פורשה 918

היסטוריה

המכונית הוצגה לראשונה כדגם קונספט בשנת 2010 בתערוכת המכוניות בז'נבה. הפורשה 918 קונספט אשר הוצגה הייתה בעלת מנוע V8 מרכזי בנפח 3.8 ליטרים בהספק של 500 כוח סוס. מנוע זה פותח ממנוע מכונית האבטיפוס RS ספיידר, מכונית מרוץ 24 השעות של לה מאן של פורשה. לצד מנוע זה שכנו שלושה מנועים חשמליים אשר סיפקו 218 כ"ס נוספים. בסה"כ הספק מכונית הקונספט עמד על 718 כ"ס. 
בספטמבר 2013 הציגה פורשה בתערוכת הרכב בפרנקפורט את דגם היצור הרשמי.

נתונים

למכונית מנוע V8 חדש אשר משקלו 135 ק"ג, בנפח 4.6 ל' אשר מספק 603 כוח סוס. מנוע זה משולב לשני מנועים חשמליים אשר מספקים ביחד 279 כוחות סוס, כאשר ההספק הכולל של המכונית הוא 887 כוחות סוס ב-8,500 סל"ד. המנוע החשמלי הראשון אחורי, מספק 154 כ"ס ומניע במקביל למנוע הבנזין המרכזי את הגלגלים האחוריים, ובנוסף משמש גם כגנרטור חשמלי ראשי. מנועים אלו משודכים לתיבת ה-PDK, תיבת ההילוכים הרובוטית כפולת המצמדים של פורשה (Porsche Doppelkupplung). המנוע החשמלי השני קדמי, מפיק הספק של 125 כ"ס ומניע ישירות את הסרן הקדמי של המכונית. למנוע זה מצמד חשמלי המנתק אותו כאשר אינו בשימוש.
המכונית מסוגלת להאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-2.5 שניות, מ-0 ל-200 קמ"ש ב-7.2 שניות, ומ-0 ל-300 קמ"ש ב-19.9 שניות. מהירותה המרבית הרשמי של המכונית הוא 345 קמ"ש, אך בדיקות שנעשו הוכיחו כי מהירות השיא היא 351 קמ"ש. בבדיקה עצמאית של עיתון הרכב Car and Driver's הפורשה 918 האיצה מ-0 ל-60 מייל ב 2.2 שניות, נתון ההופך אותה למכונית הסדרתית המהירה ביותר בעולם אשר נבדקה, 0-100 מייל ב-4.9 שניות, 0-180 מייל ב-17.5 שניות, ו-1/4 מייל ב-9.8 שניות שניות. נוסף על כך מגזין Motor Trend's  ביצע גם הוא בדיקות האצה למכונית וציין כי ה-918 ספיידר היא המכונית אשר מאיצה מאפס למאה קמ"ש המהירה ביותר אשר נבדקה על ידם מעולם.
מערכת אחסון האנרגיה של המכונית היא סוללת ליתיום-יון 312 תאים נוזל מקורר, 6.8 קילו ואט-שעה הממוקמת מאחרי תא הנוסעים. סוללה זו נטענת בנוסף גם על ידי בלימה חוזרת של המכונית ועל ידי תפוקת אנרגיה עודפת מהמנוע. טעינת הסוללה אורכת כשבע שעות על ידי המטען האוניברסלי פורשה המתחבר לשקע חשמל ביתי אופייני, וכשעתיים של טעינה על ידי מטען ייעודי בתפוקה של 240 וולט. כמו כן באפשרות מנוע ה-V8 לטעון סוללה ריקה לגמרי תמורת שני ליטרים של בנזין.
מרכב המכונית מסוג מונוקוק עשוי סיבי פחמן וכן מתכות קלות כמו מגנזיום ואלומיניום. אלה תורמים להפחתת משקל המכונית, שהוא 1,490 קילוגרם (כולל נוזלים). חלוקת משקל המכונית הנה 57 אחוזים בחלק הקדמי לעומת 47 אחוזים בחלק האחורי, אופטימלית בסיוע ליצירת מרכז כובד נמוך. עקב עיצובה הספורטיבי של המכונית אחד מן האתגרים ההנדסיים ביצירת חלוקת משקל זאת היה שינוי זווית התקנת תיבת ההילוכים הגדולה ב-180 מעלות לאורך הציר, כאשר בפשטות ניתן לומר כי תיבת ההילוכים הותקנה בכיוון הפוך מהתקנת תיבה טיפוסית. 
הפורשה 918 ספיידר פולטת רק 79 גרם של פחמן דו-חמצני לכל קילומטר, פחות ממחצית הכמות אשר פולטת מכונית משפחתית ממוצעת. צריכת הדלק היא כ-3.5 ליטרים למאה ק"מ בנסיעה משולבת חשמל, וכ-11 ליטרים למאה ק"מ על ידי שימוש במנוע הבנזין בלבד.
ל-918 חמישה מצבי הנעה אפשריים: מצב E-Drive (הנעה חשמלית) המאפשר למכונית לנוע על ידי כוח הסוללה בלבד, המספקת כוח אל המנועים החשמליים לטווח נסיעה של עד 29 קילומטר (הנתון אשר נבחן ואושר על ידי הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית הוא 19 ק"מ), ומהירות שיא של כ-150 קמ"ש. בנוסף לארבעה מצבים משולבים (רגיל, ספורט, מרוץ ומרוץ הייבריד) בין מנוע הבנזין לצמד מנועיו החשמליים. המצבים השונים מאפשרים לבחור בין חיסכון בדלק, לביצועים משופרים. טווח הנסיעה הכולל עם מכל דלק מלא וסוללה טעונה במלואה הוא 680 קילומטר.
מערכת היגוי הכוח של המכונית הנה אלקטרו-מכנית עם יחס משתנה בין 16.6:1 במרכז ל-12.25:1 בנעילה מלאה. בדומה לדגמי ה-GT3 והטורבו של הפורשה 911 לפורשה 918 מערכת היגוי אחורי המסייעת בשיפור היכולת הדינמית של המכונית. מערכת זו עושה שימוש במנועים מכניים-חשמליים הנמצאים בכל אחד מן הגלגלים האחוריים, ומאפשרת התאמה ושינוי בזווית הפנייה של הגלגלים האחוריים בטווח של עד 3 מעלות לכל כיוון בהתבסס על מהירות הנסיעה של המכונית. במהירויות נמוכות הגלגלים פונים בכיוון ההפוך לגלגלים הקדמיים ובכך מסייעים בהקטנת רדיוס הסיבוב בתנועה עירונית, כאשר במהירויות גבוהות הגלגלים האחוריים פונים בכיוון זהה לגלגלים הקדמיים ובכך מסייעים בזריזות ובשיפור יציבות המכונית במהלך ביצועי פניות חדות. 
לפורשה 918 מערכת מתלים אדפיטיביים ומערכת הבלימה של המכונית היא אלקטרו-מכנית.

שיווק וייצור

גרסת הייצור הסופית של המכונית הוצגה בספטמבר 2013 בתערוכת המכוניות בפרנקפורט. פיתוח המכונית בוצע במרכז המחקר והפיתוח של פורשה בעיירה וייזאך בבאדן וירטמברג, כאשר ייצור והרכבת המכונית בוצע בעיר צופנהאוזן בפרברי שטוטגרט שם גם שוכן מטה החברה הראשי. תהליך יצור ה-918 ספיידר החל בספטמבר 2013 ופסק ביוני 2015 לאחר כמות מוגבלת מראש של 918 יחידות בלבד אשר יוצרו ונמכרו כשנת המודל 2014. מלאי המכונית אזל בדצמבר 2014 לאחר שכל 918 היחידות נמכרו. המכירות בארצות הברית החלו ביוני 2014 כאשר מחירה ההתחלתי של המכונית היה כ-847,000 דולר אמריקני. רוב ההזמנות בוצעו בארצות הברית עם 297 יחידות, אחריה גרמניה וסין עם כ-100 הזמנות, 9 יחידות בשווייץ, 6 בהולנד, 5 יחידות בקנדה ו-4 בשוודיה.

נורבורגרינג

בספטמבר 2013 פרסמה פורשה הודעה רשמית כי נהג המרוצים של החברה מארק ליב הקיף במכונית הפורשה 918 עם חבילת הספורט וייזאך את מקטע הנורדשלייפה (22.8 ק"מ) בנורבורגרינג בזמן שיא של 6:57 דקות, נתון זה הוא הפחתת השיא הקודם ב-14 שניות והוא המהיר ביותר אשר הושג בנורדשלייפה על ידי מכונית חוקית לנהיגה בכבישים ציבוריים. כמו כן הפורשה 918 היא המכונית החוקית לכביש הראשונה אשר ירדה מתחת למחסום 7 הדקות במסלול הנורדשלייפה.

RSR

בשנת 2011 הציגה פורשה בתערוכת המכוניות בדטרויט את הפורשה 918 RSR, גרסת המרוצים של הפורשה 918 ספיידר קונספט.
דגם זה משתמש במנוע ה-V8 של ה-918 ספיידר אך עם הספק משופר ל-563 כוח סוס, לצד שני מנועים חשמליים המניעים את הגלגלים הקדמיים ומפיקים 204 כ"ס. בסך הכל הספק המכונית עומד על 767 כ"ס. תיבת ששת ההילוכים של הרכב פותחה מתיבת ההילוכים של רכב מרוץ הלה-מאן, ה-RS ספיידר.
כדי לשפר את ההאצה ולחסוך בדלק, הציגה פורשה ב-RSR מערכת היברידית שונה מהרגיל. סוללות המנועים החשמליים אינן ניזונות מחיבור לחשמל, אלא מהכוח המופק על ידי גלגל תנופה אשר משמר את האנרגיה הקינטית הנוצרת בזמן בלימה. מערכת מסוג זה מכונה KERS ולעיתים נעשה בה שימוש במכוניות פורמולה 1. 
ביצועים0-100: 2.5 שניות
400 מטר בקו ישר מעמידה: 10 שניות
מהירות מרבית: 345 קמ"ש