google/wiki40b huggingface dataset:
אפרים צורף

אפרים צורף (זלוטניק) (ט"ו בסיוון תרס"ג, 10 ביוני 1903 – כ"ב בשבט תש"נ, 16 בפברואר 1990) היה סופר ומשורר עברי, שעסק בעיקר בספרות ילדים תנ"כית, יהודית וארץ-ישראלית.

ביוגרפיה

צורף נולד בשם אפרים זלוטניק בעיירה רצ'יונז' שליד פלונסק, פולין הרוסית, בנם של יצחק מרדכי זלוטניק ומרים דרייזל לבית טאוב. אביו היה מורה הוראה ומוהל, ולפרנסתו היה שותף בחנות לכלי עבודה של חותנו, אריה לייב טאוב. צורף קיבל חינוך תורני. בשנת 1919, בהיותו בן 16, עזב את בית הוריו ועבר לבירה ורשה. למד שנה אחת בסמינר למורים בוורשה.
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל כחלוץ. במשך תקופה עבד בפרדסים ובסלילת כבישים. בשנת 1928 החל את לימודיו בבית המדרש למורים "מזרחי" בירושלים.
מאז סוף שנות ה-20 ועד סוף ימיו, במשך שישים שנה, עסק בכתיבה ספרותית ענפה, רובה לילדים ולנוער. כתיבתו עסקה בעיקר בנושאים תנ"כיים, אגדות ארץ ישראל, תולדות עם ישראל ואישיו. רבים מסיפוריו פורסמו בבמות שונות ובעיתוני ילדים, בעיקר "הצופה לילדים". פרסם ביוגרפיות על אישים בולטים בתולדות עם ישראל בעת החדשה. חיבר ספרי פירושים על כמה מספרי התנ"ך, עם מבואות היסטוריים, ספרותיים וארכאולוגיים. כמו כן עסק בחקר הספרות העברית ופרסם סקירות ומחקרים על יצירתם של ביאליק, עגנון, ש. שלום ועמוס עוז. פרסם כמה ספרי שירה (לאחד מהם צורפה הקדמה מאת דוד בן-גוריון). ערך את ספר היזכור לקהילת עירו רצ'יונז'.
בשנת 1950 נסע לארצות הברית לצורך הכשרה ולימוד על שיטות אורקוליות ללימוד לבתי הספר. מאז עסק לפרנסתו בתחום זה. היה מנהל ומרצה במכון לסרטוני לימוד "בינאור" בגבעתיים והפיק תקליטים פדגוגיים לבתי ספר.
מאז אמצע שנות ה-30 התגורר בגבעתיים, עוד בטרם הוכרזה כעיר. בשנת 1959 זכה בפרס גבעתיים לספרות.
נפטר בשנת 1990 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

משפחתו

צורף היה נשוי ליפה-שיינדל, בת צבי צמח (נפטרה בשנת 1973). בנו עמוס, שהיה מפקד מחלקה בפלמ"ח, נפל במלחמת העצמאות בעין זיתים. בשנת 1954 ערך צורף, תחת שם העט אפרים אבי-עמוס, את הספר "סולם של זוהר: גלעד לעמוס צורף ז"ל גיבור עין זיתים", ובו קורות חייו ומכתביו של בנו בשילוב דברי ספרות ושירה.
בתו, עדנה, נישאה ליהודה קרוננברג, איש עסקים בתחום הדלק.
אחיו של צורף, משה דוד, נספה עם בני משפחתו בשואה.
נכדו עמוס קורן (קרוננברג) נולד ב-1956 ונקרא על שם בנו עמוס צורף ז"ל שנפל במלחמת העצמאות
יוונית מודרנית

חלוקה גאוגרפית

יוונית מודרנית מדוברת כיום על ידי 17 מיליון אנשים, בעיקר ביוון ובקפריסין. בנוסף, ישנן אוכלוסיות דוברות-יוונית בגאורגיה, בולגריה, אוקראינה, רוסיה, מצרים, טורקיה, הרשות הפלסטינית, אלבניה, מקדוניה ודרום איטליה. השפה מדוברת גם בארצות רבות שבהן התיישבו היוונים, ביניהן ארגנטינה, ארמניה, אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, ברזיל, קנדה, דנמרק, צרפת, גרמניה, הולנד, דרום אפריקה, שוודיה, נורווגיה, ארצות הברית ובריטניה.

סטטוס רשמי

יוונית היא השפה הרשמית של יוון, שבה היא מדוברת על ידי בערך 99.5% מהתושבים. יוונית היא גם השפה הרשמית בקפריסין, יחד עם אנגלית וטורקית. בשל חברותן של יוון ושל קפריסין באיחוד האירופי, יוונית היא אחת מ־20 השפות הרשמיות של האיחוד האירופי.
עבד עברי

קניין עבד עברי

עקרונית, התורה מתנגדת לעבדות יהודי, משום שלפי התורה, כל יהודי הוא כבר עבד לאלוהים -"כִּי-עֲבָדַי הֵם, אֲשֶׁר-הוֹצֵאתִי אֹתָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם, לֹא יִמָּכְרוּ מִמְכֶּרֶת עָבֶד", לכן אדם רשאי למכור את עצמו לעבד רק אם אין לו צורכי קיום בסיסיים ביותר. כמו כן, גנב שאינו מסוגל להשיב את עלות גניבתו יימכר לעבד בעל כורחו על ידי בית הדין. בין אם העבד מוכר את עצמו ובין אם הוא נמכר על ידי בית דין, על המכירה להיעשות בצנעה על-מנת לא לבייש את העבד. דיני עבד עברי תלויים בשנת היובל, ולכן כאשר שנת היובל אינה נוהגת, גם דיני עבד עברי אינם נוהגים. לרוב בשנת יובל ושמיטה מתאפשר שחרורו של העבד. בנוסף ההלכה ממליצה לעבד לעבוד על-מנת לפדות עצמו מעבדות.
לגבי שפחה, או בתו של מישהו שנמכרה על ידי אביה לעבדות, גם במקרה בו הסיבה למכירתה היא גנבה מצד אביה, מומלץ לאיש שקנה אותה, לשאת אותה לאשתו בטווח זמן מסוים שנקבע מראש. אם הדבר לא התקיים, האב רשאי לפדות את בתו.
לרוב, בחברות הזרות סימונו של העבד התבצע על ידי סימונו בכתובת קעקע.

שחרור עבד עברי

גופו של עבד עברי, בניגוד לעבד כנעני, אינו מכור לאדון, אלא רק עבודתו, וגם זאת לתקופה מוגבלת. לאחר תקופה של שש שנים או בהגיע שנת היובל (המוקדם מבין השניים) העבד אמור להשתחרר לחופשי. אמנם בספר דברים כתוב כי אם עבד עברי איננו מעוניין לעזוב את אדונו הוא הופך לעבדו לנצח, אבל לפי ספר ויקרא הכוונה היא לכל היותר עד שנת היובל, וכך פסקו חז"ל. בנוסף לתנאי השחרור של עבד עברי, אמה עברייה משתחררת גם אם מלאו לה 12 שנים, או שהגיעה לבגרות מינית. כמו כן, על אחיה של אמה עברייה מוטלת החובה לפדות את אחותו מיד כאשר יש לו את הכסף לכך. גם לעבד עברי הזכות לפדות את עצמו כאשר יש לו אפשרות לכך.

חובות ממוניות

כאמור, לאדון נמכרה הזכות על כל עבודותיו של העבד, ומשום כך חלה החובה על העבד לעבוד בשביל האדון.
לעוף מהתרגשות

עלילה

לאחר המראתו של מטוס איירבוס A340 של חברת "פנינסולה" ממדריד למקסיקו סיטי מגלים הטייסים תקלה טכנית בכן הנסע של המטוס. עקב כך הם ממתינים בשחקים למציאת מסלול לנחיתת חירום בספרד. שלושת דיילי מחלקת העסקים מרדימים את הנוסעים והדיילות של מחלקת התיירים, ונדרשים על ידי הטייסים לשעשע את הנוסעים המעטים של מחלקת עסקים שבחלקו הקדמי של המטוס. עלילת הסרט ממשיכה כמעט כולה באזור זה של המטוס.
שלושת הדיילים הם חוסרה (חאווייר קמארה) - הדייל הראשי, ושני עוזריו, פאחאס (קרלוס ארסס) ואויואה (ראול ארוואלו), שלושתם הומוסקסואלים מוחצנים, הפונים זה אל זה בלשון נקבה. קברניט המטוס אלכס (אנטוניו דה לה טורה) וטייס המשנה בניטו (הוגו סילבה) הם הטרוסקסואלים ונשואים, אך גם להם פעילות הומוסקסואלית שהם מנסים להסתיר.
נוסעי מחלקת העסקים הם ברונה (לולה דואניאס) בעלת יכולת ראיית הנסתר, הנוסעת למקסיקו על מנת להפעיל את כישוריה בשירות סוחרי סמים; נורמה (ססיליה רות), מלכת סאדו-מאזו המספרת שברשותה אוסף סרטים אינטימיים של ראשי הממשל הספרדי; מאס (חוסה לואיס טוריחו) בנקאי הנמלט למקסיקו לאחר שהתגלתה הונאת ענק שלו; אינפנטה (חוסה מריה יאספיק), המתגלה בשלב מתקדם של הטיסה כרוצח שכיר, שנשלח לרצוח את נורמה; ריקרדו גלאן (גיירמו טולדו), כוכב אופרות סבון; זוג טרי (מיגל אנחל סילבסטר ולאיה מרטי) היוצא לירח דבש.
כדי לבדר את הנוסעים (ואת עצמם) מבצעים הדיילים ליפ סינק מושקע לשיר "I’m So Excited" של האחיות פוינטר. הדייל הראשי, חוסרה, מרבה לשתות אלכוהול, חרף התנגדות הקברניט. עם התקדמות הטיסה מכינים הדיילים לנוסעי מחלקת העסקים קוקטייל שמרכיביו העיקריים הם שמפניה ומסקלין.
במטוס טלפון המאפשר שיחות עם הקרקע, אך עקב תקלה כל נוסעי מחלקת העסקים שומעים את שני צדדי השיחה. מאס מתוודה שבתו ברחה מהבית, ונורמה מסדרת לו שיחה אתה. בשיחה משכנע מאס את בתו לחזור הביתה לפגישה עם אמהּ. ריקרדו גלאן משוחח את ידידתו שאותה נטש, ומבלי שהתכוון לכך מונע ממנה להתאבד בקפיצה מגשר. הטלפון נשמט מידה בעת השיחה, היישר לסלה של רוכת אופניים שחלפה מתחת לגשר, המתגלה כידידה אחרת של גלאן.
בסופו של דבר נמצא מסלול נחיתה, המטוס נוחת בשלום, ונוסעיו יוצאים ממנו באמצעות מגלשות החירום שלו.

הפקה והפצה

הסרט הופק על ידי אל דסאו חברת ההפקה של פדרו ואגוסטין אלמודובר. ההפקה מומנה במלואה באמצעות מכירות מוקדמות של הסרט. צילום הסרט החל ב-9 ביולי 2012 במדריד.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-8 במרץ 2013. הסרט נרכש להפצה בארצות הברית על ידי סרטי סוני.

שם הסרט

לשמו המקורי של הסרט, "Los amantes pasajeros", יש משמעות כפולה: "האוהבים הנמלטים" ו"הנוסעים המאוהבים". שתי משמעויות אלה לא באו לידי ביטוי בשם העברי, "לעוף מהתרגשות". בגרסתו האנגלית קרוי הסרט "I’m So Excited", כשם השיר שאותו מבצעים הדיילים בליפ סינק.
פטומה רובה

ביוגרפיה

רובה נולדה באדיס אבבה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה רובה במקום 19 בריצת מרתון בתוצאה של 2:39:27 שעות.

אלופה אולימפית

בשנת 1996 זכתה רובה במרתון רומא בתוצאה של 2:29:05 שעות. לאחר מכן באולימפיאדת אטלנטה (1996) היא זכתה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:26:05 שעות, לפני ולנטינה יגורובה מרוסיה (2:28:05 שעות) ויוקו ארימורי מיפן (2:28:39 שעות). 
במרתון בוסטון שנערך בשנת 1997 ניצחה רובה בתוצאה של 2:26:23 שעות. באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון אותה שנה היא לא סיימה את ריצת המרתון. שנה לאחר מכן, היא ניצחה שוב במרתון בוסטון בתוצאה של 2:23:21 שעות.
במרתון בוסטון שנערך בשנת 1999 ניצחה רובה פעם שלישית ברציפות, בתוצאה של 2:23:25 שעות. באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד, אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:28:04 שעות. 
במרתון בוסטון שנערך בשנת 2000 סיימה רובה במקום שלישי בתוצאה של 2:26:27 שעות. באולימפיאדת סידני (2000), היא סיימה במקום תשיעי בריצת המרתון בתוצאה של 2:27:38 שעות ולא הצליחה להגן על תוארה. 
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה, בשנת 2001 סיימה רובה  במקום 13 בריצת מרתון בתוצאה של 2:31:10 שעות. 
במרתון נאגנו, יפן שנערך בשנת 2004 זכתה רובה בתוצאה של 2:28:05 שעות.
אברהם ריבלין

הרב אברהם יהושע ריבלין (נולד בשנת 1946) רב ואיש מחשבה ישראלי, כיהן כמשגיח הרוחני בישיבת כרם ביבנה.

קורות חייו

נולד וגדל בירושלים לרחל והלל ריבלין. בצעירותו למד בישיבת כרם ביבנה במסגרת מסלול ההסדר ולאחר מכן בכולל. נסמך לרבנות על ידי הרבנים הראשיים לישראל, הרב שלמה גורן והרב עובדיה יוסף, וכן על ידי ראש ישיבת כרם ביבנה, הרב חיים יעקב גולדוויכט. סיים את המכון להכשרת מורים שליד הישיבה. בתקופת לימודיו בכולל שימש כרב לתלמידי חו"ל בישיבה.
בשנת 1971 (תשל"א) יצא עם משפחתו לשליחות חינוכית ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. שם שימש כר"מ בישיבה קולג' ורב למניין הצעירים בקהילת גלנהזל. כעבור ארבע שנים שב לישיבת כרם ביבנה, ומונה למשגיח הרוחני של הישיבה.
השפעתו של הרב ריבלין ניכרת בישיבת כרם ביבנה. הוא מוסר שיחות שבועיות בפרשת השבוע, וכן שיחות מוסר וחיזוק כלליות במשך השנה. בשיחות אלו הוא מחזק את חשיבות המוסר והדרך ארץ כרכיב קריטי לבניין אישיותו של בן תורה.] בשיעורי התנ"ך שלו הוא מערב את השומעים ומדגים כיצד פירושי חז"ל נבעו ישירות מתוך קריאה עמוקה ומדוקדקת של הטקסט והבנה מספקת של הדמויות המעורבות.]
הרב ריבלין מעביר שיעורים קבועים בתנ"ך בישיבת תורת החיים, הגבוהה והקטנה, בישיבת ירושלים לצעירים, בישיבת הכותל, ובישיבה קטנה מורשה.
הגליל

הַגָּלִיל הוא חבל ארץ הררי בצפון ארץ ישראל. גבולותיו של הגליל הם עמק יזרעאל ועמק בית שאן בדרום, בקעת הירדן, הכנרת ועמק החולה במזרח, חוף הים התיכון ועמק זבולון במערב, ודרום לבנון בצפון. כיום מקובל בקרב הקהילה הגאוגרפית בישראל לראות בגבול המדיני בין מדינת ישראל ללבנון כגבולו הצפוני של הגליל.
קו הגבול בין הגליל העליון לגליל התחתון הוא בקעת בית כרם, שהיא עמק צר הנמשך ממזרח למערב במרכז הגליל. בעוד הגליל העליון מאופיין בהרים גבוהים, שהגבוה בהם הוא הר מירון, המתנשא לגובה 1204 מטרים. הגליל התחתון מאופיין בהרים נמוכים יחסית, מופרדים על ידי עמקים רחבי ידיים. ההבחנה בין שני חלקי הגליל קדומה, ומוזכרת כבר במשנה: "מכפר חנניה (יישוב בבקעת בית כרם) ולמעלן, כל שאינו מגדל שקמין - גליל העליון, ומכפר חנניה ולמטן, כל שהוא מגדל שקמין - גליל התחתון" (שביעית ט, ב).
כיום הגליל במובן הרחב מתייחס לכל השטח הישראלי מעברו הצפוני של הכרמל (לא כולל הגולן), כך שגם העמקים נכללים בו, אך אזור הקריות בדרך כלל לא נחשב לחלק מהגליל. הגדרה זו חופפת פחות או יותר את מחוז הצפון של משרד הפנים (לא כולל הגולן), אשר כולל גם חלק מרמות מנשה ליד יקנעם עילית אך לא את קריית טבעון שנחשבת לחלק מהגליל ואף יושבת על הקצה הדרום מערבי של הרי הגליל התחתון.
בגליל ישנם עשרות קברי צדיקים, בעיקר מתקופת התנאים, שהמרכזי שבהם הוא קבר רבי שמעון בר יוחאי ובנו רבי אלעזר במירון, וציונו של התנא רבי מאיר בטבריה. בבית הקברות העתיק בצפת קבורים האר"י ורבנים נוספים מתקופתו, כדומת רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך. כמו כן, אותרו ברחבי הגליל עשרות בתי כנסת מתקופת התלמוד.

הגליל אחרי קום המדינה

במבצע חירם כבש צה"ל את הגליל העליון מכוחות צבא ההצלה של קאוקג'י.
מאז נעשו מאמצים רבים על ידי מוסדות המדינה לאכלסו ביהודים ולנסות להשיג מצב של רוב יהודי באזור.
לאורך כל ההיסטוריה היה הגליל התחתון מיושב יותר מאשר הגליל העליון. האוכלוסייה הערבית שחיה בארץ התיישבה למרגלות הגבעות ועיבדה את האדמות. בגליל העליון הייתה התיישבות חקלאית מועטה, וכן התגוררה שם אוכלוסייה דרוזית. העיר צפת בגליל העליון נחשבת לאחת מארבע ערי הקודש ולכן תמיד משכה אליה אוכלוסייה דתית. מייחסים לצפת את מקור התפתחותה של תורת הקבלה. עם קום המדינה, החלה התיישבות בגליל, הוקמו עיירות לעולים חדשים ובמשך השנים התבצעו מספר תוכניות ליישוב יהודים בגליל (לדוגמה מבצע סו"ס). בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוקמו יישובים קהילתיים רבים בגליל במטרה לנסות ולשנות את הדמוגרפיה של הגליל. תוכנית זו כונתה "יהוד הגליל", היות שאחוז אוכלוסיית המיעוטים ובמיוחד בגליל התחתון גבוה, דבר העלול לערער את שליטת ישראל בו.
ב-2011, יצא השר לפיתוח הנגב והגליל סילבן שלום בקריאה "לייהד את הגליל".
שלוש מטבעות במזרקה

תקציר העלילה

הסרט מתחיל במבט על מזרקות ברומא וסביבותיה כמו מזרקת טרווי, וילה ד'אסטה ווילה בורגזה כששיר הנושא מושר בפי פרנק סינטרה.
מריה ויליאמס (מגי מקנמרה) מגיעה לרומא כדי לעבוד כמזכירה בחברת הפצה אמריקאית. בנמל התעופה מקבלת אותה אניטה הצ'ינס (ג'ין פיטרס) שאותה אמורה מריה להחליף. אניטה אומרת לה כי היא עומדת לחזור לארצות הברית שם מחכה לה ארוס.
הן נוסעות ל"וילה עדן" שם הן עתידות להתגורר ביחד עם פרנסס (דורותי מקגוויר) העובדת זמן ממושך כמזכירה של סופר אמריקאי בשם שדוול (קליפטון וב). היא מאוהבת בו אבל הוא לא שם לכך לב.
הן נוסעות ביחד לרומא ועוצרות במזרקת טרווי. פרנסס ואניטה אומרות למריה כי לפי האגדה, כל מי שזורק מטבע למזרקה ומבקש לחזור לרומא, יתמזל מזלו. מריה ופרנס זורקות מטבע למזל ואניטה לא זורקת כי היא מתעתדת לעזוב את רומא.
אניטה מתאהבת במקום עבודתה בג'ורג'ו ביאנקי (רוזאנו בראצי), גבר איטלקי נאה ממשפחה כפרית ענייה החוסך כסף כדי ללמוד משפטים. היא מבקרת בבית משפחתו הכפרית ואהבתה מתגברת. מנהל סוכנות ההפצה שאסר על העובדים האיטלקים לצאת עם המזכירות האמריקאיות מגלה זאת ומפטר את ג'ורג'ו. אניטה מגיעה לביתו הדל של ג'ורג'ו והוא מודיע לה כי בגלל מצבו לא יוכלו שוב להיפגש.
מריה מכירה רוזן איטלקי עשיר ויפה תואר בשם דינו (לואי ז'ורדן). דינו ידוע כרודף נשים וכמו שהוא נוהג עם אחרות הוא מזמין את מריה לונציה אליהם מתלווה גם פרנסס לחוסר שביעות רצון של דינו. מריה לומדת את כל בחירותיו של דינו באוכל ביין ובנגינה בפיקולו. הוא מתלהב ממנה אבל כשהיא מגלה כי שיקרה לו בכך הוא כועס ונפרד ממנה.
פרנסס המאוהבת בשנדוול מודיעה לו כי החליטה לעזוב אותו ולחזור לארצות הברית. שדוול אומר שהוא קשור אליה ומוכן להתחתן איתה. למחרת הוא מגלה שהוא חולה במחלה קשה ועליו לחזור לארצות הברית לטיפול נסיוני אם רצונו לחיות. הוא מבטל את הסכמתו לנישואין אך פרנסס מגלה את הסיבה ולאחר ששניהם שותים לשכרה הוא מתרכך. הוא משכנע את דינו לחזור למריה ואת מנהל סוכנות ההפצה לקבל את ג'ורג'ו.
אניטה ומריה אורזות מזוודות בדרך לשדה התעופה כשלפתע מתקשרת פרנסס ומבקשת מהם להיפגש ליד מזרקת טרווי. כשהן מגיעות המזרקה ריקה ממים אך לפתע היא מתחילה להתמלא כששלושת הגברים, שדוול, דינו, וג'ורג'ו מגיעים ומחבקים את אהובותיהם. המזרקה הוכיחה את עצמה.
קרב אווריאר

רקע

ארמניה נכבשה על ידי האימפריה הסאסאנית בשנת 387. שליט האימפריה, יזדגרד השני, הנהיג מדיניות של כפייה דתית בסגרתה נאסר קיום פולחני הדת הנוצרית בארמניה, נהרסו כנסיות ארמניות ונרצחו כמרים. במקביל ביקש יזדגרד השני לקרב אליו את העילית של בני הלאומים השונים שבשליטתו ולכפות עליהם את דת הזורואסטריות הפרסית. אחד מבני העילית הארמנית ששירת בבירה קטסיפון היה ורטן ממיקוניאן. עם שובו לארמניה ב-450 התכחש ורטן לדת הזורואסטריות והחל להוביל את המרד הארמני למען הכרה אימפריאלית בנצרות הארמנית ולמתן חופש דת לארמנים לקיים את אמונתם הנוצרית.

קרב אווריאר

ב-26 במאי 451 התרחש קרב מכריע במסגרת המרד בין צבא האימפריה הסאסאנית לבין הארמנים. תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית הבטיח לסייע לארמנים ולתמוך בהם, אך הוא מת וכוחותיו לא הגיעו לשדה הקרב באווריאר שבמישור וספורקן (בצפון-מערב מחוז מערב אזרבייג'ן שבאיראן המודרנית). הצבא הארמני מנה כ-66,000 איש והיה מורכב מאנשי העם הפשוט, אך הונהג על ידי בני אצולה שזכו להכשרה צבאית ובהם פרשים שנחשבו לכוח צבאי מעולה. הצבא האימפריאלי הפרסי, מנגד, היה צבא סדיר, גדול פי שלושה וכלל יחידות מאומנות ומיומנות שכללו גם פילי מלחמה. לאחר לחימה אמיצה ונחושה מן הצד הארמני, נוצחו לבסוף הארמנים וורטן עצמו הוצא להורג יחד עם שמונה מקציניו.

לאחר הקרב

על מנת לכבות כליל את אש המרד, השליך השליט יזדגרד השני את האצולה הארמנית לכלא ומינה מושל תקיף. אולם אש המרד לא כבתה ומחתרת ארמנית המשיכה לפעול במשך עשרות שנים, מונהגת על ידי אחיינו של ורטן, והן ממיקוניאן. ב-484 הביא המרד הארמני לחתימת הסכם עם השליט הסאסאני בלש (אחיו ויורשו של פירוז הראשון, בנו של יזדגרד השני), אשר התיר חופש דת לארמנים, התיר להם לבנות מחדש את כנסיותיהם ואף מינה את והן ממיקוניאן למושל ארמניה.
השלכה נוספת של הקרב הייתה אי-השתתפותה של נציגות ארמנית בועידת כלקדון שהתכנסה באותה שנה, דבר שגרם לפרישת הכנסייה הארמנית המונופיזיטית מן הזרם הראשי של הנצרות האורתודוקסית.
יחזקאל שושני

ביוגרפיה

שושני גדל בשכונת התקווה בתל אביב, והתעניין בפילים כבר בצעירותו. שירת בצה"ל בנח"ל המוצנח. למד זואולוגיה במישיגן שבארצות הברית ונסע לחקור פילים במקומות שונים בעולם, כמו סרי לנקה וקניה. שושני לימד כ-25 שנה באוניברסיטת ויין סטייט בדטרויט שבמישיגן. הוא גם הקים עמותה של חובבי פילים בארצות הברית.
מ-1999 חי באריתריאה שבמזרח אפריקה, לימד באוניברסיטת אסמרה, וחקר פילים באזור הגבול עם אתיופיה. בעקבות הלחימה באזור, עבר בשנת 2007 לחקור פילים באתיופיה עצמה. בנוסף לימד באוניברסיטת אדיס אבבה.
שושני עסק באנטומיה ובהתפתחות האבולוציונית של פילים, השפעת השינויים האקולוגיים על אורח חייהם, גנטיקה של פילים, סיבת הנדידה שלהם, וכן הקשר בין הפיל לחיות קרובות אליו כמו שפן הסלע והתחש. הוא פעל לשימור אוכלוסייתם בפארק קפטא שירארו בגבול אתיופיה-אריתריאה, והתנגד לציד פילים, שעלול לטענתו להכחיד אותם בהדרגה ולגרום לקריסה של המערכת האקולוגית. 
ב-20 במאי 2008 נהרג שושני בעת פיצוץ מיניבוס בו נסע באדיס אבבה.
צמר ויעלי

עלילה

'צמר ויעלי' היא סידרה לעידוד קריאה, המתרחשת בבניין, בו גרים הילדה יעלי, הכלב שלה צמר, השכנה והמורה לפסנתר טלי, והשכן בועז. בכל פרק יעלי מתמודדת עם דילמה רגשית/ התנהגויות מורכבות (שקרים, פחדים, חרמות, אהבות, קנאות, חוקים, געגועים, שונות פיזית וכו'). במהלך הפרק יעלי מתייעצת עם שכניה טלי, צמר ובועז. תוך כדי שיחה  על הדילמה, בועז או טלי נזכרים שיש ספר העוסק בנושא המדובר. תוך כדי הקראת הסיפור, טלי מעודדת את יעלי לשאול שאלות, לספר בדיחות ולהביע רגשות: הזדהות, שמחה, כעס או קנאה.
ערב טוב עם גיא פינס

הוט (1997–2010)

התוכנית עלתה לשידור לראשונה במרץ 1997 בערוץ 3 בכבלים (לימים "הוט 3") ותחילה שודרה מדי יום לפנות ערב. מאז הועברה התוכנית למספר שעות שידור שונות בערוץ. עם עליית ערוץ הוט בידור ישראלי בשנת 2005, שודרה בו התוכנית בשידורים חוזרים. החל מהתאריך 4 בינואר 2009, שידור הבכורה של התוכנית עבר לערוץ הוט בידור ישראלי מדי יום בשעה 19:30 וערוץ הוט 3 המשיך לשדרה בשידורים חוזרים. כמו כן, התוכנית הייתה זמינה לצפייה בשירות ה-VOD של הוט.
במהלך שנת 2009 נפוצו שמועות כי התוכנית צפויה לסיים את דרכה ב–HOT עקב עלותה הגבוהה. שמועות אלו התבררו כנכונות, וב-27 בינואר 2010 שודרה התוכנית האחרונה במסגרת HOT לאחר 13 עונות, ובהוט עלתה במקומה זמן קצר לאחר מכן התוכנית "חדשות הבידור".

ערוץ 10 (2010–2017)

ימים ספורים לאחר השידור האחרון ב"HOT", ב-1 בפברואר 2010 עברה התוכנית לערוץ 10, שם שודרה תחילה מדי יום בסביבות השעה 22:00. באוקטובר 2010 עברה התוכנית לשעה 19:30, כאשר מהדורה מסכמת ומקוצרת שלה משודרת מאוחר יותר באותו ערב. במאי 2011 הוקדמה התוכנית לשעה 19:10 והוארכה לכ-50 דקות. כמו כן עברה התוכנית לשידור חי, לאחר שנים בהן הוקלטה מראש בסמוך לשעת השידור. לאחר שינוי זה שודרה התוכנית בנוסף במהדורת לילה מקוצרת בת 30 דקות, ששודרה בדרך כלל בין השעות 22:00–22:30.
במהלך שנת 2014 עברה התוכנית לתבנית של ארבע מהדורות בשבוע ולקט בימי חמישי. באפריל 2015 בוטלה מהדורת הלילה המקוצרת, והחלו שידורים חוזרים של התוכנית המלאה בכל לילה בחצות. באוגוסט 2015 שבה התוכנית לתבנית של 5 מהדורות בשבוע, כולל מהדורה חדשה בימי חמישי אשר לעיתים מוקלטת מראש. בינואר 2016, הועבר השידור החוזר הלילי לסביבות השעה 00:30 ולאחר מספר חודשים שב לחצות.
המהדורה האחרונה של התוכנית בערוץ 10 שודרה ב-27 ביולי 2017, ולאחר מכן שודרו שתי מהדורות עם כתבות עבר נבחרות בשידור חוזר ב-30 וב-31 ביולי 2017.
ב-9 בספטמבר פורסם ב-"דה מרקר" כי ערוץ 10 ניסה לבצע "מחטף" לכאורה על עמוד הפייסבוק של התוכנית (הנושאת את שמו של גיא פינס) לאחר שזה הודיע על מעברו לשידורי קשת. כמו כן, במהלך חודש אוקטובר 2017, לאחר המעבר לזכיינית קשת, משודרים מדי יום פרקים מן התוכנית (בתקופה בה שודרה בערוץ 10) בשידורים חוזרים, מדי יום בשעה 09:05 בבוקר ובשידור נוסף בסביבות השעה 14:20 בצהריים.

קשת (2017 ואילך)

ב-23 במאי 2017 פורסם כי התוכנית צפויה לעבור ל"שידורי קשת" בספטמבר 2017. התוכנית עלתה לשידור ב-10 בספטמבר 2017 ושודרה שלוש פעמים בשבוע בימי השידור של הזכיינית בערוץ 2 ולאחר מכן, החל מ־1 בנובמבר, עברה הזכיינית לפעול בערוץ העצמאי קשת 12, במסגרתו שבה התוכנית לתבנית של חמש מהדורות בשבוע. עם המעבר ל"קשת" שודרה התוכנית לראשונה בתולדותיה במסך רחב, ולאחר מכן ב-HDTV עם המעבר לערוץ קשת 12.

צוות התוכנית

בין צוות המנחים, מגישים והכתבים בתוכנית לאורך השנים היו דמויות מוכרות מתחום התקשורת והבידור בישראל. עבור חלקם ההופעה בתוכנית היוותה את פריצת הדרך לעולם הטלוויזיה:
שחר גורדון

קריירת משחק

גורדון שיחק בצעירותו בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. הוא זכה עם הקבוצה באליפות בעונת 1996/7 (בהדרכת יעקב ג'ינו) ובגביע המדינה בעונת 1997/8 (בהדרכת ישראל לב). במקביל, השתתף גורדון בליגת העל לתיכונים במדי תיכון עירוני ט' בתל אביב וזכה עם הקבוצה באליפות ב-1997. בשנתו האחרונה בתיכון עבר גורדון לקונטיקט שבארצות הברית ושיחק כדורסל במדי קבוצת בית הספר סט. תומאס מור אקדמי. בשנים 1998–2000 שיחק גורדון בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי וב-1999 זכה איתה איתה באליפות טורניר ה-NIT. גורדון גם שיחק בנבחרות הצעירות של ישראל. בין השאר, הוא שיחק במדי נבחרת הנוער באליפות אירופה ב-1998 שנערכה בבולגריה, שם זכתה הנבחרת במקום השישי כאשר גורדון היה הקלע הבולט של הנבחרת בטורניר עם 13.5 נקודות למשחק. גורדון היה חלק מנבחרת העתודה שזכתה בהישגי השיא שלה, יחד עם טל בורשטיין ויניב גרין, כאשר בשנת 2000 סיימה כסגנית אלופת אירופה לנוער, לאחר שבחצי הגמר ניצחה את נבחרת ספרד של פאו גאסול; ובאליפות העולם לנוער בשנת 2001 סיימה במקום השביעי.
גורדון החל את הקריירה המקצוענית שלו בעונת 2000/01 במכבי רמת גן וקלע כ-3 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2001/02 שיחק גורדון בהפועל ירושלים של קלע כ-5 נקודות ב-12 דקות בממוצע למשחק והגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה ולחצי גמר גביע ספורטה. בעונת 2002/03 ירדו ממוצעיו לכ-3 נקודות ו-11 דקות. את עונת 2003/04 החל גורדון בגבעת שמואל שם קלע 4 נקודות בכ-15 דקות בממוצע למשחק. בינואר 2004 עבר גורדון למכבי ראשון לציון (בתמורה לשחקן יואב בר) שם קלע כ-2 נקודות בכ-6 דקות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה בישראל, עונת 2004/05 שיחק גורדון ברמת השרון שם קלע כ-2 נקודות בכ-12 דקות בממוצע למשחק. בעונת 2005/06 עבר גורדון לבי. סי. קייב האוקראינית שם שיתף פעולה עם אפיק ניסים והמנהל המקצועי רני כהנא והגיע עם הקבוצה למקום השלישי ביורוצ'לנג'.
בנבחרת ישראל הבוגרת רשם גורדון 36 הופעות וקלע 148 נקודות. הוא נטל חלק באליפות אירופה ב-2001 שנערכה בטורקיה. במשחק על העלייה לרבע הגמר נגד נבחרת ספרד, כאשר הספרדים מובילים בנקודה, שבע שניות לסיום המשחק, החטיא גורדון זריקה מטווח קרוב, מה שהוביל להפסד הנבחרת והדחתה מהטורניר. גורדון גם השתתף באליפות אירופה ב-2003 שנערכה בשוודיה, שם זכתה ישראל במקום השביעי.
בשנת 2006 פרש גורדון מכדורסל. עם השנים הוגדר כשחקן שלא הגשים את הפוטנציאל הגלום בו.
לאחר פרישתו, השלים גורדון תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה, ולאחר מכן עבר לעבוד בסניף של חברת קרדיט סוויס בלונדון.
חזקה של נקודה

בגאומטריה, חזקה של נקודה ביחס למעגל נתון בעל רדיוס r היא הגודל , כאשר s הוא מרחק הנקודה ממרכז המעגל. החזקה מוגדרת כאשר הנקודה נמצאת במישור של המעגל. החזקה של נקודות הנמצאות מחוץ למעגל היא מספר חיובי, בתוכו שלילי, ועל המעגל - 0. 
החזקה שווה למכפלת אורכי הקטעים המתקבלים מחיתוך ישר דרך הנקודה עם המעגל, כאשר מכוונים את הקטעים כראוי, ואינה תלויה בבחירת הישר. בשרטוט, החזקה היא המכפלה
. המושג נטבע ונחקר על ידי יאקוב שטיינר.

הגדרות נוספות

אם הנקודה מחוץ למעגל, החזקה שלה שווה לריבוע אורך המשיק למעגל היוצא ממנה. עובדה זו נובעת ממשפט פיתגורס: המשולש PTO ישר-זווית, ולכן .
אם נסתכל על המעגל במערכת צירים קרטזית כמעגל קנוני שרדיוסו r, נקבל שהחזקה של נקודה  היא:
.
מכך ניתן לראות שאם נשרטט במרחב את המקום הגאומטרי של כל הנקודות שחזקתן שווה, נקבל פרבולואיד.

שימושים


ניתן להשתמש בחזקה כדי להגדיר מקומות גאומטריים הקשורים למעגל. לדוגמה, ציר רדיקלי הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שחזקתן ביחס לשני מעגלים נתונים היא שווה.
תבנית אפייה

תבנית אפייה היא כלי קיבול ממתכת, חרס, פלסטיק (סיליקון) או זכוכית, המשמש בתנורי אפייה להכלת המזון הנאפה (כגון עוגות ולחם) או נצלה (כגון בשר עוף ותפוחי אדמה).
תבניות אפייה מתכתיות עשויות לרוב אלומיניום או פלדת אל חלד. תבניות חד-פעמיות עשויות מיריעת אלומיניום. בדרך כלל תבניות הן מלבניות, מרובעות או עגולות, אך ישנן אף תבניות בעלות צורות אחרות. לחלק מהתבניות יש ידיות כדי להקל על הכנסתן לתנור והוצאתן ממנו.
בתבניות מלבניות גדולות ניתן לצלות או לאפות תוך ניצול אופטימלי של כל רוחב ועומק התנור. תבניות מלבניות צרות מיועדות לעוגות בסגנון המכונה בישראל "אינגליש קייק". תבניות עגולות עמוקות משמשות לרוב לאפיית עוגות, בעוד תבניות עגולות, שטוחות ובעלות שפה גלית - לאפיית פאי או טארט - הדבר נקבע לפי קוטר התבנית וגובה דפנותיה. תבניות המעוצבות כדמויות צעצועים או בעלי חיים מיועדות לאפיית עוגות לילדים; לאחר האפייה עוגות אלו מעוטרות בהתאם לדמות.
"תבנית אפייה קפיצית" היא תבנית עגולה, שניתן להפריד בין תחתיתה למסגרת. לאחר האפייה מסירים את המסגרת מהעוגה, כך שהיא נותרת רק על הבסיס השטוח כדי להקל על עיטורה והגשתה.
"תבנית שקעים" מעוצבת כרצף של שקעים ומשמשת להכנת מאפינס.
במטבחים תעשייתים או מוסדיים נעשה שימוש בתבניות אפייה בגדלים סטנדרטיים של 26×18 אינץ', 18×13 אינץ' ו-13×9 אינץ'.
לעיתים משתמשים בנייר אפייה או ביריעת אלומיניום לריפוד התבנית כדי למנוע מהמזון מלהדבק אליה וכדי להקל על ניקויה לאחר השימוש.