google/wiki40b huggingface dataset:
טירת בומריס

מבנה הטירה

הטירה הייתה האחרונה שנבנתה על ידי המלך אדוארד בצפון ויילס. העבודות החלו ב-1295 ונמשכו 35 שנים, ובשיאן הועסקו בבניית הטירה 3,500 פועלים. המימון וחומרי הבנייה אזלו כאשר אדוארד העביר את תשומת לבו לסקוטלנד, והטירה מעולם לא הושלמה למרות שהוא שילם תמורתה כ-15,000 לירות שטרלינג. במהלך עבודות הבנייה הורה אדוארד לתושבי העיירה הסמוכה לאנפיס (Llanfaes) להתפנות מבתיהם ולעבור להתגורר בעיירה ניובורו הנמצאת מעבר לנהר. ג'יימס מסנט ג'ורג', האדריכל שהועסק על ידי אדוארד, השתמש בכל כשרונו על מנת לתכנן את הטירה ואת קווי האספקה שלה. 
הטירה נבנתה לפי תוכנית קונצנטרית - מצודה בתוך מצודה - כאשר החלק הפנימי מוקף במלואו על ידי חלק חיצוני. לטירה היה מזח שהיה פעיל לפי תנאי הגאות והשפל, ובאופן זה ניתן היה להעביר אליה אספקה דרך הים. היא הוקפה בחפיר, והגנתה כללה חרכי ירי לחיצים, ופתחים אשר מוקמו בסמוך לכניסותיה, ואשר דרכם ניתן היה לשפוך שמן רותח על האויב. כל כוח צבאי שתקף את הטירה נתקל ב-14 מכשולים נפרדים ובארבעה קווי ביצורים שנבנו לפי הדפוס הקונצנטרי.
צורתה של הטירה דומה לריבוע, ויש לה דמיון רב לקרפילי והרלך. החלק הפנימי הוא מלבני עם מגדל עגול בכל פינה. בצד הצפוני ובצד הדרומי נמצאים בתי שער גדולים, ומשני הצדדים של כל אחד מהם יש מגדל כך שצורתה דומה לאות D. האולם הראשי ומבנים נוספים נבנו בתוך החלק הפנימי.
מסביב לקיר החיצוני ביותר של החלק הפנימי נמצאת חומה המוגנת באמצעות שני מגדלים ובתי שער. המבנים הללו לא בנויים בהתאם לתוכנית הבנייה של בתי השער הפנימיים, ותפקידם היה למנוע מהתוקפים את האפשרות לחדור ישירות לתוך החלק הפנימי. קיר המזח מחבר את הקיר הדרומי שליד בית השער, כך שהוא משמש כמשטח לירי הגנתי. בניגוד לחומות החיצוניות הפשוטות בקרפילי והרלך, החומות בבומריס עבות מאוד ויש בהן מעברים פנימיים המאפשרים גישה אל חרכי הירי המוגנים.
כיבושה של ויילס הושלם הלכה למעשה בזמן הבנייה, והעלות הגבוהה של השלמת הטירה עשויה הייתה לגרום להתכלות התקציב שנועד ללוחמה בסקוטלנד. העבודות הסתיימו באופן רשמי ב-1298, והחלקים שנותרו לא גמורים הם המגדלים של החלק הפנימי, בתי השער הגדולים ומבנים רבים בחלק זה. במאה ה-14 התבצעו עבודות נוספות, אך בקנה מידה קטן יותר. טירת בומריס לא ספגה נזקים במהלך מלחמת האזרחים האנגלית והיא השתמרה בצורה טובה.
איגרת חוב קונצרנית

איגרת חוב קונצרנית (בראשי תיבות, אג"ח קונצרנית; באנגלית: "Corporate bond") היא איגרת חוב סחירה בדרך כלל המונפקת על ידי חברה כתחליף להלוואה מבנק. תנאי איגרת החוב מפורטים בתשקיף שעל פיו היא מונפקת. איגרות חוב קונצרניות נקראות גם אג"ח חברות. אג"ח קונצרניות שאינן ניתנות להמרה במניות, מכונות בפי אנשי המקצוע גם "אג"ח סטרייט" כדי להבדילן מאג"ח להמרה, שגם הן סוג של אג"ח קונצרניות.
אג"ח קונצרניות נחשבות כהשקעה בטוחה ("סולידית") יחסית למכשירי השקעה אחרים כמו מניות אך הסיכון בהן עולה על זה שבאג"ח המונפקות על ידי ממשלות, שכן ההנחה היא שהסבירות שחברה עסקית תגיע לחדלות פירעון ("פירוק") ולא תעמוד בחובותיה גדולה הרבה יותר מהסיכוי שהממשלה תגיע לחדלות פירעון ולא תשלם.

אג"ח קונצרניות בישראל

בשנת 1985, עם הפעלת תוכנית הייצוב הכלכלית ועל רקע משבר מניות הבנקים, הופעלה לראשונה בשוק ההון רפורמה בתחום האג"ח. במסגרת הרפורמה הותרה הנפקתן של איגרות חוב קונצרניות וניתנה לחברות אפשרות לממן את פעילותן בתנאים טובים יותר משהיו הבנקים המסחריים מוכנים להציע. בשנות התשעים סבל אפיק השקעה זה מתנודתיות, במיוחד בתקופת המשבר בקופות הגמל ב-1996 (שבעטיו עלו שערי הריבית לרמות גבוהות שלא איפשרו גיוסי הון).
משנת 2003 ניכרת עליה חדה בגיוסים של חברות בשוק ההון, ובשנים 2006-2007 הגיע גל ההנפקות לשיא (בין היתר על רקע ירידה מתמשכת בשערי הריבית), והתבטא בהנפקות של מיליארדי שקלים.
חברה המנפיקה אג"ח חייבת אמנם בתשקיף, אך אין היא חייבת שיהיו לה מניות סחירות בבורסה. הווה אומר, גם חברה פרטית יכולה להנפיק אג"ח לציבור. עם זאת, על החברה לפרסם דוחות כספיים לפי אותם כללים החלים על חברות שמניותיהן נסחרות. על חברה כזו לעמוד בדרישות מסוימות (הון עצמי מינימלי, היקף מינימלי של ההנפקה, הרכב דירקטוריון מוגדר, דירקטורים חיצוניים, דיווחים לבורסה לניירות ערך ולרשות ניירות ערך, ועוד). החל ממועד כניסתו לתוקף של תיקון 17 לחוק החברות בשנת 2011, כל חברה שאג"ח שלה הוצעו לציבור מכונה "חברת איגרות חוב", בין אם היא חברה ציבורית או פרטית. מכוח התיקון, חברות איגרות חוב כפופות לחובות דיווח וממשל תאגידי דומות מאוד לאלו החלות על חברה ציבורית.
בניגוד לאיגרות חוב ממשלתיות, שבהן קיים בדרך כלל מועד פדיון אחד ויחיד לאיגרת, באג"ח קונצרניות יש בדרך כלל מספר מועדי פדיון, על מנת לאפשר לחברה להחזיר את החוב באופן הדרגתי.
אריק הולקומב

ילדות והשכלה

אריק הולקומב נולד ב-2 במאי 1968 באינדיאנפוליס שבאינדיאנה. הולקומב רכש את השכלתו התיכונית בתיכון "פייק" השוכן באינדיאנפוליס. לאחר לימודיו בתיכון, הוא למד לימודים גבוהים במכללת הנובר ממנה קיבל תואר ראשון באמנות. הוא למד שם ב-1990, והיה חבר באחוות "פאי גאמה דלתא". הוא שירת בצי האמריקאי כקצין מודיעין במודיעין צבאי במשך שש שנים. הוא הוצב בג'קסונוויל ובליסבון.

סגן מושל אינדיאנה

את פעילותו הפוליטית הראשונה החל כאשר עבד עבור ג'ון הוסטטלר, חבר בבית מחוקקים של אינדיאנה ב-1997. בשנת 2000 הולקומב התמודד לבית הנבחרים של אינדיאנה נגד ג'ון פרנץ, אך הפסיד לפרנץ.
ב-2003, הולקומב היה יועצו של מושל אינדיאנה מיץ' דניאלס. בשנת 2010 כיהן כראש המפלגה הרפובליקנית באינדיאנה, מפלגה שותפה של המפלגה הרפובליקנית. ב-2013 הוא התפטר מתפקידו כיו"ר המפלגה הרפובליקנית באינדיאנה והתמנה לראש המטה באינדיאנה של הסנאטור דן קואטס. כאשר קואטס הודיע הוא לא ירוץ לסנאט של ארצות הברית מטעם אינדיאנה בבחירות 2016, הולקומב הודיע על כוונתו לתפוס את מקומו של קואטס בסנאט של ארצות הברית, אך בהמשך פרש מהבחירות.

הבחירות לתפקיד מושל אינדיאנה

בפברואר 2016 פרש הולקומב מהמרוץ לסנאט. ימים ספורים לאחר מכן הודיעה סגנית המושל סו אלספרמן כי היא תתפטר מתפקידה, והמושל מייק פנס בחר בהולקומב להחליפה בתפקיד. הוא הושבע לתפקיד סגן המושל ב-3 במרץ 2016. ב-15 ביולי 2016, פנס נבחר על ידי דונלד טראמפ לשמש כסגנו אם טראמפ ייבחר לתפקיד נשיא ארצות הברית. לשם כך עזב פנס את תפקידו כמושל אינדיאנה, והולקומב התמודד בבחירות לתפקיד זה. ב-26 ביולי 2016 המפלגה הרפובליקנית בחרה בהולקומב להיות מועמדה בבחירות לתפקיד מושל אינדיאנה. בבחירות עצמן, הולקומב ניצח את המועמד הדמוקרטי ויושב ראש בית הנבחרים של אינדיאנה ג'ון גרג בבחירות למשרת מושל אינדיאנה כאשר זכה ב-51.4% מהקולות.

מושל אינדיאנה

הולקומב הושבע לתפקידו ב-9 בינואר 2017. סגניתו היא סוזני קרוך'.

חיים אישיים

הולקומב נשוי לג'נט ולהם אין ילדים. ג'נט מנהלת עסק משפחתי במחוז מדיסון שאינדיאנה.
הרצליה רז

ביוגרפיה

הרצליה רז נולדה בשנת 1921 באודסה שבברית המועצות (אוקראינה), ועלתה לארץ ישראל עם הוריה בגיל שנתיים. גדלה והתחנכה בתל אביב. למדה בבית הספר 'גאולה' וסיימה את לימודיה בגימנסיה 'הרצליה' שבעירה, ולאחר מכן בסמינר לוינסקי למורים ולמדה מדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים. אחרי נישואיה השתקעה ב-1951 ברמת השרון. לימדה בבתי-ספר עממיים, הייתה מורה לספרות ילדים בסמינרים למורים, קיימה חוגים לספרות ילדים בספריות ומוסדות תרבות, כתבה מחזות לילדים ופרסמה מאמרים ומחקרים בנושאי חינוך, פולקלור וספרות ילדים. ייסדה את ארגון סומליון (סופרים ומשוררים לילדים ולנוער) ועמדה בראשו.
הרצליה רז נפטרה בינואר 2016, ימים מספר לפני יום הולדתה ה-95. נקברה בבית העלמין מורשה בעירה.ארכיונה שמור במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. בעלה אפרים רז, נפטר בספטמבר 2016, מספר ימים לפני יום הולדתו ה-102.
המטרה - תל אביב

ביקורת

בבקורתו של אמנון קפליוק בעיתון הארץ, הביקורת היחידה שנכתבה על הספר עד כה, עוסק קפליוק בשאלות העולות מכתיבתו של רומן המבוסס על תחקיר היסטורי, ועל החירות שיש בידי הסופר לעומת זו של ההיסטוריון הכותב עבודה אקדמית. קפליוק מצביע על הוויכוח לגבי הסכנה שנשקפה לתל אביב מפני המצרים, המוצג בספר, ובכותרתו, כוודאות, אולם לטענתו נראה שלא היה בו ממש, ומסכם בתשבחות לספר בו יש "אנושיות ורגישות לזכויות אדם, יהודי כערבי", כדבריו.
מנפרד מילר

אסן, וופרטאלר ונירנברג

מילר החל את קריירת הבוגרים שלו בשוורץ-וייס אסן בשנת 1966, שם שיחק חמש עונות. בשנת 1971 עבר לוופרטאלר מליגת הבונדסליגה השנייה, עמה העפיל אל הבונדסליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, ובעונתו השנייה סיים עם הקבוצה במקום הרביעי. ההישג של הקבוצה לא שוחזר, ובעונה העוקבת ניצלה מירידה לאחר מאבקי תחתית, ובשנת 1975 נשרה בחזרה לליגת המשנה. בשנת 1976 עזב מילר לנירנברג, ששיחקה גם היא בליגת המשנה. בשנת 1978 עלה מילר עם נירנברג אל הבונדסליגה, נשר שוב לבונדסליגה השנייה כעבור עונה אחת, ועזב את הקבוצה לטובת תקופה קצרה בESV אינגולשטאדט, לאחר 86 משחקים במדי נירנברג.

באיירן מינכן

בשנת 1979, כאשר היה בן 32, חתם מילר בבאיירן מינכן, כמחליפו של ספ מאייר שפרש בגין תאונת דרכים, והחל להתחרות על המקום בהרכב עם השוער ואלטר יונגהאנס, הצעיר ממנו ב-11 שנים. עם באיירן מינכן זכה מילר בשתי אליפויות הבונדסליגה ובשני גביעים מקומיים, כאשר הוא ויונגהאנס משחקים לסירוגין בהרכב הקבוצה, הן בזירה המקומית והן בזירה האירופית. בעונת 1982 הגיעה באיירן מינכן לגמר גביע אירופה לאלופות, בו הפסידה לאסטון וילה, במשחק בו מילר פתח בהרכב. בשנת 1984 פרש מילר ממשחק פעיל עם 48 הופעות במדי באיירן מינכן, לאחר שאיבד את מקומו בהרכב לשוער הבלגי ז'אן-מרי פפאף, שהגיע במקום יונגהאנס שעבר לשאלקה 04 בשנת 1982.

לאחר הפרישה

עם פרישתו, החל מילר לעבוד כמנהל כללי בנירנברג, ואף חזר להופעה אחת בשער הקבוצה במשחק בונדסליגה בשנת 1986, בעקבות פציעתו של השוער הראשון אנדראס קפקה. כיום מילר מנהל חברת הפקות טלוויזיוניות.
נג'ווא נג'אר

ביוגרפיה

נג'אר נולדה בוושינגטון די. סי. גדלה בסעודיה ובאירופה. למדה לתואר ראשון במדע המדינה וכלכלה, ולתואר שני בקולנוע בארצות הברית. בתקופת הסכמי אוסלו חזרה לירושלים ונכון ל-2011 מתגוררת ברמאללה.
סרטה משנת 2000, נעים ו-ודיע, הוא סרט תיעודי על יפו שלפני מלחמת העצמאות, דרך סיפוריהם של סבה וסבתה של הבמאית והשפעת העזיבה על חייהם. בסרט גם ראיונות עם אמה ודודותיה של נג'אר.
סרטה משנת 2000, התגלמות השכחה, עוסק במזרח ירושלים דרך סיפורו של בית הקולנוע "אלהמברה" משנות החמישים ועד לסגירתו בשנת 1989.
סרטה העלילתי מור ורימון (משנת 2008) זכה בפרס בחירת הקהל בפסטיבל דוחא-טרייבקה בקטר בשנת 2009 והוצג בפסטיבל סאנדנס. הסרט, שצולם ברמאללה ובירושלים, מגולל סיפור שבמרכזו משולש אהבה בין כוריאוגרף, רקדנית ובעלה זיאד, שנעצר על ידי צה"ל לאחר שסירב לוותר על אדמתו. בסרט משתתפים היאם עבאס, עלי סולימאן, אשרף פרח ויסמין אל-מסרי.
היא הקימה ומנהלת את חברת הפקות הקולנוע הפלסטינית Ustura Films.
גוג'ראטית

גוג'ראטית (ગુજરાતી) היא שפה הודו-איראנית. היא אחת מ-22 השפות הרשמיות של הודו ומדוברת גם בפקיסטן ועל ידי מיעוטים הודיים בטנזניה (250,000), אוגנדה (150,000) וקניה (50,000). בסך הכול דוברים אותה כ-46 מיליון בני אדם, בעיקר במדינת גוג'אראט במערב הודו והיא השפה ה-23 בעולם מבחינת מספר הדוברים.
השפה נכתבת בכתב גוג'ראטי, הדומה במידה רבה לכתב ההינדי. ההבדל הבולט ביותר הוא שבהינדי רוב האותיות נכתבות עם קו אופקי בחלק העליון של האות ואילו גוג'ראטית נכתבת ללא קו (לדוגמה: השפה גוג'ראטי נכתבת כ-गुजराती בהינדי ו-ગુજરાતી בגוג'ראטית).
קאר שולץ

קריירה

לשולץ תואר .Cand.polit בכלכלה מאוניברסיטת קופנהגן משנת 1987. בתחילה עבד כיועץ בחברת אקסנצ'ר בלונדון ובקופנהגן. בשנת 1989 החל לעבוד בחברת התרופות נובו נורדיסק. הוא מונה לסגן נשיא בכיר (Team and Quality) בשנת 2000, והפך למנהל ראשי בשנת 2002. בשנת 2015 מונה לנשיא ומנכ"ל.
בחודש אפריל 2015 עבר שולץ לשמש מנכ"ל בחברת התרופות הדנית לונדבק.
בספטמבר 2017 נבחר לנשיא ומנכ"ל של טבע תעשיות פרמצבטיות, וב-1 בנובמבר 2017 החל לכהן בתפקיד זה.
בנוסף לתפקידיו, שולץ מכהן כיו"ר חברת המשקאות רויאל אוניברו (מאז 2010), וחבר בדירקטוריון חברת לגו (מאז 2007).
שולץ נשוי לרנדי מונדורף. להם שלושה ילדים.
פרינס אולף הארבור

פרינס אולף הארבור (באנגלית: Prince Olav Harbour) הוא נמל קטן בחלקו הדרום-מערבי של מפרץ קוק על החוף הצפוני של ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
במהלך המאה ה-19 שימש האי ג'ורג'יה הדרומית כבסיס לציד כלבי ים. במאה ה-20 שימש האי כבסיס לציידי ליוויתנים. פרינס אולף הארבור היה מיקומו של אחד משבעה בסיסים אלה ברחבי האי. התחנה הוקמה ב-1911 כבית חרושת צף וב-1916 הוקמה שם תחנה קבועה. התחנה המשיכה לפעול עד מרץ 1931 ואז נסגרה. שמו של המקום ניתן לו ב-1912 על ידי ציידי הלווייתנים הנורווגים על שמו של נסיך הכתר אולף.
קלנועית

קלנועית הוא מותג של כלי רכב חשמליים מתוצרת חברת "אפיקים רכב חשמלי – אגודה שיתופית יצרנית חקלאית בע"מ", המיועדים לסייע לאנשים מוגבלי תנועה (באנגלית: Mobility scooter).
למרות קיומו של סימן המסחר, השם "קלנועית" הפך בשפה העברית לשם גנרי של כל כלי רכב חשמלי לסיוע אנשים מוגבלי תנועה. נכון להיום, אין שם רשמי בעברית לכלי הרכב מלבד השם הגנרי.
כלי הרכב מתאפיין במבנה בעל שלושה או ארבעה גלגלים, בעל רצפה (בניגוד לתלת אופן ממונע) ובעל כידון או הגה (בניגוד למרבית כיסאות הגלגלים הממונעים), הקל באופן משמעותי ממכונית. יש המחשיבים גם כיסא גלגלים ממונע דמוי קטנוע לקלנועית.
קלנועיות רבות משמשות כפריט טכנולוגיה מסייעת, החוסך מאנשים מוגבלי תנועה הליכה למרחקים ארוכים, ברשות הרבים. במסדרונות של מבני ציבור גדולים, כמו קניונים, בתי חולים ונמלי תעופה, עשויות להיות קלנועיות עם נהג מקומי שמסיעות לקוחות כבדי תנועה.

היסטוריה

הקלנועית הומצאה על ידי אלאן ר. טיים בשנת 1968 בבריג'פורט, מישיגן. מה שהניע את אלאן לייצר כלי רכב שכזה היה הרצון לעזור לבן משפחה שחלה בטרשת נפוצה. כלי רכב חשמלי מסייע הראשון נבנה בביתו של אלאן טיים, הדגם נקרא "אמיגו" והוא היה בעל הנעה קידמית בלבד. בהמשך, "אמיגו", Amigo Mobility International Inc, הפכה לחברת קלנועית וכיסאות גלגלים חשמליים דמויי קטנוע.

תיאור

קלנועית מופעלת בדרך כלל על ידי סוללות. סוללה אחת או שתיים מאוחסנות על הרכב ונטענות על ידי מטען מתקע חשמל רגיל. ישנם מדינות בהם יש גם קלנועיות המופעלות על ידי דלק, אולם רובם מוחלפים במהירות על ידי המודלים החשמליים. ישנן קלנועיות בעלות הנעה קידמית ובעלות הנעה אחורית. קלנועית בעל הנעה קידמית הוא בדרך כלל קטן יותר מבעל הנעה אחורית. קיימות קלנועיות קטנות ליחיד ברוחב של 60-70 סנטימטר וקלנועיות לזוג נוסעים ברוחב של 94 סנטימטר. 
בקלנועית ישנה ידית המותקנת על מוט ההיגוי עם הוראות לנסיעה קדימה, אחורה וכפתור שליטה במהירות הנסיעה. נסיעה קדימה ואחורה נשלטים על ידי לחצני בוהן, לחצני אצבעות או מתג. 
הקלנועית גדולה יותר מכיסא גלגלים ועל כן הן מתאים פחות לשימוש ביתי. לעומת זאת, עבור אנשים ללא גמישות ידיים/כתפיים הנחוץ לשימוש בכיסא גלגלים, הם קלים יותר לשליטה. סיבוב הכיסא של רכב חשמלי מסייע הוא בדרך כלל קל יותר מאשר הזזת תומכות הרגל של רוב כיסאות הגלגלים הרגילים. רכב חשמלי מסייע יעיל גם לאנשים בעלי שיתוק מערכתי או כללי (בעיות עורקים, ריאות, בעלי דלקות הפרקים או השמנת יתר), שעדין יכולים לעמוד, ללכת מספר צעדים או לשבת ללא צורך בתמיכה, ולהם יכולת שליטה במוט ההיגוי ובידיות השליטה. לקלנועית יש פחות נקודות אחיזה לגוף, כמו משענת ראש או משענת רגליים מאשר לכיסא גלגלים. גורם עיקרי המשפיע על פופולריות הקלנועית הוא שהיא אינה נראית ככיסא גלגלים אלא דומה יותר לקטנוע. בנוסף, קלנועית הוא בדרך כלל זול יותר מכיסאות גלגלים ממונעים ולכן הן נתפסים כאלטרנטיבה מועדפת.
זולינגן

היסטוריה

זולינגן נזכרת לראשונה בשנת 1067 על ידי היסטוריון שקרא לאזור "סולונכון" (Solonchon). היה זה כפר קטן במשך מאות שנים, אבל הוא הפך לעיר מבצר במאה החמש עשרה. 
בשנת 1929 אוליגס, הממוקמת בפרובינציה הפרוסית של הריין, 17 מיילים צפונית לעיר קלן, נהפכה לחלק מזולינגן. תוצריה העיקרים היו כלי מטבח, וכן היו בה בתי יציקה למתכות וטחנות קמח. ותעשיות חליטה, צביעה, אריגה והכנת לבנים לבניין. לפני שנת 1891 שם העיר היה מרשיד. במלחמת העולם השנייה נהרסה העיר העתיקה כליל בהפצצה אווירית שהתרחשה ב-1944 ובה נהרגו 1,040 איש. 
ב-29 במאי 1993 הוצת בעיר בית של משפחה טורקית, ובשרפה נספו שתי נשים ושלוש ילדות. על-פי הערכה שרווחה, נאו-נאצים הציתו את האש.
אנדז'ייבו (מזוביה)

יהודי אנדז'ייבו

קהילה עצמאית התארגנה ביישוב במחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר ביטול ההגבלות על מגורי יהודים בפולין, ויהודי המקום התפרנסו בעיקר מרוכלות וממלאכה. ביישוב התקיימו בית כנסת ובית עלמין.
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 כיהן במקום הרב אריה-ליב אלגאזי. במהלך מלחמת העולם הראשונה גורשו יהודי הכפר ממנו באופן זמני, ורב הקהילה ומספר מנכבדיה נרצחו בידי קוזקים.
במפקד 1921 נמנו בכפר 277 יהודים, כשליש מסך תושביו. בתקופה שבין מלחמות העולם כיהן בכפר הרב יעקב יהודה הכהן.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גורשו יהודי הכפר לערי הסביבה, וגורלם היה זהה לגורל היהודים במקומות אלו.
יצחק דוב קופלמן

הרב יצחק דוב קופלמן (1906, ה'תרס"ו - 17 ביוני 2011, ט"ו בסיוון ה'תשע"א) היה ראש ישיבת לוצרן בשווייץ.

ביוגרפיה

נולד בחרקוב שבאוקראינה. למד 18 שנה אצל הרב שמעון שקופ בישיבת שער התורה בגרודנא. במלחמת העולם השנייה הוגלה לסיביר ועבד בעבודת פרך. אחרי המלחמה הועמד בראש ישיבת "קאפעלן", שהוקמה מחדש ליד העיר אנטוורפן שבבלגיה. יחד עם הרב חיים יעקב רוטנברג נסע לפראג לאסוף גרעין ראשוני של תלמידים בין פליטי השואה. הרב קופלמן עמד בראשות הישיבה במשך למעלה מעשר שנים, ולאחר מכן עבר לניו יורק לעמוד בראשות ישיבת "שערי יושר" (שנקראה על שם ספרו הידוע של רבו הרב שקופ).
בינו לבין הרב שמחה בונים אלתר האדמו"ר החמישי לבית גור נרקמו קשרי ידידות כאשר בשנת ה'תש"ח - 1948 שהה האדמו"ר באנטוורפן. הוא אף שלח את בנו, הרב יעקב אריה אלתר, האדמו"ר מגור הנוכחי, ללמוד תורה מפיו בישיבת "קאפעלן".
בשנת ה'תשכ"ד עבר לכהן בראשות ישיבת לוצרן (בעיירה קרינץ שליד לוצרן) שבשווייץ, והחליף בתפקיד זה את הרב משה סולובייצ'יק. ניהל עד לפטירתו את הישיבה, חרף גילו המבוגר. שימש בישיבה גם כמשגיח.
ביקר לראשונה בישראל בשנת 1955, כאשר נסע לחפש מועמד מתאים לתפקיד ראש הישיבה שיכהן במקביל לו, במקומו של הרב ניז'ניק, שעזב אז את הישיבה. בסופו של דבר נבחר לתפקיד זה הרב אליקים שלזינגר.
הרב קופלמן היה מן היחידים שנכחו בשעת פטירתו של רבו הרב שמעון שקופ בביתו שבגרודנה. ובפרוץ השואה לקח הוא מביתו של הרב שקופ את כתביו. הרוסים ניסו לאלצו למסור את הכתבים, אך ללא הצלחה. כתבים אלה פורסמו בספר "חידושי רבי שמעון יהודה הכהן".
השאיר אחריו בן, רבי משה קופלמן, וארבע בנות. אחת מהם הייתה נשואה לרבי משה רוזמרין, מחבר ספר אמרי משה על כמה ממסכות הש"ס. 
לקראת החגים והימים הנוראים הגיעו מאות יהודים ממדינות אירופה להשתתף עמו בתפילות החג. בשמו נקשרו סיפורי ישועות ורבים פנו אליו לקבלת ברכות.
הלך לעולמו בט"ו בסיוון ה'תשע"א, בן 105. בצוואתו הורה להכתיר את בנו רבי משה כממלא מקומו בראשות הישיבה.
בשנת תשע"ה (2014) יצא לאור בעריכת תלמידיו ספרו "שיח יצחק", הכולל מערכות ודברי מוסר על חומש בראשית. בשנת תשע"ז יצא הכרך על שמות.
ארגואה

היסטוריה

הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.
בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור נכלל בשטחי פרובינציית קראקס. ב-1848 נוצרה פרובינציית ארגואה בשטחי המדינה של היום.
ב-1864 ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת ארגואה כשבירתה היא לה ויקטוריה. ב-1917 הבירה הועברה למרקאי.
נפוליאון דינמיט

תקציר העלילה

נפוליאון דינמיט, תלמיד תיכון ביישן ומגושם חברתית, חי עם סבתו ואחיו הגדול באיידהו. כשסבתו נפצעת, דודו המאצ'ואיסטי נשלח לשמור על השניים. במהלך הסרט דודו מנסה לפתוח עסק באזור, אחיו הגדול מקווה להכיר את האישה איתה הוא מתכתב באינטרנט, ונפוליאון עוזר לחבר חדש שלו, פדרו סאנצ'ז, במסע בחירות לנשיאות בית ספרם.
רוני גלבפיש

ביוגרפיה

רוני גלבפיש נולדה בקיבוץ ברור חיל ואחר כך נדדה עם משפחתה ברחבי הארץ. לאחר שירותה הצבאי עבדה בתחומים שונים: טכנאית הקלטות, מתכנתת, ומוכרת בחנות ספרים.
במהלך השנים כתבה בעיתונים: "דבר", "על המשמר", "טלגרף", "מעריב" ו"גלובס", ובאתרי האינטרנט וואלה, nrg ו-ynet. ברוב העיתונים כתבה כתבות מגזיניות וביקורות ספרים. ב-ynet הייתה שליחת האתר בניו יורק, וב"גלובס" סיקרה את תחומי ההיי-טק, התיירות והאנרגיה. בשנת 2001 עזבה את העיתונות לטובת עבודה כלקטורית, מתרגמת ועורכת תרגום עצמאית במספר הוצאות ספרים, ובמקביל סקירת ספרים בתוכנית "חדש על המדף" ברשת א'.
ספרה הראשון, "סיפור קטן ומלוכלך", יצא בשנת 2010 וזכה בפרס רמת גן לספרות ביכורים בשנת 2011. 
ספרה השני, "אגם הצללים", יצא בשנת 2015 וזכה בפרס דףדף לספרות ילדים, בעיטור הצטיינות של כתב העת המקוון "הפנקס", בפרס "גריפון הזהב" של אתר "הספרייה הפנטסטית" ובפרס גפן לשנת 2016.
כיום היא מנהלת תוכן בחברת הספרות הדיגיטלית גטבוקס, מלמדת סדנאות כתיבה למבוגרים ולנוער ופוגשת קוראים במסגרות שונות.
גלבפיש נשואה ואם לשלושה. מתגוררת בזכרון יעקב.
סיקסטו רודריגז

תולדות חייו


רודריגז נולד בדטרויט, מישיגן. הוא נקרא סיקסטו משום שהיה הילד השישי במשפחתו. הוריו היו מהגרים ממקסיקו, אנשי מעמד הפועלים, שהגיעו לארצות הברית בשנות ה-20. ברבים משיריו הוא מביע עמדות פוליטיות לגבי האכזריות בפניה עומדים העניים דיירי שכונות העוני שבמרכזי הערים.
ב-1967 הוציא רודריגז (תחת השם: רוד ריגז) את הסינגל "I'll Slip Away" בחברת התקליטים הקטנה "אימפקט" (Impact Records). הוא לא הפיק יצירה נוספת במשך שלוש שנים, עד שהוחתם בחברת התקליטים "סאסקס" (Sussex Records), שלוחה של חברת "בודהא" (Buddah Records). לאחר מעברו לחברה זו, שינה את שם הבמה שלו ל-רודריגז בלבד. 
רודריגז הקליט שני אלבומים בסאסקס: "Cold Fact" ב-1970 ו-" Coming from Reality" ב-1971. האלבומים קיבלו ביקורות מעורבות ומכירות דלות, ורודריגז נפלט מהחברה, אשר נסגרה ב-1975. 
מכיוון שיצירתו לא הצליחה לעורר הדים, נטש רודריגז את הקריירה המוזיקלית. 
רודריגז נותר לא מוכר בארצו, אך בו בזמן, באמצע שנות ה-70, החלו אלבומיו לצבור השמעות בדרום אפריקה, בוטסואנה, זימבבואה ואוסטרליה וניו זילנד. לאחר שאזלו עותקים של אלבומיו המיובאים, חברת תקליטים אוסטרלית, "בלו גוז" (Blue Goose Music), קנתה את הזכויות-באוסטרליה על יצירותיו והדפיסה את שני אלבומי האולפן שלו, והפיקה ב-1977 אלבום אוסף בשם "At His Best". אלבום זה כלל להיטים משני אלבומיו וכן שלוש רצועות ייחודיות - "Can't Get Away" שהוקלט ב-1973 אך טרם הופץ, "Street Boy" שלא הופץ עד אז והקלטה מחודשת של הסינגל הראשון שלו - "I'll Slip Away". ללא ידיעתו של רודריגז, הפך התקליט לאלבום פלטינה בדרום אפריקה.
ב-1979 הוא יצא למסע הופעות באוסטרליה, יחד עם להקתו של מארק גילספי. שתיים מההופעות נכללו באלבום שהופץ באוסטרליה בלבד, "Alive". שם התקליט מתייחס למהותו - הקלטה מהופעות חיות, אך גם רומז לשמועות שנפוצו בשל העלמותו של רודריגז מעין הציבור, שטענו כי רודריגז נפטר שנים רבות קודם לכן. ב-1981 יצא רודריגז למסע הופעות נוסף באוסטרליה, עם להקת "Midnight Oil" ולאחריו חזר לחייו השגרתיים. 
ב-1998, בעקבות הבאזז המחודש סביב רודריגז הוא יצא למסע הופעות בדרום אפריקה. המסע מתואר כרגע שיא בסרט הדוקומנטרי "מחפשים את שוגרמן".
הוא סיים תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת ויין בדטרויט ב-1981 ועבד לפרנסתו בעבודות בניין ושיפוצים.
דג ריאות אפריקני משויש

מאפיינים

דג זה הוא הכבד במיני דגי הריאות ומגיע לאורך של 2 מטר ולמשקל של 50 ק"ג. הוא בעל עור חסר קשקשים בצבע ירקרק עם כתמים כהים דמויי-חברבורות נמר ולו 2 זיזים דמויי-גפיים איתם הוא נע במים או ביבשה. הראש גדול עם עיניים קטנות כחולות בקדמת הראש. לדג לסת גדולה ובולבוסית. לדג זימים כשביכולתו לנשום גם אוויר ביבשה.
הדג מצוי סביב הביצות והאגמים של אפריקה בטנזניה, אתיופיה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, קניה, אוגנדה וסודאן. הוא מצוי בנילוס ובכמה אגמים גדולים. הצעירים חיים סביב שורשם של צמחי פפירוס.
דג זה הוא טורף הניזון מרכיכות, דגים קטנים וחרקים.
משה ריבלין

קורותיו

נולד בשנת 1782 בעיירה שקלוב ליד מוהילב שעל הדנייפר, באימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), לציפורה ולרב הלל בן ר' בנימין ריבלין, שהיה מראשי עליית תלמידי הגר"א וממנהיגי ציבור הפרושים בארץ ישראל.
למד בישיבת שקלוב שייסד סבו מצד אביו, כיהן בשקלוב כמגיד מישרים. היה פעיל למען יישוב ארץ ישראל והתפרסם בכינוי "המגיד דורש ציון".
לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תקצ"ח (1838) החליט לעלות לארץ ישראל, ובאותו זמן גם נשלח על ידי רוזני וילנה לכהן כמנהיג עדת הפרושים, בשל סכסוכים שנתגלעו אז, ובשל המצב הכלכלי הדחוק. הרב ריבלין קיבל מכתבי מינוי מרבני כל העדה האשכנזית בירושלים שהייתה מפולגת לשניים. להזמנה זו הצטרפו גם מנהיגי ישראל ורבנים מליטא ומרייסין.
הרב ריבלין יצא בשנת ת"ר (1840). בדרכו לארץ-ישראל עבר בין קהילות שונות, כווילנה, מינסק וקרלין, ודרש למען ציון וירושלים. כן אסף כסף לטובת היישוב וחיזק את מנגנון התרומות לטובת ישוב הארץ. בערב סוכות ה'תר"א (1841) הגיע לקושטא, ושם נתעכב כמה חודשים בשל המלחמה בין הטורקים למוחמד עלי. בזמן שהותו בקושטא נפגש עם משה מונטיפיורי ודן עמו על דרכים לתיקון מצבו של היישוב היהודי בארץ ישראל. הרב ריבלין הגיע ליפו באדר ה'תר"א (1841). בדרכו נלווה אליו רבי שמואל סלנט שהיה לימים רבה של ירושלים.
הרב ריבלין הצליח להשכין שלום בתוך העדה, וכן עם העדה הספרדית, והסדיר את מצבה הכללי של הקהילה. רכש חלק מאדמות כפר השילוח לנטיעה וזריעה. נפטר בירושלים בכ"ח באלול ה'תר"ו (1846).

תורתו

חלק מדרשותיו נדפסו בידי נכדו, שלמה זלמן ריבלין, בספר "חזון ציון".