google/wiki40b huggingface dataset:
קא' דא מוסטו

היסטוריה

הארמון נבנה כבית סוחרים אופייני, הכולל את דירת המגורים של הסוחר ואת מחסני הסוחר ומשרדיו. הקומה השנייה נוספה למבנה בראשית המאה ה-16 והקומה השלישית נבנתה במהלך המאה ה-19. 
המבנה נקרא על שם הסוחר ומגלה הארצות הוונציאני אלוויזה דא מוסטו אשר נולד בארמון בשנת 1432. המבנה נותר בחזקת משפחת דא מוסטו עד שנת 1603. 
בין המאה ה-16 והמאה ה-18 שימש המבנה כבית מלון ידוע שנקרא "אלברגו לאון ביאנקו" (Albergo Leon Bianco - מלון האריה הלבן).
בשנת 1769 ובשנת 1775 התגורר במלון, בעת ביקורו בוונציה, יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובנה של מריה תרזה. 
כיום המבנה נטוש, ומי התעלה הציפו את מרתפו וחלקים מהקומה הראשונה.
סקוט ווקר

ביוגרפיה

ווקר נולד בקולורדו ספרינגס שבמדינת קולורדו. אביו היה כומר וב-1977 עברה המשפחה לוויסקונסין בעקבות משרה שקיבל האב. ווקר החל ללמוד באוניברסיטת מרקט ובמקביל עבד בחברת IBM, הוא לא סיים את התואר וב-1990 החל לעבוד כאיש שיווק בארגון הצלב האדום.
ב-1993 נבחר לאספה המחוקקת של מדינת ויסקונסין ומאז נבחר שוב עוד ארבע פעמים. ב-2002 נבחר למנהל מחוז מילווקי וכיהן בתפקיד במשך שמונה שנים.
ב-2010 נבחר למושל ויסקונסין לאחר שזכה ב-52% מקולות המצביעים. בינואר 2011 החל את תקופת כהונתו. מיד עם כניסתו לתפקיד החל לקדם חקיקה כלכלית של הורדת מיסים לעסקים וכן צעדים לצמצום הגרעון התקציבי הגבוה של המדינה. אחד החוקים שניסה להעביר כלל פגיעה בכוחות איגודי העובדים הגדולים, מה שהביא לגל מחאות והפגנות נגדו ובעדו בהיקפים גדולים שזכו לתשומת לב לאומית. המחאה הובילה ל-Recall Election ב-2012 בהן נבחר ווקר ברוב של 53%. בנובמבר 2014 נבחר לכהונה שנייה כמושל ברוב של 52%. התמודד בשנת 2018 על כהונה שלישית, והפסיד למועמד הדמוקרטי, טוני איוורס.
ביולי 2015 הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לבחירות ב-2016. ב-21 בספטמבר הודיע על פרישתו מן המרוץ עוד לפני תחילת הבחירות עצמן.
ב-2018 ווקר רץ שוב למשרת המושל, אבל הוא הפסיד בבחירות לטוני אייברס מהמפלגה הדמוקרטית. למרות זאת, הוא חתם על חוק חדש שמסיר מספר כוחות חשובים ממשרד המושל ומעניק אותן לבית המחוקקים של ויסקונסין. מבקריו של ווקר טענו כי ווקר חתם על החוק הזה כי רוב חברי בית המחוקקת ויסקונסין יהיו מהמפלגה הרפובליקנית, מפלגת ווקר, אבל המושל החדש יהיה מהמפלגה הדמוקרטית. 
ווקר נשוי ואב לשני בנים.
אירוס נצרתי

מאפיינים

עלה העטיף הפנימי הוא לבן עד תכלת בהיר, מרושת בעורקים דקים ומנוקד בנקודות קטנות בגוון כהה יותר. עלה העטיף החיצוני מנוקד בצפיפות בנקודות כהות על רקע לבן עד קרם בהיר, המתלכדות ליצירת כתם בהיר במרכזו.
העלים רחבים, והם כפופים כמגל. פוריות הפרחים נמוכה, ונוצרים מעט מאוד זרעים. הצמח מתרבה בעיקר על ידי קני שורש, השולחים שלוחות ארוכות לצדדים, ויוצרות קבוצות של צמחים זהים על שטח של מספר מטרים.
האירוס הנצרתי גדל על מדרונות שטופי שמש, מנוקזים היטב, שאופיים סלעי ואבני. המין גדל בשולי חורשים ובתות ספר.
מועד הפריחה תלוי במזג האוויר - מהמחצית השנייה של פברואר ועד לתחילת אפריל. תקופת הפריחה העיקרית היא באמצע מרץ. במקרה של שנה שחונה, הפריחה תהיה מועטה אם בכלל.
ככל שאר אירוסי ההיכל, אירוס נצרתי הוא פרח מוגן.
הפרח מככב בסמלה של העיר נוף הגליל ובסמלו של מועדון הכדורגל של העיר.
עוגת גלידה

עוגת גלידה היא גלידה המעוצבת בצורת עוגה או עוגה המכילה גלידה. השראה לרעיון עוגת הגלידה הוא הקינוח טרייפל, העשוי שכבות עוגה ורפרפת וקיים מאז הרנסאנס. 
בתקופה הוויקטוריאנית הוכן קינוח בשם "בומב" שכלל גלידה ופירות ועוצב בתבניות מרשימות. לעיתים בסיס הקינוח כלל עוגה או ביסקוויט. מתכוני עוגת גלידה הופיעו החל משנות ה-70 של המאה ה-19. בארצות הברית עוגות גלידה הן קינוח אהוד, ומיוצרות באופן תעשייתי על ידי יצרנים רבים. 
רבות מעוגות הגלידה המודרניות עשויות שכבות של עוגה וגלידה ולעיתים קרובות גם תוספות שונות בין השכבות או מעל העוגה (כגון קרם, קצפת) וקישוטי עוגה כגון שבבי שוקולד, פירות, פירורי עוגיות וכדומה.
זלנוגרדסק

היסטוריה

העיר הוקמה ב-1252 על ידי האבירים של המסדר הטבטוני. שמו המקורי של היישוב היה קראנצקוהרן, מהמילה הפרוסית קראנטאס שמשמעותו: "חוף".
קראנץ הייתה עיירת נופש במהלך המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. ב-1885 העיר חוברה עם קניגסברג על ידי הרכבת.
ב-4 בפברואר 1945 לעיר נכנס הצבא האדום, יותר מאוחר העיר סופחה לברית המועצות ושמה שונה לזלנוגרדסק.
תסמונת אדמת מולדת

היסטוריה

בשנת 1941 דיווח רופא עיניים בשם נורמן גרג על 78 מקרים של תינוקות שסבלו מקטרקט מולד, לאחר שאמם חלתה באדמת במהלך ההיריון. היה זה הדיווח הראשון על תסמונת אדמת מולדת. מאז למד העולם פרטים נוספים על מצב זה ועל הצורך במניעתו באמצעות חיסון כנגד האדמת.
בשנים 1964-1965 נרשמו בארצות הברית 12.5 מיליון מקרי אדמת, שבעקבותיהם נולדו כ-20,000 ילדים שסבלו מתסמונת אדמת מולדת. בשנת 1969 הוחל בחיסון כנגד אדמת, וכיום ירד מספר המקרים המדווח בארצות הברית לפחות מ-10 מקרים בשנה. מקרים אילו מתרחשים בעיקר בקרב אוכלוסיות מהגרים שחיסונים אינם שגורים בהם.

תסמינים

נגיף האדמת הוא אחד הנגיפים המזיקים ביותר לרקמותיו של העובר. הוא משפיע על כל הרקמות וגורם למומים מולדים רבים ולעיתים קרובות למוות תוך רחמי של העובר, ללידה מוקדמת או להפלה טבעית. היקף הנזק הנגרם לעובר תלוי בשלב ההריון שבו חלתה האם: כשככל שההריון בתחילתו, כך גדלה מידת הנזק. 85% מהתינוקות שאימם חלתה ב-3 החודשים הראשונים להריון יראו סימנים של תסמונת אדמת מולדת, בעוד שהידבקות האם לאחר השבוע 20 להריון תביא לנזקים לעובר בשכיחות נמוכה מאוד.
הסימן השכיח ביותר לתסמונת אדמת מולדת הוא החרשות. לעיתים הוא עשוי להיות הסימן היחיד, בעיקר במקרי ההדבקה המתרחשים לאחר החודש הרביעי להריון. פגמים שכיחים נוספים הם בעיות עיניים שונות, כגון קטרקט, עין קטנה, יתר לחץ תוך-עיני ועוד; מומי לב שונים שיתבטאו באנטומיה לא תקינה של המחיצות בין החדרים, בשינויים במסתמים השונים, ועוד; בעיות נוירולוגיות שונות כגון ראש קטן מהמצופה, וכן הפרעות קוגניטיביות שונות. בנוסף תיתכן הופעת צהבת מולדת, הגדלה של איברי הבטן, סימנים עוריים עקב דמם, שינויים בכמות טסיות הדם, וכן בעיות בהשקעת סידן בעצמות.
אם המחלה מופיעה בחודש הראשון של ההריון, יש סיכוי של 50% שהעובר יפתח מומי לב, חירשות, פגיעה מוחית, וקטרקט בעיניים. בחודש השלישי של ההריון הסיכון פוחת לרמה של 10%, והוא ממשיך לפחות בהדרגה במהלך המשך ההריון.

טיפול מונע

כטיפול מונע, מומלץ כי נשים לפני ההריון תעבורנה בדיקה יזומה שתאשר חיסון נגד נגיף האדמת ובמידת האפשר להתחסן שלושה חדשים או יותר לפני הכניסה המתוכננת להריון. יש לערוך בדיקה זו אף אם האשה כבר חוסנה בעבר, שכן בחלק מהמקרים יש ירידה ברמת הנוגדנים המגינים נגד המחלה, למרות החיסונים.
החיסון נגד נגיף האדמת מורכב מנגיף חי מוחלש. אף שאין הוכחות לנזק הנגרם לעובר כתוצאה מהחיסון, לא ניתן לשלול גרימת נזק לעובר, ועל-כן, החיסון אסור בזמן הריון, ואף בתקופה של חודש לפני תחילתו.
ת'ול

היסטוריה

בעבר נקראה העיר ת'ול בשם דעיג'יה (دعيجية). העיר ת'ול הייתה מרכז מסחרי חשוב עבור הכפרים שלידה עקב השוק שהיה ממוקם בה. כמו כן בעיר זו שכנו בני השבט ג'חאדלה (جحادلة) שעיסוקם המרכזי היה שליית פנינים ומכירתם במקומות מרכזיים על חוף הים האדום, כמו נמל מאסאווה באריתריאה ונמל סווקין בסודאן. התפתחות העיר הקטינה את מספר התושבים העוסקים בשליית פנינים וכיום אין תושבים העוסקים במקצוע זה.
שייח' עאתק אלבלאדי (عاتق البلادي) תיאר את העיר דעיג'יה כך: "דעיג'יה היא עיר חוף קטנה ותוססת, בעלת שכונות רבות שבהם ישנם מסגדים, תחנות משטרה, מרפאות וכמה בתי ספר השוכנים סמוך לכביש המחבר את ג'דה וראבר (رابغ). מלאכתם המקורית של תושבי העיר הייתה דיג והיום עיר זאת נקראת בשם ת'ול.

העיר ת'ול בשירה הערבית

העיר ת'ול מוזכרת בשיר שכתב המשורר מכי שהאב אלדין אחמד בן אלחסין (مكي شهاب الدين أحمد بن الحسين) (בנו של השריף של מכה בראכת בן מוחמד) בשנת 912 להיג'רה.
אלן קלמט

ביוגרפיה

קלמט נולד בפריז למשפחה יהודית. הוא החל להחליק על הקרח בגיל 9.
באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956) סיים קלמט בתחרות לגברים במקום תשיעי.
באולימפיאדת סקוו ואלי (1960) סיים קלמט בתחרות לגברים במקום שישי. באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בונקובר, קנדה, זכה קלמט במדליית ארד בתחרות לגברים.

אלוף אירופה

באליפות אירופה בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בז'נבה מרץ 1962 זכה קלמט לראשונה במדליית זהב בתחרות לגברים לפני קרול דיבין מצ'כוסלובקיה ומנפרד שנלדורפר ממערב גרמניה. כשבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה הוא זכה במדליית ארד בתחרות לגברים, אחרי דונלד ג'קסון מקנדה וקרול דיבין.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בקורטינה ד'אמפצו, איטליה בשנת 1963, זכה קלמט במדליית כסף בתחרות לגברים.

סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת אינסברוק (1964) זכה קלמט במדליית כסף בתחרות לגברים, אחרי מנפרד שנלדורפר ולפני סקוט אלן מארצות הברית. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בדורטמונד, מערב גרמניה הוא זכה במדליית כסף בתחרות לגברים, אחרי מנפרד שנלדורפר ולפני קרול דיבין מצ'כוסלוביה.

אלוף עולם

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בקולורדו ספרינגס, ארצות הברית בשנת 1965, זכה קלמט במדליית זהב בתחרות לגברים, לפני סקוט אלן מארצות הברית ודונלד נייט מקנדה.

רופא

קלמט למד רפואה והתמחה בכירורגיה. הוא השתתף בצוות שפיתח את השתלת הלב הראשונה בצרפת.

פוליטיקאי

קלמט חבר במפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בשנים 1984–1986 הוא כיהן כשר הנוער והספורט בממשלתו של לורן פביוס. בשנים 1986 - 1993 הוא נבחר לבית המחוקקים מטעם מחוז שר, שבמרכז צרפת. בשנת 1995 כיהן כראש עיריית ליברי-גרגן, 15 ק"מ צפונית מזרחית לפריז. בשנת 1997 הוא נבחר לאספה הלאומית הצרפתית וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2002. הוא נבחר מחדש לראשות עיריית ליברי-גרגן בשנת 2001 ושימש בתפקיד זה עד לשנת 2014.
אהבה אסורה

הפסקול

זהבה בן הקליטה עבור פסקול הסרט את השיר "אהבה אסורה", שכתבה סוזי רוגובין והלחין ישי אמיר וזכה להצלחה גדולה.

פרסים

הסרט זכה ב-5 פרסי אופיר בקטגוריות: הצילום הטוב ביותר (מנו קדוש), העריכה הטובה ביותר (דב שטויר), העיצוב האמנותי הטוב ביותר (יעקב תורג'מן), עיצוב התלבושות הטוב ביותר (ליאורה דינולסקו) והפסקול הטוב ביותר (יואב שריג ודב שטויר).
תחנה מרכזית עפולה

מבנה התחנה

התחנה נחנכה בשנת 1958. כדרכן של תחנות מרכזיות שניבנו באותה תקופה היא תחנה בעלת מבנה פתוח. קודם לכן שכנה מאז שנת 1936 ממול לתחנת רכבת העמק הישנה של עפולה, מצפון לכיכר המרכזית של עפולה, שנקראה לפני קום מדינת ישראל "כיכר אנדרוס", ולאחר הקמת המדינה ניתן לה השם "כיכר העצמאות".
את מבנה התחנה תכננו וולי וולטש, ושרגא פרידריק רוהטין, ויש בעיצובה ובתכנונה מוטיבים אדריכליים רבים הלקוחים מהסגנון הבינלאומי (ה"באוהאוס"). בתמונות הנמצאות בארכיון "אגד", שצולמו בשנותיה הראשונות של התחנה, ניתן לראות כי בכניסה הראשית לתחנה בלט גגון מעוגל שנתמך על ידי שורה של עמודי ברזל. בחזיתה המזרחית היו תלויות אותיות שהרכיבו את שם התחנה: "אגד א.ש.ד. תחנת עפולה"; בלילה הוארו אותיות אלה.
בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 התווספו שינויים ותוספות בתחנה שפגעו בצביונה המקורי. בעשור השני של המאה ה-21 נמצאת התחנה במצב של התיישנות כללית.
בימים אלה נבנית ליד התחנה הקיימת תחנה מרכזית חדשה שצפויה להיפתח במהלך שנת 2019].
בעבר שכנה בתחנה מסעדת "אגד", אולם כיום נותרו מספר מצומצם ביותר של בתי עסק, בעיקר בתחום המזון המהיר.

פיגועים בתחנה

במרכז התחנה נצבת אנדרטה לזכרו של אשר עטיה, נהג "אגד" שנהרג בפיגוע מכונית התופת בעפולה ב-6 באפריל 1994. צורת האנדרטה היא של יד גדולה האוחזת בהגה שבור, ועליה שעון קטן המורה על השעה 12:10, שעת הפיגוע.
ב-4 באוקטובר 2001 נכנס לתחנה מחבל שהתחזה לחייל צנחנים והחל לירות לכל עבר. שלושה בני אדם נהרגו ו-18 נפצעו, מספר חיילים ושוטרים שהיו במקום ירו לעבר המחבל וחיסלו אותו.
ב־27 בנובמבר 2001 נכנסו 2 מחבלים מג'נין שהיו משויכים לכוחות הביטחון והשיטור של הרשות הפלסטינית, והחלו לירות לכל עבר בתחנה המרכזית מירי זה נהרגו 2 בני אדם ונפצעו 50, מספר שוטרים רדפו אחרי המחבלים שרצו לעבר השוק העירוני בעיר, ובקרב יריות חיסלו את המחבלים.
ב-13 בנובמבר 2013 אירע במקום פיגוע דקירה כאשר צעיר פלסטיני בן 16 דקר למוות את טוראי עדן אטיאס כאשר ישן באוטובוס בדרך לבסיסו.
ב-9 באוקטובר 2015 נכנסה לתחנה המרכזית בעפולה אסראא זידאן תאופיק עבד, ערבייה ישראלית מנצרת אשר נופפה בסכין, קראה קריאות שונות ובשל כך, נחשדה כמחבלת ונורתה. לאחר מכן התברר כי עבד לקתה בנפשה וכי ניסתה להתאבד באותו אירוע, בעודה מקווה שכוחות הביטחון ירו בה למוות.

שירותי התחנה

בעשור השני של המאה ה-21 פועלים בתחנה המרכזית בעפולה כ-12 רציפים מהם יוצאים קווי אוטובוס רבים לרוב חלקי הארץ, מקריית שמונה בצפון ועד באר שבע ואילת בדרום.
קריסטן ריטר

ביוגרפיה

ריטר נולדה בבלומסברג שבפנסילבניה וגדלה בשיקשיני שבפנסילבניה למשפחה נוצרית ממוצא גרמני, אנגלי וסקוטי. התגלתה בנערותה על ידי סוכן דוגמנות ודיגמנה בזמנה הפנוי בניו יורק ובפילדלפיה עבור "סוכנות הדוגמנות עלית" וסוכנות " Wilhelmina".
ריטר החלה את דרכה כשחקנית בסדרות "ורוניקה מארס" בתור ג'יה גודמן ו"בנות גילמור" בתור לוסי. בשנת 2009 זכתה להכרה בזכות תפקידה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "שובר שורות", בסדרה גילמה ריטר את ג'יין מרגוליס חברתו של ג'סי פינקמן (אהרון פול).
ריטר התגלתה לראשונה בקולנוע בקומדיות "וידויים של שופהוליק" בתפקיד סוזי סטיוארט חברתה של המכורה לקניות רבקה בלומווד (איילה פישר) ו"היא לא בליגה שלי" בתר פאטי חברתה הטובה של מולי מק'ליש (אליס איב). בשנת 2011 שיחקה ריטר בתפקיד ראשי בקומדיה "מה שקורה בחיים" אותה היא כתבה עם הקולנוענית קאט קואירו.
משנת 2012 עד ל-2013 הופיעה ריטר בסיטקום "הביץ' מדירה 23" בתפקיד הראשי של הבליינית קלואי.
בשנת 2015 גילמה את הדמות הראשית בסדרת הפעולה "ג'סיקה ג'ונס" מבית מארוול ונטפליקס.
ג'יימס אייבורי

שנים ראשונות

אייבורי נולד בברקלי, קליפורניה וגדל באורגון, שם למד אדריכלות ואמנות. סרטו הראשון היה "ארבע לפנות בוקר", סרט קצר שהופק ב-1953 במסגרת לימודי הקולנוע שלו באוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-1957 קיבל תואר מוסמך מאוניברסיטה זו. סרט הגמר שלו, סרט תיעודי שצילם בוונציה, זכה לשבחי הביקורת. ב-1961 צילם סרט תיעודי נוסף, הפעם בהודו, בשם The Delhi Way (יצא לאקרנים ב-1964) והכיר את איסמעיל מרצ'נט שהפך לשותפו למערכת זוגית ולעשייה האמנותית עד מותו בשנת 2005.

פרסים

כאמור, היה אייבורי מועמד לשלושה פרסי אוסקר לבימוי. הוא זכה בפרס באפט"א ב-1987 עבור הסרט "זכרונות אהבה מפירנצה" וב-1992 עבור הסרט "זכרונות מאחוזת האוורד". ב-1987 זכה בפרס "אריה הכסף" של פסטיבל ונציה עבור הסרט "מוריס" וב-1992 זכה בפרס מיוחד של פסטיבל הקולנוע בקאן.
זכה בפרס אוסקר ובפרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור הסרט "קרא לי בשמך".
תלמי יוסף (סיני)

תַּלְמי יוסף היה מושב ישראל בחצי האי סיני. המושב, שהיה ממוקם בפתחת רפיח, סמוך לעיר ימית פונה בשנת 1982 עקב חתימת הסכמי קמפ דייוויד. המושב נקרא על שם יוסף ויץ.

ההקמה

המושב הוקם בשנת 1977 על ידי גרעין התיישבותי שכלל עולים מארצות הברית ומדרום אפריקה בעזרת תנועת האיחוד החקלאי. המושב נקרא על שם יוסף ויץ שהיה מראשי קרן קיימת לישראל וממנהלי מינהל מקרקעי ישראל.
בשונה מנקודת התיישבות אחרות, כל משפחה מגרעין המתיישבים נדרשה לשלם עלוייות הקמה בסך 15 אלף דולר, בין היתר בשל הרחבת בית המגורים של כל משפחה ל-108 מ"ר.
מכיוון שהמושב התבסס על חקלאות, נשלחו העולים שבאו להקים את היישוב לאולפן צוחר שבחבל הבשור, ולהכשרה חקלאית בשדה ניצן שגם חבריו היו עולים אנגלו-סקסים. במקביל הכינה קרן קיימת לישראל 1,000 דונם חממות עבור המושב. החממות יועדו בעיקר לגידול עגבניות, מנגו ואבוקדו.
ב-27 ביולי 1977 נערך טקס הנחה אבן פינה ליישוב. הטקס נערך בהשתתפות פרופסור רענן ויץ, בנו של יוסף ויץ שעל שמו נקרא היישוב, ראש תנועת האיחוד החקלאי שהקימה את היישוב, עמנואל פרידלנדר, נציגי צה"ל, הפדרציה הציונית של דרום אפריקה והמתיישבים.
למרות אי הבהירות באזור עקב השיחות בין ישראל למצרים שדנו בפינוי סיני, החליטה הממשלה בינואר 1978 להמשיך בעבודת הקמת היישוב. בספטמבר של אותה השנה הצהירה הממשלה על פינוי ישובי ימית עקב החתימה על הסכמי קמפ דייוויד. גרעין המשפחות של היישוב, שמנה אז כבר כעשרות משפחות, 14 מהן מדרום אפריקה והשאר אנגלו-סכסיות, החליט לעזוב את האולפן בצוחר שם שהו ולעבור במהירות לביתם החדש במושב, זאת אף על פי שהמושב לא היה מחובר עדיין לרשתות המים, החשמל והביוב. גם כחודשיים לאחר מכן התושבים נותרו ללא תשתיות.
בניית היישוב הייתה אמורה להסתיים כבר ביוני 1978 אך עקב עיכובים ופיגורים בבנייה בניית היישוב לא הושלמה במלואה עד לפינויו.
CDI

תהליכי ייצור

כשהחלה לפעול בסוף 1987, הייתה סידיאי החברה הראשונה בעולם שייצרה תקליטורים בקו יצור אוטומטי. הקו כלל את הזרקת חומר הגלם, תהליכי הציפוי, הדפסת התווית על גבי התקליטור ובקרת איכות לכל מוצר על קו הייצור. עד אז, כל התקליטורים בעולם יוצרו במודולים נפרדים, כשכל תהליך נעשה במכונה נפרדת וכל המכונות נמצאות בתוך חדר נקי גדול.
תהליך הייצור במפעל מתחיל בשלב המאסטרינג בו יוצרים תבנית ממנה ישועתקו התקליטורים בהזרקת פלסטיק. במקביל, מבוצע תהליך קדם דפוס והכנת רשתות להדפסה בשיטת דפוס משי של התמונה שתופיע על גבי התקליטור. לאחר מכן מבוצעים תהליכי הייצור עצמם בשני מסלולים – CD או DVD: הזרקה, ציפוי, בקרת איכות, הדפסה ואריזה. ייצור תקליטור בשיטה זו שונה מתהליך צריבת תקליטורים ביתי על גבי CD-R או DVD-R (אשר לרוב מיוצרים במזרח אסיה). שכפול תקליטורים בהליך התעשייתי (replication) נעשה על פי הזמנה והקלטה מראש. התוכן מוטבע על התקליטור ברגע שצורתו מעוצבת מגרגרי פוליקרבונט, וכך מופק תוצר איכותי יותר שיישמר זמן רב יותר.

עיסוקים נוספים

בנוסף לייצור תקליטורים, עם רכישת "וקטור הנדסה" ב-2007, הפכה סידיאי ליצרן מורשה (AR – Authorized Replicator) של מוצרי מיקרוסופט העולמית. 
סידיאי מקדמת נושאים הקשורים לתחום עיסוקה העיקרי באמצעות מספר חברות בנות העוסקות בדפוס דיגיטלי, הגנה על זכויות יוצרים ומניעת העתקות, ביניהן חברת הקסאלוק.
נטורליזם (פילוסופיה)

בפילוסופיה, נטורליזם מתאר קבוצת גישות פילוסופיות (שנבעו בדרך כלל מהגישה המטריאליסטית או הפרגמטיסטית), אשר טוענות כי כל התופעות בעולם נשמעות לאותם הכללים. במיוחד מתייחסת טענה זו למושג העל־טבעיות: אם נגדיר את המונח "תופעה על טבעית" כ"תופעה שהיא מעל לחוקי הטבע" או "נשמעת לחוקים אחרים מאשר חוקי הטבע", טוען הנטורליזם כי לא קיימות תופעות על־טבעיות. סוג ספציפי של נטורליזם קובע שלא קיים דבר מלבד העולם הטבעי המוכר. סוג זה מכונה נטורליזם מטאפיזי.
רבים מבין הפילוסופים של המדע בימינו משתמשים במונחים "נטורליזם מתודולוגי" או "נטורליזם מדעי" כדי לתאר את התכונה המהותית והבסיסית של הגישה ואורח המחשבה המדעיים ("השיטה המדעית"), שבהם באה לידי ביטוי ההנחה המתודולוגית, שהאופן הטוב ביותר להבין ולהסביר את התופעות שאנו עדים להן בטבע הוא דרך גילויים והבנתם של חוקי טבע כלליים ואוניברסליים, מבלי לקחת בחשבון את שאלת קיומם או חוסר קיומם של יסודות על־טבעיים. כל ניסיון לחקור או להסביר תופעה הנצפית בטבע תוך שימוש ביסודות על־טבעיים או תוך הנחה שאלה קיימים הוא, לפי הגדרה זו, לא מדעי.
לדוגמה: הטענה, שתוך כדי תהליך היווצרות החיים והתפתחותם האבולוציונית היה מעורב כוח אלוהי (הטענה הבריאתנית או הטענה הקרובה אליה של התכנון התבוני), היא מכורח ההגדרה לעיל לא מדעית.
הנטורליסט יטען שאם קיימות תופעות שנהוג לכנותן "על־טבעיות" (כמו קריאת מחשבות, הגדת עתידות, גלגול נשמות, רוחות רפאים או פיות), הן בהכרח נשמעות לאותם חוקי הטבע כמו כל תופעה אחרת בעולם, ולכן ניתן להסבירן ולחוקרן באותם אמצעים ושיטות המשמשים לחקירת כל תופעת טבע (ולפיכך אינן על־טבעיות). אם אין ביכולתנו להסביר באופן זה תופעה שנראית על טבעית, הסיבה לכך, יטען הנטורליסט, היא בהכרח אזלת ידנו להבין את חוקי הטבע במידה מספקת. עם זאת, הנטורליסט פוטר טענות באשר לקיומן של תופעות מסוג זה כבלתי סבירות באופן כמעט מוחלט, מהסיבה הפשוטה, שעד היום כל ניסיון להוכיח את קיומן של תופעות כאלה תחת תנאים אובייקטיביים ומבוקרים ותחת פיקוחם של מדענים, נכשל (ראו: אתגר מיליון הדולר להוכחת העל־טבעי).
לעומת זאת, קיומו של אלוהים, או של כל אל, לדעתם של רוב הנטורליסטים, הוא בלתי אפשרי. כי אלוהים, מעצם הגדרתו הוא על-טבעי, ולטעון שאלוהים נשמע לאותם חוקי הטבע (שאינם מוגדרים 'על-טבעיים'), זה לטעון שאלוהים אינו מתאים להגדרתו כ'על-טבעי'. כלומר: המונח "אלוהים", המוגדר כדבר שאינו נשמע לאותם חוקי הטבע כמו שאר הדברים בעולם, אינו יכול להתייחס לשום דבר הקיים בעולם.
פילוסופים אחדים מחזיקים בגישה נטורליסטית על האלוהים. המפורסם שבאותם פילוסופים הוא שפינוזה, אשר לפי תפיסתו, אלוהים הוא שם כולל לכל החוקים שבטבע.
הנטורליזם הוא אבן היסוד של השקפת העולם של תנועת הברייטס, אשר שמה לה למטרה לקדם בחברה תפיסה חיובית של הנטורליזם, הכרה בזכותם של פרטים לדגול בו וקבלתם כחברים שווי ערך בחברה.
מפרץ ההרפתקאות

עלילה

בתחילת כל פרק עוסקים הגורים בפעילויותם הרגילות. אחר כך מוצג מקום אחר בעיר שבו מתחילה צרה, והאדם הנקלע אליה מבקש מריידר לשלוח את יחידת החילוץ שלו; ריידר קורא לכל הגורים שיבואו כדי לספר להם באיזו צרה מדובר לפני יציאתם. ומוסיף את המשפט : "אין משימה גדולה מדי, אין גור קטן מדי", ולאחר חילוץ מוצלח אומר ריידר למחולץ "אם תזדקק לעזרה, ליחידת החילוץ קרא" ולגורים "גורים טובים". בנוסף לכל גור יש משפט קבוע (או שני משפטים) אשר הוא אומר לפני שהוא יוצא למשימה
אינגליש גרדנר

ביוגרפיה

גרדנר נולדה בווראיז טאונשיפ, ניו ג'רזי. היא למדה והתאמנה באוניברסיטת אורגון.

2011

בשנת 2011 קבעה גרדנר קבעה בריצת 100 מטר שיא ארצות הברית לנערות (שלא אושר) בתוצאה של 11.03 שניות.

אלופת המכללות

באליפות המכללות שנערכה ביוני 2012 זכתה גרדנר במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.10 שניות.

אלופת ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוני 2013 זכתה גרדר במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.85 שניות, לפני אוקטביוס פרימן (10.87 שניות) ואלכסנדריה אנדרסון (10.91 שניות). 
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט 2013 זכתה גרדנר במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.75 שניות אחרי ג'מייקה שקבעה שיא אליפות חדש של 41.29 שניות ולפני בריטניה (42.87 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.97 שניטות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב המוקדמות היא קבעה את התוצאה המהירה ביותר (10.94 שניות).

2015

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 זכתה גרדנר במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.68 שניות, אחרי ג'מייקה שקבעה שיא אליפות חדש של 41.07 שניות ולפני טרינידד וטובגו (42.03 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 14 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.13 שניות.

2016

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 ניצחה גרדנר את ריצת ה-100 מטר בשיא אישי חדש של 10.74 שניות בתוצאה השביעית בטיבה בכל הזמנים ונכללה בנבחרת ארצות הברית למשחקים האולימפיים. באולימפיאדה סיימה שביעית בריצת 100 מטר וזכתה במדליית זהב עם נבחרת השליחות בריצת 4x100 מטר.
רצידיביזם

רצידיביזם (המונח שיצרה האקדמיה ללשון העברית: מוּעָדוּת) היא תופעה שבה עבריין חוזר ומבצע עבירות. 
הדבר בולט ונחקר במיוחד, בעבריינים מורשעים, שנענשו או חוו השלכות שליליות בעקבות מעשיהם כגון כליאה ובידוד, אך למרות זאת חזרו וביצעו עבירות פליליות.
בעקבות הימצאות שיעורי רצידיביזם גבוהים יחסית באסירים ששוחררו, הדבר מעלה לעיתים את שאלת יעילות הענישה מסוג זה, והאם קיימות חלופות יעילות יותר לדבר.
ההסתברות לחזרה לפשע תלויה בגורמים רבים, ובהם אופי העבירה  והימצאות רכיבים ממכרים בה (כגון עבירות הקשורות לשימוש בסמים ואלכוהול), רמת התמיכה המשפחתית באסיר ששוחרר, ושילובו הכללי בחברה ובמקום עבודה. כדי למנוע תופעות חזרה לפשע, קיימים מכונים שונים האמורים לסייע לאסיר להשתלב חזרה בחברה. 
הפסיכופתיה נחשבת לקוטבו הקיצוני של הרצידיביזם, ובה האדם כלל אינו מקשר בין העונש שקיבל למעשיו, ואינו יכול ללמוד מטעויותיו.

כללי

מתוך מחקרים שבוצעו בארצות הברית בשנת 2003 נמצא כי כ-53%  מהגברים שנאסרו ושוחררו, בהמשך הזמן הם נעצרו פעם נוספת. ] אצל נשים היחס עמד על -39% אחוז שחזרו לסורן ואף נכלאו מחדש.]
מחקרים אחרים מדברים על נתונים גבוהים יותר וטוענים כי עד 3 שנים מרגע שחרורם שבעה גברים מתוך עשרה יחזרו לכלא.]

עבריינות מין

קיימים מספר מחקרים שונים המצביעים על שיעור עברייני המין החוזרים לסורם לאחר שחרורם. ]
מחקר אחד מצא כי 42% מהעבריינים תוקפים שנית לאחר ששוחררו, בנוסף עלה סיכוי העבריינים לפשוע אף בנושאים בהם לא פשעו עד כה. ] מחקר אחר שנעשה בקליפורניה בשנת 1965 מצא שיעור פשיעה חוזר של 18.2% עבור עבריינים שתקפו את בני המין השני, ו-34.5% עבור עבריינים שתקפו בני אותו מין, עד חמש שנים לאחר ששוחררו. ]