google/wiki40b huggingface dataset:
קדם-מידה

משפט ההרחבה

נסמן ב- את הסיגמא-אלגברה הנוצרת על ידי אלגברה של קבוצות או חוג למחצה של קבוצות . לכל קדם-מידה , קיימת מידה  המרחיבה את . כלומר, לכל  מתקיים .
כמו כן, במצב בו  היא סיגמא-סופית, אז  יחידה. במצב זה, כמובן גם  היא סיגמא-סופית.
ניתן להבחין כי אין כל הבדל בין אם קדם המידה מוגדרת על חוג למחצה של קבוצות או על חוג של קבוצות הנוצר על-ידה, שכן חוג של קבוצות הנוצר על ידי חוג למחצה של קבוצות הוא בדיוק אוסף כל האיחודים הסופיים של קבוצות זרות בזוגות מהחוג למחצה. לכן מאדיטיביות של קדם-מידה, היא מתרחבת באופן יחיד לכדי קדם-מידה על החוג הנוצר.
הגרסה של משפט ההרחבה עבור חוג למחצה של קבוצות נקראת משפט ההרחבה של קרתאודורי על-שם המתמטיקאי היווני-גרמני קונסטנטין קרתיאודורי. הגרסה של משפט ההרחבה עבור אלגברה של קבוצות נקראת משפט ההרחבה של האן-קולמוגורוב, על-שמם של המתמטיקאי האוסטרי האנס האן והמתמטיקאי הרוסי אנדריי קולמוגורוב.

אי היחידות של ההרחבה

כאמור במשפט, היחידות מובטחת רק כאשר המרחב הוא סיגמא-סופי ביחס לקדם המידה הנתונה. כאשר דרישה זו לא מתקיימת, אפילו אם המרחב כן סיגמא-סופי ביחס למידה המרחיבה, היחידות אינה מובטחת. להלן דוגמה לכך.
נתבונן במרחב , ותהי  האלגברה של קבוצות הנוצרת על ידי הקטעים החצי-פתוחים במרחב, מהצורה .
נתבונן בקדם-מידה טריוויאלית על  המקיימת  לכל קטע. כמו כן נגדיר על הסיגמא-אלגברה  מידה  ועוד מידה , כאשר  הוא הגודל של הקבוצה , והוא  בכל מצב בו הקבוצה אינה סופית.
אלו שתי מידות שמקבלות ערכים שונים על כל קבוצה סופית של  (יש קבוצות סופיות בסיגמא-אלגברה זו), וכמו כן ברור ששתיהן מרחיבות את הקדם-מידה , שכן כל קטע  במרחב מכיל אינסוף איברים, ולכן .
כף דייוויס (מישור אדוארד השמיני)

גילוי הכף

הכף התגלתה ב- 12 בינואר 1930 על ידי משלחת החקר הבריטית, האוסטרלית והניו זילנדית לאנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון.

מקור השם

מוסון קרא לכף על שמו של קפטן ג'ון קינג דייוויס, שהיה קברניט הספינה בה הפליגו, והמשנה למפקד המשלחת.
נס כחול

נס כחול (Blue Ensign) הוא דגל, אחד מן הדגלים הבריטיים, אשר בשימוש על ידי טריטוריות ומדינות שהיו בעבר חלק מהאימפריה הבריטית או אשר עודן מקושרות לממלכה המאוחדת. השימוש נעשה בדגל חלק או "מוכתם" בסמל או שלט אצולה.
סיפור התפתחותו של הנס הכחול הוא למעשה סיפור התפתחותו של דגל הממלכה המאוחדת. מקורו של הדגל הוא מן המאה ה-16 כאשר בקנטון הדגל הופיע צלב ג'ורג' הקדוש (דגל אנגליה) ושדה בצבע כחול כהה.
חוקי האיחוד של 1707 איחדו בין סקוטלנד, אנגליה וויילס לממלכת בריטניה הגדולה ועיבדו נס כחול חדש אשר בו שובץ דגל האיחוד בקנטון. עם אישורו של חוק האיחוד 1800, צורפה אירלנד לממלכה המאוחדת וצלב פטריק הקדוש צורף גם הוא לדגל האיחוד וכמובן לקנטון הנס הכחול (מה-1 בינואר 1801).
רוז מארי

ביוגרפיה

מארי נולדה בניו יורק סיטי במדינת ניו יורק לאב איטלקי ולאם פולנייה, היא החלה להופיע בתיאטרון בגיל שלוש, והשתתפה בתסכיתי רדיו ובסרטי קולנוע. בנוסף מארי הופיעה גם בטלוויזיה ובמועדני לילה, שנחשבו לאתרי בילוי מכובדים. בין היתר שיתפה פעולה עם פרמאונט והאחים וורנר.

קריירה

בשנת 2000 הופיעה בסרט האימה "תצווח אם אתה יודע מה עשיתי ביום שישי ה-13 האחרון".
גם בעשור השני של המאה ה-21, היא הופיעה בתיאטרון.

מותה

נפטרה ב-28 בדצמבר 2017.
עודד פרידמן

ביוגרפיה

פרידמן נולד בחיפה להלינה ואברהם פרידמן. החל את אימוניו בשנת 1969, התאמן ג'ודו 4 שנים והמשיך בקרטה אצל ד"ר אילן אטלס לאחר מכן אצל סנסאי אדמונד בוזגלו, מסטר מיאזאקי ומשנת 1985 הוא תלמיד של שיהאן טרויוקי אוקאזקי ושיהאן יוטאקה יאגוצ'י .
בשנת 1976 היה אלוף ישראל בקרבות נוער. בשנת 1978 אלוף ישראל בקרבות בוגרים בכל השיטות, כולל מגע מלא.
מחנות אימונים אצל בכירי המאמנים בעולם השוטוקאן ובראשם מסטר אוקאזקי - דאן 10 (המאמן הבכיר בעולם), מסטר יגוצ'י - דאן 9, מסטר ווקי, מסטר אוצ'י - דאן 8, מסטר מורי, מסטר אנואדה, מאסטר מיקאמי, מאסטר קויאמה, מאסטר טאקאשינה, מסטר טנקה, מאסטר אוסאקה, סנסאי פילד ועוד.
ב-1987 השלים תואר מהנדס תעשייה וניהול בטכניון. כסטודנט להנדסה בטכניון, סנסאי עודד, יצא מספר פעמים לשליחויות מטעם הסוכנות היהודית, לקהילות יהודיות בארצות הברית. באחת הפעמים בשנת 1985, נפגש עם מאסטר טרויוקי אוקאזקי. הפגישה עימו הניבה פירות ושיתוף פעולה ארוך טווח הכולל ביקורים של סנסאי עודד בסמינרים של המאסטר והגעתו לארץ מספר רב של פעמים. את מאסטר יאגוצ'י הכיר בשנת 1986. הקשר ביניהם הלך והתחזק עם השנים, כאשר סנסאי עודד נסע בקביעות מ-1986 לאירועי החורף של המאסטר ("קנגיקו") בדנוור, בהרי הרוקי. הודות לקשר הזה, מאסטר יאגוצ'י אף הגיע לארץ מספר פעמים והעביר סמינרים למאות תלמידים.
ב-1988 עשה קורס מאמנים באמנויות לחימה - בי"ס למאמנים ומדריכים במכון וינגייט, וב-1989 קורס מאמנים לחדרי כושר גופני ובריאות – בי"ס למאמנים ומדריכים במכון וינגייט. ב-1998 סיים קורס מאמנים בכירים באמנויות לחימה - בי"ס למאמנים ומדריכים במכון וינגייט. ב-2004 סיים את קורס המאמנים של ה- J.K.A/I.S.K.F - הכשרה בת 6 שנים. פרידמן הוא בעל הסמכת Instructor A, שופט בינלאומי – Judge A, ובוחן בינלאומי – Examiner A.
ב-1986 באליפות החוף המזרחי של ארצות הברית זכה במקום שלישי. הוא השתתף ב-4 אליפויות עולם J.K.A כמתחרה בנבחרת ישראל: ב-1992 בטוקיו שביפן, שם הגיע במקצה קרבות עד לסיבוב השלישי, ב-1994 בפילדלפיה, ארצות הברית, ב-1996 באוסקה, יפן וב-1998 בפריז, צרפת. בנוסף השתתף ב-4 אליפויות אירופה במסגרת נבחרת ישראל. בשנות ה-80 היו לו 4 זכיות במקום ראשון בקרבות, באליפות ישראל לקבוצות. השתתף וזכה בתחרויות בינלאומיות בישראל ומחוצה לה, ביניהם כינוסי הפועל והמכביה. זכה 5 שנים במקום ראשון בקרבות באליפות אס"א במסגרת נבחרת הטכניון.
סנסאי עודד פרידמן מאמן קרטה חגורה שחורה דאן 8. בשנת 2013 נבחר לחבר בכיר בוועדה הטכנית העולמית של ה- I.S.K.F, במסגרת זו הוא מעביר סמינרים ומבחנים לחגורות שחורות בארץ ובעולם.
בשנת 2004 קיבל את פרס המאמן המצטיין בישראל בתחום הקרטה מנשיא המדינה ובשנת 2006 קיבל את פרס המאמן המצטיין בישראל בתחום הקרטה משרת החינוך והספורט לימור ליבנת].
ב-2006 הוזמן לשפוט באליפות העולם בקרטה J.K.A אשר נערכה בסידני, אוסטרליה. ב-2010 - הסמכה כשופט בינ"ל דרג A (הדרגה הבכירה ביותר המוענקת). ב-2011 - שופט ראשי באליפות אירופה אשר נערכה בבראשוב, רומניה. ב-2012 - שפט באליפות העולם בקרטה אשר נערכה בפיליפינים. ב-2014 - שופט ראשי ומנהל מקצועי של אליפות אירופה אשר נערכה במוסקבה וב-2016 היה שופט זירה ראשי באליפות העולם אשר נערכה בקייפטאון, דרום אפריקה.
מקלדת ממברנה

מִקְלֶדֶת מֶמְבְּרָנָה (באנגלית: Membrane keyboard) היא מקלדת מחשב שמקשיה אינם נפרדים ואינם מכילים חלקים נעים, בניגוד לרוב המקלדות האחרות. מקשיה הם רפידות לחץ עם קווי מתאר וסימנים מודפסים על משטח שטוח וגמיש אשר מצופים במעגלים אלקטרוניים, הנלחצים זה לזה בעת ההקשה. למשתמש במקלדת זו קשה לקבל חיווי פיזי האם אכן המקש נלחץ, ולכן הקלדה עיוורת היא כמעט בלתי אפשרית.
מקלדות ממברנה הוכנסו לשימוש כבר עם כמה מחשבים אישיים בתחילת שנות השמונים. המקלדות הללו זולות מאוד לייצור המוני ועמידות יותר מפני לכלוך ושפיכת נוזלים מאשר מקלדות אחרות, אך בשל החוסר במשוב פיזי מפעולת ההקלדה, רוב האנשים מתקשים להשתמש בהן, במיוחד כאשר צריך להקליד תווים רבים. מקלדות גומי שפותחו מאוחר יותר היו שיפור קל, אשר לפחות מאפשר להקלדה פרטנית להיות מורגשת במידה מסוימת.
מלבד למוצרי מחשוב מוקדמים כגון לשימוש ביתי וכמה משחקי וידאו, מקלדות QWERTY מבוססות קרום משמשות גם במערכות מחשב תעשייתיות. כמו כן ישנם מספר עיצובים עבור מחשבי כף יד ושאר מכשירי מחשוב כיס.
מקומות נוספים בהם ניתן למצוא מקלדות ממברנה הם מחשבונים פשוטים, שלט רחוק, תנורי מיקרוגל והתקנים דומים אחרים בהם כמות ההקלדות היא קטנה יחסית או נדירה, כמו טלפונים סלולריים.
מקלדת ממברנה שמישה וותיקה בחינוך מיוחד היא המקלדת אינטליקיז (IntelliKeys). ניתן לשנות בה בתכנות קל את מיקומי, גודלי והגדרות הקלידים ולהוסיף על פניה דף מודפס עם שרטוט הקלידים החדשים.

אופן הפעולה

כפי שניתן לראות מן התרשים הבא, מקלדת הממברנה מורכבת משלוש שכבות: שתיים מתוכן הן שכבות הקרום המכיל עקבות מוליכים. השכבה המרכזית היא חלל המכיל חורים בכל מקום שקיים בו מקש. זה שומר על שתי השכבות בנפרד.
בתנאים רגילים, המתג (מקש) הוא פתוח, כיוון שאי אפשר למלא את החלל בין השכבות. עם זאת, כאשר השכבה העליונה נלחצת מטה (עם האצבע) היא יוצרת מגע עם השכבה התחתונה, וזה מאפשר את הזרימה הנוכחית. המתג כעת "סגור" והמכשיר קיבל את הפקודה שמקש נלחץ.
מיכאיל מסחי

קריירה

בשנים 1969-1954 מסחי שיחק בקבוצת דינמו טביליסי; ב-6 בספטמבר 1959 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק הניצחון נגד צ'כוסלובקיה (1:3); באותו משחק מסחי הבקיע את שערו הראשון בנבחרת.
מסחי שיחק בנבחרת הסובייטית במשחק שמינית הגמר השני של אליפות אירופה הראשונה בכדורגל בשנת 1959 מול הונגריה, שהסתיים בתוצאה 0:1 לטובת ברית המועצות (לאותה אליפות לא נערכו מוקדמות, אלא קדמו משחקי שמינית ורבע גמר). בטורניר הגמר שנערך בצרפת בשנת 1960, מסחי הופיע במשחקי חצי הגמר והגמר וזכה עם הנבחרת באליפות אירופה.
במוקדמות מונדיאל 1962 מסחי שיחק במדי נבחרת ברית המועצות בארבעה משחקים והבקיע שני שערים לזכותה; במונדיאל 1962 עצמו, הוא הופיע פעמיים בשלב הבתים: במשחק הניצחון (0:2) על יוגוסלביה ובמשחק התיקו (4:4) מול קולומביה; בנוסף הופיע גם במשחק ההפסד (2:1) לצ'ילה בחצי הגמר.
בשנת 1964 מסחי זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות בכדורגל הראשונה של הקבוצה; בסך הכול, הוא שיחק ב-284 משחקים במדי הקבוצה והבקיע 54 שערים לזכותה.
בשנת 1965 מסחי הופיע בארבעה מששת משחקיה של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1966 והבקיע שער אחד לזכותה.
ב-20 באפריל של שנת 1966 מסחי ערך את משחקו האחרון במדי נבחרת ברית המועצות במשחק התיקו (2:2) נגד שווייץ; בסך הכול, הוא שיחק ב-35 משחקים במדי הנבחרת והבקיע ארבעה שערים לזכותה.
בסוף קריירת המשחק שלו, מסחי שיחק בשנת 1970 בקבוצת לוקומוטיב טביליסי בארבעה משחקים; בשנים 1991-1969 הוא היה מאמן ומנהל של בית הספר לכדורגל "אוואזַה" בטביליסי.
מסחי הוא בעל עיטור "אות הכבוד" של ברית המועצות.
מיכאיל מסחי מת בשנת 1991 בטביליסי; על שמו נקרא האצטדיון לכדורגל של מועדון לוקומוטיב טביליסי; ב-19 בנובמבר של שנת 2014 בשטח האצטדיון נחנך פסלו של מסחי, שעשוי מברונזה וניצב על כן מגרניט (הוא פוסל על ידי הפסל הגאורגי גוֹגי שחווַצַבאיַה; העבודה מומנה על ידי התאחדות הכדורגל הגאורגית ועיריית טביליסי).
דוקשיצה

תולדות היישוב

דוקשיצה נזכרת לראשונה בשנת 1407, עת השתייכה לדוכסות הגדולה של ליטא. במהלך מלחמת ליבוניה הפך אזור העיירה לאחד ממעוזיו העיקריים של סטפאן באטורי.
בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1795 קיבל מעמד עירוני. בשנת 1921 נכלל היישוב במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי דוקשיצה

בין מלחמות העולם נמנו בדוקשיצה כ-4,000 יהודים, רוב תושביה, ובעיירה פעלו מוסדות דת ותרבות יהודיים, תנועות נוער ציוניות, ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש בראשות הרב יהושע ליין ובית ספר עברי מרשת תרבות.
בתקופה הסובייטית נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה, הולאמו בה עסקים פרטיים, ומספר יהודים עשירים הוגלו ממנה לעומק ברית המועצות.
ב-9 ביולי 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודיה, תוך הרס בית העלמין היהודי בעיירה והעלאה באש של ספרי התורה מבתי הכנסת בה. תוך זמן קצר הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת ענידת טלאי צהוב. בד בבד מונה בעיירה יודנרט, בראשות יעקב בוטוויניק, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים לעבודות כפייה ולהעביר להם תשלומי כופר. בספטמבר 1941 הוצאו להורג בעיירה כמה יהודים שהואשמו בקומוניזם.
ב-30 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו מגודר שהוקם בה, בו שררו תנאי מחיה קשים, אשר הפילו חללים רבים. מעת לעת הוצאו להורג יהודים מהגטו, ובמקרה אחד הוצאו להורג 65 יהודים בחג הפסח. באפריל 1942 שולחו מאות צעירים מהגטו למחנה עבודה בגלמבוקיה. בתקופה זו הוקם בגטו ארגון מחתרתי, בראשות יוסף שפירא.
במאי 1942 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו בבית העלמין היהודי בעיירה כ-400 יהודים. לאחר מכן, צומצם שטח הגטו, והתרבו בו המגיפות.
באקציה נוספת שהחלה ב-29 במאי 1942 רוכזו כ-2,650 היהודים שנותרו בגטו, ונרצחו כולם מחוץ לעיירה בידי אנשי ס"ד. במהלך האקציה נמלטו כ-250 יהודים מהעיירה ליערות, וחלקם הצטרפו ליחידות פרטיזנים.
יסעור כחול

אטימולוגיה

Petrel, שמשמעותה בעברית יסעור, היא נגזרת של שליח הברית החדשה, פטרוס הידוע בסיפור ההליכה שלו על פני המים. דבר המזכיר את הרגל היסעורים, הנראים רצים על המים כדי להמריא.

תיאור

ראשו לבן ברובו עם כמה כתמים כהים. נוצותיו לבנות בחלקו התחתון, וכחולות-אפורות בחלקו העליון. ראשו, צווארו וכתפיו כהים יותר בהשוואה לשאר גופו. רגליו וקרומי השחייה שלו כחולים. כמו כן, זנבו לבן ומקורו קטן. אורכו 26-32 ס"מ, אורך הכנף 19.8-23.3 ס"מ ואורך מוטות הכנף 62-71 ס"מ. משקלו של יסעור כחול משתנה, בין 152-251 גרם. הזכרים נוטים להיות גדולים וכבדים יותר מהנקבות.
היסעורים חולקים יחד תכונות מסוימות, הם מייצרים שמן קיבה המורכב משעוות אסטר וטריגליצריד המאוחסן בקיבת הבלוטות שלהם. דבר זה עוזר להם כנגד טורפים וגם מייצר מזון עשיר באנרגיה המסייע לאפרוחים ועבור העופות הבוגרים בזמן טיסות ארוכות. יש להם בלוטת מלח מעל הנחיריים המסייע להתפיל את גופם, עקב כמות גבוהה של מים באוקיינוס שהם סופגים. הבלוטה מפרישה תמיסת מלח מאפם.

תזונה

הם ניזונים בעיקר מקריל, וגם סרטנים אחרים, דגים ודיונונים, מדי פעם גם חרקים. הם יכולים לצלול עד 6 מטרים מתחת למים.

רבייה

יסעור כחול כמו יסעורים אחרים, שוהה במושבות גדולות. עונת הרבייה חלה בתקופה בין ספטמבר לפברואר, ההטלה חלה בחודש אוקטובר. הקן שלהם הוא מחילה, באורך 15-35 ס"מ והם מטילים ביצה אחת. שני ההורים דוגרים על הביצה במשך 50 יום והגוזל בוקע לאחר 55 ימים. החמסניים היא הסכנה הגדולה ביותר לביצים ולגוזלים שלהם.
בסיס נתונים יחסי

בסיס נתונים יחסי או מסד נתונים רלציוני (באנגלית Relational DataBase או RDB, ומערכת הניהול שלו: RDBMS) הוא מודל נפוץ של בסיס נתונים, שדחק הצידה את המודלים שקדמו לו: בסיס נתונים רשתי ובסיס נתונים היררכי והיווה סטנדרט לבסיסי נתונים במשך עשרות שנים עם שליטה מוחלטת בשוק בסיסי הנתונים, עד להתפתחות תחום ה NoSQL (משנת 2009).
במודל זה בסיס הנתונים בנוי מטבלאות, כאשר כל טבלה מכילה מידע על ישות מסוימת (לדוגמה, לקוחות במערכת בנקאית). ולכל רשומה בטבלה יש שדה ID שמזהה באופן ייחודי את הרשומה. הקשרים בין הרשומות בטבלאות השונות נעשה באמצעות שדה מיוחד זה הנקרא שדה מפתח, שבו ערכים זהים מסמלים קשר בין הרשומות. שליפת מידע ופעולות עדכון בבסיס נתונים טבלאי נעשות באמצעות שפת SQL, המהווה ממשק המאפשר גישה לנתונים מבלי להתייחס לאופן שמירתם בבסיס הנתונים.
בסיס הנתונים הטבלאי הוצג לראשונה בשנת 1970 במאמרו החלוצי של אדגר קוד מחברת IBM בשם A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks.

מפתחות

לכל רשומה יש מפתח ראשי (primary key), המשמש לזיהוי חד-משמעי שלה. לכל טבלה יכול להיות רק מפתח ראשי אחד, שערכיו חייבים להיות ייחודיים ואסור שיהיו ריקים.
מפתח משני משמש לאיתור ומיון מהיר של רשומות, לקישור בין רשומות בטבלאות שונות ומניעת כפילויות. מפתח משני יכול להיות בעל ערכים לא ייחודיים. ברשומת האזרח, מספר הזהות משמש כמפתח ראשי, ושם המשפחה והשם הפרטי משמשים כמפתח משני. מפתח זר (foreign key) משמש לקישור למפתח ראשי בטבלה אחרת.
מפתח המורכב מכמה שדות קרוי מפתח מורכב. מפתח זה מאפשר לבצע מיון רב שדי, ולמנוע כפילות בצירוף השדות. מפתח כלשהו מכונה לעיתים גם בשם אינדקס. 
המפתח הוא שדה שמוגדר ככזה. כמעט כל שדה יכול להיות מוגדר כשדה מפתח (ובאקסס למעט שדה בינארי ומזכר), אבל רק שדה אחד בכל טבלה יכול להיות מוגדר כמפתח ראשי, שאר המפתחות יהיו מוגדרים כמפתחות זרים או מפתחות משניים. שדה מפתח הוא שדה שהתוכנה יוצרת בעבורו מפתח פנימי ממוין של כל הערכים באותו שדה. תפקידיו של המפתח, להאיץ את העבודה עם הטבלה, במיון, בחיפוש ובשליפה של ערכים. וכן למנוע במפתח שהוגדר ללא כפילות, הזנת ערכים זהים. כמו גם, לבקר את הקישורים בין הטבלאות השונות.
פסקיירה דל גארדה

היסטוריה

לפסקיירה דל גארדה היסטוריה ארוכה. בתקופת האימפריה הרומית היא נקראה ארדליקה (Ardelica) והייתה חלק מגאליה קיסאלפינה, פרובינקיה רומית. השם מוזכר מאוחר יותר במפת פויטינגר כאריאוליקה (Ariolica) המציינת את מקומה בין ברשה לורונה. במפת פויטינגר אף מצוין שהעיר הייתה מקום מסחר עם תאגיד ספנים בשם collegium naviculariorum Ardelicensium. העיר מוזכרת בשם אריליקה (Arilica) באנציקלופדיה תולדות הטבע של פליניוס הזקן.
המבצר בפסקיירה מילא תפקיד בולט ברוב הקרבות הצבאיים שנערכו בצפון איטליה החל מהמאה ה-15, במיוחד במהלך המערכה האיטלקית של מלחמות המהפכה הצרפתית והמלחמות הנפוליאוניות. בקרב פסקיירה (איט') ב-6 באוגוסט 1796, יום אחרי הניצחון הצרפתי הגדול בקרב קסטיליונה , כוח צרפתי בפיקודו של הגנרל אנדרה מסנה הביס והבריח את האוסטרים. במלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה לאחר המצור על פסקיירה, המבצר נפל בידי הפיימונטה, לאחר הגנה אוסטרית נועזת בראשות גנרל ראט שהחזיקה מעמד שישה שבועות, עד 30 במאי 1848.
פסקיירה גם ידועה בזכות הכלא הצבאי שבה, אשר נסגר בשנת 2002.

המבצר (Fortificazioni)

המבצר של פסקיירה נמצא ממש במרכז העיר. המבנה הנוכחי של המבצר הוא מימי שלטון הרפובליקה של ונציה. הוא נבנה במאה ה-16 והיה שימושי עד סוף המאה ה-19. באמצע המאה ה-15 היא הוסבה לאורוות סוסים. בזמן השליטה האוסטרית והצרפתית המצודה חזרה לשמש למטרה צבאית, שופצה והורחבה. במלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה (1848) התרחשו בו קרבות עזים. המבצר נמצא על שני איים קטנים בשולי האגם ובתוך המבצר מספר מבנים צבאיים עתיקים בין היתר, הנמל והגשר, מפעל חימוש, מגורים של חיל הרגלים, הטירה רוקה סקאליג'רה, בית חולים צבאי ומגורי חיל הפרשים שמשמשים היום כבניין עירייה.
ב-2017 המבצר הוכרז כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם "מפעלי ההגנה הוונציאניים בין המאות ה-16 וה-17: סטטו דה טרה ומערב סטטו דה מאר", ביחד עם אתרים נוספים באיטליה, קרואטיה ומונטנגרו.

נמל פסקיירה (Porto di Peschiera)

פסקיירה שוכנת ממש בחוף האגם, מצידה השני יוצא נהר ולכן קיימות בעיירה מספר תעלות. נמל פסקרייה מאפשר הגעה באמצעות מעבורת לכל העיירות והחופים סביב אגם גארדה. מלבד רציף המעבורת, הנמל כולל מעגנים של יאכטות וסירות פרטיות.

מקדש מדונה דל פראסינו

כנסייה מתחילת המאה ה-16 ובה קפלות קטנות מעוטרות בציורים של הולדת ישו ואנה הקדושה מהמאה ה-16, עבודות אומנות של הצייר פאולו פארינאטי ובד של זנון מוורונה משנת 1541 המתאר את פטרוס הקדוש ויוחנן בן זבדי.

ארכאולוגיה

בפסקיירה דל גארדה נמצאים שני אתרים שמהווים חלק משרידי בתי הכלונסאות הפרהיסטוריים בהרי האלפים, ומוכרזים כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. האתר הראשון נקרא בלוודרה והוא מהשנים 1,500-2,500 לפני הספירה והאתר השני נקרא פראסינו (Frassino) והוא מהתקופה 1,000-2,000 לפני הספירה. אתרים דומים כאלה קיימים גם בסירמיונה ומנרבה דל גארדה.

אגם פראסינו

בחורף, אגם פראסינו  הקרוב הוא בית הגידול החשוב ביותר עבור הצולל המצויץ באיטליה (Morbioli & Sighele 2006).

כיום

פסקיירה דל גארדה מונה כ־10,465 תושבים נכון ל־2017 לפי נתוני מפקד אוכלוסין של המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה והיא עיירה מאד תיירותית עם מספר גדול של בתי מלון, מסעדות, חופים וטיילת.
ארגנטינה במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של ארגנטינה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 59 ספורטאים שהתחרו ב-18 ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב־5 מדליות, מתוכן מדליית זהב אחת. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענף האתלטיקה עם זכייה במדליית זהב בהטלת כידון בנים והגעה למקום השישי בגמר הקפיצה לגובה בנות, ועם זכייתה במדליית כסף בענף הכדורעף על ידי נבחרת הבנים ובענף ההוקי שדה על ידי נבחרת הבנות. בענף האיגרוף בקטגוריית משקל קל-חצי-כבד בנים ובענף הטאקוונדו בקטגוריית משקל עד 48 ק"ג בנים זכתה המשלחת במדליית ארד. הישג נוסף רשמה המשלחת בענף השיט כאשר נציגיה בגלישת רוח על דגם ביק טכנו 293 סיימו במקום השביעי בתחרות הבנים ובמקום השישי בתחרות הבנות.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה הגדולה ביותר ששלחה ארגנטינה עד כה ומנתה 62 ספורטאים שהתחרו ב-23 ענפים. המשלחת זכתה ב-7 מדליות, מתוכן מדליית זהב אחת. המשלחת המשיכה להציג הישגים נאים בענף השיט, בה היא זכתה במדליית זהב בתחרות גלישת הרוח על דגם ביק טכנו 293 בנים, ובענפי ההוקי שדה (בנות) וכדורעף חופים (בנים) בה היא זכתה במדליית ארד לעומת מדליית  הכסף מאולימפיאדת הנוער הקודמת. בענף הרכיבה זכתה המשלחת במדליית כסף. כמו כן, המשלחת השתתפה לראשונה בענף הרוגבי, בה נבחרת הבנים זכתה במדליית כסף, ובענף הכדורסל, בה נבחרת הבנים זכתה במדליית ארד, ובענף הרמת משקולות, בה זכתה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג בנות. הישג נוסף רשמה המשלחת בענף האתלטיקה עם סיום במקום השמיני בגמר הדיפת כדור ברזל בנים.

אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

ארגנטינה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. ההשתתפות באולימפיאדה זו הייתה סמלית והמשלחת כללה חמישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. הישג השיא של המשלחת היה בענף הסקי בסגנון חופשי כאשר הגיעה למקום השביעי בתחרות גלישת סקי בנות ולמקום העשירי בתחרות גלישת סקי בנים. הישגים נוספים נרשמו בענף הסקי אלפיני, בתחרות הבנים הגיע הגולש למקום ה-16 במסלול משולב ולמקום ה-25 במסלול סופר G ובתחרות הבנות הגיעה הגולשת למקום ה-20 במסלול משולב ולמקום ה-22 במסלול סופר G. המשלחת גם השתתפה בענף סקי למרחקים.

אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר היא הגדולה ביותר שארגנטינה שלחה עד כה במשחקי החורף. המשלחת מנתה תשעה ספורטאים שהתחרו ב-7 ענפי ספורט. הישג השיא של המשלחת היה בענף הלוז', בה היא השתתפה לראשונה וזכתה במקום השביעי במקצה הבנות. בענף הסקי בסגנון חופשי בתחרות גלישת בסגנון מדרון הגיעה הגולשת למקום השביעי. הישגים נוספים נרשמו בענף הסקי אלפיני, בתחרות הבנים הגיע הגולש למקום ה-28 במסלול משולב בעוד ביתר המסלולים הוא סיים במקומות נמוכים. בתחרות הבנות הגיעה הגולשת למקום ה-10 במסלול סלאלום, למקום ה-18 במסלול משולב, למקום ה-28 במסלול סופר G ולא סיימה את מסלול סלאלום ענק. בנוסף, המשלחת השתתפה לראשונה בענפים: הוקי קרח, החלקה אמנותית וגלישת שלג.
רחוב 42

רחוב 42 (באנגלית: 42nd Street) הוא אחד הרחובות הראשיים של רובע מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הרחוב חוצה את האי מנהטן ממזרח למערב, וידוע כמרכז תרבות עירוני בשל התיאטראות הרבים המצויים במפגש הרחוב עם רחוב ברודוויי בכיכר טיימס.
עם הקמת הכביש המהיר לינקולן בשנת 1913 (הכביש המהיר שחצה את ארצות הברית ממזרח למערב), החל כביש זה בכיכר טיימס, והמשיך ממנה מערבה לאורך רחוב 42, לעבר מעבורת ויהוקן על מנת לחצות באמצעותה את נהר ההדסון ולהמשיך מערבה עד סן פרנסיסקו.

היסטוריה

בראשית המאה ה-20 הפך אזור רחוב 42 ל"רובע החלונות האדומים" של העיר ניו יורק, ופעלו בו חנויות רבות לאביזרי מין ובתי קולנוע המקרינים סרטים פורנוגרפיים. בהתאם, הפשיעה ברחוב הייתה רבה.
הסרט המוזיקלי הידוע משנת 1933, "רחוב 42", מתרחש בסביבת הרחוב בתקופת השפל הכלכלי הגדול, ומדגים את אווירת הפריצות והלך הרוח בתיאטראות ברודוויי שפעלו בו באותה עת.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, ביוזמה של אד קוץ', ראש עיריית ניו יורק, נסגרו חנויות המין ובתי הקולנוע, ופעילות של משטרת ניו יורק הפסיקה את הזנות ברחוב.
ניקוי הרחוב אפשר את הפיכתו למרכז תרבות ראשי עם פיתוח אזור התיאטראות שבמפגש רחוב 42 עם ברודוויי, השדרה השביעית והשדרה השמינית.

אתרים בעלי חשיבות

לאורך הרחוב נמצאים (ממערב למזרח) תחנת האוטובוסים של רשות הנמלים, כיכר טיימס, פארק בריאנט, מכללת SUNY לאופטרומטריה, הספרייה הציבורית של ניו יורק, תחנת גרנד סנטרל, בניין קרייזלר (במפגש הרחוב עם שדרת לקסינגטון), ובסופו המזרחי בשדרה הראשונה בניין האו"ם.
ברחוב עוצרים קווים רבים של הרכבת התחתית של ניו יורק וכן מתחת לרחוב עובר קו רחוב 42 המקשר בין כיכר טיימס לבין תחנת גרנד סנטרל.
קורפיקלאני

קורפיקלאאני בישראל

הלהקה הופיעה בישראל ב-16/10/2009 במועדון הבארבי בעיר תל אביב. כל הכרטיסים נמכרו.
למעשה, הופעתם של קורפיקלאני בישראל הייתה הופעת הפולק מטאל הראשונה מחו"ל בהיסטוריה של ישראל.
הלהקה הופיעה פעם נוספת בארץ ב-9/11/2013 במסגרת פסטיבל Folkfest במועדון הרידינג 3 בתל אביב.

Ukon Wacka

אלבומה השביעי של הלהקה Ukon Wacka (משתה לאל הפיני "אוקו" בתרגום חופשי) יצא ב-4 בפברואר 2011.
1. "Louhen Yhdeksäs Poika" - 3:23 
2. "Päät Pois Tai Hirteen" - 3:14 (Peer Günt "Bad Boys Are Here" cover) 
3. "Tuoppi Oltta" - 3:34 
4. "Lonkkaluut" - 5:39 
5. "Tequila" - 2:42 
6. "Ukon Wacka" - 5:08 (vocals - Tuomari Nurmio) 
7. "Korvesta Liha" - 4:31 
8. "Koivu Ja Tähti" - 4:17 
9. "Vaarinpolkka" - 2:19 
10. "Surma" - 6:20 
11. "Iron Fist"- 2:52
פוטנטיות

בפרמקולוגיה, פוטנטיות (באנגלית: Potency) היא מדד של כמות התרופה הנדרשת כדי לייצר אפקט של עוצמה נתונה. לדוגמה, תרופה בעלת פוטנטיות גבוהה (למשל, פנטניל, אלפראזולאם, הלופרידול) מעוררת תגובה נתונה בריכוזים נמוכים, בעוד שתרופה בעלת פוטנטיות נמוכה (קודאין, דיאזפאם, כלורפרומאזין) תעורר תגובה זהה רק במתן ריכוז גבוה יותר.
הפוטנטיות היא פועל יוצא של הזיקה והיעילות של התרופה. הזיקה היא יכולת התרופה להיקשר לרצפטור. היעילות היא רמת התגובה שנגרמת מקישור התרופה לרצפטור. התגובה שווה לאפקט, ותלויה הן בתרופה הנקשרת והן ברצפטור הנקשר, שמייצרים יחד את התגובה לתרופה. האגוניסט, הליגנד, התרופה או ההורמון נקשרים לרצפטור וגורמים לתרופה.
פוטנטיות גבוהה יותר לא בהכרח משמעה כי יש לתרופה תופעות לוואי קשות יותר.
תרופות בעלות פוטנטיות גבוהה עלולות להיות רעילות מאד (לדוגמה, תרופות לסרטן), לכן נדרשת זהירות רבה בפיתוח תרופות מסוג זה. ניתן לסווג תרופות על פי הפוטנטיות שלהן, על ידי שימוש בסיווגים שונים. השיטה הנפוצה ביותר היא שיטת ארבע הקטגוריות של SafeBridge. עם זאת, יש שיטות סיווג רבות אחרות, בהן Merck system, ‏Roche system, ו-Affygility system.