google/wiki40b huggingface dataset:
מדינה לכאורה

מדינה לכאורה היא מדינה שהוכרזה על ידי העומדים בראשה, ואף עמדה בקריטריונים של המשפט הבינלאומי הפומבי לקיומה של מדינה כגון סממני עצמאות סמליים, כמו בולים וחוקה, גבולות מוגדרים ואף הכרה מסוימת של מדינות לכאורה אחרות, אך לא זכתה להכרה רשמית כלשהי של מדינה אמיתית בקיומה. חלק מן המדינות לכאורה היו בגדר תעלול פרסומי וחלקן נבעו מצורך אמיתי.

אורניה

בשלהי ימי האפרטהייד הציע רמטכ"ל צבא דרום אפריקה לשעבר, גנרל קונסטנט פיליון, להקים מדינה אפריקנרית עצמאית באזור אורניה הלא-מיושב שבדרום אפריקה. היוזמה נקראה גם "ישראל האפריקנרית". בספרו של אלון ליאל, שגריר ישראל לשעבר בדרום אפריקה, "צדק שחור", הוא מספר שפיליון, אחד מידידי ישראל הגדולים, פנה אליו בנובמבר 1993 וביקש ממנו את נוסח ההסכמים בין ישראל לרשות הפלסטינית, כדי לנסות להגיע עם השלטון השחור של מנדלה להסכם דומה לזה שהשיג ערפאת מול יצחק רבין - של מדינה עצמאית. בסופו של דבר החליט פיליון לרוץ לפרלמנט המשותף לשחורים ולבנים. מפלגתו, "חזית החופש", זכתה בתשעה מושבים (מתוך 400 צירים). ב־2001 פרש פיליון מהפרלמנט לחוותו. כ־600 חוואים נענו להצעה של פיליון להקים יישוב אפריקנרי במדבר אורניה השומם. בשנת 2004, במקביל לחגיגות העשור לסיום האפרטהייד, וכמחאה על התנהגות ממשלת דרום אפריקה, החליטו להנהיג מטבע בשם "אורא" המיועד ללבנים בלבד. עיקר הכלכלה באורניה מושתת על חקלאות. אין מדובר במדינת לכאורה בהיעדר הכרה דה פקטו.
דני ון בירן

ביוגרפיה

ון בירן נולד בירושלים. ב-1984 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. לאחר קורס קצינים שימש מפקד בקורס קציני שריון, מפקד מחלקה, סגן מפקד פלוגה ומפקד פלוגה בחטיבה 401. ב-1989 השתחרר משירות הקבע בדרגת סרן. במילואים שימש מפקד פלוגת שריון, ב-1995 מונה למפקד גדוד שריון במילואים ובשנים 2000 עד 2004 שימש מפקד חטיבת שריון במילואים. במאי 2005 מונה לקצין מילואים ראשי בדרגת תת-אלוף, שירת בתפקיד עד ספטמבר 2008. 
ון בירן סיים ב-1994 תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, התמחה במשרד עורכי הדין "גרנות, שטראוס, גורפיין" וב-1995 הוסמך כעורך דין. בשנים 1998 עד 2005 שימש שותף במשרד עורכי דין "חכם, ון בירן, לנדרס" ועסק בליטיגציה, משפט מסחרי ומקרקעין.
יחד עם רעייתו הקים את חברת Jumboard העוסקת בתחום משחקי הילדים.
נשוי לרחלי ואב לשלושה.
הומה אבדין

שנים ראשונות

אבדין נולדה בקלמזו, מישיגן. אביה, סייד זניהול, מוסלמי ממוצא הודי, בעל דוקטורט מאוניברסיטת פנסילבניה, מנהל מכון מחקר ליחסי מזרח-מערב ושילוב בין-דתי ומחברו של ספר אודות מיעוטים מוסלמים בעולם. אמה, סלמה מחמוד, ממוצא פקיסטני, אף היא בעלת תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה ופרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת ג'דה שבערב הסעודית. בשל עבודתם של הוריה גדלה אבדין בערב הסעודית, התחנכה בבית ספר בריטי לבנות ונסעה רבות בעולם. בבגרותה חזרה לארצות הברית על מנת להשלים את לימודיה בקולג' וסיימה לימודי בוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון די. סי.

עם הילרי קלינטון

בשנת 1996 התקבלה אבדין כמתמחה להילרי קלינטון בהיותה הגברת הראשונה של ארצות הברית ושימשה כעוזרת אישית. בין השתיים נקשרו קשרים אמיצים. במקביל כיהנה כעורכת בכתב העת  Journal of Muslim Minority Affairs ("כתב עת לענייני מיעוטים מוסלמיים"). בשנת 2000 ליוותה את קלינטון במסע הבחירות שלה לסנאט, ובשנת 2008 ניצבה לצדה במירוץ לראשות הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, בהן כשלה קלינטון. עם זאת, המסע חשף אותה לעין הציבורית, והסנטור ג'ון מקיין, שרץ אף הוא לנשיאות ארצות הברית, אך מטעם המפלגה הרפובליקנית היריבה, שיבח את אבדין במילים "היא אדם עם אינטלקט ענק וידע מעמיק במגוון נושאים, במיוחד באלה הנוגעים במזרח התיכון".
בשנת 2009 התמנתה אבדין לסגנית ראש המטה של קלינטון במחלקת המדינה של ארצות הברית, במינוי מיוחד. במקביל עבדה בחברת הייעוץ האסטרטגי Teneo וב"קרן קלינטון" (Clinton Foundation) שהקימו בני הזוג. בשנת 2010 מנה אותה הטיים מגזין ברשימת "40 מתחת ל-40" בה נמנו ארבעים צעירים בולטים המסומנים כמנהיגים הפוליטיים העתידיים של ארצות הברית. עם עזיבתה של קלינטון את מחלקת המדינה ב-2013 פתחה אבדין חברת ייעוץ פרטית, Zain Endeavors LLC.
ב-2015 הצטרפה אבדין לצוותה של קלינטון במהלך המירוץ לראשות הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 כיועצת אישית וכדמות המקורבת ביותר לקלינטון וכסגנית בפועל של מנהל המירוץ.
ב-28 באוקטובר 2016 החליט ראש הבולשת הפדרלית (ה-FBI) ג'יימס קומי לפתוח מחדש בחקירה נגד הילרי קלינטון, לאחר שהתגלה חומר חדש העלול לשמש נגדה בחקירת פרשת האימיילים. החומר נמצא בהתקנים השייכים לאבדין ולאנתוני וינר.

חייה האישיים

ביולי 2010 נישאה לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית היהודי תומך ישראל מניו יורק, אנתוני וינר. ביוני 2011 נאלץ וינר להתפטר מהקונגרס לאחר שנאלץ להודות כי שלח לשש נשים דרך חשבון הטוויטר שלו צילומים מיניים "בלתי הולמים". בדצמבר 2011 נולד בנם, ג'ורדן זיין וינר. אבדין תמכה בהתמודדות בעלה על ראשות עיריית ניו-יורק, שכשלה. ב-29 באוגוסט 2016 היא הודיעה על פרידה מבעלה לאחר שנחשף כי שלח צילומים מיניים נוספים.
אבדין דוברת אנגלית, הינדוסטנית וערבית.
אוריול (מחוז)

דמוגרפיה

הרוסים מהווים כ-93% מאוכלוסיית המחוז. כ-64% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - אוריול מתגוררים כ-330 אלף תושבים.
Giant Steps

Giant Steps (מאנגלית: צעדים ענקיים) הוא אלבום של ג'ון קולטריין שיצא על ידי Atlantic Records בשנת 1960.
אלבום זה היה אלבומו הראשון של קולטריין שהוקלט ב-Atlantic Records, וגם האלבום הראשון שכל שיריו הולחנו על ידי קולטריין. בנוסף היה האלבום אלבום הביבופ האחרון של קולטריין (לאחר מכן הוא החל לנגן ג'אז מודאלי).
האלבום מיוחד בכך שהוא האלבום הראשון בסגנון ג'אז שכל שיריו מבוססים על הרמוניה סימטרית.
מספר שירים באלבום הפכו לסטנדרטים, כגון השיר "Giant Steps", "Naima", "Cousin Mary" ועוד.
ב-2003 דורג האלבום במקום ה-102 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של "רולינג סטון".
יחסי עיראק–קטר

1973–1990: תקופת השקט

ראשיתם של היחסים הדיפלומטיים שבין עיראק לקטר הן בשנת 1973, לאחר שעיראק הכירה בקטר וכוננה יחסים דיפלומטיים איתה. היחסים היו רגועים ושקטים ותנודות ותקריות לא היו עד לשנת 1990.

1990–2014: ניתוק ושיקום מחדש

בשנת 1990, לאחר כיבוש כווית והאולטימטום שהציב האו"ם לעיראק, אולטימטום שבסופו של דבר הוביל למלחמת המפרץ, קטר סגרה את השגרירות בעיראק. מאורע נוסף אשר דרדר את היחסים בין המדינות היו האשמותיו של ראש ממשלת עיראק לשעבר כלפי ערב הסעודית וקטר במימון טרור ובמימון המדינה האסלאמית אשר פעלה בעיראק. טענות אלו התקבלו בבוז בקטר ובערב הסעודית שגם היא נלחמה כנגד הארגון. 
קטר שלחה 2,600 חיילים להילחם במלחמת המפרץ, כחלק מקואליציית 34 המדינות שבראשות ארצות הברית. היחסים ביו המדינות שוקמו בשנות האלפיים המוקדמות ובעשור הנוכחי, לאחר כיבוש עיראק במלחמת עיראק.

2015–היום: יחסים טובים ופעילים

לאחר שעיראק הביע רצון לשפר את יחסיה עם המדינות הסוניות במפרץ הפרסי, הפכו היחסים בין עיראק לקטר טובים והם מתהדקים בהדרגה. דוגמאות לכך הן המענק של קטר לעיראק בדמות 10 מיליון דולר אמריקאי, זאת על מנת לחמש את הצבא לקרבות נגד המדינה האיסלאמית. כמו כן, אמיר קטר קרא מספר פעמים בפומבי לאנשי עיראק "אחים".
לורי קשת

תיאור

תוחלת חייו של הלורי בטבע היא כ-20 שנה אך, בשבי קצת פחות. משקלו של לורי הקשת נע בין 80–160 גרם, ואורכו בין 25–30 סנטימטרים.
גופו צבוע בארבעה צבעים בוהקים: ראשו ובטנו התחתונה בצבע כחול, חזהו אדום וצווארו בצע צהוב ירקרק בהיר ובחיבור עם החלק האחורי (גב, כנפיים וזנב) הופך לירוק המשתלב עם כתמים צהובים לכיוון הבטן התחתונה והזנב.
ההבדל בין הזכר לנקבה הוא בצבעם, לזכרים צבעים בוהקים בעוד שלנקבות צבעים קצת חלשים יותר, קשה להבחין בין הזכרים לנקבות.

תזונה

בשונה משאר סוגי התוכים, הלורי אלרגי לגרעינים ואכילה שלהם עלולה לקצר את חייו לכן בטבע הלורי ניזון מנקטר פירות, חרקים אקליפטוס, מברשת בקבוק, גרביליאה (סוג של עץ)
כמו כן ניזונים גם מפרחים, ניצנים ופירות.
בשבי הלורי קשת מואכל בדייסה שמיועדת לו, כופתיות (שאינן מומלצות להם מבחינה בריאותית) וכתוסף מקבלים גם פירות כמו: תפוחים, אגסים, ענבים, פירות הדר.

רבייה

הלורי מגיע לבגרות מינית בממוצע בגיל שנה וחצי.
עונת הקינון והרבייה מתחילה בחודש מרץ ושיאה בחודש אפריל. הנקבה מטילה בין 2–3 ביצים והדגירה עליהן נמשכת כ-25 ימים. חודש לאחר הבקיעה הגוזלים מסיימים להצמיח את נוצותיהם. לצעירים נוצות שחורות ורק לאחר 12 שבועות יצמיחו את נוצותיהם הצבעוניות.
דני רופ עד 10

תוכן

התוכנית שודרה בשידור חי לאורך כל השבוע בין השעות 10:00-09:00 במסגרת חדשות 10 ובהפקת אולפני הרצליה. היא כללה מבזקי חדשות, וראיונות בנושאי אקטואליה ופנאי עם אורחים ומומחים שמתארחים באולפן. במהלך שידור התוכנית נהג דני רופ להזמין את הצופים להיכנס לדף הפייסבוק של התוכנית, בו צולם האולפן אף במהלך שידור הפרסומות. הצופים נקראו להגיב בדף התוכנית לאייטמים המשודרים.

רקע לעליית התוכנית

בעקבות הצלחת התוכנית "אורלי וגיא" הוחלט שרצועת הבוקר של ערוץ 10 תוארך בשעה נוספת, מהשעה 9 עד השעה 10.
דני רופ, שהגיש בעבר את "בוקר אור", נבחר להגיש את התוכנית החדשה תחת השם "דני רופ עד 10".

היסטוריה

התוכנית עלתה לאוויר ב-2016. את התוכנית הגיש דני רופ בימים ראשון עד רביעי, כאשר בימי חמישי החליפה אותו לירון ויצמן שהגישה את התוכנית תחת השם "בוקר אור עד 10".
באוגוסט 2017 עזבה לירון ויצמן את הגשת התוכנית, בעקבות מעבר התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" ל"קשת".
ב-20 בספטמבר 2017, ערב ראש השנה תשע"ח, שודרה התוכנית האחרונה, בעקבות עליית התוכנית "לבחור נכון" באותה שעה.
יחסי טובאלו–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין טובאלו כוננו ב-2005 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם. שיתופי פעולה העיקריים שבין שתי המדינות מתבצעים בפורומים בינלאומיים שונים דוגמת האומות המאוחדות.
טובאלו מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת טובאלו, בעיקר בתחום השמירה על האקלים. הסחר שבין שתי המדינות הוא זניח. שווייץ מייבאת מטובאלו מוצרים שונים כגון צעצועים, ציוד ספורטיבי וציוד אתלטיקה. התיירות השווייצרית בטובאלו היא מזערית.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים מטובאלו יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ.
סטנלי סקיוז

ביוגרפיה

הוריו של סקיוז, הנרי ואמילי היו מקורנוול, אנגליה. הם היגרו לרפובליקה הדרום אפריקאית בשנת 1894. סקיוז נולד בעיירה הקטנה גרמיסטון ליד יוהנסבורג, שם אביו עבד במכרות הזהב של ויטווטרסרנד. כאשר היה בן שישה שבועות, עברו הוריו להתגורר בקייפטאון, שם אביו נפטר מסיליקוזיס. סקיוז היה לבן יחיד לאמו שעבדה כמורה.
סקיוז השתתף בשירות פעיל במלחמת העולם הראשונה וחזר לביתו בשנת 1918.
סקיוז קיבל תואר מהנדס אזרחי מאוניברסיטת קייפטאון אך התעניינותו במתמטיקה וכישוריו זיכו אותו במלגת המלכה ויקטוריה ללימודי מתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1925 סיים את התואר הראשון שלו, ואת התואר השני בשנת 1929. את מספר סקיוז הוא גילה בשנת 1932 אך פרסם מאמר אודותיו רק ב- 1933 וב- 1955.
בקיימברידג', היה סקיוז תלמידו של ג'ון אדנזור ליטלווד. סקיוז היה חבר בנבחרת החתירה ביחד עם המתמטיקאי אלן טיורינג. את תואר הדוקטורט שלו הוא קיבל בשנת 1938 על התזה: "(On the difference π(x) − Li(x"
בשנת 1953 זכה סקיוז במדליית ההכתרה של המלכה אליזבת השנייה.

עבודתו המתמטית

ממשפט המספרים הראשוניים עולה שהאינטגרל הלוגריתמי ההפוך  הוא קירוב טוב למאוד ל- - מספר הראשוניים שקטנים מ-x. קרל פרידריך גאוס וברנהרד רימן, שניים מן המתמטיקאים הבולטים ביותר במאה ה-19, שיערו שלכל x גדול מספיק מתקיים . השערה זו נראתה סבירה והתקיימה לכל מקרה שניתן היה לחשב באופן מעשי. אולם למרבה ההפתעה ב-1914 הוכיח ג'ון אדנזור ליטלווד שהאי-שוויון מתהפך אינסוף פעמים. ליטלווד לא ידע לומר מתי האי-שוויון מתהפך לראשונה.
סקיוז, שהיה תלמידו של ליטלווד התפרסם ב-1933 בזכות מציאת חסם מלעיל לנקודה שבה האי-שוויון מתהפך. סקיוז הוכיח, שבהנחת השערת רימן, האי-שוויון חייב להתהפך לפני המספר  (e הוא בסיס הלוגריתם הטבעי). מספר זה ידוע כמספר סקיוז והוא גדול לאין שיעור מכל מספר הנתפס בדמיון. במשך שנים נודע המספר כמספר הגדול ביותר בעל שימוש של ממש במתמטיקה (אולם מאז צצו במתמטיקה מספרים גדולים ממנו בהרבה, כגון מספר גרהאם). סקיוז זיקק את החסם מתוך ההוכחה של ליטלווד. בשיטתו נעשה שימוש כדי להפיק חסמים קונקרטיים נוספים מתוך הוכחות קיום אחרות.
ב-1955 מצא סקיוז חסם אחר, ללא הצורך להניח את השערת רימן. מתמטיקאים אחרים שיפרו את תוצאתו של סקיוז ומצאו חסמים קטנים יותר ממספר סקיוז.
מדעי ההתנהגות

מדעי ההתנהגות הם אוסף של תחומי דעת אשר בוחנים את התנהגותם של בני האדם. 
הפיזיולוגיה בודקת את האיברים והתאים המעורבים בפעילות של יצורים חיים. בין היתר היא גם עוסקת בהיבטים הביולוגים של ההתנהגות האנושית. 
בהקשר של מדעי החברה, מדעי ההתנהגות משלבים בין שלושה תחומי דעת עיקריים: סוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה, כאשר כל אחד ממקצועות אלו עוסק בתחום אחר הקשור לאדם ולנפש האדם. הפסיכולוגיה עוסקת באדם עצמו ובהתנהגותו, בעוד שמדעי החברה חוקרים אומות וקיבוצים אנושיים. למשל, אנתרופולוגיה עוסקת בחקר התרבויות אשר בונות את החברה, בעוד שסוציולוגיה מתמקדת בחקר יחסי הגומלין של האדם עם הסביבה הקרובה והרחוקה לו.
ריקה שלו

ריקה (רבקה) שלו (29 בספטמבר 1923 - 31 במאי 2010) הייתה ציירת ישראלית.

ביוגרפיה

נולדה וגדלה בקבוצת כנרת. הוריה, עליזה ואהרון שידלובסקי, הם ממייסדי קבוצת כנרת. בהיותה בת שלוש עשרה החלה לצייר, בעיקר ציורי טבע ונוף של אזור מגוריה שלחוף הכנרת ונהר הירדן. בתחילת שנות ה-50 עברה לצרפת ללימודי ציור באקדמיית גרנד שומייר (Académie de la Grande Chaumière) בפריז. בעלה הראשון, שמעון הפנר, נהרג במלחמת העצמאות, בקרב על צמח. באמצע שנות ה-50 נישאה למבקר הספרות מרדכי שלו. לאחר נישואיהם התגוררו בקבוצת כנרת, ובשנת 1959 עברו להתגורר בבית ברל. לאחר מכן התגוררו בירושלים.
בשנות ה-60 למדה בבית הספר הגבוה לציור בתל אביב, ובתחילת שנות ה-70 השתלמה אצל הצייר רפי לביא. בין השנים 1973 - 1981 הייתה מורה לציור ולתולדות האמנות במכללת בית ברל.
לאורך שנות יצירתה התמקדה בציורי טבע ונופי הארץ. רוב עבודותיה הן בשמן ואקריליק על בד, ומיעוטן בצבעי מים, פנדה ורישומים.
שלו הציגה בתערוכות רבות. שמות התערוכות נושאים שמות אופייניים לנושאי ציוריה: "נופים ואהבות אחרות", "שירת העשבים והעצים", "ארץ אהבתי" ועוד.
ילדיה הם המתמטיקאי והסופר ענר שלו והסופרת צרויה שלו.
נפטרה בירושלים ב-31 במאי 2010 ונקברה בבית הקברות כנרת. בשנת 2012 פרסם בנה, ענר שלו, את הרומן האוטוביוגרפי "אמא" שבמרכזו התמודדות עם לכתה.
עציץ פרחים

ביצועים

השיר הולחן על ידי מוני אמריליו ובוצע בידי ליאור ייני וכן בידי גיתית שובל ורון דרויאן במשותף.
פירוט אקדמי

פירוט אקדמי (באנגלית: Academic detailing) הוא סוג של חינוך רפואי ישיר שמטרתו לתת לנותני שירות רפואי כגון רוקחים, רופאים ואחים מידע רפואי עדכני שאינו תלוי באינטרסים של גופים מסחריים כמו חברות התרופות. הצורך במידע בלתי תלוי נובע מהכסף שחברות התרופות משקיעות בתועמלנות המקדמת את האינטרסים שלהן, שאינם בהכרח זהים לאלה של הציבור הצורך את השירותים הרפואיים.
בארצות הברית, תוכניות של פירוט אקדמי מטעם האוניברסיטאות פועלות במדינות ורמונט, פנסילבניה וצפון קרולינה. בקנדה, אוסטרליה ובלגיה קיימים גופים ייעודיים למטרת פירוט אקדמי.
אסטלת כלמו

אַסְטֶלַת כִּלַמֻוַ (בתעתיק מלא: כּילַמוּוַה; Kilamuwa) היא אסטלה ממחצית המאה ה-9 לפנה"ס של כִּלַמֻוַ, מלך ממלכת שַמאַל. שמאל (Sam'al; ידועה גם בשם יַאֻדִי בחתית) הייתה ממלכה ארמית ששכנה באזור דרום טורקיה של היום, באתר הנקרא זינג'ירלי הויוק (Zincirli Höyük‏ 37°06′13″N 36°40′43″E). הממלכה התקיימה בין השנים 940–680 לפנה"ס, עד שנכבשה בידי האימפריה הנאו-אשורית.
בכתובת, הכתובה פיניקית, טען המלך כִּלַמֻוַ שהוא הצליח לשמור ולספק את צורכי ממלכתו, וזאת בניגוד לאבותיו שנכשלו.
האסטלה שוכנת באוסף אגף מוזיאון המזרח התיכון במוזיאון פרגמון בברלין.

האסטלה וגילויה

אסטלת כלמו (או אורטוסטט = אבן ריבוד) התגלתה במהלך החפירות שבוצעו בין השנים 1888–1902 על ידי משלחת גרמנית של החברה האוריינטלית הגרמנית (Deutsche Orient-Gesellschaft), בראשותם של הארכאולוג האוסטרי פליקס פון לושן (Felix von Luschan) והארכאולוג הגרמני רוברט קולדווי (Robert Koldewey). האסטלה התגלתה בשנת 1902 בפתח הכניסה של הארמון המלכותי.
האסטלה עשויה מבזלת, גובהה כ-1.56 מטר ורוחבה 1.30 מטר. היא כוללת 16 שורות של טקסט בשפה הפיניקית, הכתוב באלפבית פיניקי.  
הכתובת כתובה בפיניקית על ידי דובר ארמית, שימוש המצביע על כך שכלמו התייחס לארמית כשפת דיבור ולא שפת כתיבה; מספר עשורים לאחר כתובת זאת הפכה הארמית גם לשפת כתיבה.
באסטלה נראה המלך כלמו עומד בצדודית בצדה השמאלי העליון, במקביל לתשע השורות הראשונות של הטקסט. גובה דמות המלך כחצי מטר. הוא מושיט את ידו הימנית כלפי מעלה כשאצבעו מופנית כלפי סמלי ארבעה אלים כנענים משמאל לימין: כובע מחודד בעל שתי קרניים, חפץ דמוי קשת שקצותיה מופנות כלפי מטה ומסתיימות בעיגול, גלגל השמש עם כנפיים, וגלגל לבנה במילואה. ידו השמאלית מוטלת כלפי מטה כשהיא אוחזת פרח לוטוס נבול, המסמל את מות המלך. המלך לבוש בסגנון אשורי ועל ראשו קסדה מחודדת.

תיארוך הכתובת

באסטלה מופיע אזכור של המלך חיא, אביו של כלמו. שם זה (בצורה ח'נ וגם ח'ינ) מופיע כמלך שַמאַל בספרי השנים של המלך האשורי שלמנאסר השלישי מן השנים 858, 857 ו-853 לפנה"ס; תיארוך זה מציב את כלמו בתחילת המחצית השנייה של המאה ה-9 לפנה"ס.
מוטי גל

מרדכי (מוטי) גל (כ"ג בטבת תשי"ב, 21 בינואר 1952 - י' באדר ב' תשע"ד, 12 במרץ 2014) היה במאי ומפיק סרטים חוזר בתשובה חסיד חב"ד ושליח חב"ד ברמת גן למעלה משלושים ושלוש שנה.

ביוגרפיה

נולד ביפו ליוסף ורחל מאוליבר יוצאי בולגריה. שירת בגולני ובמלחמת יום הכיפורים פיקד על סיירת החטיבה הירושלמית, וחצה את תעלת סואץ יחד עם האוגדה של אריאל שרון. לאחר שחרורו מצה"ל, עבר קורס אבטחה מיוחד שיועד לאנשי ביטחון ונשלח לארגנטינה, שם עברת את שם משפחתו ל"גל". למד לימודי קולנוע וצילום באוניברסיטת ניו יורק. לאחר סיום הלימודים ליווה כצלם ובמאי את מאבקה של אביטל שרנסקי לשחרורו של בעלה, נתן שרנסקי מכלאו בברית המועצות.
בשנת תשל"ח פגש את אבי פיאמנטה שהיה אז בתהליך חזרה בתשובה ודרכו התוודע לחסידות חב"ד. למד בישיבת "הדר התורה" החב"דית לחוזרים בתשובה, בקראון הייטס. לאחר שחזר בתשובה נישא בתשל"ט למלכה והזוג התגורר בכפר חב"ד. בה'תשמ"ד החל לשמש שליח חב"ד ראשי ברמת גן ושימש בתפקיד למעלה משלושים ושלוש שנה.
בשנות ה-90 הוא שב אל תחום עיסוקו והקים עם חברו שוקי בן פורת את חברת "פרי עץ הדעת", שהפיקה סרטים המיועדים למגזר החרדי, ובהם: "לילה בגומחה", "דג מלוח", "שדה מוקשים" ו"הנבל הכחול". הוא הפיק את הסרט "המסע המופלא בארץ", מסע של שלושה נערים בישראל המגלים את מורשתם.
בשנת 1990, בתקופת "התרגיל המסריח", שימש מתווך בין יצחק שמיר לרבי מחב"ד, ונסע באותו תקופה מספר פעמים אל הרבי על־מנת להעביר מסרים משמיר. הוא נלווה לשמיר בוועידת מדריד.
בשנת 2000 הקים את מיזם "בית מעשים טובים" ברמת גן העוסק בחלוקת מזון ועזרה לילדים. רכש מבנה גדול בתל אביב והקים בו את ארגון "יהודה וישראל" עבור ילדים מחוננים, יוצרים ואמנים במטרה לעודד אותם להתעניין ביהדות. בנוסף לכך, הקים יחד עם בתו את "מדרשת התעוררות" לנשים ולנערות, בה מתקיימים שיעורים קבועים ופעילויות נוספות.
לאחר שנתגלתה אצלו מחלה ממארת הגביר את פעילותו וערך אירועים לרפואתו. לאחר מאבק של שנתיים עם מחלתו, נפטר בי' באדר ב' תשע"ד ונקבר בחלקת חב"ד בבית הקברות הר הזיתים.
היה אב לעשרה ילדים.
בניו, אברהם משה ויוסף יצחק, ממשיכים את דרכו בשליחות ברמת גן.
נוירוגלובין

נוירוגלובין הוא חלבון מונומרי המעורב בהומאוסטזיס של חמצן, השייך למשפחת הגלובינים. זהו המופרוטאין (חלבון המכיל קבוצה את הקבוצה הפרוסטטית הם) הנמצא במערכת העצבים המרכזית וההיקפית, ובכללה בנוזל המוח והשדרה (CSF) וברשתית. 
הנוירוגלובין קושר חמצן מולקולרי באופן הפיך בזיקה גבוהה מהמוגלובין. לנוירוגלובין חשיבות בהגנה על המוח מפני היפוקסיה (מחסור בחמצן) ומאיסכמיה (ירידה באספקת הדם). 
בעבר חשבו כי הנוירוגלובין מצוי רק בנוירונים שבחולייתנים, אך בשנת 2013 התברר כי הוא מצוי גם במדוזות. בנוסף על היותו מצוי בנוירונים, הוא נמצא גם באסטרוציטים במוחות של מכרסמים מסוימים. 
נוירוגלובין זוהה לראשונה על ידי טורסטן בורמסטר בשנת 2000.
כפר ברעם (יישוב עתיק)

ברעם היה יישוב יהודי בגליל העליון בתקופת המשנה והתלמוד. תושביו נטשו אותו כנראה בתקופה הממלוכית. 
קיבוץ ברעם נקרא על שמו של כפר ברעם.

התיישבות יהודית

הכפר ברעם אינו מוזכר במקורות היהודיים הקדומים המשנה והתלמוד.
נמצאו בו שרידי מבנה שסגנונם האדריכלי מתוארך למאה ה-2 עד למאה ה-3. וכן, שרידי בית כנסת, שתקופת בנייתו מתוארכת לסוף מאה ה-4 או תחילת מאה ה-5. גודלו ותפארתו של מבנה בית הכנסת העתיק, מצביע על קיומה של קהילה יהודית באתר בעת העתיקה. מבית הכנסת הנוסף שרד משקוף בלבד והוא מוצג כיום בפריז.
 קיימות עדויות של נוסעים יהודיים מימי הביניים על שני בתי כנסת. בית הכנסת האחד, נזכר בפעם הראשונה בספר "מסע דפלסטינא" של שמואל בר' שמשון משנת 1210, שמצא שם קבר יהודי ומעליו בית כנסת יפה, שקירותיו עדיין עומדים. ושוב נזכר המקום בכתבי נוסע בארץ ישראל, הקובע שבניין מפואר כזה לא ראה עוד.
 מקורות יהודיים מעידים על מגורי יהודים באתר במאה ה-15, וביקורים של עולי רגל במאה ה-16.
משנת 1523 קיימת עדותו של רבי משה באסולה, שראה את שרידי בית הכנסת העתיק, שרק שני שערים נותרו ממנו, "ועל משקוף השער הקטן כתובת חקוקה בכתב מרובע, וזו לשונה:"יי במקום הזה יתן שלום ובכל מקומות ישראל".
לוח מחוונים

לוּחַ מַחְוָנִים (מכונה גם דַּשְׁבּוֹרְד, מאנגלית: dashboard) הוא לוח בקרה המצוי בכלי רכב, לנגד עיני הנהג, וכולל מחוונים (אנלוגיים או דיגיטליים) המציגים לנהג את נתוני מאפייני הנסיעה של הרכב, כגון מהירות.

היסטוריה

עוד לפני המצאת המכונית שימש לוח, שהיה לרוב עשוי מעץ או מחתיכת עור, את רוכבי הכירכרות להגנה מפני שלג, עפר ואבנים שהועפו עליהם מאוכפי הסוסים בעת רכיבה.
לוחות אלו היו מונחים לפני הרוכב וחסמו את העפר מפניהם ואיפשרו להם רכיבה נוחה ובטוחה יותר.

התפתחות

ברכבים הראשונים הוצגו לוחות שלא כללו נתונים בסיסיים לרבות מד מהירות, מד דלק וכדומה, אלא הכילו לרוב רק סוויץ' (חור הכניסה למפתח המכונית, המשמש להתנעתו).
לעומת זאת, כשהתפתחה תעשיית מרוצי המכוניות, שחייבה תצוגת נתונים חיונית במכוניות מרוץ, לוח המחוונים הכיל מחוונים לנהג.
כתוצאה מכך, תעשיית המכוניות הכללית הושפעה כולה וכיום כל מכונית מכילה לוח מחוונים המציג לנהג נתונים בסיסיים: מד מהירות, מד דלק, נורות הבהוב, ומד הילוכים.
כמו כן, לוח המחוונים מכיל עוד שלל נתונים ואזורי תצוגה המשתנים ממכונית למכונית.
לשם ראייה ברורה, ההגה מעוצב בצורה "חלוּלה", בניגוד להגה שהיה מעוצב בצורת עיגול מלא בראשית תעשיית המכוניות.
במכוניות מרוץ, לרבות מכוניות הפורמולה אין לוח מחוונים - נתוני הרכב מוצגים בתצוגה דיגיטלית על גבי ההגה, שאף הוא מעוצב בצורה שונה ומכיל כפתורי הפעלה ושליטה.

דגמים

בעבר הכילו לוחות מחוונים רק רכיבים להצגת נתונים בסיסיים: מד מהירות, מד דלק ומד הילוכים.
כיום, יש שלל דגמים וסוגים של לוחות מחוונים המעוצבים בסגנונות שונים ומכילים שלל אמצעי מותרות שלא מחייבים בעת נסיעה:
לוח המחוונים יכול לכלול שעון, מסך בו מותקנת תוכנת GPS מובנית, פאנל אודיו - המכיל רדיו ומאפשר קליטת דיסקים, קלטות אודיו ועוד.
בלילה, מצוידים לוחות אלו בנורות הארה המאפשרות ראייה ברורה של נתוני הנסיעה.
ישנם כמה לוחות המכילים חומר זרחני המחזיר אור, כדי להציג טוב יותר את נתוני הנסיעה בעת נסיעה בלילה.
כמו כן, גם העיצובים של לוחות אלו משתנים ממכונית למכונית.
בכמה סוגי מכוניות ישנה מן בליטה עליונה המשמשת כמעין גג ללוח המחוונים, דבר הנועד להצל על הלוח ביום ולמנוע מקרני השמש לעמעם את תצוגתו.
ברוקלין דקר

ביוגרפיה

נולדה בשם ברוקלין דניאל דקר בקטרינג, אוהיו שבארצות הברית למשפחה נוצרית. בשלב מוקדם בחייה, עברה שפחתה עמה למידלטאון, אוהיו ואז לשארלוט, קרוליינה הצפונית. שם נתגלתה בקניון בהיותה נערה.

קריירה

דקר החלה בקריירת הדוגמנות כפנים של מורי סימון, מעצבת פופולרית של שמלות נשף. היא נבחרה לדוגמנית השנה ב-2003 בידי קונקשן מודל וטאלנט קונבנשן.
ברוקלין דקר הצטלמה למגזינים Teen Vogue, קוסמופוליטן, FHM, וגלאמור, והיא דיגמנה עבור גאפ, Intimissimi וויקטוריה'ס סיקרט.

היא הופיעה בוידאו קליפ של ג'ימי באפט ושל להקת 3 דורז דאון היא מעריצה של נבחרת Tar Heel basketball.
ב-2005, חודשיים לאחר שעברה לניו יורק הופיעה דקר במבחן במה לגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, שלו היא דיגמנה לראשונה ב-2006.

היא הופיעה שוב בגיליון 2007, והנחתה באותה שנה את תוכנית הטלוויזיה שהעבירה את הנעשה מאחורי הקלעים של הצילומים. דקר נבחרה לנערת השער למהדורת 2010 ובכך החליפה את בר רפאלי שכיכבה על השער בשנת 2009. ב-2007 היא הופיעה בסרט ששודר שוב ושוב באתר CNN/SI וכונה "She Says, Z Says", לצדו של פול צימרמן, שדן במשחקי הכדורגל של השבוע בליגת ה-NFL. דקר הופיעה בהפקת הטלוויזיה Lipshitz Saves the World.

היא עבדה תקופה מסוימת באוסטרליה. 

היא הצטרפה לצוות של Sports New York בשיח על טורניר הכדורסל של ליגת ה-NCAA.

ב-2008 דקר צלצלה בפעמון הבורסה לניירות ערך ביחד עם דוגמניות נוספות של ספורטס אילוסטרייטד. 
דקר הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "צ'אק" של רשת NBC, שם היא מגלמת את דמותה של דוגמנית.
היא הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "רופא להשכיר" ב-2009. דקר שיחקה דוגמנית בגדי ים בשם רייצ'ל, בעוד פיטר ג'קובסון גילם את אלאן, בעלה המסכן.
ב-8 בפברואר 2010 הכריז דייוויד לטרמן בתוכנית "לייט שואו עם דייוויד לטרמן" שדקר נבחרה כנערת השער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2010.

הוא קרא לבחירה זו "חדשות של פעם בחיים", דקר ספרה שאמה בכתה כשהיא שמעה שבתה מתעתדת לעטר את העטיפה.
היא שיחקה ב-2011, כשחקנית משנה בסרט הקומדיה "לזרום עם זה" יחד עם ג'ניפר אניסטון ואדם סנדלר.
ב-2012, השתתפה בסרט "באטלשיפ" לצד שחקנים כגון ליאם ניסן, טיילור קיטש, אלכסנדר סקארסגארד, טדאנובו אסאנו וג'ון טוי. בהמשך השנה שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז.
בחודש מאי באותה השנה, כיכבה בסרט "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד כוכבות קולנוע מובילות כגון קמרון דיאז, ג'ניפר לופז ואליזבת' בנקס.
בנוסף לכך, שמה הופיעה ברשימת "100 הנשים השוות בעולם בכל הזמנים" בידי המגזין לגברים "Men's Health".
ב-2014 שיחקה בסיטקום "חברים הכי טובים" לצד ג'יימס ואן דר ביק. ב-2017 שיחקה בסרט "פלסטר", לצד קולין הנקס. ב-2018 שיחקה את דמותה של קארה בסרט "לתמוך בבנות" בכיכובה של רג'ינה הול.

חיים אישיים

במהלך גמר גביע דייוויס של שנת 2007 בין ארצות הברית לרוסיה, נראתה דקר בקהל כשהיא מעודדת את שחקן הטניס האמריקאי אנדי רודיק.
ב-31 במרץ 2008, הודיע רודיק באתר שלו שהוא ודקר התארסו
.
הם נישאו בטקס פרטי ב-17 באפריל 2009.