google/wiki40b huggingface dataset:
ארמיית המשמר החמישית

היסטוריה

ארמיית המשמר החמישית הוקמה ב-5 במאי 1943 על בסיס יחידות של הארמייה ה-66 תוך הוספת מספר יחידות שכבר קבילו שם כבוד "משמר". ביולי 1943 ארמייה הוצבה בחזית וורונז' והחלה את השתתפותה בקרב קורסק. לאחר קרבות מגננה היא החלה במתקת נגד לצד ארמיית משמר הטנקים ה-5 ולקחה חלק פעיל בקרב פרוחורובקה.
בספטמבר 1943 היא הועברה לחזית האוקראינית השנייה ותוך קרבות שיחררה את ערי פולטבה, קרמנצ'וג, עברה את נהר הדנייפר והתבססה על הגדה המערבית. במהלך שנת 1944 הארמייה המשיכה בקרבות באוקראינה הסובייטית. בסוף יוני 1944 היא עברה לעתודה. כבר ביולי 1944 היא רוכזה באזור טרנופול והשתתפה במבצע לבוב-סנדומייז'. במהלך פברואר-מרץ 1945 יחידות הארמייה השתתפו בקרבות סביב ברסלאו. לאחר סיום המשימה הם הועברו לשחרור דרזדן וצ'כוסלובקיה. מכוחות הנאצים.
ביולי 1946 הארמייה פורקה.
לאורך כל הזמן אלכסיי ז'אדוב היה מפקד הארמייה.
לטיפה אבן זיאתין

ביוגרפיה

לטיפה, שגדלה בתרבות דתית מוסלמית, היגרה בגיל 17 ממרוקו לצרפת בשביל לחיות עם בעלה – אחמד, שבאותה תקופה גר בטולוז והיה פעיל בחברת הרכבות הצרפתית SNCF. נולדו להם ארבעה בנים ובת אחת, ביניהם עימאד איבן זיאתין שנרצח בגיל 30 על ידי הטרוריסט המוסלמי-צרפתי מוחמד מרה. 
בעקבות הסבל והטראומה שחוותה לאחר מות בנה, ובהשפעת רצונה הרב למנוע מקרים נוספים של שנאה וטרור בעולם, החליטה אבן זיאתין להקים עמותת שלום בשם "עימאד – ארגון למען הנוער והשלום" (בצרפתית: IMAD - Association pour la jeunesse et la paix), אותה הקימה ב-20 באפריל 2012 – כחודש לאחר רצח בנה. עמותה זו פועלת למען קידום השיח ההדדי בין בני נוער מתרבויות שונות, דתות שונות, לאומים שונים ומרקעים חברתיים נבדלים. במקביל, היא פועלת למען שיקום אוכלוסיות של בני נוער הנמצאים במצוקה כלכלית-חברתית. 
בפברואר 2017 הוצא לפועל פרויקט "חיים ביחד" (Vivre Ensemble) בחסות הארגון, שבמסגרתו יצאה משלחת של 30 בני נוער ישראלים ופלסטיניים – יהודים, נוצרים וערבים, למסע חינוכי ייחודי בפריז שהפגיש ביניהם, גיבש אותם יחדיו וחשף בפניהם את העושר התרבותי של שלוש הדתות. במהלך הביקור אירח את המשלחת נשיא צרפת לשעבר – פרנסואה הולנד, שהביע את תמיכתו בחברי המשלחת ואת הערכתו כלפי פעילות הארגון. 
אבן זיאתין משקיעה רבות בקידום הערכים ההומניסטיים בהן דוגלת, ומבקרת יום-יום במוסדות חינוך שונים, בהם מציגה את תפיסת עולמה שמבוססת על ערכים כגון אמפתיה, כבוד, קבלת האחר ואהבת הזולת. לדעתה של לטיפה, המגוון התרבותי שמאפיין את עולמנו הוא סגולה שיש להיטיב ממנה, ולא דבר שאמור להוות גורם לשנאה ולסכסוכים קשים בין עמים. לדבריה, בני הנוער הם אלו שיקבעו את העתיד ולפיכך נחוץ להשקיע בחינוכם על מנת ליצור עולם טוב יותר, בו לאלימות ולטרור אין מקום.
סקולה דרלייביץ'

סקולה דרלייביץ' (מונטנגרית: Секулa Дрљевић‏; 1884–1945) היה פוליטיקאי מונטנגרי, עורך דין, וסופר, ששיתף פעולה עם האוסטשים במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה שימש דרלייביץ' כפקיד במשרד האוצר של ממלכת מונטנגרו ובשנת 1909 כשר המשפטים וכנציג של שר החינוך בממשלת מונטנגרו.
בין השנים 1912–1913 שימש כשר האוצר ושר הבינוי. 
עם כיבושה של ממלכת יוגוסלביה, נפלה מונטנגרו לידי שליטה של איטליה הפאשיסטית.
ביולי 1941 סקולה דרלייביץ' בראש הבדלנים המונטנגרים הקים את "המועצה הזמנית האדמיניסטרטיבית של מונטנגרו" בבירתה הישנה של מונטנגרו, צטינייה (Cetinje). למעשה זו הייתה ממשלה ששתפה פעולה עם האיטלקים. 12 ביולי 1941 הכריז דרלייביץ' על הקמת המדינה העצמאית של מונטנגרו.
אנשי דרלייביץ' היו מעורבים במלחמת האזרחים שהשתוללה באזור אל מול הפרטיזנים היוגוסלבים והצטניקים. לעומת זאת רוב אוכלוסיית מונטנגרו תמכה בפרטיזנים שהתנגדו לכיבוש האיטלקי.
באוקטובר 1941, כעבור שלושה חודשים בלבד, כשהבינו האיטלקים כי אין לדרלייביץ' כל תמיכה באוכלוסייה וכי אינו מביא להם תועלת, פרקו את ממשלתו.
עד להגלייתו של דרלייביץ', לאחר שהאיטלקים רצו לכלוא אותו, הגיע לקרואטיה, לאחר שנמלט מהאיטלקים. לאחר נפילת איטליה הפאשיסטית, בשנת 1944, הכריז בקרואטיה על הקמת מדינה עצמאית מונטנגרית, ועל הקמת ממשלה מונטנגרית גולה.
פקודיו של דרלייביץ' באו ברובם מקרב צטניקים שחברו לאנטה פאבליץ' במהלך הלחימה בבלקן. הוא נסוג עם כוחותיו לצד כוחות האוסטאשה בכאוס הכללי שהתחולל בבלקנים לקראת סוף המלחמה, והוכרז על ידי אנשיו של טיטו כפושע מלחמה. בסוף 1945 נמצא עם אשתו ביודנבורג, אוסטריה כשגרונו משוסף. בני הזוג כנראה נרצחו בידי שבויים צטניקים.
דרלייביץ' הוא מחבר השיר Oj, svijetla majska zoro, לימים המנון מונטנגרו.
שווה-רגלאים

תיאור

שווה הרגלאים הם סרטנאים קטנים יחסית עם שבעה זוגות רגליים, בגודל החל מ-300 מיקרומטר ועד לכמעט 50 סנטימטר במקרה של ה-Bathynomus giganteus. הם בדרך כלל שטוחים בציר הגב-בטן, אם כי מינים רבים סוטים מתבנית זו, במיוחד אלו החיים במעמקי הים או במי תהום. חילוף גזים מתבצע על ידי גפיים אחוריות מיוחדות דמויות זימים (Pleopods) בחלקו האחורי של הגוף. בשווה-רגלאים היבשתיים, היוצרים את תת-סדרת הטחביות, גפיים אלו התפתחו במקרים רבים למבנים דמויי ריאות, "ריאות" אלה ניתן לראות בקלות יחסית בחלקם התחתון. עיניים, כאשר הן קיימות, תמיד מחוברות ישירות, ואינן על גבעולים. הם חולקים עם ה-Tanaidacea את חיבור הפרק האחרון של הבטן עם מקטע ה-telson, היוצר את ה-pleotelson, בנוסף, פרקו הראשון של החזה שלהם מחובר לראש. הגפיים האחוריות (Pleopods) מתפצלות לשניים (Biramous) בעוד שהקדמיות (Pereiopods) אינן מתפצלות (Uniramous).

אקולוגיה

בסביבות ה-4,500 מינים של שווה-רגלאים נמצאים בסביבות הימיות, בעיקר על קרקעית הים. כ-500 מינים נמצאים במים מתוקים; הנותרים הם כ-5,000 מינים השייכים לתת סדרת הטחביות, מה שהופך אותם, בפער ניכר, לקבוצה המצליחה ביותר של סרטנאים יבשתיים. במעמקי הים, חברי תת-הסדרה Asellota מהווים רוב כמעט מוחלט, לאחר שעברו התפשטות והתגוונות אדפטיביות (Adaptive radiation, תהליך אבולוציוני שבו מספר המינים גדל במהירות) רחבות היקף בסביבה זו.
מספר קבוצות שווה-רגלאים פיתחו אורח חיים טפילי. תת-הסדרה Epicaridea היא טפילית כולה, בעוד שתת-הסדרה הפוליפילטית Flabellifera היא טפילית בחלקה. Cymothoa Exigua לדוגמה, הוא טפיל של הדג Lutjanus guttatus החי במפרץ קליפורניה; הוא אוכל את לשון הדג, ותופס את מקומה, זהו למעשה המקרה היחיד הידוע של טפיל המחליף פונקציונלית מבנה של הפונדקאי.

מגוון וסיווג

שווי הרגלאיים שייכים לסדרת העל הגדולה יותר Peracarida, המאופיינת בנוכחות של שקיק ביצים מיוחד (Brood pouch). קיימים בסביבות ה-11,437 מינים מתועדים של שווה-רגלאים המסווגים לעשר תת-סדרות.

התפתחות

פגיות שווה הרגלאים בוקעות בתור Mancae, והן דומות בצורתן לשווה-רגלאים בוגרים, אך הן חסרות את זוג הרגליים הקדמיות (pereiopods) האחרון. היעדר שלב שחייה במחזור החיים מגביל את יכולת ההפצה העצמית של שווה הרגלאים, וייתכן שהיה הגורם לרמות הגבוהות של מינים אנדמיים בסדרה. כמבוגרים, שווה-רגלאים נבדלים מסרטנאים אחרים בכך שהם מחליפים את השלד חיצוני שלהם (בתהליך הנקרא ecdysis) בשני שלבים.
מוד ווטסון

תולדות חייה

ווטסון, שהייתה בתו של כומר נולדה בלונדון. היא החלה לשחק טניס תחרותי עם פתיחת הענף לנשים ב-1881. למשחקים לבשו הנשים באותה עת שמלה לבנה ארוכה עם מחוך. באליפות וימבלדון 1884 הגיעה לגמר יחד עם אחותה הבכירה, ליליאן וניצחה אותה בשלוש מערכות 6–8, 6–3, 6–3. כך הייתה האשה הראשונה שזכתה בתואר אלופת וימבלדון. היא זכתה עם אחותה בגמר הזוגות ועם אלוף וימבלדון באותה שנה, ויליאם רנשו, בתחרות הזוגות המעורבים.
בשנה שלאחר מכן חזרה על הישגה, כאשר ניצחה בגמר את בלאנש בינגלי בשתי מערכות 6–1, 7–5. אולם, באליפות וימבלדון 1886 הפסידה ווטסון לבינגלי בגמר 6–3, 6–3. היה זה תואר אלופת וימבלדון הראשון של בינגלי שזכתה מאז בחמישה תוארי אליפות נוספים.
ב-1889 פרשה מהטניס התחרותי לאחר שכמעט טבעה בשחייה ליד האי ג'רזי ונותרה עם קשיים בריאותיים. במלחמת העולם הראשונה עבדה בהתנדבות כאחות וזכתה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית.

הישגים

בטורניר וימבלדון
יהודית ברקאית

יהודית ברקאית (~1905 – 6 בינואר 1955, י"ב בטבת תשט"ו) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית, מראשוני תיאטרון "אהל".
ברקאית נולדה באוקראינה. בשנת 1920 עלתה לארץ ישראל. עם היווסדו של תיאטרון "אהל" בשנת 1925 הייתה מן החברות הראשונות בו.
נפטרה מסרטן ב-1955.
אחיה שמואל ברקאי (ברקוביץ) היה מפקד ההגנה בתל אביב בשנים 1941–1944 ומנהל "בנק ישראל-אמריקה לפיתוח התעשייה" של בנק הפועלים.
ניקור מותני

ניקור מותני או ניקור חוט השדרה (באנגלית - Lumbar puncture ובקיצור LP) הוא הליך רפואי אבחנתי המתבצע לשם גילוי זיהומים, דלקות וגידולים הקשורים למוח ולמערכת העצבים, ובמיוחד לאיבחון או שלילת מחלות כדלקת קרום המוח בגוף הנבדק.
הניקור המותני הוצג לראשונה בשנת 1891 על ידי הפנימאי והכירורג הגרמני היינריך קווינקה.
הפעולה כרוכה בנטילת דגימה מהנוזל המוחי-שדרתי הנמצא סביב חוט השדרה. הנבדק מושכב על צידו, אזור הבדיקה עובר חיטוי, ומחט מוחדרת בעדינות  באזור שבין החוליות המותניות הרביעית והחמישית או באזור שבין החוליות המותניות השלישית והרביעית, לעיתים בהרדמה מקומית. דגימה מהנוזל המוחי-שדרתי נלקחת לבדיקת מעבדה לצורך ביצוע אנליזה ביוכימית, מיקרוביולוגית וציטולוגית.
במצב נורמלי הנוזל שקוף וצלול, ומכיל מעט חומרי מזון (נוטריינטים), חלבוני פלזמה ותאי דם לבנים בודדים.
חריגות בהרכבו של הנוזל המוחי-שדרתי עשויות להעיד על הפרעות נוירולוגיות שונות. כך למשל הופעת חיידקים או עלייה בשיעור תאי הדם הלבנים בנוזל, כתוצאה מדלקת זיהומית במוח או בחוט השדרה, משווים לנוזל מראה עכור. שינויים אחרים בנוזל, כגון שיעור החלבונים או הסוכרים, הופעת נוגדנים מסוימים או תאי דם אדומים, מעידים על הפרעות אחרות.
בניקור מותני ניתן לאבחן את דלקת קרום המוח, גידולים במערכת העצבים, טרשת נפוצה, תסמונת גיאן-בארה, עגבת, הידרוצפלוס, דימום תת-עכבישי ועוד. בפעוטות הלוקים בחום גבוה ובלתי מוסבר, מקובל לערוך את הניקור כדי לשלול את דלקת קרום המוח. הניקור נחשב לאמצעי האמין היחיד לשלילת המחלה, שילדים בגיל הרך נמצאים בסיכון גבוה יחסית ללקות בה, משום שקישיון עורף, תסמין אחר למחלה, אינו מובחן בגיל זה. 
ניקור מותני עלול להיות מלווה בכאבי ראש וכאבי גב החולפים לאחר מספר ימים.
במקרים מסוימים  משמש ניקור מותני לצורכי כימותרפיה.
אסיף עלי זרדרי

ביוגרפיה

זרדרי הוא האלמן של בנזיר בהוטו, אשר כיהנה פעמיים כראש ממשלת פקיסטן, ובנו של הפוליטיקאי הפקיסטני חכים עלי זרדרי, שהיה מנהיג העם הסינדהי בפקיסטן ובעל ממון רב. זרדרי התחנך במיטב בתי הספר בפקיסטן ולאחר סיום לימודיו בתיכון למד בבית הספר ללימודי הכלכלה בלונדון. הודות לעושרו הרב של אביו הפעיל זרדרי דיסקוטק פרטי בביתו, ואף נודע כשחקן פולו.
בשנת 1987 נשא לאשה את בנזיר בהוטו, שהייתה באותה עת ראש מפלגת העם הפקיסטני. שנה לאחר מכן היא נבחרה לראשות הממשלה, ופעם נוספת נבחרה ב-1993. נישואיו לבהוטו נעשו בהתערבות שתי המשפחות, ורבים ראו בהם נישואי נוחות.
זרדרי כיהן פעמיים כחבר באספה הלאומית בין השנים 1990–1993 ובין השנים 1993–1996.
הוא נכלא מספר פעמים בשל האשמות בשחיתויות, וכונה "אדון 10 אחוזים" בשל נטייתו לקחת לעצמו אחוזים מעסקאות מפוקפקות. ב-1990 הואשם בסחיטה על ידי הצמדת פצצה לרגלו של איש עסקים תוך שהוא שולח אותו למשוך בעבורו מהבנק סכום כסף גדול.
בשנת 1993, לאחר שנבחרה אשתו בפעם השנייה לראשות הממשלה, שוחרר זרדרי מהכלא ומונה לשר לאיכות הסביבה.
ב-1996 הואשם ברציחתו של מיר מורטאזה בהוטו, אחי אשתו, וריצה מאסר בגין רצח זה עד ששוחרר ב-2004 בעקבות הסדר פוליטי בין פרבז מושארף, הנשיא באותה עת, לבין בנזיר בהוטו, שהייתה בגלות פוליטית מרצון והנהיגה עדיין את מפלגתה מהגלות.
לאחר שחרורו מהכלא שמר זרדרי על פרופיל ציבורי נמוך, תוך שהוא מגיע לטיפולים רפואיים בארצות הברית במחלת הסוכרת שלו.
לאחר רצח אשתו, בנזיר בהוטו, בדצמבר 2007 על ידי מתנקש, מונו זרדרי ובנו לראשות המפלגה. זרדרי הפך תוך זמן קצר למנהיג היחיד של המפלגה והחל לפעול על מנת ליצור לחץ ציבורי ופוליטי להדחת הנשיא פרבז מושארף. הלה הודיע על התפטרותו באוגוסט 2008, ובבחירות שהתקיימו כחודש לאחר מכן זכתה מפלגת העם של פקיסטן ברוב קולות וזרדרי היה לנשיא פקיסטן.
בבחירות שנערכו ב-2013, לא התמודד לנשיאות.
פגיעה בעבודה

בישראל

בהתאם לחוק הביטוח הלאומי, כל עובד במדינת ישראל מבוטח בענף נפגעי עבודה של המוסד לביטוח לאומי, ובמקרה שנפגע בתאונת עבודה או במחלת מקצוע, הוא זכאי לזכויות שמעניק החוק לנפגעי עבודה, ובהן: דמי פגיעה לתקופת ההיעדרות מן העבודה (עד 90 יום), פיצוי או קצבת נכות בגין נכות שנגרמה לעובד, קצבת תלויים לשאיריו של עובד שמת עקב פגיעה בעבודה.

תאונת עבודה

תאונת עבודה היא תאונה המתרחשת לעובד תוך כדי עבודתו ועקב עבודתו, ובעובד עצמאי תוך כדי ועקב עיסוקו במשלח ידו. החוק מכיר גם בתאונה שאירעה למבוטח בדרך מביתו לעבודה, בדרך מן העבודה לביתו, ובדרך בין מקומות עבודה, למי שעובד ביותר ממקום עבודה אחד.
בדרך כלל, תאונת עבודה היא אירוע פתאומי שניתן לשייכו לגורם מוגדר וחיצוני לגוף האדם, הפוגע בגוף וכתוצאה ממנו נגרם לאדם נזק. כך למשל, עובד המחליק על שלולית שמן במקום עבודתו, תוך כדי עבודה, וכתוצאה מכך שובר את רגלו, יוכר כנפגע בתאונת עבודה.

מיקרוטראומה

על פי החוק, ניתן להכיר גם בפגיעות בעבודה אשר התפתחו לאורך זמן ולא באירוע בודד. ליקויים בריאותיים כאלה הן תוצאה של חשיפה מתמשכת לפגיעות זעירות, שרק בהצטרפן, גרמו לנזק. כך ניתן למעשה להעניק זכויות ביטוחיות המוקנות לנפגעי עבודה, אף לעובד אשר חלה במחלה, כתוצאה מתנאי עבודה, אף שהמחלה אינה מופיעה ברשימת המחלות המוגדרות כ"מחלות מקצוע". כך לדוגמה, קלדנית אשר חלתה בפרקי ידיה לאחר עבודה רבת שנים במקצועה. במידה שעבודת ההקלדה גורמת לפגיעות זעירות לפרקי היד המצטברות לכדי המחלה רק לאחר שנים של עבודה וזהו הגורם למחלתה, הרי שתוכר כנפגעת עבודה.

מחלת מקצוע

מחלת מקצוע היא אחת מרשימה מוגבלת של מחלות הנקובות בתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח מפני פגיעה בעבודה), התשי"ד-1954. רבות ממחלות המקצוע הן הרעלות הנגרמות מחשיפה לחומרים כימיים (למשל, הרעלת עופרת, הרעלת תחמוצת הפחמן, וכדומה). מחלות מקצוע אחרות הן מחלות המיוחדות לעובדים במקצועות מסוימים, או בתנאי עבודה מיוחדים (כך למשל, "מחלת צוללים" הייחודית רק לעובדים בתחום זה, אזבסטוזיס הייחודית לעובדים החשופים לאבק סיבי אזבסט). חוק הביטוח הלאומי אינו מכיר במחלות מקצוע אשר התקנות אינן נוקבות בשמן. אולם, ניתן להכיר במי שנפגע במחלה שנגרמה עקב העבודה אף שאינה נמצאת ברשימת מחלות מקצוע, וזאת בדרך של מיקרוטראומה.
נעמה סיקולר

ביוגרפיה

סיקולר נולדה וגדלה בחיפה. את שירותה הצבאי עשתה כמאבחנת מחקר בשייטת 13 ולאחר מכן, השלימה תואר ראשון במשפטים ובפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2006 הוסמכה כעורכת דין, לאחר שהשלימה התמחות במשפטים, בתחום הליטיגציה המסחרית. זמן קצר לאחר מכן החלה לעבוד כעיתונאית באתר ynet והתלתה את רישיון עריכת הדין.
עם הקמת היומון הכלכלי "כלכליסט" הצטרפה סיקולר לצוות הכותבים של העיתון, תחילה ככתבת תעשייה ושוק ההון ובהמשך, ככתבת ופרשנית בכירה. בשנת 2012 מונתה לראש מערכת החדשות ב"כלכליסט". באותה השנה, השלימה גם לימודי תואר שני במדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב.
סיקולר מרבה לכתוב בנושאים הקשורים לכלכלה פוליטית ולרגולציה כלכלית. לאורך השנים חשפה מסמכים פנימיים ודו"חות של ועדות ציבוריות והעלתה לסדר היום הציבורי אירועים הקשורים בפוליטיזציה של השירות הציבורי בישראל.
סיקולר היא משתתפת קבועה בפאנל "שישי" של ערוץ 13 בהנחיית איילה חסון ומשמשת לעיתים קרובות כפרשנית כלכלית בתוכניות רדיו וטלוויזיה.
ביולי 2017, מונתה על ידי אלונה בר און ויובל סיגלר לעורכת העיתון "גלובס" והיא האישה הראשונה המחזיקה בתפקיד זה.
אבאוהם

אַבְּאוֹהְם היא יחידה אלקטרומגנטית של התנגדות חשמלית ביחידות emu-cgs. כאשר זרם חשמלי של 1 אבאמפר זורם דרך התנגדות של 1 אבאוהם, המתח החשמלי על פני הרכיב החשמלי הוא 1 אבוולט. אבאוהם אחד שקול ל-10^{-9} אוהם.
מאיר אורן

מאיר אורן (נולד ב-14 באוגוסט 1948) הוא רופא ישראלי, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות ומנהל בית חולים הלל יפה.

ביוגרפיה

מאיר אורן נולד בתל אביב. בפברואר 1967 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. הוא שימש כמפקד מחלקה והשתחרר מצה"ל ב-1970. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושימש מאבטח באל על. נסע לאיטליה וסיים לימודים פרה-קליניים באוניברסיטת פאביה. בשנת 1973 חזר לישראל ובשנת 1977 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. המשיך בהתמחות ברפואת ילדים ובבריאות הציבור והתמחה ברפואת ילדים בבית חולים שיבא (1977–1983). 
בשנים 1983 - 1984 היה מנהל מרכז רפואי באור יהודה ורופא ילדים בבית חולים שיבא. בשנת 1985 מונה למנהל בית החולים פוריה ובשנת 1989 מונה למנהל בית חולים הלל יפה. במילואים שימש מפקד פלוגת הרפואה החטיבתית של חטיבת הצנחנים הסדירה, ולחם בראש פלוגתו במלחמת לבנון הראשונה, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוואלי שמצפון לעיר צידון בלבנון, ועד לקרב בעיירה דאמור שבה נורה ונפצע קשה בפלג גופו העליון מקליע שחדר מבעד לשכפ"ץ, בעת שטיפל בנפגעים מן הכוח של גדוד 890. פלוגתו המשיכה בלחימה עד תום המלחמה וכיבוש ביירות. אורן שירת במילואים עד 1987 והשתחרר בדרגת סגן-אלוף.
משנת 1983 ואילך מרצה בבתי הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ובטכניון. בשנים 1990–1993 היה נציג שר הבריאות בוועד הפועל של "מגן דוד אדום". בין תפקידיו הציבוריים היה חבר ברשות העליונה לאשפוז בשעת חירום, יו"ר ועדת הבדיקה בנושא תפקוד הנהלת בית החולים כפר שאול, יו"ר ועדת חקירה בעניין הפסקה באספקת החמצן בבית חולים איכילוב, יו"ר ועדת מכרזים למינויים בכירים במערכת הבריאות ותפקידים אחרים.
בין פברואר 1995 לאוגוסט 1996 שימש מנכ"ל משרד הבריאות ובמסגרת תפקידו יו"ר ועדת הלסינקי, יו"ר מועצת הבריאות ויו"ר הרשות העליונה לאשפוז בשעת חירום. בסיום התפקיד חזר לעמוד בראש בית החולים הלל יפה ובנובמבר 1996 מונה ליו"ר הוועדה המייעצת למשרד הבריאות להיערכות בתי חולים לתרחיש ביולוגי.
אורן נשוי ואב לשלושה.
סוסון האצה

מאפיינים

יצורים אלה מצויים אך ורק במים הרדודים והקרירים שסביב דרום ומזרח אוסטרליה. לכל אורך גופם דבלולים וציציות דמויי עלי אצה. מטרת ציציות אלה היא הסוואה בלבד, והן אינן משמשות להנעה. סוסון האצה נע באמצעות סנפיר החזה שעל חזהו וסנפיר הגב המצוי קרוב לזנב. סנפירים קטנים אלה שקופים לחלוטין וקשה לראותם בשל תנועתם הגלית הזערורית הגורמת לתזוזה מתונה של היצור והמשלימה היטב את האשליה של עשב ים צף.
בדומה למקור שמם של סוסוני הים נובע מקור שמם באנגלית, דרקון ים, מדמיון מקרי ליצור אחר (מיתולוגי במקרה זה). סוסוני האצה קטנים למדי בהשוואה למפלצות ים, אבל כסוג של סוסוני ים הם גדולים מאוד ומגיעים עד לגודל של 45 סנטימטר. סוסוני האצה ניזונים מפלנקטון, אצות וסחופת קטנה אחרת, ואין להם אויבים טבעיים מלבד האדם. הנקבות מטילות את הביצים המופרות לתוך כיס בזנב הזכר שנסגר ומשמש כמדגרה, וממנו יוצאים צעירים הדומים להוריהם. 
סוסוני האצה הם יצורים בסכנת הכחדה בשל זיהום הסביבה וסכנת שפכים תעשייתיים רעילים, וכן בשל איסוף בידי צוללים, המקבלים בעבורם מחיר גבוה מאספנים. בתגובה לסכנות אלה הכריזה ממשלת אוסטרליה על סוסון האצה בעל חיים מוגן.
על פי גיליון נובמבר 2006 של ה"נשיונל ג'יאוגרפיק", ייתכן שסוסון האצה וסוסון עשב הם אותו מין באזורי תפוצה שונים.
סוסון האצה הוא הסמל הימי הרשמי של מדינת דרום אוסטרליה.
אליעזר איגרא

קורות חייו

נולד וגדל בשכונת רחביה בירושלים. אביו, יעקב, היה מנהל בית חינוך עיוורים ולאחר מכן הקים את עמותת "קרן אור" שהפעילה מוסד לילדים עיוורים. אמו, אסתר, היא דור שישי בירושלים. למד בבית הספר הממלכתי-דתי מוריה ובישיבה התיכונית חורב. לאחר מכן למד במשך עשר שנים בישיבת ההסדר כרם ביבנה. שירת בחיל השריון ולחם במלחמת יום הכיפורים. לאחר המלחמה הועבר לגדוד 71, שם הכיר את יוני נתניהו ולמד איתו תורה בחברותא. על כך מספר הרב איגרא: "זו הייתה הפעם הראשונה שלמדתי עם חילוני תורה...זה היה לאור נרות כי לא היה לנו חשמל במוצב. דמותו הותירה עלי רושם עז מאוד. קיבלתי ממנו תעודת הוקרה, ולצערי היא נעלמה לי עם השנים".
לאחר נישואיו התגורר בעפרה. היה ממקימי ההתנחלות פסגות וכולל הדיינות ביישוב. במשך שנים רבות היה רב היישוב כפר מימון. שימש מספר שנים כראש ישיבת עוד יוסף חי בקבר יוסף.
בשנת 1989 התמנה כדיין בבית הדין הרבני בבאר שבע. בשנת 1998 מונה לאב בית הדין שם. מאז 1999 הוא עומד בראש בית הדין המיוחד לענייני יוחסין באזור הדרום. לקראת הבחירות לרבנות העיר פתח תקווה היה מועמד מטעם הציונות הדתית ומפלגת ש"ס, אך הסיר את מועמדותו. בשנת 2012 התמנה לדיין בבית הדין הגדול בירושלים, במינוי זמני. לימד בישיבת עוד יוסף חי, בישיבת עתניאל ובבית מוריה בבאר שבע.
בשנת 2013 התמודד הרב איגרא למשרת הרב הראשי לישראל. בפברואר 2013 התכנסה קבוצה של רבנים בציונות הדתית, בהם הרב דב ליאור, הרב יעקב אריאל, הרב מרדכי שטרנברג, הרב שלמה אבינר והרב מרדכי גרינברג, כדי להצביע על מועמד מוסכם למשרה זו. הרב איגרא זכה ברוב קולות המצביעים. מנגד רבנים אחרים של הציונות הדתית, כדוגמת הרב אהרון ליכטנשטיין, הרב יעקב מדן והרב נחום אליעזר רבינוביץ הביעו תמיכה ברב דוד סתיו. יומיים לפני הבחירות הודיע על פרישתו מההתמודדות. באותה שנה פרש הרב איגרא מתפקידו כרב של כפר מימון. בשנת 2015 עבר לגור בירושלים.
בשנת ה'תשע"ו התמנה לחבר של קבע בבית הדין הרבני הגדול.

משפחתו

נשוי לרוחמה (לבית נאומבורג), יועצת חינוכית, ואב לתשעה ילדים. מתגורר בירושלים. אחותו ימימה נשואה לרב חיים גנץ. בנו הרב אריאל הוא רב היישוב שלומית ור"מ בישיבה תיכונית נווה. בנו אורי היה כתב הדתות של גלי צה"ל, וכיום עוסק ביח"צ.
יוסף אבן אביתור

קורות חיים

נולד במרידה שבאל-אנדלוס למשפחה מיוחסת, אביו היה הרב יצחק בן שטנאת בן אביתור.
אבן אביתור היה מתלמידיו של רבנו משה בן חנוך בישיבת קורדובה, כשנפטר רבו התמנה בנו רבנו חנוך בן משה לראשות הישיבה, ומינויו זכה לגיבוי ולחסות מצד חסדאי אבן שפרוט. אולם לאחר פטירתו של אבן שפרוט, ערער רב יוסף אבן אביתור על הכתרתו לראשות הישיבה המקומית, כי לדבריו הייתה לו זכות קדימה למשרה זו בשל היותו יליד ספרד. בשלב מסוים של המחלוקת נידה רבנו חנוך את אבן אביתור, הוא עזב את העיר ולאחר נדודים, בין היתר במצרים בה שהה תקופה ממושכת, התיישב בדמשק. בסוף ימיו השלים רב יוסף בן אביתור עם רבנו חנוך, ולמרות שנקרתה לידיו הזדמנות להדיחו ממשרתו ולשמש בעצמו כראש ישיבת קורדובה, ויתר עליה ושלח לתומכיו מבני העיר מכתב תמיכה ברבנו חנוך, הוא נשאר בדמשק ונפטר בה.
יצירותיו התקבלו בקרב קהילות ישראל וחלקן משובץ בסידורי התפילה של עדות שונות. מבין פיוטיו, ידועים בייחוד פיוטי ההושענות שלו (הנאמרים על ידי הספרדים), ופיוט אחד "ובכן מה נהדר", ב"סדר העבודה" בתפילת יום הכיפורים בו חתם את שמו "אני יוסף בר יצחק".
מלבד פיוטיו, מיוחסת לו גם כתיבת תרגום לערבית של התלמוד הבבלי עבור "מלך ישמעאל", הוא ככל הנראה הח'ליפה הפאטמי אל-חאכם, אליו היה מקורב בעת שהותו במצרים. חלק מתשובותיו בהלכה נדפסו בספרות תשובות הגאונים, וישנן מסורות הלכתיות שנמסרו בשמו.
היו שייחסו לו כתיבת חיבורים קבליים: מאמר בשם "סוד דרכי האותיות והנקודות" מצטט שלושה מאמרים מ"קבלת אבן אביתור", וספר קבלי בשם "ספר הנעלם" מצטט מ"פירוש לספר יצירה לר' יוסף אבן אביתור. אך יש מפקפקים בייחוס המאמרים המוזכרים אליו.
הוא כתב אזהרות לחג השבועות, לפי תרי"ג מצוות; חלקן השתמרו, לדעת עזרא פליישר פחות ממחציתן.
תאונת המסוק בנחל בזק

התאונה

ב-24 בספטמבר 1984 קיימה פלוגת מחזור מאי 1984 של בסיס האימונים החטיבתי של חטיבת גולני בנחל בזק תרגיל מרדף מוסק אחרי מחבלים. בתרגיל השתתפו גששים ומסוק בל 212 ('אנפה') שהיה אמור להטיס כוחות חסימה ומרדף במהלך התרגיל, בהתאם להתפתחויות בשטח. המסוק הגיע מבסיס חיל האוויר בחצרים. מפקד התרגיל היה סא"ל משה גבעתי, שהיה באותו הזמן מפקד בסיס האימונים של החטיבה.
המסוק שמספרו 035 הגיע למקום התרגיל בשעה 09.00 ובו שני טייסים ומכונאי מוטס. עלו עליו משה גבעתי ועוד חמישה לוחמים וקצין.
לאחר תדריך משותף לצוות המסוק ומפקדי התרגיל, המריא המסוק וטס מערבה בערוצו התלול של נחל בזק. לפתע נשמע רעש גריסה מתכתית מהמנוע השמאלי. טייסי המסוק ניסו להתרומם מערוץ הנחל ולחזור לנחות במקום שממנו המריאו עשר דקות קודם לכן. לפתע כבה גם המנוע השני. המסוק איבד גובה במהירות ובניסיון לבצע נחיתת אונס התרסק בערוץ הצר של הנחל. בהתרסקות נהרגו שני הטייסים, המכונאי המוטס ושני לוחמי גולני. גבעתי וארבעה לוחמי גולני נפצעו קשה.
בגלל ליקויים בתקשורת, הן בטייסת המסוקים והן בגולני, ובשל היות מקום ההתרסקות בקניון עמוק שאין אליו קשר עין משום דרך או כביש, לא נערכו אחריו סריקות במשך שעתיים. בשעה 14:00, לאחר ארבע שעות מההתרסקות, הגיע למקום ההתרסקות מסוק בל 212 עם צוות רפואי מיחידה 669.
ועדת חקירה שמינה מפקד חיל האוויר קבעה שסיבת ההתרסקות הייתה כשל במנוע וטעויות הטסה של הטייסים הצעירים.

אנדרטאות

בחצר המתנ"ס בשכונת נווה עופר שבתל אביב, הוקמה אנדרטה לנופלי המסוק על ידי אביו של אחד החללים, שגר בשכונה והיה פעיל במתנ"ס. האנדרטה בנויה מזנב מסוק שנתרם על ידי חיל האוויר והוצב על בסיס אבן שעליו חרותים שמות הנופלים ופרטי האסון. את האנדרטה עיצב הפסל דן רפפורט. היא נחנכה ב-24 בספטמבר 1985 במלאת שנה לאסון. באנדרטה זו שולב הזנב המקורי של מסוק 035.  
אנדרטה בסגנון דומה, הוקמה באחת הכיכרות של העיר דימונה, שם התגורר המכונאי המוטס של המסוק.
המשרד הלאומי למלחמה בסמים (ונצואלה)

ייעוד

הגוף אחראי לניהול התחום האסטרטגי הנוגע לביטחון המדינה במאבק בהפקה, הפצה, סחר וצריכה של סמים בלתי חוקיים ומאבק בעבירות הלבנות הון מהכנסות בתחום זה.
אופרטור ליניארי חסום

באנליזה פונקציונלית (ענף במתמטיקה), אופרטור ליניארי חסום הוא אופרטור ליניארי בין מרחבים נורמים X ו-Y, המעביר את כדור היחידה של X לקבוצה חסומה ב-Y. אופרטור ליניארי הוא חסום אם ורק אם הוא רציף.
אופרטור חסום מעביר כל קבוצה חסומה לקבוצה חסומה.
אופרטור  הוא חסום אם קיים M כך ש-  לכל . תנאי זה מאפשר להגדיר את הנורמה של אופרטור לפי חסום , ואז .
האוסף  של אופרטורים חסומים על מרחב הילברט H הוא אלגברת פון נוימן (שאינה בהכרח רגולרית). הנורמה של אופרטורים שהוגדרה לעיל הופכת את  לאלגברת בנך.
מרחק (תורת הגרפים)

בתורת הגרפים, מרחק (או מרחק גאודזי) מציין את מספר הקשתות במסלול הקצר ביותר מצומת כלשהו לצומת אחר. בגרף בלתי מכוון, המרחק בין  ל־ שווה למרחק בין  ל־, ופונקציית המרחק היא מטריקה, בעוד שבגרף מכוון יכול להיות שהמרחקים הללו יהיו שונים.
מרחקו של צומת מעצמו מוגדר כ־0, ומרחקו של צומת מצומת שאין מסלול שמוביל אליו נחשב אינסופי. 
בגרף ממושקל, בו לכל קשת יש ערך ("משקל") ואורך מסלול הוא סכום משקלי הקשתות, המרחק הוא מספר הקשתות במסלול הקצר ביותר מבחינת ה"משקל" שלו. במקרה שיש שני מסלולים כאלו, אז המרחק שווה למספר הקשתות המינימלי מבין שני המסלולים.
סימני שאלה

עלילת הסדרה

הסדרה עוסקת בצעירים ש"יצאו בשאלה" - חרדים שהפכו לחילונים. בסדרה, ארגון בשם "סימני שאלה" מפעיל דירת מסתור בתל אביב, שם מתגוררים יוצאים בשאלה טריים. מתואר כיצד היוצאים מתמודדים בדרכים שונות עם המעבר לעולם החדש, כשלרובם אין קשר עם משפחותיהם שניתקו את הקשר עמהם עם עזיבתם את החברה החרדית.