מרכז חב"ד העולמי – 770

היסטוריה

הבניין "770" שימש, קודם הגעתו של הרב יוסף יצחק שניאורסון, כמרפאת נשים של הפלות (דבר שהיה בלתי חוקי במדינת ניו יורק באותה עת (עד 1973)), עד שנסגר על ידי הרשויות, והרופא, בעל הבניין, נאלץ למכור אותו.
רבי יוסף יצחק שניאורסון, שברח מאירופה מהשלטון הנאצי, הגיע בט' באדר שני ה'ת"ש (19 במרץ 1940) לניו יורק והשתכן במלון גרייסטון שבמנהטן. בהנחייתו פעלה אגודת חסידי חב"ד לקנות את הבניין והבניין נרשם על שם האגודה, וביום שישי י"ב מנחם-אב ה'ת"ש (1940) הושלמה מכירת הבית, והמפתחות נמסרו לרבי שעבר לגור בו בי"ט באלול. מאז שייך הבית לאגודת חסידי חב"ד.

בניין המשרדים ובית המדרש הגדול

המקום שבו התפללו החסידים ובו נישאו דרשות הרבי מנחם מנדל שניאורסון והתקיימו ההתוועדויות היה בשנים הראשונות לכהונתו ב'זאל הקטן'. בשנת 1954 כאשר גדל מספר החסידים, נמתחו בחצר השמאלית יריעות ברזנט. המקום שימש כבית כנסת בימי העומס כגון בהימים הנוראים והיה נקרא 'שאלאש'.
ב-1960 שיפצו והפכו את חצר זו למבנה קבע והוסיפו לה עזרת נשים והפכו אותה למעשה לבית המדרש הגדול ("הזאל הגדול").
המקום הורחב בשלבים, בשל כמות החסידים שגדלה והלכה. בשנת 1965, רכשו את בניין המגורים השכן (מספר 788) הסמוך משמאל ל-770 במטרה להרחיבו, כדי להעביר אליו את המשרדים ולהרחיב את בית הכנסת שהיה בחצר. עם רכישת הבניין עברו אליו משרדי מרכז לענייני חינוך ושאר המשרדים. שנתיים לאחר מכן ב-1967 שופצה קומת המרתף ובית הכנסת התרחב אליו, החל מאז - תפילותיו של הרבי עם הציבור בשבתות וחגים עברו לבית הכנסת הגדול.
בשלב השלישי קנו את הבניין הנוסף שאחריו (מספר 784) וב-1974 הורחב הבית הכנסת גם לבניין זה. והתוועדויות שלו שבהן אמר את דברי תורתו ומאז אולם גדול זה המורכב מהחצר ומהמרתף של שני בנינים אלו הפך ושימש ביחד כבית כנסת וכאולם הלימודים של תלמידי הישיבה במקום, ובו התקיימו התפילות וההתוועדויות הגדולות של הרבי בימי שבת חג ומועד.
בשיפוץ, אוחד בניין המשרדים ושוכנים בו מאז משרדי מוסדות מרכזיים של תנועת חב"ד. כיום שוכנים בו: אגודת חסידי חב"ד העולמית, המרכז לענייני חינוך, מחנה ישראל, Chabad.org ועד הנחות בלשון הקודש, ועד רבני חב"ד, ועד תלמידי התמימים העולמי, "שיחות באנגלית", 'MLC'. וכן חלק ממשרדי הוצאת ספרים קה"ת, JEM ועוד. בעבר שכנו בו: פנימיה לתלמידי הישיבה המרכזית של חב"ד. בית הדפוס ומשרדי הוועד להפצת שיחות. חדר בקרה של השידורים הטלוויזיוניים. משרד 'ועד הנחות התמימים'.
בשלהי שנת תשמ"ח (1988) החלה הרחבה נוספת - חפירה והרחבת אולם בית המדרש הגדול, והוספת חדרי ספח; הפיכת חלק מהקומה הראשונה לעזרת נשים. בהרחבה זו השתתף הרבי במעמד הנחת אבן הפינה- אבן הפינה עומדת עד היום בפתח הכניסה לבית המדרש הגדול. בשנת תשנ"ב התחיל תוכנית השיפוץ המשמעותי, בסיוע הנגיד ר' יוסף יצחק גוטניק יחד עם מגבית עולמית בה השתתפו כלל חסידי חב"ד בעולם כולו. והסתיים בשנת תשנ"ה כאשר כל רחבת הכניסה לזאל הגדול של 770 (בייסמנט) שופצה, בנוסף לכך נבנו בקומת המרתף שמתחת הזאל הגדול כיתות לימוד וחדרי שירותים מרווחים, שהחליפו את השירותים שהיו בתוך הזאל הגדול. והמקום בו עמדו חדרי השירות הקודמים, הותאם וצורף ל'זאל הגדול'. אך הן היו שונות מהתוכניות המקוריות להרחבה מסיבית ומשמעותית של בית הכנסת, בית המדרש והמשרדים לרוחב ולגובה.

העתקים של הבניין בעולם

העתקים של הבניין נבנו בכמה מקומות בעולם.
העתק מדויק, חיצוני ופנימי, של הבניין המקורי קודם שיפוצו ישנו בבית אגודת חסידי חב"ד בישראל בכפר חב"ד. הבניין נבנה על פי בקשת הרבי בשנת ה'תשמ"ה (1985) בעקבות משפט הספרים והסתיים תוך 33 ימי בנייה.
במקומות רבים בעולם ישנם העתקים של חזית הבניין שבנו שליחי וחסידי חב"ד במקום. כך למשל בשכונת רמת שלמה בירושלים, במצפה רמון, בלוס אנג'לס שבקליפורניה (נבנה על ידי השליח שם, הרב שלמה קונין בשנת ה'תשמ"ב), במילאנו שבאיטליה (נבנה על ידי הרב גרשון מנדל גרליק), במלבורן שבאוסטרליה (נבנה על ידי הרב יוסף יצחק גוטניק), בסאן פאולו שבברזיל, ברחוב חב"ד שכונת ז'רדים, ובדנייפרודרז'ינסק שבאוקראינה.
תמונות: