יריב מוזר

ביוגרפיה

יריב מוזר נולד בעיר תל אביב-יפו וגדל בעיר הרצליה. בנם של חני וגיורא מוזר, שניהם גמלאי שרות הביטחון הכללי. אביו גיורא, יליד העיר עפולה, הוא בנם של רות (אחותו של אלוף במיל' אורן שחור) ואליהו מוזר שהיה גם הוא בכיר בשב"כ. אמו חני, ילידת העיר באר שבע, היא בתם של גיזה ויהושע נשרי, שניהם ניצולי שואה שברחו במהלך מלחמת העולם השנייה. נשרי שימש בשנות ה-60 נספח כלכלי של ישראל ביפן והיה מניצוליו של צ'יאונה סוגיהארה, הקונסול היפני בליטא במלחמת העולם השנייה. יהושע נשרי פעל בשנת 1968 כדי להעניק לסוגיהרה תואר חסיד אומות העולם.
מוזר למד בתיכון לאמנויות ע"ש יגאל אלון ברמת השרון במגמת תיאטרון. בין מוריו בבית הספר היו אנשי התיאטרון: דדי ברון, אורנה בן חורין, גדעון ירון, מושיק יוסיפוב, לאה אברהם ורויטל איתן.
בצבא שרת כקצין חימוש בחיל התותחנים וסיים את שירותו הסדיר כקצין חימוש גדוד "אייל" (403). לאחר שירותו במלחמת לבנון השנייה הועלה לדרגת רב-סרן במיל'.
מוזר הוא בוגר בהצטיינות של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בין מוריו בחוג לקולנוע: רפי בוקאי, דוד פרלוב, נחמן אינגבר, ראובן הקר ורות דייכס.
מוזר ניהל את הפסטיבל הבינלאומי ה-10 לסרטי סטודנטים בתל אביב, בשנת 2004. הפסטיבל אירח בישראל את: ריצ'רד גיר, פטריס לקונט, קתרין ברייה, נביל עיוש, תומאס וינטרברג ואדם גרינברג.
בין השנים 2005–2007 שימש מפיק ראשי של חברת עלמה הפקות של המפיק אריק ברנשטיין.
בין השנים 2007–2011 עמד בראש מגמת הפקה-יוזמת של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
מוזר הוא המקים והמנהל של חברת מוזר פילמס בע"מ שהוקמה בשנת 2006. בשנת 2008 יצא סרטו התיעודי "המלחמה הראשונה שלי",
 על ההתנסות האישית שלו במלחמת לבנון השנייה, הסרט זכה באותה שנה בציון לשבח בפסטיבל דוקאביב. בשנת 2009 ביים עבור רשות השידור את הסרט התיעודי "בדרך אחרת", שעקב אחר מסען של אחינועם ניני ומירה עווד לאירויזיון במוסקבה ובשנת 2012 ביים את הסרט התיעודי "גברים בלתי נראים" על הומוסקסואלים פלסטינים, שזכה באותה שנה בציון לשבח בפסטיבל דוקאביב ובפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי של סן פרנסיסקו.
בשנת 2010 נבחר להיות הישראלי הראשון שהתקבל לתוכנית המפיקים האירופאית EAVE
וכן סיים הכשרה במשחק מול מצלמה במסגרת סדנת המשחק של רות דייכס. כמו כן, שימש במאי אורח בתוכנית התחקירים מבט שני ברשות השידור בשנים 2010 ו-2015. בשנת 2011 הפיק את הסרט התיעודי ג'נט של הבמאית רות ולק.
סרטו העלילתי הראשון "שבלולים בגשם" עלה לאקרנים בשנת 2013, והיה לסרט הפותח של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה. בנוסף השתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול
ופסטיבל הקולנוע הבינלאומי בשיקגו.
הסרט הופץ בארצות הברית, אנגליה, צרפת, גרמניה, פולין, הולנד ועוד. סרטיו "גברים בלתי נראים" ו"שבלולים בגשם" נבחרו על ידי מגזין GAY UK כחלק מעשרת סרטי הקולנוע הגאים הישראלים הטובים ביותר.
בשנים 2014–2016 שימש חבר הנהלת פורום היוצרים הדוקומנטריים
וחבר הנהלת האקדמיה הישראלית לקולנוע. במסגרת זו היה אחד מנציגי היוצרים בוועדת הכנסת שחוקקה את חוק תאגיד השידור הציבורי.
בשנת 2016 הוקרן בבכורה בפסטיבל הקולנוע ירושלים, סרטו התיעודי, במשותף עם העורכת יעל פרלוב, "בן-גוריון, אפילוג", על השנים האחרונות בחייו של דוד בן-גוריון. בסרט נחשף לראשונה ראיון ארוך עם דוד בן-גוריון, בו הוא מתבטא בחופשיות על המדינה ועל חייו. הסרט זכה בפרס אופיר של האקדמיה הישראלית לקולנוע עבור הסרט התיעודי הארוך הטוב ביותר לשנת 2017 והופץ מסחרית בבתי הקולנוע. הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם
וזכה לשבחי הביקורת בעיתונים שונים, בהם הארץ, ניו יורק טיימס,
לוס אנג'לס טיימס
והוליווד ריפורטר.
החל משנת 2018 מלמד בבית הספר לקולנוע ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב, קורס הפקה שנה ד.

בשנה זו שודר בערוץ כאן 11 סרטו התיעודי "לטעות זה אנושי", העוסק במוות מרשלנות רפואית מנקודת מבטו של הצוות הרפואי.
בשנת 2019 יצא סרטו "איזנקוט." המתלווה אל רא"ל גדי איזנקוט בחודשים האחרונים שלו על מדים. מוזר קיבל גישה לתפקידו של הרמטכ"ל כפי שמתועד בסרט ששודר בכאן 11 והופק על ידי דובר צה"ל.
מוזר הוא חבר האקדמיה האירופית לקולנוע,

חבר פורום היוצרים הדוקומנטריים וחבר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.