google/wiki40b huggingface dataset:
בעיית פרמי

בעיית פרמי היא בעיה שנועדה ללמד שימוש באנליזה ממדית, אומדן ואת חשיבות המודעות להנחות היסוד. באופן טיפוסי בעיות מסוג זה כוללות השערות על אודות כמויות שנראות בלתי אפשריות לחישוב במסגרת המידע המוגבל הנתון בהן.
סוג הבעיה קרוי על שם הפיזיקאי אנריקו פרמי, שנודע בזכות יכולת האומדן המדויקת שלו כמעט ללא צורך בנתונים ממשיים. דוגמה מתועדת לכך היא האומדן שלו לגבי עוצמת הפצצה האטומית בניסוי טריניטי, על פי המרחק שעברו חתיכות דף שנפלו מידו תוך כדי הפיצוץ.

ציבליזציות בגלקסיה

דוגמה נוספת לבעיה דמוית פרמי היא השאלה: כמה ציוויליזציות ישנן בגלקסיה?
נוסחת דרייק מנסה לתת תשובה לשאלה זו בעזרת שימוש במספר אומדנים. השאלה מדוע לא פגשנו באותן ציוויליזצות משוערות עד כה קרויה פרדוקס פרמי.

יתרונות וחסרונות

לעיתים קרובות, מדענים מחפשים השערת פרמי לפני פניה לשיטות מתוחכמות יותר לפתרון בעיה כלשהי. העבודה בשיטה זו מאפשרת מנגנון בקרה טוב על התוצאות: עקב הסיבוכיות הגדולה, השאיפה לפתרון מדויק עלולה להוביל לשגיאות גסות, לעומת הפשטות של חישובי פרמי המאפשרים הרבה פחות מקום לטעות. פתרון מקדים באמצעות פרמי מונע עירוב הטיות שעלולות להיגרם תוך כדי החישוב עצמו.
אומדני פרמי שימושיים גם כאשר ניגשים לבעיה שבה בחירת שיטת הפתרון היעילה תלויה בגודל התשובה הצפוי. לדוגמה, השערת פרמי יכולה לציין האם הלחצים הפנימיים של מבנה מתוכנן קטנים מספיק כדי שניתן יהיה לתאר אותו באמצעות אלסטיות ליניארית.
לעיתים קרובות חישובי פרמי אינם מספקים תשובה נכונה מספיק, לרוב עקב בעייתיות בהנחות המוצא. אמנם, בעייתיות כזו עוזרת בניסיון לחפש אומדן מדויק יותר. למשל בדוגמה של מכווני הפסנתרים אולי ננסה למצוא אומדן טוב יותר של מספר הפסנתרים המכוונים ביום או של מספר התושבים בשיקגו. בנוסף, לעיתים אין צורך באומדן מדויק, ומספיקה השערה של סדר גודל. באותה דוגמה, אם אדם מעוניין ליזום כנס מכווני פסנתרים בשיקגו, הוא יכול להניח קהל יעד בסדר גודל של כמה עשרות, ולכן אין צורך לשכור את האצטדיון העירוני, למשל.
קאן אייהאן

קריירת מועדונים

אייהאן הצטרף לשאלקה 04 כבר כאשר היה בן ארבע. בשנת 2012, כאשר היה בן 18, חתם אייהאן על חוזה מקצועני בשאלקה לשלוש עונות. באוקטובר 2013 ערך אייהאן את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שאלקה, בניצחון 4-1 על אוגסבורג במסגרת הבונדסליגה, כשהחליף את אדם סאלאי. במאי 2014 הבקיע אייהאן את שער הבכורה שלו בשאלקה, בניצחון 2-0 על פרייבורג. מאז הופעת הבכורה שלו, אייהאן הספיק לערוך 29 הופעות ליגה עד לאמצע עונת 2015/16, שכן אז עבר בהשאלה לאיינטרכט פרנקפורט עד לתום העונה, עם אופציה לרכישה בסיום ההשאלה. אייהאן ערך שתי הופעות בלבד במדי פרנקפורט, ולבסוף לא נרכש, עקב המחיר שפרנקפורט לא הייתה מוכנה לשלם. בתום תקופת ההשאלה, חזר אייהאן לשאלקה.
באוגוסט 2016, לאחר שערך הופעת ליגה אחת בעונת 2016/17 במדי שאלקה, עזב אייהאן את שאלקה 04 לאחר 17 שנים במועדון, וחתם בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה. אייהאן הפך במהרה לשחקן הרכב קבוע, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה בעונתו הראשונה בקבוצה. בעונה השנייה שלו בדיסלדורף, 2017/18, אייהאן נטל חלק משמעותי בהעפלת המועדון לבונדסליגה כשהוא עורך 31 הופעות ליגה.

קריירה בינלאומית

אייהאן היה יכול לבחור אם לשחק בנבחרת גרמניה משום שנולד בגרמניה, או בנבחרת טורקיה עקב מוצאו הטורקי, ובחר לייצג את טורקיה. באוקטובר 2013 שיחק אייהאן במדי נבחרת טורקיה בכדורגל עד גיל 21. באוגוסט 2016, זומן אייהאן לסגל נבחרת טורקיה על ידי המאמן פתיח טרים, למשחק ידידות מול נבחרת רוסיה, בו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבכירה, ולמפגש מול נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. אייהאן המשיך לשחק במדי טורקיה במוקדמות מונדיאל 2018, אך כשל להעפיל עמה למונדיאל 2018 עצמו.
Suck It And See

הקלטת האלבום והפקתו

תוכן האלבום כולו נכתב על ידי סולן הלהקה בשנת 2010, והוקלט ברובו בהקלטות חיות של הלהקה בחודשים ינואר-פברואר 2011, תוך ניסיון שלא לחזור על האופי הכבד יותר שנכח באלבומם הקודם Humbug.
מרינוס השני

ביוגרפיה

מרינוס נולד ברומא, ובטרם הפך לאפיפיור, הוא היה קשור לכנסיית סיריאקוס הקדוש במרחצאות דיוקלטיאנוס. נאמר שהוא נתקל בסנט אולריך בביקורו ברומא ב-909, וכנראה ניבא את מינויו של אולריך בסופו של דבר לבישוף אוגסבורג.
מרינוס נבחר לכס האפיפיורות ב-30 באוקטובר 942 באמצעות התערבות של אלבריק השני מספולטו, נסיך הרומאים. הוא התרכז בהיבטים מנהליים של האפיפיורות, וביקש לתקן גם אנשי דת חילוניים וגם אנשי דת. הוא הרחיב את מינויו של פרידריך, הארכיבישוף של מיינץ ככומר האפיפיור וממיס דומיניקוס ברחבי גרמניה והאימפריה הפרנקית מרינוס התערב לאחר מכן כאשר הבישוף של קפואה תפס ללא אישור כנסייה שנמסרה לנזירים הבנדיקטינים המקומיים. למעשה, במשך כל תקופת כהונתו, העדיף מרינוס מנזרים שונים, והעניק להם מספר בולות אפיפיוריות.
מרינוס השתלט על הארמון שנבנה על ידי האפיפיור יוחנן השביעי על גבעת הפאלאטיום בהריסות גיאוס דומאוס. הוא נפטר במאי 946, ובמקומו נבחר אגפטוס השני.

שגיאת מרינוס / מרטינוס

בגלל הדמיון של השמות מרינוס ומרטינוס, האפיפיורים מרינוס הראשון ומרינוס השני קיבלו בחלק מהמקורות, בטעות את השם מרטינוס (ונרשמו אז בהתאמה, כמרטינוס השני ומרטינוס השלישי). וכך, כאשר האפיפיור החדש ב-1281 לקח את השם מרטינוס, הוא הפך למרטינוס הרביעי, כאשר למעשה הוא היה צריך לקחת את השם מרטינוס השני.
מרדכי אגייב

מרדכי (מקס) אגייב (31 במרץ 1928 - 22 באוגוסט 2013) היה מהנדס ישראלי, חתן פרס ביטחון ישראל.

ביוגרפיה

אגייב נולד בתל אביב, ילדם השישי של רודיון וקטיה אגייב. הוא סיים את לימודיו בגמנסיה הרצליה בשנת 1946 ובאותה שנה התגייס לפלמ"ח ושירת בקבוצת "גרעין הזיתונים", אשר פעלה עד 1947 במסגרת פלוגה א' של הגדוד הראשון והוכשרה ביישובי עמק יזרעאל. בנובמבר 1947 הצטרף אגייב למחלקה ח' ששהתה במעלה החמישה והשתתף בפריצת הדרך לירושלים. בפברואר 1948 הוא השתתף במבצע נחשון במסגרת הגדוד הרביעי של חטיבת הראל.
בתום מלחמת העצמאות למד אגייב הנדסת חשמל בטכניון ולאחר מספר שנים במגזר הפרטי הצטרף למפעל "אלתא" של תעשייה האווירית. במסגרת עבודתו, בה עסק עד פרישתו לגמלאות, קיבל בשנת 1982 את פרס ביטחון ישראל כחבר בצוות פיתוח של חברת "אלתא" שפיתח מערכת עבור משרד הביטחון.
אגייב נפטר ב-22 באוגוסט 2013 אחרי מחלה קשה.
גוסטב סוונסון

קריירה

סוונסון החל לשחק בילדותו בקבוצה מקומית בעיר הולדתו, וכשהיה בן 14 הצטרף לקבוצת גטבורג. בשנת 2007 הוא סייע לקבוצה לזכות באליפות שוודיה, ואף היה מועמד לתואר השחקן הצעיר של העונה בשוודיה. 
ב-1 בספטמבר 2010, חתם סוונסון על חוזה ל-3 שנים בבורסאספור הטורקית. 
ב-7 ביולי 2012, חתם סוונסון על חוזה ל-3 שנים בטאבריה סימפרופול מליגת העל האוקראינית. ב-31 באוגוסט 2012 ערך סוונסון את הופעת הבכורה שלו בליגה. באותה העונה, במהלך פגרת החורף, קרע סוונסון את הרצועה הצולבת בברכו, ונאלץ לעבור תקופת החלמה ממושכת.
ב-23 במרץ 2014, חזר סוונסטו לקדנציה נוספת בגטבורג בה חתם על חוזה ל-4 שנים.
ב-14 בינואר 2016, חתם סוונסון על חוזה ל-3 שנים במועדון הסיני גואנגג'ואו R&F.
ב-30 בינואר 2017 חתם סוונסון בסיאטל סאונדרס האמריקאית.

נבחרת לאומית

לזכותו של סוונסון 24 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של שוודיה, במדיה הופיע באליפות אירופה עד גיל 21 אשר נערכה בשוודיה בשנת 2009. באותו הטורניר כבש סוונסון את שערו היחיד במדי הנבחרת הצעירה במשחק נגד בלארוס במסגרת שלב הבתים.
ב-25 בינואר 2009 ערך סוונסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של שוודיה במשחק חוץ מול ארצות הברית אשר הסתיים בניצחון הנבחרת השוודית בתוצאה 3-2.
צדק (מוסר)

תפיסת הצדק בדתות


הצדק נחשב בדתות השונות כתכונה חיונית. ביהדות מופיעה הקריאה "צדק צדק תרדוף" (דברים ט"ז 20) וכן "ושפטתם צדק בין איש ובין אחיו" (דברים א' 16). בדברי הנביאים קיבל מושג הצדק גם משמעות חברתית- "צדק חברתי".
בנצרות הכתירו את תכונת הצדק כתכונה השמינית לאחר שבע המידות השמימיות.

אריסטו

לפי הפילוסוף היווני אריסטו האדם הצדיק הוא האדם הטוב- בעל הסגולה הטובה. אדם זה הוא אדם המשתמש בשיקול דעתו לשם מימוש מהותו כאדם. משמע, האדם המממש את מהותו כאדם הוא גם אדם טוב. האדם הצדיק-הנבון הוא מי שבוחר בעיקרון "שביל הזהב" ("דרך האמצע") ומשתמש בה כהלכה על ידי שימוש בשיקול דעתו בבחירת מעשיו. מעשה שראוי לעשותו הוא המעשה המתאים לגמרי לסיטואציה, זהו המעשה השקול. לפי משנתו של אריסטו, המימוש העצמי של האדם, ה'צדק': "הטוב העליון" המכונה אושר, תלוי באדם עצמו ואך ורק בו.

אפלטון

אפלטון יוצא נגד הגישה המסורתית לפיה צדק הוא לתת לכל אחד את שלו, או את המגיע לו ומוסיף על כך התניות. בפוליטיאה הוא מפתח את הרעיון שרק המלך הפילוסוף ידע לתת לכל אדם את הרצוי לו.

תומאס הובס

גישה שונה למושג ה'צדק' ניתן למצוא בדבריו של הפילוסוף הבריטי תומאס הובס, הטוען כי הצדק תלוי ביחסים שבין אדם לחברו.
לפי הובס כל בני האדם נולדו עם יצר הרע. מטרת החברה האנושית היא לשים לפרט גבולות וחוקים על מנת שיוכל לחיות בחברה אנושית ומוגנת.
על פי הובס האדם הנוהג בצדק הוא זה שמוכן להתחייב לאמנה או להסכם בין אנשים, כדי לממש את מהותו כאדם.

גרמי בנתם

גרמי בנתם, פילוסוף אנגלי שחי בין המאה ה-18 ל-19, האמין שעקרון הצדק החשוב ביותר, בשביל מחוקקים ותושבים כאחד, הוא עקרון התועלתנות: "האושר הגדול ביותר למספר הגדול ביותר." הדבר הנכון לעשות, לפי פילוסופיית התועלתנות, הוא הדבר אשר יגרום לסכום האושר או העונג הגדול ביותר, ללא שפיטתם של התענוגות או הרצונות של אנשים.
גרמי מציע את ההצדקה הבאה למשנתו: כל מה שאנחנו, כבני אדם, עושים, מונע על ידי רגשות של כאב או עונג. הם "השליטים האבסולוטיים" שלנו, לפי בנתם. לפיכך, מהם נובע הסטנדרט של מה נכון ומה לא נכון.
בשביל המטרה של מציאת הדרך הטובה ביותר למקסם את האושר הקולקטיבי של החברה, תועלתנים מציעים מדע של מוסר, בו כל התענוגות והמכאובים של כל בני האדם נמדדים על סולם אחיד של מרדידה לפי עוצמתם ומשיכות זמנם.

עמנואל קאנט

חמש שנים אחרי שבנתם פרסם את משנתו התועלתנית בספר "הקדמה לעקרונות המוסר והמשפט", עמנואל קאנט, פילוסוף פרוסי, פרסם את ספרו "הנחות יסוד למטפיזיקה של המידות", בו מותח ביקורת על התועלתנות ומציג את משנתו הפילוסופית. לפי קאנט, מה שנותן משמעות לפעולה אינן השלכותיה אלא המניע עליה היא מבוססת. המניע חייב להיות של המניע של חובה מוסרית, לעומת המניע השגוי בעיני קאנט, שהוא האינטרס העצמי - לעשות משהו כי זה יעזור לי, לא לעשות משהו כי זה יגרום לי להרגיש רע.
אך זה לא מספיק שהמניע יהיה של חובה מוסרית, קאנט טוען. על האדם המוסרי להציב לעצמו חוקים שלפיהם הוא יפעל תמיד, ללא כל קשר לתוצאות פעולותיו. חוקים אלו, על פי קאנט, נובעים אך ורק מההיגיון האנושי, בניגוד לרגש. כאשר אדם ניגש לקבוע מה יהיו החוקים אשר ינהיגו את מעשיו, עליו לשאול את עצמו שתי שאלות. הראשונה היא האם ניתן להפוך חוק זה לחוק אוניברסלי ועדיין להצליח ליישם אותו. המבחן השני של חוק שהצבת לעצמך הוא האם הוא מתייחס לבני אדם כתכלית בעצמם, בניגוד לחוק המתייחס לבני אדם כאמצעי, כדרך להשיג מטרות כמו רווח אישי או רווחת החברה הכללית. הסיבה, לפי קאנט, מדוע זה לא נכון להתייחס לבני אדם כאמצעים היא שהם יצורים רציונליים, המסוגלים לחשוב בצורה הגיונית. לפיכך, הם ראויים לכבוד.
קציר-חריש

היסטוריה

ביולי 1992, במסגרת התוכנית לאיחוד רשויות מקומיות, אוחדו היישובים קציר וחריש למועצה מקומית אחת בשם "טל-עירון", שהייתה ה"כוכב" הצפוני ביותר בתוכנית "יישובי הכוכבים". בשנת 1995 הוסב שם המועצה המקומית ל"קציר-חריש".
ביוני 2012, במסגרת קידום הפיכת חריש לעיר, חתם שר הפנים על צו להפרדת הרשויות. היישוב קציר הועבר לתחום שיפוטה של מועצה אזורית מנשה, והמועצה המקומית חריש חזרה להיות רשות מוניציפלית בפני עצמה. ההפרדה בוצעה בפועל באוגוסט 2012.

קציר

היישוב קציר הוקם בשנת 1982 ויועד ל-30 משפחות. בשנת 1987 אושרה תוכנית מקיפה יותר ליישוב שכללה בניית מאות יחידות דיור נוספות. למרות זאת, עד שנת 1990 הכיל היישוב פחות מ-30 משפחות.
בשנת 1990, בשל הצורך לספק מגורים לעולים מברית המועצות, הוקמה מדרום מזרח לגבעה המערבית הגבעה המרכזית שאוכלסה במשפחות עולים רבות, שמספרן פחת בשנים האחרונות. בשנת 1994 אושרה תוכנית מתאר מקיפה ליישוב המרחיב את אזורי הבנייה בגבעה המערבית, מגדיר שטחי בנייה לגבעה המרכזית וכן מגדיר שכונה נוספת לבנייה עתידית - הגבעה המזרחית. באוקטובר 2015 החלו עבודות הפיתוח בגבעה זו.
בשנת 1995 ניסו להתיישב עאדל ואימאן קעדאן בקציר אך סורבו. הם עתרו לבג"ץ ובשנת 2000 ניתן פסק הדין שאוסר החכרת קרקעות ליהודים בלבד. בעקבות פסק הדין מספר משפחות מבאקה אל-גרבייה מימשו את זכותם ועברו להתגורר בקציר.
כיום אין ועדת קבלה ביישוב.

חריש

חריש הוקם בשנת 1982 כקיבוץ וננטש בשנת 1993, למעט פלוגת מג"ב ששכנה בו. כחלק מתוכנית "יישובי הכוכבים" על אדמות הקיבוץ הנטוש הוקם היישוב חריש ובו כ-300 יחידות דיור. משרד השיכון השקיע רבות בתשתיות היישוב ובתכנונו, אך פיתוחו של היישוב נכשל. מרבית הרחובות היו ריקים, והאוכלוסייה המעטה השוכנת בו היא חלשה.
בשנת 1996 הובאו ליישוב כ-70 אנשים מבני חמולת קראג'ה מרמלה, לאחר סכסוך דמים ממושך בינם לבין חמולת ג'רושי. בשנת 2003 הוקם במקום גרעין תורני של כ-50 משפחות.
בשנים האחרונות בחריש יש תנופת בנייה, ובין השנים 2015–2017 אוכלוסיית העיר שילשה את עצמה ואף יותר.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2011, יש בקציר-חריש 3,312 תושבים.
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
יעל בורשטיין

ביוגרפיה

יעל בורשטיין נולדה בשנת 1974, בוגרת תואר ראשון בהצטיינות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים בין השנים 1997–2001, בשנת 2001 למדה במסגרת תוכנית לחילופי סטודנטים בבית הספר לאמנות חזותית בניו יורק, ארצות הברית. בשנת 2003 למדה בסמינר לתרבות ואוצרות- לימודי תרבות, קמרה אובסקורה בית הספר לאמנות בתל אביב-יפו, בין השנים 2005–2007 למדה בלונדון, במסגרת התואר השני שלה בקולג' המלכותי לאמנות.
בשנת 2011 החלה בורשטיין ללמד במחלקה לתקשורת חזותית במרכז האקדמי ויצו חיפה, בין השנים 2003–2005 לימדה במחלקה לתקשורת חזותית במכללת שנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב. בין השנים 2007–2015 לימדה תקשורת חזותית במכללה האקדמית לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים.
טכנולוגיית חלל

טכנולוגיית חלל היא כל טכנולוגיה הקשורה לכניסה ואחזור כלים, מכשירים, קרינה או צורות חיים מן החלל. כוללת בתוכה עיסוק ברדיו טלסקופ, משגר, חלליות, לוויינים, מעבורות חלל, תחנת חלל וחליפות חלל.
טכנולוגיית חלל פותחה בסוף שנת ה 50 של המאה 20 בארצות הברית.
טכנולוגיות כגון חיזוי מזג האוויר, שליטה מרחוק, GPS, טלוויזיה בלווין, וכמה מערכות תקשורת מוכרחות להסתמך על תשתית החלל ועל מדעי האסטרונומיה ומדעי כדור הארץ (באמצעות חישה מרחוק) כדי לקבל רווח מהטכנולוגיה בחלל.
מחשבים וטלמטריה היו בעבר טכנולוגיות מובילות שאולי נחשבו "טכנולוגיית החלל" בגלל שהן מוכרחות להסתמך על החללית בה הם נמצאים. הם היו קיימים לפני המירוץ לחלל של המלחמה הקרה (בין ברית המועצות וארצות הברית) אבל הפיתוח שלהם הואץ במידה רבה כדי לענות על הצרכים של תוכניות החלל של שתי מעצמות העל.
אמנם הם עדיין בשימוש היום בחלליות וטילים, יישומים פרוזאיים יותר, כגון ניטור מרחוק (באמצעות טלמטריה) של חולים, מפעלי מים, תנאי הכביש וכדומה, אך השימוש הנרחב במחשבים עולה בהרבה על יישומי חלל מבחינת הכמות והן מבחינת המגוון של היישומים.
החלל היא סביבה זרה מאוד. בשביל לנסות לעבוד איתה נדרשות טכניקות חדשות וידע. טכנולוגיות חדשות מואצות על ידי המאמצים הקשורים לחלל והם לעיתים קרובות נוצלו לאחר מכן בפעילויות כלכליות אחרות. פעולה זו הייתה מועילה כלפי חסידי החלל וחובביו לטובת השקעה של כספי ציבור בפעילויות שטח ותוכניות. יריביהם הפוליטיים כנגד באו בטענה כי יהיה הרבה יותר זול לפתח טכנולוגיות ספציפיות ישירות אם הם מועילים.
דנה לוי

ביוגרפיה

נולדה וגדלה ברמת גן. במשך שנים רבות מילדותה ועד אחרי צבא רקדה בלט קלאסי ומודרני. מגיל צעיר היא כותבת שירים, סיפורים קצרים ופרוזה.
בהיותה בת 22 החלה לוי לנגן, להלחין ולשיר. למדה שנה בבית הספר למוזיקה "רימון", שם הרכיבה את להקתה הראשונה – להקת "ננה". עם להקת "ננה" הופיעה במשך שנה ברחבי ישראל בביצוע שירים מקוריים בעברית שלה ושל הזמרת השנייה, אדוה ליה ישראל.
ב-2006 הקליטה דנה לוי את Grace, הסינגל הראשון שלה.
בשנים 2010-2009 הייתה שותפה כמלחינה, כותבת ומבצעת בפרויקט "האלכימיסט" של נטי (נטע) וייסמן. וייסמן הוציא את הפרויקט כאלבום ולוי שרה שם ארבעה שירים, ששניים מהם נכתבו והולחנו על-ידה.
לוי תרמה קולות לאלבומים שונים, ביניהם "עבודת בית" של נתי אורנן.
ביוני 2012 יצא אלבום הבכורה שלה LOOK AT I, אותו הפיקה ביחד עם יונתן דגן (J.Viewz) ואורי קליינמן. את יציאת האלבום ליוותה בהופעות של שירים מתוכו. האלבום כולל עשרה שירים בשפה האנגלית והוא נושא את שמו של אחד משיריו. את כל שירי האלבום כתבה, הלחינה ושרה דנה. באלבום שיתפו פעולה הפסנתרן רוסלן סירוטה, המוזיקאי יוני פוליקר, החצוצרן ארתור קרסנובייב מלהקת "התפוחים" והמתופף איסר טננבאום מלהקת "רוקפור". בכתבה באתר Mynet מנה גיא בניוביץ' את LOOK AT I כאלבום הבכורה הטוב של שנת תשע"ב וכאחד מעשרת האלבומים הטובים של השנה. שירי האלבום, ובעיקר השיר Galaxy, הושמעו רבות ברדיו 88FM.
חבל הריין

חבל הריין (או ריינלנד, בגרמנית: Rheinland) הוא שמו של האזור השוכן לגדות החלק הצפוני והמרכזי של נהר הריין בגרמניה. 
 
אורכו של האזור מגבולו הצפוני (דיסלדורף) ועד גבולו הדרומי (קובלנץ) הוא כ-150 ק"מ. למרות שנהר הריין (הזורם מדרום לצפון) מגדיר את האזור, גם אזורים המרוחקים עד כ-70 ק"מ ממנו לכיוון מערב ומזרח משתכיים אליו. שטחו של האזור כ-20,000 קמ"ר.
המושג "חבל הריין" אינו מציין את אזור הריין לכל אורכו של הנהר. בנוסף, "ריינלנד" אינו אזור פוליטי רשמי בימינו; בתחומו נמצאים שטחים של שתי מדינות בגרמניה: נורדריין-וסטפאליה וריינלנד-פפאלץ.
יותר מכל, הגדרתו של האזור תרבותית: לתושבי חבל הריין שפה משלהם (קֵלְש) וכן מאכלים, מוזיקה, אמנות ופולקלור. האזור ידוע כאי של רצינות פחותה, נינוחות, אהבת החיים וחוסר רשמיות בהשוואה לאזורים אחרים בגרמניה.
שתי הערים הגדולות והחשובות באזור הן קלן, המייצגת נאמנה את אופי האזור ותרבותו, ובון. בריינלנד, ובמיוחד לאורך הריין, קיימות ערי-מרפא (עיירות נופש) רבות; בשמותיהן של רבות מהן קיימת התחילית באד, שפירושה בגרמנית - מרחצאות. שתיים מהידועות שבעיירות אלו הן באד מינסטראייפל (Bad Münstereifel, אחד המקומות המתוירים ביותר בגרמניה) ובד הונף (Bad Honnef).

התקופה הרומית

עם הלגיונות הרומיים, התיישבו בחבל הריין ככל הנראה גם יהודים. ישנה עדות כתובה לנוכחות יהודית בחבל בתחילת המאה ה-4: צו משנת 321 לספירה (תקופת הקיסר קונסטנטינוס), השמור בספריית הותיקן, כולל הנחיות לנציב הרומי של העיר קלן לגבי יחסיו עם הרב המקומי.

המאות ה-19 וה-20

ב-1824 הוקם מחוז ריילנד במסגרת פרוסיה מאיחוד מחוזות "הריין התחתי" ו-"יוליך-קלווה-ברג", ובירתו הייתה קובלנץ. 
חוזה ורסאי, שנחתם ב-1919, קבע כי לגרמניה אסור יהיה להכניס צבא לאזור או לבנות בו ביצורים, כדי ליצור חיץ בין גרמניה ובין צרפת, לוקסמבורג, בלגיה והולנד. בעקבות החוזה גם הופרד מהריינלנד חבל הסאר, והועבר לשליטת חבר הלאומים, עד שחזר בהחלטת משאל עם, לשליטת גרמניה. 
במהלך שנות ה-20 נכנסו לריינלנד, ובייחוד לחבל הרוהר (אשר כיום אינו מוגדר כחלק מחבל הריין) גם כוחות צבא צרפתיים, בלגיים ובריטיים בעקבות אי כיבוד של חוזה ורסאי על ידי הגרמנים, ובראש ובראשונה תשלום הפיצויים לצרפת. חוזה לוקרנו מ-1925 חזר על הסעיפים המדברים על פירוז החבל, ובעקבותיו החלו לצאת כוחות הצבא הזרים.
בראשית 1936 הורה אדולף היטלר לפלוש לחבל הריין, האזור הגובל עם צרפת, שהיה מפורז על פי חוזה ורסאי. חלק ממפקדי הצבא הגרמני התנגדו לצעד, אך הסכימו לאחר שכנוע מהיטלר כי צרפת ואנגליה לא יעשו דבר, והצבא הגרמני נכנס לאזור בניגוד לחוזה ורסאי ולהסכמי לוקרנו. 
לימים בהתייחסו לפלישה לחבל הריין אמר היטלר:
48 השעות שלאחר הכניסה לחבל הריין היו המתוחות ביותר בחיי. אילו נכנסו הצרפתים אז לחבל הריין, היינו צריכים לסגת כשזנבנו בין רגלינו, מפני שכוחות הצבא שעמדו אז לרשותנו לא היו מספיקים אפילו להתנגדות צנועה
— ס. כהן "היסטוריה דיפלומטית של המאה ה-20" חלק ב' עמוד 165
העדר התגובה מצד צרפת, והמחאה הרפה מצד בריטניה, נתפסו כעוד נדבך במדיניות הפיוס כלפי גרמניה של ערב מלחמת העולם השנייה.
ב-1946, אחרי תום מלחמת העולם השנייה, חולק המחוז בין שתי מדינות בגרמניה המערבית - נורדריין-וסטפאליה וריינלנד-פפאלץ.
קלרה שומאן

ביוגרפיה

קלרה ויק שומאן נולדה ב-13 בספטמבר 1819 בלייפציג שבגרמניה. אביה, פרידריך ויק, מורה לנגינה בפסנתר בעל אופי נוקשה, נהג לשכתב את יומניה ולקבוע את סדר יומה. אמהּ, מריאנה טרומליץ, פסנתרנית מקצועית, לא יכלה לשאת את חייה במחיצת אביה השתלטן, והתגרשה ממנו. אחיה הבכור ריכרד נפטר ממחלה קשה.
בנעוריה למדה נגינה בפסנתר והלחנה ומגיל 13 נודעה כמלחינה מוערכת ופסנתרנית מחוננת שהרבתה להופיע עד לנישואיה לרוברט שומאן. רוברט, תלמיד ומעריץ של אביה, התאהב בקלרה, הצעירה ממנו ב-9 שנים, אך נדחה על ידי האב שהתנגד לנישואים וניסה למנעם. השניים נישאו ב-1840, מה שהביא לעצירת הקריירה שלה. ימיה ולילותיה הוקדשו לרוברט בעלה, לביתה ולמשפחתה: היא ניהלה את הקריירה של בעלה, ערכה, תיקנה וביצעה את יצירותיו, ילדה 8 ילדים, ובין כל אלה אף הספיקה להלחין כמה יצירות. בהופעות משותפות ברחבי גרמניה הפיצה את יצירותיו וזכתה להערצת הקהל.
בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19, החלה להתדרדר בריאותו הנפשית של רוברט. קלרה החלה לפרנס את משפחתה והמשיכה במסע הופעות, עם רפרטואר עשיר ומגוון הכולל בנוסף ליצירותיו של רוברט גם ביצועים עשירים של מלחינים מוקדמים כבאך, מוצארט ובטהובן. רוברט אושפז ב-1854 בבית חולים לחולי נפש, בעקבות ניסיון התאבדות, ועל פי בקשתו מיעטה קלרה לבקרו.
לאחר מותו של רוברט שומאן, ב-1856, התמקדה בעיקר בהפצת המוזיקה שלו. היא נסעה ללונדון לתקופות ממושכות והמשיכה להופיע ברחבי גרמניה.
ב-1878 החלה ללמד כמורה לפסנתר בקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט, שם זכתה להערכה על תרומתה לשיפור הטכניקה של הנגינה המודרנית בפסנתר. היא עבדה שם עד ל-1892, וכעבור 4 שנים, ב-20 במאי 1896, נפטרה, ונקברה בבית הקברות הישן בבון.

חיים אישיים

בשנים הראשונות לנישואיה כתבה יומן יחד עם בעלה. בעלה גם חיבר למענה את החמישייה לפסנתר במי במול מז'ור שנכתבה ערב חתונתם ב-1840, ואת החלק הראשון מתוך הקונצ'רטו בלה מינור - הקונצ'רטו לפסנתר בן שלושה החלקים היחיד שכתב. היא ניסתה לשכנע אותו שלא להסתפק בכתיבת מוזיקה לפסנתר, אלא גם עבור תזמורת.
בספטמבר 1853 נפגשה לראשונה עם יוהנס ברהמס, שהגיע לביתה עם מכתב המלצה מהכנר יוזף יואכים. בעקבות מחלתו של רוברט שומאן התהדקו קשריה עם ברהמס במידה רבה. היא וברהמס שיתפו פעולה ביצירה מוזיקלית ובפרסום יצירותיו של שומאן. שומאן מת בשנת 1856, והקשר שלה עם ברהמס נמשך גם לאחר מותו. חוקרים מעריכים כי הקשר בין קלרה וברהמס היה אפלטוני, על אף שהיה רגשי וסוער.
ברהמס אמנם ניהל מספר רומנים אחרים בחייו, אך הוא לא נישא מעולם. לאחר מותו של שומאן, כתב ברהמס את הקונצ'רטו לפסנתר אופוס 15 ברה מינור, כנראה בהשראת יחסיו עם בני הזוג שומאן. דרכיהם של ברהמס וקלרה נפרדו, אך הם המשיכו לשמור על קשר והתכתבו במשך שנים רבות. כשנודע לו דבר מותה הגיע ממרחק 40 שעות נסיעה כדי להשתתף בהלווייתה.
גם הכנר יוזף יואכים נחשב ידיד קרוב שלה. הם הרבו לשתף פעולה, ויש הטוענים שניהלו קשר רומנטי.

הנצחתה

דמותה של קלרה שומאן הופיעה בסרטי קולנוע אחדים. בסרט "שיר האהבה" (Song of Love) משנת 1947 גילמה קתרין הפבורן את קלרה שומאן, פאול הנרייד גילם את רוברט שומאן ורוברט ווקר גילם את יוהנס ברהמס. 
בשנת 1954 גילמה את דמותה לורטה יאנג בפרק בסדרת הדרמה "המופע של לורטה יאנג".
בשנת 2008 גילמה מרטינה גדק את דמותה בסרט "קלרה האהובה" (Geliebte Clara). 
דיוקנה של קלרה שומאן הופיע על שטר של 100 מארק גרמני, שהיה בשימוש מתחילת 1989 ועד המעבר לאירו בתחילת 2002. בצדו האחורי של השטר מופיע הבניין הישן של קונסרבטוריון הוך, שבו לימדה. הבניין נהרס בהפצצה במלחמת העולם השנייה, ובבניין החדש של הקונסרבטוריון נקרא 
האולם הראשי על שמה.
גבריאל פוץ

תחילת דרכו

פוץ נולד ב-26 בינואר 1859 בעיר מץ שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה, למשפחה בעלת עבר צבאי. לאחר מלחמת צרפת-פרוסיה, הפכה מץ לחלק מהקיסרות הגרמנית, ומשפחתו של פוץ, שבחרה לשמור על אזרחותה הצרפתית, גורשה משם. פוץ למד באקול פוליטכניק, התגייס לצבא צרפת בשנת 1879, ושרת בחיל הארטילריה. בין השנים 1881–1882 הוא לחם נגד מורדים בתוניסיה, בין 1885–1887 הוא לחם במלחמת סין-צרפת, בין 1896–1899 הוא השתתף במשלחת השנייה למדגסקר, ובין 1900–1901 הוא שרת בסין כחלק מהכוח הצרפתי שהשתתף בדיכוי מרד הבוקסרים. בשנת 1909 הועלה לדרגת קולונל, בשנת 1911 הועלה לדרגת גנרל של בריגדה, וב-1913 קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-28. ב-1 ביולי 1914 הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה.

אחריתו

לאחר פרישתו, חי פוץ בעיר הולדתו מץ, שחזרה לשליטת צרפת. הוא מת ב-22 בפברואר 1925 והוא בן 66. גופתו הועברה אל האינווליד בפריז.
4K

4K (נקראת גם 2160p) רזולוציה לאמצעי צילום ותצוגה כגון טלוויזיות, מצלמות ומסכי מחשב, המציגה סדר גודל של כ-4,000 פיקסלים לרוחב המסך. באופן מדויק רזולוציה העומדת על 3840 על 2160. הטכנולוגיה קיימת במספר טלוויזיות והתקני צילום. בענף הקרנת הסרטים, יוזמות קולנוע דיגיטלית (DCI) היא תקן 4K הדומיננטי. בטלוויזיה ובצרכנות התקשורת, 4K UHD או UHD-1 הם תקני 4K דומיננטיים.
בגלל שבמסכים דיגיטליים התמונה מורכבת ממספר גדול של נקודות צבע הנקראות "פיקסלים", מספר פיקסלים גבוה יותר משמעותו תמונה חדה ומציאותית יותר. רזולוציית ה-4k הגיעה לתפוצה רחבה לאחר שהטכנולוגיה הנפוצה הקודמת הייתה HD ועמדה על כרבע מכמות הפיקסלים בהשוואה ל-4k.

בישראל

בשוק התקשורת בישראל נכון ל-2018 טכנולוגיית השידור הנפוצה היא HD (בעברית: "הבחנה גבוהה"). HD מציגה 1,920 פיקסלים לרוחב על 1,080 פיקסלים לאורך, רבע מאשר ב-4K
תקן שידור ה-HD בישראל אצל החברות Yes הוא-2160P ו-50 פריימים לשנייה ו-HOT הוא 2160p ו-50 פריימים לשנייה. 
תאגיד השידור הישראלי הצהיר שיחל לשדר בטלוויזיה ובדיגיטל ברזולוציית 4K וב-1 בנובמבר 2017 הפיץ לראשונה סרטון באיכות 4K בערוץ היוטיוב של כאן ובערוץ הטלוויזיה כאן 11 ושידר את כל משחקי מונדיאל 2018 ב-4K.
חברת yes מספקת סדרות מקור שמוצגות באיכות 4K ומציעה ממיר תואם אשר תומך ברזולוציה. כמו כן חברת HOT מציעה ממיר תומך וחברת פרטנר TV מספקת ממיר 4K לכל לקוחותיה.

בעולם

בין ספקיות התוכן באירופה וארצות הברית המשדרות ב-4K נמצאות נטפליקס, אמזון, סקיי וה-BBC. סוני מהחלה בדצמבר 2017 שירות VOD בארצות הברית באיכות 4K. באוקטובר 2017 פיפ"א הודיעה שכל שידורי מונדיאל 2018 יהיו באיכות 4K HDR‏.
עבור גיימרים (שחקני מחשב) ה-4K מהווה הבטחה מיידית יותר, לפחות על הנייר, כיוון שמשחקים יכולים לעבוד תאורטית בכל רזולוציה. אבל פה קיימת מגבלה אחרת – עוצמת העיבוד הגרפי שנדרשת כדי להציג משחקים עכשוויים ב-4K היא אדירה אפילו יחסית לדור האחרון של החומרה. סוני כבר הצהירה שפלייסטיישן 4 תוכל אמנם להציג סרטים וצילומים ב-4k אבל לא תריץ משחקים ברזולוציה זו, ומיקרוסופט טוענת שחלק ממשחקי Xbox One יוכלו לתמוך בה, אבל עדיין לא ברור עד כמה תצליח לקיים את ההבטחה.  

צגים

מותגי הטלוויזיה המובילים המייצרים טלוויזיות 4K הם סמסונג, LG, סוני, פיליפס, הייסנס .

כבלים תואמים

רזולוציה חדה יותר דורשת פס רחב יותר עבור תעבורת נתונים לטלוויזיה. כבל מסוג HDMI 2.0 תומך בצורה מלאה ב 4K ויכול להכיל בצורה חלקה וידאו באיכות 2160p בקצב של 60 פריימים בשנייה.