תותב

תותב (מכונה גם פרותזה, מאנגלית: Prosthesis) הוא אביזר מכני התופס את מקומו הפיזי של איבר אשר חסר בגוף, ומבחינה תפקודית ממלא, באופן מלא או חלקי, את תפקידו של האיבר החסר. 
תותב יכול להיות אביזר של טכנולוגיה מסייעת או אביזר של קוסמטיקה. תותב קוסמטי בא למלא פונקציה אסתטית בלבד והוא נראה, עד כמה שאפשר, כמו חלק הגוף שאבד (כדוגמת עין זכוכית שאינה מסיעת לראיה אלא רק משווה לאדם מראה חסר לקות). לעומת זאת, תותב שהוא אביזר טכנולוגיה מסייעת מתפקד עד כמה שאפשר כמו חלק הגוף שאבד אך עשויי להיראות שונה לחלוטין מהאיבר אותו הוא מחליף (כדוגמת יד תותבת שמאפשרת לאחוז בחפצים ונראית כמו צבת).

רגל תותבת

אחד התותבים הנפוצים בעולם הוא רגל תותבת. רגליים תותבות מסווגות הן על פי תפקודן והן על פי אורכו של החלק החסר של הרגל והמפרק המתפקד שמעל לקטיעה. יש רגליים תותבות שמחליפות רגל שנקטעה לאורך הירך או בברך עצמה, יש המחליפות רגל שנקטעה לאורך השוק ויש המחליפות רגל שנקטעה בקרסול. רגליים תותבות מותקנות לאנשים שאיבדו את רגלם כתוצאה מחבלה, למשל בשל תאונה או אירוע אלים, שעברו ניתוח קטיעה בעקבות מחלה כגון סוכרת, שעברו ניתוח קטיעה עקב פגם מולד ברגל או שנולדו בלא רגל (כ 5% מבעלי הגפיים הקטועות נולדו עם קטיעה).
רעיון הרגל התותבת מוכר מזה אלפי שנים ורגלים תותבות הוזכרו ביצירות ספרות מוכרות וותיקות כמו אי המטמון. למרות זאת, היכולת להרכיב רגליים תותבות מוצלחות איננה כה ותיקה והרכבתן איננה פשוטה. האתגר הגדול בהרכבת רגל תותבת הוא הרכבת התושבת המקשרת את התותב אל הגדם. עיצוב החיבור כך שלא יכאיב כאשר כל משקל הגוף שעון על הגדם ולא יתפרק כאשר הרגל מונפת בזמן הליכה או ריצה, אינו פשוט.
אתגרים אחרים בעיצוב הרגל התותבת הם החלפת פעולת הברך והקרסול ובניית תותב קל משקל וקל מימון. במרבית הרגליים התותבות יש קרסול מקובע והטרמינל, המחליף את כף הרגל, עשוי מחומר גמיש או ספוגי, המתכופף עם השענת משקל הגוף עליו. לעומת זאת, בהחלפת פעולת הברך, הושקעו מאמצים הנדסיים רבים. ברך של רגל תותבת אמורה להתכופף כשהרגל מונפת ולהינעל כשהטרמינל מונח על הארץ. נעילה קבועה יוצרת סרבול וכיפוף בזמן שאינו מתאים וגורם לנפילת המשתמש.
סוג הרגל התותבת הנפוץ ביותר בחלוקה על פי תפקוד הוא רגל תותבת המותאמת להליכה בסביבה עירונית. סוגים אחרים הם רגל תותבת זולה המותאמת להליכה עבור העובדים בסביבה השוחקת רגליים תותבות או עבור אזרחי מדינות עולם שלישי, רגל תותבת המותאמת לריצה ורגל תותבת קוסמטית. הרגליים התותבות הקוסמטיות נדירות ביחס לידיים התותבות הקוסמטיות.

הכשרתם של ספקי גפיים תותבות

אספקת תותבות היא ענף באספקת טכנולוגיה מסייעת - מקצוע פרא-רפואי. הספק הוא גם האיש המרכיב את האיברים התותבים. הרכבת תותבות מצריכה למידת נושאים בהנדסה, הנדסת אנוש, הנדסת חומרים, אנטומיה, פיזיולוגיה, אספקת טכנולוגיה מסייעת, עבודה בבית מלאכה, עיצוב וגיוס הון - לשם מימון התותבות מהביטוחים הרפואיים, מתוכניות סיוע ממשלתיות ומגופים התנדבותיים. הלימודים בתחום זה נמשכים כחמש שנים כולל ההתמחות. קיימות אוניברסיטאות כמו Northwestern University שבאילינוי המציעות מסלול לימודים העוסק באספקת תותבות ומישרים. מישרים (אורטזות) הם התקנים לשיפור תפקוד איברים המורכבים על איבר קיים.

אצבעות, עיניים ואפרכסות תותבות

לתותבות המחליפות עיניים (Ocular prosthetic) ואפרכסות אוזן ואצבעות יש ערך אסתטי בלבד (יש יוצאי דופן מעטים בתחום האגודלים התותבים). הן מעוצבות לרוב בידי אדם ששם את דגש עבודתו על ניסיון לדמות איברים אלה לאיברים המקבילים של המטופל. עין תותבת מושמת במקומה בעזרת ניתוח ובמידת האפשר מחברים אליה את שרירי העין החסרה כדי שהתותב ינוע באופן התואם את העין השנייה.
בשנים האחרונות הצליחו ליצור אבות טיפוס לעיניים ביוניות, שמחליפות את העיניים האנושיות באופן חלקי ביותר. העיניים האלו משתמשות בעצבים כדי לתקשר עם המוח ומבדילות בעיקר בין חושך מוחלט לבין נקודות אור.

שיניים תותבות

מערכת שיניים תותבות (Dentures) מחליפה את כל או כמעט את כל השיניים הטבעיות בפעולות הנגיסה והלעיסה, בעלת חשיבות אנטומית ופיזיונומית וכמו כן היא בעלת ערך קוסמטי-אסתטי רב. חשיבותן של השיניים התותבות בא לידי ביטוי באופן קוסמטי נראה לעין באופן מיידי ומאפשר שימור של מבנה לסת וחלל פה תקינים לטווח ארוך. בעבר השיניים עבור התותבות היו מיוצרות מעץ ואף משיניהם של עבדים, בהתאם למעמדו ויכולתו הכלכלית של בעל התותבות. כיום השיניים עשויות מחומרים אקריליים. מערכת שיניים תותבות נפוצה מאוד אצל אנשים זקנים בעשור הראשון של המאה ה-21. אחד האנשים הראשונים שידוע שהשתמש בשיניים תותבות היה נשיא ארצות הברית הראשון, הגנרל ג'ורג' וושינגטון. אחד הממציאים החשובים בתחום היה הממציא והנדבן הציוני שמואל בלום.

חלק תותב לפין

גברים הסובלים מאובדן מוחלט של יכולת הזקפה יכולים לעבור ניתוח בו מוחלפות הרקמות המתמלאות בדם בעת הזקפה (Corpora Cavernosa) בתותב מתנפח. התותב מותקן בתוך הפין והוא מתנפח בהפעלה של מנגנון בעזרת היד. החלפת רקמות אלה בתותב היא בלתי הפיכה.

לב מלאכותי

איברים פנימיים המצויים בחלל הבטן ובית החזה עשויים לתפקד שלא כהלכה כתוצאה מחבלה, מום מולד או מחלה ויש צורך להחליפם. תותבים עבור איברים אלה הם נדירים ביותר. מאז שנות השמונים של המאה העשרים נעשים מחקרים רבים למציאת דרכי יצור תותבים לאיברים פנימיים. מרבית המחקרים האלה עוסקים בפיתוח לב מלאכותי. אולם, נכון לשנת 2007, שיווק תותבים לאיברים אלה טרם הצליח. הפתרונות הקיימים כיום כוללים השתלה של מכשור טכנולוגיה מסייעת לשיפור תפקוד האיבר כגון קוצב לב, חיבור למכונות חיצוניות כבדות בבית החולים (מכונת דיאליזה לחולי כליות, מכונת לב ריאה), התניידות עם מכשור המקל על פעולת האיבר (בלוני חמצן), השתלות איברים מאדם מת (לב, ריאה, כליה, כבד) או מתורם חי (כליה, אונה מהכבד), השתלות עצמיות של חלקי איברים (רקמה עצמית שמחקה שסתום לב) והשתלה מחיות (שסתום לב של חזיר).
היתרונות בהשתלה של תותבים עבור איברים פנימיים מחלל החזה והבטן על פני השתלה מאדם אחר או מבעל חיים הם עצומים. אין צורך לאתר תורם מתאים (על מנת לצמצם את סיכויי דחיית השתל על ידי המערכת החיסונית) אין צורך שהתורם ימות בסמיכות לזמן ומקום הנתרם הזקוק לאיבר בדחיפות ואין צורך לקחת תרופות לדיכוי שארית התגובה החיסונית. כמו כן, אנשים רבים נפטרים בעודם ממתינים למציאת תורם או בשל דחיית השתל. בנוסף לזאת, השתלות איברים אלו הן מן היקרות שבטיפולים הרפואיים. זמינות גבוהה של תותבים והפטור מניתוח התורם עשויים גם להוזיל את מחירי הטיפול.

תותבות באמנות

גפיים תותבות הן סימנים בולטים לעין ללקות קשה והם גם אמצעי טכנולוגיה מסייעת ותיקים יחסית. על כן התגבשה מסורת של מסרים הקשורים בהם באמנות. הרגל והיד התותבת, לצידה של הרטייה המסתירה ארובת עין חשופה, הפכו לאחד ממאפייניה הקבועים של דמות שודד הים הנועז. מעבר לסימן ההיכר לשודד הים או לימאי הוותיק, כמו בשיר "רגל מעץ" של בני ברמן. שודד זה, כפי שמוצג, למשל, ביצירות אי המטמון ופיטר פן, הוא חזק דיו כדי לגבור בקרב על אנשים חסרי לקות. דמות זו קיבלה השראה, ככל הנראה, מהאדמירל הנועז הוריישו נלסון.
ישנן גם יצירות שמשתמשות בתותבות כדי להמחיש את נועזותו של לוחם שאינו ימאי או שודד ים. ניתן למנות ביניהן את הנמלט – שבו האריסון פורד מגלם רופא שאינו מצליח להילחם נגד אדם בעל יד תותבת שרוצח את אשתו. דמותו של פורד גם אינה מצליח להביא את הרוצח למשפט עד שהיא פורצת לתיקים רפואיים כדי לאפיין את הרוצח על פי התותב. סרט בולט אחר ביניהם הוא הדרקון של ברוס לי – שבו לוחם מרושע שמתיימר להילחם רק בידיים ריקות מחזיק סליק שלם של ידיים תותבות המשמשות ככלי נשק. סרטי הפרודיה הנמלט מת מצחוק וסרט מטוגן (בו מוקדש פרק שלם לפרודיה על "הדרקון") שמים מוטיב זה ללעג ומזכירים לקהל שנכים הם אנשים חלשים מבחינה גופנית.
ישנן גם יצירות בהן התותב מופיע בהקשרים אחרים. הסרט "למצוא את ארץ לעולם לא", שמתאר את סיפור כתיבתו של "פיטר פן" מציג את היד התותבת דמוית הוו של קפטן הוק (מילולית: סרן וו) כסמל דווקא למחלה סופנית. הסרט מזכיר שביצירה פיטר פן היד התותבת אינה סימן שתמיד היה לדמותו קפטן הוק. ידו של הוק, עם שעון היד שהיה עליה, נטרפה בידי תנין. תנין זה עדיין רודף אחרי קפטן הוק במטרה לטרוף דווקא אותו בשלמותו ובכל פעם שהתנין מתקרב אל הקפטן, הקפטן שומע את קול תקתוק השעון.
יצירה אחרת המציגה את התותב באור שונה היא פורסט גאמפ. ביצירה זו הרגלים התותבות שמפקדו וידידו של גיבור הסרט מוכן להרכיב, לקראת סוף הסרט, הן סימן לחזרה לשגרה ותפקוד נורמאלי. הן סימן לאושר וליציאה מתפקיד הלוחם הנועז. שימוש זה במוטיב בולט במיוחד לאור הצגתה יוצאת הדופן של לקותו השכלית של הגיבור בסרט. לקות זו מוצגת כמתנה שמאפשרת שימוש בהיגיון פשוט ובריא.