google/wiki40b huggingface dataset:
פיליפ הוזינר

קריירת מועדונים

הוזינר החל לשחק בקבוצת המילואים של מינכן 1860 בליגות הנמוכות בגרמניה. אחרי עונת בכורה מוצלחת, חתם בשורות ס.ו. סאנדהאוזן לעונת 2009–2010, ושיחק עימה בליגה השלישית בטיבה בגרמניה. אחרי עונה פושרת יחסית בסאנדהאוזן, בה כבש שער ליגה אחד בלבד ב-20 משחקים, עבר הוזינר לראשונה בקריירת הבוגרים שלו לשחק במולדתו, כאשר חתם בקבוצת פירסט וינה. כבר בעונתו הראשונה באוסטריה, הראה הוזינר כישורים של מבקיע מחונן, לאחר שכבש 13 שערי ליגה ב-33 משחקים, דבר שהוביל את קבוצת אדמירה וואקר לרכוש את כישוריו. הוזינר שיחק באדמירה בעונת 2011–2012, וגם בראשית העונה שלאחר מכן, כאשר הוא ממשיך לכבוש בממוצעים יפים. 
ב-31 באוגוסט 2012, חתם הוזינר בקבוצת אוסטריה וינה. ב-27 באוקטובר של אותה השנה, הוא כבש את השלושער הראשון במדי קבוצתו החדשה, במשחק הניצחון 6-4 מול קבוצתו לשעבר, אדמירה ואקר. כבר במשחק הליגה הבא, כבש שוב שלושער מרשים, כאשר אוסטריה וינה ניצחה 6-1 את ריד. ב-8 בדצמבר 2012, חודש בלבד לאחר השלושער האחרון שלו, הוזינר כבש שוב שלושה שערים במשחק, בפעם השלישית לאותה העונה, במהלך הניצחון הנוסף של אוסטריה וינה עם שישה שערים, 6-3 מול וולפסברג. בעונת הבכורה שלו באוסטריה וינה, הוזינר כבש מספר מדהים של 27 שערי ליגה, וסיים כ"טורשוצנליסטה" (מלך השערים) של הבונדסליגה האוסטרית. בנוסף, זכה בתואר "שחקן העונה" בליגה, כאשר קבוצתו זוכה באליפות אוסטריה לראשונה מאז 2006.  במהלך אותה העונה, לא הצליח הוזינר להמשיך את כושר ההבקעה שלו ולהבקיע במשחק גמר הגביע האוסטרי, בו הפסיד עם קבוצתו 1-0 למועדון הליגה השלישית פאשינג.
ב-20 ביוני 2014, חתם הוזינר בשורות ראן הצרפתית, על חוזה למשך 3 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בצרפת ב-10 באוגוסט 2014, כאשר נכנס כמחליף במהלך המשחק במקום עבדולאי דוקור. ב-30 באוגוסט של אותה השנה, הוזינר נכנס שוב כמחליף למשחק מול קון, והצליח לזכות בבעיטת עונשין מ-11 מטרים עבור קבוצתו, אותה בעט והבקיע החלוץ השוודי אולה טויבנן, במהלך שבעצם ניצח במשחק עבור ראן, כאשר תוצאת הסיום הייתה 1-0.
ב-22 ביוני 2015, הוזינר הושאל לקבוצת פ.צ. קלן מהבונדסליגה הגרמנית, עד לסיום עונת 2015/2016, וערך 15 הופעות, בהן הבקיע שער אחד.
בקיץ 2016 חתם הוזינר באוניון ברלין מהבונדסליגה השנייה.
ב-11 ביולי 2018 חתם על חוזה ל-3 שנים במדי שטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית.

קריירה בינלאומית

הוזינר ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת האוסטרית ב-7 באוקטובר 2011, כאשר נכנס כמחליף במקומו של מארק יאנקו, בדקה ה-88 של משחק מוקדמות יורו 2012 מול אזרבייג'ן. במשחקו השני במדי הנבחרת ב-22 במרץ 2013, פתח בהרכב הנבחרת ואף כבש צמד שערי בכורה במהלך ניצחון נבחרתו 6–0 על איי פארו.
המשפט בגיברלטר

מערכת המשפט בגיברלטר היא מערכת של המשפט המקובל המבוססת כמעט לחלוטין על החוק האנגלי, מלבד מספר שינויים מינוריים המותאמים לאופי המקום.

החוק בגיברלטר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

בתי משפט

הערכאות הנמוכות הקיימות בגיברלטר הם בית המשפט לערכאה ראשונה, הדומה לבית המשפט של המחוז (County Court) באנגליה וויילס והוא דן בתביעות אזרחיות עד לגובה של 1,000 ליש"ט, בית המשפט לחקירת מקרי מוות (Coroners Court; תפקידו לחקור, לשמוע עדויות ולקבל הכרעות לגבי סיבת המוות) ובית המשפט של הממלכה (Magistrates' Court) הדן בעיקר בתיקים של דיני משפחה ומשפט פלילי. 
מתחת לבתי המשפט הללו, ישנם ערכאות נוספות הדנות בתביעות הקשורות לביטוח לאומי, למיסים, לסכסוכי אדמות, למסחר ולדיני עבודה.
בספטמבר 2012 נחנכו מבנים חדשים למערכת המשפט בגיברלטר, על ידי שר המשפטים גילברט ליקודי. הקומפלקס החדש מכיל 7 אולמות משפט; אולם אחד לחקירת מקרי מוות, שניים לבית המשפט של הממלכה וארבעה לבית המשפט העליון.

בית המשפט העליון

בית המשפט העליון של גיברלטר מורכב משני שופטים - אב בית דין ושופט נוסף הממונה על ידי המושל. בית המשפט העליון שומע תביעות בנושאי משפט אזרחי ופלילי, בהם גם דיני משפחה ומשפט ימי. סמכותו הפלילית דומה לסמכות של בית המשפט של הכתר (Crown Court) וסמכותו האזרחית דומה לסמכות בית המשפט הגבוה לצדק (High Court of Justice). במשפטים אזרחיים יושבים בדין שני שופטים, אך במשפט פלילי מכנסים בנוסף חבר מושבעים.
בנוסף, משמש בית המשפט העליון של גיברלטר כבית משפט ליושר, ובסמכותו להחיל את עקרונות דיני היושר. בית המשפט העליון שומע ערעורים על תיקים שנידונו בבית משפט לערכאה ראשונה ובבית המשפט של הממלכה (Magistrates' court).
מבין אבות בתי הדין הידועים של גיברלטר ניתן למנות את סר ג'יימס קוקרן שכיהן במשרה זו למעלה מ-30 שנים במהלך המאה ה-19. מבין התיקים הידועים שנידונו בבית המשפט ניתן למנות את פרשת הספינה מרי סלסט; על בית המשפט הוטלה חקירת נסיבות היעלמות אנשי הצוות והנוסעים וכן קבלת הכרעה לגבי חלוקת זכויות הרכוש בין הצדדים השונים. אב בית הדין המכהן הוא אנתוני דאדלי; הוא מונה לתפקיד ב-1 בפברואר 2010, והוא הגיברלטרי הראשון המכהן בתפקיד.

בית המשפט לערעורים

הערכאה הגבוהה ביותר בגיברלטר היא בית המשפט לערעורים. בית המשפט מורכב ממספר אי זוגי של שופטים, אך לכל הפחות שלושה, ואינו דן בתיק לראשונה מבלי שעבר בערכאה נמוכה יותר. אב בית הדין של גיברלטר משמש, מתוקף תפקידו (ex-officio), שופט בבית המשפט לערעורים, מלבד בערעורים על פסיקות שנתן הוא עצמו.
ערכאת הערעורים הגבוהה ביותר עבור תושבי גיברלטר היא הועדה השיפוטית של המועצה המלכותית (The Judicial Committee of the Privy Council) בלונדון, אליה ניתן להגיש ערעורים על פסיקות של בית המשפט לערעורים בגיברלטר.
מנשה ארביב

קורות חייו

ארביב גדל בשכונת נווה שרת בתל אביב בן למשפחה בת 12 ילדים, שהוריה עלו מלוב. אביו היה רב ואזרח עובד צה"ל.
בפברואר 1978 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושירת כלוחם בגדוד 890. השתתף בפעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה בלבנון. לאחר מכן התגייס לימ"מ, השלים את מסלול הלוחם ביחידה וקורס קציני חי"ר, ושימש כמפקד צוות. בעת ששימש כקצין אמל"ח ביחידה, לקח חלק בפריצה ל"אוטובוס האמהות". בהמשך שירת ביחידת המסתערבים של משמר הגבול שפעלה ברצועת עזה ופיקד על מרחב שרון במשמר הגבול.
בהמשך הקריירה שלו במשטרה פיקד על תחנת טייבה, ובשנת 2000 מונה למפקד מרחב יפתח. בתקופתו התמודד עם התפרעויות ערביי ישראל במרחב, במהלך אירועי אוקטובר 2000, המהומות הקשות ביותר בתל אביב-יפו מאז קום המדינה. ארביב כיהן בתפקיד עד 2002, תקופה בה נרשמה עלייה חדה במעשי הרצח ועלייה במקרי השוד ובעבירות הסמים במרחב, לצד ירידה בעבירות הרכוש. בתפקידו הבא שירת כמפקד היחידה המרכזית של מחוז המרכז, בין השאר עמד בראש צוות חקירות מעובה שהביא לתפיסתו של רוצח השוטר אביב קרוזו.
בנובמבר 2004 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב השרון, תפקיד בו שירת עד יולי 2007, עת מונה לראש מנהלת תיאום פעילות אכיפת דיני מקרקעין (מתפ"א) באגף המבצעים של המשטרה. ב-2008 מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב, וב-2011 שימש כממלא מקום מפקד המחוז עד לכניסתו לתפקיד של אהרן אקסול. באוגוסט 2011 החליף את אורי בר-לב כנציג המשטרה בארצות הברית. ביוני 2013 קודם לדרגת ניצב ובאוגוסט מונה למפקד יחידת להב 433.
בינואר 2014, במהלך פרשת הניצבים, יצא לחופשה עקב חקירת מח"ש בחשד שקיבל טובות הנאה מחסידיו של הרב יאשיהו פינטו. ארביב הכחיש את החשדות נגדו, וטען "זהו ניסיון נפשע לתפור לי תיק". ב-9 בפברואר הודיע על פרישתו מהמשטרה.
ב-5 במרץ 2017 הוגש נגדו כתב אישום על ידי מח"ש, בו הואשם במרמה, הפרת אמונים ואי מילוי חובה רשמית. בפברואר 2018, במסגרת עסקת טיעון, הודה ארביב בעברה של אי-מילוי חובה רשמית והוסרו מכתב האישום עבירות המרמה והפרת אמונים. בדצמבר 2018 נגזרו עליו ארבעה חודשי מאסר על תנאי ו־200 שעות שירות לתועלת הציבור.
ארביב נשוי בשנית ואב לארבעה.
חוקי ג'ים קרואו

חוקי ג'ים קרואו (באנגלית: Jim Crow laws) היו חוקי מדינה וחוקים מקומיים בעיקר בדרום ארצות הברית. הם נחקקו לאחר תקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקאית ואפשרו, ואף דרשו, הפרדה גזעית בכל המרחב הציבורי, לכאורה תוך הענקת סטטוס נפרד אבל שווה לאמריקאים שחורים. בפועל, חוקים אלו הובילו למתן שירותים ויחס נחותים מאלו שקיבל ציבור האמריקאים הלבנים, ויצרו נחיתות כלכלית, חינוכית וחברתית שיטתית. במרבית מדינות הדרום התירו החוקים לשלול משחורים את זכות הבחירה, מה שאפשר לפוליטיקאים - כמעט תמיד מהמפלגה הדמוקרטית - להיבחר בזכות קולות הלבנים. חלק מהפוליטיקאים מהמפלגה הדמוקרטית אף עודדו הפחדה ודיכוי של פעילים שחורים שעודדו אמריקאים שחורים אחרים להצביע. בעקבות כך רבים מהשחורים בארה״ב לא הצביעו כלל, מה שהקשה על ביטול חוקי ג'ים קרואו. החוקים נאכפו עד שנות ה-60 של המאה ה-20.
החוקים נקראו בשם "ג'ים קרואו", שהיה כינוי לעגני לאדם שחור בארצות הברית. כינוי זה מבוסס על שיר-ריקוד קריקטורי משנות ה-30 של המאה ה-19 בשם "ג'ים קרואו מקפץ" . ג'ים קרואו  היה שם סטריאוטיפי לדמות עבד שחור עליז רוקד ושר במופע מינסטרל.
דוגמאות לחוקי ג'ים קרואו הם הפרדה בין שחורים ללבנים בבתי הספר הציבוריים, במרחב הציבורי ובתחבורה הציבורית, בשירותים ציבוריים, במסעדות ובשימוש בברזיות ציבוריות. נישואים בין גזעיים היו אסורים ולעיתים אף התרועעות חברתית בין-גזעית הייתה אסורה. רשויות מקומיות רבות שיתפו פעולה עם ארגונים שדגלו בהפרדה גזעית והיו כופות, לפעמים באמצעות איומים ואלימות, על בעלי עסק לבנים להימנע מלמכור לשחורים. כתוצאה מכך בסיטואציות רבות אמריקאים שחורים היו נוסעים במושב האחורי של האוטובוס אל מחוץ לעיר כדי לרכוש עודפי מזון במחיר כפול. היו מקרים בהם אמריקאים שחורים נכנסו בטעות לשכונה לבנה או לעסק שבעליו לבנים, ועל כן הם הותקפו על ידי המקומיים. באותן שנים יישום 'רדליניג', מדיניות אשר סללה את דרכם של שחורים לחיים בגטאות, הייתה נפוצה. גם צבא ארצות הברית היה מופרד גזעית עד לפרסומו של צו נשיאותי 9981 על ידי הנשיא הארי טרומן ב-1948.

חוקים אלה הם שהובילו לתחילת מחאת השחורים בהנהגתו של מרטין לותר קינג ב-1954, אם כי חוקים אלו שונים מחוקי השחורים של 1800–1866, שאף הם הגבילו את זכויות האזרח ואת חרויות הפרט של אפרו-אמריקאים. 
ההפרדה הגזעית בבתי ספר הממומנים על ידי המדינה הוכרזה בלתי חוקתית על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1954 בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך. שאר חוקי ג'ים קרואו בוטלו על ידי חוק זכויות האזרח (1964) וחוק זכות ההצבעה (1965).
פיגול

פיגול הוא מושג הלכתי המלמד על קורבן שנפסל להקרבה או לאכילה, עקב מחשבה לא רצויה של הכהן. משמעותה של המילה 'פיגול' היא "תיעוב". האוכל פיגול במזיד - חייב כרת. איסור האכילה נמנה כאחת מתרי"ג מצוות שבתורה.

מקור ההלכה

נאמר בתורה בפרשת צו: 
וְאִם הֵאָכֹל יֵאָכֵל מִבְּשַׂר-זֶבַח שְׁלָמָיו בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי - לֹא יֵרָצֶה, 

הַמַּקְרִיב אֹתוֹ - לֹא יֵחָשֵׁב לוֹ. פִּגּוּל יִהְיֶה! 

וְהַנֶּפֶשׁ הָאֹכֶלֶת מִמֶּנּוּ - עֲו‍ֹנָהּ תִּשָּׂא.
 
פסוק דומה נאמר בפרשת קדושים:
וְכִי תִזְבְּחוּ זֶבַח שְׁלָמִים לַה' לִרְצֹנְכֶם תִּזְבָּחֻהוּ. 

בְּיוֹם זִבְחֲכֶם יֵאָכֵל וּמִמָּחֳרָת, וְהַנּוֹתָר עַד יוֹם הַשְּׁלִישִׁי בָּאֵשׁ יִשָּׂרֵף. 

וְאִם הֵאָכֹל יֵאָכֵל בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי - פִּגּוּל הוּא לֹא יֵרָצֶה.
 
כל קורבן מוקרב בתחילה במקדש: דמו ניתן על מזבח העולה, וחלק מבשרו נשרף ("מוקטר") על המזבח. לאחר מכן ניתן לאכול את שאר הבשר. לפי פשוטו של מקרא, מדובר בשלב האכילה לאחר ההקרבה במקדש - והאוכל את קורבן השלמים לאחר הזמן המיועד לאכילתו - פסל בכך את הקורבן ("לא ירצה"). אולם בתלמוד הפסוק התפרש באופן שונה: מדובר בעת ההקרבה במקדש, וכוונת הפסוק לומר, שאם בשעת ההקרבה במקדש הכהן תכנן לאכול ממנו תוך סטייה מהזמן המיועד לכך - הקורבן פסול. לעומת זאת, קורבן שהוקרב כהלכתו במקדש ולא נאכל בזמן שמיועד לו - נקרא "נותר". בשר זה גם הוא אסור באכילה, אבל אכילתו איננה פוסלת את הקורבן, ובעליו איננו צריך להביא קורבן חדש תחתיו. 
השיקול המרכזי שהנחה את חז"ל בפירוש הכתוב הוא, שלא מתקבל על הדעת שקורבן שנעשה במקדש כהלכה ייפסל רטרואקטיבית מפני שאכילתו הייתה שלא כהלכה. יש הסוברים שהבנת המצווה באופן זה היא הלכה למשה מסיני, ולא מסקנה מהכתובים. הלכה זו מבליטה את חשיבותה של מחשבת האדם בקיום מצוות ובייחוד בקורבנות: עצם התכנון בשעת ההקרבה לאכול את הקורבן שלא כהלכה, גם אם בסופו של דבר לא יצא לפועל - פוסל את הקורבן.

מחשבת חוץ לזמנו

בעשיית הקורבנות קיימות ארבע פעולות בסיסיות: (א) שחיטת הקורבן, (ב) קבלת דמו בכלי (הנקרא "מזרק"), (ג) הולכת הדם בכלי אל המזבח, (ד) זריקת הדם על המזבח. לאחר מכן ישנה פעולה נוספת: הקטרת חלקים מגוף הקורבן בראש המזבח. אם הכהן חשב מחשבה פסולה בעת אחת מארבע הפעולות הראשונות - הקורבן פסול. אך אם הכהן חושב מחשבה פסולה לאחר מכן, בשעת ההקטרה על המזבח - הקורבן אינו נפסל. טעם הדבר: משום שזריקת הדם, המייצג את נפש הקרבן, היא היוצרת את הכפרה, ולאחר שהדם נזרק כהלכה אין דבר היכול לפסול עוד את הקורבן. 
המחשבה הפוסלת את הקורבן יכולה להיות הן מחשבה לאכול מן הקורבן אחרי הזמן שנקבע לאכילתו, והן מחשבה להקריב חלקים מן הקורבן על המזבח לאחר הזמן המיועד לכך. מחשבות אלו נקראות "מחשבת חוץ לזמנו".

מחשבת חוץ למקומו

סוג נוסף של מחשבה הפוסלת את הקרבן: כאשר הכהן חושב לאכול את הקרבן במקום שלא נועד לו. לכל קורבן יש תחום המותר לאכילה - בעזרה או בירושלים. מחשבת הכהן לאכול את הקורבן מחוץ לתחום זה פוסלת את הקורבן. סוג זה נקרא "מחשבת חוץ למקומו". מחשבה זו על סטייה ממקום האכילה חמורה פחות ממחשבה על סטייה ממסגרת הזמן, ולכן האוכל מן הקורבן אינו נענש בעונש החמור של כרת.
ביזנסוויק

ביזנסוויק (באנגלית: Businessweek) הוא שבועון עסקים וכלכלה גדול. הוא נוסד ב-1929 בארצות הברית ויש לו כמיליון קוראים בכל רחבי העולם. השבועון, שיוצא לאור על ידי חברת בלומברג העניק זכיונות להוצאת השבועון בשפות זרות. והוא יוצא לאור בשפות: סינית, אינדונזית, ערבית, רוסית, בולגרית, רומנית והינדי.

מהדורה עברית

בשנת 2008 החל המגזין לצאת לאור בשפה העברית, על ידי ביזנס וויק ישראל, שהייתה בבעלות קבוצת משקיעים יהודים מאנגליה, בשיתוף שלמה בן צבי.
כ-60% מהחומרים במגזין היו תחקירים של ביזנסוויק העולמי שתורגמו לעברית. בהוצאה העברית נעשו התאמות והשלמות רלוונטיות לישראל. 
את המגזין הישראלי ערך ערן בר-טל, כלכלן, מרצה ועורך כלכלי. עם הכותבים הישראלים הקבועים נמנו: עורך הג'רוזלם-פוסט לשעבר אמוץ עשהאל, שיזם את המהדורה הישראלית ושימש כנשיאה; נגיד בנק ישראל לשעבר ד"ר דוד קליין, וכן ירין קימור, ערן כץ, פרופ' יעקב קופ, ד"ר איל יניב, צבי סטפק, בועז ארד, אופיר דואק ועוד. 
המגזין יצא לאור אחת לשבועיים והיה מצורף לעיתון "מקור ראשון". מערכתו פעלה בתל אביב ובניו יורק.
בסוף 2008 נפסקה הפקת המהדורה העברית.
מאיר בלומנטל

מאיר בלומנטל (11 באפריל 1952 - 21 בנובמבר 1974) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל פתח תקווה בתחילת שנות ה-70 ונחשב לאחת התקוות הגדולות ביותר באותה התקופה. נפטר בגיל 22 בעת אימון ריצה של קבוצתו.
בלומנטל גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, וכשחקן נבחרת הנוער של ישראל היה שותף עימה לזכייה בגביע אסייה בבנגקוק. עלה לקבוצת הבוגרים של הפועל פתח תקווה בשנת 1970, ומשחקו הראשון בקבוצה היה מול בית"ר תל אביב, אשר הסתיים בתיקו 1-1.
החל מעונת 1971/72 רכש לעצמו בלומנטל מקום של קבע בהרכב הקבוצה והפך לאחד השחקנים האהובים ביותר על אוהדי הקבוצה, משחק השיא שלו היה בתחילת עונת 1973/74 בדרבי נגד מכבי פתח תקווה, עת כבש שער בניצחון קבוצתו בתוצאה 0-5.
ב-21 בנובמבר 1974 צנח בלומנטל על כר הדשא במהלך אימון כושר עם חבריו לקבוצה. תחילה היה נדמה שהוא מעד אולם כאשר התקרבו אליו מאמן הכושר ומעסה הקבוצה נדהמו לראות את פניו שהכחילו. עיסוי הלב והנשמה לא הועילו, ואמבולנס שהוזעק למקום הביאו לבית החולים בלינסון שם נקבע מותו.
בלומנטל היה חייל קבע בחיל האוויר, שם שימש כנהג ועל כן נערכה לו הלוויה צבאית.
בסך הכל ערך בלומנטל 69 הופעות בליגה וכבש 4 שערים, ובגביע ערך 16 הופעות וכבש שער אחד.
מיסוי הימורים, הגרלות ופעילות נושאת פרסים

זכייה בהימורים, בהגרלות או בפעילות נושאת פרסים, העולה על סכום מסוים, חייבת בישראל במס הכנסה בשיעור קבוע של 35% (ובזכיות גדולות – 38%).

שיעור המס

שיעור המס נקבע בסעיף 124ב לפקודה, שנוסחו הנוכחי הוא: "על אף הוראות סעיף 121, שיעור המס על הכנסה מהימורים, מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים, לפי סעיף 2א, יהיה 35%, בלא זכאות לפטור, להנחה, לניכוי, לזיכוי או לקיזוז כלשהם, למעט פטור לפי סעיף 9(28) או ניכוי לפי סעיף 17(11)."
עם הטלת המס, ביולי 2003, נקבע שיעורו ל-25%. ב-1 באוגוסט 2013 הועלה שיעור המס ל-30%. ב-1 בינואר 2017 הועלה שיעור המס ל-35%. פטור לפי סעיף 9(28) הוא פטור לסכומי זכייה נמוכים, כאמור לעיל, וניכוי לפי סעיף 17(11) הוא ניכוי בגין הוצאות הכרוכות בתשלום המס, כגון שירותי רואה חשבון להכנת הדו"ח השנתי. 
ביולי 2015 נוסף לפקודה סעיף 121ב, המטיל מס על הכנסות גבוהות, מכל מקורות ההכנסה החייבים במס, ובכלל זה הכנסה מהימורים ומפעילות נושאת פרסים. כאשר הכנסתו הכוללת של אדם עלתה על 800,000 ש"ח בשנה, הוטל על חלקה שמעל לסף זה מס נוסף בשיעור 2%. בהתאם לכך, שיעור המס הכולל על חלקה של זכייה שמעל לסף זה הגיע ל-32%. ב-1 בינואר 2017 עלה שיעור המס על הכנסות גבוהות ל-3%, וההכנסה החייבת במס זה הוקטנה ל-640,000 ש"ח. בהתאם לכך, שיעור המס הכולל על חלקה של זכייה שמעל לסף זה הגיע ל-38%.
משלם הזכייה חייב לנכות במקור את המס החל על הזכייה.

בפסיקה

שחקן פוקר שזכה בסכומים נכבדים בפעילות זו ביקש לקבוע שעל הכנסתו זו יחולו כללי המס על זכיות בהימורים (ש בתקופה הרלוונטית קבעו מס בשיעור 25%), אך בהתחשב בזמן ובמומחיות שהשקיע במשחק זה פסק בית המשפט שיש לראות בהכנסתו הכנסה ממשלח יד (לפי סעיף 2(1) לפקודה), שעליה חל מס שולי גבוה יותר, בהתאם לסעיף 121 לפקודה, המגיע עד ל-48%. עוד נפסק שהמס שבו חויב השחקן בארצות הברית על זכיותיו, בהתאם לכללי המס הנהוגים שם, יקוזז מהמס שבו הוא חייב בישראל על זכיותיו אלה.
מהמר מילא תוך דקות אחדות 17 טפסים של הגרלת "ווינר" שכללו ניחוש זהה של התוצאות בשלושה משחקי כדורגל שנערכו במחזור משחקים אחד. סכום הזכייה בכל אחד מהטפסים היה נמוך מהתקרה לזכייה פטורה ממס, אך סכום הזכיות הכולל היה גבוה במידה ניכרת מהתקרה. המהמר ביקש לקבוע שכל טופס הוא זכייה נפרדת, ולכן זכיותיו פטורות ממס, ואילו רשות המיסים טענה שיש לראות בכל הזכיות הימור אחד ולחייבן במס. בפסק הדין התקבלה עמדת רשות המיסים, בפרט בהתחשב ב"זהות יחס הזכייה, משך הזמן הקצר בו נשלחו כל הטפסים הכוללים את אותו סט ניחושים, והעדר סיבה עניינית לפיצול לטפסים רבים, למעט הכוונה המשתמעת שלא לחרוג מתקרת הפטור הקבועה בצו".
בפסק דין החורג מגבולותיה של פקודת מס הכנסה נקבע שחרף חיובן של זכיות מהימורים במס הכנסה, אין להביאן בחשבון לצורך קביעת זכאותו של אדם להבטחת הכנסה שמשלם המוסד לביטוח לאומי לפי חוק הבטחת הכנסה.
Papi

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי רד וואן, איג'יי ג'וניור, ביט גיק, טדי סקיי, דה שף וג'ימי ג'וקר, והופק על ידי רד וואן, ביט גיק, ג'וק וקוק הרל. התוכן הלירי של השיר סובב סביב אהבתה של לופז עבור הגבר שלה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר, צולם באוגוסט 2011, במרכז העיר לוס אנג'לס, קליפורניה. הוא בוים ונוהל על ידי פול האנטר, שבעברה של לופז ביים לה הווידאו קליפים של "If You Had My Love", ו-"Love Don't Cost a Thing". חלק מהקליפ הוצג לראשנה ב-16 בספטמבר 2011, בתוכנית "בוקר טוב אמריקה". הקליפ המלא הועלה לערוץ ה-Vevo של לופז ב-19 בספטמבר באותה שנה. חצי דקה מהקליפ הוקדשה לקידומה של פיאט 500.
תחילה, נראית לופז כשהיא וחברתה מדברות אחת עם השנייה. לאחר מכן חברתה מגישה לה עוגייה בצורת לב. מפיה של חברתה נאמר כי ביס אחד מהעוגייה תגרום לכולם להתאהב בלופז. כשמקבלת לופז את העוגייה, היא נוגסת בחתיכה גדולה וחברתה נבהלת ממה שעתיד לקראת ביום שלמחרת. עם צאת הזריחה נראית לופז כשהיא הולכת ברחובות העיר וכל הגברים בה רודפים אחרים עם מתנות במטרה לכבוש את ליבה. לופז לקראת הסוף מגלה כי היא יכולה לשלוט בהם ומנצלת זאת כדי שירפו ממנה.
מונה הצפיות של הקליפ נכון לנובמבר 2017, עומד על למעלה מ-313 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו ל-7 הנצפה ביותר של לופז.
מגדל מנורה מבטחים

היסטוריה

השטח שעליו נבנה המגדל היה שייך לחברת גטר והמבנה שעמד לפני כן היה בן ארבע קומות ושימש את חברת גטר מאז 1988 לאחר שנרכש על ידי שלמה מנדלבאום וזיגי גונצ'רובסקי. הבניין נרכש מחברת "אלקו", שישבה שם קודם לכן. ממזרח למגדל העתידי שוכנים מגדלי התאומים, במערב מגדל משה אביב, בצפון רחוב היוזמה (על כן מכונה המתחם 'מתחם היוזמה') ומגדלי גינדי ובדרום רחוב ז'בוטינסקי ובמגדל עלית.
המגדל והמרכז המסחרי שלצידו ישכנו על שני מגרשים: במגרש 001 ייבנה אגף משרדים בן שלוש קומות שיכלול קומת מסחר גבוהה במפלס הרחוב, במגרש 002 ייבנה מגדל 34 קומות, מהן קומת קרקע בגובה של עד 9 ועוד 3 קומות טכניות, ומגובה מרבי קודם של 123 מטר מעל גובה פני הים עד לגובה 167 מטר מעל פני הים, 146 מטר מעל פני דרך ז'בוטינסקי ועוד אלמנטים אדריכליים אנכיים ומתקנים עד גובה 185 מטר מעל פני הים. המגדל יכלול שטח עקרי ושירות של 33,562 מטר רבוע מעל הקרקע ועד 8 קומות מרתפי חנייה ששטחים 23 אלף מטר רבוע, 620 מקומות חנייה וסך הכל בתוכנית 57,864 מטר רבוע שטח בנוי. בנובמבר 2013 דווח כי במכרז לבניית השלד בשלב ראשון ובכלל זה עבודות הביסוס והדיפון זכתה חברת בסט בבעלות איש העסקים בדיע טנוס, בהיקף של כ-90 מיליון שקל. ב-13 בפברואר 2014, לאחר כשנתיים של חפירות, החלה יציקת 3,600 קוב בטון לקרקע, לכדי יצירת "שטיח" עליו יונחו היסודות לבניין.
בניית הבניין הושלמה בדצמבר 2017.
נדב סופרמן

פרופ' נדב סופרמן (25 באוקטובר 1911 - 8 בדצמבר 1972) היה רופא נשים, מנהל מחלקה בבית החולים לנשים וליולדות הקריה בתל אביב ומנהל בית החולים.
סופרמן נולד בגליציה, אך עלה ארצה בגיל שנה עם הוריו, המחנך רפאל סופרמן ואשתו מטילדה. למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב.
נסע ללמוד רפואה בצרפת (מונפלייה והסורבון בפריז). התמחה במיילדות וגינקולוגיה בפריז.
בשובו ארצה עבד במחיצתו של פרופ' יוסף (גוסטב) אשרמן, אותו ירש כמנהל בית החולים הקריה במקביל להיותו מנהל מחלקת נשים ויולדות ב',(בשנת 1958).
סופרמן נפטר מהתקף לב בעת אחד הכינוסים למיילדות וגינקולוגיה שנהג לארגן.
אלינה סביטולינה

ביוגרפיה

סביטולינה נולדה באודסה שבאוקראינה, בת להורים יהודים, מיכאילו ואולינה.
ב-2008 החלה להתחרות בסבב הפדרציה הבינלאומית לטניס. ב-2010 זכתה באליפות צרפת הפתוחה לנערות, הפסידה בכמר הזוגות באליפות וימבלדון לנערות והעפילה לראשונה לגמר טורניר ITF בחרקוב. ב-2011 זכתה בטורניר באיסטנבול, זכתה בטורניר לאגוס והעפילה לגמר טורניר טיומן. ב-2012 הפסידה בגמר אליפות וימבלדון לנערות והעפילה לראשונה להגרלה הראשית בטורניר גראנד סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. באותה שנה זכתה בטורניר הראשון שלה מסבב WTA 125K ("צ'אלנג'ר) שניצחה בטורניר בפונה שבהודו, כמו כן זכתה בטורנירי ITF בלה מרסה שבתוניסיה ובתלאווי בגאורגיה.
ב-2013 זכתה בטורניר באקו מסבב ה-WTA לאחר שגברה בגמר על שחר פאר, ובשני טורניר ITF - באילת (כולל זכייה בטורניר הזוגות) ובדונצק. בטורנירי הגראנד סלאם העפילה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. במהלך השנה נכנסה לראשונה לדירוג 100 הטניסאיות הטובות בעולם וסיימה את השנה במקום ה-40.
ב-2014 הגנה על תוארה בטורניר באקו, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה ולסיבוב השני באליפות צרפת הפתוחה. בטורניר מיאמי הודחה בסיבוב הרביעי, בסינסינטי הודחה ברבע הגמר ובטורניר ווהאן הפסידה בחצי הגמר. ב-2015 זכתה בטורניר מרקש, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות ארצות הפתוחה והודחה ברבע גמר אליפות צרפת הפתוחה על ידי אנה איבנוביץ'. היא הגיעה חמש פעמים עד חצי גמר טורנירי WTA, בסינסינטי, בריזבן, בוגוטה, סטנפורד, ובטורניר סוף העונה בסין. את השנה סיימה במקום ה-19 בעולם.
ב-2016 זכתה בטורניר קואלה לומפור, הפסידה בגמר טורניר ניו הייבן לאגניישקה רדוונסקה ובגמר טורניר ג'וחאי לפטרה קביטובה. היא העפילה ארבע פעמים לשלב חצי הגמר בטורניר דובאי, אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה, טורניר בייג'ינג ובטורניר מוסקבה. בגראנד סלאם העפילה לסיבוב הרביעי באליפות צרפת הפתוחה ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הדיחה בסיבוב השלישי את האלופה והמדורגת ראשונה סרינה ויליאמס אך הפסידה ברבע הגמר לפטרה קביטובה.
ב-2017 זכתה בשלושה טורניר פרמייר 5 של סבב ה-WTA, בטורניר דובאי, אליפות איטליה הפתוחה ואליפות קנדה הפתוחה. באליפות סין הפתוחה הודחה ברבע הגמר. בגראנד סלאם העפילה לרבע גמר אליפות צרפת הפתוחה, לסיבוב הרביעי באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית ולסיבוב השלישי באוסטרליה. בספטמבר 2017 דורגה במקום השלישי בעולם, דירוג השיא שלה.
במאי 2018 זכתה בטורניר רומא, אליפות איטליה הפתוחה. באוקטובר 2018 זכתה באליפות סבב ה-WTA.
סביטולינה חברה בנבחרת גביע הפדרציה של אוקראינה משנת 2012.
ה. לייוויק

ה. לֵיוִיק, (דצמבר 1888 – 23 בדצמבר 1962, ניו יורק) הוא שם העט של לֵייוויק הַאלפֶּרן, שהיה משורר יידיש, מחזאי וסופר, שנודע בין היתר בשל יצירתו "הגולם" ("פואמה דרמטית בת שמונה מערכות").

תולדות חייו ויצירתו

לייוויק נולד בעיירה הומן ליד מינסק, בלארוס. הוא הבכור מבין תשעה ילדים. לייוויק התחנך כילד במסגרת תורנית אדוקה, אך בהגיעו לישיבה כבר קרא ספרים חילוניים ומשכיליים/ הוא גורש מהישיבה והצטרף לתנועת ה"בונד". בשנת 1904 פרסם את שיריו הראשונים ביידיש בעיתוני התנועה. בשנת 1906 נכלא על ידי המשטרה הצארית וישב במאסר כארבע שנים. הוא הובל לסיביר, שם נידון למאסר עולם בשנת 1912, על פעילותו המהפכנית.
בשנת 1913 הצליח לייוויק להימלט ממחנה המעצר בסיביר וברח דרך המזרח הרחוק. הוא נמלט מרוסיה והצליח להגיע לניו יורק. בשנותיו הראשונות כמהגר עבד בכל מיני מלאכות, ובעיקר מצא פרנסתו במלאכת הצבעות. בה בעת החלו שיריו להתפרסם בבמות היידיש הגדולות של אמריקה, ובעיקר ב"צוקונפט". שיריו המרגשים מאותה תקופה הם שירי סיביר שלו, שירי המאסר והבריחה. אחדים מהם תורגמו לעברית, וכוחם נשמר בהם גם היום.
בשנת 1919 נתפרסם קובץ השירים הראשון שלו, ומחזותיו המפורסמים: "הגולם" ו"סחבות". כתיבתו באותה עת הייתה שזורה באמונה חזקה בגאולת העם היהודי המיסטית, ובגאולת האדם העובד בדרך הארגון החברתי והמהפכני.
בשנת 1925 ערך ה. לייוויק מסע הרצאות גדול בתפוצה היהודית, הוא הופיע בפני קהלים גדולים בקריאת שירים, וכתב רשמי מסע שנתפרסמו בעיתוני היידיש באמריקה. בין השאר ביקר שוב ברוסיה, הפעם כמהפכן מכובד ולא כאסיר נמלט. השלטון הקומוניסטי עשה הרבה כדי לקרבו אל המשטר, וכדי שיפרסם טובות על הנעשה אצל יהודי ברית המועצות. אבל יחסם הקשוח של קברניטי מוסקבה לשאלת הציונות ויישוב ארץ ישראל גרמו לו שיפרוש מארגוני הקומוניסטים. הוא חדל אז גם לכתוב בעיתונים המקורבים אליהם.
שלושת מחזותיו, "הגולם", "כבלים", ו"חלום הגולם", נחשבים עד היום כפסגת יצירתו הדראמטית. צירוף חיוני וכובש לב של אמונה מיסטית בנצח קיומו של עם ישראל, ואמונה לוהטת בתיקון האדם והמשטר. ה. לייוויק פרסם למעלה משישים כרכים ביידיש: מחזות וסיפורים, שירים ופואמות, רשמי מסע ומסות. יצירותיו תורגמו גם לעברית, ומחזותיו הוצגו בתיאטרון העברי. על שמו של ה. לייויק קרוי היום "בית לייוויק", מרכז לתרבות יידיש בתל אביב, נוסד על ידי עיתונאים וסופרי יידיש. ליד בית לייוויק פועלת הוצאת ספרי יידיש, הוצאת לייוויק. כמו כן רחוב בחיפה.