google/wiki40b huggingface dataset:
התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית

התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית אסר על התניית הזכות להצביע בבחירות הפדרליות בתשלום מס גולגולת או כל מס אחר. התיקון התקבל במסגרת המאבק לשוויון זכויות לאפרו-אמריקאים בשנות ה-60 של המאה ה-20.

מקור

Section 1
The right of citizens of the United States to vote in any primary or other election for President or Vice President, for electors for President or Vice President, or for Senator or Representative in Congress, shall not be denied or abridged by the United States or any State by reason of failure to pay poll tax or other tax.
Section 2
The Congress shall have power to enforce this article by appropriate legislation.

היסטוריה

לאחר קבלת התיקון ה-15 לחוקה ב-1870, שאסר על אפליה בבחירות על רקע גזעי, חיפשו מדינות הדרום של ארצות הברית דרכים עוקפות למנוע את הצבעתם של השחורים. בין הדרכים שנמצאו היו הפעלת איומים ואלימות כלפי מצביעים שחורים וקביעת תנאי הצבעה אשר הלבנים עומדים בהם אך השחורים אינם עומדים בהם. בין התנאים שקבעו היו ידיעת קרוא וכתוב ותשלום מס גולגולת. במהלך השנים היו אחת עשרה מדינות אשר הגבילו את ההצבעה רק לאלו ששילמו מס גולגולת. בחלק מהמדינות, קבע החוק שכל אדם שאביו או סבו הצביע בבחירות בשנה מסוימת שחלה לפני ביטול העבדות יוכל להצביע ללא תשלום המס. פטור זה מהתנאים להצבעה נקבע כבלתי חוקתי בפסק דין של בית המשפט העליון בשנת 1915, אך התנאים עצמם המשיכו להתקיים תוך אפליה באכיפתם: כלפי שחורים עמידה בתנאים נבחנה בקפדנות, בעוד כלפי לבנים לא נעשה מאמץ לבדוק האם אכן שלמו את המס או אם הם יודעים קרוא וכתוב. דרך נוספת למנוע ייצוג של השחורים בבחירות הייתה בארגון המחוזות בצורה המפלה את השחורים.
עם התגברות הפעילות של התנועה לזכויות האזרח נעשו פעולות רבות על ידי הקונגרס על מנת להעניק לשחורים שוויון אמיתי. אף על פי שעם השנים דרישת תשלום מס כתנאי להצבעה הצטמצם לחמש מדינות בלבד, בחר הקונגרס להעלות תיקון לחוקה שיבטיח את האפשרות להצביע ללא קשר לתשלום מס.
התיקון אושר על ידי הקונגרס ב-25 באוגוסט 1962 ועל ידי מספר מספיק של מדינות ב-23 בינואר 1964.

פסיקה

בשנת 1965 החליט בית המשפט העליון שגם חוק בווירג'יניה אשר מעניק זכות הצבעה למי שמשלם מס או למי שנרשם ששה חודשים לפני הבחירות אינו חוקתי, על סמך התיקון ה-24 לחוקה.
בשנת 1966, פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית על סמך התיקון ה-14 לחוקה שגם הגבלת הצבעה בתוך המדינות רק לאלו המשלמים מס אינה חוקתית.
אברהם אמינוף

קורות חיים

נולד בשנת 1857 (ה'תרי"ז) בבוכרה, לרבי בנימין ולציפורה. בבגרותו למד בישיבה של סבו, רבי פנחס הידוע בכינוי "פנחס הקטן", אשר היה חתנו של רבי יוסף ממן מערבי.
בשנת 1871 (ה'תרל"א) למד לצד הרב יוסף כוג'הינוף והרב שלמה מוסיוף בישיבתו של השד"ר הרב יהושע שושן, בה צמחה הנהגתה העתידית של יהדות בוכרה. לאחר מכן עבר עם משפחתו ועם הרב יוסף כוג'הינוף להתגורר בעיר סמרקנד, שם פעל רבות בקרב היהודים לחיזוק ידיעותיהם בלימוד התורה ובקיום המצוות.

רבה של הקהילה הבוכרית בירושלים

בשנת 1889 (ה'תרמ"ט) עלה מבוכרה לישראל והשתכן בירושלים. בשנים אלו גדל זרם העולים לישראל מארצות אסיה התיכונה, ובעידודו של הרב יעקב מאיר הוקמה חברת "חובבי ציון" במטרה לספק את צורכי הקהילה הבוכרית בירושלים. יחד עם חבריו הרב שמעון חכם הרב שלמה מוסיוף, הרב יוסף כוג'הינוף ועוד, הקימו שכונה בשם "רחובות" (המכוּנה כיום "שכונת הבוכרים") לבני הקהילה.
בשנת 1891 (ה'תרנ"א) התמנה לשמש כרבה של הקהילה היהודית הבוכרית בירושלים וכיהן בתפקיד זה עד יום מותו.
חיי שכונת "רחובות" עד מלחמת העולם הראשונה התנהלו בפיקוח ועד השכונה אשר רבי אברהם עמד בראשו, הוועד זכתה לתמיכת מוסדות השלטון המקומיים ונהנה מיוקרה רבה בקרב בני הקהילה בארץ ומחוצה לה, פעילות הוועד הייתה רחבה וסיפקה את כל צורכי התושבים.
בשלהי המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 פעל הוועד רבות למען בניית השכונה ומוסדותיה, בתקופה זו נבנו בשכונה בנייני פאר ובניהם "הארמון", בית דוידוף (אשר שימש כמשכנה של הגימנסיה העברית), בית משהיוף (אשר היה הבית הגדול בשכונה, כחמישה דונמים שטחו). על מנת לאפשר גם בני הקהילה מועטי היכולת לגור בשכונה הוקמו 25 בתי דירות אשר היו כמעין "שיכון" ומחירן היה נמוך ממחירו של בית פרטי וכן הוקם במרכז השכונה חצר אשר כולה נבנתה מכספי הקדש ואשר פעלו בה חמישה בתי כנסת, ישיבות, תלמוד תורה של הקהילה ובור מים גדול אשר שימש את תושבי החצר הרבים. הוועד דאג לסלילת כבישים ונטיעת עצים בשכונה "גן אילנות ופרחים כדי להיות אוויר חשוב לילדים".

מותו

רבי אברהם נפטר ב-29 בינואר 1939 (ט' בשבט ה'תרצ"ט). רחוב "אברהם תלמודי" בשכונת הבוכרים בירושלים נקרא על-שמו.
לאחר פטירתו מונה הרב משה יצחקוף הכהן לשמש כרב העדה.

פועלו הספרותי

את כל ספריו הוציא רבי אברהם בירושלים ושלח אותם לבוכרה כדי שיופצו לרבים ללא תשלום, כל ספריו היו מנוקדים וחלקם תורגמו לתג'יכית על ידי רבי שמעון חכם. ספרו העיקרי הוא "ליקוטי דינים" הכולל דינים והלכות מעשיות לכל השנה על פי מנהגי יהדות בוכרה, וכך כתב בהקדמתו לחלק א' של ספרו: 
חלק ראשון, אשר לקטתי ואספתי במאמרים, מפי ספרים וסופרים, דינים הנצרכים, משולחנם של מלכים, פוסקים אחרונים ובראשם מרן זכרו לברכה, גדול הסגנים, אנא זעירא דמן חברייא, עפר רגלי החכמים, הצעיר בעבדי ה', אברהם אמינוב ס"ט, יליד בוכארה, תושב עיר הקודש, ירושלים תבנה ותיכונן במהרה בימינו, וכדי לזכות את רבת בני עמי, יושבי בוכארה ואגפיה, למען ילמדו ויבינו מרבית המון העם, נער וזקן, איש ואישה, פשוט ובעל מלאכה, העתקתים ללשון פרסי צח, באותיות מרובעות ובנקודות...
שפות גרמאניות

השפות הגרמאניות הן אחד הענפים של השפות ההודו-אירופיות אותן דיברו השבטים הגרמאניים שהתיישבו בצפון אירופה לאורך גבולות האימפריה הרומית.
נוטים לחלק את השפות הגרמאניות לשלוש קטגוריות: שפות גרמאניות מזרחיות, שפות גרמאניות מערביות, ושפות גרמאניות צפוניות.
כל השפות הגרמאניות המזרחיות נכחדו.
ישנם בעולם 515 מיליון דוברי שפות גרמאניות כשפות אם, רובם דוברי גרמנית (128 מיליון דוברים, רובם כשפת אם) או אנגלית (כמיליארד דוברים, אך רובם כשפה שנייה).
כל השפות הגרמאניות המודרניות נכתבות בימינו באלפבית הלטיני (למעט יידיש, הנכתבת באלפבית העברי).
פיליפו יוברה

חייו

פיליפו יוברה נולד ב-7 במרץ 1678 במסינה שבסיציליה, איטליה. בין השנים 1703-1705 למד אצל קרלו פונטאנה ברומא. בשנת 1715 עבר להתגורר בטורינו ועבד עבור ויטוריו אמדאו ה-2 מלך מבית סבויה. בתקופה זו החל יוברה לתכנן מחדש את טורינו כבירת ממלכה אירופאית.

עבודתו עבור משפחת רופיו

ב-1705 שב יוברה למסינה ועבד עבור משפחת האצילים רופיו (Ruffio). יוברה עבד על תכנון המגדל בצורת ספירלה של כנסיית סן גרגוריו. המגדל נבנה לפי תוכניותיו שלו בשנת 1717. כמו כן עבד על תכנון ארמון מסינה בשם ה"פאלאצאטה" (Palazzata). ארמון מסינה היה הארמון הארוך ביותר בסיציליה שאורכו 1,5 ק"מ.

בחצר של מלך ספרד

בין השנים 1736-1735 עבד עבור פליפה החמישי מלך ספרד ותכנן ארמון גרנחה דה סן אילדפונסו שבקסטיליה ולאון וארמון מדריד הוא ארמון בית המלוכה. אינו משמש כיום כמקום מגורים רשמי של בית המלוכה, אלא כאתר לטקסים ממלכתיים.

סגנון האדריכלות של פיליפו יוברה

סגנון האדריכלות של פיליפו יוברה הושפע מאדריכלות הבארוק, שתחילתה בשנותיה הראשונות של המאה ה-17 באיטליה. אדריכלים איטלקים מן התקופה הם ג'ובאני לורנצו ברניני ופרנצ'סקו בורומיני.
חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו

הבטחת המעמד העל חוקי

מתוך מודעות לחשיבותן של הזכויות המוגנות בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ומתוך מודעות לבעיות שהן עלולות לעורר, בחרה הכנסת להעניק לחוק יסוד זה מעמד משפטי בכיר, שיובטח על ידי הגנות אחדות.
סעיף 8 לחוק היסוד קובע: "אין פוגעים בזכויות שלפי חוק-יסוד זה אלא בחוק ההולם את ערכיה של מדינת ישראל, שנועד לתכלית ראויה, ובמידה שאינה עולה על הנדרש או לפי חוק כאמור מכוח הסמכה מפורשת בו". סעיף זה, המכונה "פסקת ההגבלה", קובע את התנאים שבהם ניתן להגביל בחקיקה (או במעשה מנהלי) זכות המעוגנת בחוק ביסוד (על משמעותו של סעיף זה, ובפרט התנאים המאפשרים חקיקה הפוגעת בזכויות שנקבעו בחוק יסוד זה, ראו בערך המהפכה החוקתית). בעניין פינוי גוש קטיף פסק בג"ץ כי חוק פינוי-פיצוי עומד בדרישות סעיף זה ולכן הוא תקף, אף שהוא פוגע בזכויות אדם המעוגנות בחוקי היסוד בדבר זכויות האדם.
סעיף 12 לחוק היסוד מגן על החוק מפני תקנות שעת חירום, בקובעו שאין לממשלה סמכות לשנות את חוק היסוד - ובמשתמע, לפגוע בזכויות המוגנות בו - באמצעות תקנות שעת חירום, כמבואר: "אין בכוחן של תקנות שעת חירום לשנות חוק-יסוד זה, להפקיע זמנית את תוקפו או לקבוע בו תנאים; ואולם בשעה שקיים במדינה מצב של חירום בתוקף הכרזה לפי סעיף 9 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח-1948, מותר להתקין תקנות שעת חירום מכוח הסעיף האמור שיהא בהן כדי לשלול או להגביל זכויות לפי חוק-יסוד זה, ובלבד שהשלילה או ההגבלה יהיו לתכלית ראויה ולתקופה ובמידה שלא יעלו על הנדרש". למעשה, ההגנה מפני תקנות שעת חירום אינה מוחלטת, והיא נתונה לשיקול דעתם של הממשלה ושל בית המשפט העליון.
הכנסת בחרה שלא לשריין את החוק ולכן ניתן לשנותו ברוב רגיל של חברי הכנסת. זאת בניגוד לחוק יסוד: חופש העיסוק, ששינויו דורש רוב של 61 חברי כנסת. יש שהביעו תמיהה על החלטה זו של הכנסת, ואולם יש הרואים בה עדות לכך שהכנסת לא התכוונה לתת לחוק זה אותו מעמד מרכזי שנתן לו בית-המשפט העליון.
וזאן

הקהילה היהודית

היהודים שגרו בוזאן היו בעלי אוריינטציה ספרדית, בהשפעת הקרבה לספרד והמסחר  עמה. 
יהודי העיר התפרנסו מרוכלות ומסחר, והיו מביאים את הסחורות מטנג'יר שהיא עיר המסחר המשמעותית באזור.
היחסים בין היהודים לערבים היו טובים עד לשנות החמישים, אז החלו תקיפות ורציחות של יהודים על רקע לאומני, בעקבות הקמת מדינת ישראל והסכסוך הישראלי-ערבי. 
בכפר אסג'ן, כ-8 ק"מ מוזאן, מצוי קברו של רבי עמרם בן דיוואן, תלמיד חכם ירושלמי שנשלח כשד"ר למרוקו, שם נודע כבעל מופת, ונפטר באסג'ן. ליד הקבר – בית-כנסת וספריית ספרי קודש. קברו הוא מאתרי העלייה לרגל היהודיים הפופולריים ביותר במרוקו.
בראשית המאה ה-20 כיהן כרב וראש ישיבה בוזאן הרב אברהם אביטבול שנודע כאחד מגדולי חכמיה של מרקש.
שמואל אליקים קדר

קורות חייו

נולד בבארות יצחק למרדכי ואסתר, ניצולי השואה. הוא נקרא על שם סבו מצד אביו, ר' שמואל אליקים קייזלר. בעזבם את הקיבוץ נדדו הוריו לדרום הארץ, ומשם הגיעו עם שלושת ילדיהם לרמת אביב.
את לימודיו התיכוניים סיים בתיכון "צייטלין". מאחר שלא היה סניף של בני עקיבא בשכונה, יזם הקמת סניף של הצופים הדתיים. התגייס לצבא במסגרת הנח"ל וריכז את שבט "משואות" של הצופים הדתיים בירושלים, שם הכיר את אשתו, מירה לבית אלידר. עם גמר שירותו בצבא, בשנת תשל"ה, החל ללמוד בישיבת מרכז הרב, ובמקביל הדריך בישיבה לצעירים שעל ידה. בט"ו באב תשל"ה נישא למירה.
בשנת תשל"ז עבר לכולל מר"ץ שבמבשרת ירושלים. מר"ץ (מרכז צוותות) שולח צוותי תלמידים בוגרים לעיירות פיתוח; אך לרב קדר אושר באופן חריג להישאר ולהמשיך ללמוד מעבר לשלוש השנים המקובלות. לאחר זמן מה החל אף לשמש כ'נושא ונותן' בישיבה, אז גם התחיל לערוך חוברות של טבלאות, "הלכה סדורה", בהלכות שבת ובהלכות נידה. במשך שנים רבות, מאז ועד חודש לפני פטירתו, נהג להשכים וללמוד יום-יום טרם עלות השחר. 
במשך שנים ארוכות אימצה משפחתו משפחות של עולים חדשים שגרו במרכז קליטה במבשרת ירושלים, והוא אף דאג לקליטתן במקומות שונים בארץ, עם חלקן שמר על קשר רצוף גם לאחר תקופת האימוץ. 
עם השנים החל לתת שיעורים ולשמש כר"מ בישיבה. בתשנ"ד, בעקבות הסכם אוסלו, עברה המשפחה לעפרה. 
בשנת תשנ"ז נישאה בתו הבכירה רויטל לשמואל רוט. כדי למנוע כפילות בשם, הוסיף הרב קדר את השם אליקים לשמו הפרטי. לפיכך הופיעו כל ספרי "טובו אהליך" החל מאז תחת שם המחבר שמואל אליקים קדר.
בשנת תשנ"ט החל לשמש גם כראש התוכנית בכולל לרבנות והוראה במצפה יריחו. בשנת תש"ס נתבקש על ידי כמה מתושבי עפרה להעביר שיעור בהלכה בשבתות.
נפטר לאחר מחלה ממארת בי"ז בתשרי תשס"ז. לאחר פטירתו הוסיפו חדר לימוד לבית הכנסת בעפרה וקראוהו על שמו,  "אהל שמואל".
בתקופת מגוריו במבשרת ציון נולדו חמשת ילדיו. בתו היא העיתונאית יפעת ארליך.

חיבוריו

ספרו הראשון "אהלי שלמה", עוסק בביאור שיטת רש"י בפירושו לש"ס. חלק א' של ספר זה – חידושי תורה בסוגיות מוקצה – זכה בשנת תשמ"ט זכה בפרס ירושלים לספרות תורנית. כעבור שש שנים, בשנת תשנ"ד, הוציא הרב חלק ב' לספר "אהלי שלמה" – כללי מלאכות שבת והשבותין. 
במקביל החל להוציא גם את המהדורה הראשונה של שו"ת "היכל שלמה" (תשובות לשאלות שנשאלו במבחני ההסמכה לרבנות) בהלכות שבת, כמו גם המהדורה הראשונה של "תוספת אהל" (בירור סוגיות בשו"ע ונושאי כליו [על פי העקרונות של "אהלי שלמה"]) בהלכות שבת.
הוצאת הספרים הפכה למפעל חייו, ובאמצעותה נעזרים בספריו ללימוד תורה מסודר ומבורר וכחזרה למבחני ההסמכה לרבנות. את כל ספריו מכר במחירי עלות. 
בשנת תשנ"ו אחרי שהחל להרצות במכללה לבנות שבירושלים קורס בתורה שבכתב כמבוא לתורה שבעל-פה, החל לכתוב את הספר "תורת אהל". 3 כרכים של חלק א' יצאו לאור כעבור שנתיים.
בתשס"ד יזם סדרה רביעית של ספרים שכתב: "הלכה שנונה", כדי לעזור ללומדי ההלכה לשנן את לימוד הלכות השולחן ערוך, וכדי להקל על הנבחנים להסמכה לרבנות. בסדרה זו נתן הרב כותרת לכל סעיף בכל סימן בשולחן ערוך וכן תמצות קצר של דברי האחרונים העיקריים והמהותיים על הסעיף.
הרב קדר גם עיצב טבלת סיכום לספר "מסילת ישרים".

המשך מפעל היכל שלמה

סדרת ספרי היכל שלמה הומשכה לאחר מותו של הרב על ידי בנו, הרב עדאל קדר, שהוציא לאור את היכל שלמה על הלכות חופה וקידושין, שהוכנסו כחומר חובה לנבחנים לרבנות שכונה בשנים האחרונות, במקום הלכות עירובין.
ניצנית משוננת

מאפיינים

הניצנית המשוננת גדלה לגובה של מטר אחד, ולה עלים בשרניים, נגדיים ובעלי שפה משוננת. העלים ירוקים מלמעלה ובעלי עורקים סגולים מלמטה. על השפה המשוננת של העלה יכולים לגדול שיבוטים קטנים של צמח האם, ואלו עשויים להתפתח ולפתח שורשים גם בעודם מחוברים לצמח האם. לצמח יש אפשרות לפתח תפרחת מרשימה בצורת סוכך, והפרחים בו פעמוניתיים ובגוון ורוד-כסוף או לעיתים כתום. הפריחה אינה אירוע שנתי וקורה מעת לעת. הצמח יכול לשרוד עם השקיה לא סדירה.
הר וימפר (האי ונקובר)

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1864 והוא נקרא על שם פרדריק וימפר, אשר יחד עם רוברט בראון, השתתף במשלחת החקר של האי ונקובר. השם אומץ רשמית ב-6 במאי 1910.
(בקולומביה הבריטית הר נוסף (הר וימפר), הקרוי על שם אחיו של פרדריק - אדוארד וימפר)
כלבים בקנדה

היסטוריה

אחד הדברים הראשונים אותם עשה מועדון הכלבים הקנדי מיד לאחר היווסדו היה לקדם הקמת מגזין רשמי מטעמו. הדבר התבטא בכך שהופעל לחץ רב על המגזין הקנדי "ביקורות על עופות הבית בקנדה" ("Canadian Poultry Review") לפנות מקום בעיתונו לדיווחים שותפים על ענייני הכלבים בקנדה. לאחר משא ומתן בין הצדדים, פורסם בפברואר 1889 הגיליון הראשון מטעם המועדון, שאורכו היה 8 עמודים ושנקרא "הבטאון של מועדון הכלבים הקנדי" ("The Canadian Kennel Gazette"). הגיליון פורסם כמוסף של "ביקורות על עופות הבית בקנדה", ועסק בכלבים ובדברים הקשורים להם. המוסף חולק גם לחברי המועדון וגם ל-8,000 המנויים של ביקורות על עופות הבית בקנדה שכבר היו לו באותה תקופה.
"הבטאון של מועדון הכלבים הקנדי" המשיך להיות המגזין הרשמי מטעם המועדון עד לאוגוסט 1912, כש"ביקורות על עופות הבית בקנדה" הפסיק לממן את העיתון. ההוצאה לאור של מועדון הכלבים הקנדי, "מלונה וספסל" ("Kennel and Bench"), הוקמה, והעיתון עבר לרשות ההוצאה מספטמבר 1912. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1914, פורסם גיליון חג מיוחד שכלל 18 עמודים ושנודע לאחר מכן כמבשר בואו של הגיליון השנתי, בעוד שהגיליון השנתי הראשון פורסם בשנת 1974 וכלל 160 עמודים שעסקו בבחירה, שמירה ואימון כלבים וכללו רשימת מגדלים ומודעות. שמה של ההוצאה לאור שונה מ"מלונה וספסל" ל"כלבים בקנדה" בשנת 1940, מכיוון שהשם "מלונה וספסל" לא עמד בקנה אחד עם הרצון לתפוצה רחבה יותר.

תוכן

בתחילה המגזין התמקד בשושלות כלבים ובתצוגות התאמה, אך הוא התפתח והפך למגזין כללי על כלבים. השינוי לא עבר ללא מחלוקת, במיוחד לאור העובדה שעלות המנוי הייתה כלולה בעלות החברות במועדון הכלבים הקנדי, ומספר חברי מועדון האמינו שאם עלות המנוי כלולה בתשלום החברות במועדון המגזין צריך להתמקד בכלבים גזעיים בלבד. עד לסגירתו היה המגזין הטבה לחברי המועדון ומי שלא היה מעוניין לקרוא אותו יכל לבחור לא לקבלו. עם זאת, בשנים האחרונות לסגירתו מיקודו של המגזין חזר להיות בקידום ההתעניינות בשושלות כלבים בקרב חברי המועדון בפרט ומגדלי כלבים בכלל.
באתרו של המגזין, שעדיין פעיל, ניתן למצוא כתבות בנושאי גורים, איכות חיים, בריאות הכלב, טיפוח הכלב, תזונת הכלב, פעילויות, התנהגות הכלב ואילוף.

סגירת ההוצאה לאור

באמצע ספטמבר 2011, הכריזו חברי הנהלת מועדון הכלבים הקנדי שאחרי חודש של דיונים הוחלט לסגור את אפקס הוצאה לאור בע"מ עקב חוסר סיכוי לרווח, ושהגיליון החודשי של דצמבר 2011 והגיליון השנתי של 2012 יהיו האחרונים. עוד נמסר שאתרו של המגזין ימשיך לפעול ויספק מידע לחובבי כלבים.
קרב כירונאה (338 לפנה"ס)

מהלך הקרב

לפי המקורות, שני הצדדים לחמו בעוז במשך זמן רב, עד שפיליפוס הורה לאגפו הימני לסגת אחורנית, האגף האתונאי תקף בהתלהבות, ולמעשה חשף את עצמו לאגף שמאל של המקדונים. תחת פיקודו של אלכסנדר, הצליחו המקדונים לאגף את היוונים. פיליפוס ניצל את ההזדמנות והורה לאגף הנסוג שלו לשנות כיוון ולעבור למתקפה חזקה. האתונאים המבוהלים, לא החזיקו מעמד מול המקדונים המנוסים, וברחו משדה הקרב, בהותירם את בני תבאי לבדם מול צבא מוקדון. 
כוח תבאי המשיך להלחם בעוז, אך בסופו של דבר כותר והובס בידי המקדונים. הגדוד הקדוש של תבאי, גדוד עילית בן 300 לוחמים, הושמד כמעט לחלוטין - 254 מלוחמיו נהרגו והשאר נפצעו ונלקחו בשבי.

תוצאות הקרב

בעקבות הקרב הושמד רוב צבא תבאי, וגם צבא אתונה ספג אבדות כבדות. פיליפוס, נפעם מאומץ לבם והקרבתם העצמית של התבאים, איפשר את הקמתו של גלעד לזכרם. המצביא האתונאי ליסיקלס הועמד למשפט באתונה, נמצא אשם בתבוסה המבזה, והוצא להורג.
לאחר הקרב לא נותר, למעשה, כוח שיכול היה להתנגד למקדונים, ופיליפוס שלח את בנו, אלכסנדר בן ה-18, לנהל משא ומתן לכניעת אתונה. פיליפוס הבטיח לחוס על הפולייס שנלחמו מולו, בתנאי שיצטרפו אליו, ויספקו חיילים ומשאבים לצורך מלחמתו בפרסים. האתונאים ובני בריתם, הופתעו מרוחב ליבו, והסכימו מיד.
פיליפוס הקים את הליגה הקורינתית, לפי דוגמת הליגה הדלית בהנהגת אתונה והליגה הפלופונסית בהנהגת ספרטה. בניגוד לבריתות יווניות קודמות, זכתה הליגה הקורינתית להצלחה, האריכה ימים והצליחה לגבש זהות לאומית יוונית ארוכת שנים.
מסופר כי לאחר הקרב, אמר אלכסנדר הגדול: "אבוי לי, אבי כבש את כל העולם, ולי לא נשאר דבר...".
תאי שמש ננו-גבשיים

תאי שמש ננו-גבשיים הם תאי שמש הבנויים ממצע צורן (סיליקון) או מוליך אורגני המצופה בשכבה של ננו גבישים או נקודות קוונטיות כגון: ננו גבישי צורן, קדמיום-טלוריום CdTe או נחושת-אינדיום-גליום-סלניד Copper indium gallium selenide- CIGS.

ייצור

את הננו-גבישים מפיקים בסינתזה קולואידית המאפשרת ייצור זול יחסית. התמיסה המרוכזת של ננוחלקיקים מיוצבת באמצעות ציפוי הננוחלקיקים בליגנד פחמימני. פני מצע שטוח של פרוסת סיליקון מצופה בשכבה דקה של ננו גבישים המתקבלת על ידי טפטוף של תמיסת הננו-גבישים במרכז המצע תוך הפעלת כוחות צנטריפוגליים על ידי סיבוב במהירות גבוהה. התמיסה מתפשטת באופן אחיד על המצע עד לקבלת גובה אחיד ורצוי של התמיסה, שיטת ייצור זו ידועה בשם ציפוי על ידי סיבוב (Spin coating) (תהליך המקובל בציפוי פוטורזיסט בתהליך הפוטוליתוגרפיה). שיטת יצור זו זולה יחסית לשיטת ייצור יקרה המבוססות על תהליכי השקעה (דפוזיציה) של גבישים כגון Molecular beam epitaxy.

מחקר ופיתוח

תאי שמש בעלי שכבה קולואידית מטיטניום דו-חמצני - TiO₂ נחקרו ב 1991 ונמצאו כמבטחים מבחינת ניצולת המרת אנרגיית אור לאנרגיית חשמלית ומבחינת עלות ייצורם הנמוכה. כמו כן ארכיטקטורת ערוץ בודד של ננו-גביש הכוללת מערך של חלקיקים בודדים בין האלקטרודות המאפשרת לשפר את נצילות המרת האנרגיה נחקרת על ידי חוקרים באוניברסיטאות סטנפורד, ברקלי וטוקיו.
ניתן להעריך כי בעתיד תאי שמש מבוססי הננו-גבישיים יציעו מגוון יתרונות כגון גמישות, מחיר נמוך, הפקת אנרגיה ירוקה ונצילות של 65%, לעומת 20%-25% בתאי שמש מדור ראשון המבוססים על סיליקון חד-גבישי c-Si. אולם ישנם ויכוחים לגבי אמינות מדידת הנצילות ולגבי התאמתם לייצור המוני. מחקרים אחרים עשו שימוש בעופרת סלניד PbSe ובקדמיום טלוריום - CdTe שכבר הוכיח את עצמו בייצור תאי שמש מדור שני המבוססים על שכבות דקות שעוביין ננומטר עד כמה מיקרומטרים.

גישות נוספות

1 תאי השמש מבוססי נקודה קוונטית - בגישה זו נלקחת בחשבון תאוריית מכניקת הקוונטים במיצוי השיטה ויכולות התאים, כמו כן ישנו שוני בין שיטות הייצור.
2 תאי שמש מבוססי חומרי צבע רגישים Dye-sensitized solar cell - ייצור בשיטה הקונבנציונלית של המוליכים למחצה המסתת גבישים ננומטרים כחלק מטופוגרפיית פני השטח של הצורן. לאחר מכן פני השטח מצופים בחומר צבע רגיש לאור המאפשר תהליכי מעבר אלקטרונים בחשיפה לאור.

תאי שמש דור שלישי נוספים

1. תאים פוטו אלקטרוכימים
2. תאים מבוססי פולימרים
3. תא פרובסקייט (Perovskite solar cell) זהו תא שמש הכולל מבנה פרובסקייט סופג - המבנה הנפוץ ביותר מורכב משילוב של חומרים אורגנים ואנאורגנים (מבוססי עופרת ובדיל הליד) המשמשים בתור השכבה האקטיבית ללכידת אור השמש ליצירת אנרגיה חשמלית.
ביבר הזכוכית

בֵּיבָר הזכוכית (באנגלית: The Glass Menagerie) הוא אחד מהמחזות המוכרים של המחזאי האמריקאי טנסי ויליאמס. זהו המחזה השני שייצר ויליאמס, אשר הופק ועלה על במה. הפרמיירה הייתה בשיקגו בשנת 1944. שלא כקודמו, מלחמת המלאכים, המחזה המציג מבט נוסטלגי אל עבר תא משפחתי שביר, זיכה את כותבו בהצלחה עצומה. המחזה עדיין מוצג על במות שונות ברחבי העולם ומשמש מושא למחקר.

עלילת המחזה

הרקע התקופתי למחזה הם ימי השפל הכלכלי הגדול בארצות הברית, שנות ה-30 של המאה ה-20. המחזה, המבוסס בחלקו על זיכרונות הילדות של ויליאמס, מביא את סיפורה של משפחת וינגפילד, שהפכה לחד הורית לאחר שאבי המשפחה נטש אותה לטובת המרחקים והחופש והותיר את שלושת בני המשפחה - האם, הבן והבת, להיאבק על קיומם. דמותה של אם המשפחה, אמנדה וינגפילד, אישה הנאבקת לפרנסת ביתה ונאחזת בעברה המפואר, מבוססת על דמותה של אימו של ויליאמס, אדווינה. דמותו של הבן טום, התורם לפרנסת הבית בעבודה במחסן נעליים, מקום המדכא את נפשו הפיוטית, מבוססת על דמותו של ויליאמס עצמו, דבר המודגש בתפקידו הנוסף של טום כמספר העלילה. דמותה של האחות, לורה, מבוססת על אחותו האהובה של ויליאמס, רוז, שלקתה בנפשה. במחזה הוא מציג אותה כבעלת מום כמעט בלתי מורגש ואופי עדין הגורם לה לסגת אל עולם פרטי - אוסף בעלי חיים העשויים זכוכית. כל בני המשפחה מקושרים לעולם של דמיון, העומד בסתירה למציאות האפרורית והעירונית בה הם חיים, בדירה הממוקמת בחלקו האחורי של בניין בשכונה צפופה ודחוסה.
עלילת המחזה נסובה סביב ביקורו הצפוי של המחזר היחיד של הבת, ג'ים אוקונור. ג'ים חולק עם טום את מקום עבודתו ומכיר את לורה, שהייתה מאוהבת בו עוד מימי התיכון. ג'ים אוקונור מסמל במחזה את היכולת לגשר בין עולם הדמיון ועולם המציאות, יכולת שעשויה להציל את לורה מהישאבות למחוזות הדמיון ולהעניק לה בסיס במציאות. בסוף המחזה, ג'ים מוזמן לביתם של משפחת וינגפילד לארוחת ערב, ומעביר עימם ערב נהדר שמסב עונג לכולם, אך בעיקר לאמנדה, ששקועה בעבר ובחלומותיה ומתנהגת כאילו ג'ים בא לחזר אחריה. במהלך הארוחה, לכבודה התקשטה אמנדה בשמלה ישנה, שאינה הולמת אותה ומתאימה לנשים צעירות, מתרחשת הפסקת חשמל ולורה וג'ים נותרים לבד, בסצנה טעונה במתח רומנטי, והם אף רוקדים יחד. החלום מתנפץ לאחר שג'ים מבהיר שלא הייתה לו כוונה לשאת את לורה (למעשה הוא מאורס) ועוזב את בית משפחת וינגפילד, ואמנדה מתפרצת על טום בסערת רגשות. בתגובה, טום נוטש את אמו ואחותו, כמו אביו. בתמונה האחרונה, טום מספר לקהל שהוא נודד בדרכים אך לא מצליח לשכוח את לורה, ושתמונתה מדליקה נרות חקוקה במוחו לעד.

הפקות קולנועיות

בגרסה הקולנועית הראשונה של המחזה שביים ארווין רפר שונה סופו, למורת רוחו של ויליאמס הצעיר, לסוף שמח יותר. בגרסה נוספת, שביים פול ניומן בשנת 1987 שיחקו ג'ואן וודוורד, ג'ון מלקוביץ' וקארן אלן.
ויקטור אלכסנדר

קריירה

אלכסנדר שיחק במשך שלוש שנים באוניברסיטת המדינה של אייווה, בין השנים 1991-1989. אלכסנדר עזב בתום שלוש שנים כחוסם הטוב ביותר (102 חסימות), כקלע הרביעי בכל הזמנים (1,892 נקודות) בהיסטוריית המכללה. בנוסף לכך, אלכסנדר סיים כמוביל בכל הזמנים את הביג 8 באחוזי קליעה (65.9%). בעקבות זאת, נבחר להיכל התהילה של המכללה.
אלכסנדר נרשם לדראפט ה-NBA ונבחר בו במקום ה-17 הכללי על ידי הגולדן סטייט ווריורס. במדי הווריורס שיחק אלכסנדר במשך ארבע עונות, מ-1991 ועד 1995. בשנת 1995, הווריורס העבירו אותו בעסקה לטורונטו ראפטורס עם שחקנים אחרים תמורת בי. ג'יי. ארמסטרונג. אך, עם הראפטורס לא שיחק באף משחק רשמי במשך כשלושה חודשים. לאחר מכן, הראפטורס העבירו את אלכסנדר אל הקליבלנד קאבלירס, אבל, העסקה נכשלה בעקבות הבדיקות הפיזיות שנערכו לאלכסנדר ובסופו של דבר הועבר לניו יורק ניקס. הניקס שיחררו את אלכסנדר עוד לפני ששיחק עבורם משחק רשמי אחד. ובכך סיים עונה וחצי בהן לא שיחק כלל. למרות זאת, הוא שמר על כושר גופני. 
אלכסנדר עזב את ארצות הברית ופתח בקריירה אירופית ושיחק עבור אא"ק אתונה עונה אחת, בה הוביל את אא"ק לגמר היורוליג ולגמר הגביע היווני. לאחר מכן, שיחק במדי הקבוצה הישראלית, מכבי תל אביב, ועימה זכה בדאבל (אליפות וגביע). אלכסנדר לא המשיך עונה נוספת במכבי, ושיחק בפאוק סלוניקי ובטאו ויטוריה במשך שנתיים.
אלכסנדר עזב את אירופה בקיץ 2002 וחתם במדי הדטרויט פיסטונס לעונה אחת. אלכסנדר לא קיבל הזדמנויות רבות להשתלב במשחק ועזב את הפיסטונס בתום העונה. אלכסנדר שקל פרישה ממשחק פעיל, אך בעקבות הצעה מצסק"א מוסקבה, דחה את האפשרות וסיכם במדי הקבוצה הרוסית. בצסק"א שיחק שנתיים וזכה בשתי אליפויות ושותף בהעפלת הקבוצה פעמיים ברצף לפיינל פור היורוליג. בנוסף לכך, נבחר בעונת 2002/03, לחמישיית העונה ביורוליג.
לאחר שנתיים ששיחק עבור צסק"א מוסקבה, אלכסנדר פרש ממשחק פעיל.
לאחר הפרישה, אלכסנדר עבד בצוות המקצועי של צסק"א מוסקבה, אך לאחר שנה וחצי עזב אותה וחזר למדינת הולדתו, ארצות הברית. בארצות הברית אלכסנדר בעל רשת מכוני כושר בעיר הולדתו דטרויט. בנוסף לכך, מאמן ספורטאים צעירים ומדריך אותם.
נאטסואו קירינו

נאטסואו קירינו, (נולדה ב-7 באוקטובר 1951) באי הונשו במחוז אישיקאווה ביפן, היא סופרת ספרות מתח חשובה מיפן אשר ספריה תורגמו לשפות רבות, והיא זכתה בפרסים ספרותיים חשובים ביפן.
נאטסואו קירינו הוא שם העט של Mariko Hashioka. הישגה הספרותי הראשון היה ב-1993 בזכות הרומן פנים רטובות מגשם והיא זכתה ב- The Edogawa Rampo Award בעקבות הרומן, בריחה ב-1997 היא זכתה בפרס סופרת המסתורין של יפן. בזכות התרגום של הספר בריחה לאנגלית היא הגיעה לשלב גמר של פרס אדגר היוקרתי ב-2004. למרות היותה סופרת מסתורין ומתח, מרבה קירינו לטפל בספריה בנושאים חברתיים כמו מעמד האישה בחברה היפנית, וגיבורות ספריה נמנות לרוב משולי החברה היפנית. כך בספר בריחה בו הגיבורות עובדות במשמרת לילה במפעל לאריזת מזון ומנסות לשנות את גורלן באמצעים קיצוניים. ובספר התפוררות העוסק בבעיית הזנות ביפן.