טלי ניר

טלי ניר (נולדה בתל אביב ב-28 באפריל 1973) היא משפטנית ישראלית, עיתונאית ופעילה חברתית, כיום מנכ"לית עמותת 121 - מנוע לשינוי חברתי.

ביוגרפיה

נולדה בתל אביב וגדלה ברמת השרון. בנעוריה הייתה כתבת נוער בקול ישראל. בשירותה הצבאי בין השנים 1991 ל-1993 שירתה במחלקת החדשות בגלי צה"ל ככתבת לענייני חינוך ובהמשך ככתבת לענייני משפט, עורכת משדרי חדשות ומגישת מבזקי חדשות. 
בין השנים 1994 ל-2000 עבדה כעיתונאית, עורכת ושדרנית בחברת החדשות של ערוץ 2. בתחילה, ככתבת לענייני משפט, אשר סיקרה את עבודת בית המשפט העליון ומשרד המשפטים. בהמשך, ערכה משדרי חדשות, לרבות המהדורה המרכזית, הגישה מבזקי חדשות ועשתה כתבות לאולפן שישי. במקביל למדה לתואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית.
ניר התמחתה בעריכת דין אצל פרקליטת המדינה, עדנה ארבל, ולאחר הסמכתה כעורכת דין המשיכה לעבוד תקופה קצרה כעוזרתה המשפטית של ארבל.
בין השנים 2003 ל-2005 שהתה בהולנד ולמדה לתואר שני במשפטים וכלכלה בתוכנית ארסמוס של התאחדות האוניברסיטאות האירופיות ולתואר שני נוסף במשפט בינלאומי פומבי באוניברסיטת אמסטרדם, אותו סיימה בהצטיינות. במקביל ללימודי התואר השני עבדה ככתבת עיתון הארץ וחברת החדשות בהולנד. 
בין השנים 2006-2017 עבדה כעורכת דין ומנהלת בהאגודה לזכויות האזרח בישראל. בתחילה, הקימה וניהלה פרויקט לקידום זכויות תושבי מזרח ירושלים. אח״כ ניהלה במשך שש שנים את המחלקה לזכויות חברתיות וכלכליות של הארגון, ועסקה בקידום זכויות אזרחי ישראל בתחומי הבריאות, הדיור, התעסוקה, החינוך, הרווחה והקיום בכבוד. בשנתיים האחרונות באגודה שימשה כסמנכ"לית וכמנהלת המחלקה הציבורית, אשר אחראית על קידום מדיניות וחקיקה ועל הפעילות התקשורתית של הארגון. 
במקביל לעבודתה באגודה פרסמה ניר באופן קבוע טורי דעה בידיעות אחרונות.
באוגוסט 2017, הקימה ניר את עמותת 121 - מנוע לשינוי חברתי, ארגון לא מפלגתי וללא מטרת רווח, הפועל על בסיס שותפויות עם ארגוני שטח לקידום שיפורי מדיניות וחקיקה ממוקדים בתחומים החברתיים-כלכליים לרווחת הציבור ולחיזוק התשתיות החברתיות להמאה ה-21. 121 עובדים עם עמותות ואנשי מקצוע מכל קבוצות האוכלוסייה, ומפתחים יחד הצעות בתחומי התעסוקה, החינוך, הבריאות והרווחה, שיפתרו מצוקות הנוגעות למספר גדול של אנשים. מטרת הארגון היא למנף את הידע והניסיון הקיים בשטח כדי לנסח ולהגיש לקובעי מדיניות הצעות לשיפורים בעלות ערך מוסף משמעותי, שייתנו גיבוי לצעדי מדיניות נכונים.

פעילות חברתית וציבורית

כמנכ״לית עמותת 121 - מנוע לשינוי חברתי הקימה ניר את ״המקפצה - המטה להשקעה במקצועות המחר״, שותפות של מגזר עסקי ומגזר חברתי, שמטרתה לגרום לשיפור ולהרחבה של ההשקעה הממשלתית בלימודים מקצועיים איכותיים שאינם אקדמיים, לבני 18 ומעלה.
במסגרת עמותת 121, היא מקדמת הסרת חסמים לתעסוקת מבוגרים, בהם תיקון לחוק הביטוח הלאומי שיעלה את רף ההכנסות לקיצוץ קצבת הזקנה לעובדים אחרי גיל הפרישה.
בין השנים 2011-2015 הובילה ניר את הדרישה לאסור ניתוקי מים לחסרי אמצעים כלכליים. היא הגישה עתירה לבג"ץ הדורשת לאסור את ניתוקי המים עד להסדרת הנושא. פעילותה ביחד עם שותפיה לאגודה לזכויות האזרח ופעילים חברתיים מכל רחבי הארץ הביאה לכך שוועדת הכלכלה של הכנסת אימצה כללים חדשים שאוסרים ניתוקי מים לחסרי אמצעים החל מאפריל 2015.
קודם לכן, ניר עסקה בקידום זכויות מובטלים ומקבלי הבטחת הכנסה והייתה שותפה למאבק נגד תוכנית ויסקונסין, במתכונת בה פעלה. מאבק זה הביא לכך שתוכנית ויסקונסין בוטלה באפריל 2010 על ידי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת. בעקבות כך, הייתה שותפה לניסוח הצעת חוק שהציעה חלופה לתוכנית וזו הוגשה על ידי כל חברי ועדת העבודה והרווחה דאז. 
ניר הייתה שותפה גם לעבודת הקואליציה לרפואת שיניים ציבורית, שהישגה הראשון היה החלטת הממשלה להכליל את טיפולי השיניים לילדים בסל הבריאות החל מיולי 2010. כמו כן, היא הייתה שותפה למאבקים החברתיים של הקואליציה לדיור בר השגה, המטה לשוויון בשירותי בריאות ופורום הארגונים למאבק בעוני.
ניר כתבה דוח נרחב על שיטות ממשלות ישראל לצמצום השירותים החברתיים, שכותרתו "בין מימוש לייבוש" (פורסם ביולי 2012). המחקר שבבסיס הדוח ביקש לחשוף כיצד נעשתה בפועל משנות ה-80 והלאה הנסיגה דרמטית של המדינה מאחריותה למימוש זכויות האדם בתחומי הדיור, הבריאות, החינוך, התעסוקה והרווחה. בין השיטות שננקטו ונסקרות במחקר: קיצוצים תקציביים; הפרטה נרחבת של שירותים חברתיים; חקיקה אנטי-חברתית ובלימת יוזמות חקיקה חברתיות; אי יישום של חוקים ופסקי דין חברתיים; מדיניות מיסוי ששירתה את הכוחות החזקים בשוק; מסעי דה-לגיטימציה נגד מי שנפגעו מהמדיניות וביקרו אותה; וגיוס מערכת המשפט לגיבוי המהלכים שננקטו.
ביחד עם ד״ר שגית לוינר ניתחה ניר את מדיניות המיסוי של ממשלות ישראל במאמר שכותרתו: מדיניות חברתית באצטלה כלכלית: מטרותיה של מערכת המס בישראל, ופורסם ב"ספר לפידות" בעריכת דוד גליקסברג, בשנת 2015.
בתקופה שעבדה עם תושבי ירושלים המזרחית פרסמה ניר דוחות שחשפו את מצב זכויות האדם שלהם וייצגה אותם בשורה של עתירות בנושאי בינוי ותשתיות, שירותי חינוך, רפואת חירום, חופש תנועה, ועבודת המשטרה. במסגרת זו פרסמה דוח חריף על כשל הרשויות בהגנה על זכויות אדם באזורי ההתנחלויות שבירושלים המזרחית.