משכין קלם

חייו והקשר שלו לדת הבהאית

משכין קלם נולד בשיראז אך היה תושב של איספהאן- שם שמע לראשונה על האמונה הבהאית והחליט שברצונו להצטרף לדת זו. תכונותיו החיוביות - קליגרף מוצלח, משורר מתוחכם ואדם משכיל - פתחו לו אפשרויות רבות בהשגת פטרונים עשירים לעבודותיו, אך הוא העדיף לשוטט באזורו באופן סגפני עם מעט רכוש. מקורות רבים מדגישים את היותו אדם רוחני.  
בסביבות 1865 הגיע משכין קלם לבגדאד, שם הוא שמע באופן נרחב יותר על הדת הבהאית מפיהם של נביל-י אעט'ם וזיינול מוקרבין. ישנן גרסאות שונות היכן קיבל משכין קלם תוקף סופי להיותו מאמין בהאי. ישנה גרסה לפיה הוא שהה באופן זמני בעיר חלב, שם הוא פגש את בהאא-אללה ואמונתו כלפי הדת הבהאית קיבלה תוקף מוחלט. וישנה גרסה אחרת לפיה הוא פגש את בהאא-אללה בעיר אדירנה- שם הוא הגיע לנקודת האמונה הגבוהה ביותר והתקבל כבהאי באופן רשמי. מסופר שמשכין קלם התגורר תחת חסותו של בהאא-אללה באדירנה וכל יום היה מקדיש למחשבות סביב אמונתו, התוודעות לברכות אלוהיות ויצירת יצירות קליגרפיות שונות.
בתקופה בה האימפריה העות'מאנית החלה להתנגד לדת הבהאית, הגיעה קבוצה של תומכי הדת - ביניהם משכין קלם - לאיסטנבול (בין חברי הקבוצה מירזא עלי סיאח ואקא ג'משיד גורג'י). הם האמינו שכישרונו הקליגרפי של משכין קלם יעזור להם לקבל הערכה באיסטנבול.
לפי מספר מקורות משכין קלם אכן הפך לדמות מוכרת בקרב נכבדי איסטנבול. אך למרות מעמדו הגבוה השגריר האיראני התנגד לפועלו לקידום הדת הבהאית וגרם לכליאתו ביחד עם התומכים הנוספים.

כליאתו וחייו המאוחרים

משכין קלם שוחרר מהכלא באיסטנבול ותוכנן להישלח בספינה עם בהאא אלהה ומאמיניו לעכו אך לבסוף שלחו אותו ב-1868 לקפריסין, שם הוא נעצר ואולץ לחיות בגלות, תנאי הכליאה היו מגורים בפמגוסטה. ב-1871 משכין קלם נישא לפאטימה, אלמנתו של מיראז עלי סאייאן- תומך נוסף של בהאא אללה שהיה עצור כמו משכין קלם בקפריסין.
ב-1879 משכין קלם עבר לניקוסיה ואז ב-1885 עבר ללרנקה, שם הועסק בתור מזכיר. עזיבתו הרשמית את קפריסין מתועדת ב-1886, הוא עבר לעכו שם התגורר בח'אן אל-עומדאן.
בזמן שהותו בקפריסין הוא זכה להכרה חיובית ולמעמד גבוה עבורו ועבור משפחתו בתפקידים ממשלתיים וצבאיים בקפריסין ובטורקיה. ייתכן שחלק ממשפחתו של משכין קלם נותרו בקפריסין. ישנו תיעוד שבנו עלי אכבר הגיע ב-1888 לקפריסין ונותר שם 116 יום. אך ישנם סימני שאלה גדולים וחוסרים בתיעוד משפחתו של משכין קלם.
אחרי מותו של בהאא אללה ב-1892 ביקר משכין קלם במצרים, דמשק והודו. עבד אל-בהאא' שמע שמשכין קלם מזדקן בהודו וקרא לו לא"י. משכין קלם הגיע לחיפה, שם הוא חי עד מותו ב-1912.

משכין קלם וקליגרפיה

משכין קלם הרבה לצייר באופן מעודן ומקושט פסקאות הקשורות לדת הבהאית ופועלה. כך למשל הוא עיצב פסקאות מתוך תפילות בהאיות, מכתבים של בהאא אללה ועוד. הוא הצליח לשמר את מעמדו כקליגרף מוצלח הודות לידע שרכש בסגנונות שונים של קליגרפיה. בזמן שהייתו אצל בהאא-אללה באדירנה, תקופה בה היה מחוזק מבחינה רוחנית ואמנותית, הרבה משכין קלם לצייר פסקאות של המשפט הערבי "يا بهاء الأبهى", בתרגום לעברית "הו הזוהר רב הזוהר", והיה שולח את הפסקאות לנמענים רבים. אחת מהגרסאות שיצר למשפט זה הפכו ליצירתו המוכרת ביותר - "השם הגדול". יצירה זו היא הפכה עם השנים לסמל הקדוש ביותר של הדת הבהאית.

תהליכי שימור ושיחזור יצירותיו

ב-2003 ישנו תיעוד של פעולת שחזור יסודית בה נמצאו חתיכות נייר מיצירתו של משכין קלם (פסקה מעוטרת מתוך מכתב של בהאא אללה) מודבקים ליצירה קליגרפית אחרת. בעזרת תהליך חיתוך והדבקה השיבו את החתיכות ליצירה המקורית של משכין קלם וזו שוחזרה כמעט באופן שלם.

מקורות

https://bahai-library.com
http://www.holy-writings.com
http://www.bahai.org