google/wiki40b huggingface dataset:
ספריית הדוכס אוגוסט

היסטוריה

הספרייה נוסדה בשנת 1572 על ידי יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג.
במהלך המאה ה-17 היא הייתה הספרייה הגדולה ביותר מצפון להרי האלפים.
היא נקראה על שם אוגוסט הצעיר, דוכס ברונסוויק-לינבורג אשר הרחיב רבות את האוסף של הספרייה.
גנרלים וצבאות שמרו על הספרייה תחת הגנה מיוחדת ואוספיה כמעט ולא נפגעו מאז הקמתה. 
היא מכילה בסביבות 11,500 כתבי יד ו-900,000 ספרים ש-350,000 מתוכם הודפסו בין המאה ה-15 למאה ה-18, נכללים בהם גם אינקונבולה.
בין הספרנים שעבדו בה נמנה גוטהולד אפרים לסינג.
לספרייה חשיבות בינלאומית בכך שהיא מכילה אוספים מימי הביניים ותחילת אירופה המודרנית.
חוקרים ואנשי אקדמיה רבים מרחבי העולם עובדים ביחד עם צוות הספרייה בפרויקטים ומחקרים שונים.
קרחון פירוגוב

גילוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי משלחת סקר בריטית בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.

מקור השם

הקרחון נקרא על שמו של המדען והמנתח הרוסי ניקולאי פירוגוב שפיתח את מערך הבריאות המודרני בבולגריה במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה 1877-1878.
אתר (מיתולוגיה)

היסוד החמישי

האתר הוא גם קונספט מסתורי הקשור לאש. מושג יווני זה מגיע כנראה מבן-זוגו ה"אקאשה" ההינדי. ברשימת היסודות הקלאסיים, האתר הוא היסוד החמישי, יחד עם ארבעת האחרים: אש, אדמה, אוויר ומים. האתר מתאים לאש השמיימית. חמשת היסודות הללו אינם אלו המרכיבים את העולם, אלא דווקא אלו המחריבים אותו; אש (תבערה); מים (הצפות); אוויר (רוחות והוריקנים); אדמה (רעידות אדמה). בהקשר זה, האתר הוא חום מוקרן, כמו למשל, החום המוקרן מהשמש, שיכול להתפשט בחלל הריק.
תורת ארבעת (או חמשת) היסודות היא עתיקה ביוון, ומתוארכת לתקופה הפרה-סוקרטית. אך היא ותיקה אף יותר מכך במזרח הרחוק, והייתה מקובלת ונפוצה בהודו ובסין, שם היא מהווה בסיס הן לבודהיזם והן להינדואיזם, בעיקר בהקשר אזוטרי. המלה היוונית "אתר" נגזרת מהשורש ההודו-אירופי "את" ("אש", "שריפה"). משורש זה ככל הנראה גם נגזר שמה של אתיופיה, שמשמעותו בערך "פנים שרופות".
לב טוב (מחזה)

לב טוב הוא מחזה פרי עטו של גלעד עברון, שעלה בתיאטרון הבימה ב-25 ביוני 1999, בבימויו של חנן שניר.

העלילה

עלילת הקומדיה המקברית מתרחשת במועדון הימורים בטורקיה בו נופשים מטיילים ישראלים. למקום מגיע איש מאפיה בכיר שאחיו זקוק להשתלת לב. ביקורו אינו תמים ואינו נועד למטרת הנאה מהימורים גרידא, אלא כדי לבחור לאחיו החולה "לב טוב". בהיותו איש מאפיה הוא אינו ממתין לפרוצדורה רפואית, אלא מנסה לאמוד סביב גלגל הרולטה המסתובבת בלי הפסק מי מבין הישראלים יהיה המועמד המתאים להוציא ממנו את לבו.
המחזה מתייחס גם לרומן "המהמר" (הקוביוסטוס) של דוסטויבסקי בתארו את האווירה הסהרורית השורה על חבורת אנשים השקועה בהימורים עד צוואר, כמו גם בהצבת קוטב עלילתי משני אודות דודה עשירה שכולם ממתינים לבואה. עושרה, כך מבקש להאמין קרוב משפחתה המתגורר גם הוא במלון ההימורים, עשוי להצילו אותו מחורבן כלכלי. אלא שהדודה החריפה והמרושעת נופלת בעצמה בקסמי גלגל הרולטה ומפסידה את כספה מול עיניו האירוניות והבוחנות של איש המאפיה הממשיך לאמוד את בריאותם הנפשית והפיזית של המסובים לשולחן.

אמצעים תיאטרליים

הבמאי חנן שניר החריף את מאפייני הקומדיה המקברית באמצעות סגנון שהדגיש היבטים סהרוריים ולא ריאליסטים. כך למשל נתלו על התקרה סלים שמדי פעם נטפו דם על ראשי השחקנים, או באמצעות היפוך תפקודים סביב שולחן ההימורים, כאשר בכל פעם בעת סיבוב גלגל הרולטה, שעטו השחקנים בריצה סביב השולחן עד נפילת הכדור למקומו.
לסלו בבאי

הישגים

בשנת 2015 הוכיח שבעיית הכרעה של גרפים איזומורפיים ניתנת לחישוב בזמן קואזי-פולינומי, בהשוואה לפתרון נאיבי שרץ בזמן !n עבור קלט (גודל גרף) n.

אותות

ב-1993 זכה בפרס גדל, לצד שפי גולדווסר, סילביו מיקאלי, שלמה מורן וצ'ארלס ראקוף, על פיתוח המושג של מערכת הוכחה אינטראקטיבית.
בשנת 2015 נבחר לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, וזכה בפרס קנות'.
פדרו מורנס

חייו

פדרו מורנס נולד ב-17 בספטמבר 1948 בלאס ארנס שבביסקייה לחוסה מריה ודונה אנה, אביו חוסה, הוא בן למשפחת אצולה ספרדית. הוא למד משפטים באוניברסיטת נברה שבפמפלונה והמשיך ללימודי מינהל עסקים באוניברסיטת דיוסטו. יש לו תואר שני בניהול ספינות ובכלכלה ממכון ברמן לספינות וכלכלה.
בשנת 1979 פדרו מורנס התחיל לעבוד כעורך דין בחברה פרטית ובשנת 1991 החל לעבוד במשרד ממשלתי. בשנת 1994 הוא מונה למנהל תחום בניית ספינות במכון הלאומי לתעשייה. בשנת 1996 הוא הועבר למשרד ההגנה ובשנת 2000 למשרד הפנים.
בשנת 2009 הוא התחיל לעבוד בתפקידי ניהול במערכת תעשיות ביטחוניות הספרדית. בדצמבר 2011 הוא מונה לשר ההגנה.
לאחר סיום כהונת שר, בשנת 2017 פדרו מורנס מונה לשגריר ספרד בארצות הברית כיהן בתפקיד זה עד לספטמבר 2018.
מספנות ישראל

חברה פרטית

באפריל 1995 נמכרה החברה לקבוצה של משקיעים פרטיים בראשות סמי קצב, שלמה שמלצר ושלומי פוגל. הקונים התחייבו "להביא לכך שבהפעלת החברה יישמר יעודה כמספנה", אך לא נקבע משך הזמן שבו חלה התחייבות זאת.
בשנים 2002–2004 בנתה מספנות ישראל 3 סטי"לים עבור משמר החופים היווני תמורת 100 מיליון דולר, הספינות נקנו כדי לשדרג את יכולות משמר החופים היווני להתמודד עם איומי טרור ועם חדירות מהים, ושימשו לאבטחת האולימפיאדה שנערכה ביוון בשנת 2004.
באפריל 2004 נערכה מספנות ישראל להנפקה לפי שווי חברה של 400 מיליון ש"ח, אך ההנפקה לא יצאה לפועל ונשארה חברה פרטית.
ביולי 2014 נפטר אחד ממשקיעי החברה, שלמה שמלצר, וקבוצת שלמה הודיעה על מינויו של אסי שמלצר, כדירקטור חדש בחברת מספנות ישראל.

השקת צי ספינות חדשות

באוגוסט 2008 השיקה חברת מספנות ישראל, לראשונה מזה 30 שנים, אוניית צובר חדשה באורך של 90 מטרים ובדוחק של 4,750 טונות. האוניה היא מהגדולות ביותר שנבנו בישראל לצרכים מסחריים וללקוח בינלאומי. האונייה שהושקה הייתה הראשונה מתוך סדרה של 4 אוניות שהמספנה בנתה.
בשנים 2009–2011 יצרה ומסרה מספנות ישראל ספינות שלדג לניגריה, רומניה וגינאה המשוונית.
באוגוסט 2012 השיקה מספנות ישראל אוניית צובר חמישית.
במאי 2013 חשפה מספנות ישראל קורבטה Offshore Patrol Vessel חדשה - סער 72. המספנות מעריכות שהקורבטה תתאים לצורכי חיל הים הישראלי ולקוחות אחרים. אך במקום זאת, החליט ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לרכוש ספינות בגרמניה שזכו לכינוי סער 6.
ב-15 בדצמבר 2017 נמסרה ספינה ראשונה מדגם סער 72 לקפריסין.
במרץ 2018 עיכבה משטרת ישראל לחקירה באזהרה שלושה אנשים, בהם בכיר במספנות ישראל, בחשד לעבירות מתן שוחד לעובד ציבור זר והלבנת הון.

שרותי תיקון אוניות

למספנות ישראל הסכמים עם מדינות וחברות ספנות שונות, בכלל זה חיל הים הישראלי, הצי השישי של ארצות הברית, מנו ספנות, קצא"א, חברות הנמל בישראל, נמל חדרה וחברות ספנות בישראל ובעולם. לצורך זה מפעילה החברה מבדוק צף בכושר הרמה של 4,500 טון.
לינדזי מורגן

קריירה

מורגן החלה את הקריירה שלה בזמן לימודיה באוניברסיטת טקסס באוסטין, אחר כך עזבה אל לוס אנג'לס לרדוף אחרי חלום המשחק שלה. התפקיד האמיתי הראשון שלה היה בסרט "ריתוק" בכיכובו של ג'וש האצ'רסון שבו שיחקה מעודדת בשם אלקסיס. בשנת 2011, היא נחתה תפקיד מוביל בסרט של MTV בשם DisCONNECTED.
ב 17 באפריל 2012, TVLine דיווחה כי מורגן לוהקה בתפקיד קריסטינה דייוויס באופרת הסבון של רשת ABC ג'נרל הוספיטל עבור תפקיד זה מורגן הייתה מועמדת לפרס אמי עבור שחקנית צעירה בדרמה בשנת 2013. 
ב -20 באוגוסט 2013, הוכרז כי מורגן לוהקה בתפקיד משני בסדרת המדע בדיוני "המאה", בעונה השנייה השתדרגה לתפקיד ראשי, בסדרה היא משחקת עד היום, העונה השישית צפויה לצאת באפריל 2019.

חיים אישיים

לינדזי מורגן נולדה ביוסטון טקסס לאם מקסיקנית ולאב אירי יש לה אח גדול, אחות למחצה וחמישה אחים חורגים.
פרשת עמותות הליכוד

פרשת עמותות הליכוד הייתה פרשה אשר במסגרתה התנהלה חקירה משטרתית בשנים 2000 עד 2001 בחשד להפרה של חוק מימון מפלגות בגיוס תרומות לא חוקיות, בהיקף של מיליוני שקלים, עבור מסע הבחירות של בנימין נתניהו ומפלגת הליכוד במערכת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה. במסגרת החקירה נחקרו, אך לא הואשמו, בין השאר אהרן דומב מנכ"ל מועצת יש"ע ומוטי קרפל שעמד בראש תנועת "מנהיגות יהודית".בשנת 2001 נסגרו מרבית התיקים בפרשה מחוסר ראיות.

רקע

בשנת 1999, לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, לצורך מימון מסע הבחירות האישי של בנימין נתניהו לראשות הממשלה ומפלגת הליכוד, השתמשה המפלגה במספר עמותות לצורך גיוס תרומות. העמותות הוקמו סמוך למועד הבחירות, ופעלו תקופה קצרה בלבד. הן מומנו על ידי תרומות מגורמים פרטיים מישראל ומחו"ל, והן נטלו חלק פעיל בקמפיין. 
ב-27 בינואר 2000 פרסם מבקר המדינה את הדו"ח המנדטורי שלו בדבר חריגות מחוק מימון מפלגות, כפי שנעשה לאחר כל מערכת בחירות. בדו"ח כלל המבקר פירוט על חריגות של סיעות "הליכוד" ו"יהדות התורה". מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, העביר לחקירת המשטרה חשדות נגד הליכוד, לקבלת תרומה בלתי חוקית מגוף חוץ-מפלגתי. החשדות התייחסו למודעות שפרסם הנדבן האוסטרלי יוסף גוטניק בתמיכה בנתניהו, וכן לפרסום מודעות על ידי מועצת יש"ע התוקפות את מועמדותו של יצחק מרדכי, מודעות אותן פירש גולדברג כהבעת תמיכה בנתניהו. חשד נוסף שנחקר הוא של קשר בין מפלגת "מנהיגות יהודית" לבין הליכוד. המפלגה תמכה בנתניהו בתשדיריה, וגולדברג העלה חשד לפיו המפלגה הוקמה במימון הליכוד במטרה להשיג זמן שידור נוסף בשידורי תעמולת הבחירות בטלוויזיה. המשטרה לא מצאה קשר בינה ובין הליכוד.

החקירה

החקירה בדקה את פעולותיהן של העמותות, ביניהם פרסום מודעות תעמולה בעיתונות בשפה הרוסית אשר פורסמו על ידי עמותת "שלום לדורות", אשר קראו להצביע עבור נתניהו. במהלך החקירה הועלו נגד הליכוד חשדות נוספים, ובהם העברה של חצי מיליון שקל ממועצה אזורית מטה בנימין למועצת יש"ע, אשר שימשו על פי החשד למימון שלושה מסעות פרסום של המועצה בעיתונות שכותרתם: "אזרחים ההולכים בדרך", "השמאל מתפלל שנתפצל", ו"ערפאת לא יקבע". התברר ש מועצת יש"ע קיבלה את הכספים ממטה בנימין עבור פיתוח התיירות באזור, אך הכסף שימש בסופו של דבר למסעות פרסום בעיתונות. המשטרה המליצה להעמיד לדין את מנכ"ל מועצת יש"ע, אהרן דומב, על קבלת דבר במרמה, אך היועץ המשפטי לממשלה החליט לסגור את התיק.
לגבי התרומות של יוסף גוטניק, התברר כי כבר ב-1996 הוגשה ליועץ המשפטי לממשלה תלונה אודות המימון של גוטניק, אך הוא קבע כי לא מדובר בעבירה על חוק מימון מפלגות. מאחר ששיטת הבחירה הישירה הפרידה בין ריצת המפלגה לריצת מועמדה לראשות הממשלה, ומגבלות חוק המימון אינן חלות על הכנסות והוצאות שנועדו לקידום המועמד. היועץ המשפטי לממשלה כתב בעניין: "הסוגיה מעוררת מספר קשיים משפטיים, ובין היתר, שאלה היא אם האיסור שבחוק חל גם ביחס לבחירת ראש הממשלה, או שמא רק לגבי סיעה או רשימת מועמדים. בהתחשב בכך שבאכיפת איסור פלילי עסקינן, יש להביא בחשבון, כמובן, את התקדימיות של העניין, את הקשיים המשפטיים, ואת הסנקציות של מבקר המדינה. בהתחשב בכל נסיבות העניין, העובדתיות והמשפטיות, לא יינקטו הליכים פליליים".
מטול רימונים M-203

ה־M-203 הוא מטול רימונים לירי כדור בודד מתוצרת ארצות הברית. המטול יורה רימונים בקוטר 40 מ"מ מסוגים שונים ומיועד בעיקר למערך החי"ר הלוחם. קיימות גרסאות של מטול זה כנשק בפני עצמו אך לרוב המטול מחובר בתחתית רובה סער, לאורך הקנה. מטול ה-M-203 נפוץ בצבאותיהן של מדינות רבות ובהן ישראל, ארצות הברית, מצרים, צרפת, הודו ועוד.
מטול ה M-203 תוכנן במקור עבור רובה הסער M16, בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, אולם כיום הוא מותקן גם על סוגי רובים אחרים, כדוגמת ה-CAR15, ה-M4, גליל/גלילון, תבור ואפילו על קלשניקוב. המטול מתחבר לנשק על גבי המתפס הקדמי התחתון או במקומו.
ליסה רנדל

חייה

רנדל למדה בתיכון סטויווסנט היוקרתי בניו יורק, בכיתה בה למד גם הפיזיקאי בריאן גרין, וסיימה את לימודיה ב-1980. היא קיבלה תואר BA מאוניברסיטת הרווארד ב-1983, ושם גם השלימה את עבודת הדוקטורט שלה ב-1987, בהנחייתו של הווארד ג'ורג'י (Howard Georgi). לאחר תקופה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, עבודת בתר-דוקטורט במעבדת לורנס ברקלי, ומשרת מרצה זוטר בהרווארד, הצטרפה ב-1991 לפקולטה לפיזיקה ב-MIT. בין 1998 ו-2000 שימשה כפרופסור במינוי משותף בפרינסטון וב-MIT, וב-2001 חזרה להרווארד כפרופסור מן המניין.
היא חברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (American Academy of Arts and Sciences) ובחברה האמריקאית לפיזיקה (American Physical Society). בסתיו 2004 הייתה הפיזיקאי התאורטי המצוטט ביותר בחמש השנים הקודמות.
מחקרה של רנדל עוסק בחלקיקים אלמנטריים ובכוחות היסוד, והיא מעורבת בחקר מגוון רחב של מודלים, האחרון שבהם כולל ממדי מרחב נוספים (Randall-Sundrum model). היא עסקה גם בסימטריית-על, observables של המודל הסטנדרטי, תפיחה קוסמית, באריוגנזה, התאוריה המאוחדת הגדולה, תורת היחסות הכללית ותורת המיתרים.
לרנדל יצאו מוניטין גם מחוץ לעולם האקדמיה. הספר שכתבה, "מעברים מעוקמים: חשיפתה של תעלומת הממדים הנסתרים ביקום", נכלל ברשימת 100 הספרים הבולטים של הניו יורק טיימס לשנת 2005. מגזין ניוזוויק הגדיר אותה כ"אחת הפיזיקאים התאורטיים המבטיחים בדורה" ניוזוויק, גיליון 2 בינואר 2006. ביולי 2006 התפרסם ראיון אתה במגזין המדע הפופולרי Discover. במאי 2007 הופיעה רנדל ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר של הטיים מגזין (Time 100), בקבוצת "מדענים והוגי דעות".
איוואן סרצימיר, קיסר בולגריה

חייו

סרצימיר נולד בלובץ' ב-1324. הוא היה בנו של איוואן אלכסנדר ואשתו הראשונה תאודורה, נסיכת ולאכיה. ב-1337, הכתיר אביו אותו ואת אחיו איוואן אסן הרביעי כצארים, וסרצימיר קיבל את השליטה בעיר וידין, בה שלט עד 1397. ב-1349 וב-1355 נפלו אחיו איוואן אסן הרביעי ומיכאיל אסן הרביעי בקרבות נגד העות'מאנים, ומעמדו בין היורשים השתפר.
אביו של סרצימיר, איוואן אלכסנדר, נישא פעם נוספת ליהודיה מומרת מווליקו טרנובו, ולשניים נולדו לפחות שני בנים. ב-1356 הכתיר איוואן אלכסנדר אחד מהם, איוואן שישמן כצאר. מהלך זה הוביל להתרחקותו של איוואן סרצימיר מאביו. הוא כונן בווידין צארות עצמאית וכרת ברית עם ולאכיה, לאחר שנישא להנה, בתו של הנסיך ניקולאה אלכסנדרו.
ב-1365 כבש לאיוש הראשון, מלך הונגריה את וידין ואיוואן ובני משפחתו נשבו ושהו כארבע שנים במצודת חומניק, בסמוך לעיירה הקרואטית בוסילייבו של ימינו. במהלך שביו נאלץ סרצימיר לעזוב את הנצרות האורתודוקסית ולהיות קתולי.
בשנת 1369, הסכימו ההונגרים שיחזור לווידין כווסאל, תמורת תשלום כספי וויתורים טריטוריאליים. ב-1388 פלשו העות'מאנים לבולגריה, ולאחר מותו של איוואן שישמן ב-1395 היה לצאר של בולגריה כולה. הוא קיווה כי מסע צלב שהנהיג זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ישחרר את בולגריה מידי העות'מאנים, אך לאחר ניצחון העות'מאנים בקרב ניקופוליס ב-25 בספטמבר 1396 אפסו תקוותיו. ב-1397 כבשו העות'מאנים גם את וידין, סרצימיר נפל בשבי ומת באותה שנה. בנו, קונסטנטין השני ירש רק חלק מהטריטוריה בה שלט אביו.
ספנסר טרייסי

ביוגרפיה

טרייסי נולד בויסקונסין למשפחה ממוצא אירי. הוא החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון, כשכיכב במחזה המצליח, "המייל האחרון" בברודוויי, בשנת 1930. הבמאי ג'ון פורד ראה אותו במחזה וליהק אותו לסרטו "במעלה הנהר" לתפקיד הראשי. ב-1935 חתם טרייסי חוזה עם אולפני M.G.M והקריירה שלו החלה לתפוס תאוצה. הוא התפרסם בתור שחקן של תפקידי אופי, וגילם שורה של תפקידים של דמויות הגונות וישרות. טרייסי כיכב לצד גדולי השחקנים בהוליווד, ובין השאר שיחק בתשעה סרטים לצד קתרין הפבורן, עימה ניהל גם מערכת יחסים רומנטית ממושכת . הוא שיתף פעולה עם הבמאי סטנלי קריימר, ושיחק בארבעה מסרטיו.
טרייסי זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר פעמיים ברציפות, על הופעותיו בסרטים "קפטן אמיץ" וב"עיר הנערים" (1938). הוא מחזיק בשיא המועמדויות לפרס האוסקר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר - תשע מועמדויות (ביחד עם לורנס אוליבייה).
ב-1940 קיבל טרייסי תואר כבוד ממכללת ריפון.
ב-1967 נפטר טרייסי מאי ספיקת לב, 17 יום לאחר סיום צילומי הסרט "נחש מי בא לסעוד", תפקיד אשר הביא לו מועמדות אחרונה לפרס האוסקר ואת פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי.
ב-1988 יסדה אוניברסיטת קליפורניה את "פרס ספנסר טרייסי". הפרס ניתן לשחקנים בעלי הישגים בקריירת המשחק שלהם.
בקי שארפ

רֶבֶּקָה (בקי) שארפ היא דמות ספרותית ברומאן "יריד ההבלים" מאת ויליאם מייקפיס תאקרי. שארפ היא האנטי-גיבורה של הרומן ומתוארת כבחורה פיקחית וערמומית אשר נחושה בדעתה לסלול לעצמה דרך לחברה הגבוהה. זאת לעומת הגיבורה אמיליה סדלי, בת מפונקת למשפחה אמידה, טובת לב וחביבה המוצגת כתמימה ופתיה. שארפ מוצגת בתחילת הרומן, כצעירה פקחית, מוכשרת ויפה, בעלת גוף קטן, שיערה בצבע החול ועיניה ירוקות. היא שנונה מאד ומשעשעת, שולטת היטב בשפות אנגלית וצרפתית, קולה ערב לאוזן, היא מנגנת בפסנתר ומגלה כשרון משחק. עם זאת היא לחלוטין חסרת מצפון ואינה מוסרית. כבת למשפחה ענייה היא שואפת יותר מכל לביטחון כלכלי וחברתי וכמעט כל מעשיה נועדים על מנת להבטיח לעצמה מעמד חברתי יציב. לאחר שהיא מתחתנת עם ג'נטלמן בעל סיכוי לירושה בשם רודון היא מנסה לקדם את מעמדו החברתי כולל על ידי פלרטוטים עם מפקדו ג'נרל טופטו, או עם מרקיז כדי שיתן לרודון משרה.
בקי משתמשת במיניותה על מנת לפתות גברים. היא מצליחה להפיל גברים רבים ברשתה, אבל בדרך כלל היא לא מנסה לקשור קשרי ידידות עם נשים. רוב הנשים שמכירות אותה אינן הולכות שולל אחרי תחבולותיה, יוצאות מן הכלל הזה הן המחנכת שלה, מיס קרולי (לפתות בפתיחת הרומן) ואמליה סדלי. למרות זאת, כותבת יעל לוטן שבקי מתוארת כ"אשה עצמאית ואנוכית כמעט כמו גבר".
שארפ, כפי ששמה מרמז (באנגלית: חדה, מחודדת) היא צעירה חריפה ומניפולטיבית החותרת למעמד הגבוה בכל דרך אפשרית. עמדתה כ"אאוטסיידר" (מתבונן חיצוני) מסייעת למתן זווית ראייה אירונית על החברה על גינוניה, נימוסיה והצביעות שבה. זאת, מבלי לאבד את המוטיבציה להשתייך לאותה חברה עצמה. הדמות מבלבלת את הקורא, הנרתע ממנה ונמשך אליה. כותרת המשנה של הרומן היא "רומאן בלי גיבור", כיוון ששארפ, הדמות המרכזית ברומאן, איננה דמות הגיבורה המסורתית הטובה. תאקרי אף נאלץ "להעניש" את שארפ בסופו של דבר ולגרום למפלתה, על מנת שלא לגרום שערוריה על ידי הצלחתה של דמות "מרושעת".
בשנת 1899 כתב המחזאי לנגדון אלווין מיטצ'ל (Langdon Elwyn Mitchell ;1862–1935) את המחזה "בקי שארפ", על פי ספרו של תאקרי, המחזה שימש בסיס לסרט באותו שם שהופק ב-1935.
את דמותה של שארפ בקולנוע גילמו בין השאר השחקניות מירנה לוֹי (בסרט "יריד ההבלים" מ-1932) מרים הופקינס (בסרט "בקי שארפ", על פי המחזה של מיטצ'ל, מ-1935), עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וריס וית'רספון ("יריד ההבלים", 2004).
בקי שארפ הוא גם שמה של להקת רוק שוודית.
מספר אישי (צה"ל)

מספר אישי הוא מספר מזהה הניתן לכל חייל בצה"ל עם גיוסו.
גארת' תומאס

ביוגרפיה

תומאס נולד בסארן, כפר קטן השוכן 5 ק"מ צפונית לברידג'נד. אביו עובד בדואר, ואמו בבית חולים. עד שנת 1997 הוא שיחק בקבוצת ברידג'נד. מ-1997 ועד 2001 שיחק בקבוצת קרדיף. לאחר מכן, חזר לשחק שתי עונות בברידג'נד והוביל את הקבוצה בשנת 2003 לאליפות ויילס, ללא הפסד בית והפסד חוץ אחד בלבד לשתי המתחרות המדורגות במקום השני והשלישי. ב-2003 הוא הצטרף לעונה אחת לסלטיק ווריורס כקפטן הקבוצה. בשנים 2004 - 2007 הוא שיחק בטולוז וזכה עם קבוצתו בגביע אירופה ברוגבי (מכונה גם גביע הייניקן) בשנת 2005. אחר כך שיחק שלוש עונות בקרדיף בלוז.

חייו האישיים

תומאס היה נשוי בשנים 2002 - 2006 לג'מה אהובת נעוריו. נישואים אלו הסתיימו בשנת 2007. בדצמבר 2009 הודיע בציבור שהוא הומו. "אני לא רוצה להיזכר בציבור כשחקן הרוגבי ההומו, אלא כשחקן רוגבי, ובראש ובראשונה אני גבר." בראיון ל-BBC תומאס אמר שהוא מקווה שהיציאה מהארון שלו תעזור לנערים הומואים המשחקים רוגבי להרגיש חופשי לצאת מהארון ועדיין להיחשב כשחקני רוגבי הומואים מוכשרים.
קוטלי הטיראנים

"קוטלי הטיראנים" או "הארמודיוס ואריסטוגיטון" הוא פסל של הפסל היווני אנטנור (ביוונית: Ἀντήνωρ), אתונאי בן המאה השישית לפנה"ס. הפסל מוצג במוזיאון הארכאולוגי של נאפולי, איטליה.
הפסל מציג את דמותם של הארמודיוס (ביוונית: Ἁρμόδιος) ואריסטוגיטון (ביוונית: Ἀριστογείτων), זוג נאהבים אשר נחשבו לגיבורי אתונה כיוון שהחזירו את הדמוקרטיה בעיר בעקבות רציחתו של הטיראן היפרכוס (ביוונית: Iππαρχος) בשנת 514 לפנה"ס ונודעו בשם "קוטלי הטיראנים".
הדמויות מופרדות האחת מן השנייה אך הוצבו זו לצד זו. הארמודיוס, הצעיר יותר, עומד מימינו של אריסטוגיטון. הם ניצבים בתנוחה של צעידה קדימה, גופם נוטה לסיבוב עדין, ידיהם מונפות קדימה, אוחזות בחרב. עיצוב הגוף מדגיש את השרירים יתר על המידה ביחס לפיסול הקלאסי, אך הוא מדויק מבחינה אנטומית. פניו של הארמודיוס מעט קפואות וחסרות הבעה ותלתלי שיערו מעוצבים ברוח הפיסול הארכאי. ראשו של אריסטוגיטון אינו מקורי ומשוחזר על פי פסל אחר.
הפסל, אשר הוצג באגורה באתונה, נגנב על ידי הפרסים אשר כבשו את העיר בשנת 480 לפנה"ס. היוונים הזמינו אנדרטה חדשה לכבוד הזוג מאת הפסלים קריטיוס ונסיוטס. אנדרטה זו הוצבה באגורה בשנת 447. הפסל המקורי הוחזר ליוון על ידי אלכסנדר הגדול.
ועד המשלחות היהודיות

ועד המשלחות היהודיות, (בצרפתית: Comité des Délégations Juives הידוע גם בשם ועד שליחי הארצות) היה ועד שכלל נציגי ארגונים יהודיים שונים ושנשלח לועידת ורסאי על מנת לתבוע את זכויות היהודים בסדר העולמי החדש המתגבש לאחר מלחמת העולם הראשונה.

פעילות

בדיוני ועידת השלום בפריז (1919) אודות עתידה של ארץ ישראל (העות'מאנית לשעבר), אשר הניחו את הבסיס למנדט הבריטי העתידי על הארץ, השתתפה משלחת של הוועד בראשות חיים ויצמן, ובהשתתפות נחום סוקולוב, מנחם אוסישקין ואהרון אהרנסון והפקידה את מפת דרישותיו הטריטוריאליות של העם היהודי בידי ועידת השלום.
התביעה הטריטוריאלית של הוועד הייתה מבוססת על שיקולים מדיניים, תביעות הערבים וסוגיית המים. הוועד טען שעל מנת לפתח את ארץ ישראל, יש לשלוט במקורות המים ולכן גבולה הצפוני של הארץ יהיה מדרום לצידון, ימשיך עם מסילת החיג'אז עד בואכה מפרץ עקבה
הועד יזם ועידת סיוע יהודית עולמית באוגוסט 1920 בקרלסבד במטרה לפרסם את הקשיים של היהודים ברחבי העולם ולמצוא דרכים לסייע להם. בעקבות הוועידה הוקם מרכז סיוע יהודי שנועד לתאם את הפעולות של ארגוני הסיוע השונים. הוועד אסף מידע על הפרעות והרדיפות נגד היהודים ועסק בפגישות עם נציגי מדינות שונות שהגיעו לפריס במטרה לעורר אותם לשמור על זכויות היהודים במדינותיהם ולפתוח את שעריהם לקליטת פליטים יהודים.
בסוף 1920 שלח הוועד משלחת לוועידת חבר הלאומים בז'נבה. לקראת הדיון על קבלת פינלנד לחבר הלאומים דרשה המשלחת להתנות את קבלתה בהתחייבותה לתת שוויון זכויות למיעוטים. המשלחת גם פעלה למען יהודי דנציג והפליטים היהודים שהגיעו לווינה שמעליהם עמד איום של גירוש.
בעקבות מאמצי הוועד הוכנסו אכן בכמה חוזי שלום שנחתמו לאחר הוועידה סעיפים להבטחת שלומם של מיעוטים לאומיים. בשנים 1921–1924 כיהן מיכאל אליניקוב כממלא מקום מזכיר הוועד.
הוועד המשיך להאבק למען זכויות המיעוט היהודי. בשנת 1924 נשלח נציג להאג לוועידה של חבר הלאומים נגד הנומרוס קלאוזוס. בשנת 1926 העמיד הוועד הגנה משפטית עבור שלום שוורצבארד.
לאחר מותו של ליאו מוצקין בנובמבר 1933 נבחר נחום גולדמן לעמוד בראש הוועד. הוועד השתתף בהכנות לכינוס הקונגרס היהודי העולמי.
ארכיון הוועד הועבר לארכיון הרצל.
אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני

אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני (באנגלית: Disney's Grand Floridian Resort & Spa) הוא מלון הדגל של אתר הנופש דיסניוורלד. המלון ממוקם בסמוך לפארק השעשועים ממלכת הקסם הסמוכה לאורלנדו במדינת פלורידה שבארצות הברית. 
המלון נפתח ב-28 ביוני 1988, ובעת פתיחתו נקרא: "אתר הנופש של החוף הפלורידיאני הגדול" (Grand Floridian Beach Resort). בשלהי 1997 שונה שם המלון לשמו הנוכחי.

תכנון ועיצוב

בששת בנייני המלון נמצאים 867 חדרי המלון. שטחו הממוצע של כל חדר הוא כ-37 מ"ר. 
המלון נבנה בסגנון הוויקטוריאני ונועד לחקות את מבני הנופש שנבנו בשלהי המאה ה-19 והשנים הראשונות של המאה ה-20 לאורך חופי פלורידה (אשר היוו באותה עת חיקוי של מבנה הנופש שנבנו לאורך חופי אנגליה). תוכו של המלון הוא חיקוי של מלון דל קורונאדו שנבנה בסן דייגו שבקליפורניה, ושל מלון בלוויו-בילטמור שנבנה בבלאייר שבפלורידה.
מבני המלון נקראים על שם הקיז של פלורידה: סאגו קי, שוגרלוף קי, קונץ' קי, בוקה צ'יקה קי וביג פיין קי.
המלון נבנה בסמוך לאתר הנופש הפולינזי של דיסני, לחוף לגונת שבעת הימים המלאכותי (באזור שבו אמור היה להיבנות אתר הנופש האסייתי של דיסני).
בשנת 1992 נפתח במלון מרכז כנסים וירידים.

מסעדות המלון

במלון ממוקמת המסעדה: "ויקטוריה ואלברט", הקרויה על שם המלכה ויקטוריה, ובעלה אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה. התפריט במסעדה משתנה מידי ערב, והיא מדורגת על ידי AAA כמסעדה הטובה ביותר בפלורידה. המסעדה אינה מתירה לילדים מתחת לגיל 10 לסעוד בה.
Narcoossee's, מסעדה אחרת במלון ניצבת על מרפסת המאפשרת צפייה במופעי הזיקוקים הנערכים מידי ערב בפארק ממלכת הקסם. 
במסעדה Park Fare הוצב עוגב שנבנה בפריז בשנת 1909, ונעשה בו שימוש בפארק השעשועים גרנד ראפידס שבמישיגן עד שנת 1955.

תחבורה

במלון ממוקמת תחנה של המונורייל המקשרת את האתר לפארקי השעשועים ממלכת הקסם ואפקוט. אוטובסים מקשרים את המלון ליתר פארקי השעשועים בדיסניוורלד, ומוניות סירה מקשרות את המלון לממלכת הקסם.
יתמות

יתום הוא אדם שאביו או אמו (או שניהם) נפטרו. השימוש המקובל במושג זה מתייחס למי שהתייתם קודם שהגיע לבגרות, משום שזהו מצב חריג, היוצר בעיות קיום ליתום.
לפתרון הבעיות הכלכליות שיוצר מותו של ההורה נוהגים הורים רבים לערוך בחייהם ביטוח פנסיוני, המבטיח לילדיהם הכנסה חודשית עד הגעתם לבגרות. להורים רבים לא פחות אין ביטוח פנסיוני, מצב המעמיד את היתום בפני בעיות קיום שפתרונן מוטל על ההורה הנותר או על מדינת הרווחה.
דגל צפון אירלנד

דגל ממשלת צפון אירלנד

דגל אלסטר (באנגלית: Ulster Banner) היה השם הרשמי של הדגל הרשמי של צפון אירלנד בעבר. דגל זה כלל את צלב ג'ורג' הקדוש שבמרכזו יד אדומה על כוכב לבן בן שש פינות ומעליו כתר המסמל את הקשר לבית המלוכה הבריטי.
דגל זה משמש כיום דה פאקטו דגל צפון אירלנד (יש להבדילו מדגל פרובינציית אלסטר).

היסטוריה

בשנת 1924 הוענקה לממשלת צפון אירלנד מכוח צו מלכותי הזכות להניף דגל או להשתמש בסמל. בשנת 1953 מומשה זכות זו לרגל הכתרת המלכה אליזבת השנייה בשנת 1953 וממשלת צפון אירלנד הכריזה על הדגל כדגל רשמי. בדגל זה נעשה שימוש עד 1972. הדגל הפסיק להיות הדגל הרשמי של המדינה עם פירוק הפרלמנט של צפון אירלנד על ידי ממשלת בריטניה בשנת 1972.
הדגל מבוסס על הדגל העתיק של פרובינציית אלסטר. דגל זה שונה מדגל צפון אירלנד בכיוון האגודל. בדגל צפון אירלנד האגודל פתוח בעוד שבדגל אלסטר הוא צמוד ליד. מקורו של ההבדל - בניסיון להבדיל בין ששת המחוזות של צפון אירלנד לעומת תשעת המחוזות של פרובינציית אלסטר.
הרקע הצהוב של דגל אלסטר הפך, עם קביעת הדגל כדגל צפון אירלנד, ללבן - במטרה להידמות לדגל אנגליה.] הכתר מסמל את הקשר לבית המלוכה הבריטי.
ישנה מחלוקת באשר למשמעות הסמל - יש האומרים שזהו מגן דוד ומקשרים את הדגל לבית דוד,] ואחרים אומרים שששת הקצוות מסמלים את ששת המחוזות של צפון אירלנד.
כיום נעשה שימוש בדגל רק על ידי היוניוניסטים התומכים בהמשך הקשר עם בריטניה, אולם הדגל, כמו גם היוניון ג'ק אינו מוצג על בנייני הממשל (בהתאם להסכם בלפסט משנת 1998- כאשר במקרים מיוחדים (כמו יום ההולדת הרשמי של המלכה) מונף היוניון ג'ק.

הצעות להחלפת הדגל

אף שהועלו הצעות שונות להחלפת הדגל מעת לעת, הצעות אלה זוכות לתמיכה ציבורית מועטה ביותר, מאחר שרוב היוניוניסטים וה"נאמנים לכתר" אינם רוצים לפגוע בקשרי צפון אירלנד עם בריטניה ועם בית המלוכה הבריטי. במקביל, הלאומנים ותומכי האיחוד עם רפובליקת אירלנד לא רואים כל צורך בדגל חדש ומעדיפים את השימש בדגל אירלנד. מסיבות אלה נוצרת למעשה הסכמה בין הפלגים השונים בפוליטיקה הצפון אירלנדית נגד קביעת דגל חדש.