google/wiki40b huggingface dataset:
ישיבת נוה דקלים

היסטוריה

בשנת ה'תשל"ה פנו לרב משה צבי נריה בשאלה איפה כדאי להקים ישיבה, האם יש צורך בחיזוק התושבים בעיירה מעלות שנפגעה קשות לאחר הפיגוע במעלות או שעדיף לשלוח את הצעירים לחזק בחבל ימית שבסיני שרק נכבש, הרב ענה שאין שום בעיה ופסק להקים באותה השנה את שתי הישיבות. הרב נריה הטיל את המשימה על הרב אברהם סילברט, וביקש ממנו כי ישתתף בניהול הישיבה. 
בראשיתה עמדו בראשות הישיבה הרב יעקב אריאל שגם שימש באותה עת כרבה של כפר מיימון ואחיו הרב ישראל אריאל שכיהן גם כרבה של ימית.
עם פינוי סיני בכ"ט בניסן ה'תשמ"ב במסגרת ביצוע הסכם השלום בין ישראל למצרים הועברה הישיבה למשכן חדש בנוה דקלים.
בשנים ה'תשמ"ד - ה'תשמ"ה נבנה היכל הישיבה בצורת מגן דוד בעל ששה משולשים. בנין הישיבה היה נראה למרחוק ובלט בכל גוש קטיף. הישיבה שימשה כמקור רוחני בגוש והשפיעה על הווי חיי התורה ועבודה שנוהלו שם. בשנת התש"נ עזב הרב יעקב אריאל את הישיבה עקב היבחרותו לרב העיר רמת גן ואת מקומו החליף הרב יהודה זולדן. תקופה קצרה כיהן גם הרב מנחם פליקס.
בשנת ה'תשנ"ו ביקש מרכז ישיבות בני עקיבא מישיבת ההסדר מעלות יעקב לשלוח חיזוק לישיבה בנוה דקלים. הרב יהושע ויצמן שלח את הרב דוד גבריאלי ושני אברכים (הרב אלעזר אהרונסון (כיום ראש ישיבת ההסדר בחולון) והרב קובי בורנשטיין) ביחד עם כ 20 תלמידים מישיבת מעלות.
באלול ה'תשנ"ח הפכה הישיבה להיות גוף עצמאי בראשות הרב גבריאלי.
הישיבה פונתה בפעם השנייה בי"ב באב ה'תשס"ה במסגרת תוכנית ההתנתקות והמבנה בו שכנה נהרס ונבזז בידי הפלסטינים. הישיבה פעלה זמנית בכפר מימון.
בחודש טבת ה'תשס"ח (דצמבר 2007) הישיבה עברה לבניינים ארעיים (קרוואנים) באשדוד ובחודש אלול התשע"ח (2018) עברה הישיבה לקמפוס החדש.
בישיבה לומדים כ-130 תלמידים, כולל אלה בשלבי השירות הפעיל בצבא.

סדר הלימוד

כמו ברוב ישיבות ההסדר הלימודים בישיבה החל משיעור א' עד שיעור ה' וכן אברכים. בישיבה קיים גם מסלול לימודי הוראה ומסלול פר"ח - חונכות קהילתית. הישיבה שמה דגש על לימוד תורת ארץ ישראל.
בישיבה ישנם שיעורים בנושאים מגוונים, כגון תנ"ך ואמונה. הלימוד בסדרים מוקדש בעיקר לגמרא.

בניין הישיבה בנוה דקלים

ישיבת נוה דקלים שהוקמה ביישוב נוה דקלים, תוכננה על ידי האדריכל גרשון שבח שאף תיכנן מספר שכונות מגורים וכן את בתי הכנסת המרכזיים ביישוב. על פי בקשת ראשי הישיבה ובעקבות הריסת בניין הישיבה הראשון עם פינוי חצי האי סיני, נדרש שבח לתכנן מבנה כך "שאף בולדוזר לא יוכל להחריב". היות שלתקציב הבניין הוענק סכום כסף גדול ביותר, תיכנן שבח עמודים וקורות בטון מזוין בגודל החורג מכל פרופרציה למבנה שכזה.
הרעיון לצורת המגן דוד באה לשבח, בעקבות בתי התפילה הנוצריים באירופה, שבתוכניתם מופיע הצלב הנוצרי, שבח הציע שבבניין הישיבה יופיע המגן דוד, אך במקום להסתיר אותו בתוכנית הבניין, להציג אותו בחזית הבניין, כך שייראה לכל עין וגם לעיני השכנים הערבים. לאחר השלמת תהליך ההתנתקות, נשרף הבניין על ידי פורעים ערבים, וחלקי הבניין פורקו והועברו לאתרי בנייה בעיר הסמוכה רפיח. 
על פי תוכניתו המקורית של שבח, תוכנן אגף למגורי תלמידי הישיבה אשר יקיף את צידו הדרומי של המתחם, אך בגלל קשיי תקציב לא בוצע הדבר, ותלמידי הישיבה שוכנו בפנימיה על בסיס בתים יבילים בסמוך לבניין בית המדרש.
נחל באר שבע

נַחַל בְּאֵר שֶׁבַע הוא נחל העובר באזור הנגב, ואחד הגדולים בנגב הצפוני. הוא אחד מיובליו של נחל הבשור. הנחל הוא נחל אכזב, אורכו כ־50 קילומטר, ושטח אגן הניקוז שלו הוא כ־1700 קמ"ר. בחלקו, זורם הנחל ליד היישוב בית אשל.

נתיב הנחל

ראשיתו של נחל באר שבע במורדות הצפוניים של הר קינה, כקילומטר אחד מדרום לאזור התעשייה של העיר ערד. הנחל ממשיך לכוון מערב, בדרכו חוצה הנחל את בקעת ערד וממשיך בדרכו לכוון העיר באר שבע דרך בקעת באר שבע. בדרכו עובר הנחל גם ליד תל באר שבע. מראשית הנחל ועד העיר באר שבע נשפכים אל הנחל היובלים היורדים מרכס הרי דימונה והיובלים מהמורדות הדרומיים של הר חברון. יובלי הנחל הם: מכוון מזרח "נחל טלה" ו"נחל עדרים". היובלים הנשפכים מכוון צפון הם "נחל עינם" ו"נחל יתיר". יובלי הדרום הם "נחל ערוער", ו"נחל נבטים". 
הנחל ממשיך בנתיבו מהעיר באר שבע  בכוון הכללי דרום מערב עד שנשפך לנחל הבשור ליד באר אסנת הנמצאת כ־3 קילומטר מדרום-מזרח לקיבוץ צאלים. בדרכו עד השפך עובר הנחל ליד שטחי החולות ומישורי הלס של הנגב בצפוני.

פארק נחל באר שבע

בתוואי הנחל הסמוך לעיר באר שבע, מתל באר שבע עד שכונת נווה זאב, באורך של כ-8 ק"מ, תוכנן פרויקט שיקום בעלות הנאמדת ב-400 מיליון שקלים. כחלק מהפרויקט מוקם בסמוך לנחל פארק ענק בשטח של כ-5,300 דונם וכולל את האמפיתיאטרון הגדול ביותר בישראל עם כ-12,000 מקומות ישיבה שמתוכם כשליש מקומות קבועים, בתכנונו של אדריכל הנוף גדעון שריג, מתחם אגם מלאכותי (בהקמה) בשטח של 670 דונם שבמרכזו אגם מים בשטח 90 דונם, טיילת, מסלולי אופניים וספורטק (בהקמה).
עבודות ניקוי הביוב, פסולת הבניין ופסולת המחצבה מתוואי הנחל בוצעו בין שנת 2000 לשנת 2001. תוכנית האב לפרויקט שיקום הנחל אושרה כבר בינואר 2002 ובאוקטובר 2009 אישרה עבורו הממשלה תקציב של 150 מיליון ש"ח בפריסה ל-7 שנים שמתוכם 21 מיליון ש"ח הוקצו לצורך פיתוח דרכי גישה על ידי משרד התחבורה. לצד הממשלה גם גופים נוספים נרתמו למימון הפרויקט, ביניהם הקרן הקיימת לישראל וגופים פרטיים.
הילה גרסטל

ביוגרפיה

גרסטל היא בוגרת הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב (1978). עבדה במשך ארבע שנים כעורכת-דין שכירה, ולאחר מכן כעצמאית. בשנת 1990 מונתה לכהונת שופטת בבית משפט השלום בתל אביב. בשנת 1996 מונתה לבית המשפט המחוזי בתל אביב במינוי זמני, ובשנת 1997, תוך כדי הכהונה הזמנית, מונתה למינוי קבוע. בשנת 2006 מונתה לסגנית נשיא, שימשה בין היתר כראש מחלקת ערעורים בבית המשפט, וישבה כאם בית הדין ביחד עם השופטים עוזי פוגלמן ואילן ש' שילה.
שמה של גרסטל הוזכר לא פעם כמועמדת לבית המשפט העליון, בשנת 2004 היא הסירה את מועמדותה בשל נימוקים אישיים.
במאי 2007 התבקשה על ידי שר המשפטים דניאל פרידמן על דעת נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, להקים את בית המשפט המחוזי מחוז מרכז ולכהן כנשיאתו הראשונה. בית המשפט המחוזי מחוז מרכז החל לפעול בחודש ספטמבר 2007 בפתח תקווה ובחודש ספטמבר 2012 עבר למשכנו הקבוע בלוד.
ב-25 בנובמבר 2013 המליצה ועדת איתור בראשות היועץ המשפטי לממשלה יהודה ויינשטיין למנות את גרסטל להקים ולעמוד בראש נציבות הביקורת על מערך התביעה ומייצגי המדינה בערכאות. הממשלה אישרה את מינויה ביום 22 בדצמבר 2013, והיא נכנסה לתפקידה ב-1 באפריל 2014. לאחר עימות מתמשך עם ארגון פרקליטי המדינה הודיעה ב-18 באפריל 2016 על התפטרותה מהתפקיד, והתפטרותה נכנסה לתוקף בתחילת יולי 2016. היא נימקה את התפטרותה בכך שנמנע ממנה להיות מיוצגת על ידי עורך דין מטעמה בדיון בבג"ץ, ובכך שבכנסת הונחה הצעת חוק, שלפיה התביעה המשטרתית לא תהיה כפופה לנציבות הביקורת.
בתום תקופת כהונתה כנציבת הביקורת ציינה כי פרקליטות המדינה היא גוף חולה והעומד בראשה, שי ניצן, אינו ראוי לשמש בתפקידו.
ב-2017 שימשה גרסטל כמגשרת בתביעת דיבה של שרה נתניהו נגד העיתונאי בן כספית.
גרסטל נשואה לראובן, מנכ"ל אוצר התיישבות היהודים, ולהם שני ילדים.
שיר אהבה ישן

שיר אהבה ישן, וגם שיר אהבה עתיק, או רומנסה, הוא שיר אהבה ובלדה של המשורר הישראלי נתן יונתן.
השיר המחורז כולל ארבעה בתים. עלילתו נסבה על שתי דמויות: אישה וגבר. האישה, אניטה שמה מחכה לגבר, ששמו חואן, כי ישעה אל אהבתה, אך הוא מאחר להגיע. באמצעות השמות הנפוצים במרחב השפה הלטיני או הספרדי וקווי המתאר הפשוטים של העלילה ושמותיו: "רומנסה" או "שיר אהבה ישן", יוצר המשורר תחושה של אירוע היסטורי. המשורר אינו מפרט מדוע ואיך הסתיימה האפשרות לממש את האהבה, אלא שהזמן או העונה המתאימה לאהבה זו הסתיימה, כך במילים, שהן פזמון השיר:
"פתאום הקיץ תם

אך לא ייתם סיפור אהבתם."
 לאחר תיאור העלילה הקצר, בשני הבתים הראשונים, מנסח המשורר ואף מפרש את משמעות העלילה אל כלל הגותי, אל תפיסת עולם המניחה כי החמצה נפשית ובינאנושית מתרחשת בשל התמהמהות ההבשלה הנפשית והעדר תזמון נכון; ולשם כך מביא המשורר מטאפורה על הצמח ועל הפריחה, ומדמה אותם אל לבלובם של הרגשות:
"... כל השיר

הוא שייך לחלומות

שיש לאנשים

שאיחרו לפרוח באביב"
השיר הולחן על ידי נחצ'ה היימן, נעשה אהוד מאוד, וזכה למעלה ממאה ביצועים רשומים, בין השאר של צמד דרום (הגרסה המקורית), הפרברים, חוה אלברשטיין, ריטה, אבי פרץ, ישי לוי ודוד דאור.
סילק אייר

תולדות החברה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
החברה הוקמה ב-1989 בשם Tradewinds.
אלי יונס

ביוגרפיה

נולד בישראל, בנם של אליהו וסימה יונס. אביו יליד וילנה, עבר להתגורר בלבוב, ובמלחמת העולם השנייה הצטרף ליחידה פרטיזנית שפעלה באזור. הוא גויס לצבא האדום, נפצע בקרבות נגד הגרמנים ורגלו נקטעה. 
יונס נולד ברמלה, ובגיל שנתיים עברה המשפחה להתגורר בירושלים. אמו הייתה מורה, אביו עבד בקול ישראל ופרסם מספר מחקרים על יהדות לבוב.
בשנת 1974, בהיותו סטודנט באוניברסיטה העברית בירושלים, החל לעבוד במשרד האוצר. בשנת 1983 מונה לסגן החשב הכללי, ובשנים 1989–1993 כיהן בתפקיד החשב הכללי במשרד האוצר. בסיום תפקידו עבר לשוק הפרטי, וכיהן כחמש שנים כמנכ"ל בנק כללי שהיה אז בבעלות הברון רוטשילד.
בהמשך מונה למשנה למנכ"ל ואחראי החטיבה הפיננסית של בנק הפועלים. ב-1 באפריל 2002 החליף את עמירם סיון בתפקיד מנכ"ל בנק הפועלים, כהונתו בבנק הייתה סוערת כיוון שהוביל מהלך התייעלות גורף שכלל פיטורי 800 עובדי הבנק. יונס התפטר מתפקידו באפריל 2003. 
שנה לאחר מכן מונה למנכ"ל בנק מזרחי-טפחות והחליף את ויקטור מדינה. בתפקיד המנכ"ל הוביל את המיזוג הבנק בין בנק המזרחי לבנק טפחות. ב-24 באפריל 2013 הודיע יונס כי יפרוש מתפקידו כמנכ"ל בנק מזרחי-טפחות באפריל 2014. בשכרו נכללו חבילת אופציות של הבנק בכ- 29 מיליון שקל.
יונס מנהל כיום פעילות השקעתית פרטית ומשמש מאז 2016 כשותף ויועץ מיוחד לקרנות סנטרברידג' וגאלטין בפעילותם כמשקיעים בתחום השירותים הפיננסיים, בישראל ובחו"ל.
יונס נשוי לחנה ואב לשלושה. מתגורר בהר אדר. הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. 
אלי יונס שימש בעבר כיו"ר הוועד המנהל של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. כיו"ר אגודת הידידים של אוניברסיטת בר-אילן, יו"ר המכון לחדשנות של הטכניון ומרצה באוניברסיטה העברית. 
כיום יונס משמש כחבר הוועד המנהל של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
דניאל אמרטי

יורגודן

אמרטי נולד בגאנה. הוא שיחק במחלקת הנוער של אינטרנשיונל אליס המקומית. בגיל 16 סומן על ידי מגנוס פהרסון, שערך סקאוטינג ביבשת אפריקה לקראת מינויו למאמן יורגודן. כאשר מונה פהרסון למאמן יורגודן, הוא הבטיח את רכישתו של אמרטי כאשר יגיע לגיל 18. על-מנת להכין את אמרטי למעברו העתידי לשוודיה, המועדון הביא אותו לתקופות קצרות בשנים 2011 ו-2012 על-מנת שישחק בקבוצת הנוער של המועדון.
ב-3 במרץ 2013 ערך אמרטי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 80 דקות בניצחון 3-0 על אומאו במסגרת הגביע השוודי. ב-31 במרץ ערך אמרטי את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השוודית, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-0 להלסינגבורג במסגרת המחזור הראשון. ב-26 במאי הבקיע אמרטי את שער הבכורה שלו במועדון, כשהשווה את התוצאה ל-1-1 בגמר הגביע השוודי לעונת 2013 נגד גטבורג, בו הפסידה יורגודן בדו-קרב בעיטות עונשין.

פ.צ. קופנהגן

בחודש יולי 2014 עבר אמרטי לפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית. ב-20 ביולי ערך אמרטי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד סילקבורג במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-19 באוגוסט הבקיע אמרטי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-13 בהפסד 3-2 לבאייר לברקוזן במסגרת מוקדמות ליגת האלופות 2014/2015. ב-8 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הדנית, שער בדקה ה-43 בניצחון 3-1 על ברונדבי במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון זכה בגביע הדני.

לסטר סיטי

ב-22 בינואר 2016 עבר אמרטי ללסטר סיטי מהפרמייר ליג וחתם על חוזה ל-4 שנים וחצי. ב-27 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 78 דקות בניצחון 1-0 על נוריץ' סיטי במסגרת המחזור ה-27 בפרמייר ליג.

קריירה בינלאומית

ב-19 בינואר 2015 ערך אמרטי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-1 לנבחרת סנגל במסגרת גביע אפריקה לאומות 2015. נבחרת גאנה סיימה את אותו טורניר כסגנית האלופה.
מקוטו קובאיאשי

ביוגרפיה

קובאיאשי נולד בנגויה, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה. אביו היה רופא ששימש במנהל המרכז לבריאות הציבור בנגויה, ונפטר זמן קצר לאחר שהסתיימה המלחמה כשקוביאשי היה בן שנתיים בלבד.
קובאיאשי למד פיזיקה באוניברסיטת נגויה וסיים את התואר הראשון בשנת 1967. לאחר מכן המשיך את לימודיו וקיבל תואר דוקטורט בשנת 1972. באותה שנה עבר לאוניברסיטת קיוטו, שם עבד כעמית מחקר. 
יחד עם עמיתו טושיהידה מסקאווה, הוא עבד על הסבר שבירת סימטריית CP, בתוך המודל הסטנדרטי של פיזיקת חלקיקים. התאוריה של קובאיאשי ומסאווה טענה שיהיו לפחות שלושה דורות של קווארק, תחזית שאושרה בניסוי ארבע שנים מאוחר יותר על ידי הגילוי של הקווארק התחתון. קובאיאשי ומסקאווה זכו יחד בחצי מפרס נובל לפיזיקה לשנת 2008 על עבודתם.
פלורנס סאלי הורנר

ביוגרפיה

הורנר נולדה ב-1937 וגדלה בעיירה קמדן בניו-ג'רזי כבת לאם חד-הורית ממעמד הפועלים. ב-1948, בגיל 11, נשלחה על ידי חברותיה לגנוב מחברת מהמכולת השכונתית. כאשר הורנס יצאה מהמכולת עם המחברת, ניגש אליה פרנק לה-סאל, פדופיל מורשע שהשתחרר מהכלא כמה שבועות קודם לכן, לאחר שריצה מאסר של שנתיים וחצי על אונס של חמש ילדות. לה-סאל, מכונאי בן כ-50, הציג את עצמו כסוכן FBI ואמר לה שהיא עלולה להישלח לכלא בעוון הגניבה שביצעה, אך הוא ישמור זאת בסוד.
לאחר אותו היום החל לה-סאל לעקוב אחריה, וכעבור מספר חודשים אמר להורנר כי ה־FBI מעוניין לשוחח איתה על גניבת המחברת, ושעליה לנסוע אתו לאטלנטיק סיטי, שם תיפגש עם חוקרים, אחרת תסתבך עוד יותר. הוא הנחה אותה לספר לאמה כי הוזמנה לטיול עם חברתה לכיתה ומשפחתה, ואף התקשר לאמה והתחזה לאביה של תלמידה. לאחר מכן נסע עם הורנר לאטלנטיק סיטי ומשם יצא איתה למסע של חודשים בין מלונות דרכים ברחבי ארצות הברית, במהלכו אנס אותה פעמים רבות. לה-סאל הציג את עצמו בפני זרים כאביה של הילדה ולתקופה קצרה אף רשם אותה ללימודים במספר בתי ספר. הוא איים עליה כי אם תתלונן, תשב בכלא על מה שהם עשו.
לאחר 20 חודשים, עברו השניים להתגורר בפארק קראוונים בסן חוזה בקליפורניה. שם הורנר סיפרה לשכנה כי לה-סאל הוא גבר זר שחטף אותה ממשפחתה. השכנה, אם לבנות בשם רות גאניש, סייעה לה להתקשר למשפחתה ולהזעיק את המשטרה. לה-סאל נעצר במרץ 1950, הורשע ונידון ל-41 שנות מאסר. הורנר הושבה למשפחתה, אך שנתיים לאחר מכן נהרגה בתאונת דרכים, בהיותה בת 15.
סיפור חטיפתה וחילוצה של הורנר על ידי סוכני FBI עורר סערה תקשורתית בארצות הברית וסוקר בהרחבה. בעת החילוץ, צלמי פפראצי אף המתינו להורנר ליד המטוס בקליפורניה עליו עלתה עם הבלש שהוביל את החקירה ונשלח להביא אותה בחזרה למשפחתה, וחיכו לה כשנחתה כדי לצלם את הילדה רצה לזרועות אמה.

הקשר ללוליטה

פרטים רבים בסיפור חטיפתה של הורנר מופיעים גם ברומן לוליטה, אשר מתאר את קורותיו של הומברט הומברט, פדופיל אשר לוקח את ילדתה בת ה-12 של אשתו ויוצא עמה למסע בארצות הברית, במהלכו הוא שב ואונס אותה, אך בפני זרים מציג אותה כבתו. סיפורה של הורנר אף מוזכר בספר במפורש, כאשר הומברט שואל את עצמו "האם עשיתי לדולי את מה שפרנק לה סאל, מכונאי בן 50, עשה לסאלי הורנר בת ה–11 בשנת 1948?".
ב-2005 טען מבקר הספרות אלכסנדר דולינין כי סיפורה של לוליטה מבוסס על הפרשיה האמיתית של הורנר. טענתו זכתה לחיזוק לאחר שספריית הקונגרס האמריקאי פתחה לציבור את ארכיון המסמכים הפרטי של נבוקוב, שהיה סגור במשך יובל, וכלל מכתבים, צילומים, יומנים וגזירי עיתונים שאסף.
חוקרת הספרות שרה וינמן, שחקרה את הארכיון, פרסמה ב-2018 ספר אודות הקשר בין הורנר ללוליטה. לטענתה, פרשת הורנר, שהתרחשה בעת שנבוקוב שהה בארצות הברית, החלים ממחלה ארוכה ועקב בעניין אחר פרשיות פשע שהתפרסמו בעיתונות, דחפה אותו לסיים את הספר עליו עבד במשך יותר מ-20 שנה. אף שסיפור התשוקה של אדם מבוגר לילדה קטנה כבר הופיע בשני ספרים מוקדמים שלו שנכתבו ברוסית, "המכשף", שפורסם רק אחרי מותו, ו"The Gift", שחלקים ממנו פורסמו ברוסית ב–1937, חלקו השני של הספר, שמתאר את מסעם של הומברט ולוליטה ברחבי ארצות הברית, ככל הנראה נכתב רק מאוחר יותר. כתיבת הרומן הסתיימה כשנה לאחר שפורסמה פרשת החילוץ של הורנר.
הארכיבישוף מקנטרברי

מקורו של התפקיד

במאה ה-5 ובמאה ה-6 נשלטה אנגליה על ידי אנגלו-סקסונים פגאנים. ממלכת קנט הייתה הקרובה ביותר לאירופה מבחינה מסחר ותרבות בזכות מיקומה הגאוגרפי. מלך קנט, אתלברט, התחתן עם הנסיכה הפרנקית הנוצרית ברתה והתיר למטיפים נוצרים לפעול בארצו, זמן קצר לפני שהמיסיונרים הנוצרים הראשונים הגיעו לאנגליה.
הארכיבישוף הראשון מקנטרברי היה אוגוסטין הקדוש, שהגיע לקנט ב-597 בשליחותו של האפיפיור גרגוריוס הראשון. אוגוסטין התקבל בברכה אצל אתלברט, והלה המיר את דתו לנצרות ב-598. מאותה תקופה מתייחסים אל הארכיבישופים מקנטרברי כאל אלה שיושבים על כסאו של אוגוסטין הקדוש.
לפני פרישתה מהסמכות האפיפיורית במאה ה-16, הייתה הכנסייה האנגליקנית חלק חשוב מהכנסייה האירופית היבשתית המערבית. מאז הפילוג והקמת הכנסייה העצמאית, הכנסייה של אנגליה נוהגת לפי המסורת הקתולית-מערבית, ומחשיבה את עצמה כ"כנסיית האם" של הקהילה האנגליקנית העולמית, אף שהיא כבר לא קשורה לדיוקסיית רומא.

מינוי הארכיבישוף לתפקיד

מאז המחלוקת בין הנרי השמיני לכנסייה הרומית נבחרו הארכיבישופים על ידי מלכי אנגליה (שהפכו למלכי הממלכה המאוחדת לאחר חוקי האיחוד של 1707). המדיניות הנוכחית היא שהארכיבישוף נבחר בשמו של הריבון על ידי ראש הממשלה מתוך שני מועמדים שהוצגו לו על ידי ועדת אד הוק הנקראת ועדת המועמדויות של הכתר.
הארכיבישוף הקודם, רואן דאגלס ויליאמס, הוא הארכיבישוף ה-104 מקנטרברי. הוא הוכתר בקתדרלת קנטרברי ב-27 בפברואר 2003. הכינוי שבחר לעצמו הוא רואן קאנטואר. בתקופה שקדמה למינויו הוא כיהן כבישוף של מונמאות' מוויילס. בזמן שהיה במונמאות' הוא מילא לזמן קצר את תפקיד הארכיבישוף של ויילס.

תארים וזכויות

הארכיבישופים מקנטרברי ויורק זוכים כל אחד לתואר "הכומר הגדול", ואילו אל אלה שפרשו פונים בתואר "The Right Honourable". הארכיבישוף מתמנה לחבר במועצת המלכה, ולפיכך הוא יכול להשתמש בתואר "המכובד הגדול" למשך שארית חייו (אלא אם הוא מסולק מהמועצה). במסמכים רשמיים מתייחסים אל הארכיבישוף כאל "הכומר הבכיר ביותר בפני האל, (שם פרטי), בהשגחת האל לורד ארכיבישוף מקנטרברי, פרימוס של כל אנגליה והמטרופוליטן". במקרים אחרים פונים אליו בתואר "הוד חסדו", "ארכבישוף" או "אבי".
במסמכים רשמיים לא נעשה שימוש בשם משפחתו של הארכיבישוף, ורק שמו הפרטי והדיוקסיה מוזכרים. לארכיבישוף יש סמכות חוקית לחתום בתואר "קאנטואר" על מסמכים (מונח הנגזר מהמילה הלטינית עבור קנטרברי). לארכיבישוף יש זכות לחתום רק בתואר שלו, והוא חולק אותה עם הארכיבישוף מיורק, בישופים אחרים, ובני מעמד האצולה.
מקום מגוריו העיקרי של הארכיבישוף הוא ארמון למבת' ברובע למבת' שבלונדון. כמו כן, לארכיבישוף יש מגורי משנה בארמון שליד קתדרלת קנטרברי, היכן שנמצא הכיסא של אוגוסטין. עד המאה ה-19 הארכיבישופים התגוררו גם בארמון קרוידון ובארמון אדינגטון. הארכיבישופים התגוררו בארמון מיידסטון בקנט הנקרא כיום ארמון הארכיבישוף.
ספקטרום

סְפֶּקְטְרוּם (באנגלית: Spectrum) היא מילה כללית המשמשת בתחומים רבים לתאר בדרך כלל מצב הקשור ברציפות כלשהי. ב-17 בנובמבר 2014 האקדמיה ללשון העברית קבעה כי המונח העברי למלה זו הוא למעשה מִקְשֶׁתֶת.
השימוש במונח נעשה לראשונה במדע האופטיקה כדי לתאר את צבעי הקשת בתחום הנראה המופרדים על ידי מנסרה אופטית (פריזמה). מאז התפתח השימוש במונח למשמעויות בתחומים רבים כאנלוגיה לנושא באופטיקה, כמו למשל "ספקטרום של דעות פוליטיות" או "ספקטרום פוליטי", "ספקטרום השימוש בסמים", "ספקטרום הפרעות מצב רוח" ו"ספקטרום אוטיסטי". כאנלוגיה, ערכים בתוך הספקטרום אינם בהכרח מוגדרים בצורה כמותית או מספרית. שימוש זה מתייחס לקשת רחבה של מצבים או התנהגויות המאוגדות יחדיו ונחקרות תחת אותו כותר לצורך הפשטתן.

משמעות מודרנית במדעים הפיזיקליים

כשמדובר בספקטרום בגלים אלקטרומגנטיים ובספקטרום האלקטרומגנטי, הכוונה היא לספקטרום התדרים או ספקטרום ההספק שהוא טווח או קשת ההספקים בספקטרום תדרים מסוים (המתאים לממוצע ריבועי המתחים). על מנת למצוא את ספקטרום התדרים של אות מסוים יש לבצע עליו התמרת פורייה. ספקטרום התדרים מספק מידע על הרכב תדריו ועוצמתו של כל גל (שאיננו חייב להיות סינוסואידלי). בספקטרום התדרים ייתכנו ערכי תדר שליליים עבור אורכי גל מסוימים, בפירוק לאקספוננטים מרוכבים במקום לסינוסים. בשימושים מעשיים נהוג להתעלם מהציר השלילי, הן של העוצמה והן של התדר. גל סינוס בדיד ורציף יראה בציר התדר כקו אנכי בודד.
גל ריבועי יראה כמריחה רחבה על גבי ציר התדר. זו אחת הסיבות שבגללה משתמשים באפנון לאותות ספרתיים.

היסטוריה

המשמעות הקדומה של המילה ספקטרום נובעת מלטינית והיא רוח רפאים. הפיזיקאי האנגלי, אייזק ניוטון, שהיה הראשון שפיצל בתנאי מעבדה את האור הלבן לקשת צבעים וכינה אותה בשם ספקטרום בגלל יופיים של הצבעים שנראו לו כרוחות עליזות. פיצול זה בוצע באמצעות מנסרה.
הספקטרום של אור השמש לדוגמה, מורכב מכל צבעי הקשת (שהיא בעצמה פירוק של אור השמש לפי אורכי הגל שלו). למקורות אור שונים (גם כאלו שניראים באותו צבע) לרוב ספקטרום תדרים שונה. התצוגה של האור מראה קווי ספקטרום בו כל קו מייצג צבע אחר.
כאשר התגלו שאר התחומים של הקרינה האלקטרומגנטית, כמו גלי רדיו, אינפרה אדום וכו', הורחבה משמעות המושג ספקטרום מתחום האור הנראה לכל הגלים האלקטרומגנטיים (ולכל הגלים בכלל).
ג'ו מנצ'ין

ביוגרפיה

מנצ'ין נולד בפרמינגטון שבוירג'יניה המערבית, עיירה קטנה העוסקת בכריית פחם, למשפחה בת חמישה ילדים. שם משפחתו המקורי של אביו, אשר הוא ממוצא איטלקי, "מנצ'יני", אונלגת למנצ'ין. אמו ממוצא צ'כוסלובקי. הוא סיים את לימודיו בתיכון ב-1965, ולאחר מכן למד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית על תקן מלגת פוטבול, אולם פציעה שבאה מאוחר יותר קטעה את קריירת הפוטבול שלו. הוא סיים תואר ראשון בניהול מידע ב-1970 והחל לעסוק בכמה עסקים משפחתיים.
בשנת 1982 נבחר מנצ'ין לבית המחוקקים של מדינת וירג'יניה המערבית ולאחר מכן נבחר לסנאט המדינה ב-1986, שם שירת עד שנת 1996. בשנתו האחרונה בסנאט המדינה התמודד למשרת המושל, אך סיים במקום השני בפריימריז הדמוקרטים. בהמשך התמודד ונבחר למזכיר המדינה של וירג'יניה המערבית ב-2000.
במאי 2003 הכריז מנצ'ין על כוונתו לאתגר בפריימריז את המושל הדמוקרט המכהן בוב וייז. לאחר סקנדל לא התמודד וייז על כהונה נוספת, ומנצ'ין זכה בפריימריז של מפלגתו והביס את יריבו הרפובליקני בבחירות הכלליות ברוב גדול. בחירתו הייתה הפעם הראשונה ששני מושלים מאותה המפלגה נבחרים בזה אחר השני, מאז שנת 1964. בשנת 2008 נבחר מנצ'ין לכהונה נוספת, כשגרף מעל ל-70% ממניין הקולות.
בשנת 2010, עם הידרדרותו הבריאות של הסנאטור הוותיק רוברט בירד, אשר ייצג את וירג'יניה המערבית בסנאט מאז שנת 1959, הועלו ספקולציות כי מנצ'ין יתפוס את מושבו בסנאט לאחר שימות. בירד נפטר ב-28 ביוני באותה שנה, ומנצ'ין מינה את יועצו המשפטי, קארט גודווין, למלא את מקומו באופן זמני עד שיערכו בחירות מיוחדות לסנאט. ביולי 2010 הכריז רשמית על כוונתו להתמודד לסנאט ולרשת את מקומו של בירד. הוא זכה בפריימריז הדמוקרטים והביס את יריבו הרפובליקני בבחירות הכלליות. בנובמבר 2012 נבחר לכהונה מלאה, ובנובמבר 2018 נבחר לכהונה שנייה מלאה.
הוא חבר בוועדה לשירותים המזוינים, בוועדה לאנרגיה ומשאבים טבעיים, בוועדה למסחר, מדע ותחבורה ובוועדה לענייני יוצאי הצבא. מנצ'ין מחזיק בעמדות שמרניות יחסית בכל הקשור לאחזקת נשק ולתמיכתו בתיקון השני לחוקה. בספטמבר 2015 היה אחד מארבעה סנאטורים מן הסיעה הדמוקרטית שהתנגדו להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.
מנצ'ין נשוי ואב לשלושה. בתו הת'ר היא מנכ"לית חברת התרופות מיילן. הוא קתולי באמונתו.
פרשת האצנית בסנטרל פארק

התקיפה וההרשעה

התקיפה בסנטרל פארק באותו לילה בוצעו לכאורה על ידי כ-30 בני נוער. טרישה מיילי נמצאה רק בשעה 1:30 לפנות בוקר. לאחר מציאתה, גברו מאמצי המשטרה לאיתור החשודים, ולבסוף נעצרו שישה בני נוער כולם ובני מיעוטים - ארבעה בני נוער אפרו-אמריקאים ושני בני נוער היספנים אמריקאים. לאחר חקירות ממושכות הוגשו, ב-10 במאי 1989 כתבי אישום נגד חמישה בני נוער: קורי וייז, יוסף סאלם, אנטרון מק'ריי, ריימונד סנטנה וקווין ריצ'רדסון. כתבי האישום הוגשו באשמת תקיפה, שוד, התפרעות, אונס, התעללות מינית וניסיון לרצח על התקיפה כנגד טרישה מיילי וכנגד אדם נוסף, ג'ון לאופלין. הנאשם השישי היה אמור להישפט אחרון, אך הוא ביצע בינואר 1991 עסקת טיעון וקיבל עונש פחות.
התביעה של חמשת הנאשמים בתיק התבססה בעיקר על הודאות שמסרו בחקירותיהם במשטרה, שבמקרים מסוימים נמשכו שעות ללא אפוטרופוסים או עורכי דין. בהמשך, כל החמישה חזרו בהם מהגרסאות שמסרו, טענו לחפותם וסירבו לעסקת טיעון. אף אחת מדגימות הדנ"א של החשודים לא תאמה את פרופיל הדנ"א אשר נלקח משתי דגימות הזרע שנמצאו על הקורבן ובקרבתה, ששתיהן היו שייכות לאותו אדם לא מזוהה - עובדה שנכללה בעדותו של חוקר האף-בי-איי בשני המשפטים. יתרה מזאת, לא היו שום ראיות פורנזיות כלשהן המקשרות בין חמשת בני הנוער לאירועים. 
למרות כל זאת, כולם הורשעו ב-1990 באשמת תקיפה והאשמות אחרות על ידי חבר מושבעים בשני משפטים נפרדים. לאחר המשפטים הם נודעו תחת הכינוי "חמישיית סנטרל פארק". גזרי דינם נעו בין 5 ל-15 שנים בכלא.
ארבעה מהנאשמים ערערו על הרשעתם בבתי משפט לערעורים ובקשותיהם התקבלו. ארבעה מהנאשמים ריצו עונשי מאסר שנעו בין 6 ל-7 שנים כל אחד; אחד מהנאשמים אשר נשפט כבגיר, ריצה עונש מאסר של כ-13 שנים בכלא. 
מעבר לכך, חמישה נאשמים אחרים הודו בהאשמות הקשורות בפשעים שהתבצעו נגד שמונה קורבנות אחרים באותו הלילה - וקיבלו עונשים פחותים.

הזיכוי

בשנת 2001 הודה מטיאס רייס, רוצח מורשע ואנס סדרתי המרצה מאסר עולם, בפני חוקרי משטרה שהוא זה שאנס את פטרישה מיילי. הדנ"א שלו תאם את שתי הדגימות שנמצאו על מיילי וסמוך לה, בנוסף לעדויות נוספות. הוא אמר שהוא ביצע את האונס לבדו. רייס לא הועמד לדין על כך שאנס את מיילי, משום שחלפה תקופת ההתיישנות.
לאחר חקירה שנערכה ב-2002 במשרדו של רוברט מורגנטאו, התובע המחוזי של מחוז ניו יורק, הוחלט לבטל את הרשעותיהם של חמשת הגברים המואשמים בתקיפה והאונס של מיילי. בשנת 2002 בית המשפט זיכה את הנאשמים והמדינה ביטלה את כל האישומים נגדם.
בשנת 2003 חמשת הנאשמים תבעו את העיר ניו יורק על כליאת שווא, אפליה גזעית, ומצוקה רגשית. ראש העיר מייקל בלומברג, העיר סירבה להסדר בין הצדדים במשך עשור. לאחר שביל דה בלאזיו נבחר כראש העיר, בשנת 2014, ניו יורק הגיעה להסדר עם חמשת התובעים שבמהלכו יפוצו בסך של של 41 מיליון דולר. חמשת הגברים גם הגישו תביעה נוספת, הפעם נגד מדינת ניו יורק בסך של 52 מיליון דולר נוספים. בשנת 2016 הגיעו הצדדים להסדר בסך של 3.9 מיליון דולר.
בשנת 2019 יצאה מיני סדרה המתבססת על הפרשה בשם כשהם רואים אותנו בנטפליקס.