google/wiki40b huggingface dataset:
אדלרדו רודריגס

קריירת קבוצות

אדלרדו נולד בעיר בדחוס שנמצאת בקהילה האוטונומית אקסטרמדורה, שבספרד. אדלרדו שיחק במספר קבוצות נוער מקומיות, עד שהגיע לקבוצת אקסטרמדורה בה התקדם עד לקבוצת הבוגרים של המועדון, ששיחקה בליגת המשנה. לאחר שנה בקבוצה, הועבר אדלרדו לקבוצה מעיר הולדתו, בדחוס, ששיחקה גם היא בליגת המשנה. בשנת 1957 חתם אדלרדו באתלטיקו מדריד לאחר שהרשים את מאמן הקבוצה דאז, פרדיננד דוצ'יק, בעת משחק ידידות בין המועדונים.
הופעת הבכורה של אדלרדו בליגה הבכירה בספרד התקיימה ב-13 בספטמבר אותה שנה, במחזור הראשון של עונת 1959/1960, במשחק נגד לאס פאלמס. המשחק הסתיים בניצחון 0-3 לאתלטיקו, ואדלרדו כבש בדקה העשירית.
אדלרדו שיחק באתלטיקו במשך 17 עונות, והוא מחזיק בשיא ההופעות של המועדון, עם 511 הופעות (401 בליגה) ועם 113 שערים (73 בליגה). אדלרדו נחשב לאחד הקשרים הטובים בדורו. עם אתלטיקו זכה אדלרדו ב-3 אליפויות ספרד ובחמישה גביעים, והיה שותף לזכייה בתואר הבינלאומי הראשון של המועדון, גביע אירופה למחזיקות גביע, בשנת 1962. בנוסף זכה גם בגביע הביניבשתי בשנת 1974.
בשנת 1976 פרש אדלרדו  ממשחק פעיל. ב-1 בספטמבר אותה שנה, נערך לכבודו משחק הוקרה באצטדיון ויסנטה קלדרון משחק הוקרה על תרומתו למועדון נגד נבחרת מקסיקו. לאחר פרישתו מכדורגל מצועני, שיחק אדלרדו בקבוצת הכדורגל החובבנית דאז "אינטר סאלה" הספרדית, והביא אותה לזכייה בטורניר רשמי שאורגן על ידי פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית. בנוסף, כיהן אדלרדו בתפקיד הנשיא בקבוצת הכדורגל מעיר הולדתו, בדחוס.

הנבחרת הלאומית

אדלרדו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ב-6 ביוני 1962, נגד ברזיל במסגרת גביע העולם בצ'ילה. משחק זה הסתיים בהפסד 2-1 לברזיל, כאשר אדלרדו כבש לזכות נבחרתו.
אדלרדו נכלל בסגל הנבחרת הספרדית ביורו 1964, שנערך בספרד אשר גם זכתה בטורניר. אדלרדו לא זכה לדקות במהלך הטורניר. כך גם קרה במונדיאל 1966, שנערך באנגליה.
פרט לשער שכבש בהופעת הבכורה שלו בנבחרת, כבש אדלרדו שער נוסף במשחק ידידות שנערך במדריד בחודש יוני 1963, נגד נבחרת סקוטלנד.
לאדלרדו 14 הופעות ו-2 שערים ב-8 שנים במדי הנבחרת הלאומית.
ש. בן-ציון

תולדות חייו

שמחה אלתר גוטמן נולד בטֶלֶנְשְׁטי בפלך בסרביה (כיום במולדובה) ב-1870. בגיל שבע-עשרה נשא לאישה את רבקה. היא ילדה לו חמשה ילדים. הידוע שבהם היה הצייר נחום גוטמן. רבקה חלתה בשנת 1910 במחלת השחפת. רופאיה המליצו לה לעקור מביירות לטבריה בתקווה שהתנאים שם יטיבו עם מצבה, אך היא נפטרה למחרת הגעתה, ונטמנה בעיר על ידי ש"י עגנון, מזכירו של בן ציון באותם ימים.
ניסיונו של בן ציון לעסוק במסחר לא עלה יפה, והוא פנה לכתיבה. סיפורו הראשון, ביידיש, פורסם על ידי י"ל פרץ (ולימים תורגם לעברית בידי חיים נחמן ביאליק, תחת הכותרת "משי").
בשנותיו הראשונות פרסם סיפורים בכתבי העת "המליץ" ו"הצפירה" ובלוח אחיאסף. היה ממורי העברית הראשונים באודסה (משנת 1899), ולימד בין השאר בבית ספר עממי מודרני (שנקרא "החדר המתוקן") ביחד עם ביאליק ורבניצקי. ב-1901 הקים יחד עם ביאליק, רבניצקי ולוינסקי את הוצאת הספרים מוריה. את הוצאת "אשכולות" הקים ביחד עם א"ז רבינוביץ' (אז"ר).
עלה לארץ מאודסה בשנת 1905 עם אשתו וילדיו כדי ללמד בבית הספר לבנות בנווה צדק. סביב ביתו התפתח מרכז ספרותי, שבו נטלו חלק י"ח ברנר, ש"י עגנון, יהודה בורלא, אז"ר, ועוד. היה הראשון שהוציא לאור קובץ ספרותי-מדעי בשם "העומר", שבו פרסם עגנון את סיפורו הראשון שפורסם בארץ ישראל, "עגונות". משנת תרע"א, 1910 היה העורך הראשון של הירחון לבני הנעורים, "מולדת", בהוצאת אגודת המורים בארץ-ישראל. לאחר מלחמת העולם הראשונה ערך את המוסף הספרותי של "חדשות מהארץ" (אבי העיתון "הארץ"). 
גוטמן ומשפחתו היו בין שישים ושש המשפחות שהקימו את אחוזת בית, לימים - תל אביב, וביתו הראשון בה היה ברחוב הרצל מספר 3, שם רוכזה פעילותו הספרותית הענפה. לאחר שנים בנה את ביתו החדש בשדרות רוטשילד. הבית היה מהבתים היפים בעיר, וכונה "בית הטירה". הוא התגורר בבית כשנה וחצי, עד שנפטר ב-1932 ונטמן בבית הקברות טרומפלדור.
על שמו קרויות שדרות בן ציון בתל אביב, רחוב בשכונת המסילה בחיפה ורחוב ברחובות.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על הבית בו התגורר ברחוב בוסתנאי 10 בנווה צדק בשנים 1904–1910.
בנו נחום גוטמן, שנולד ב-1898, הוא המפורסם שבציירי תל אביב.
מדד האנטישמיות בעולם

מדד האנטישמיות בעולם הוא מדד שיצרה הליגה נגד השמצה, למדידת קיומה ועוצמתה של האנטישמיות ברחבי העולם, וחלוקתה על פי מדינות, דתות, גילאים ועוד. 
בשנים האחרונות ערכה "הליגה נגד השמצה" סקרים מקיפים למדידת האנטישמיות באירופה ובארצות הברית. המדד העולמי הראשון פורסם במאי 2014 ועל פיו, כרבע מאוכלוסיית העולם היא בעלת דעות אנטישמיות (על פי הגדרת החוקרים). כמחצית המוסלמים בעולם וכרבע מהנוצרים הם אנטישמיים לפי הגדרה זו. בקרב תושבי יהודה ושומרון ורצועת עזה שוררת האנטישמיות הנרחבת ביותר (93%) ומיד אחרי כן עיראק (92%) ומדינות אחרות במזרח התיכון. בשוודיה, הולנד, הפיליפינים ולאוס יש הכי פחות בעלי דעות אנטישמיות (עד 5% מהאוכלוסייה בלבד).

בעקבות הסקר

זמן קצר לאחר פרסום תוצאות הסקר, התקשר ראש ממשלת יוון אנטוניס סאמארס, לאברהם פוקסמן יו"ר הליגה נגד השמצה וביקש להיפגש עמו, לאור תוצאות הסקר, המראות כי יוון היא המדינה האנטישמית ביותר באירופה. בראשית יוני 2014 נפגשו השניים ולדברי פוקסמן ביקש ממנו סאמארס לפתח יחדיו תוכנית פעולה נגד אנטישמיות ואולי אף ליצור מערך פנים ארצי לחינוך אזרחי המדינה בנושא.
פראן סונייר בלגר

פרס בלגר

קרן בלגר הוקמה בשנת 1983 ביוזמתה של מריה דודניתו של בלגר לזכרו והיא מעניקה פרסים למחקרי בתחום המתמטיקה.
הקרן מנוהלת על ידי מועצה בראשות נשיא המכון למחקרים ועוד כמה חברים של האוניברסיטאות הקטלניות.
בשנת 1992, הוכרז על פרס בינלאומי בסך של 15,000 דולר. חתן הפרס הראשון, בשנת 1993 היה מתמטיקאי ישראלי, פרופ' אלכס לובוצקי שאף זכה בפרס בשנית בשנת 2002.
קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה

ביוגרפיה

קרל לודוויג נולד ב-30 ביולי 1833 בארמון שנברון שבווינה, לפרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה, שהיה בנו הצעיר של הקיסר פרנץ הראשון, ולסופי, נסיכת בוואריה בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן.
בשנת 1855 מונה קרל לודוויג למושל טירול, אך בשנת 1861 התפטר מתפקידו, משום חוסר עניינו בפוליטיקה. קרל לודוויג היה קתולי אדוק, ועם השנים החל לסבול יותר ויותר משיגעון.
לאחר התאבדותו של רודולף, בנו של הקיסר בשנת 1889, מונה קרל לודוויג ליורש העצר, ועל אף שמועות שהתרוצצו לא ויתר על זכויותיו לבנו פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה.
בשנת 1896 ביקר קרל לודוויג בארץ ישראל ובמצרים, ובמהלך ביקורו נדבק בטיפוס שהוביל למותו ב-19 במאי 1896.
בית"ר ירושלים (כדורגל חופים)

היסטוריה

בית"ר ירושלים נוסדה בשנת היווסדותה של ליגת הכדורגל חופים בשנת 2007 בשם "שווה שווה ירושלים" המארגן והממן העיקרי ובעלי הקבוצה מאז הקמתה הוא שחקן העבר של בית"ר ירושלים בכדורגל, שמוליק לוי. כבר בעונה השנייה סיימה הקבוצה כסגנית אלופה, כשהפסידה 6:7 לאלופה נסיכי חדרה. כמו כן סיימה הקבוצה פעם אחת במקום השלישי. בשנים לאחר מכן לא הצליחה הקבוצה להתרומם ולהגיע לשלבי הגמר. מאז 2010 קרויה הקבוצה "בית"ר ירושלים" ועונדת את סמל קבוצת הכדורגל של העיר.

אוהדים

הקהל של בית"ר ירושלים בכדורגל חופים מבוסס בעיקר על אוהדי בית"ר ירושלים בכדורגל. ארגון האוהדים של הקבוצה "לה פמיליה" המוכר מענף הכדורגל, עוזר לקהל האוהדים בכל הקשור לעדכונים וחדשות, תמונות מהשטח, ואפשרויות הגעה למשחקים. וניתן לראות התקהלות של הארגון ואוהדים רבים סביב הקבוצה במשחקיה, שאוהדים גם את קבוצת הכדורגל.
אריק שטופלסהאוס

קריירה

אחרי התנסות כפקיד תעשייתי בחברת המתכות תיסן (Thyssen Stahl AG) ותואר במדעי הספורט באוניברסיטת רוהר בוכום, אריק מונה בשנת 1998 למאמן קבוצת הילדים (עד גיל 11) של שאלקה 04 מגלזנקירכן.
ביולי 2000 עבר מאנשי צוות האימונים לניהול המועדון. שם הוא זכה לתמיכתו של בודו מנצה, מנהל מחלקת הילדים בשאלקה. במהלך כהונתו הגיעו קבוצות הנוער לשני תוארי אליפות גרמניה ושתי זכיות בגביע הגרמני.
בשנת 2002 קיבל רישיון אימון מאופ"א. ביולי 2006 מונה לעוזר מאמן הקבוצה הבוגרת, אנדריאס מולר. בין היתר הוא היה אחראי על רכישות של שחקנים כמו הייקו ווסטרמן, איוון רקיטיץ', ג'רמיין ג'ונס וג'פרסון פרפאן. כהונתו הסתיימה ב-26 במאי 2009.
בנובמבר 2013 נסע לקנדה והפך למנהל הטכני של מועדון הכדורגל מערב אוטווה. במארס 2015, הוא לקח על עצמו את תפקיד המנהל הטכני של איגוד הכדורגל של אזור יורק בטורונטו.
ב-22 בינואר 2017 הוצג שטופלסהאוס כמנהל הספורטיבי החדש במועדון לוקומוטיב מוסקבה מהפרמייר ליג הרוסי, אחרי שהוזמן על ידי איליה גרקוס. רק חודשים ספורים לאחר שנכנס לתפקידו, היה עד לזכייתה של לוקומוטיב בתואר, כאשר ב-2 במאי 2017, המועדון זכה בפעם השביעית בגביע הרוסי. כתוצאה מכך, המועדון העפיל לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונה הבאה. שם לוקומוטיב מוסקבה הפסידה בסיבוב השני לאתלטיקו מדריד, שזכתה בטורניר. בעונה השנייה שלו במועדון הקבוצה זכתה בפעם השלישית בתולדותיה באליפות רוסיה, אחרי ניצחון על זניט סנקט פטרבורג במשחק ליגה, ב-5 במאי 2018.

השכלה

אחרי זמנו בשאלקה, הוא קיבל תעודה כמורה לספורט. בשנת 2018 הוא קיבל תואר שני במנהל עסקים בתחום ניהול ספורט באוניברסיטת אירופה של מדריד (Universidad Europea).
תנו לגדול בשקט

עלילת הספר

החבורה, שמלוכדת מאז ימי הלימודים בקיץ, חוזרת לפנימיית "מאור" כדי ללמוד בה. גם אלינור, למרבה הפלא, חוזרת לפנימיה ומנסה להפריד את החבורה, על מנת לחזור להיות מלכת הפנימיה. במהלך הספר, נראה שהיא הולכת להצליח. החבורה ממשיכה לעבוד בעיתון "ארגמן", ובעקבות כך הם טסים לצרפת. בצרפת, ענבל מספרת לתומר סוד שלה, והשישה  מגלים סוד של נועה. בהמשך מתברר שאיתי מתחבר עם טיפוסים מפוקפקים, אך אלינור תופסת אותו ומאיימת עליו. אלינור רוכשת לעצמה חברים רבים ומסיתה את כולם נגד נועה, נגד ענבל, נגד שירן, נגד תומר, נגד איתי ונגד קובי. בהמשך, ענבל מגלה סוד על אביה; סוד שמשפיע על החברות שלה עם תומר.
גן פרחים

גן פרחים (כותרת המשנה: "בו יבואו פרחים ושושנים, נטעי נעמנים. מגדולי הרבנים, משכילים ומאמינים, חכמים ונבונים") היה מאסף ספרותי והגותי של בני תקופת התחייה, אשר ראה אור בארבעה כרכים בין השנים 1881–1892 בעריכתו של הסופר והעיתונאי יהושע מזח (מייזאח).
חלף

חִלְף (בערבית: حلف قبلي) הוא מונח המתאר קונפדרציה של מספר שבטים, מדיניות שהייתה נפוצה בחצי האי ערב בתקופה הטרום אסלאמית.
החיים במדבריות חצי האי ערב היו קשים מאוד ושבט יחיד התקשה לשרוד לבדו. לכן מדי פעם היו מספר שבטים מתאחדים ביחד וכורתים ברית. הברית הייתה יכולה להיות מבוססת על אינטרסים כלכליים משותפים כמו סיוע הדדי במסחר, או על אינטרס ביטחוני כמו אויב משותף. קונפדרצית השבטים המאוגדים בחלף נקראה בשם המיוחד לה, בדרך כלל על שם אב קדמון משותף.
סיבה נוספת לקיום קונפדרציה הייתה רצונו של שבט חלש יותר לקבל חסות משבט חזק ובעל השפעה. בגלל שינויים פנימיים במבנה השבטים, במסחר ובעוצמתם, הבריתות האלה לא היו קבועות ולא נמשכו תקופות ארוכות.
כאשר  מוחמד עלה לשלטון בעיר מדינה וניסח את עקרונות האסלאם, הוא קבע כי כל המוסלמים הם אומה אחת ואסר על חלף. הוא טען כי אין צורך בבריתות בין שבטים, משום שאין יותר שבטים באסלאם.
מגב

מַגֵּב הוא כלי בעל להב גומי חלק, המשמש לשליטה או עצירה של זרימת נוזל על משטח חלק. המגב משמש לניקוי משטחים ולהדפסה. מקורו של המגב הוא כלי עשוי עץ ששימש דייגים לקרצוף סיפוני סירותיהם. המגב המודרני בעל הלהב היחיד נרשם כפטנט על ידי אטור סתקון בשנת 1936. זה היה מכשיר קל משקל בעל להב גומי גמיש וחד מאוד. "חברת מוצרי אטור" היא עדיין המובילה ביצור מגבים.

מגב רצפות

למגב המשמש לניקוי רצפות ידית ארוכה ודומה במעט למטאטא שבקצהו להב גומי ולא מברשת. ניתן להשתמש בו לאחר שהרצפה נשטפה במים או במי סבון, כדי לגרוף את המים לפתחי ניקוז. ניתן גם לכרוך עליו סחבה שנטבלה במי סבון ובאמצעותה לשטוף את הרצפה או ליבש את הרצפה לאחר שטיפתה באמצעות סחבה יבשה.

מגב חלונות

מגב החלונות משמש בעיקר להורדת נוזלי הניקוי והקצף המלוכלך מחלון הזכוכית שנוקה. בתחילת המאה ה-20, מנקי חלונות התחילו להשתמש במגב שיקגו, כלי מגושם בעל שני להבי גומי כבדים. החלפת הלהבים דרשה שחרור של שנים עשר ברגים נפרדים.

הדפסה

בהדפס משי משתמשים במגב כדי שהדיו יתפרס באופן שווה על גב השכפול, כך שנוצרת תמונה חלקה על משטח ההדפסה. למגבי מסכי משי יש להבים דקים יותר ופחות גמישים ממגבי החלונות. מגב דומה (המכונה "שפכטל") משמש ליישור טיח בריצוף או ריעוף.
המגב משמש גם בחדר חושך, בהדפסת תמונה, לייבוש נייר הצילום לאחר השטיפה ולפני הייבוש, למניעת קמטים.
שירות היערות של ארצות הברית

שירות היערות של ארצות הברית (באנגלית: United States Forest Service) הוא סוכנות במחלקת החקלאות של ארצות הברית השוכנת בוושינגטון, המיועדת לנהל את 155 היערות הלאומיים במדינה ואת 20 השטחים הפתוחים הלאומיים (national grasslands), ששטחם הכולל מסתכם ב-780,000 קמ"ר. אגפים מרכזיים בסוכנות הם מערכת היערות הלאומיים, אגף היערנות הממלכתי ואגף היערנות הפרטי, וכן אגף המחקר והפיתוח.
ב-1876 הקים הקונגרס האמריקאי משרד מיוחד במחלקה לחקלאות כדי לעמוד על טיב מצבם של היערות בארצות הברית. ב-1881 משרד זה התרחב והפך לחטיבה ליערנות (Division of Forestry). ב-1891 נחקק חוק המסדיר הפקעה של שטחי אדמה מרשות הציבור והגדרתם כ"שמורות יער" שמנוהלות תחת מחלקת הפנים של ארצות הברית. ב-1901 שונה שם החטיבה ללשכת היערנות (Bureau of Forestry). לפי חוק שנחקק ב-1905 עבר ניהול שמורות היערות ממשרד הקרקעות הכללי שבמחלקת הפנים של ארצות הברית ללשכת היערנות במחלקת החקלאות ששינתה את שמה לשירות היערות האמריקאי. מנהל לשכת היערנות, גיפורד פינצ'ו, מונה למנהל השירות. 
לא כל היערות הלאומיים שתחת סמכותו של שירות היערות מיוערים בכל שטחם, למשל היער הלאומי טונגס באלסקה שבו יש שטחי קרחונים בעת גאות והיער הלאומי וסטץ'-קש ביוטה שבו אתרי סקי. השירות מסדיר בין היתר את שמירת ההגבלים באזורים שהוגדרו כשטחים שוממים בכוחו של חוק שנחקק בקונגרס, שהם אזורים בהם אסורים כריתת עצים, כרייה, הקמת כבישים ובניינים וחכירת שטח לצורכי חקלאות או רעייה של חיות משק.
מהסמלים המזוהים עם שירות היערות הוא דמות הדוב הבדיוני "Smokey Bear", דמות הקמע שלו. הוא נוצר בשנת 1944 כחלק ממסע פרסום לחינוך הציבור האמריקאי על הסכנות שבשריפת יער ולעידודו לנקיטת זהירות יתרה בעת שהייה באזור מיוער, למניעת שריפות. הדמות עדיין משמשת את השירות בפרסומיו.
הקרב על חרבת אחזעה

רקע

ב-17 ביולי, תשעה ימים לאחר תחילתו של מבצע "צוק איתן" ולאחר סירובו המתמשך של ארגון חמאס להסכים להפסקת אש, החלה ישראל במבצע צבאי קרקעי ברצועת עזה על מנת לאתר, לחשוף ולהשמיד את מנהרות הלחימה של רצועת עזה. יום לפני כן קראו כוחות צה"ל לתושבי השכונות המזרחיות של העיר עזה, שג'אעיה וזייתון, להתפנות מבתיהם. 
ב-24 ביולי צוות קרב חטיבתי (צק"ח) תחת פיקוד המח"ט אלוף-משנה עופר וינטר ,בהובלה של יחידת רימון החלה הלחימה בכפר חרבת אחזעה סמוך לחאן יוניס בחיפוש אחר מנהרות. הצק"ח כלל את יחידת רימון וגדוד צבר מחטיבת גבעתי, גדוד 101 מחטיבת הצנחנים, גדוד 603 מחטיבה 7 וכן צוותים מיחידות דובדבן, יהל"ם ועוקץ.
כמעט כל תושבי הכפר חרבת אחזעה התפנו מבתיהם. רוב בתי הכפר היו ממולכדים והכילו בתוכם מטעני חבלה אמצעי לחימה  אמצעי חטיפה, וחלקם הכילו פירי מנהרות. במהלך טיהור הבתים ואיתור המנהרות רבים מהם נהרסו. בקרבות שהתנהלו יצאו מחבלים מפירי המנהרות ירו על הכוחות והגיעו לקרבות מטווח קצר. הכוח שנפגע ראשון היה כוח של יחידת רימון: 2 לוחמים נפצעו מירי נ"ט. על הובלה של כוחות ה(צק"ח) בקרב "חרבת  אחזעה" הוענק צל"ש אלוף יחידתי מאלוף פיקוד הדרום ליחידת רימון.  
ב-27 ביולי בבוקר נהרגו 2 לוחמי הנדסה קרבית בעת שסיכלו ניסיון חטיפת חייל. באותו יום חיסל גדוד 101 של הצנחנים 6 מחבלים.

מהלך הקרב

ב-27 ביולי נתקל כוח של יחידת דובדבן ב-10 מחבלים, מבוצרים במבנה וחמושים ברובי סער, מקלעים ורקטות נ"ט. המחבלים פתחו באש על הכוח וגרמו לפצועים, ולוחמי דובדבן הזעיקו סיוע. למקום הגיעו רב-סרן ערן ארזי, מפקד פלוגה בגדוד צבר של חטיבת גבעתי, וסרן שי טובול, מפקד פלוגה בגדוד 603 של חיל ההנדסה הקרבית. הם הזעיקו למקום טנקים, נגמ"ש אכזרית לחילוץ הנפגעים ודחפורים. 
המחבלים ירו על כוח דובדבן ועל כוחות החילוץ וארזי הורה לטנקים להפגיז את המבנה ממנו נורתה האש. הטנקים ירו מספר פגזים על הבית והצליחו לשתק את האש. במקביל שני דחפורי D9 משוריינים החלו בפילוס דרך לבית בו שהו חיילי דובדבן על מנת לאפשר את חילוץ הנפגעים. לפתע נורתה רקטת RPG על אחד הדחפורים, ומהפגיעה נהרג אחד מאנשי הצוות, סמ"ר משה דוינו, והשני נפצע קשה. 
חוליית הנ"ט נמלטה לבית סמוך ודחפור D9 אחר של גדוד 603, בפיקוד סמ"ר תמיר אסולין, התנדב לפרוץ את הדרך לדחפור הפגוע על מנת לאפשר את חילוץ הנפגעים. הדחפור החל בפילוס הדרך בשכונה הנטושה, בנסיעה דרך רחוב צר, תוך הקפדה לא לפגוע בבתים לא מעורבים. לאחר מכן הוא הרס חומה שהפריעה למעבר וכן חישף מטע זיתים שהפריד בינם לבין המבנה ממנו בוצע הירי על הכוחות. במהלך החישוף ירו המחבלים רקטת נ"ט נוספת על הדחפור, אך לא גרמו לנפגעים. המחבלים המשיכו בירי על הכוחות, וצוות הדחפור בפיקוד אסולין הסתער עם ה-D9 על המבנה על מנת להשמידו ולשתק את אש האויב. בסיוע דחפור D9 נוסף (שאותו הפעילו מור ענף ונתי פראדה) מוטט ה-D9 את המבנה על החוליה תחת אש, וכן מבנה נוסף שגם בו שהו מחבלים. מקריסת המבנים נהרגו 8 מהמחבלים בחוליה, ו-2 המחבלים שנותרו נתפסו על ידי לוחמי גבעתי ונלקחו לחקירה. על כך קיבלו לוחמי ה-D9 צל"ש מפקד אוגדה.
במהלך הקרב חילצו לוחמי יחידת דובדבן את לוחמי צוות ה-D9 שנפגע, ומנעו ממחבלי חמאס לחטוף אותם.
אחרי שהושמדה חוליית המחבלים, אש האויב פסקה והכוחות יכלו לפנות את כל הנפגעים ולהמשיך במשימה: חישוף, איתור וחשיפת מנהרות טרור. המחבלים שנתפסו על ידי הלוחמים נלקחו לחקירה וסיפקו מידע על תשתיות הטרור של חמאס.
הקרב הסתיים באותו ערב, והכוחות החלו בחזרה לשטחי הכינוס. במהלך החזרה נתקעה ה"אכזרית" ושני דחפורי ה-D9 חילצו אותה למגנן הקרוב.
פונקציית גיבוב

בתקשורת ספרתית ובמדעי המחשב, פונקציית גִּבּוּב (באנגלית: Hash function; לעיתים פונקציית ערבול, פונקציית תמצות ואף פונקציית טחינה) היא פונקציה שממירה קלט חופשי באורך משתנה לפלט באורך קבוע, בדרך כלל קצר בהרבה. אין זה רצוי, אך עם זאת בלתי נמנע, שפונקציית גיבוב תיתן לעיתים פלט זהה לקלטים שונים, ולכן פונקציות גיבוב נמדדות בהסתברות להפקת פלט זהה. לפונקציות גיבוב יש שימושים בבעיות אלגוריתמיות רבות, ובהן מיון וחיפוש בטקסטים ארוכים ובהצפנה.

בדיקת שגיאות

בהעברת מידע ברשת, יבדוק הצד המקבל את שלמות המידע תוך השוואת פלט פונקציית הגיבוב עם הצד השולח. אם הפלט לא שווה, ישלח המקטע הפגום מחדש.
בדומה לכך, בהעתקת קבצים ייבדק המקטע המועתק כדי להבטיח את שלמות ההעתקה. פונקציות דומות משמשות גם לאיתור וירוסים בקבצים ששותפו באינטרנט וגם כדי לוודא שגורם שלישי לא שינה את המידע בדרך (ראו גם התקפת אדם בתווך).
פונקציה נפוצה לבדיקה ותיקון שגיאות היא CRC.
אלגוריתם חישוב ספרת ביקורת הוא דוגמה לפונקציית גיבוב.
מוג'תבא ח'אמנאי

מוג'תבא ח'אמנאי (בפרסית: مجتبی خامنه‌ای; נולד ב-1969) הוא בנו השני של המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי; נחשב לשמרן קיצוני.
לפי דיווחים מסוימים, למוג'תבא השפעה רבה על אביו ], וקיימת האפשרות כי יירש אותו בבוא העת. רבים מהשמרנים ובכללם מנהיגי משמרות המהפכה תומכים בו. עם זאת, סמכותו הדתית ומעמדו הפוליטי אינם מבוססים דיים, ויש הסוברים כי ייתקל בקשיים רבים אם ירצה להחליף את אביו.
מוג'תבא תמך בנשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד בבחירות שנערכו ב-2005 וב-2009, ויש הטוענים כי היה לו תפקיד מכריע בניצחונו של אחמדינז'אד בבחירות 2009, וכן בדיכוי האלים של ההפגנות לאחר הבחירות. במכתב פומבי שפרסם המועמד הרפורמיסטי מהדי כרובי הוא האשים את מוג'תבא כי היה שותף להונאה של זיוף הבחירות.
מוג'תבא נשוי לבתו של יו"ר הפרלמנט לשעבר גולאם-עלי חדאד-עאדל, הנחשב אף הוא לקיצוני מהקו השמרני הנוקשה.
על פי דיווח ברשת אל-ערביה, מוג'תבא נעצר בהוראת אביו בדצמבר 2011, בחשד שהיה מעורב בניסיון התנקשות בו.
בסוף 2011 הואשם מוג'תבא על ידי אחמדינז'אד כי היה מעורב במעילת ענק, בהיקף של מיליארדי דולרים.
קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה

תולדות חייו

קרלו אמנואלה נולד ב-20 ביוני 1634 בטורינו לויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה ולכריסטין מארי מצרפת. סבו וסבתו מצד אמו היו אנרי הרביעי מלך צרפת ואשתו השנייה מארי דה מדיצ'י.
אמו שלטה במקומו, ואפילו בהגיעו לבגרות הוסיף קרלו אמנואלה לחיות חיי תענוגות והתרחק מניהול ענייני המדינה. רק לאחר מות אמו ב-1663 הוא נטל למעשה את השלטון לידיו. הוא לא הצליח להשיג גישה לים על חשבונה של גנואה (מלחמת גנואה-סבויה השנייה, 1672-1673), והתקשה להתייצב מול השפעתה של צרפת, שכנתו החזקה.
קרלו אמנואלה פיתח את המסחר של דוכסות סבויה והגדיל את עושרה, שיפר את נמל ניס וסלל דרך בעד האלפים אל צרפת. הוא ערך גם רפורמה בצבא, אשר עד זמנו הורכב רובו ככולו משכירי חרב; במקומם הקים חמישה רגימנטים של חיילים מיושבי פיימונטה, כונן מחדש את חיל הפרשים ואף הנהיג מדי צבא חדשים. הוא שיפץ מבצרים ובנה בנייני פאר רבים בטורינו, כמו למשל הארמון המלכותי של בית סבויה - הפאלאצו ריאלה (Palazzo Reale).

משפחתו

בשנת 1659 פגש קרלו אמנואלה את מריה ג'ובאנה בפטיסטה מסבויה-נאמור והתאהב בה, אך אמו לא הייתה מרוצה מהשידוך, ומשום כך התחתן קרלו אמנואלה ב-3 באפריל 1663 עם פרנסואז מדלן ד'אורליאן, בת דודו מצד אמו - גאסטון, דוכס אורליאן.
לאחר מותה בתחילת 1664, התחתן קרלו אמנואלה ב-20 במאי 1665 עם אהובתו מריה ג'ובאנה בפטיסטה מסבויה-נאמור שילדה לו בן אחד, ויטוריו אמדאו השני.
בנוסף, היו לו גם כמה ילדים בלתי חוקיים משלוש פילגשיו.
פורטו אלגרה

היסטוריה

ההתיישבות באזור התחילה עם בואם של מהגרים פורטוגזים ב-1752. הכפר הוקם רשמית על ידי מנואל ספולוודה תחת השם פרגזיה דה סאו פרנסיסקו דו פורטו דוס קזאיאס ב-26 במרץ 1772. כעבור שנה שונה השם לנוסה סניורה דה מדרה דה דווס דה פורטו אלגרה. ב-1824 התחיל גל הגירה לעיר של אנשים מרחבי העולם.

כלכלה

העיר ממוקמת בהצטלבות של חמישה נהרות, מה שהפך אותה לעיר נמל חשובה, וכמו כן מרכז תעשייתי ומסחרי ראשי בברזיל. בנוסף לנמל, הכלכלה מסתמכת על חקלאות, הכוללת ייצור בשר, עורות וצמר וגידול אורז, שעועית, קשיו, אבוקדו, חיטה, ענבים וטבק, ותעשיות שונות, בהן תעשיות הקשורות לעיבוד המוצרים החקלאיים, טקסטיל, ציוד תקשורת ואלקטרוניקה, פלסטיק, תרופות, בשמים, בירה, כימיקלים ותעשיות פטרוכימיות.

חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הפדרלית של ריו גראנדה דו סול, האוניברסיטה המדינתית של ריו גראנדה דו סול והאוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו גראנדה דו סול.

תחבורה

את פורטו אלגרה משרת נמל התעופה הבינלאומי סאווגדו פיליו, שנמצא במרחק של 6 קילומטרים צפון-מזרחית למרכז העיר. הנמל מציע טיסות ליעדים בברזיל ומחוצה לה.
בעיר יש מערכת של רכבת תחתית המכונה "טרנסורב", המכילה קו יחיד המקשר בן מרכז פורטו אלגרה לערים בצפון המטרופולין שלה.

ספורט

בעיר יש שתי קבוצות כדורגל מרכזיות, גרמיו ומועדון ספורט אינטרנסיונל, אשר נכללות בצמרת הכדורגל בברזיל כששתיהן זכו בגביע ליברטדורס, אליפות דרום אמריקה לקבוצות, ובגביע הביניבשתי, או לחלופין ביורשתו אליפות העולם לקבוצות. בין הקבוצות שוררת יריבות מסורתית.
פורטו אלגרה הייתה בין הערים המארחות של מונדיאל 1950 ושל מונדיאל 2014, אשר לצורך האחרון שודרג אצטדיון באירה ריו בעיר, אשר משמש בדרך כלל את מועדון ספורט אינטרנסיונל.
פורטו אלגרה אירחה את אוניברסיאדת 1963.

יהודים

בתחילת המאה ה-20 היו בין הסוחרים בעיר יהודים גרמנים מאלזס רובם מתבוללים. בשנת 1911 היו עוד כמה יהודים ממזרח אירופה שכוננו קהילה יהודית שהחזיקה בית קברות יהודי, אך בשנת 1911 טרם כוננה בית כנסת. הקהילה היהודית בעיר גדלה בעיקר בגלל קרבת העיר למושבה פיליפסון של יק"א.
יחסי הולנד–ישראל

יחסים פוליטיים

כיום הולנד נחשבת על ידי רבים בישראל ומחוצה לה כידידתה הקרובה ביותר של ישראל באיחוד האירופי, לצד גרמניה, ולתומכת עקבית בה במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, וזאת חרף חילוקי דעות פנימיים במערכת הפוליטית בהולנד ביחס לכך. כמו כן ראש ממשלת הולנד, מארק רוטה, ידוע בתור תומך נלהב של ישראל. במסגרת סקר שערכה שגרירות הולנד בישראל, דורגה הולנד על ידי ישראלים כמדינה השנייה הידידותית ביותר לישראל באירופה, לאחר גרמניה, בעיקר הודות לתמיכתה הפוליטית האיתנה במדינת ישראל ולרמת האנטישמיות הנמוכה יחסית בה. היחסים החמים באו לידי ביטוי במהלך פגישתו של נשיא מדינת ישראל דאז שמעון פרס עם מלך ומלכת הולנד באוקטובר 2013, במהלכה הגדיר הנשיא את הידידות בין שתי המדינות כ"ידידות היסטורית" שראשיתה בפועלו של הבנקאי היהודי-הולנדי יעקובוס קאן, וקרא להמשך המעורבות ההולנדית בתהליך השלום במזרח התיכון.
היה זה קאן שהעמיד לראשונה לרשותו של הרצל והתנועה הציונית את המימון והקשרים הפוליטיים הדרושים לקיום הקונגרסים הציונים ולהגשמת הרעיון הציוני. קאן היה מעשירי אירופה, בעליו של הבנק הפרטי Bankierskantoor van Lissa & Kann, הבנקאי הפרטי של בית המלוכה ההולנדי ויזם ציוני נלהב שהקים ומימן בהמשך רבים מהמפעלים הציונים כבנק אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה, חברת אשלג ארץ-ישראלית (מפעלי ים-המלח), על שמו נרכשו אדמות אחוזת בית היא ראשיתה של תל אביב, והיה לקונסול הולנד הראשון בארץ ישראל (בין השנים 1924–1928).

יחסי מסחר

לאורך השנים, הולנד הייתה שותפת סחר משמעותית של ישראל, כאשר במהלכן נחתמו מספר אמנות והסכמים כלכליים בין שתי המדינות, לרבות הסכם לשיתוף פעולה בתחומי מחקר ופיתוח, וכן אמנה למניעת כפל מס אשר נועדה לעודד את יחסי המסחר בין המדינות. מאמצים אלו נשאו פרי, כאשר שנת 2012 היוותה שנת שיא בסחר ההדדי בין שתי המדינות, אשר היקפו באותה השנה נמדד על למעלה מ-5 מיליארד דולר. הדבר הופך את ישראל ליעד היצוא השלישי בהיקפו באירופה עבור הולנד, לאחר גרמניה ואיטליה, עם 2.84 מיליארד דולר, ואת הולנד ליעד היצוא השני בהיקפו באירופה עבור ישראל, לאחר בריטניה, עם 2.3 מיליארד דולר.
מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית בהאג, האחראית על ניהול וקידום יחסי הסחר עם הולנד. מטרת הנספחות היא לסייע לחברות ישראליות להשתלב בשווקים השונים במדינה. בנוסף, הנספחות מקדמת השקעה ושותפות אסטרטגית בין המדינות. הנספח הכלכלי בהאג הוא יורם גלעדי (אחראי גם על דנמרק ושוודיה).
המגנטון של בוהר

היסטוריה

כבר בשנת 1907, עוד לפני הרעיון של המודל הפלנטרי של מבנה האטום, הבחינו מספר פיזיקאים תאורטים בכך שהמגנטון צריך להיות תלוי בקבוע פלאנק, לפי ההערכות באותה תקופה, שיערו שהיחס בין האנרגיה הקינטית של האלקטרון ותדירות האורביטל צריך להיות שווה לקבוע פלאנק, בהתאם לכך הגיע ב-1911 הפיזיקאי ריצ'אד גנס לערך הכפול מהערך של המגנטון של בוהר. באותה שנה הציג לראשונה את הערך המדויק הפיזיקאי הרומני סטפאן פרוקופיו, עקב כך שמו של המגנטון בספרות המדעית בשפה הרומנית הוא המגנטון של בוהר-פרוקופיו. הערך של המגנטון של בוהר הוא מומנט הדיפול המגנטי של סיבוב אלקטרון עם תנע זוויתי סיבובי של 1ħ. לפי מודל האטום של בוהר, זהו המצב של אנרגיית האפס, שהיא האנרגיה הנמוכה ביותר האפשרית במערכת. בוהר הציג את המודל שלו בקיץ 1913 ובו השתמש בערך זה, במקביל לפרסומו הרשמי באותו זמן של פרוקופיו. הקבוע החל לשאת את שמו של בוהר רק בשנת 1920, כאשר פרסם וולפגנג פאולי מאמר בנושא וטבע את שמו הרשמי.
Fauna Palaestina

Fauna Palaestina (לטינית: הפאונה של ארץ ישראל) היא סדרת מונוגרפיות באנגלית, בהוצאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים אשר עוסקת בתיאור ממלכת החי בארץ ישראל וסביבתה הקרובה. הסדרה מחולקת לכמה תת-סדרות כגון חרקים, זבובים ויונקים. כל כרך מתמקד בקבוצת בעלי חיים ומתאר את המורפולוגיה, אקולוגיה וזואוגאוגרפיה שלה בפירוט.