אבשלום אליצור

ביוגרפיה

אליצור נולד בכרמאן שבאיראן למשפחה יהודית-דתית. כשהיה בן שנתיים עלתה משפחתו לישראל והתיישבה ברחובות. בנעוריו החל לעבוד במעבדה במכון ויצמן.
ב-1987 הוציא לאור את ספרו "לפני ולפנים - עיונים פסיכואנליטיים במקרא וביהדות", שהפך רב-מכר. למרות היותו אוטודידקט חסר כל השכלה אקדמית ואף חסר תעודת בגרות, התקבל אליצור למסלול לתואר דוקטור בפיזיקה בהמלצתו של פרופ' יקיר אהרונוב מאוניברסיטת תל אביב, לאחר ששמע הרצאה שלו במכון ויצמן על מכניקת הקוונטים. זמן קצר לאחר פרסום ספרו, אהרונוב היה המנחה שלו. אליצור היה מקורב אליו במשך שנים רבות ואף ניסח חלק ממאמריו. אליצור סיים את הדוקטורט ב-1999 במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן ובחוג לפיזיקה, באוניברסיטת תל אביב. פרופ' שניאור ליפסון ממכון ויצמן מינהו ליועצו.
בשנים 1987–1988 היה אליצור יועץ ומנהל של המרכז למדעים מתקדמים באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה. בשנים 1988–1995 היה יועץ במחלקה לפיזיקה כימית במכון ויצמן, ומ-1997 הוא משמש כיועץ לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן. ב-1993 הגה אליצור, יחד עם לב ויידמן, ניסוי פיזיקלי הקרוי על שמם. ב-1999 התמנה אליצור למרצה, ומ-2001 עד 2006 היה מרצה בכיר בפקולטה ללימודים בינתחומיים באוניברסיטת בר-אילן, אך פוטר בטרם קיבל קביעות. את פיטוריו הציג בהמשך כלא-מקצועיים:
בשנים 1998–1999 לימד כמרצה אורח באוניברסיטת תל אביב ושהה כפרופסור אורח באוניברסיטת בירלה במומבאי שבהודו בשנת 2000. משמש כחבר הוועד המנהל של המרכז ללימודים חדשניים באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה. ב-2008 שהה כפרופסור אורח באוניברסיטת ז'וזף פורייה בגרנובל שבצרפת. כיום הוא פועל, יחד עם מדענים ישראלים נוספים, במסגרת שיתוף פעולה וירטואלי תחת השם "אייר - המכון הישראלי למחקר מתקדם".
אבשלום אליצור משמש בחבר השופטים של פרס Origin-of-Life Prize, ויועץ לחברה הבינלאומית לחקר הסימטריה ISIS-Symmetry.
אליצור פרסם מאמרים רבים בתחומי פיזיקה שונים, ביולוגיה, פסיכולוגיה ופילוסופיה, ומרצה בתחומים אלה. הוא משמש עורך מדעי של כתב העת Frontier Perspectives, נמנה עם עורכי כתב העת "נפש: רבעון לפסיכולוגיה, לטיפול, לטיפוח רגשי ולחינוך יצירתי", חבר מערכת של The Frontier Series: Monographs and Books on Frontiers of Modern, עורך משנה של The Journal of Mind and Behavior ומעורכי Old and New Concepts of Physics, היה מעורכי כתב העת The Journal of Mind and Beahviour (כתב העת למוח ולהתנהגות), ושל המגזין Entropy: International Journal of Entropy and Information Studies (אנטרופיה: כתב עת בינלאומי לאנטרופיה וללימודי מידע), שימש כעורך מדור מדעי הטבע בכרך מילואים ג' של האנציקלופדיה העברית, ועורך מדעי הטבע בלקסיקון האנציקלופדי החדש.
אליצור הוא יו"ר ארגון "מכנף דרום לציון", העוסק בעליית הפלשמורה לישראל. פרט לפעילותו במסגרות אקדמיות, נוהג אליצור להרצות לעיתים קרובות בפני הקהל הרחב. הרצאותיו מאופיינות בשימוש בשפה הומוריסטית ובדוגמאות פשוטות, ההופכות גם נושאים סבוכים כפיזיקה מתקדמת או פילוסופיה גבוהה לנגישים וברורים.
בעבר היה בן זוגה של העיתונאית תימורה לסינגר, ולהם בת.

מחקריו

אבשלום אליצור חוקר בארבעה תחומים שונים: פיזיקה, ביולוגיה, פסיכולוגיה ופילוסופיה, מאמריו פורסמו בכתבי-עת וספרים מקצועיים בתחומים אלה.

פיזיקה

מחקריו המדעיים של אליצור בפיזיקה תאורטית עוסקים בבעיות-יסוד: אי-מקומיות קוונטית, אנטרופיה, ממה נובע חץ הזמן ובעיות בתורת היחסות הפרטית והכללית. אחד ממאמריו הראשונים יחד עם פרופסור לב ויידמן מאוניברסיטת תל אביב הציג לראשונה את ניסוי אליצור-ויידמן
המאפשר לדעת על קיומו של גוף בלי ליצור איתו אינטראקציה ממשית. 
מאמרים מאוחרים יותר עם שחר דולב חידדו פרדוקסים שונים בתורת הקוונטים והציעו תחזיות נסיוניות. אליצור, דולב והפיזיקאי האוסטרי אנטון ציילינגר פרסמו מאמר על "EPR מהופך", גרסה פרדוקסאלית של ניסוי איינשטיין-פודולסקי-רוזן (EPR) שבה האירוע המקשר בין שני חלקיקים רחוקים נמצא דווקא בעתיד שלהם ולא בעבר. בהמשך הציעו אליצור ודולב מודל ראשוני בשם "דינאמיקת המרחב-זמן". המודל מנסה לשלב את העקרונות הסותרים של תורות הקוונטים והיחסות על יסוד ההנחה כי מעבר הזמן אינו סובייקטיבי, כמו שטוענים רוב הפיזיקאים, אלא תכונה אובייקטיבית של הזמן שטרם הוסברה. אליצור ודולב ערכו ספר בהוצאת שפרינגר, "Quo Vadis Quantum Mechanics?"

ובו מאמרים בשאלה "לאן הולכת תורת הקוונטים" שנכתבו על ידי פיזיקאים מובילים וחתני פרס נובל. כמו כן הצטרף אליצור למאיר שיניצקי ממכון ויצמן ולחוקרים ישראליים אחרים בכמה מאמרים על תופעות לא מוכרות הקשורות בהבדל בין מולקולות כיראליות (מולקולות שלא ניתן ליצור חפיפה בינן לבין "מולקולת המראה" שלה על ידי סיבוב במרחב).
בכמה מעבודותיו של אליצור יש גוון הומוריסטי או שנון. ניסוי אליצור-ויידמן נוסח במקור כשיטה לבדיקת פצצות בלי לפוצץ אותן, ואליצור השתמש לשם כך בהבחנה בין nothing ו-gurnisht לציין שני סוגי מדידות עם תוצאה שלילית. מאמר המרחיב את משמעות ניסוי איינשטיין-פודולסקי-רוזן, שכתב עם רורליך ופופסקו, פורסם כשאליצור מחבר ראשון, וכך זכה המאמר לכינוי EPR.
הספרון "זמן ותודעה" של אליצור בהוצאת אוניברסיטה משודרת מסביר בשפה פשוטה בעיות קשות בתורת הקוונטים ובפיזיקה של הזמן.

ביולוגיה

עבודותיו במדעי החיים משתמשות במושגים מתחומי התרמודינמיקה, תורת האינפורמציה וחקר המערכות מורכבות למחקר תהליכים ביולוגיים. יחד עם גורן גורדון חקר את התהוותו של המצב המורכב, הנמצא בין שני המצבים הקיצוניים הידועים בתרמודינמיקה כ"סדר" ו"אי-סדר". לפי התוצאה אותה קיבלו, קל יותר ליצור מצב מורכב דווקא על ידי יצירת מצב בעל סדר גבוה יותר תחילה, וממנו "לרדת" (בעזרת החוק השני המחייב את עליית האנטרופיה) אל המצב המורכב.

פסיכולוגיה

ספרו הראשון, ולמעשה פרסומו הראשון, הוא לפני ולפנים - עיונים פסיכואנליטיים במקרא וביהדות שראה אור ב-1987. זהו ניסיון שאפתני לתת פירוש פסיכואנליטי מקיף לתנ"ך בפרט וליהדות בכלל.
את מחקריו הפסיכואנליטיים ביהדות המשיך בכמה מאמרים שפורסמו במקומות שונים ובגרסה מורחבת ברשת. "מִבְּשָׂרִי אֵחֱזֶה אֱלוֹהַּ: התבוננויות פסיכודינמיות בחוויית ההתגלות ובאמונה הדתית"
מסביר את חוויות ההתגלות והנבואה כתגובות אבל לא-תקין על אובדן אב ופגיעות נרקיסיסטיות. "אבל אשמים אנחנו על אחינו: דמות האחר בספר בראשית"
 הולך בדרך הפוכה ומחפש את מקורות הדמויות השליליות בתרבות או דת כלשהי. "זכר עמלק וטעם החזיר: האנטומיה של השנאה המטפיזית"
 מקצין כיוון חקירה זה ומתמקד במושאים השנואים ביותר ביהדות ובתרבויות אחרות. כאן הצביע אליצור על קווי-דמיון רבים בין מושא השנאה לבין השונא עצמו, איתם השונא לא מסוגל להתמודד.
פרסם מאמרים בנושאים כלליים יותר בפסיכולוגיה ובפסיכואנליזה. על אף שאינו מטפל, לא נמנע מעיסוק גם בנושאים קליניים. יחד עם פרופ' חיים עומר כתב את המאמר "מה תאמר לאדם שעל הגג? הצעה לטקסט למניעת התאבדות בזמן אמת". המאמר הציג, לראשונה בספרות המקצועית, "מסר מניא" פשוט המכוון אל אדם העומד להתאבד, אף אם הוא אלמוני לגבי זה המנסה להצילו ואפילו אם המציל אינו איש מקצוע, בהתבסס על שני עקרונות עיקריים: הבעת סימפתיה ולא נייטרליות או התרסה, והבעת סיבות נגדיות להתאבדות לתודעת המתאבד במקום הסתפקות בסימפתיה זו. המאמר פורסם ברשת גם באנגלית, בגרמנית וברוסית ועורר הדים רבים.
לדעתו של אליצור הומוסקסואלים שאינם שלמים עם נטייתם יכולים בעזרת פסיכולוגים לעבור טיפול המרה, אך הוא אינו מתנגד להומוסקסואליות, שאותה תיאר כבחירה לגיטימית. ככלל אליצור מתנגד חריף למה שהוא מכנה "ביולוגיזציה" מופרזת של תחומי בריאות הנפש והתדלדלות הפסיכותרפיה.

פילוסופיה

בבעיית גוף-נפש, למרות היותו מטריאליסט, פרסם מאמרים בהם הוא מציג לטענתו הוכחה לטובת הדואליזם (התורה הטוענת שהתודעה נבדלת מהתהליכים המוחיים).
את הפוסטמודרניזם פטר כגיבוב הבלים, ובמאמרו "על שמונה הבלים פוסט-מודרניסטיים" מנה שמונה טיעונים שהוא מזהה עם הפוסטמודרניזם תוך הצגת טיעוני נגד

מחקרים עכשוויים

מספר פרקים מתוך ספרו "לחזות בתפארת: התפתחות הפיזיקה בהשראת אידיאל היופי" נכתבו ופורסמו ברשת. בספר זה הוא מציג את התפתחות הפיזיקה מימי היוונים ועד המאה העשרים ואחת כחיפוש אחרי צורות יותר ויותר עמוקות של יופי. אחרי סקירת התורות השונות של הפיזיקה הוא עובר בסוף הספר להציג את עבודותיו והשערותיו שלו לגבי התורה העתידית. בספר מופיעים מספר קטעים אוטוביוגרפיים.