google/wiki40b huggingface dataset:
יום טוב ראשון של סוכות

יום טוב ראשון של סוכות חל בט"ו בתשרי והוא היום הראשון לשבעת ימי חג הסוכות.
יום זה נחשב למועד וכתבה בו התורה מצוות עשה לשבות ממלאכה, ומצוות לא תעשה שלא לעשות בו מלאכת עבודה:
"בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן, מִקְרָא-קֹדֶשׁ; כָּל-מְלֶאכֶת עֲבֹדָה, לֹא תַעֲשׂוּ." (ויקרא, כ"ג, ל"ה-ל"ו) לכן, ביום זה יש לשבות ממלאכה, להדליק נרות ולשמוח בסעודות כבשאר השבתות והחגים וכן ללמוד תורה כמחצית מהיום.
ביום זה מזמינים לאושפיזין את אברהם אבינו.

מנהגי התפילה

ביום טוב ראשון של סוכות, כבכל יום טוב, מתפללים בכל התפילות תפילת שבע כאשר ברכת קדושת היום היא אתה בחרתנו. לאחר התפילה אומרים הלל שלם, תוך אחיזת ארבעת המינים ונענועם במהלך אמירת ההלל. קריאת התורה היא ב"פרשת המועדות" שבפרשת אמור. ההפטרה היא בספר זכריה, פרק י"ד המתאר את המלחמה שלעתיד לבוא, משום שנאמר בו שלעתיד לבוא כל הגויים יעלו לרגל לירושלים בחג הסוכות.
בנוסף, אומרים הושענות, שהן הקפת הבימה תוך אחיזת ארבעת המינים ואמירת פיוטים מיוחדים. יש האומרים הושענות מיד אחר ההלל, ויש האומרים אותם לאחר תפילת מוסף.

פיוטים

בנוסח אשכנז (המערבי והמזרחי כאחד), נאמרת המערבית "אוחזי בידם ארבעה מינים" מאת רבי יוסף טוב עלם. כאשר חל בשבת, יש האומרים מערבית כרגיל, יש שאין אומרים כלל, ויש האומרים מערבית של ליל שני. אומרים יוצר "אַכְתִּיר זֵר תְּהִלָּה", אופן 'אאמיר אותך', זולת 'אנא הושיעה'. לא ידוע בבירור מחברם, אך הם מיוחסים לרבי אלעזר הקליר. הקדושתא ליום א' של סוכות היא "אֻיַּמְתִּי בְּחִיל כִּפּוּר", וכשחל בשבת, נוהגים לומר "ארחץ בניקיון כפות" (הקרובה של יו"ט שני בחו"ל). שתי הקרובות נתחברו על ידי רבי אלעזר הקליר. בהושענות אומרים במנהג אשכנז המזרחי "למען אמתך", ובמנהג אשכנז המערבי אומרים "אערך שועי", ואם חל בשבת אומרים בשני המנהגים "אֹם נצורה". אף ההושענות מיוחסות לקליר. לפי מנהג וורמייזא אומרים פיוטי קדושה במוסף.
ביום טוב שני בחו"ל, במנהג אשכנז המזרחי אומרים את המערבית 'ישמחו בחגיהם' לר' יחיאל בן יצחק, ובמנהג אשכנז המערבי אומרים 'חג האסיף' לר' אלעזר בר' שמשון. ביוצר אומרים בשני המנהגים 'אאמיץ לנורא ואיום', אופן 'אאמיר אותך', זולת 'אנא הושיעה' (כדאתמול). פיוטים אלו מיוחסים לרבי אלעזר הקליר. הקדושתא היא "ארחץ בניקיון כפות", ואם חל יום ראשון של סוכות בשבת שאמרו "ארחץ בניקיון כפות" אתמול, אומרים "אֻיַּמְתִּי בְּחִיל כִּפּוּר". בהושענות, אומרים במנהג המזרחי "אבן שתייה", ובמנהג המערבי "אל למושעות"; אם אתמול היה שבת, אומרים "למען אמתך" ו"אערך שועי" (בהתאמה) כמו שעושים ברוב השנים ביום הראשון.
מוזיאון הרכבל

רקע

ב-18 במאי 1948 השתלטו על פסגת הר ציון כוחות מחטיבת הראל של הפלמ"ח, במסגרת ניסיון להגיע אל הרובע היהודי הנצור. בלילה שלאחריו פרצו לוחמי הפלמ"ח אל העיר העתיקה דרך שער ציון. אולם, בסופו של דבר נפל הרובע היהודי ב-28 במאי בידי הלגיון.  אזור הר ציון שמחוץ לחומות נשאר בידיים ישראליות אך ההגעה אליו לוותה בסכנה. הקשר בין הכוחות שבהר לבין יתר חלקי העיר היה באמצעות מנהרה צרה, מקורה באופן חלקי, שנחצבה במורד ההר ובמורד גיא בן הינום. המנהרה אפשרה העברת אספקה והוצאת פצועים מן ההר אולם המעבר בה היה איטי ביותר וקשה בשל רדידותה של המנהרה ונמשך שעות רבות.
בדצמבר 1948 יושמה תוכניתו של אוריאל חפץ להקמת רכבל המקשר את העיר המערבית אל ההר. תוכנית זו זכתה לשם הקוד "דרך אבשלום". במסגרת התוכנית הותקן כבל פלדה שאורכו כ-200 מטרים אשר חיבר בין מוצב שנמצא על ההר לבין בניין בית החולים סנט ג'ון (מלון הר ציון של ימינו). הכבל לא היה מתוח, וגובהו מעל גיא בן הינום הגיע לגובה מרבי של 50 מטרים. כבל זה היה מסוגל לשאת בקרוניתו משקל כולל של 250 ק"ג. משך נסיעת הקרונית לאורך הכבל מצד אל צד היה כשתי דקות. הרכבל הופעל על ידי שלושה חיילים בכל עמדה, אשר הפעילו את גלגלת הרכבל.
במשך שעות היום הורד הכבל לתחתית הגיא ובכך הוסתר מחיילי הלגיון הערבי שעמדותיהם היו על חומת העיר העתיקה.
הרכבל שימש באופן סדיר כחצי שנה, עד החתימה על הסכמי שביתת הנשק. לאחר מכן היווה הרכבל סוד צבאי, ונותר שמיש עד מלחמת ששת הימים, עת התייתר עם איחוד שני חלקי העיר.

הקמת המוזיאון

דבר קיומו של הרכבל נותר בסוד מפני הציבור עד שנת 1972, ואז הוחלט להנציחו במוזיאון. לצורך כך אומץ החדר ממנו נשלחה הקרונית במלון הר ציון ובו מוצגים הקרונית, מתקן הגלגלת שהסיעה את הקרונית, וכן תצלומים ומסמכים הנוגעים להקמת הרכבל ולתפעולו. הכניסה למוזיאון הרכבל היא בתיאום מראש עם מחלקת הביטחון של המלון.
בפסטיבל ישראל בשנת 1987 הילך הלוליין הצרפתי פיליפ פטי על כבל שנמתח במקביל לכבל הרכבל כ"גשר השלום" בין מזרח למערב.
במהלך שנות ה-2000 נחנכה סימטה במדרחוב בן יהודה בעיר בשם: סימטת הרכבל לזכר "אוריאל חפץ".
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ון פיצג'רלד קנדי

הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ון פיצג'רלד קנדי כיהן במשך שנתיים ועשרה חודשים, ממועד השבעת הנשיא קנדי ב-20 בינואר 1961 ועד שנרצח ב-22 בנובמבר 1963.

הרכב הקבינט

הקבינט כלל 11 בעלי תפקידים וכיהנו בו 14 גברים. במהלך כהונתו הקצרה של הקבינט התרחשו חילופי גברי של שר הדואר, מזכיר העבודה ומזכיר הבריאות, החינוך והרווחה.
כל חברי הקבינט שכיהנו בעת מותו הפתאומי של קנדי המשיכו לכהן בקבינט של יורשו לינדון ג'ונסון.
יחסי אסטוניה–לטביה

היסטוריה

שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת ארוכה, במאה ה-13 הם נשלטו על ידי המסדר הליבוני, ולאחר מכן על ידי האיחוד הפולני-ליטאי, שוודיה ולבסוף על ידי האימפריה הרוסית עד להשגת העצמאות בשנת 1918. שתי המדינות נכבשו מחדש על ידי ברית המועצות בשנת 1940, ולאחר מכן על ידי גרמניה הנאצית בשנת 1941. בין השנים 1945–1991 היו שתי המדינות חברות בברית המועצות, ולאחר קריסת ברית המועצות חזרו להיות מדינות עצמאיות, וכוננו מחדש יחסים דיפלומטיים ביניהם ב-3 בינואר 1992.

הסכמים

הסכמים טרילטרליים (בהם מעורבות שלוש ישויות, או מדינות) נחתמו בין אסטוניה, לטביה, וליטא, גוש המדינות הבלטיות.
שלוש המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי ב-1992. ההסכם נעשה לא רלוונטי לאחר שכל שלוש המדינות הצטרפו לאיחוד האירופי וחתמו על אמנת שנגן, שמשמעותה פתיחת כל הגבולות וסחר חופשי ממילא ומילא.
ב-12 בפברואר 1995 חתמו שלוש המדינות על הסכם הגנה משולש.
שתי המדינות חתמו ב-31 בינואר 2017 על הסכם בנושא תחבורה יחד עם ליטא. ההסכם הוא התנאי המוקדם להפעלת רכבת מהירה שתעבור בין שלוש המדינות.

יחסים דיפלומטיים

לאסטוניה יש שגרירות בריגה וקונסוליה כללית בדאוגבפילס, ואילו ללטביה יש רק שגרירות בטאלין.
ברווז באיקל

מאפיינים

אורכו של ברווז באיקל 39-43 ס"מ ומשקלו 500 גרם. לברווז לחיים צהובות המתוחמות בפסים לבנים ומאחורי האוזן עור ירוק. הכיפה והמקור שחורים והחזה ורוד מנוקד. הנקבות לעומת הזכרים המפוארים חיוורות ובעלות נוצות חומות-אדמדמות. מזכיר במראהו את השרשיר המצוי אך צבעוני יותר.
להקת הברווזים מצויה בקיץ בין הבריכות והנהרות שבטונדרה הסיבירית או ביצות בגדות היערות ונודדת דרומה בחורף לעבר אזורים נמוכים וחמימים יותר. 
בעבר הברווזים נמצאו בסכנת הכחדה עקב ציד כבד אך כיום הם מינים מוגנים והאוכלוסייה שוב גדולה. בדיקה שבוצעה ב-2010 מצאה 1.07 מיליון פרטים.
קולאם

קולאם (מטמילית: கோலம்) היא סוג של ציור העשוי מקמח אורז. הציור בנוי על רשת (גריד) של נקודות ומאופיין בסימטריה, דיוק ומורכבות, בצורות גאומטריות וצורות מהטבע. מקור מסורת הקולאם הוא בדרום הודו. נשים הודיות מציירות מדי בוקר קולאם על מפתן דלת הבית כדי לזמן שגשוג לביתם. הן אוחזות בקמח בכף ידם ובאמצעות האגודל משחררות כמויות מדודות של קמח ליצירת קווים ונקודות.

יצירת הקולאם

את הקולאם מציירות מדי בוקר מיליוני נשים הודיות עם קמח אורז כדי להביא שגשוג לביתם. כיוון שהציור מונח על מפתן הבית, הוא נפגע במהלך היום מגשם ורוח וכן מאנשים שהולכים עליו ובבוקר שלמחרת אחת מנשות הבית תנקה את מפתן הבית ותצייר ציור חדש על גבי המפתן הלח מהניקיון, דבר שמייצב את הציור הבא. לעיתים משתמשים גם בגללי פרות לצורך הציור מתוך אמונה כי יש להם תכונות אנטיספטיות. בגלל צבעם הם יוצרים ניגודיות אל מול הצבע הבהיר של הקמח.
השימוש בקמח אורז בציור הקולאם נועד למשוך נמלים, ציפורים וחיות קטנות אחרות אל פתח הבית, ובכך מזמינים אותם אל חיי היום יום מתוך תפיסה של דו קיום הרמוני עם היקום. המעשה מקושר לאלה לקשמי, היא אלת השגשוג. משמעות השימוש בצורות סגורות, על פי המסורת, מונע באופן סמלי מהרוחות הרעות להיכנס אל הבית.
בעבר, היכולת ליצור צורות אלו במשיכת קולמוס (באמצעות קו אחד) הייתה מקור גאווה. את הציור היו מכינים גם מאבקת אבנים לבנות (வெங்கசங்கள் பொடி / மொக்குமாவு). במהלך חודש מרגאזהי היו מציירים קולאם גדול ממדים על גבי הדרך. הצורות השונות של הקולאם נובעים ממקורות השראה פילוסופיים, דתיים ועוד. מוטיבים שונים יכולים לכלול דגים וציפורים המשקפים את האחדות של האדם והחי. בנוסף, ניתן לראות שימוש בסמלים של השמש, הירח וכוכבים שונים. הדפוסים השונים נלמדים ומועברים מאם לבת.
ציורי קולאם גדולים במיוחד מאפיינים אירועים מיוחדים כמו חתונה, וכן העברת מסרים, והבעת תודה לאלים. באירועים מיוחדים נעשה שימוש גם בגיר ובלבנים אדומות, וכן בקמח אורז מעורבב עם משחת-אורז ועם צבעים. פרשנויות מודרניות עושות שימוש גם בצבעי גיר ואפילו מדבקות.

מחקר

התכונות המתמטיות של הקולאם נמצאות בשימוש בתחום מדעי המחשב. חוקרים בודקים את דפוסי הקולאם ויוצרים אלגוריתמים שיכולים לחולל ציורים דומים.  אלגוריתמים אלו מיועדים לפיתוח תוכנות לציור ממוחשב.
מסנה (תרופה)

שימושים רפואיים

מסנה ניתנת בשילוב עם ציקלופוספאמיד ואיפוספאמיד על מנת להגן על שלפוחית השתן ולהוריד את השכיחות של דלקת של שלפוחית השתן המלווה בדמם והמטואוריה במטופלים המקבלים תרופות אלו כטיפול כימותרפי לסרטן. שתי תרופות אלו עלולות להפוך בגוף האדם למטבוליטים אורוטוקסיים, כמו אקרוליין. התרופה מעלה הפרשת ציסטאין בשתן.

אופן מתן

התרופה ניתנת בצורת עירוי או דרך הפה. עירוי מסנה יינתן יחד עם עירוי של איפוספאמיד, ומסנה דרך הפה תינתן יחד עם מתן ציקלופוספאמיד דרך הפה. המינונים במתן אורלי יהיו כפולים עקב בעיות ספיגה. קבלת התרופה דרך הפה יכולה להיות גם ללא אשפוז, בשונה ממתן התרופה בעירוי.

פעילות

מסנה מורידה את הרעילות של תרכובות אורוטוקסיות בכימותרפיה. מסנה היא תרכובת מסיסת מים בעלת תכונות נוגדות חמצון, וניתנת יחד עם ציקלופוספאמיד ואיפוספאמיד. המסנה מתרכזת בשלפוחית השתן שם מצטבר אקרוליין בעקבות מתן כימותרפיה. על ידי תגובת מייקל יוצרת צימוד יחד עם אקרוליין ומטבוליטים אורוטוקסים אחרים. תגובת הצימוד הזו מנטרלת את התרכובות האורוטוקסיות למטבוליטים לא מזיקים שמופרשים בשתן.
העיקרים של קוך

העיקרים של קוך הם ארבעה קריטריונים שנועדו לקבוע קשר סיבתי בין גורם מיקרוביאלי למחלה כלשהי או לשינוי מטבולי/פיזיולוגי אחר. העיקרים גובשו על ידי רוברט קוך ופרדריך לופלר בשנת 1884 ופורסמו על ידי קוך בשנת 1890. קוך עצמו השתמש בעיקרים להסביר את האטיולוגיה של גחלת, ושחפת.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 גובשה גרסה מולקולרית לעיקרים של קוך, לביסוס מידת הוויראליות של גנים מיקרוביאלים.

הסתייגויות

העיקר הראשון סויג כבר על ידי קוך עצמו לאחר שגילה נשאים של כולרה ללא תסמינים ולאחר מכן גם של טיפוס הבטן. לאחר מכן התגלה כי נשאים אסימפטומטיים (ללא תסמינים) הם תופעה נפוצה כמעט בכל מחלה מידבקת, כגון בנגיפים פוליו, הרפס, HIV והפטיטיס C. דוגמה ספציפית היא נגיף הפוליו שגורם לשיתוק רק בחלק קטן מן הנדבקים, אך הצלחתו של החיסון נגד הנגיף מוכיחה כי הוא אכן הסיבה למחלה.
העיקר השלישי מנוסח באופן בלתי מחייב כי קוך הראה שלא כל מי שנחשף לשחפת או כולרה נדבק במחלה. חוסר ההידבקות יכול לנבוע ממזל; ממערכת החיסון של הנחשף שדחתה בהצלחה את הפתוגן; מחסינות בעקבות חיסון או הידבקות קודמת; מחסינות גנטית כמו אצל החסינות למלריה אצל נשאי הגן לאנמיה חרמשית. בנוסף, לחלק מגורמי המחלה לא נמצאו חיות ניסוי מתאימות שיכולות לשמש כמודל למחלה.
העיקר השני אף הוא בעייתי במקרים בהם אין יכולת לבודד את המיקרואוגניזמים בתרבית טהורה, כמו החיידקים הגורמים לעגבת והחיידקים הגורמים לצרעת.
טום הופר (במאי קולנוע)

ביוגרפיה

הופר נולד בלונדון למרדית', סופרת אוסטרלית וריצ'רד הופר, איש עסקים אנגלי.
הופר הוא האמצעי מבין אחות המגישה תוכנית רדיו ברשת הBBC ואח משפטן.
בגיל 12 החליט להיות במאי לאחר שקרא ספר הדרכה לעשיית סרטים.
בגיל 13 צילם את סרטו החובבני הראשון לו קרא "בריחת הכלב" במצלמת בולקס אותה קיבל מדודו.
את הסרט צילם הופר ללא קולות רקע בשל העלויות שהיו כרוכות בכך.
בגיל 14 צילם את סרטו הקצר "ג'קט מפציץ", על מעיל הטייסים של סביו שהיה נווט של מפציץ ונהרג במלחמת העולם השנייה, הסרט הועמד לתחרות יוצרי הקולנוע הצעירים של רשת ה BBC.
כאשר היה בן 16 הופר החל לכתוב את התסריט לסרטו המקצועני הראשון, הסרט הקצר "פנים צבועות".
במשך כשנתיים ניסה הופר לפרסם ולקדם את עשיית הסרט, כשלבסוף הבמאי פול ויילנד החליט להשקיע בפרויקט ולספק לו ציוד מתאים.
מאמציו של הופר השתלמו בשנת 1992 לאחר שהסרט נמכר לערוץ 4 הבריטי והוקרן בפסטיבל הקולנוע של לונדון.
לאחר שסיים לצלם את סרטו הראשון למד הופר ספרות אנגלית ב"אוניברסיטת אוקספורד", שם הצטרף אל קבוצת דרמה וביים את המחזות "מראה מעל הגשר" בכיכובה של קייט בקינסייל ו"המשפט" בכיכובה של אמילי מורטימר.
הופר עזב את הלימודים לפני בחינות הגמר כדי לביים פרסומת ל"סוניק".

תחילת עבודתו בהפקות ה-BBC

לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת אוקספורד ביים הופר פרסומות וקיווה לפרוץ לתעשיית הקולנוע.
את ההזדמנות הראשונה שלו בטלוויזיה הבריטית קיבל בסוף שנות ה-90 כאשר הבמאי מתיו רובינסון נתן לו לביים שני פרקי מפתח באופרת הסבון המפורסמת "איסטאנדרס" וארבעה פרקים באופרת הסבון "בייקר גרוב".
הופר גם זכה לביים שני פרקים בעונה השנייה של הדרמה הקומית "רגליים קרות".
ב-2001 ביים את המיני סדרת הדרמה "אהבה באקלים קר" בכיכובה של רוזמונד פייק, הפקה זו זכתה להערכה רבה מצד האקדמיה הבריטית.
ב-2003 זכתה מיני סדרת הדרמה התקופתית "דניאל דרונדה" בבימויו של הופר להצלחה רבה ולביקורות משבחות מצד האקדמיה הבריטית.
בשנת 2004 הועמד הופר לפרס אמי ולפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה על עבודת הבימוי שלו במיני סדרת הדרמה המשטרתית "החשוד העיקרי 6".

שנות ההצלחה הראשונות

לקראת סוף 2004 הוציא לאור הופר את סרטו המלא הראשון, דרמת הגזענות "אבק אדום" בכיכובם של זוכת שני פרסי האוסקר הילרי סוונק וצ'יווטל אגיופור.
הסרט לא זכה לחשיפה רחבה אך הוערך על ידי מבקרי הסרטים וזיכה את הופר בפרס בפסטיבל הקולנוע של הודו.
להצלחה הגדולה הראשונה שלו זכה הופר בשנת 2006 לאחר שזכה בפרס אמי על מיני סדרת המופת שביים "אליזבת הראשונה" אודות חייה האישיים והציבוריים של המלכה אליזבת הראשונה (הלן מירן).
ב-2007 זכתה מיני סדרת הדרמה שלו "לונגפורד" אודות סיפורו של משקם האסירים המושמץ לורד לונגפורד (ג'ים ברודבנט) בפעם השנייה ברציפות בפרס גלובוס הזהב למיני סדרה הטובה ביותר.
בשנת 2008 זכה הופר לביים את הפקת הענק של טום הנקס "ג'ון אדמס" על חייו של נשיא ארצות הברית השני ג'ון אדמס (פול ג'יאמטי).
הסדרה זכתה להצלחה חסרת תקדים עם זכיות ב-13 פרסי אמי ובארבעה פרסי גלובוס הזהב, כולל מועמדות שלישית של הופר לפרס אמי.
ב-2009 הוציא לאקרנים את סרטו הגדול השני עליו עבד משנת 2007, דרמת הכדורגל "יונייטד המקוללת" אודות חייו של בריאן קלאף (מייקל שין) מנהלה של קבוצת "לידס יונייטד".
סטיב סימור

ביוגרפיה

סימור נולד בניו יורק.

שיאן ארצות הברית

בעת שרותו הצבאי במזרח התיכון, בתחרות שנערכה באיסטנבול, טורקיה ב-30 בספטמבר 1945 סיים סימור במקום רביעי בהטלת כידון בשיא ארצות הברית חדש של 71.72 מטר.
באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן ב-5 ביולי 1947 זכה סימור במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אמריקאי חדש של 75.84 מטר. שנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו בתוצאה של 70.23 מטר.

מדליית כסף אולימפית

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה סימור במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 67.56 מטר, אחרי טפיו ראוטברה מפינלנד (69.77 מטר) ולפני יוז'ף וארסגי מהונגריה (67.03 מטר).
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1950 זכה סימור בפעם השלישית במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 69.76 מטר.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1951 זכה סימור במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 67.08 מטר, אחרי ריקרדו הבר (68.08 מטר) ולפני הורסט וולטר (66.33 מטר), שניהם מארגנטינה.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מלבורן (1956) סיים סימור בהטלת כידון במקום שישי בתוצאה של 65.89 מטר ולא נבחר למשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
בתחרות שנערכה באל מונטה, קליפורניה ב-1 באוגוסט 1958 קבע סימור בהטלת כידון שיא אישי חדש של 76.53 מטר.
ארנונה (שכונה)

שם השכונה

מקור שמה בתצפית שיש ממנה על נחל ארנון היוצא מרמת הרי מואב ונשפך לים המלח, בתחום ממלכת ירדן. לפי גרסה אחרת השכונה נקראה על שם הילדה הראשונה שנולדה בה, ארנונה לוריא, בתו של בן ציון לוריא, תושב השכונה, שקרא את שמה על שם נחל ארנון שנשקף מחלון ביתו. מייסדי השכונה התלהבו משם הילדה שנולדה בשכונה החדשה וחסרת השם, והחליטו לאמץ את שם הילדה לשכונתם. באתר עיריית ירושלים נקראת השכונה ארנונה (תלפיות).

גאוגרפיה

השכונה היא מהגבוהות בירושלים, ושוכנת על גבעה בקו פרשת המים בגובה 800 מ' מעל פני הים. מהשכונה תצפית על מדבר יהודה, ים המלח ונחל ארנון.
גבולות השכונה: במערב - דרך חברון ואזור התעשייה תלפיות; בדרום - קיבוץ רמת רחל; בצפון תלפיות הישנה, ובמזרח מדבר יהודה.

היסטוריה

השכונה נוסדה בשנת 1931 (ה'תרצ"א) על־פי תוכנית של האדריכל ריכרד קאופמן, על אדמה שרכשה חברת קרן העזרה. את השכונה ייסד בגבול שכונת תלפיות בדרומה סוכן ביטוח בשם כספי, שכיהן גם כקונסול הכללי של לטביה בפלשתינה-א"י. ב־1935 הוקמה לידה שכונת 'בניין ומלאכה', כיום בגבולות השכונה. במשך שנים הייתה ארנונה, יחד עם השכונות היהודיות שסביבה (תלפיות ומקור חיים) פרבר דרומי המבודד ממרכז ירושלים על ידי השכונות הערביות בקעה וטלביה ועל ידי המושבה הגרמנית. 
בימי מלחמת העצמאות הייתה השכונה בקו החזית, כאשר פונתה רמת רחל בעת ההתקפה של כוחות המתנדבים המצרים והמקומיים עליה במאי 1948, פונו תושבי השכונה בלילה תחת הפגזות במשוריינים למרכז העיר, ונסוגו גם מגיני ארנונה יחד עם אנשי רמת רחל ובמשך זמן קצר הייתה השכונה בידי הערבים, עד שאנשי 'ההגנה' התעשתו ובסיועו של הפלמ"ח שהוזעק, כבשו בחזרה את השטח שנפל לידי הערבים. עם הסכמי שביתת הנשק עם ירדן ב־1949 עבר קו שביתת הנשק ממזרח לשכונה ושם עבר מדי יום הסיור של אנשי פלוגת הקו העירוני שנועד לאבטח את השכונה. רק גדר תיל לא מאובטחת הפרידה בין הצדדים. עד מלחמת ששת הימים ב-1967 עבר לידה "הקו העירוני" - הגבול עם ירדן.

אופי השכונה

השכונה בנויה ברובה מווילות וקוטג'ים ונחשבה בעבר כחלק משכונת תלפיות הישנה. בשנות ה-90 נעשתה הפשרת קרקעות לבנייה בהיקף נרחב בשכונה, דבר שהביא לעליית מחירים והפך את השכונה לשכונה יוקרתית מהיקרות בירושלים. הבנייה במקום נושאת אופי מודרני. ברוב המבנים הבנייה היא צמודת קרקע, של קוטג'ים טוריים ובניינים נמוכים בבנייה של עד ארבע קומות. עתודות הקרקע של השכונה נוצלו כמעט עד תום, ובתיה הקיצוניים נושקים לגבול קיבוץ רמת רחל. 
בשכונה פועלים 2 מרפאות חירום, 2 בתי אבות, 4 מכולות, מספר רב של בתי כנסת ושבט צופים דתיים פעיל – "להבות" – המונה יותר מ-300 חניכים מהשכונה ומהשכונות הסמוכות.
בפברואר 2017 אישר משרד הפנים להעביר שטח של 250 דונם מהמועצה האזורית מטה יהודה וקיבוץ רמת רחל, לצורך הקמת שכונת מורדות ארנונה שתכלול 2000 יחידות דיור, ממזרח לשכונת ארנונה.
סם לייסי

קריירת מכללות

לייסי נולד בעיר אינדיאנולה שבמיסיסיפי, ובין השנים 1967–1970 למד באוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו. בעונות 1968 ו-1969 העפיל עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen"), ובעונת 1970 הוביל אותה לשלב הפיינל פור, לראשונה בתולדותיה. במשחק חצי הגמר הפסידה ניו מקסיקו מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), בתוצאה 77–93. בשלוש עונותיו בליגת המכללות העמיד לייסי ממוצעים של 16.3 נקודות ו-14.2 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1970 נלקח לייסי בבחירה החמישית, על ידי קבוצת סינסינטי רויאלס (אשר הפכה בשנת 1972 ל"קנזס סיטי קינגס"). בכל 11 עונותיו בקבוצה שימש כסנטר הפותח שלה, ורשם ממוצעים של 11.1 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-4.0 אסיסטים למשחק. בעונת 1974/1975 השתתף בפעם היחידה בקריירה במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חברו לקבוצה נייט ארצ'יבלד. בעונת 1980/1981 העפיל עם קנזס סיטי לשלב גמר האזור המערבי של הפלייאוף, בו הפסידה מול יוסטון רוקטס (1–4).
בעת עזיבתו את הקבוצה בשנת 1981 הוביל לייסי את שחקני מועדון הרויאלס/קינגס בסך משחקים (888), ריבאונדים (9,353), חסימות (1,098) וחטיפות (950) בקבוצה, וניצב במקום השני באסיסטים (3,563) ובמקום הרביעי בנקודות (9,895).
בנובמבר 1981, לאחר שני משחקים בעונת 1981/1982, הועבר לייסי בטרייד לניו ג'רזי נטס בתמורה למייק וודסון. בעונה העוקבת שיחק עבור קליבלנד קאבלירס, ובסיומה פרש ממשחק.

מותו

ב-14 במרץ 2014, שישה ימים לאחר יום הולדתו ה-66, נפטר לייסי בביתו שבקנזס סיטי, מיזורי.
קולד הארבור

עלילת הספר

עלילת הספר מתרחשת בשנת 1944. הביון הבריטי מפעיל בקולד הארבור, מפרץ בצפון אנגליה, נמל ימי סודי. מנמל זה יוצאים צוותי מלחים וטייסים של בעלות הברית המתחזים לחיילי הרייך, בספינות ומטוסים שנתפסו שלל מן הצבא הגרמני, למשימות ריגול וחבלה בצרפת הכבושה. גיבור הספר, רב-סרן קרייג אוסבורן איש ה-או.אס.אס, הוא מטובי אנשי המבצעים של ארגון הביון האמריקני, אשר הוכשר בלוחמת גרילה, חבלה, קומנדו, צניחה ולוחמה זעירה, ופעל בעבר בצרפת במספר מבצעי ביון וקומנדו רבים. על אוסבורן הוטלה המשימה להתנקש בחיי גנרל ה-אס.אס דיטריך בעת שהלה מתוודה בכנסייה. אף שאוסבורן משלים את המשימה והורג את הגנרל, הוא נאלץ לברוח ונעזר בחברי תא מחתרת צרפתי בראשות אן-מארי, אהובתו משכבר, וכעת סוכנת של ה-אס.או.אי. בעזרתם מצליח אוסבורן להגיע לספינת טורפדו גרמנית הפועלת מנמל קולד הארבור, עליה מפקד קומנדר מרטין הייר מן הצי האמריקני. הייר ואנשיו משיבים את אוסבורן לקולד הארבור, שם הוא פוגש בממונה על מחלקה ד' ב-אס.או.אי, בריגדיר גנרל דוגאל מאנרו, ובעוזרו רב-סרן ג'ק קארטר. 
מאנרו חושף בפני אוסבורן כי אן-מארי נלכדה בידי הגסטפו, נאנסה ונרצחה. על אף שאוסבורן מתנגד לרעיון, מטיל עליו מאנרו לפגוש את אביה של אן-מארי ואת ג'נבייב, אחותה התאומה, למסור להם את החדשות המרות ולאחר מכן לגייס את ג'נבייב לשורות המודיעין הבריטי. שאיפתו של בריגדיר מאנרו היא להכשיר את ג'נבייב כסוכנת של ה-אס.או.אי בתוך ימים ספורים כדי שתוכל לחדור לצרפת ולצלם את תוכניות ההגנה שערך הגנרל ארווין רומל על חופי דרום צרפת מפני פלישת בעלות הברית. לשם כך מובאת ג'נבייב לנמל קולד הארבור ומתוודעת למרטין הייר ולצוותו אשר אמונים על החדרת הסוכנים לצרפת בדרך הים. לאחר הכשרה ומבחנים מזורזים נשלחת ג'נבייב לצרפת למשימת הריגול הגורלית. ואילו בבריטניה חושף קרייג אוסבורן את כוונותיו הסמויות של בריגדיר מאנרו, ומבין כי המשימה טומנת בחובה הרבה יותר מן הנראה לעין.
רוברט חלפון

קורות חיים

חלפון נולד למשפחה יהודית בהמפסטד שבלונדון. סבו, רנאטו חלפון נולד בלוב וגר בה עד שגורש ממנה בשנת 1968 תוך איבוד כל נכסיו. עם גירושו הצטרף הסב לבנו, קלמנט אביו של חלפון, אשר הסב שלח לאנגליה עוד כעשור קודם לכן, מתוך ראיית הנולד ולאור רדיפת היהודים בלוב. חלפון נולד עם שיתוק מוחין קל' שגרם לשיתוק בפלג גופו התחתון. ניתוחים שעבר בילדותו עקב שיתוק המוחין גרמו לדלקת מפרקים ניוונית בתחילת שנות השלושים לחייו.
למד וסיים באוניברסיטת אקסטר תואר ראשון במדע המדינה ולאחר מכן גם תואר שני ברוסית ובלימודי מזרח אירופה.

קריירה פוליטית

חלפון החל לעסוק בפוליטיקה כבר בתקופת לימודיו באוניברסיטה והיה ממנהיגי אגודת הסטודנטים השמרנים של אקסטר ואחד המובילים להפיכתה מקבוצה חברתית גרידא, לתנועה פוליטית של ממש. ב-2001 והוא בן 32 בלבד רץ לראשונה בבחירות לפרלמנט הבריטי בהארלו שבאסקס, צפונית מזרחית ללונדון. מחוז בחירות זה היה מחוז "מתנדנד" ומאז 1997 היה שייך ללייבור. חלפון הפסיד במירוץ 2001 לאיש הלייבור 48% - 35%. ארבע שנים אחר כך, בבחירות הכלליות של 2005 כבר היה ההפסד של חלפון לנציג הלייבור במחוז הארלו בשיעור הזעיר ביותר 41.4% - 41.2% ואילו בבחירות 2010 הוא ניצח 45% - 34%, שובר בכך שליטה בת 13 שנים של הלייבור במחוז הבחירה הזה. הוא שב וניצח גם בבחירות הבאות, ב-2015, ואף הגדיל את הפרש הניצחון עוד יותר 49% - 30%.
ב-2014 מונה למזכירו הפרלמנטרי של שר האוצר ג'ורג' אוסבורן (שמרנים) ואחרי כשנה קודם ב-11 במאי 2015 לתפקיד שר בלי תיק וסגן יו"ר המפלגה השמרנית. ב-17 ביולי 2016 החל לכהן כשר המדינה לענייני חינוך בממשלתה החדשה של תרזה מיי.

דעותיו

חלפון הוא בעל דעות שמרניות פחות ממפלגתו בנושאים חברתיים - כלכליים ונץ מבחינה מדינית, בדומה מאוד לזרם הנאו-קונסרבטיבי האמריקאי. בתחום הראשון, הוא תומך באיגודי העובדים, בעד העלאת סף המיסוי, כך שבעלי הכנסות נמוכות יהיו פטורים ממס או ישלמו מס מועט ככל האפשר, בעד העלאת שכר המינימום ועוד, אף כי לנישואין חד מיניים למשל, הוא מתנגד. במדיניות החוץ, חלפון תמך בהתערבות המערבית בלוב ותומך בהתערבות דומה גם בסוריה. תומך במדינה עצמאית לכורדים בעיראק. נחשב לתומך ישראל הנלהב ביותר בפרלמנט הבריטי והיה מנהל האגודה השמרנית לידידות ישראל - בריטניה. נחשב ליורוסקפטי, אולם התנגד לברקזיט בהתאם לדעת הרוב דאז במפלגתו.
רוזה חוטור

רוזה חוטור (ברוסית: Роза Хутор) הוא אתר הסקי הגדול ביותר ברוסיה. האתר נמצא ליד קרסנאיה פוליאנה שבסוצ'י.
האתר נבנה לקראת משחקי החורף האולימפיים והפאראלימפיים של 2014. בניית אתר הסקי ותשתיות התיירות והחורף בו החלה ב-2003 והסתיימה ב-2011. בפברואר 2012 אירח האתר את אליפות העולם בסקי אלפיני. בפברואר 2014 אירח האתר את אולימפיאדת סוצ'י בסקי אלפיני, גלישת שלג וגלישת פריסטייל.
האתר כולל 120 ק"מ של מסלולי גלישה בקשיים שונים ו 18 מעליות סקי. שיא הגובה באתר הוא פסגת רוזה המתנשאת לגובה של כ-2,320 מטרים מעל פני הים, והפרש הגבהים הכולל בו הוא של כ-1760 מטרים.