדה בעקבות הסכם השלום בין ישראל לירדן, מנוהלת על ידי קרן בירד, ומטרתה לעודד ולקדם שיתופי פעולה בין חברות ישראליות ירדניות ואמריקניות.
פסגת קינג (קליפורניה)

היסטוריה

הפיסגה קרויה על שם קפטן קינג מצבא ארצות הברית.
דוד טנור

אודות

עשה תואר ראשון בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת קולומביה בין השנים 1974 ל-1978. בין השנים 1979 ל-1983 סיים דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה שבלוס אנג'לס בהנחית פרופסור אריק הלר. נושא עבודתו היה "Time Dependent Formulation of Resonance Raman Scattering". עשה לימודי פוסט דוקטורט בין השנים 1983 ל-1986 אצל פרופסור סטיוארט רייס באוניברסיטת שיקגו.
בין השנים 1992 ל-1995 היה פרופסור חבר באוניברסיטת נוטר-דאם. בשנת 1995 מונה לפרופסור חבר במכון ויצמן ובשנת 2000 לפרופסור מן המניין.
נשוי לחיה ואב ל-4.  
בנוסף לעיסוקו כמדען, טנור הוא מדריך בכיר לקראטה בשיטת הTora-Dojo (חגורה שחורה דאן 4).
אורן גיל

שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1991 התנדב גיל ליחידת דובדבן. ביחידה עבר גיל מסלול הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה ויצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב גיל ליחידת דובדבן כמפקד צוות. כמו כן לקח גיל חלק במבצעים מיוחדים ולחימה כנגד הטרור הפלסטיני בשטחי יהודה ושומרון. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בחטיבת הצנחנים וכמפקד פלגה ביחידת דובדבן, בין היתר במהלך הלחימה באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד הצנחנים 890. בהמשך פיקד על בית הספר לקליעה, צליפה ולוחמה בטרור. בתפקידו הבא שימש כמפקד גדוד 450 וכמפקד היחידה המטכ"לית לאבטחת בכירים. בשנת 2012 מונה לרמ"ח כושר קרבי בדרגת אל"ם. במסגרת תפקידו לחם גיל במבצע צוק איתן. ב-23 ביולי 2017 סיים את תפקידו, ופרש מצה"ל לאחר 26 שנות שירות.
קרחון הוליסטון

היסטוריה

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד אשר חקרה את האזור בין השנים 1962–1963, והוא נקרא על שם ר. הוליסטון, שהיה חשמלאי בבסיס סקוט בין השנים 1967–1968.

לקריאה נוספת

• Dow & Neall, Lower Rennick Glacer, New Zealand Journal of Geology and Geophysics 1974, Vol. 17, P 683 - 689
• R.A. Cooper, J.B. Jago, D.I. MacKinnon, J.E. Simes & P.E. Braddock, Cambrian Fossils from the Bowers Group, Victoria Land, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics 1976, Vol. 19, P 283 - 288
• R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, Antarctic Earth Science, P 124
מגן רקיע

מגן רקיע היא מערכת הגנה אקטיבית לכלי טיס אזרחיים מפני טילים מסוג DIRCM, שפותחה על ידי אל-אופ (שייכת לאלביט מערכות). המערכת משלבת לייזר-סיב מתקדם עם טכנולוגיית דימות תרמי מתוצרת אלביט ומייצרת אות שיבוש חזק במספר אורכי גל, הגורם לטילי כתף מתבייתי אינפרא אדום לסטות ממסלולם ומהמטרה אליה שוגרו.
מחירה של מערכת אחת הוא כמיליון דולר. במקביל מפתחת אלביט מערכת "מיני מיוזיק", שמבוססת על מערכת C-MUSIC, שמיועדת להגן על מטוסי מנהלים ומסוקים מפני טילי כתף.
בישראל החליט משרד התחבורה בשנת 2013, בהתיעצות עם אנשי שב"כ והמטה ללוחמה בטרור, להתחיל לצייד מיד את מטוסי החברות הישראליות במערכת לטיסות חוץ ולטיסות פנים. המערכת שזוכה לביקוש רב גם בקרב חברות תעופה זרות, הוצגה בקיץ 2013 בסלון האווירי בפריז. המערכת הוצגה שם לראשונה בשנת 2011.

פיתוח

ההחלטה לפתח מערכת להגנה על כלי טיס אזרחיים נתקבלה לאחר ירי שני טילי כתף מדגם SA-7 אל עבר טיסה 582 של ארקיע, במומבסה בשנת 2002. בשנת 2009 הודיע שר התחבורה ישראל כץ, כי חברת "אלביט מערכות" תספק למשרד התחבורה מערכות הגנה מפני טילי כתף עבור התעופה האזרחית בעלות של יותר מ-76 מיליון דולר, ובתוך שלוש שנים יוחל בהתקנת המערכת בכל המטוסים של חברות התעופה הישראליות.
במשך תקופה ארוכה הייתה מחלוקת בין אל על לאגף התקציבים במשרד האוצר, בנוגע למימון ההוצאות השוטפות של המערכת, דבר שגרם לעיכוב בפיתוח וההצטיידות במערכת.
בקיץ 2013 נערך ניסוי מוצלח בהפעלת המערכת. בניסוי נורו טילים חיים לעבר כלי טיס עליו הותקנה המערכת, והמערכת זיהתה את השיגור ובאמצעות קרן לייזר הסיטה את הטיל ממסלולו. בפברואר 2014 הודיעו חברת אלביט מערכות ומשרד הביטחון כי השלימו בהצלחה סדרת ניסויים במערכת.
מאז תום שלב הניסויים נמצאת המערכת בשימוש במטוסי אל על.
ספר העלילות

ספר העלילות, או "העלילות של מארי דה פרנס", (צרפתית: Lais de Marie de France) הוא קובץ של תריסר עלילות ברטוניות, שירים עלילתיים קצרים הכתובים בניב האנגלו-נורמאני, המתמקדים באופן כללי בפיאור עקרונות האהבה הנאצלה דרך הרפתקאות גיבוריהם. מעט מאוד ידוע על המחברת, מארי, מלבד העובדה שהיא נולדה בצרפת, מה שהוביל לכינוי "מארי דה פרנס". על-פי האמונה הרווחת היא חיה באנגליה בזמן שכתבה את ספר העלילות, בשלהי המאה ה-12.

מבנה

העלילות, הכתובות בחריזה במשקל מתומן, זכו לתשומת לב בשל הילולן את האהבה, ייחודיות הדמויות, וחיוּת התיאורים - סימן ההכר של ספרות התקופה. אורכם של השירים נע בין 118 שורות ב"יערת הדבש" ועד 1184 שורות באלידוק.
חמישה כתבי-יד שונים כוללים אחת או יותר מהעלילות, אך רק אחד - הרלי 978, כתב-יד בן המאה ה-13 השוכן בספרייה הלאומית הבריטית - משמר את כל התריסר. אוסף זה כולל גם פתח-דבר בן 56 שורות, בו מתארת מארי את מניעיה לחיבור העלילות. בפתח-הדבר כותבת מארי שהיא קיבלה השראה מהדוגמה של היוונים הקדמונים והרומים ליצור משהו שיהיה מבדר ומטיף מוסר גם יחד. היא גם מצהירה על רצונה לשמר למען הדורות הבאים את המעשיות ששמעה בנעוריה.
שתיים מהעלילות של מארי - לנבל, יצירה אהובה מאוד שעובדה מספר פעמים לאורך השנים (לרבות "סר לנפל" באנגלית ביניימית), ו"שברפואל" (יערת-הדבש), יצירה קצרה על טריסטן ואיזולדה - מזכירות את המלך ארתור ואבירי השולחן העגול. העלילות של מארי דה פרנס היו בין המבשרות על יצירות מאוחרות בנושא, ומארי הייתה ככל הנראה בת-זמנו של קרטיין דה טרואה, שכתב סיפורים על ארתור.
פאבל באטוב

תחילת דרכו

באטוב נולד ב-1 ביוני 1897 בכפר פיליסובו במחוז ירוסלבל, אז בתחומי האימפריה הרוסית. בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, התגייס לצבא האימפריה הרוסית ושרת כגשש ברגימנט ה-3 של המשמר הקיסרי. הוא לחם במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה, ועל אומץ ליבו קיבל שני צלבים של מסדר סנט גיאורג. ב-1917 נפצע בפעולה, ולאחר החלמתו נשלח לבית ספר למש"קים בפטרוגרד. שם נפגש עם תועמלנים פוליטיים, שגרמו לו להצטרף למפלגה הבולשביקית. עם פרוץ מלחמת האזרחים הרוסית התגייס לצבא האדום, לחם כמקלען, אך גם מילא תפקידי מטה שונים. לאחר המלחמה למד בבית ספר לקצינים, ובשנת 1927 מונה למפקד גדוד בדיוויזיית חיל הרגלים המוסקובאית ה-1 היוקרתית. הוא המשיך לשרת בתפקיד זה במשך תשע שנים, ובהמשך מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-3.
ב-1936 נשלח כ"מתנדב" להילחם במלחמת האזרחים בספרד לצד רפובליקה הספרדית השנייה במסגרת הבריגדות הבינלאומיות. כינויו באותה תקופה היה פריץ פבלו והוא שימש כיועצו של הקומוניסט ההונגרי מאטה זאלקה, אשר פיקד על הבריגדה הבינלאומית ה-12. הוא נפצע פעמיים במהלך הקרבות סביב טרואל ועל דרכי הגישה למדריד, ועוטר בפעם הראשונה בעיטור לנין ובעיטור הדגל האדום. ב-1937 לחם בקרב יאראמה וקרב גוודלחרה אשר במהלכו נפצע פעם נוספת. בדצמבר של אותה שנה חזר לרוסיה, ומונה למפקד קורפוס הרובאים ה-10, וב-1938 מונה למפקד קורפוס הרובאים ה-3. הוא פיקד על הקורפוס שלו במהלך המערכה בפולין, וב-1940 הועבר לפינלנד ולחם במלחמת החורף כחלק מהארמייה ה-13. על חלקו במלחמת החורף הועלה לדרגת גנרל לייטננט וקיבל את עיטור לנין פעם שנייה. למשך תקופה קצרה הוא שימש כמפקד קורפוס הרובאים המיוחד, ולקראת סוף השנה מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי של עבר הקווקז.

אחריתו

ביוני 1946 הוא מונה למפקד הארמייה הממוכנת ה-7 אשר הוצבה בפולין, ופיקד עליה עד אוקטובר של אותה שנה. לאחר מכן מונה למפקד דיוויזיית הטנקים המיוחדת ה-7, ופיקד עליה עד אוקטובר 1949. ב-1950 מונה למפקד ארמיית המשמר ה-11 אשר הוצבה בקלינינגרד. ב-1954 מונה לסגן מפקד הכוחות הסובייטיים בגרמניה, וב-1955 הועלה לדרגת גנרל של ארמייה ומונה למפקד המחוז הצבאי קרפטים, ובמסגרת תפקידו זה השתתף בדיכוי המרד ההונגרי ב-1956, וב-1958 מונה למפקד המחוז הצבאי הבלטי. בתקופה זו החל להתבלט כתאורטיקן וסופר צבאי פורה. ב-1959 נשלח לסין ומונה כיועץ בכיר לצבא השחרור העממי במלחמת האזרחים הסינית. ב-1960 הוחזר לאירופה ומונה למפקד קבוצת הכוחות הדרומית. בין 1962-1965 שימש כסגן מפקד הרמטכ"ל של ברית ורשה. 
ב-1965 פרש מהצבא אך המשיך לשמש כמפקח במשרד הביטחון, וכתב את זיכרונותיו. הוא נותר חבר קרוב של רוקוסובסקי עד מותו של זה ב-1968, והיה מופקד על המשימה של עריכה והוצאה לאור של ספרי הזיכרונות של מפקדו לשעבר. הוא נפטר בביתו שבמוסקבה ב-19 באפריל 1985 בגיל 87. הוא נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
ליגת העל האירית בכדורגל

היסטוריה

הליגה האירית, שהוקמה בשנת 1922, כוללת בתוכה שמונה מועדונים ואלופת הליגה הראשונה היא סנט ג'יימס גייט. עם השנים גדלה הליגה עד כדי 22 מועדונים ולכן היא פוצלה בעונת 1985 לשתי ליגות נפרדות, עליונה ותחתונה, כאשר בליגה העליונה ישנן 12 קבוצות ובליגה השנייה ישנן 10 קבוצות.  בתום כל עונה ישנה תחלופה בין הקבוצה הפחות טובה בליגה העליונה לקבוצה הטובה בליגה התחתונה. כמו כן, הקבוצה שסיימה אחרונה בליגה השנייה חייבת להגיש בקשה להישארות בליגה.
בשנות ה-60 ושנות ה-70 היה השיא של הכדורגל האירי. משחקים של קבוצות, בעיקר מדבלין זכו לשיא באי האירי של 40,000 צופים למשחק. בשנים האחרונות גדלה ההתעניינות באירלנד בפרמייר ליג וליגת העל הסקוטית ולכן מספר הצופים במשחק ירד לכדי כמה מאות בודדים.
באותו הזמן, קבוצות איריות החלו להראות הישגים לא מרשימים באירופה כאשר נוצחו על ידי יריבות ממדינות קטנות בעלות רמת כדורגל נמוכה כגון ליטא, מולדובה ואיסלנד.  
למרות זאת, היו כמה נקודות אור לקבוצות האיריות. למשל, קורק סיטי השיגה תיקו נגד באיירן מינכן מול 13,000 צופים, דרי סיטי הגיעה להפסד מינימלי 2-1 מול בנפיקה ליסבון וסנט פטריק אתלטיק השיגה תיקו 0-0 בסקוטלנד נגד סלטיק.
בשנים האחרונות ישנה עלייה ברמת הכדורגל באירלנד ולראיה הישגי הקבוצות האיריות באירופה. בשנת 2004 שלבורן הגיעה לשלב ההעפלה השלישי של ליגת האלופות אחרי שעברה את קיי. אר. רייקיאוויק והיידוק ספליט ונעצרה רק על ידי דפורטיבו לה קורוניה הספרדית למרות שהצליחה להשיג תיקו ביתי באירלנד 0-0 לעיני 25,000 צופים. לאחר ההפסד הועברה הקבוצה לשלב הראשון של גביע אופ"א בו נפגשה עם ליל כאשר השיגה תיקו ביתי 2-2 אך במשחק החוץ, בצרפת הפסידה 2-0. קורק סיטי גם הגיעה לשלב הראשון של גביע אופ"א בעונת 2005/06, בו הפסידה את כרטיס הכניסה לשלב הבתים לסלאביה פראג הצ'כית.
עד לפני כמה שנים נערכה הליגה במתכונת שאר הליגות במערב אירופה - הליגה מתחילה בקיץ ומסתיימת באביב אך לפי המתכונת החדשה כיום, כפי שנהוגה בסקנדינביה, הליגה מתחילה באביב ומסתיימת בסתיו.
ב-19 ביולי 2006 פרשה מהליגה דבלין סיטי לאחר מספר בעיות עם הספונסר של הקבוצה ולכן הליגה סודרה מחדש ורקורד המשחקים של אותה העונה נגד קבוצה זו נוקה והחישוב שונה.
גיורא צחור

ביוגרפיה

צחור נולד בסנט אטיין שבצרפת בשם ג'ורג' וייס. בתקופת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה הוחבא וגדל במנזר. עלה בגפו לישראל, התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים והיה מפקד מחלקת טנקים. השתחרר בדרגת סגן לאחר ששימש סגן מפקד פלוגה בגדוד 46. במלחמת ששת הימים גויס לשירות מילואים במסגרת חטיבה 37, ולחם עימה בקרבות בצפון השומרון בעמק דותן ושכם. על חלקו בקרב בו השמידה מחלקתו שבעה טנקי פטון של צבא ירדן זכה בצל"ש שהומר לעיטור העוז. במהלך הקרבות נפצע באורח קשה ונכווה בכל חלקי גופו. 
ב-1968 גויס ל"מוסד" וסיים בהצלחה את הקורס המבצעי, זכה בארגון לכינוי "רובר". שירת כלוחם ומפקד ביחידות המבצעיות של הארגון, ולאורך השנים השתתף ופיקד על מבצעים מיוחדים. בסוף שנות ה-70 מונה לסגן מפקד יחידת כידון וב-1984 מונה למפקדה. פיקד על החוליה שהבריחה לישראל את מרדכי ואנונו. ב-1992 פרש משירות קבע ב"מוסד", אך המשיך לשרת במשימות שונות מחוץ לישראל גם לאחר מכן, על שירותו זכה ב-1992 בצל"ש מראש המוסד, שבתאי שביט.  
צחור נהרג בתאונת דרכים ביולי 2012 לאחר שנדרס בעת שרכב על אופניו. תמונתו נאסרה לפרסום.
סולומון גריפ

סולומון גריפ הוא מחזה קומי עם פזמונים שכתב חנוך לוין ואשר עלה לראשונה במאי 1969 בתיאטרון הפתוח בבימויו של הלל נאמן. המחזה כלול בכרך 1 של מחזות חנוך לוין, "חפץ ואחרים" ונחשב למחזהו הראשון של לוין (להבדיל מהיצירות שעלו לפניו ונחשבו קברטים או רביואים). אך תופס מקום פחות מרכזי ביצירתו של לוין בהשוואה למחזה "חפץ", אשר הועלה כשלוש שנים אחריו בתיאטרון חיפה ואשר הביא להכרה בלוין כמחזאי ולא רק כסאטיריקן.

עלילה

המחזה עוסק בסולומון גריפּ השוכב חולה במיטתו מזה ארבע שנים, על-מנת שאשתו פרציפלוכא תטפל בו. בעוד היא רק רוצה להתקדם בחיים ומתחתנת עם הרופא המצליח ד"ר בַּרמָלָי. בסופו של דבר, סולומון גריפ מביא את שניהם למצב שבו הם מאמצים אותו כילדם.

הפקה שנייה - תיאטרון הקאמרי

המחזה הועלה שנית בתיאטרון הקאמרי ב-1981 בבימויו של חנן שניר ובכיכובם של יוסף כרמון וחנה רוט.
לקום אתמול בבוקר

עלילה

שדרן טלוויזיה אגוצנטרי בשם פיל קונורס, המפיקה שלו ריטה והצלם לארי נשלחים מטעם עבודתם בתחנת הטלוויזיה WPBH-TV9 לעיירה פונקסאטוני שבפנסילבניה לסקר את אירועי יום המרמיטה. לאחר החגיגות הצוות אמור לחזור, אך בדרכם חזרה, סופת שלגים חזקה מעכבת אותם ללילה נוסף בפונקסאטוני.
להפתעתו של פיל, למחרת בבוקר הוא מגלה שהוא קם לבוקר האתמול, באותה השעה, עם אותו שיר שמתנגן ברדיו ועם אותם אירועים שקרו אתמול. הוא גם מבין שהוא היחיד שיודע זאת ושיש לו זכרונות מהיום ה"קודם", וכך ממשיכים חייו יום אחרי יום בלולאת זמן, כשהוא מתעורר לאותו יום עצמו.
פיל מתאהב במפיקה שלו, ריטה, ומנסה ליצור איתה רומן כל יום מחדש. במהלך הסרט פיל משנה אט אט את אישיותו עד שהוא יכול לעבור ל"יום הבא" של חייו.
לאו פון קלנצה

חייו

פון קלנצה למד אדריכלות באוניברסיטאות של ברלין ופריז. בין השנים 1808–1813 שימש כאדריכל החצר של מלך וסטפאליה. בשנים שלאחר מכן עבר לבוואריה, ובשנת 1816 מונה כאדריכל החצר של לודוויג הראשון, מלך בוואריה. הוא תכנן עבור לודוויג הראשון מבנים רבים במינכן בסגנון הניאו קלאסי.
פון קלנצה הושפע מהערצתו של פטרונו להלניזם, והשפעה זו באה לידי ביטוי מוחצן ביצירתו האדריכלית.
עם הכרזת עצמאותה של יוון המודרנית זימן בנו של לודוויג הראשון, אותון, מלך יוון, את פון קלנצה לאתונה במטרה לתכנן אותה מחדש בסגנון הבנייה של יוון העתיקה.
 שמו של פון קלנצה וסגנונו המשיכו להתפרסם, והוא הוסיף וקיבל על עצמו עבודות תכנון אדריכלי משליטים באירופה. כך למשל מונה בידי ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה לתכנן את מוזיאון ארמיטאז' החדש שיציג את עתיקות יוון, רומא ומצרים.
פון קלנצה השתמש בכישוריו כצייר אומן בשירטוטי המבנים שלו. הוא הרבה לצייר מבנים עתיקים כמודל מוקדם לתכנון האדריכלי שביצע. במשך כל השנים הקפיד להשתלם באדריכלות העת העתיקה של יוון ורומא, והשתתף בחשיפות ושיחזורים של מבנים מן התקופה שריתקה אותו.
קונצ'רטו לכינור של ברהמס

דרישות טכניות

הקונצ'רטו לכינור נחשב לאחת היצירות החשובות ביותר ברפרטואר לכינור. הדרישות הטכניות מן הסולן קשות מאוד, תוך שימוש נדיב בצלילים כפולים, אקורדים שבורים, מעברי סולמות מהירים וגיוון ריתמי. אפשר לייחס את הקושי לכך, שברהמס היה בעיקר פסנתרן (הסבר אפשרי גם לתביעות הטכניות, שצ'ייקובסקי מעמיד בקונצ'רטו שלו לכינור).  
הבחירה של ברהמס ברה מז'ור לקונצ'רטו שלו רבת משמעות. הואיל והכינור מכוון סול-רה-לה-מי, המיתרים הפתוחים, בהדהוד סימפתטי, מוסיפים ברק לצליל. סביר להניח שזו הסיבה לכך שסולם זה משמש בעוד כמה קונצ'רטי, למשל של בטהובן ושל צ'ייקובסקי. 
ברהמס כתב עוד שלושה קונצ'רטי: הקונצ'רטו לפסנתר מס 1 (1859), הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (1881) והקונצ'רטו הכפול (1887) לכינור, צ'לו ותזמורת.
משה קופפרמן

ביוגרפיה

משה קופפרמן נולד בירוסלב שבפולין בשנת 1926, למשפחה שעסקה במסחר בטקסטיל. אביו בא ממשפחת חרשי נחושת וזהו מקור שם המשפחה (קופר – מן). בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, גורש עם משפחתו מביתו, ושנותיו הבאות עברו עליו בבריחה מתמדת. הוא חי במחנה באורל, בקזחסטן ובמחנות העקורים בגרמניה, שני הוריו נפטרו בתקופה זו, והוא שרד בזכות עבודה בעבודות פיזיות קשות. חוויית המלחמה באו לידי ביטוי עז בהמשך חייו בעבודותיו האמנותיות. 
לאחר שחזר לפולין אחרי המלחמה, עלה קופפרמן לארץ ישראל בשנת 1948, והיה ממקימי קיבוץ לוחמי הגטאות, שבו חי עד לפטירתו. עם עלייתו עבד כטפסן בניין. לאחר מכן למד ציור והושפע בעיקר מזרם אופקים חדשים שהיה שליט באומנות הישראלית בעשורים הראשונים של המדינה. עבודותיו המאוחרות הן ציורים ורישומים מופשטים שאלמנט הבנייה והמחיקה של היווצרות הציור ופעולת הציור נוכחים בו מאוד.
תערוכתו הראשונה הוצגה במוזיאון ישראל בירושלים בשנת 1969. מאז הציג גם במוזיאון סטיידלק באמסטרדם, במרכז פומפידו בפריז, במוזיאון היהודי של פריז ובקארנגי אינטרנשיונל. בשנת 2002 אצר יונה פישר תערוכה רטרוספקטיבית גדולה של קופפרמן במוזיאון ישראל. תערוכה זו יצרה דיון מחודש בעבודתו.
בשנת 2000 זכה קופפרמן בפרס ישראל לציור (יחד עם מיכאל גרוס ומיכה בר-עם). בנימוקיהם ציינו השופטים כי "עבודתו ניצבת היום בכותל המזרח של אומנות ישראל. תמונותיו גדולות הממדים וכן רישומיו הקטנים מוצגים וזוכים להערכה רבה בכל המוזיאונים החשובים בעולם".
בשנת 2003 נפתחה בצמוד לסטודיו האומן בקיבוץ לוחמי הגטאות, גלריה בה מוצגות עבודות מתחלפות מעבדותיו.
משה קופפרמן נפטר בישראל בשנת 2003, בגיל 77. הותיר אחריו אשה - מיה, ולהם שלוש בנות ובן. עם מותו הספיד אותו הצייר רפי לביא: "משה קופפרמן, צייר שבכל פעם שאני רואה ציור שלו, אני מתרגש, נפטר. התערוכה שיונה פישר אצר לפני כשנה סימנה אותו כערך תרבותי עצום. קונצנזוס".
פסטיבל הפרסום בקאן

פסטיבל הפרסום בקאן הוא פסטיבל בן שבעה ימים הנערך בעיר קאן שבצרפת מדי שנה. בפסטיבל מוענקים פרסי האריה, הנחשבים לפרסים היוקרתיים ביותר בענף, לזוכים בתחרויות הפרסום בקטגוריות השונות. ב-2008 השתתפו בפסטיבל למעלה מ-10,000 נציגים מ-85 מדינות.
הפסטיבל נוסד ב-1954 בהשראת פסטיבל הקולנוע בקאן, על ידי קבוצת יזמים מענף הפרסום שביקשה לקדם את הפרסום בקולנוע. הפסטיבל הראשון נערך בוונציה, כשלתחרות נרשמו 187 פרסומות מ-14 מדינות. הפרס בתחרות בדמות האריה נוצר בהשראת האריות מכיכר סן מרקו המקומית. הפסטיבל השני נערך במונטה קרלו ומאז נדד בין מונטה קרלו לקאן, עד לשנת 1984 בה נתקבע מושבו בקאן.
ב-1992 שונה שם הפסטיבל מפסטיבל סרטי הפרסום הבינלאומי לפסטיבל הפרסום הבינלאומי, כחלק ממגמה להרחיב את העיסוק גם באמצעי פרסום נוספים כגון בדפוס ובעיתונות. ב-1998 נפתחה התחרות גם לאמצעי פרסום באינטרנט וב-2005 גם לתחום הפרסום ברדיו.
ב-2004 נרכשו הזכויות לפסטיבל על ידי ענקית התקשורת וההפקות הבריטית EMAP.

Cannes Young Lions

במהלך הפסטיבל ישנה גם תחרות הפתוחה לצוותים מקצועיים עד גיל 29, ומתרחשת במהלך הפסטיבל. כל צוות מיצג מדינה (וגם צוות אחד שמגיע דרך תחרות מקדימה ביו-טיוב "The 48 Hour YouTube Cannes Young Lions Ad Contest")
כל צוות מתמודד על אחת מארבע הקטגוריות (פרינט, סייבר, פילם ואסטרטגיה שיווקית), צוות סייבר או פרינט מורכב מארט דיירקטור וקופי רייטר. כל צוות מקבל 24 שעות להכין בריף המקדם ארגון חברתי.
אליה אודוקסיה

ביוגרפיה

אביה, פלאוויוס באוטו, היה מגיסטר מיליטום ממוצא פרנקי בצבא רומא המערבית, ואין כל פרטים על אמה, אם כי משערים כי הייתה ממוצא ברברי.
אביה מת בין השנים 385-388, ואאליה אודוקסיה עברה להתגורר בביתו של מגיסטר מיליטום של צבא רומא המזרחי, דבר המרמז על קשרי ידידות בין המשפחות או ברית פוליטית.
ב-27 באפריל 395, נישאה לארקדיוס. פלביוס אאטיוס, מי שהיה באותה עת מגיסטר מיליטום במערב, לא ראה בעין יפה את התחזקותו של ארקדיוס אחרי נישואים אלו.
לאאליה אאודוקסיה הייתה השפעה גדולה על בעלה, ועד למותה הייתה אחת הדמויות החזקות והמשפיעות בממלכה.
לבני הזוג נולדו : תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית ומי שמילא את מקום אביו, אחותו הגדולה פולכריה ומי ששימשה דה-פקטו כקיסרית עד להגיעו לבגרות וילדים נוספים שרובם לא הגיעו לבגרות.
אליה אודוקסיה מיוצגת ב"ארוחת הערב של ג'ודי שיקגו, כאחת מ-999 השמות המופיעים במיצג.
אפרים עברון

ביוגרפיה

נולד בחיפה, התייתם מאביו בגיל שלוש. למד בבית הספר הריאלי והיה חבר בתנועת השומר הצעיר. במלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי. למד היסטוריה, פילוסופיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים ומשפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים. שירת בחטיבה הירושלמית. הצטרף לסגל משרד החוץ ב-1949 ולאחר תקופה קצרה מונה למזכירו של שר החוץ משה שרת. ב-1953 כיהן כמזכיר שני בשגרירות ישראל בוושינגטון, בשנת 1951 מונה למזכירו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון. ב-1954 מונה למזכירו של פנחס לבון והיה שותף להתרחשויות מאחורי הקלעים שהובילו לפרשת לבון. בשנים 1957-1959 שימש כנציג ההסתדרות בארצות הברית. 
שימש יועץ בשגרירות ישראל בלונדון וב-1963 קודם לדרגת ציר. ב-1965 מונה לראש המשלחת הדיפלומטית הישראלית בוושינגטון. היה אחד האישים המרכזיים שעסקו בדיפלומטיה הישראלית מול הממשל האמריקאי בתקופת מלחמת ששת הימים. ב-1968 מונה לשגריר ישראל בשוודיה בה כיהן תקופה קצרה בטרם התמנה ב-1969 לשגריר בקנדה במקומו של השגריר אריה אשל שנפטר. ב-1972 מונה לסמנכ"ל משרד החוץ לצפון אמריקה ובהמשך מונה משנה למנכ"ל משרד החוץ.
בשנת 1977, לאחר עליית הליכוד לשלטון, מינהו שר החוץ בממשלת בגין, משה דיין, כמנכ"ל משרדו. בדצמבר 1978 מונה לשגריר ישראל בארצות הברית וכיהן בתפקיד עד 1982. 
בין השנים 1984–1988 כיהן כנשיא אוניברסיטת חיפה.
נפטר ברמת גן ב-17 ביולי 1995.
בנו, עורך הדין דן עברון, נשוי לליטל ידין בתו של פרופ' יגאל ידין.
אריאנה ריצ'רדס

ביוגרפיה

ריצ'רדס נולדה בהילדסבורג, קליפורניה בספטמבר 1979 לדריאל וגארי ריצ'רדס. משפחתה היא צאצאית של האומן "קרלו קריוולו" (Carlo Crivelli). היא למדה במכללת סקידמור וסיימה את הלימודים ב-2001 עם תואר ב"אמנות ודרמה". בהמשך גם למדה הוראת אומנות ב"מכללה לעיצוב" (ArtCenter College of Design) בפסדינה, קליפורניה.
ריצ'רדס התחתנה עם מארק בולטון באורגון ב-2013 ולשניהם בת. הם מתגוררים בסיילם.

קריירה

הפעילות הראשונה שלה החלה ב-1987 בסדרה "Into the Homeland" ובסדרה האמריקאית בנות הזהב.
שנה לאחר מכן הופיעה בסרט הקולנוע הראשון שלה: "אני אתפוס אותך פראייר" בו שיחקה ילדה קטנה.
ב-1989 הופיעה בסרט "פרנסר" של ג'ון דיי הנקוק כקרול וות'רביי.
ב-1990 שיחקה בפחד עד מוות כמינדי סטרנגווד. ובסרט Spaced Invaders.
ב-1992 שיחקה ב"Timescape" בתפקיד הילארי וילסון לצד ג'ף דניאלס שגילם את אביה, בן וילסון.
ב-1993שיחקה בפארק היורה של סטיבן ספילברג בתפקיד לקס מרפי, נכדתו של ג'ון האמונד (ריצ'רד אטנבורו). משחקה בסרט הפך אותה לידועה וזיכה אותה ב-5 פרסים, ביניהם בפרס במבי (Bambi Award).
ב-1995 שיחקה בסרט אנגוס כמליסה לפבר.
ב-1997 שיחקה בפארק היורה: העולם האבוד לקס מרפי, אך הפעם בתפקיד קצר בתחילת הסרט.
ב-2001 שיחקה בסרט "Tremors 3: Back to Perfection" בתפקידה בסרט הראשון כמינדי סטרנגווד.
ב-2013 שיחקה בסרט "Battledogs" כדונה וורהיז.

אמנות נוספת

בנוסף למשחק ריצ'רדס הוציאה אלבום מוזיקלי ב-1993 של החברה היפנית "Pony Canyon", לבום המשלב שירי פופ של נוער ומוזיקות ריקודים של שנות ה-90.
היא חזרה לשיר לצד המוזיקאי דייוויד פוסטר באלבומו "The Prayer" מ-2008.
מאז סיום לימודיה במכללת סקידמור היא החלה לצייר והפכה לאמנית מצליחה. באוקטובר 2005 זכתה במקום הראשון של תחרות הציור הלאומית של אמריקה (בחסות מגזים האמנות האמריקאי) עבור הציור "Lady of the Dahlias".