google/wiki40b huggingface dataset:
ברנד רוזמאייר

נעוריו ותחילת דרכו

ברנד רוזמאייר נולד ב-14 באוקטובר 1909 בליגן, עיירה קטנה השוכנת בסמוך לגבול גרמניה הולנד. אביו היה הבעלים של מוסך מכוניות, כך שברנד גדל ובסביבה מלאת מנועים ומכוניות. דוד של ברנד התחרה בתחרויות ספורט לרכבים דו גלגליים, אך ללא הצלחה. כבר בגיל 9, החל ברנד הצעיר להוציא את המכוניות ממוסך אביו, ובגיל 11 הוא נתפס עם מספר מחבריו נוהג ונעצר על ידי המשטרה. כשנה לאחר מכן, עם אחיו הבכור, הוא מארגן מרוץ מכוניות בו הוא זכה. בגיל 16 הוא מקבל את רישיון הנהיגה שלו, אך מאבד אותו עקב פסילה זמן קצר לאחר מכן.
גדליה בן-צבי

גדליה בן צבי (נולד ב-1925) הוא אמן ישראלי, ממייסדי כפר האמנים עין הוד. 
בן צבי נולד בצ'כוסלובקיה בשנת 1925. למד בבית ספר לאומנות בברטיסלאבה. בשנת 1942 נלקח למחנה ריכוז בפולין, משם ברח ב-1945. ב-1948 עלה לישראל דרך המחנות בקפריסין. העיד במשפטו של אדולף אייכמן.
בן צבי עוסק יחד עם רעיתו האמנית רחל בן צבי במגוון תחומי יצירה; ציור, פיסול, הדפסים ושטיחי קיר. הוא מרבה לעסוק בנפלאות הבריאה המשתקפות בטבע מחד ובגוף האדם מאידך. צבעי האקריל והגואש משמשים אותו בציוריו, והברונזה בפסליו. עבודותיו הוצגו באוספי אמנות פרטיים ובמוזאונים ברחבי העולם.
וילה אנכית

תיאור

הקומות נערמות אחת על השנייה כאשר שטח כל קומה הוא 36 מ"ר, שטח שאמור להספיק למטבח, פינת אוכל וסלון. הדבר מאפשר בניית יחידת מגורים פרטית על שטח של שמינית דונם, לעומת הבנייה המקובלת הדורשת לפחות חצי דונם - כלומר ניצול של 25% מהשטח בלבד. לטענת המתכננים עלות הקרקע יכולה להגיע ל 50% מעלות הבניה הכוללת (דבר זה משתנה בהתחשב במיקום הבית). כלומר הווילה אמורה להביא לחיסכון של כ 37% מעלות הבית. 
שאר הקומות יכולות להיבנות ולהתפרק בהתאם לצרכים. לבניין מערכת קירור פאסיבית המבוססת על מלכודת רוח שמקובלת בבניה המזרח תיכונית והפרסית במשך מאות שנים. 
תכנון הבית חסכוני באנרגיה: בראש הבית ישנה קובייה המצופה בתאים פוטו-וולטאים המספקים חשמל, ומותקן בה מכל לאיסוף מי גשם. הבית אמור להיות עצמאי מבחינת צריכת האנרגיה ומי הקולחין שלו.

השלכות חברתיות וסביבתיות

הבניין מאפשר חיסכון בקרקע על ידי בנייה צפופה יותר יחסית לווילות רגילות ובכך להקטין בעיות סביבתיות וחברתיות של הפרבור. הגדלת צפיפות של שכונה פרברית יכולה לאפשר הגדלת היעילות של שירותים תלויי שטח כמו תחבורה, ביוב, מים, חשמל, שיטור, תובלה, רפואה וכו'. מצד שני, הוזלת עלות ההקמה עלולה לעודד פרבור.
הבניין יביל ומודולרי, דבר המאפשר להעתיק אותו ממקום למקום, לשנות את העיצוב שלו ולהוסיף או להוריד או לשנות חלקים משמעותיים במבנה הבית בקלות רבה יחסית. דבר זה מאפשר גיוון אפשרויות הדיור הניצבות בפני האנשים, מראה מגוון וחי יותר של השכונה ובאופן כללי מהווה מעבר למודל ביזורי יותר של מגורים. ייתכן חיסכון משמעותי בהוצאות הכרוכות במעבר בין דירות על ידי שינוע כל הבית הקודם למיקום החדש. 
השימוש בארבעה יסודות בלבד, מאפשר לשלב בוילה האנכית פתרונות כמו יסודות סופגים (base isolation foundation) בעלות נמוכה יותר מבמבנים אחרים. מסיבה זו הבית עשוי לספק תשובה זולה לרעידות אדמה גם לאוכלוסייה ענייה יחסית.
המטרה המקורית של המתכננים הייתה לאפשר צדק חלוקתי על ידי מתן האפשרות לדירה יוקרתית לחלקים נרחבים באוכלוסייה ולאפשר קיימות אקולוגית.
פרסום הנס

פִּרְסוּם הַנֵּס, או בשמו התלמודי פִּרְסוּמֵי נִיסָּא, הוא מושג הלכתי המאפיין מצוות שנתקנו לשם פרסום נסים היסטוריים שאירעו לעם ישראל. במקרים רבים שבהם מתלבטת ההלכה בין פרסום הנס למצווה אחרת, נפסק להעדיף את פרסום הנס. חשיבותו הרבה של פרסום הנס מהווה סיבה לחייב גם עניים ומחוסרי אמצעים כלכליים במצוות אלו. 
המצוות שקיים בהן "פרסום הנס" הן: הדלקת נרות חנוכה, מקרא מגילה, אמירת על הנסים בחנוכה ובפורים, שתיית ארבע כוסות בליל הסדר וקריאת ההלל.

נס חנוכה

אפילו אין לו מה יאכל אלא מן הצדקה, שואל או מוכר כסותו ולוקח שמן ונרות ומדליק.
— משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות חנוכה, פרק ד', הלכה י"ב

במסכת שבת דנה הגמרא במי שיש לו כסף המספיק לקידוש או להדלקת נר חנוכה אך לא לשניהם ומנסה להכריע איזו מצווה עדיפה: 
נר חנוכה וקידוש היום, מהו? קידוש היום עדיף דתדיר, או דילמא נר חנוכה עדיף משום פרסומי ניסא?
— תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ג, עמוד ב'
שבת של חנוכה שחלה בראש חודש, לאחר קריאת התורה, קוראים הפטרה מעניין חנוכה ("נרות של זכריה") ולא מעניין של ראש חודש. אחד הטעמים לכך הוא משום פרסום הנס.
נרות חנוכה שהודלקו במקום הגבוה 20 אמה מהקרקע, אין יוצאים בהם ידי חובת המצווה, מאחר שבגובה כזה קשה להבחין בהם וחסר במצווה את פרסום הנס.

נס פורים

במסכת מגילה דנה הגמרא במי שנתקל במת שאין מי שמופקד על קבורתו וחל עליו דין מת מצווה, אך אם יתעסק בקבורתו יפסיד את קריאת המגילה: 
בעי רבא: מקרא מגילה ומת מצווה הי מינייהו עדיף? מקרא מגילה עדיף משום פרסומי ניסא, או דלמא מת מצווה עדיף משום כבוד הבריות?
— תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד ב'
השומע קריאת מגילה באופן שאינו מבין אותה, כגון שנקראה בשפה שאינו שולט בה לא יצא חובת המצווה מפני שאם לא הבין חסר במצווה את פרסום הנס, לדין זה ישנו חריג אחד והוא השומע קריאת המגילה בלשון הקודש למרות שאינו מבין יצא ידי חובתו.
נוהגים בקריאת המגילה לקפל את המגילה כאגרת מפני שבכך מפרסם את הנס (האגרות הן מוטיב מרכזי במגילה: האגרות נשלחו הן להודיע את גזירת הטבח ביהודים, והן להודיע את ביטולה).
יש עדיפות לקריאת המגילה בעשרה מאחר שבכך מפרסם הנס ובכל מקרה הקורא את המגילה בפורים עצמו יצא אף ביחיד, אך הקורא את המגילה ביום אחר לא יצא אלא בעשרה.

נס פסח

אפילו עני המתפרנס מן הצדקה, ימכור מלבושו או ילוה או ישכיר עצמו בשביל יין לארבע כוסות.
— שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תע"ב, סעיף י"ג
אמרכל

אֲמַרְכָּל (או אֲמַרְכֹּל) הוא כינוי בלשון חז"ל לאדם הממונה על צורכי בית המקדש. בעברית החדשה משמש הכינוי גם לבעל תפקיד ציבורי בכיר.

הסברים לשם

לשם אמרכל ניתנו מספר הסברים. 
הסבר אחד הוא שהמילה היא שילוב של המילים "אמר ו"כל", כפי שכותב רש"י: "אמרכלים - אמר כולו, על פיו נחתך כל צורך הקדש".
הסבר שני הוא שהמילה היא שילוב של "מר" ו"כל", כלומר אדון על הכל (עושה הכל דרך הוראות). ואכן, בתלמוד הירושלמי נקרא האמרכל "מרכל", זאת על פי דרכה של העברית בתלמוד הירושלמי להשמיט את האות א' מראש מילים מסוימות, כגון "פרסמון" במקום "אפרסמון".
הסבר שלישי למקור השם הוא מהשורש "אמר" במשמעות של גובה וגדולה.
בספר 'ערוך השלם' נכתב שמקור המילה הוא מהשפה הפרסית, שמשמעותה - מחשב, סוכן וגזבר.
תוספות רמ"ק: שהיו משיבים על כל עניין ודבר כשנשאלו ואף שלא.

תפקידו

תפקיד האמרכל היה ניהולי, אחריותו הייתה על צורכי המקדש. תחזוקתו, הימצאות מלאי חומרי הגלם וקורבנות הציבור וזמינות כלי הקודש. כמו כן היו האמרכלים אחראים, בנוסף, גם על כל אוצרות המקדש. הדרגה מעל האמרכל נקראת קתיקול, והדרגה מתחתיו נקראת גזבר. כאשר היו רוצים לנעול את לשכת האוצרות, היה הגזבר חותם את הלשכה, אחריו באו האמרכל והקתיקול. כשהיו פותחים היו עושים זאת בסדר הפוך - מהגדול לקטן.
בכל זמן נתון היו ממונים לפחות שבעה אמרכלים. הגמרא סומכת זאת על הפסוק שמונה את האחראים על קבלת תרומות ומעשרות וחלוקתן לכהנים וללויים, ועל הקדשות ונדבות למקדש בזמן חזקיהו: "וַעֲשָׂהאֵל וִירִימוֹת וְיוֹזָבָד וֶאֱלִיאֵל וְיִסְמַכְיָהוּ וּמַחַת וּבְנָיָהוּ"
שבעת המפתחות העזרה (ויש גורסים: מאה) היו בידי האמרכלים, ורק כאשר שבעתם היו מסכימים על פתיחתה היו יכולים לפתוח. יש אומרים שהיו אלו המפתחות של שבעת השערים של העזרה, ויש אומרים שהיו אלו המפתחות לחדרי אוצרות המקדש. בכל אופן, לא היה צורך לכל שבעת האמרכלין בכל פתיחה של העזרה לעבודת המקדש, אלא רק לצורך הוצאה או הכנסה של חפצים.
תפקיד האמרכל היה פתוח בפני כהנים, לויים וישראלים, אך נראה שבפועל הוא היה ניתן לכהנים. התפקיד היה עובר בירושה כמו הנחלות, ובתנאי שהיורש היה ראוי לתפקיד כמו אבותיו. ישנה דעה שמינוי האמרכל אינו מהתורה אלא הוא כעין מינוי מטעם הכהנים.
בתקופת בית שני שימש אוצר המקדש גם כבנק המרכזי בו היו רבים מפקידים את פקדונותיהם, אף ניהול אוצר זה הופקד בידי האמרכלים.
ליסימכוס (בן תלמי)

ליסימכוס (ביוונית: Λυσίμαχος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה נסיך מצרי מבית תלמי. בנם של תלמי השני וארסינואי הראשונה.

ביוגרפיה

ליסימכוס היה בנם של תלמי השני ("פילדלפוס") ואשתו הראשונה ארסינואי הראשונה, שהייתה בתו של ליסימכוס מלך תראקיה. היה לו אח גדול בשם תלמי, ואחות קטנה בשם ברניקי סירה. ישם רמזים שהוא היה מושל קפריסין או קופטוס, אולם הם אינם וודאיים. לא ידוע הרבה על חייו. ככל הנראה היה לו תפקיד בפוליטיקה המצרית בימי שלטונם של אחיו תלמי השלישי ("המיטיב"), ואחיינו תלמי הרביעי ("פילופטור"), אולם בסביבות שנת 221 לפנה"ס הוא הוצא להורג בפקודת סוסיביוס - האפוטרופוס של תלמי החמישי ("אפיפנס").
סננדג'

השם

האטימולוגיה של שם העיר אינה ברורה לחלוטין. נראה ש"סננדג'" הוא שיבוש של "סַנה-דז'" (سنه‌دژ), כלומר, "מבצר סֵנה". עד התקופה הקאג'ארית היה נהוג לקרוא לעיר "סנה" ואילו לאחריה נתקבל השם "סננדג'".

היסטוריה

במקום הייתה קיימת התיישבות קדומה, אך העיר עצמה הוקמה במחצית הראשונה של המאה ה-17 ושימשה מקום מושבה של האצולה הכורדית הארדלאנית. בשנת 1637 קבע סולימאן ח'אן ארדלאני את מושבו בסננדג'. בהמשך שכנו בעיר גם משפחות אצולה נוספות, בהן בני באבאן וללה-ח'אני.
רוב תושבי העיר הם כורדים סונים; יש בעיר קהילות מגוונות של ערבים, שיעים, נוצרים ויהודים. רוב המוסלמים משתייכים לאסכולה השאפעית באסלאם. השפה המדוברת בסננדג' היא כורדית, וגם פרסית (כשפה הרשמית). עד המהפכה האסלאמית הייתה בסננדג' גם קהילה של אשורים דוברי להג ייחודי הנקרא "סנאיא" (سنایا).
סננדג' ידועה גם בזכות תעשיית השטיחים המסורתית שלה.
מייקל קונלי

חייו

קונלי נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה. ב-1980 סיים תואר ראשון בעיתונאות ובכתיבה יוצרת מאוניברסיטת פלורידה.
בספריו התעמק מייקל קונלי בדקויות החקירה המשטרתית. הארי בוש הוא בלש במשטרת לוס אנג'לס ובספריו ישנו מעקב אחר כל הפרטים המלווים חקירת רצח משטרתית. הבלש הארי בוש מהווה דמות מקורית שקל להזדהות ולהבין את התסכול בעבודה הסיזיפית ולעיתים הלא מתגמלת של הבלש העירוני המודרני. דמותו המיוסרת של הבלש התפתחה בספריו ועברה תהפוכות רבות. לעוקבים אחר הסדרה מומלץ לקרוא אותה לפי הסדר למרות שניתן לקרוא כל ספר בפני עצמו. הארי בוש, המטפל ב"חשיכה הכהה מליל" נשאב עם הזמן אליה ולעיתים קווי המוסר נחצים לאור תסכוליו ורצונו להביא לצדק מיידי.
מעבר לדמותו של הארי בוש כתב קונלי גם את "Blood Work " שהוסרט בשנת 2002 בכיכובו של קלינט איסטווד, על חוקר משטרה שעובר ניתוח השתלת לב.

סדרת הטלוויזיה "בוש"

בשנת 2014, קונלי בשיתוף Amazon Prime, הפיק סידרה טלוויזיונית בת עשרה פרקים המבוססת על דמותו של הבלש הארי בוש. עלילת הסדרה התבססה על הספרים "בלונדינית המלט", "עיר העצמות" ו-"אקו פארק". הסדרה בכיכובו של טיטוס ואליבר, זכתה להצלחה והחלה הפקת עונה נוספת.
הפנינה

עלילה

הנובלה של סטיינבק  מבוססת על סיפור עם מקסיקני עתיק. קינו האינדיאני מוצא את הפנינה הגדולה ביותר בתבל, ורואה בה הזדמנות להגשים את כל חלומותיו. השמועה על התגלית של קינו עושה כנפיים בעיר, וכולם מתחילים לחמוד את הפנינה: "תמצית של פנינה היה הולך ונמהל בתמציתם של בני האדם, ומשקע מוזר ואפל היה מתעבה והולך... הפנינה נכנסה לחלומותיהם של האנשים, להרהורים, למזימות, לתוכניות, לעתידות, לתקוות, לצרכים, לתשוקות ולרעבונות. ואיש אחד בלבד עמד בדרכם, הלוא הוא קינו, ולכן היה קינו, בדרך מוזרה, לאויבו של כל אדם". 
בלילה מתגנבים אנשים לבקתתו של קינו ומנסים לגנוב את הפנינה, אך הוא נאבק בהם ומבריח אותם. חואנה, אשתו של קינו, מבינה את פוטנציאל ההרס הטמון בפנינה: "הדבר הזה הוא רע... הפנינה הזו היא כמו חטא! היא תהרוס אותנו", אך הוא לא מקשיב לה. בבוקר הוא יוצא לעיר כדי למכור את הפנינה לסוחרי הפנינים בעיר. סוחרים אלה, שלכאורה מתחרים אחד בשני, עובדים כולם עבור אותו קונה, ורוכשים את הפנינים מהאינדיאנים העניים באזור במחירים נמוכים מאוד: "למראית עין פעלו קוני הפנינים איש איש לעצמו והתחרו זה בזה במחירים שהציעו לדייגים המביאים את הפנינים. כך זה היה לפנים. ואולם שיטה נפסדת הייתה זו, שכן פעמים רבות, בלהט התחרות על פנינה יקרה, שילמו לדייגים מחיר גבוה מדי. עכשיו היה רק קונה אחד בלבד ולו ידיים רבות, והאנשים שישבו במשרדיהם והמתינו לקינו ידעו מה המחיר שיציעו ועד כמה רשאים הם להעלותו ואיזו שיטה ינקוט כל אחד מהם".
הסוחרים מנסים להערים על קינו, וטוענים כי לפנינה בגודל כזה אין ערך. קינו מתרגז ומחליט ללכת לעיר הגדולה כדי לחפש קונה לפנינתו. בלילה מישהו שוב מנסה לגנוב את הפנינה, וקינו מבריח אותו. חואנה, שחוששת מהרוע של הפנינה, קמה מאוחר יותר בלילה ומבקשת להשליך אותה בחזרה לים, אך קינו תופס אותה, מכה אותה ומשיב לעצמו את הפנינה. היא עצמה אינה כועסת על התנהגותו: "'גבר אני', כך אמר, וחואנה הבינה את משמעות הדבר. משמעו שהוא מטורף למחצה ואל למחצה, משמעו שנכון הוא לצאת בכוחו כנגד ההר וגם כנגד הים. ובנפש האשה שבה ידעה חואנה שההר עתיד לעמוד אבל הגבר יישבר, והים עתיד לגעוש אבל הגבר יטבע בו". בדרך חזרה לבקתה מותקף קינו שוב, ובמהלך המאבק עם התוקף שולף קינו את סכינו והורג אותו.
קינו וחואנה מחליטים לצאת למסע לעיר הגדולה כדי לחפש רוכש לפנינה. הם מחביאים את הגופה בצד השביל, מסתתרים במשך היום בבקתת אחיו של קינו, חואן תומא, ובלילה יוצאים עם בנם התינוק קויוטיטו לכיוון העיר. אלא שאחרי המשפחה עוקבים זרים, שמבקשים לשים ידיהם על הפנינה. קינו מחליט להסתתר ולתקוף את הזרים בלילה, אך במהלך המאבק ירייה מהרובה של אחד הזרים פוגעת בראשו של קויוטיטו והורגת אותו. קינו וחואנה חוזרים לכפר עם גופתו של קויוטיטו, ומשליכים את הפנינה בחזרה לים: "משך קינו את ידו לאחור והשליך את הפנינה בכל כוחו, ושניהם צפו בה במעופה וראו אותה קורצת ומנצנצת לאור השמש השוקעת. הם ראו את המים שניתזו במרחק, ושעה ארוכה עמדו זה לצד זה והסתכלו במקום שנפלה".

ניתוח

מוסר ההשכל של הסיפור הוא כי החמדנות מביאה לאסון, ומוטב לאדם להיות מאושר בחלקו. על אף השאיפות החיוביות של קינו, שמבקש לערוך חתונה נאה לאשתו ולו ולשלוח את ילדו הפעוט ללמוד בבית הספר, הפנינה מעוררת את היצר הרע בלב האנשים, שמנסים לגזול אותה. חואנה היא זו שמבינה את ההשפעה ההרסנית של הפנינה, ובמהלך הסיפור היא מתחננת לפני קינו להיפטר ממנה, אך קינו, שבוי בחלומות על עתיד טוב יותר לבנו, שיהיה משכיל ולא ייתן לסוחרים לנצל אותו כמו שאר האינדיאנים, נשבה בקסם ההבטחות של הפנינה ואינו מוכן לוותר עליה - עד הרגע שבו כבר מאוחר מדי.
קתרין המלין

חייה

המלין, בתם של תאודור ואלינור ניקולסון, גדלה בפרבר של העיר סידני באוסטרליה. ב-1946 סיימה לימודי רפואה באוניברסיטת סידני והתמחתה בגינקולוגיה. יחד עם בן זוגה, רג'ינלד המלין (1908–1993), רופא מניו זילנד, ענתה לקול קורא להקמת בית ספר למיילדות באדיס אבבה שבאתיופיה והם עברו למדינה ב-1959. במהלך שהותם נחשפו לבעיית הפיסטולה הנפוצה בקרב נשים אפריקאיות, למדו את התחום והחלו לבצע ניתוחים מתקנים בבית החולים. ב-1974 הקימו בני הזוג בית חולים ייעודי לטיפול בבעיית הפיסטולה ומאז טיפל המוסד במעל 30,000 נשים. מדי שנה מבצע בית החולים כ-2,500 ניתוחים ללא תשלום לטיפול בפיסטולה. 
בני הזוג המלין ובית החולים זכו בהוקרות רבות על פעילותם, בהם פרס הקיום הנכון ב-2009, מסדר אוסטרליה ב-1983 (חברה) ו-1995 (עמיתה), אזרחית כבוד של אתיופיה ב-2012.
ב-2004 יצאה לאור אוטוביוגרפיה מאת המלין, "The Hospital by the River: A Story of Hope"
כרוניקון (הירונימוס)

הכרוניקון (בלטינית: Chronicon או Temporum liber, ספר הזמנים) הוא חיבור של היסטוריה אוניברסלית  מאת הירונימוס, שחיבר אותו בקונסטנטינופול סביב שנת 380 לספירה.
זהו תרגום ללטינית של הלוחות הכרונולוגיים המרכיבים את החלק השני של הכרוניקון של אוסביוס מקיסריה, עם תוספת המכסה את תקופת השנים 325–379. למרות שגיאות רבות שנלקחו מאוסביוס, כמו גם כמה שגיאות משלו, הירונימוס יצר חיבור רב-ערך של היסטוריה אוניברסלית, ולו רק בשל הדוגמה שנתן לכותבי כרוניקות מאוחרים יותר כמו פרוספר אקויטאנוס , קאסיודורוס וויקטור טונוננסיס , להמשיך את האנלים שלו. בהתאם לכרוניקון של אוסביוס, הירונימוס תארך את בריאת העולם לשנת 5199 לפנה"ס.
הכרוניקון כולל כרונולוגיה של האירועים במיתולוגיה היוונית, המבוססת על עבודתם של מלומדים הלניסטיים כמו אפולודורוס מאתונה, דיודורוס סיקולוס ואוסביוס. בזמן שהחלקים המוקדמים יותר בחיבור אינם היסטוריים, ייתכן וישנם שרידים מפוזרים של אירועים היסטוריים מהתקופה המאוחרת של יוון המיקנית בערכים של המאה ה-12 לפנה"ס.
הילוכים (אופניים)

באופניים, ההילוכים מאפשרים לרוכב להתאים את המרחק שעוברים האופניים עם כל סיבוב של הדוושות לתנאי הדרך. אופניים המאפשרים בחירת הילוכים תוך כדי רכיבה הומצאו כבר בשנת 1887 בבריטניה, אולם הוכנסו לשימוש משמעותי רק בעשור הראשון של המאה ה-20.

היסטוריה

אופנים המאפשרים בחירת הילוכים תוך כדי רכיבה הומצאו כבר בשנת 1887 בבריטניה, אולם הוכנסו לשימוש משמעותי רק בעשור הראשון של המאה ה-20. עם זאת, עד שנת 1937 לא הורשו הרוכבים במירוץ הטור דה פראנס להשתמש באופני הילוכים והאפשרות היחידה להחלפת הילוכים שהורשתה הייתה העברה ידנית של השרשרת בין גלגלי שיניים בגדלים שונים, תוך שחרור חלקי של הגלגל. גלגלי שיניים היו בשני צידי הגלגל האחורי ועל מנת להשתמש בגלגל שיניים בצד השני של הגלגל הרוכב היה צריך לשחרר את הגלגל לגמרי ולהופכו. 
מערכות הילוכים של אופניים סובלות לרוב מחופש המצריך העברת יתר של כוונון ידית ההילוכים כדי להגיע להילוך הנכון, במיוחד כאשר מעבירים מגלגל שיניים קטן לגדול ממנו. דבר זה דרש מהרוכב מיומנות בהעברת הילוכים שכללה קביעת כמות כוונון היתר ואת משך הזמן שלו. 
במשך השנים הוגשו מאות פטנטים על מערכות להעברה אוטומטית של הילוכים באופניים. פטנט על מערכת אחת של העברה אוטומטית של הילוכים נתנה לחברה ישראלית בשם מונוטורק.
קלייטון מרפי

ביוגרפיה

מרפי גדל בחוות חקלאית באוהיו, בנם של מלינדה ומרק. 
ב-2013 החל ללמוד באוניברסיטת אקרון והיה חבר בנבחרת האתלטיקה של המוסד. ב-2015 סיים שלישי באליפות ה-NCAA באתלטיקה באולם בריצת 800 מטר ושלישי באליפות ה-NCAA באצטדיון בריצת 800 מטר. באליפות ארצות הברית באתלטיקה סיים רביעי בריצה זו ונבחר לסגל הנבחרת למשחקים הפאן-אמריקאיים, בתחרויות שנערכו בטורונטו ביולי 2015 זכה במדליית זהב בתוצאה של 1:47.19 דקות. באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והאיים הקריביים שהתקיימה באותה שנה זכה במדליית כסף. באליפות העולם באתלטיקה 2015 סיים במקום השישי במקצה חצי הגמר ולא העפיל לגמר. במרץ 2016 זכה באליפות ה-NCAA באתלטיקה באולם בריצת 800 מטר וביוני 2016 זכה באליפות ה-NCAA באתלטיקה בריצת 1500 מטר. לאחר האליפות עבר להתחרות כמקצוען וחתם על חוזה אימוץ עם חברת נייקי.
במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ניצח בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:44.76 דקות. באולימפיאדה זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:42.93 דקות, לאחר המנצח דייוויד רודישה וסגנו תאופיק מחלופי. במרץ 2017 זכה באליפות ארצות הברית באולם בריצת 1000 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיים במקום השמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.84 דקות.
האלניום

האלניום היא סדרת ספרי פנטזיה שנכתבה על ידי דייוויד אדינגס. הסדרה מונה שלושה ספרים The diamond throne, The Ruby Knight, The Sappire Rose, שלא תורגמו לעברית. הספרים יצאו בהוצאת בדל ריי בוקס ב-1989. אדינגס כתב לסדרה, סדרת המשך שכן תורגמה לעברית הנקראת הטאמולי.

עלילה

נץ הוא אביר עיט החוזר הביתה אחרי גלות ארוכה. עם חזרתו הוא מגלה כי אלנה, מלכת אלניה, אשר גידל מינקות הורעלה וכי חייה נשמרים על ידי קסם. נץ יודע כי האיש מאחורי ההרעלה הוא החשמן, אניאס. אניאס רוצה להיות הארכיבישוף הבא של הכנסייה, ולכך הוא זקוק לכספים רבים. אניאס ניצל את אביה של אלנה, השתמש בכספו, וזכה בהשפעה רבה. אחרי שאלנה עלתה לכס המלכות היא מנעה מאניאס את הגישה לאוצר המלכותי. הוא בתמורה הרעיל אותה. משמר אבירי העיט ניסה למנוע מאניאס שליטה בעיר, ולכן אניאס מפליל אותם, בתקווה שהכס הקדוש יוכל לפזר אותם, ואז דרכו לכס תהיה פנויה. אבירי העיט ונץ מצליחים להגן על המסדר מפני אניאס, אבל מבינים כי עליהם לפעול כנגדו. הפעולה המשמעותית ביותר שיוכלו לעשות היא למצוא תרופה לאלנה. ברגע שהיא תרפא, היא תוכל למנוע מאניאס גישה לכסף. נץ וחבריו מגלים כי התרופה היחידה שיש לרעל זה, היא הבליום, אבן עם כוח קסם עצום ומסוכנת מאוד שאבדה לפני שנים רבות. על החבורה למצוא את האבן, לפני שהקסם שמגן על אלנה מפני הרעל יפוג ואיתו ימותו כל שתי עשר האבירים שייצרו את הקסם. אחרי שהתייעצו עם נציגי המסדרים האחרים נץ מוביל משלחת המורכבת מנציגים מכל אחד המסדרים בחיפוש אחרי תרופה לאלנה. החבורה מונה את נץ, חברו קאלטן ובריט, חניך ממסדר אבירי העיט. את אלת' בייר, וטיניאן מהמסדרים האחרים, את ספרניה, המדריכה של אבירי העיט בסודות הקסם, קוריק, נושא כליו של נץ, טאלן, בנו של קוריק, וילדה מסתורית שנץ קורא לה חליל. אחרי החבורה רודף יצור אימים הנקרא "מחפש". המחפש הוא יצור דמוי חרק, בעל יכולת שליטה באנשים. המחפש נשלח על ידי אזאש, האל הקדמון של זמוך. עם התקדמות מסע החיפושים יש יותר ויותר סימנים לכך שאניאס כרת הסכם עם אות'ה ואזאש בתמורה לעזרתם. החבורה נעזרת במספרי סיפורים שעוזרים להם לעקוב אחרי האבן. במהלך המסע מתגלה כי הילדה הקטנה והמסתורית בעלת כוחות קסם חזקים, והיא עוזרת להם להביס את המחפש. לבסוף כאשר הם מאתרים את האבן, היא נלקחת מהם על ידי יוצרה, הטרול הגיבן גרוויג. החבורה יוצאת אחריו, נלחמת בו, וכאשר הוא נופל מהצוק מתברר כי הילדה הקטנה היא לא אחרת מהאלה הילדה אפראל. אפראל לוקחת את בליום מגרוויג שנייה לפני שנעלם, ונותנת אותה לנץ.
החבורה מצליחה לחזור לאלניה ומרפאת את אלנה. הם יוצאים מיד לשירילוס שם הארכיבישוף המכהן מת, ואניאס מנסה לקנות את הבחירות. אניאס מגייס לשורותיו אביר עיט שסרח שנקרא מארטל. מארטל שוכר צבא של שכירי חרב והם צרים על העיר ומאיימים על תהליך הבחירה. נץ מצליח להוכיח לאספה כי אניאס כרת ברית עם אות'ה. אניאס ומארטל בורחים לזמוך בתקווה שאזאש יגן עליהם. אלנה, ונץ מתחתנים, לפני שנץ מוביל את המשלחת בעקבותיהם. מטרתו היא להגיע לעיר הבירה של זמוך ולהשתמש בבליום כדי להרוג את אות'ה ואת אזאש. המסע רצוף בקשיים, ואזאש תוקף אותם פיזית ונפשית, אך בעזרתה של אפראל הם מצליחים להגיע ליעדם. מארטל ונץ מנהלים קרב ונץ מנצח את יריבו הוותיק. אזאש עצמו הורג את אניאס ומשפחתו. לבסוף נץ משתמש בבליום והורג את אזאש. אחרי האירועים האלה אלנה יולדת את בתה ונץ מגלה כי בתו היא לא אחרת מאפראל עצמה.
הפרדוקס של שרפינסקי-מזורקביץ'

תוצאות נוספות

שרפינסקי הוכיח שלא קיימת קבוצה דומה בישר. למעשה נכונה גם תוצאה חזקה יותר: לא קיימת קבוצה בישר שמתפרקת לשתי קבוצות חופפות לה בחלקים (שתי קבוצות חופפות בחלקים אם ניתן לפרק אותן למספר סופי של חלקים כך שכל חלק בפירוק של אחת חופף לחלק המקביל בפירוק של האחרת).
לא קיימת קבוצה חסומה במישור שמקיימת את הפרדוקס. לעומת זאת קיימת קבוצה חסומה במישור שמתפרקת לשני חלקים שחופפים לה בחלקים.
סטפן בנך הוכיח שקיימת הרחבה של מידת לבג לפונקציה  המוגדרת על כל הקבוצות במישור והיא אדיטיבית (סופית) ואינווריאנטית לאיזומטריות. מכך נובע שכל קבוצה מדידה שמקיימת את הפרדוקס של שרפינסקי-מזורקביץ' היא בהכרח ממידה אפס או אינסוף (מכיוון ש-).
מזומנים

מזומנים הם שטרות כסף ומטבעות, המהווים את אמצעי התשלום הנזיל ביותר. מקור המילה בספרות השו"ת. בלשון הדיבור נהוגה גם צורת היחיד "מזומן". בסלנג העברי משמשת גם המילה "קֶש", שמקורה במילה המקבילה באנגלית, cash. תשלום במזומנים נחשב לעיתים גם תשלום בהמחאה שאינה מעותדת (כלומר המחאה שניתן לפרוע ביום קבלתה), להבדיל מתשלום באשראי.

מאפייני השימוש במזומנים

מרבית העסקים מוכנים לקבל תשלום במגוון אמצעי תשלום, ובהם מזומנים וכרטיסי אשראי, אך יש עסקאות שבהן נדרש תשלום במזומנים בלבד. פירעון של חשבון (כגון חשבון חשמל) בסניפי הבנקים בישראל, למשל, נעשה במזומנים בלבד. רכישת סחורה בשווקים נערכת אף היא, פעמים רבות, במזומנים בלבד.
חוק הגנת השכר, התשי"ח-1958 קובע "שכר עבודה ישולם במזומנים", אך מתיר גם דרכי תשלום אחרות. הדרך הנפוצה לתשלום השכר היא בהעברה אלקטרונית לחשבון הבנק של העובד, אך בעסקים קטנים נהוג גם תשלום במזומנים. משיכת מזומנים מחשבון הבנק נעשית בפנייה לפקיד הבנק, אך למשיכת סכומים קטנים יחסית משמשים בדרך כלל כספומטים, המוצבים בסניפי הבנקים, במרכזי קניות ובמקומות נוספים.

אנונימיות

תכונה אופיינית של הכסף, המהווה הן יתרון והן חיסרון שלו היא העובדה שהעברות מזומן אינן נרשמות. לכן, מהווה הכסף המזומן כלי מרכזי בכלכלת ארגונים בלתי חוקיים (כגון ארגוני טרור ופשע).
כמו כן, קבלת תשלום במזומן מאפשרת השתמטות ממס קלה יחסית. על כן, במרבית המדינות המפותחות קיימת לבנקים חובת דיווח על הפקדות מזומנים בהיקפים גדולים. בארצות הברית, למשל, נקבע שעסקה או הפקדה של מזומנים בסכום הגבוה מ-10,000 דולר חייבת להיות מדווחת ל"רשת אכיפת הפשעים הכלכליים" (FinCEN).

בטיחות

מזומנים מוּעדים לגניבה, לכייסות ולשוד. חברות המתמחות בכך (כגון ברינקס), עוסקות בהובלה מאובטחת של כמות גדולה של מזומנים, והן משתמשות בכלי רכב משוריינים המלווים במאבטחים חמושים. לשמירה מוגנת של מזומנים בבית עסק או בבית משמשת כספת. באופן מעשי, אין כמעט דרך לזהות או להחזיר מזומנים שנגנבו. בפוליסות שגרתיות לביטוח רכוש נהוג שלא לבטח מזומנים.

זיוף כספים

בכמעט כל כלכלה מבוססת מזומנים קיימת תעשיית זיוף כספים. על מנת למנוע זאת, משקיעה המדינה מאמצים רבים להתקין באמצעי התשלום מנגנונים למניעת זיוף כספים, אך הצלחתם חלקית בלבד. כמו כן, עבור מרבית סוגי המטבעות, קיימים מכשירים המאפשרים לזהות שטרות מזויפים.

עלות ייצור

להדפסת המזומנים והפצתם, במיוחד בשימוש באמצעים למניעת זיוף, עלות גבוהה.