google/wiki40b huggingface dataset:
Do You Love Me

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי הנרי ומשפחת בנדלי, הולחן על ידי משפחת בנדלי והופק על ידי הנרי ושי ראובני. השיר הוא בעצם סימפול לשיר בעל אותו השם שיצא בשנות ה-70 של המאה ה-20, והוקלט בשנת 1978.
לשיר יצא רמיקס רשמי אותו עשה הנרי, אשר צורף לתקליטור הסינגל ומוזכר בעטיפתו.

וידאו קליפ

הוידאו קליפ המלא שצולם עבור גרסת הרמיקס של השיר, פורסם לראשונה ביוטיוב ב-24 באוקטובר 2010. הקליפ צולם במדבר, בו ניתן לראות את חדד נוהגת במרצדס וענני אבק מסביבה. לאחר מכן ניתן לראות מאהל בתוכו ספונים נגנים בתלבושת ערבית מסורתית, רקדניות אירובי ובטן.
נכון ל-23 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של האודיו והקליפ עומדים על למעלה מ-3.5 מיליון צפיות.
עבירה (יהדות)

ביהדות עבירה היא הפרה של אחת מתרי"ג מצוות או המצוות דרבנן, ובמשמעות רחבה יותר כל מה שמוגדר כעשייה נגד רצון ה'.

סוגים של עבירות

בתורה מופיעים שלושה מושגים שונים בהקשר זה: חטא, עוון ופשע. על פי חז"ל, חטא הוא עבירה בשוגג, עוון הוא עבירה במזיד לתיאבון ופשע הוא עבירה שמטרתה להכעיס את ה'.
בתלמוד הבבלי נאמר שעבירה על מצוות לא תעשה חמורה מביטול מצוות עשה, אך עם זאת עשה דוחה לא תעשה. עוד נאמר שאדם חייב להוציא את כל ממונו כדי לא לעבור על "לא תעשה", ואילו על מצוות עשה צריך להוציא רק חמישית מנכסיו.
חלוקה נוספת היא בין עבירות שבין אדם למקום לעבירות שבין אדם לחברו. בתלמוד נאמר שעבירות שבין אדם לחברו חמורות יותר, כי אין עליהן כפרה עד שירצה את חברו. בספרות המוסר מוסבר שכל עבירה שבין אדם לחברו כוללת בתוכה גם עבירה שבין אדם למקום.

תשובה

בתורה ובנביאים נאמר שתשובה מועילה לכל העבירות. בתלמוד ישנם סיפורים על אנשים שחטאו כל ימיהם והצליחו לחזור בתשובה. עם זאת, בתלמוד בבלי מבואר שישנן עבירות שלא מספיקה תשובה בשביל כפרה גמורה והן דורשות זיכוך נוסף כמו ייסורים, יום כיפור או מיתה. על עוון חילול ה' אין כפרה עד למיתת האדם. בספר הזוהר נאמר של הוצאת זרע לבטלה אין אפשרות לעשות תשובה, אך ספרי המוסר מבארים שהכוונה שהתשובה על עוון זה קשה מאוד.
ראובן קשאני

ראובן קשאני (נולד בכ"ו בניסן ה'תרפ"ו, 10 באפריל 1926), הוא סופר, חוקר ועיתונאי, נשיא העדה האפגנית ויו"ר המכון לחקר יהדות אפגניסטן. בשנות ה-80 של המאה ה-20 כיהן כיו"ר ועד העדה הספרדית בירושלים. נולד בעיר הראט באפגניסטן.
מגיל צעיר היה מעורב בעשייה ציבורית, חברתית וחינוכית.

ביוגרפיה

קשאני נולד בהראט באפגניסטן, לאביו יעקב קשאני ולאמו רבקה בת יוסף סימן טוב. כשהיה בן 9 עזבה משפחתו את אפגניסטן בדרכה לירושלים, המסע ארך 6 חודשים דרך הודו, עיראק ודמשק. לירושלים הגיעו בז' באדר ב' בשנת ה'תרצ"ה (1935).
ב־1950 נישא קשאני למיכל לבית אהרונוב, ולהם 4 בנות, 10 נכדים ו־11 נינים.

פעילות ציבורית וחברתית

בשנת 1943 יסד ועמד בראש ארגון הנוער האפגני "אגודת צעירי אפגניסטן"- אצ"א, לחינוך וארגון העולים שכלל שיעורי ערב לנשים והרצאות לבני הנוער.
בגיל 17 הצטרף כלוחם וכחבר בתנועת המחתרת האצ"ל. במקביל עבד לפרנסתו במפעל יהלומים שם נעצר על ידי הבולשת הבריטית ולאחר עשרה ימי חקירה שוחרר.
לאחר הקמת מדינת ישראל ופירוק האצ"ל התגייס לצה"ל. עם שחרורו הצטרף לצוות עובדי בנייני האומה בירושלים, גייס תרומות להקמת המוסד ולתערוכת "כיבוש השממה". מאוחר יותר גייס תרומות למפעל "קרן ילדינו" – להצלת ילדי ישראל מהמיסיון. בהמשך עבד בקופת חולים לאומית, שימש מנהל לשכת המס והסנטוריום, כיהן כחבר הנהלת הקופה, חבר במרכז קופת חולים לאומית ובוועד הפועל של הסתדרות העובדים הלאומית.
היה פעיל בתנועת החירות וחבר ההנהלה בירושלים ושימש כציר בוועידות תנועת החרות ולאחר מכן ב"המרכז החופשי". פעל בהנהלת ועד העדה הספרדית בירושלים, בין היתר, לשיקום בתי הכנסת ע"ש ריב"ז ולשיקום הר הזיתים. שימש חבר בפדרציה הספרדית העולמית ובקונגרס היהודי העולמי.
כיהן כמנכ"ל בית החולים משגב לדך בירושלים במשך 26 שנה.

פעילות ספרותית ועיתונאית

במשך כל השנים עסק גם בעבודה עיתונאית וספרותית, בעיקר עסק בקורות יהדות אפגניסטן, פרס ובוכרה ובשבטי ישראל בארצות המזרח, בתחום ההיסטורי והפולקלורי ובמנהגי חגים בעדות בישראל.
פרסם מאמרים ורשימות בעיתונים, בשבועונים ובירחונים: "הארץ", "ידיעות אחרונות", "מעריב", "רבעון שבט ועם" (בהוצאת הפדרציה העולמית הספרדית), "במערכה" (בטאון הציבור הספרדי), בעתון היומי "חרות", "מחברת - ביטאון כל ישראל חברים", "חזית העובד הלאומי", "בתפוצות הגולה", "מחניים", "פאלק און ציון", "אריאל", "גשר", "קול סיני", "היום", "ג'ואיש כרוניקל" בלונדון, "ג'ואיש אפיירס" בדרום אפריקה, "עולם חדש" בארצות הברית, "היינט" באורוגוואי.
כתב 70 ספרים וספרונים על קהילות ישראל, המורשת היהודית ומנהגי העדות. פעל להכרת הספרות היהודית-פרסית כזרם רביעי לצד היידיש, הלאדינו והערבית. ערך ביטאונים וכתבי יד שונים, בהם הדו-שנתון "משואה" למורשת יהדות אפגניסטן. פעל להצלת המורשת המוזיקלית של העדה שהונצחה על ידי האוניברסיטה העברית, מכון רננות ומכון פרטי לחקר יהדות אפגניסטן.
קיים תערוכות תמונות של יהודי אפגניסטן בארץ ובפינלנד. ערך סרט תיעודי על מנהגי חתונה באפגניסטן עבור הטלוויזיה הישראלית. הקים קרן מלגות לבני העדה האפגנית בשם אפ"ק.
נבחר לכהן כיו"ר ועד העדה הספרדית בירושלים ונשיא העדה האפגנית. התארח במכון ללימודים מתקדמים ביארינטון- אוקספורד- אנגליה. קיבל את פרס יצחק בן-צבי מטעם המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה. עיריית ירושלים העניקה לו את התואר "יקיר ירושלים".
איגור קומארוב

השכלה

איגור קומארוב השלים את השכלתו בשנת 1986 ככלכלן מאוניברסיטת מוסקבה.

קריירה

בשנים 1992–2002 עבד בתחום האשראי והפיננסים וניהל את "אינקום בנק", "בנק הרזרבות הלאומי" ו"סברבנק".
מ-2002 ועד שנת 2008 היה לסמנכ"ל הכספים בחברת נורילסקי ניקל, מפיקת הניקל הגדולה בעולם.
ב-2008 ייעץ למנכ"ל "רוסטכנולוגיה" ובמאי 2009 מונה לסגן נשיא חברת הרכב אווטוואז ובאוגוסט אותה שונה מונה לנשיא החברה. באוקטובר אותה השנה מונה כחבר בדירקטוריון "GM-אווטוואז". בעת כהונתו כנשיא החברה הוביל שורת שינויים בהתנהלות הכספית של החברה.

תחום החלל

באוקטובר 2013 הוא התפטר לאחר שהוחלט בממשלת רוסיה למנותו לנשיא תאגיד הטילים והחלל המאוחד (Объединённая ракетно-космическая корпорация). במקביל, ב-23 באוקטובר 2013, הוא מונה על ידי ראש ממשלת רוסיה, דמיטרי מדבדב לסגן ראש רוסקוסמוס, סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה.
ב-21 בינואר 2015 ממשלת רוסיה החליטה על מינויו למנהל סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, במסגרת תוכנית ייעול להפיכת הסוכנות הממשלתית לתאגיד ממלכתי.

בממשלה ובשלטון המקומי

ביולי 2018 מונה לסגן שר המדע וההשכלה הגבוהה. בספטמבר 2018 ולדימיר פוטין החליט למנותו לנציגו המיוחד במחוז הפדרלי של הוולגה.

חייו האישיים

איגור נשוי ואב לחמישה.
הארמייה השביעית (האימפריה הרוסית)

היסטוריה

הארמייה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה ולדימיר ניקיטין. המשימה הראשונית של הארמייה הייתה לשמור על חופי הים השחור ועל הגבול עם רומניה. באוקטובר של אותה שנה הארמייה הועברה לחזית המזרחית ונכללה במסגרת חזית דרום-מערב. בשנת 1916 הארמייה השתתפה במתקפת ברוסילוב, ובשנת 1917 השתתפה במתקפת קרנסקי. הארמייה המשיכה להילחם עד שפורקה יחד עם כל צבא האימפריה בתחילת שנת 1918.
השיתין

השיתין (שיתים, בהגיה ארמית) הן שני נקבים שהיו במזבח העולה, שלשם ניסכו את יין הנסכים בבית המקדש, ואת המים בחג הסוכות. מעל שני השיתין היו שני ספלי כסף שבתחתיתם היה נקב כדי שהמים והיין ישפכו לתוך השיתין. 
השיתין במזבח ירדו עד למאגר תת-קרקעי מתחת לרצפת העזרה, במערב הכבש היה פתח בגודל אמה על אמה שהוביל למאגר, ופעם בשבעים שנה היו מורידים פרחי כהונה לנקות את המאגר, היין הקרוש שהוצא נשרף במקום קדוש בעזרה. בתלמוד הובאה דעה שהמאגר חילחל עד התהום.

אגדות חז"ל על מקור השיתין

באגדות חז"ל נמצאות מספר תיאורים למקור השיתין. לדעה אחת, היה המאגר התת-קרקעי שקע טבעי בסלע שנברא בששת ימי בראשית ולא נוצר על ידי בני אדם. לפי אגדה אחרת נחפרו השיתין על ידי דוד המלך, ויש אומרים שדוד הוצרך לחפור מפני שהמאגר הטבעי התמלא בסלעים ועפר.
לפי אגדה זו, כשחפר דוד את מאגר השיתין הגיע עד למי התהום. מי התהום החלו לעלות והייתה צפויה סכנה שהמים יציפו את העולם. דוד רצה לכתוב על צרור אבן את השם המפורש ולזרוק אותו אל המים, אך לא ידע אם הדבר מותר מפני שיש סיכוי שהמים ימחקו את השם, ומעשה זה אסור. דוד המלך התחיל לחפש האם משהו יודע, ואחיתופל ענה שהדבר מותר, משום קל וחומר:
שהרי בפרשת סוטה היו מוחקים במים את השם המפורש כדי להשכין שלום-בית בין הבעל לאישה, כך גם אפשר לעשות במקרה הזה כדי להשכין שלום בעולם. דוד עשה כעצת אחיתופל וזרק צרור אבן שעליו היה כתוב השם המפורש למים, והמים אכן ירדו, אך יותר מדי: 16,000 אמות המים ירדו לעומק, הרבה יותר ממה שהיה צריך. הייתה סכנה שהעולם יתייבש ולכן דוד המלך התחיל לשיר את שירי המעלות, כדי שהמים יעלו.
15 שירי מעלות שר דוד, כל שיר כנגד 1,000 אמות, וכך המים עלו 15,000 אמות ונשארו 1,000 אמות מתחת פני האדמה.
לזכר אותם שירי מעלות הקים שלמה המלך 15 מעלות לפני שער ניקנור.
לפי הגותם של חסידי אשכנז, מצא דוד מעל מי התהום צרור אבן עליו היה חקוק השם של מ"ב אותיות. אבן זה הושם מעל פי התהום בשעת בריאת העולם, כדי שהמים לא יעלו. כשהגיע המבול, נלקח הצרור וכך פרצו כל מעיינות התהום ושטפו את העולם. לאחר המבול הוחזר האבן למקומו ונמצא שוב על ידי דוד בשעת חפירת השיתין

זיהוי מאגר השיתין

החוקר ד"ר קונרד שיק שעסק רבות בנושא אבן השתייה, מזהה את המערה שבאבן כמאגר התת-קרקעי של השיתין, ואת שהחלל שבבתקרת המערה, הסתום בפקק אבן, זיהה כפתח ה"אמה על אמה" שדרכו ירדו לבור לנקותו.

מעילה ביין שבשיתין

לפי ההלכה במשנה, אם הכניס אחד ידו לתוך השיתין והוציא את היין לפני שחילחלו לתהום, אינו נקרא מועל בהקדש ואינו חייב להביא קרבן מעילה, מאחר שכבר נעשתה המצווה ביין.
יחסי אוסטריה–קוריאה הדרומית

יחסים כלכליים

דרום קוריאה היא אחת משותפות הסחר האסייתיות הגדולות ביותר של אוסטריה. בשנת 2007, קוריאה הדרומית הייתה שותפת הסחר הרביעית בגדולה של אוסטריה. באותה השנה, היקף הסחר בין המדינות הסתכם במעל 1.8 מיליארד דולר אמריקאי. 
בשנת 2016, היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-1,865 מיליון דולר אמריקאי. אוסטריה ייצאה לקוריאה הדרומית סחורה בשווי 1.11 מיליארד דולר אמריקאי. קוריאה הדרומית ייצאה לאוסטריה סחורה בשווי 765 מיליון דולר אמריקאי. אוסטריה ייצאה בעיקר חלקי מנוע, חלקי רכב, מעגלים משולבים, כלים רפואיים, מוצרי טקסטיל, מוצרי ברזל, בשר חזיר, מוצרי פלסטיק וגומי, ציוד ספורט  ועץ מנוסר. קוריאה הדרומית ייצאה בעיקר מחשבים, חלקי מנוע, כלי תחבורה, סוללות חשמליות, מוצרים כימיים, מוצרי פלסטיק וגומי, כלים רפואיים ומוצרי ברזל.

ביקורים מדרג גבוה

באפריל 2007, הנשיא האוסטרי, היינץ פישר, ביקר בקוריאה הדרומית. ביקור זה היה ביקורו המדיני הראשון של נשיא אוסטרי במדינה.
מין טטראפלואידי

מין טטראפלואידי היא הגדרה בתחום הציטוגנטיקה המתייחסת למספר הכרומוזמים במין מסוים, לאחר חלוקה בתהליך המיוזה.
כאשר מדובר במין די פלואיד, בכל תא בגוף או בצמח יהיו שני העתקים של כל כרומוזום לאחר חלוקה, ולעומת זאת כאשר מדובר במין טטראפלואידי, לאחר החלוקה בכל תא ותא יהיו ארבעה סטים של כל כרומוזום.
ניתן להגדיר כי כל הכפלה של מספר הכרומוזמים, יותר משנים, כלומר 3 ומעלה היא פוליפלואידיה.
הארבעים הגועשים

הארבעים הגועשים (באנגלית: The Roaring Forties) הן רוחות מערביות חזקות, שנושבות בחצי הכדור הדרומי, בדרך כלל בין קווי הרוחב 40 מעלות דרום ו-50 מעלות דרום. זרמי האוויר החזקים ממערב למזרח נגרמים מצירוף של תנועת אוויר מקו המשווה לעבר הקוטב הדרומי. סיבוב כדור הארץ, ומיעוט גופים יבשתיים שהיו יכולים לעצור את המשברים.
"הארבעים הגועשים" נתנו סיוע חשוב לספינות, שהפליגו בנתיב ברואר מאירופה לאיי הודו המערבית או לאוסטרליה בעידן המפרשיות, ובשימוש מודרני הם רצויים לשייטי יאכטות במסעות סביב העולם ובתחרויות. גבולות "הארבעים הגועשים" אינם קבועים, והם נעים צפונה או דרומה בהתאם לעונה. תנאים דומים אך עזים יותר, המתקיימים בקווי רוחב דרומיים יותר, מכונים "החמישים הזועמים" ו"השישים הצווחים".

מנגנון

אוויר חם מתרומם בקו המשווה ואוויר קריר יותר, הנע לעבר קו המשווה, דוחף אותו לעבר הקטבים (מאפיין של תנועה אטמוספירית מחזורית
הידוע בשם תא הדלי. בסביבות 30 מעלות מקו המשווה, האוויר הנע החוצה שוקע נמוך יותר וממשיך בדרכו אל הקטבים סמוך יותר לקרקע (תא פרל), אחר חוזר ומתרומם מסביבות 60 מעלות כשהאוויר מצטרף למערבולת הפולארית. תנועה זו באזור של בין 30 ל-60 מעלות משתלבת עם סיבוב כדור הארץ להנעת זרמי האוויר ממערב למזרח, היוצרים רוחות מערביות.
בשונה מחצי הכדור הצפוני, המרחבים העצומים של אוקיינוס פתוח מדרום לקו הרוחב ה-40 דרום (שרק טסמניה, ניו זילנד והחלק הדרומי של דרום אמריקה מפסיקים אותם) מאפשרים התפתחות של מהירויות רוח גבוהות יותר. תנאי רוח דומים אך עזים יותר, השכיחים סמוך יותר אל הקוטב הדרומי, נודעים בשם "החמישים הזועמים" (בין קו רוחב 50° דרום לקו רוחב 60° דרום) ו"השישים הצווחים" (מעבר ל-60° דרום). טווחי הרוחב ל"ארבעים הגועשים" ולמשבי רוח דומים אינם קבועים, והם נעים לקראת הקוטב הדרומי בקיץ הדרומי ולקראת קו המשווה בחורף הדרומי.

עזר בשיוט מפרשים

בעידן ספינות המפרש נהגו ספינות בדרך מאירופה להודו המזרחית או לאוסטרליה להפליג דרומה לאורך החוף המערבי של אפריקה ולהקיף את כף התקווה הטובה כדי לנצל לטובתן את ה"ארבעים הגועשים", שהחישו את מסען באוקיינוס ההודי, ובדרך חזרה המשיכו מזרחה לרוחב האוקיינוס השקט ותחת כף הורן לפני שהפליגו לאורך החוף המזרחי של יבשת אמריקה הביתה. נתיב זה שימש לראשונה את מגלה הארצות הנדריק בראואר ב"נתיב בראואר" שלו, שהתגלה ב-1611 וקיצר כדי מחצית את משך המסע מאירופה ליאווה.
"לקצר את המסע מזרחה" היה הביטוי ששימש לתיאור המסעות המהירים שהושגו בעזרת "הארבעים הגועשים".
ספנים שהקיפו את העולם ניצלו גם הם לטובתם את ה"ארבעים הגועשים" לקיצור זמני המסע, בעיקר אלה הכרוכים בניסיונות להשגת שיאים או בתחרויות להקפת כדור הארץ.
מיקרו-בקר

מיקרו-בקר הוא מערכת מחשב פונקציונלית שלמה, המוכללת ברכיב אלקטרוני בודד. כך ניתן למצוא בתוך הרכיב את כל המרכיבים המקובלים של מערכת מחשב, כמו יחידת עיבוד וזיכרון. ההבדל בין מחשב רגיל (או מערכת על שבב) למיקרו-בקר הוא בכך שלמיקרו-בקר יש לרוב ביצועים חלשים יותר. כפי ששמו מרמז, מטרתו של המיקרו-בקר היא לבקר על תהליכים, ולצורך כך, נמצא במיקרו-בקרים גם רכיבי כניסות ויציאות (I/O), המשמשים לבקרה ולתקשורת עם העולם החיצוני.
מיקרו-בקרים מצויים כמעט בכל מוצר המכיל אלמנט אלקטרוני/חשמלי כלשהו, כגון כלי-רכב, מכונות ביתיות ומשרדיות וצעצועים. השימוש במיקרו-בקר כמעגל משולב בודד, במקום מספר רכיבים נפרדים (מיקרו-מעבד, זכרונות ובקרי I/O), מאפשר להקטין בגודל ועלות היצור של מוצרים.

מבנה המיקרו-בקר

ההשוואה למיקרו-מעבד ממחישה את מהות המיקרו-בקר.
במיקרו-מעבד נמצאת יחידת העיבוד בלבד, בנוסף לזכרונות קטנים המיועדים לפעולות העיבוד בלבד: אוגרים המכילים את הנתונים עליו יתבצעו פעולות העיבוד הקרובות, או את תוצאות פעולות העיבוד האחרונות, ולעיתים גם זיכרון מטמון שתפקידו היחיד הוא להאיץ את מהירות העיבוד. 
לעומתו, המיקרו-בקר יכיל זיכרון נתונים המשמש לאחסון המידע הזמני כולו, גם זה שלא עובד לאחרונה או יעובד בקרוב, כמו גם את כל התוכנה אותה מריץ הבקר. כאמור, לצורכי בקרת תהליכים, המיקרו-בקר יכיל רכיבי כניסה/יציאה -- כמו כניסות ויציאות דיגיטליות פשוטות (הפועלות ברמה של 0/1), אך על פי רוב גם סוגים מורכבים יותר של כניסות ויציאות, כמו כניסות ויציאות אנלוגיות או מנשקים תקשורתיים טוריים ומקביליים בתקנים שונים. הכניסות והיציאות מאפשרות לבקר להתחבר לרכיבים דוגמת מפסקים/כפתורים, נורות וממסרים, וכיוצא בזה.
דרישות הפעולה עבור מיקרו-בקרים לרוב שונות מאלו של מעבדי מחשב, ושמות דגש רב יותר על מאפיינים כמו עלות, ניצול זיכרון וצריכת אנרגיה. היות שכך, בעוד שמעבדים מודרניים פועלים עם מילים בנות 64 סיביות ויותר, ופועלים במהירויות שעון של גיגה-הרצים, ניתן למצוא מיקרובקרים אשר עושים שימוש במילים קטנות עד כדי ארבע סיביות (כדי להגיע לניצול יעיל של הזיכרון), או בקרים המופעלים באמצעות שעון איטי, עד כדי סדר גודל של קילו הרצים בודדים (כדי להקטין למינימום את הצריכה האנרגטית שלהם).

מצב שינה

על פי רוב, הבקרים יאפשרו מצב "שינה", במהלכו הרצת התוכנה מוקפאת. הבקר ישוב לתפקוד רגיל בעקבות עירור חיצוני (כמו שינוי של כניסה, למשל בעקבות הקשה על כפתור) או פנימי (כגון פקיעת קוצב זמן). הצריכה האנרגטית במצב זה מסוגלת להגיע עד כדי ננו ואטים בודדים, כתלות בסוג הבקר והרכיבים המוכללים אשר התוכנה מותירה במצב פעיל בזמן השינה.

פסיקות

לרוב, מיקרו-בקרים נדרשים לספק תגובה בזמן אמת לאירועים אשר קורים במערכת עליה הם שולטים, ועל כן הם יכילו לרוב מערכת פסיקות, אשר יכולה לאותת למעבד להשהות את עיבוד רצף הפקודות השגרתי ולבצע את שגרת הפסיקות (ה-ISR). תפקיד שגרת הפסיקות (אם קיימת) לבצע את העיבוד הנדרש, כאשר מתרחש אירוע כלשהו, בהתבסס על מקור הפסיקה, לפני החזרה לביצוע רצף הפקודות הרגילות. במקורות האפשריים לפסיקות ניתן למנות אירועים כמו גלישה של קוצב זמן פנימי, סיום המרת אות אנלוגי לדיגיטלי, שינוי ברמה לוגית של כניסה, מידע שהתקבל באחד מערוצי התקשורת, ועוד. כאשר המערכת נדרשת לצריכה אנרגטית נמוכה, פסיקות יכולות להעיר את המיקרו-בקר ממצב שינה דל הספק לביצוע שגרת הפסיקה.
שזרוע

שזרוע הוא פעולה של זריעת דשא, לרוב במגרשי כדורגל, ובכך מחליפים את סוגו לקראת עונת החורף במקומות בהם האקלים חם. פעולה זה נחוצה על מנת לשמר את צבעו הירוק של הדשא ואת איכותו.
בישראל יש אקלים חם בו יש צורך בהחלפת הדשא, לכן פעולה זו מתואמת בין הרשויות המקומיות האחראיות על מתחמי הספורט ומתבצעת על פי רוב בחודש נובמבר עם הגשם הראשון. שזרוע נעשה במגרשים רבים, גם בהם משחקים בליגה א', ליגה ב' וליגה ג'.

פעולת השזרוע

בפעולת השזרוע למעשה מקצרים את דשא הקיץ אשר גדל באזורים חמים ולאחר מכן זורעים זרעים כדי שהדשא החדש ייקלט ממתינים שלושה שבועות ולאחר מכן ניתן לשחק עליו כדורגל. דריכה מוקדמת יותר עליו תגרום לדשא החורף שלא להיקלט בקרקע.
שמואל אלמוג

שמואל אלמוג (שם קודם: שמואל דיסטלר) (3 ביוני 1926 – 4 באפריל 2008) היה היסטוריון ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים, איש תקשורת, מנכ"ל רשות השידור.

ביוגרפיה

שמואל אלמוג נולד למשפחת דיסטלר בשנת 1926 בברלין בירת גרמניה. עלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1933. בצעירותו היה ב"צופים הקשישים" איתם יצא להכשרה לקבוצת גבע. היה מרכז הסניף של הנוער העובד בגבעתיים וכן היה קשור ל"פועלי ציון שמאל".
החל את לימודיו בהיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר מוסמך בשנת 1966.
בשנת 1949 החל לעבוד בקול ישראל כקריין. לאחר מכן היה אחראי מדור השיחות ועורך תוכניות הנוער, עורך חדשות וכתב בכנסת. השתתף בתוכנית "שלושה בסירה אחת".
בשנת 1959 היה שליח הסוכנות היהודית בדרום אפריקה. הוא שב לרשות השידור והשתתף בשידור משפט אייכמן. בשנים 1962–1964 היה בארצות הברית ככתב קול ישראל ובמקביל למד אצל ההיסטוריון סאלו בארון. לאחר מכן, היה עורך ופרשן פוליטי ברשות השידור.
בשנות ה-60 השתתף בתנועת המחאה "מן היסוד" של תומכי פנחס לבון כנגד דוד בן-גוריון.
בנובמבר 1967 מונה למנהל קול ישראל.
במרץ 1969, בהמלצת השר ישראל גלילי, מונה למנכ"ל רשות השידור. בתפקידו זה קבע כמה מנהליה הקובעים של רשות השידור.
לאחר פרישתו מרשות השידור התמסר למחקר והוראה באוניברסיטה העברית, במכון ליהדות זמננו, וכן היה ממקימי מרכז שזר.
היה נשוי לאוריה לבית כהן, ואב לישי ושירה.
נפטר בשנת 2008, בן 81 בפטירתו.
ארכיונו הפרטי: התכתבויות, טיוטות, מאמרים, תעודות ותמונות, נמסר לספריה הלאומית.
מסכת פסחים

מַסֶּכֶת פְּסָחִים היא המסכת השלישית בסדר מועד, במשנה ובתלמוד. במסכת זו עשרה פרקים העוסקים בפרטי ההלכות של חג הפסח. בתלמוד בבלי יש למסכת זו 120 דפים בדפוס וילנה.
שלושת הפרקים הראשונים עוסקים בפרטי הדינים של איסור החמץ בפסח, הפרק הרביעי עוסק באיסור מלאכה בערב פסח, הפרקים ה' עד ט' עוסקים בענייני קרבן הפסח והפרק העשירי עוסק בפרטי הדינים של ה"סדר" בליל הפסח.

מיקומה של המסכת בסדר מועד

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, ישנן שתי סיבות להבאת המסכת לאחר מסכת שבת. הראשונה היא שמצוות הפסח היא מהמצוות הראשונות הנתונות על ידי משה. הסיבה השנייה היא שמצוות הפסח היא המצווה שמופיעה מיד לאחר מצוות השבת ("שנייה לשבת") בפרשת המועדות.

מפרשי המסכת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
מלבד מפרשי המשנה והתלמוד הכלליים, ישנם ספרים ייחודיים למסכת זו, בהם פירושו של מהר"ם חלאווה וחידושי רבינו דוד. בפרק ערבי פסחים ניתוסף הפירוש של נכד רש"י, רשב"ם.
פרקים ה-ט במסכת ("מסכת פסח שני") עוסקים בדיני קדשים, והרבה ממפרשי המסכת לא כתבו פירושים על פרקים אלו
ג'ארד קושנר

ביוגרפיה

קושנר (שמו העברי: יואל חיים) הוא בנו הבכור של איש העסקים צ'ארלס קושנר, ונכד לניצולי שואה שהיגרו לארצות הברית מנובהרדוק שבבלארוס בשנת 1949. הוא נולד בליווינגסטון שבניו ג'רזי, התחנך במשפחה יהודית-אורתודוקסית, ולמד בתיכון הדתי פריש.
הוא בוגר אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ניו יורק.

קריירה עסקית

בשנת 2004 החל אביו צ'ארלס לרצות עונש של שנתיים בכלא לאחר שהורשע בהעלמת מס, תרומות בלתי-חוקיות ושיבוש הליכי משפט. בעקבות זאת, החל קושנר הבן לנהל את החברה המשפחתית במקומו.
ב-2006 רכש ב-10 מיליון דולר את ה"ניו יורק אובזרוור".
ב-2007 הוביל רכישת בניין משרדים בשדרה החמישית 666 בניו יורק תמורת 1.8 מיליארד דולר. זו הייתה הרכישה הגדולה ביותר עד אז של בניין בארצות הברית. ב-2008 מונה באופן רשמי למנכ"ל "קושנר קומפניז".
ב-2014 הקים קושנר עם אחיו הצעיר ג'ושוע, את חברת קאדר (Cadre), פלטפורמה מקוונת להשקעה בנדל"ן, שבה השקיע ג'ורג' סורוס 250 מיליון דולר.
ב-2015 רכש מאפריקה ישראל להשקעות 50% מבניין הטיימס סקוור, ב-295 מיליון דולר.

יועץ בכיר בממשל טראמפ

קושנר הצטרף לקמפיין של חותנו דונלד טראמפ מיד לאחר שזה הודיע ב-16 ביוני 2015 על התמודדותו בבחירות לנשיאות ב-2016 מטעם המפלגה הרפובליקאית.
ביוני 2016 פיטר טראמפ, בהמלצתו של קושנר, את קורי לבנדובסקי, מנהל קמפיין הבחירות שלו. במקומו מונה פול מנפורט.
ב-20 בינואר 2017 מונה קושנר, לצד סטיבן מילר, כאחד משני יועציו הבכירים של הנשיא טראמפ.
ב-25 במאי 2017 דווח כי קושנר נמצא תחת בחינה במסגרת חקירת המעורבות הרוסית בבחירות לנשיאות בארצות הברית וקשרים פוטנציאליים בין קמפיין טראמפ לממשלת רוסיה.
בפברואר 2018 החל התובע המיוחד רוברט מולר, החוקר את מעורבות רוסיה בבחירות לנשיאות בארצות הברית בשנת 2016, לבחון אם לקשריו העסקיים של קושנר עם גורמים בטורקיה, במפרץ הפרסי, ברוסיה ועוד הייתה השפעה על מדיניות החוץ של הממשל.

חיים אישיים

ב-2007 החל מערכת יחסים זוגית עם איוונקה טראמפ. ביולי 2009 היא התגיירה גיור אורתודוקסי, וב-25 באוקטובר 2009 הם נישאו. לזוג שלושה ילדים.
יורגליס רודריגס

ביוגרפיה

רודריגס נולדה בגוואנטאנמו שבקובה. 
ב-2011 זכתה במדליית כסף בקרב שבע אליפות העולם באתלטיקה לנוער עד גיל 18, ב-2012 זכתה במדליית זהב באליפות העולם עד גיל 20 בתוצאה של 5966 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה 2013 שהתקיימה במוסקבה סיימה במקום ה-12 בתוצאה של 6148 נקודות. 
ב-2014 זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 בתוצאה של 6006 נקודות לאחר המנצחת מורגן לייק. כמו כן השתתפה בתחרות הקפיצה לגובה אך לא עברה את שלב המוקדמות. במשחקי מרכז אמריקה והאיים הקריביים זכתה במדליית זהב בתוצאה של 5984 נקודות. באליפות העולם עד גיל 20 סיימה במקום ה-14.
ב-2015 זכתה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בשיא אישי ושיא תחרות של 6332 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה סיימה במקום ה-21. 
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום השביעי בשיא קובה של 6481 נקודות, במהלך התחרות שיפרה גם את שיאיה האישים בהטלת כידון וריצת 800 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום הרביעי בשיא קובה של 6594 נקודות. 
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכתה במדליית ארד בקרב חמש בתוצאה של 4637 נקודות. היא התחרתה גם בקפיצה לגובה וסיימה במקום ה-13.
יהושע בן פרחיה

בריחתו לאלכסנדריה

בסוף ימיו הפך יוחנן כהן גדול (המלך החשמונאי יוחנן הורקנוס הראשון) לצדוקי והחל לרדוף את הפרושים, ועל כן נאלץ יהושע בן פרחיה לברוח לאלכסנדריה. כאשר חלפה הסכנה שב לירושלים בעקבות הזמנתו של שמעון בן שטח תלמידו: "מיני ירושלים עיר הקודש, לך אלכסנדריה של מצרים: אחותי, בעלי שרוי בתוכך ואני יושבת שוממה" (תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ז, עמוד א').
באותו מקור מסופר כי יהושע בן פרחיה היה רבו של ישו הנוצרי, ותקרית שהתרחשה כשחזרו מאלכסנדריה לירושלים גרמה להתפקרותו (בתרגום לעברית):
נזדמן יהושע בן פרחיה לפונדק והתייחסו אליו בכבוד רב, שיבח אותם, כמה נאה אכסניא זו, אמר לו ישו הנוצרי, עיניה של בעלת הפונדק טרוטות, אמר לו: רשע, בכך אתה עוסק, הוציא ארבע מאות שופרות ונידה אותו. כל יום היה בא ישו לפניו ולא קיבל אותו. יום אחד היה קורא ר' יהושע קריאת שמע, בא ישו לפניו, היה בדעתו לקבלו, סימן לו בידו שימתין אך ישו חשב שדוחה אותו לגמרי. הלך והעמיד לבנה ועבד אותה. אמר לו ר' יהושע: חזור בך, אמר לו: כך מקובלני ממך: כל החוטא ומחטיא את הרבים אין מספיקים בידו לעשות תשובה.
מבחינה היסטורית, העלו כמה מבעלי התוספות (מפרשי התלמוד) את ההשערה כי אין מדובר כאן בישו מייסד הנצרות אלא באדם אחר, שהרי יהושע בן פרחיה חי יותר ממאה שנים לפני ישו מייסד הנצרות, וייתכן שגם במקומות אחרים בתלמוד שנזכר שם זה אין הכוונה לאותו האיש. מצד שני, אחרים רואים בזה אחת הראיות שהספירה הנוצרית להולדתו - שגויה. וכנ"ל לגבי כל סיפור חייו לפי הברית החדשה.
מאמרו המפורסם המופיע במסכת אבות: "עשה לך רב וקנה לך חבר, והוי דן את כל האדם לכף זכות" עומד בסתירה למעשה זה, וישנם הסוברים כי יהושע בן פרחיה הבין כי טעה ולכן אמר משנה זו: "הוי דן את כל האדם לכף זכות" ללמד אחרים שלא יחזרו על טעותו].

ייחוסו ככהן

מתוך תיאור עיסוקו של יהושע בן פרחיה בשריפת פרה אדומה 
אני ראיתי את יהושע בן פרחיה ששרפה בגדול. אמרו לו, אנו ראינו ששרפה בלבן
— ילקוט שמעוני, פרשת חקת, רמז תשס"א
 יש שסוברים שהיה ממוצא משפחת כהנים וגם שירת בתפקיד הכהונה גדולה, אך יש שחולקים ואומרים שלא עסק בעצמו בשריפתה אלא נעשתה על פי הוראתו, אך לא היה בעצמו הכהן הגדול.
הנדסת מכונות

הנדסת מכונות היא ענף בהנדסה העוסק בתהליכי מחקר, תכנון, פיתוח, ייצור ותחזוקה של מערכות מכניות ומערכות אנרגיה, ובהן מנועים, כלי רכב, מכונות, מערכות להפקת אנרגיה ולניצולה, מערכות מיזוג אוויר, מערכות בקרה ואוטומציה, רובוטים ומערכות אלקטרו-מכניות. באופן מסורתי כלולים בהנדסת מכונות גם מכלים (Vessels) וגם צנרת כוח (Power Piping).

מקצועות נוספים

מקצועות הנדסה נוספים נחשבים כנגזרות של הנדסת מכונות אף על פי שחלקם נלמדים בפקולטות הנדסיות עצמאיות: הנדסת חומרים, הנדסת קירור ומיזוג אוויר, הנדסת אוניות, תחומים מסוימים בהנדסה חקלאית, תת-התחום של ביומכניקה בהנדסה רפואית, מכטרוניקה, הנדסת אווירונאוטיקה ועוד.
עם התפתחות המדע, הנדסת המכונות חודרת גם לתחומים נוספים כמו מכניקה של מיקרו מערכות ותהליכי ייצור מתקדמים של רכיבים אלקטרוניים.

שימוש במחשב

בהנדסת המכונות של שנות האלפיים התיכּוּן והאנליזות נעזרים בכלים ממוחשבים כמו אנליזות באלמנטים סופיים (FEA), חישובי זרימה ושרטוט ממוחשבים כחלק מהתכנון בעזרת מחשב (CAD), בניית מודלים גאומטריים וויזואליים בעזרת מחשב בצד מודלים ממוחשבים לסימולציה של פעולות ותנועות. לדוגמה - סימולציה ממוחשבת של התנגשות שני כלי רכב. נעשה שימוש ביצור בעזרת המחשב (CAM) ושימוש במחשב לקבלת הנחיות יצור של חלקים שנעשו עבורם מודלים גאומטריים ממוחשבים. היצור נעשה על ידי שימוש במכונות עם בקרת מחשב (CNC) ולפעמים ישירות מן המודל ללא מעבר ביניים של שרטוטים.