V15

V15 או ניצחון 2015 הייתה תנועה ישראלית על-מפלגתית שנוסדה לקראת הבחירות לכנסת ה-20 (שנערכו ב-17 במרץ 2015) כדי להחליף את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. התנועה כשלה במטרתה זו.
התנועה פעלה במהלך מערכת הבחירות לכנסת ה-20, בדרכים של "ציד קולות" וקמפיין ציבורי בחוצות ובאינטרנט, שבהם נמתחה ביקורת על מעשיה של הממשלה בראשות נתניהו. התנועה ניסתה להעלות את אחוזי ההצבעה של גוש המרכז-שמאל.
בנובמבר 2015 מוזגה התנועה עם תנועת "קול אחד" לתנועה חדשה בשם "דרכנו".

הקמה

התנועה הוקמה בדצמבר 2014, על ידי איתמר ויצמן ונמרוד דוויק. בכנס ההקמה, שבו נשא דברים ראש השב"כ לשעבר יובל דיסקין, הונחו היסודות לפעילותה של התנועה במחקר, בשטח, ברשת האינטרנט ועוד. לאחר הקמתה סיכמה התנועה על שיתוף פעולה עם תנועת "קול אחד".

פעילות

לאורך התקופה שלפני הבחירות לכנסת ה-20 ניהלה התנועה קמפיין למען החלפת השלטון בישראל תחת הסיסמה "פשוט מחליפים". מטרת הקמפיין הייתה שכנוע בחשיבות החלפת השלטון והפגת הפחד משינוי. מערך השטח של הארגון כלל מטות בערים בישראל, במטרה להעלות את אחוזי ההצבעה בקרב אנשי מרכז ושמאל. פעילות ציד קולות של התנועה, שנעשתה באמצעות הסברה מדלת לדלת, הגיעה אל מעל ל-100 אלף מצביעים פוטנציאליים במטרה להוציא אותם להצביע. התנועה הפיקה חומרי הסברה וסרטונים.
עם קבלת תוצאות הבחירות התברר שהתנועה כשלה במשימתה להחלפת הממשלה - מפלגת הליכוד הגדילה את כוחה ל-30 מנדטים וב-14 במאי 2015 הושבעה ממשלת נתניהו הרביעית. מנתוני הצבעה עולה כי במקומות שפעלה התנועה עלו אחוזי ההצבעה בשיעור של בין 0 ל-3 אחוזים. עם זאת, בכלל מדינת ישראל עלו אחוזי הצבעה בבחירות לכנסת ה-20 בשיעור של 4.6%.
התנועה המשיכה בפעילותה לאחר הבחירות לזמן קצר, ולאחר מכן מוזגה עם "קול אחד" לכדי תנועה חדשה בשם "דרכנו".

חקירת הפעילות על ידי תת-ועדה של הסנאט האמריקאי

תת-ועדה של הסנאט של ארצות הברית קבעה כי בעקבות שיתוף הפעולה של ניצחון 2015 עם "קול אחד", עשתה התנועה שימוש בתשתית שנבנתה בעזרת 349 אלף דולרים שהעביר משרד החוץ האמריקני לארגון "קול אחד" בשנת 2014 כדי לתמוך בקידום פתרון שתי המדינות. לפי הדוח של תת-הוועדה השתמשה "קול אחד" בכסף לצורך קמפיין שכלל "הרחבת הנוכחות ברשתות החברתיות, בניית מאגר בוחרים גדול יותר, ושכירת חברת ייעוץ פוליטי אמריקנית כדי שתכשיר פעילים ומנהלים בשיטות ניהול קמפיין עממי למען תמיכה בתהליך השלום הישראלי־פלסטיני". הארגון השתמש בתשתיות אלה כדי סייע לקמפיין של ניצחון 2015. כך למשל, הפעילים שגויסו ואומנו בתקופת המענק ממשרד החוץ האמריקני נרתמו לפעילות ניצחון 2015. "קול אחד" דיווח על כך לקונסול האמריקני הכללי בירושלים, אך זה אמר שלא קרא את האימיילים בעניין משום שהיו ארוכים מדי. הסנטורים קבעו כי מחלקת המדינה לא הציבה מלכתחילה תנאים לגבי השימוש בכסף ולכן לא נעברה עבירה, אולם נמצאו כשלים בדרך שבה מקצה הממשל כספים לעמותות והאופן שבו הוא מפקח עליהם. יושב ראש תת-הוועדה, הסנטור רוב פורטמן, אמר כי הדבר לחלוטין אינו מקובל שנעשה שימוש בכספי משלם המיסים האמריקני לבניית תשתית של קמפיין פוליטי שנערך מיד לאחר סוף המענק נגד ידידתה הקרובה ביותר של ארצות הברית במזרח התיכון.

ביקורת

מראשית פעילותה של התנועה עלתה ביקורת כלפי פעילותה, בעיקר בקרב ארגוני הימין וכלי התקשורת המזוהים עימם. בסוף ינואר 2015 פתחה מפלגת הליכוד בקמפיין נגד "ניצחון 2015" שכלל ראיונות שונים בערוצי התקשורת ומסיבת עיתונאים בהשתתפות מירי רגב, ציפי חוטובלי, אופיר אקוניס, יריב לוין ודוד שמרון, שבה טענו בדבר מימון והתנהלות התנועה. "הליכוד" טען שהארגון משמש כשלוחה של רשימת "המחנה הציוני" תוך הפרת חוק מימון מפלגות, התלונן על כך בפני ועדת הבחירות המרכזית והגיש בקשה לצו מניעה נגד הארגון. לאחר שלא הצליח להוכיח את טענותיו ביטל "הליכוד" את בקשתו לצו מניעה, ולאחר מכן דחה ראש ועדת הבחירות המרכזית את עתירת "הליכוד", וחייבו בתשלום הוצאות בסך 48,000 ש"ח. בד בבד, התפרסמו כתבות ב"ישראל היום", אשר כינו את פעילות התנועה "פרשת העמותות 2" (באזכור לפרשת עמותות ברק), ושטחו טענות דומות לאלו שהופיעו בעתירה.
בעקבות פעילות התנועה, הודיע חבר הכנסת יואב קיש בחודש מרץ 2016 כי בכוונתו ליזום חוק, אשר נועד להגביל את סך התרומות לעמותות פוליטיות בתקופת בחירות. היוזמה קיבלה תמיכה מצד נתניהו. ב-20 במרץ 2017 אושר החוק בכנסת.
בדו"ח מבקר המדינה לעניין בחירות 2015 יש התייחסות גם ל"פעילות גופים חוץ-מפלגתיים", בלי לנקוב במפורש בשמו של גוף כלשהו. בדו"ח נאמר: "אין להתעלם מהמסרים הישירים שמצאו ביטוי בחלק מהפרסומים של הגופים החוץ-מפלגתיים, לרבות פרסומים הקוראים להחלפת הממשלה ואחרים המעודדים הצבעה עבור גושים שונים. חרף האמור, ובשים לב לחשיבותו של חופש הביטוי הפוליטי של יחידים וקבוצות בחברה דמוקרטית, הגעתי לכלל מסקנה כי לא ניתן לראות במסרים מעין אלו תעמולה מובהקת לטובת סיעה ספציפית עד כדי קביעה שנוצרה חזקה של זיקה ארגונית לסיעה מסוימת כלשהי."