סוזאנה יורק

ביוגרפיה

נולדה בשם סוזאנה יולנדה פלטשר בצ'לסי שבלונדון. בתם הצעירה של סיימון וילאם פיל ויקרס פלטשר שהיה סוחר ובנקאי, ושל אשתו הראשונה ג'ואן ניטה מרי בורינג. סבה של יורק מצד אמה היה וולטר אנדרו בורינג (CBE), דיפלומט בריטי שכיהן בדומיניקה. היא מצאצאיות הפוליטיקאי והכלכלן הבריטי ג'ון בורינג. ליורק יש אחות בכורה, ואח למחצה מנישואיו השניים של אביה.
ב-1943 נישאה אמה בשנית לאיש עסקים סקוטי ועברה עם בתה לגור בסקוטלנד. בגיל 11 החלה יורק ללמוד ב"מאר קולג'" (Marr College) בטרון שבמחוז איירשייר. אחרי כן נכנסה לפנימייה Wispers School בכפר סטדהם שבסאסקס. היא סולקה מהפנימיה אחרי שהיא הודתה ששחתה בעירום בבריכת בית הספר. היא הועברה ל"איסט הודון הול" שבנורת'האמפטונשייר.
בבית הספר השתתפה בהצגה בתפקיד האחות המכוערת של סינדרלה והתלהבה מחוויית המשחק. בהתחלה נרשמה לקולג' לאמנויות הדרמה של גלאזגו, אבל אחרי שאמה נפרדה מאביה החורג וחזרה ללונדון, נבחנה יורק ל-RADA. היא זכתה בפרס רונסון כתלמידה המבטיחה ביותר, וסיימה את לימודיה ב-1958.

קולנוע

הקריירה הקולנועית שלה החלה ב-1960 עם "Tunes of Glory" סרט בכיכובם של אלק גינס וג'ון מילס. ב-1961 שיחקה בתפקיד ראשי ב-"The Greengage Summer" לצידם של קנת מור ודניאל דארייה. ב-1962 שיחקה בסרט "חיי פרויד" עם מונטגומרי קליפט בתפקיד פרויד.
ב-1963 גילמה יורק את סופיה וסטרן בסרט זוכה האוסקר "טום ג'ונס" בכיכובו של אלברט פיני עיבוד לרומן של הנרי פילדינג. עוד השתתפה ב"אדם לכל עת" (1966), "רצח האחות ג'ורג'" (1968) וב"הקרב על בריטניה" (1969). היא כיכבה בסרט הטלוויזיה "ג'יין אייר" עיבוד לספרה של שרלוט ברונטה, יחד עם השחקן ג'ורג' סי סקוט שגילם את דמותו של אדוארד רוצ'סטר.
על תפקידה בסרט "הם יורים גם בסוסים" (1969) הייתה יורק מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. את האוסקר היא הפסידה לטובת גולדי הון, אך זכתה בפרס באפטא על התפקיד.
ב-1972 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן על סרטו של רוברט אלטמן "Images". היא גילמה את לארה אמו של סופרמן בסרט סופרמן (1978) ובסרטי ההמשך "סופרמן 2" (1980) ו"סופרמן 4: השאיפה לשלום" (1987).
יורק הופיעה בסדרות דרמה בטלוויזיה הבריטית כמו ב-"Prince Regent" בה גילמה את מריה פיצהרברט, שג'ורג' הרביעי נשא לאישה בחשאי, ובסדרה "We'll Meet Again" ב-1982.
ב-1984 גילמה את גברת קרצ'יט בעיבוד קולנועי ל"מזמור חג המולד" של צ'ארלס דיקנס. שוב שיתפה פעולה עם ג'ורג' סי סקוט (כאבנעזר סקרוג'), שחקנים נוספים בסרט היו דייוויד וורנר (בוב קרצ'יט) פרנק פינלי (ג'ייקוב מארלי), אנג'לה פלזנס (רוח חג המולד של העבר) ואנתוני וולטרס כטים הקטנטן.
ב-1992 הייתה חברה בצוות השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. החל מ-2003 השתתפה בסדרת הדרמה הרפואית של ה-BBC הולבי סיטי, בתפקיד מנהלת בית החולים הלן גרנט. ב-2004 שיחקה באותו תפקיד בשני פרקים בסדרת-בת של "הולבי סיטי" Casualty. הסרט האחרון שהשתתפה בו היה "The Calling" שיצא לאקרנים ב-2010.

תיאטרון

ב-1978 הופיעה יורק ב"תיאטרון ניו אנד" שבלונדון בהצגה "The Singular Life of Albert Nobbs" שביים הבמאי הצרפתי סימון בנמוסה. בשנה הבאה שיחקה בפריז כשהיא דוברת צרפתית במחזה Appearances על פי הנרי ג'יימס הבמאי היה שוב בנמוסה.
ב-1980 השתתפה במחזה "For No Good Reason" עיבוד לסיפור קצר מאת הסופר ג'ורג' מור יחד עם השחקנית סוזאן המפשייר. ב-2007 שיחקה ב"כנפי היונה" על פי ספרו של הנרי ג'יימס במסגרת מסע הופעות בבריטניה, ובהצגת היחיד שלה "The Loves of Shakespeare's Women" שזכה להכרה בינלאומית. עוד ב-2007 כיכבה בתפקיד אורח במחזה אודיו של דוקטור הו "Valhalla".
ב-2009 הופיעה לצידו של ג'וס ואנטיילר בעונת טנסי ויליאמס בתיאטרון ניו אנד וזכתה לשבחים מהמבקרים.
הופעתה האחרונה בתיאטרון הייתה באוגוסט 2010 במחזה "קוורטט" מאת המחזאי רונלד הארווד באוקספורד פלייהאוס.

עבודות נוספות

בשנות השבעים כתבה יורק שני ספרי פנטזיה לילדים, "In Search of Unicorns" שיצא ב-1973 ואת "Lark's Castle" מ-1976. שני הספרים נערכו ויצאו לאור מחדש בשנות השמונים.
יורק השתתפה בתוכנית רדיו דוקומנטרית "I Had The Misery Thursday" בערוץ 4 של ה-BBC, מחווה לשחקן מונטגומרי קליפט. התוכנית שודרה ב-1986 במלאת 20 שנה למותו של קליפט. יורק כיכבה לצידו בשנת 1962 בסרט "חיי פרויד" של ג'ון יוסטון.

חיים אישיים

יורק התחתנה עם מייקל ולס ב-1960. לבני הזוג נולדו שני ילדים, הבת סשה נולדה במאי 1972, והבן אורלנדו נולד ביוני 1973. הם התגרשו ב-1976. בעיבוד הטלוויזיוני של מזמור חג המולד בו גילמה יורק את דמותה של גברת קרצ'יט, שני ילדיה שחקו לצידה, כילדי משפחת קרצ'יט. ב-2007 נולד הנכד הראשון שלה.
יורק השתייכה לצד השמאלי של המפה הפוליטית ותמכה בפומבי בשחרורו של מרגל האטום הישראלי מרדכי ואנונו. ב-2007 בהופעה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב, הקדישה את הופעתה לואנונו ועוררה בכך מחאה בקרב הקהל הישראלי.
יורק אובחנה כחולה בסרטן בסוף שנת 2010, אך סירבה לטיפול בכימותרפיה, ובחרה להופיע במחזה "קוורטט" של רונלד הארווד. היא מתה בבית חולים בלונדון ממיאלומה נפוצה ב-15 בינואר 2011, שישה ימים לאחר יום הולדתה ה-72.