ימי חיינו

עלילה

עלילת התוכנית סובבת את חיי המשפחה של המעמד הבינוני והגבוה בסאלם, עיירה אמריקנית, עם קווי העלילה הרגילים של אהבה, נישואים, גירושים, חיי משפחה ובנוסף את הקו הרפואי ובחינת התנהגות הדמויות בעלות הבעיות הנפשיות. אל רבין, לשעבר מפיק בפועל בסדרה, מתגאה בלהט של הדמויות, שלדבריו לא התביישו לחשוף את רגשותיהן הכמוסים ביותר. כאשר "ימי חיינו" עלתה לשידור בהופעת הבכורה בשנת 1965, עלילת הסדרה נסבה סביב הטרגדיות שניחתו על משפחת הורטון. ראש משפחת הורטון, טום, הוא מנהל מחלקה פנימית בבית החולים האוניברסיטאי שבעיר סאלם. אשתו, אליס, היא עקרת בית. יש להם חמישה ילדים: טום הבן, אדי, מיקי, ביל ומרי. עם הזמן צורפו לעלילה משפחת מריט, משפחת האנטר, משפחת בנינג ומשפחת אנדרסון, ששימשו לפיתוח קווי עלילה דרמטית. 
אחד מקווי העלילה הממושכים ביותר בסדרה היה סיפור האונס של לורה הורטון, אשתו של מיקי הורטון, על ידי אחיו של מיקי, ביל. לורה סיפרה את סוד האונס לאביו של טום והשניים החליטו כי מוטב שמיקי לעולם לא ידע את הסוד. הסוד, הטומן בחובו את האמת על הוריו של מייקל הורטון, שנולד כתוצאה מהאונס, ובריאותו הרופפת של מיקי בעקבות הגילוי היו המוטיב העיקרי בעלילה משנת 1968 עד 1975. בזכות קו עלילה זה התבלטה הסדרה ולראשונה מוקמה במקומות הראשונים במדד אחוזי הצפייה של נילסן לתוכניות יומיות. משולש אהבים נוסף, שהתרקם בין שלוש דמויות: זמר המועדונים, דאג וויליאמס, בתם של טום ואליס, אדי ובתה - ג'ולי, היווה קו עלילה פופולרי באותה תקופה. הסיפור הגיע לשיאו עם מותה של אדי בשנת 1974 ונישואי דאג וג'ולי בשנת 1976. 
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הצטרפו משפחת בריידי ומשפחת דימרה לסדרה. היריבות ביניהן הבטיחה במהרה את מיקומן כמשפחות מככבות בסאלם לצד משפחת הורטון. בערך באותה תקופה, בסיועם של התסריטאים הראשיים, שרי אנדרסון, תום רסינה ולאה ליימן, אשר כתבו עלילות רוויות פעולה והרפתקות ויצרו זיווגי-כוח (Supercouplings) כדוגמת: בו והופ, שיין וקימברלי, פאץ' וקיילה, הוזרם דם חדש לסדרה שעד כה התמקדה בעיקר במשפחת הורטון.
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20, עם הצטרפותו של ג'יימס אי. ריילי כתסריטאי ראשי, הסדרה שינתה כיוון לקווי עלילה בעלי אופי מדע בדיוני ועל-טבעי, בשילוב היריבות בין טוב לרע, יריבות שבאה לידי ביטוי בהתנצחויות שבין משפחת בריידי ומשפחת דימרה. תחת הנהגתו של ריילי, אחוזי הצפייה שסבלו מירידה משמעותית בשנות ה-80 ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, זינקו מעלה למקום השני. למרות אחוזי צפייה לא יציבים שלהם זכתה הסדרה עם החלפת ריילי בהוגאן שפר כתסריטאי ראשי. בשנת 2006, הצליחה "ימי חיינו" לשמור על מקום טוב באמצע בסולם אחוזי הצפייה בתוכניות יומיות, תוך כדי שמירה על קו עלילה ודמויות ראשיות מתקופתו של ריילי.

נושאי עלילה עיקריים

נוסף למשולשי האהבה שהוזכרו בין ביל, מיקי ולורה, דאג, ג'ולי ואדי, ישנם סיפורים אחרים שצופים רבים ודאי זוכרים, כדוגמת הסיפור משנת 1968 על טום הורטון הבן, שסבל משיכחה כשחזר ממלחמת קוריאה, כשהוא בטוח שהוא מישהו אחר ואז התחיל לחזר אחר אחותו הצעירה, מרי. או סיפור אהבתם הטראגית בת 20 השנים של ג'ון בלק שגזל את מרלנה אוונס מבעלה, רומן בריידי. וישנו הסיפור משנת 1982 על "החונק מסאלם" (ג'ייק קוסיצ'ק, שכונה בשם "ג'ק המרטש"), שארב לנשים ורצח אותן, או הסיפור משנת 1984, בסגנון "חלף עם הרוח", כאשר הופ וויליאמס ובו בריידי הסתתרו במטע דרומי כשהם מחופשים לסקארלט אוהרה ולרט באטלר, סיפור שתוכנן בתחילה לגרום לצופים להישאר מרותקים למרקע למרות שבאותו זמן שודרו פרומואים לקראת אולימפיאדת הקיץ של 1984.
וישנו סיפור "שיט התעתועים" של שנת 1990, כאשר ארנסטו טוסקנו המטורף הזמין את כל אויביו לספינה, "לורטה", והחזיק בהם כשבויים. או הסיפור על חג המולד של 1995, כאשר עץ חג המולד עלה באש ומרלנה הייתה אחוזת דיבוק בסגנון "מגרש השדים". או הסיפור של השנים 2003–2004, כאשר מספר דמויות נרצחו כביכול על ידי רוצח במסיכה הנקרא "האורב מסאלם", אך מאוחר יותר התגלה שהם נחטפו לאי סודי בשם "וין מלאס" (היפוך אותיות של "ניו-סאלם").

צוות השחקנים

כש"ימי חיינו" שודרה לראשונה בשנת 1965, התוכנית ארכה 30 דקות ומנתה 11 שחקנים, שתשעה מתוכם גילמו דמויות קבועות בעלילה. בשנת 1974, הוארך זמן שידור התוכנית לשעה, וצוות השחקנים הורחב ל-27 בקווי עלילה שונים. כבר בשנת 1990, 25 שנה לקיומה של הסדרה, מנה הצוות 40 שחקנים קבועים וזמניים, ומספר זה נשאר קבוע פחות או יותר מאז. מכל השחקנים בצוות הקבוע, פרנסס ריד, שמגלמת את אליס הורטון, היא היחידה שהייתה חברה בצוות השחקנים מאז הפרק הראשון בסדרה בשנת 1965. השחקן ג'ון קלארק, שגילם את מיקי הורטון בהתחלה, עזב את הסדרה בשנת 2004 עקב מחלה, ומאז 2 שחקנים נוספים נכנסו לנעליו. סוזן רוג'רס, שמגלמת את מגי הורטון, ודידרה הול, שמגלמת את מרלנה אוונס, הופיעו בסדרה במשך יותר מ-30 שנה. בשנות ה-90 התווספו כמה שחקנים חדשים שמופיעים עד היום (למשל אריאן זוקר).
בשנים האחרונות הצטרפו ל"ימי חיינו" שחקנים חדשים וחזרו שחקנים ותיקים שהופיעו בשנות ה-80 של המאה ה-20, כגון: סטפן ניקולס (סטיב ג'ונסון), מרי בת' אוונס (קיילה בריידי) וג'וזף מסקולו (סטפנו דימרה), שהוחזרו לסדרה במטרה למשוך בחזרה צופים ותיקים שהפסיקו לעקוב אחר התפתחות הסדרה.

ביקורות

בתחילה שיבחו המבקרים את התוכנית על כך שהיא לא נשענת על נוסטלגיה (בניגוד לתוכניות כגון "As The World Turns") והדרך בה מוצגת "המשפחה האמריקנית המודרנית". עד שנות ה-70 של המאה ה-20 העריכו המבקרים ש"ימי חיינו" היא תוכנית הדרמה היומית הנועזת ביותר, שסללה את הדרך בכך שהעלתה בנושאים שתוכניות אחרות באותה תקופה לא העזו להעלות, כגון הזרעה מלאכותית ופרשיית-אהבים בין-גזעית. בשנות ה-90 של המאה ה-20, הסתעפה התוכנית לקווי עלילה על-טבעיים, עליהם מתחו המבקרים ביקורת מיידית, כיוון שהדבר נראה כמו התרחקות מקווי עלילה ריאליסטים יותר, שעליהם התבססה הסדרה בראשית דרכה ובזכותם התפרסמה. בשנת 2006, כאשר נשאל מתיו אשפורד על "תחיית המתים השלישית" של דמותו, ג'ק דברו, ענה השחקן: "קשה לשחק את הדמות, כי באיזשהו שלב היא הופכת ליותר מדי לא מציאותית. שחקנים רואים את זה ואומרים 'מה זה? רשת סרטים מצוירים?'"

פרסים

בנוסף לקבלת שבחים בעיתונות הכתובה, זכתה "ימי חיינו" במספר פרסים, שבכללם: פרס אמי לשנת 1978 לדרמה יומית, ופרס סדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2000 של איגוד התסריטאים האמריקני. גם שחקני הסדרה זכו בפרסים: מקדונלד קרי - (ד"ר טום הורטון) זכה בפרס השחקן הטוב ביותר לשנת 1974 ו-1975. סוזן רוג'רס - (מגי הורטון), וליאן הנליי - (אנה דימרה), זכו בפרס שחקניות המשנה הטובות ביותר לשנים 1979 ו-1986 בהתאמה, ובילי וורלוק - (פרנקי בריידי) זכה בפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר לשנת 1988.