google/wiki40b huggingface dataset:
המפץ הגדול (סדרת טלוויזיה)

רקע כללי

הסדרה מתמקדת בחמש דמויות המתגוררות בפסדינה, קליפורניה: שני פיזיקאים מחוננים העובדים במכון הטכנולוגי של קליפורניה ושותפים לדירה, לאונרד הופסטטר העוסק בפיזיקה ניסויית ושלדון קופר העוסק בפיזיקה תאורטית ולהם שני חברים נוספים, מהנדס המכונות הווארד וולוויץ והאסטרופיזיקאי ראג'ש קוטרפאלי ופני, המלצרית והשחקנית השאפתנית שגרה בדירה ליד שלדון ולאונרד. כל ארבעת הגברים, חנונים באותה המידה, מוזרים מבחינה חברתית ועמיתים לעבודה. הם נוהגים לאכול יחד לעיתים קרובות בדירתם של לאונרד ושלדון, לבלות בחנות קומיקס ולהתווכח על נושאים מדעיים ומדע בדיוני. מאפיין משותף של המדענים הוא אי השתלבות חברתית ועולם פנימי בו קומיקס ומדע בדיוני תופסים מקום נרחב. בדיחות רבות נסובות סביב הניגוד הקומי בין החנוניות והאינטלקט של ארבעת הגברים לכישוריה החברתיים של פני. בסדרה ישנו גם מעין 'הומור פנימי' בנוגע לתחומי המדע ופיזיקה בפרט.
במשך הזמן, דמויות משנה נוספות שהופיעו בסדרה הפכו לדמויות ראשיות - ברנדט רסטנוקובסקי, חברתו של הווארד (לימים אשתו), מיקרוביולוגית ובעונות הראשונות, מלצרית במשרה חלקית לצד פני; איימי פארה פאולר, נוירו-ביולוגית שמצטרפת לקבוצה, לאחר שהותאמה לשלדון באתר היכרויות (ומאוחר יותר הופכת להיות חברתו של שלדון ואשתו); וסטיוארט בלום, הבעלים של חנות הקומיקס בה מבקרים הבחורים לעיתים קרובות.

הפקה

פרק הפיילוט של הסדרה פורסם להורדה בחינם דרך iTunes עוד לפני שידורו הראשון ברשת CBS. הפרק שודר לראשונה ב-24 בספטמבר 2007. לאחר שידור זה אושרה הפקת עונה שלמה בעלת 22 פרקים לסדרה.
דייוויד זלצברג, פרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, מייעץ לצוות הכותבים של הסדרה בכל הנוגע לצד המדעי של הסדרה - משוואות, מחקרים, ודיאגרמות. בצורה זו כל אזכור מדעי בסדרה על ידי אחת מהדמויות "החכמות" הוא מציאותי.
הדמויות הראשיות של הסדרה נקראות על שם המפיק והבמאי המנוח שלדון לאונרד.
סקין יארד

סקין יארד (Skin Yard), הייתה להקת גראנג' מסיאטל, וושינגטון, שהתקיימה בין השנים 1985 ל־1993.
הלהקה מעולם לא הגיעה לקהל המיינסטרים, אך היא נחשבת, יחד עם להקות כמו גרין ריבר, סאונדגארדן, מלפאנקשן והסקרימינג טריז, ללהקה חלוצית והראשונה שסיגלה לעצמה את הצליל שמאוחר יותר הוגדר כ"גראנג'".
כמה מחברי הלהקה עבדו מאוחר יותר עם הרכבים מצליחים כגון סאונדגארדן ואר.אי.אם.
הלהקה הוקמה בשנת 1985 על ידי דניאל האוס וג'ק אנדינו. בן מק'מילאן ומאט קמרון, הצטרפו ללהקה מאוחר יותר באותה שנה.
סקין יארד הופיעה לראשונה ביוני 1985, וכמה משיריה הופיעו באלבום האוסף "Deep Six".
אלבום זה הוא ההקלטה המסחרית הראשונה של סקין יארד ושל הלהקות גרין ריבר, מאלפאנקשן, המלווינס וסאונדגארדן. 
מאט קמרון עזב את ההרכב ביוני 1986 והצטרף ללהקת סאונדגארדן בספטמבר אותה שנה. אותו החליף סטיב וויד, אך הוא הופיע רק פעמיים עם הלהקה. אותו החליף המתופף העתידי של מאת'ר לאב בון, גרג גילמור, אך גם הוא לא נשאר עם הלהקה יותר משתי הופעות.
ב־1987 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון שנשא את שם הלהקה.
בסתיו אותה השנה, ג'ייסון פין (מאוחר יותר אחד מהפרזידנטס אוף דה יונייטד סטייטס אוף אמריקה) הצטרף ללהקה, ועזב אחרי שמונה חודשים מסיבות אישיות.
במרץ 1991, עזב דניאל האוס את הלהקה מאחר שהוא הפך לאב והעדיף לבלות זמן עם משפחתו. 
הוא הוחלף על ידי פאט פדרסון שנשאר עם הלהקה עד הסוף. 
הלהקה החליטה על התפרקותה ב־1993 אחרי הקלטת אלבומה החמישי.
אחרי הפירוק, בן מק'מילאן וסקוט מק'קולום הקימו את הלהקה גראנטרק. דניאל האוס הוא עכשיו המנהל של חברת ההקלטות "C/Z Records". בארט מארטין ניגן עם הסקרימינג טריז עד התפרקותם, מארטין גם עבד עם סולן אליס אין צ'יינס ליין סטאלי, וגיטריסט פרל ג'אם מייק מק'ריידי בפרויקט מד סיזן. כמו כן הוא עבד עם פיטר באק מאר.אי.אם. ואפילו יצא איתם לסיבובי הופעות.
מארק אומברס

ביוגרפיה

אומברס נולד בהרוגייט שבצפון יורקשייר. הוא גדל בות'רבי והתחנך בבית הספר מאלסיס ואחר כך בבית הספר סדברג. ב-1995 סיים תואר בספרות לטינית ויוונית ופילוסופיה באוניברסיטת אוקספורד.
הופעותיו המקצועיות הראשונות של אומברס היו בשנת 1997 בדרמות של ה-BBC "כיכר ברקלי" ו-"The Student Prince". הופעת הבכורה שלו בתיאטרון הייתה בתפקיד ראשי בהפקה של "שודדי הים מפנזאנס" שהועלה בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק בלונדון.
הבמאים טרוור נאן וג'ון קיירד ליהקו את אומברס בעונת התיאטרון של שנת 1999 של התיאטרון המלכותי הלאומי, והוא הופיע במחזות כגון "הסוחר מוונציה" שמאוחר יותר צולם ושודר ב-BBC. אחרי שגילם את לורד סידני בסדרת הטלוויזיה "סקרלט פימפרנל" בכיכובו של ריצ'רד אי. גרנט, חזר אומברס לתיאטרון הלאומי לגלם את פרדי בהפקה מחודשת משנת 2001 למחזמר "גבירתי הנאווה" שהועלה בתיאטרון דרורי ליין.
ב-2002 הופיע אומברס לצדו של צ'יווטל אגיופור במחזה "The Vortex" בהפקת מייקל גרנדייג' בתיאטרון דונמאר ורהאוס. אחרי כן לוהק לתפקיד רוברט וינדרמיר לצדה של סקרלט ג'והנסון בסרט הקולנוע "אישה טובה". ב-2005 שיחק לצדן של אנג'ליקה יוסטון ולורן באקול בסרט "These Foolish Things", ולצדו של ג'ון מלקוביץ' בסרט "משחק אותה קובריק". עוד ב-2005 הופיע בתפקיד הראשי בדמות פרקין וורבק בדרמה ההיסטורית של ערוץ 4 הבריטי "הנסיכים במצודה". ב-2006 שיחק אומברס בתפקיד ראשי במיני-סדרה "Blackbeard" לצדה של ג'סיקה צ'סטיין.
ב-2007 שיחק אומברס בתפקיד האורח במחזה "ביבר הזכוכית" לצדה של ג'סיקה לאנג בווסט אנד וזכה לשבחים. בהמשך אותה שנה סטיבן סודרברג ליהק אותו לתפקיד רות' בסרט הביוגרפי "Che: Part Two". ב-2008 כיכב אומברס בעונה השנייה של סדרת הדרמה של ה-BBC "מאהבות" ובסרט הטלוויזיה "בטבעת החנק" בתפקיד האדון לצדה של מישל דוקרי.
אומברס לוהק להפקה של Menier Chocolate Factory למחזמר "צ'ריטי המתוקה", שבה מופיע רק גבר אחד בתפקיד ראשי, ואומברס גילם את כל התפקידים של מושאי האהבה. ב-2010 הועברה ההפקה לתיאטרון היימרקט. על הופעתו של אומברס כתב מייקל קובני באינדפנדנט "it's unusual to have such a level of performance in a musical...and it raises everyone else's game."
ב-2011 הופיע אומברס בדרמה "Eternal Law" של רשת ITV, ובתפקיד פרנק האנטר במחזה "גרסת בראונינג" לצדה של אנה צ'נסלור בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר. המחזה הועלה יחד עם המחזה "South Downs" מאת דייוויד הר. באפריל 2012 הוצג המחזה בתיאטרון הרולד פינטר שבלונדון.
בנובמבר 2012 חזר אומברס לשחק ב-Menier Chocolate Factory, וגילם את פרנקלין שפרד בהפקה מחודשת זוכת פרסים של מריה פרידמן למחזה "מתגלגלים" (Merrily We Roll Along) מאת סטיבן סונדהיים. ההפקה הועברה עם הקאסט המקורי לתיאטרון הרולד פינטר ב-1 במאי 2013. ההצגה זכתה בביקורות של 5 כוכבים, בפרס חוג המבקרים למחזמר הטוב ביותר, פרס איבנינג סטנדרד למחזמר הטוב ביותר, ובפרס אוליבייה להפקה מחודשת של מחזמר. ההצגה צולמה והוקרנה בבתי הקולנוע ברחבי העולם.
מ-2014 עד 2016 שיחק אומברס בתפקיד מפקד כנף ניק לוקאס בסדרה "Home Fires" על מלחמת העולם השנייה של רשת ITV ו-PBS. ב-2016 שיחק בתפקיד ראשי בדמות גאורג במחזה "She Loves Me" ב-Menier Chocolate Factory. אחר כך שיחק בתפקיד רוברט וולש בסדרה "Collateral" של נטפליקס לצדה של קארי מאליגן.
באוגוסט 2017 שיחק שוב בתפקיד פרנקלי שפרד במחזמר "Merrily We Roll Along" עבור להקת התיאטרון הנטינגטון בבוסטון, שוב בבימויה של פרידמן.
טל יניב

ביוגרפיה

יניב נולד בחיפה ב-23 בנובמבר 1967 וגדל בקריית ביאליק. בילדותו למד נגינה בפסנתר. בגיל 16 הצטרף לאריק שחר אייל שכטר ואמיר בן-דוד שהקימו את להקת אבטיפוס.
לאחר שחרורו מהצבא חזר לעסוק במוזיקה והצטרף מחדש ללהקת "אבטיפוס" בהרכב שכלל גם את שרון הולצמן ואיציק הלל. עם הלהקה הוציא יניב את האלבומים "מה החזאי מבין" (1995) ו"איך עושים מים" (1997). במקביל, הלחין מוזיקה לסרטים, בהם "האיטלקים באים" של אייל חלפון, פרסומות וזמרירים, וניגן עם אמנים נוספים, בהם רונית שחר וגלי עטרי. לאחר פירוק הלהקה בסוף שנת 1997, ניגן בסיבוב ההופעות "מסמרים ונוצות" של מיכה שטרית והשתתף בהלחנת פסקול הסרט "צומת וולקן", במשותף עם חיים רומנו, אמיר בן-דוד, יחיאל "קיטש" אמסלם וקובי רכט. הפסקול זכה בפרס אופיר. בשנת 2000 הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של אייל שכטר – "פעם אחרונה שאני ככה".
במקביל לעיסוק המוזיקלי, עובד יניב בפיתוח תוכנה.
אוגוסט אברדינג

הקלטות

רבות מן ההפקות הקלאסיות הוקלטו על גבי DVD, בהן "הנזל וגרטל" (1981) (דויטשה גרמופון B000AXSKB8) וחליל הקסם (דויטשה גרמופון B000ASAEQW
אברדינג נטה לחשיבה מהפכנית ואינדיבידואלית בתחום התיאטרון, והיה לכך ביטוי בעבודתו.
היחידה לניהול משברים

היחידה לניהול משברים היא יחידת צה"ל האחראית על ניהול משא ומתן מול מחבלים וגם נותנת ייעוץ באירועי משבר.

היסטוריה

היחידה נוסדה ב-1980 לאחר סדרה של פיגועי מיקוח (בין היתר הפיגוע במשגב עם). בשם יחידת משא ומתן מטכ"לית. היחידה הוקמה על ידי ראש ענף לוט"ר, רן בג, כגוף שייעודו לנהל משא ומתן במקרים של חטיפה ושחרור בני ערובה. בין המשרתים בצוות ניתן למנות את הפרופסור אריאל מררי ואת איתי שטרום. עם השנים היחידה החלה להתמחות בניהול משברים מכל הסוגים כיום פועלת במגוון רחב של אירועים בהם נדרשת השפעה על הצד השני במטרה להביא לפתרון משברים באמצעות שיח בלבד.

פעולות ידועות

בקרב ג'נין ב-2002, בתום משא ומתן בן 4 שעות וחצי שניהלו אנשי היחידה עם המחבלים, נכנעו כל המחבלים.
היחידה ניהלה משא ומתן לשחרור נהג מונית אליהו גוראל שנחטף ביולי 2003 והוחזק בביתוניא.
ב-2005 לפני תוכנית ההתנתקות, ייעצו אנשי היחידה שכל החיילים המפנים ילבשו וסטים כחולים. זה נעשה בעצת הפסיכולוגים כדי להרגיע את הרוחות וכדי לא ליצור אנטגוניזם לצה"ל שהוא צבא העם. כמו כן, במשא ומתן מול אריה יצחקי, היחידה השיגה פינוי מרצון של מתחם "הרשות היהודית העצמאית בחבל עזה".

כוח אדם

היחידה מורכבת מיותר ממאה אנשי מילואים. בין החיילים ישנם גברים ונשים, פסיכולוגים, סוציולוגים, מזרחנים, חוקרי טרור, מגשרים ומומחי משא ומתן. חלק ניכר הם יוצאי סיירת מטכ"ל ויחידות מודיעין אחרות.

לכל אירוע שהם נדרשים להתמודד איתו, מורכב צוות רב-תחומי שכולל מספר בעלי תפקידים רלוונטיים.
רונה נישליו

חייה במסגרת פוליטית ופעילותה החברתית

נישליו נולדה בעיר ובמחוז קוסובסקה מיטרוביצה שיוגוסלביה לשעבר, כיום ברפובליקת קוסובו, ובגיל 13 עברה עם משפחתה לעיר פרישטינה, כיום בירת קוסובו, עקב מלחמת קוסובו שהתחוללה בשנים 1996-1999.
 היא בעלת אזרחות אלבנית, אשר הוענקה לה מטעם נשיא אלבניה עצמו בתאריך 12 בינואר 2012.
היא חברה ופעילה בארגונים שונים למען אנשים נזקקים בקוסובו, בייחוד ילדים ונוער. עוד בתקופת לימודיה אירגנה בקוסובו קונצרטים למען זכויות אדם אשר ביניהם קונצרט שנושאו מתן עזרה למשפחות קוסובו-אלבניות עניות בקוסובסקה-מיטרוביצה אשר נעקרו מבתיהן. בשנת 2009 הייתה מרצה-אורחת בכנס מחלקת תוכנית הפיתוח של ארגון האומות המאוחדות בדברה על העלאת מודעות להתנדבות בסיוע לבני נוער באזור ווצ'טרי בצפון קוסובו. היא יושבת-ראש ארגון אחריות-סביבתית ופיתוח בני-נוער בקוסובו. בנוסף היא פועלת למען אנשים הסובלים מאוטיזם.

קריירה בתחום הבידור

היא התחרתה בתוכנית לבחירת הזמר האהוב באלבניה בעונת שנת 2004, בגרסת תחרויות השירה "איידול" ברחבי העולם, וסיימה בחמשת המקומות הראשונים. באותה שנה התחרתה במסגרת שלישיית מבצעים בפסטיבל השירים הלאומי השנתי והנחשב ביותר באלבניה, "Festivali i Këngës", והם זכו בפרס השיר הטוב ביותר לזמרים חדשים. לאחר מכן החלה להגיש בתחנת רדיו בשם "בלו סקיי" בפרישטינה.
היא התחרתה שוב וזכתה ב-"Festivali i Këngës" ה-50 במספר, לשנת 2011, עם השיר "אישי" ("Suus"), אשר גם כתבה את מילותיו.
במסגרת שליחת הזוכה בפסטיבל לתחרות האירוויזיון החל בשנת 2004, ייצגה את אלבניה בתחרות לשנת 2012 והייתה לנציג הראשון מקוסובו אשר מייצג את אלבניה, ואשר בכלל משתתף בתחרות. תחילה השתתפה בשלב חצי הגמר של התחרות והייתה בין עשרת המקומות הראשונים העולים לגמר כאשר סיימה במקום השני בהפרש של נקודות אחדות אחרי המנצחת. בגמר סיימה במקום החמישי. אמנם הופעתה במשדר חצי הגמר, כמו גם המשדר כולו, לא הועברה בשידור חי באלבניה עקב אירוע הרוגי תאונת אוטובוס אשר אירע לפני כן באותו יום, מה שהביא לשידור מוקלט של חצי הגמר במדינה מאוחר יותר באותו לילה ולאחוזי צפייה נמוכים של הציבור באלבניה אשר גם לא לקח לבסוף חלק בהצבעה בתחרות, אלא צוות שיפוט מקצועי הצביע לבדו.

סגנון אמנותי ותדמית

פרשנות השירה שלה כוללת מאפיינים של מוזיקת נשמה ומנעד אשר מגיע עד לקול הדק האפשרי ביותר, סופרן, כפי שהיא שרה בגשר המוזיקלי בשירה "Suus" ובשירים נוספים בסגנון ג'אז. בערי הבירה של אלבניה וקוסובו, טירנה ופרישטינה, היא ידועה כזמרת ג'אז אלטרנטיבית אולם באופן כללי במדינות אלבניה, קוסובו, מקדוניה ו-מונטנגרו, היא ידועה בעיקר כמוזיקאית וכזמרת פופ.
כבשת יעקב

כבשי יעקב בישראל

חוקרים מעריכים, כי כבשי יעקב הן זן שמקורו באזור ארץ ישראל ואשר נדד עם בני אדם לאורך חופי צפון אפריקה ומשם לסיציליה, ספרד, אנגליה ומשם בתחילת המאה ה-20 לצפון אמריקה. לפיכך יש הקושרים את הזן לכבשים המתוארות כשכרו של יעקב אבינו מעבודתו בבית חמיו לבן הארמי בספר בראשית פרק ל': "אֶעֱבֹר בְּכָל-צֹאנְךָ הַיּוֹם, הָסֵר מִשָּׁם כָּל-שֶׂה נָקֹד וְטָלוּא וְכָל-שֶׂה-חוּם בַּכְּשָׂבִים, וְטָלוּא וְנָקֹד, בָּעִזִּים; וְהָיָה, שְׂכָרִי" (פסוק ל"ב).
בתחילת שנת 2017 הועבר לישראל עדר בן 119 פרטים של כבשי יעקב, המגודלים על יד גיל וג'נה לוינסקי, זוג עולים יהודים מקנדה. בני הזוג לוינסקי ביקשו לעלות עם עדר הכבשים שלהם במטרה להקים פארק מורשת חינוכי שיספר את סיפורן של הכבשים, וכן על מנת לייצר מצמרן טליתות, ושופרות מקרניהן. כמו כן מקווים בני הזוג כי חוקרים ישראלים יוכלו לעשות בהן שימוש לחקר מחלת הטיי-זקס. לצורך הבאתן ארצה הוטסו הכבשים ב-11 טיסות, במבצע לוגיסטי מורכב. את מקום משבו של העדר קבעו בני הזוג במושב רמות נפתלי
סמאקוויל (WWE)

עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
ב-21 במאי בתוכנית סמאקדאון, דולף זיגלר שנעדר מאז האירוע רויאל ראמבל, ערך את חזרתו המפתיעה ותקף את קופי קינגסטון. לאחר מכן, זיגלר הסביר את הסיבה לתקיפה ואמר שהוא היה אמור להיות זה שצריך לקבל את ההזדמנות להתחרות על אליפות ה-WWE ברסלמניה 35 במקום קינגסטון. בנוסף לכך, הוא אמר שהוא ינצח את קינגסטון ויזכה בתואר, ולאחר מכן הקרב ביניהם הפך לרשמי לאירוע סופר שואודאון בערב הסעודית. באירוע זה, זיגלר נוצח. באירוע סטומפינג גראונדס, זיגלר כשל בניסיונו פעם נוספת לזכות בתואר לאחר שהפסיד לקינגסטון בקרב כלוב. ב-24 ביוני בתוכנית Raw, קופי קינגסטון, ניצח את קווין אואנס וסמי זיין בקרבות יחידים שונים (קינגסטון ואואנס הופיעו בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד). לאחר קרבות אלו, קינגסטון הותקף על ידי סמואה ג'ו. באירוע חוקי אקסטרים, קינגסטון ניצח את סמואה ג'ו. ב-18 ביולי, קרב משולש על אליפות ה-WWE נקבע לאירוע סמאקוויל.
באירוע כסף בבנק, ביילי ניצחה בקרב הכסף בבנק של הנשים ומאוחר יותר באותו הערב, היא פדתה את המזוודה על אלופת הנשים החדשה של סמאקדאון, שארלוט פלייר, לאחר שניצחה דקות ספורות לפני את בקי לינץ'. ב-4 ביוני בתוכנית סמאקדאון, פלייר השתתפה בקרב משולש נגד כרמלה ונציגת Raw, אלכסה בליס, שהופיעה בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד, כדי לנסות לקבל את הקרב החוזר שלה על התואר נגד ביילי. בסופו של דבר, בקרב זה ניצחה בליס ובעקבות זאת היא זו שתתחרה מול ביילי על אליפות הנשים של סמאקדאון בסטומפינג גראונדס. באירוע זה, בליס נוצחה. באירוע חוקי אקסטרים, בליס כשלה בניסיונה פעם נוספת לזכות בתואר לאחר שהפסידה לביילי בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1, כשהצטוותה לשורות ניקי קרוס. ב-18 ביולי, קרב משולש על אליפות הנשים של סמאקדאון נקבע לאירוע סמאקוויל. מנגד, קרב זה הוסר מרשימת הקרבות ב-27 ביולי.
במופע המקדים לאירוע חוקי אקסטרים, שינסקה נקאמורה ניצח את פין באלור וזכה באליפות הבין יבשתית. קרב חוזר בין השניים נקבע לאירוע סמאקוויל. לעומת זאת, באלור הוסר מהקרב ב-27 ביולי לאחר שספג פציעה.
בנוסף לקרבות, דווח שתהיה הופעה מוזיקלית של אליאס.
מיכאל קלפפיש

מיכאל קלפפיש (בפולנית: Michał Klepfisz;‏ 17 באפריל 1913 – 20 באפריל 1943) היה מהנדס כימי, פעיל "הבונד" יהודי-פולני.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה חבר הארגון היהודי הלוחם, נטל חלק ונהרג ב"מרד גטו ורשה".

ביוגרפיה

קלפפיש נולד בוורשה ב-17 באפריל 1913, שני הוריו היו מורים ופעילי "הבונד", התנועה היהודית הסוציאליסטית הבלתי-ציונית.
בצעירותו היה חבר בתנועת הנוער של הבונד, תחילה בחטיבת הילדים, ה"סקיף", ולאחר מכן בחטיבת הצעירים, ה"צוקונפט". כמו כן היה חבר בארגון הספורט של הבונד, ה"מורגנשטרן" (בעברית: "השחר").
הוסמך כמהנדס בפוליטכניון של ורשה, ונישא לרוז'ה פרצ'יקוף (בפולנית: Róża Perczykof).
ב-1942 גורש מגטו ורשה, והועלה על רכבת למחנה ההשמדה טרבלינקה, ממנה הצליח להימלט לפני שהגיעה ליעדה, ועשה את דרכו חזרה לוורשה ה"ארית". בורשה, הוכשר בייצור חומרי נפץ על ידי סרן זביגנייב לבנדובסקי, חייל ה"ארמייה קריובה". זמן קצר לאחר מכן הצליח להבריח את אשתו, בתו אירנה ואחותו רגינה מהגטו, ולשכן אותן לשארית המלחמה בביתה של מריה סביצקה, חברת הז'גוטה. בביתה שרדו רוז'ה ואירנה את המלחמה, בעוד רגינה נפטרה ממחלה זמן לא קצר לאחר מכן ונקברה כנוצרייה בזהות בדויה.
לאחר מכן שב לגטו, והשתתף כלוחם ב"מרד גטו ורשה". במסגרת המרד, היה אחראי על ייצור הרוב המוחלט של חומרי הנפץ של ההתנגדות היהודית, קלפפיש הקים בגטו סדנה מחתרתית לייצור נשק. יחד עם אריה וילנר, שימש כמתווך בין "הארגון היהודי הלוחם" לבין ה"ארמייה קריובה". פעל לצד אריה וילנר, טוסיה אלטמן ויצחק צוקרמן ואחרים להשגת נשק ושילוח משלוחי נשק לתוך הגטו בתקופה שלפני פרוץ המרד, בעזרתם של הארמייה קריובה ופעילים חמושים של המפלגה הסוציאליסטית האנטי-סטליניסטית (הפלג הימני של המפלגה הסוציאליסטית הפולנית).
קלפפיש נהרג ביום השני של המרד, ברחוב בוניפרטרסקה שבאזור ה"מברשתנים", בעודו מגן על נסיגת חבריו לנשק (ביניהם מארק אדלמן) בגופו באחת מעליות הגג בגטו. 
לאחר מותו, עוטר על ידי הגנרל ולדיסלב שיקורסקי בעיטור הגבורה הגבוה ביותר של הצבא הפולני, ה"Virtuti Militari", שנמצא כיום בתצוגה במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון הבירה.
בבית הקברות היהודי בוורשה הוקמה אנדרטה לזכרו, ועליה נכתב:
"המהנדס מיכאל קלפפיש. 17 באפריל 1913 - 20 באפריל 1943. פעיל ארגון הנוער של הבונד. נציג הארגון היהודי הלוחם בתנועת ההתנגדות הפולנית. מת מות גיבורים במרד גטו ורשה. תהילה לזכרו!"
 
אחותו, רגינה ("גינה") קלפפיש, הייתה גם כן פעילת "הבונד", ובתקופת השואה עסקה בהצלת אנשים מה"אומשלגפלץ", הכיכר בה רוכזו המועמדים לגירוש והשמדה, בפעילותה הצליחה להציל כמה פעילי מחתרת בולטים. בתו, אירנה קלפפיש שרדה את השואה והיגרה לארצות הברית, והיא מסאית, משוררת ופעילה פוליטית.
אגון ולס

לימודים וראשית הקריירה

אגון ולס נולד בווינה כבנם של שמואל (שאמו) ולס, איש עסקים בתחום הטקסטיל ושל אילונה, בת לבית לוון (Lövényi), יהודים הונגרים מתבוללים שהתיישבו בבירת אוסטריה. בשנת 1908, שנת נישואיו לאמיליה פרנציסקה שטרוס, ויתר ולס על ההשתייכות לקהילה היהודית ומאוחר יותר, בשנת 1917, התנצר לפי הדת הרומית-קתולית השלטת באוסטריה.
ולס למד אצל ארנולד שנברג - תלמידו הפרטי הראשון במוצהר - ואצל גואידו אדלר, מייסד המכון למוזיקולוגי בווינה והעורך הראשי של ה"דנקמאלר" האוסטרי. שתי ההשפעות הללו עיצבו במידה רבה את חיי המוזיקה והמחקר של ולס. ב-1913 צלל ולס אל מעמקי המוזיקה הביזנטית, תחום שהעסיק אותו במשך כל חייו.

פעילותו באוסטריה ובאנגליה

בשנת 1916 עשה מחקר יסודי בתחום פענוח תווי המוזיקה הביזנטית ובשנת 1932 הקים את המכון למוזיקה ביזנטית בווינה. בשנת 1920 כתב את הביוגרפיה הראשונה של ארנולד שנברג, שכללה הערות מושכלות על היצירות העיקריות שהלחין שנברג עד לאותה שנה. 
כהכרה לחשיבות מחקריו התמנה אגון ולס למרצה במכון למוזיקולוגיה ובשנים 1916-1911 נתבקש ללמד תולדות המוזיקה באקדמיה למוזיקה בווינה. בשנת 1929 התמנה לפרופסור שלא מן המניין למוזיקולוגיה באוניברסיטת וינה.
ולס עזב את אוסטריה והיגר לאנגליה בעקבות האנשלוס - ליתר דיוק, שיחק לו מזלו וביום שגרמניה הנאצית הכריזה על סיפוח אוסטריה, נמצא ולס באמסטרדם, כדי להיות נוכח בביצוע יצירתו התזמורתית Prosperos Beschwörungen בניצוח ברונו ולטר, ולס כתב תשע סימפוניות וכמספר הזה רביעיות מיתרים. כתיבת הראשונות החלה ב-1945, לאחר הגיעו לאנגליה והיצירות הבאות התפרשו על פני כל שנות חייו.
בשנת 1946 קיבל ולס את האזרחות הבריטית. אחרי המלחמה הוא זכה בכמה הזדמנויות למחוות כבוד מצד עיריית וינה, עיר הולדתו, ומצד הרפובליקה האוסטרית. אולם לא הוצע לו לחזור למשרתו באוניברסיטה בווינה, ממנה סולק בימי השלטון הנאצי.
ב-18 בינואר 1972 בגיל 87, לקה ולס באירוע מוחי שגרם לו לחדול מכל פעילות יצירתית. הוא הלך לעולמו באוקסוארד בלילה שבין 8-9 בנובמבר 1974. הובא לקבורה בבית הקברות המרכזי של וינה. 
אגון ולס היה נשוי החל משנת 1908 לאמילי (אמי) פרנציסקה שטרוס (1987-1889), חוקרת של התרבות הביזנטית. לזוג היו שתי בנות: מגדה (2006-1909) ואליזבת (1995-1912).

יצירות

יצירותיו של ולס כמלחין מסתכמות בלפחות 112 עם מספרי אופוס ועוד כ-20 ללא מספר אופוס. הוא כתב להרכבים שונים ומגוונים, הן מוזיקה בימתית והן יצירות תזמורתיות לאולם הקונצרטים, מוזיקה קאמרית, מוזיקה לפסנתר, שירים ויצירות מקהלתיות.
לאחרונה גובר העניין במוזיקה של ולס. מכלול תשע הסימפוניות שלו יצא בהקלטות, אף כי ייצוג המוזיקה שלו על גבי תקליטורים ותקליטים אריכי-נגן איננו מרשים. הסימפוניה השלישית שלו (1950-1951), שיצאה לאור לאחר מותו, זכתה לביצוע הבכורה שלה בווינה בשנת 2000. אחדות מן הסימפוניות שלו נושאות שמות: השנייה ("האנגלית"), הרביעית והשביעית ("קונטרה טורנטום").
שיזף (יישוב)

שיזף הוא גרעין התיישבות המתגורר במחנה זמני לגרעיני התיישבות, ועתיד להיות הגרעין המייסד של היישוב הקהילתי המעורב הראשון במועצה אזורית רמת הנגב. המחנה הוקם בקיץ 2011 בעזרתה של עמותת איילים, מועצה אזורית רמת הנגב והחטיבה להתיישבות. מתגוררות בו כיום חמש עשרה משפחות, דתיות וחילוניות החיות יחדיו חיי קהילה. המחנה הזמני ממוקם סמוך לצומת טללים במועצה האזורית רמת הנגב. יישוב הקבע, שתוכניותיו נכתבות בימים אלו, מתוכנן ל-250 משפחות.

גרעין שיזף

גרעין ההתיישבות שיזף התארגן בסיוע עמותת איילים, ובתחילה היו חברים בו כ-25 משפחות ורווקים תלמידי מוסדות השכלה גבוהה, חקלאים ואנשי חינוך מכל קצוות הארץ. 
מטרת הגרעין הייתה בהתאם לחזון 'הפרחת השממה' של דוד בן-גוריון ויישוב הארץ להקים ולחיות ביישוב מעורב ומקיים בבנייה ירוקה. הגרעין שואף לחנך את ילדיו במסגרת משותפת לדתיים וחילונים, ומתוך תפיסה של קיימות והתחשבות. 
הגרעין הוקם מתוך כוונה להתיישב יחדיו ברמת הנגב על חורבות היאחזות הנח"ל הנטושה "שדמות שיזף", אשר נמצאת סמוך למחנה שבטה. כיוון שאתר זה שוכן בשטח אש, נמצאה עבור הגרעין הנקודה הנוכחית. המחאה החברתית ומצוקת הדיור במרכז הארץ, עזרה לראשי היישוב לקדם את רעיון היישוב החדש אצל מקבלי ההחלטות.

מבנה המחנה הזמני

המחנה הזמני מכיל 15 מבנים יבילים אשר נרכשו על ידי המוסדות המיישבים. כמו כן, ישנו קראוון נוסף אשר משמש כמרחב התכנסות ציבורי ובמהלך חודש מאי נערך היישוב להכנסת ספר תורה הראשון של שיזף, שנתרם עבור היישוב שיזף. בנוסף, ישנם שני מרחבים מוגנים המשמשים כמשחקייה לילדי שיזף וכחדר עיון ולמידה.

ההתיישבות במקום וההתנגדות לה

החברה להגנת הטבע הגישה ערר לוועדה מחוזית מחוז דרום של משרד הפנים נגד הפיתוח הצפוי בשיזף. תחילה ההתנגדות נבעה מטעמים סביבתיים ובהמשך, לאחר שהאחרונה נדחתה (זהו אזור המיועד לפיתוח כמוסד חינוכי), הוגשה התנגדות חדשה מטעמים תכנוניים וזאת למרות שהיה בעבר סמל יישוב במפת המתאר האזורית לנקודה ספציפית זו. 
ב-22 בפברואר 2012, סגן ראש הממשלה והשר לענייני הנגב והגליל, סילבן שלום, חנך את המחנה הזמני באופן רשמי. בנאומו אמר שמדובר בפעולה חלוצית וציונית, ושמשרדו תומך בהתיישבות נוספת מסוג זה, עם תקציב ניכר. 
במחנה הזמני הוכנה תשתית והוצבו 15 מבני "קראווילה", בהן מתגוררים חברי הגרעין. כשנה לאחר מכן, ב-2013, המועצה הארצית לתכנון ולבנייה הודיעה כי היא ממליצה לממשלה על הקמת יישוב קבע בן 250 יחידות דיור במקום.
במהלך שנת 2014 הוכר גרעין שיזף כגרעין התיישבות רשמי המלווה על ידי תנועת אור להתיישבות.
ב-2 בנובמבר 2014 קבע בית המשפט לעניינים מנהליים בבאר שבע כי המחנה הזמני אינו חוקי.
ב-3 בנובמבר 2014 החליטה ועדת השרים לענייני פנים בראשות שר הפנים היוצא גדעון סער לאשר את הקמתו של היישוב בשטח המועצה אזורית רמת הנגב, זוהי הייתה החלטתו האחרונה של גדעון סער בתפקידו.
תומר ברדה

קריירה

נולד וגדל ביהוד. בהמשך היגר לארצות הברית, והיה בעלים של חברת היי-טק.
בשנת 2007 במהלך עבודתו התבקש לפתח תוכנת פוקר. לצורך פיתוח התוכנה ברדה החל ללמוד את עקרונות המשחק ובתוך כך החל לשחק. עם הזמן שיחק יותר ויותר והבין שהוא יכול להיות שחקן רווחי. בהמשך פרש מעולם ההייטק והחל לשחק פוקר באופן מקצועני.
בשנת 2008 רשם ברדה את הישגיו הראשונים בטורנירים, כאשר סיים מקום 361 מתוך 6,844 בטורניר מסבב אליפות העולם בפוקר ומקום 2 בטורניר מסבב EPT וזכה ב-28,950 דולר וב-24,466 דולר בהתאמה.
בשנת 2009 סיים מקום עשירי בטורניר בסבב EPT וזכה ב-17,882 דולר.
ב-29 באפריל 2010 זכה ברדה במקום הראשון בטורניר בסבב FPT וגרף 112,360 דולר.
ב-2 ביוני 2010 סיים במקום ה-5 בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר וזכה בסך של 117,416 דולר.
ב-4 ביוני 2010 רשם ברדה את הישגו היוקרתי ביותר, כאשר גבר על 1,942 שחקנים, סיים במקום הראשון בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר, וזכה בסך של 825,976 דולר ובצמיד אליפות העולם. עם זכייתו בצמיד הפך ברדה לישראלי הרביעי אי פעם שזכה בצמיד באליפות העולם בפוקר.
הישגיו בשנת 2010 קידמו את ברדה בדירוג העולמי ממקום 4,431 במרץ 2009 למקום 211 ביוני 2010.
תסמונת מקון אולברייט

גנטיקה

התסמונת נגרמת על ידי מוטציית הפעלה בגן GNAS המקודד לתכונות שונות במס מערכות בגוף. הגן GNAS מקודד לתת היחידה אלפא, של מרכיב ה-G ברצפטורים מצומדי חלבון G. המוטציה מובילה להפעלה קונסטיטיוטיבית (ללא תלות בהפעלה חיצונית), והיא מוגדרת כמוטצית פסיפס.