google/wiki40b huggingface dataset:
אוטגארד

אוטגארד (Útgarðar; מילולית: "האזורים החיצוניים" או "שטחי הספר") היא אזור המתואר במיתולוגיה הנורדית, שהיה חלק מיוטונהיים - עולם ענקי הכפור.
האתר מוזכר בסיפור המפגש בין ת'ור ולוקי עם אוטגארד-לוקי הענק. הסיפור מתאר את התחרויות שנערכו בין השלושה במתחם אוטגארד. סיפור זה שונה מהמתואר בגסטה דנורום (בה נכתב שאוגטארד-לוקי כלוא במערה טחובה).
במקום אחר במיתולוגיה הנורדית אוטגארד הוא אחד משלושת העולמות המחוברים ליגדראסיל, והוא העולם של הכוחות החיצוניים לעולם (בניגוד לעולם בני האדם - מידגארד, ולעולם האלים - אסגארד).

לקריאה נוספת

• Angus A. Somerville, R. Andrew McDonald, The Vikings and Their Age
• Anders Andrén, Old Norse Religion in Long-term Perspectives: Origins, Changes, and Interactions, P. 356
ראובן טאקר

קריירה מוקדמת

טאקר נולד וגדל בעיירה אנסוניה, שבקונטיקט. בשנת 1935 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והוסמך כקצין בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית. בהמשך התנדב לכוחות המוטסים ושובץ בגדוד הצנחנים ה-504 שבהמשך הפך לרגימנט הרגלים המוצנח ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. טאקר מונה תחילה לקצין האג"ם של הרגימנט ובשנת 1942 ומנה למפקד מפקד הרגימנט ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 ופיקד עליו בסיציליה, בסלרנו ואנציו בהן ביצעו הוא ואנשיו צניחות קרביות. בשל האבידות הכבדות שספג הרגימנט לא השתתפו אנשיו, ובהם קוק, בפלישה לנורמנדי. טאקר פיקד על הרגימנט במהלך מבצע מארקט גארדן במהלכו צנחו אנשיו בהולנד. במהלך המבצע (19 ו-20 בספטמבר 1944) ניסו כוחות החלוץ של הקורפוס ה-30 (מדיוויזיית המשמר המשוריינת) בסיוע יחידות מהדיוויזיה המוטסת ה-82 להשתלט על הקצה הדרומי של גשר ניימכן, אך נהדפו שוב ושוב על ידי המגינים הגרמניים. מפקד הגדוד ה-3 ברגימנט, ג'וליאן קוק, הוביל את הגדוד בצליחת סער באור היום של נהר הוואל ובקרב לכיבוש הקצה הצפוני של הגשר. הגרמנים נסוגו מניימכן וכוחות בעלות הברית תפסו את הגשר (שאורכו היה כ-200 מטר) ללא פגע בשעות הערב של 20 בספטמבר. בהמשך פיקד על הרגימנט במהלך המערכה בארדנים. לאחר המלחמה שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד ובין היתר שימש כעוזר מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101 והועלה לדרגת מייג'ור גנרל.
גיאורגי ארסנישווילי

תחילת חייו

ארסנישווילי נולד בשנת 1942 בצ'ירסה שבקאחתי. בין השנים 1959-1965 הוא למד מכניקה ומתמטיקה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי וסיים בתואר דוקטור. לאחר שהמשיך ללמוד מתמטיקה שימושית הוא הפך בשנת 1971 לפרופסור חבר (Associate Professor), ובשנת 1982 הוא מונה להיות דיקן הפקולטה למתמטיקה שימושית. בין השנים 1981-1997 הוא עמד בראש הקרן לתמיכה ביישומי שיטות מתמטיות.

קריירה פוליטית

בין השנים 1995-1999, כיהן ארסנישווילי כמושל מחוז הולדתו, קאחתי. ב-11 במאי 2000, לאחר שאדוארד שוורדנדזה נבחר שוב לתפקיד נשיא גאורגיה, מינה אותו האחרון לתפקיד ראש ממשלת גאורגיה. במהלך כהונתו נוצר קרע במפלגה אליה השתייך, איחוד האזרחים של גאורגיה (בראשות שוורדנדזה) שהביא להתפטרותם של צעירים רבים במפלגה ביניהם הפוליטיקאים הרפורמיסטים, כמו מיכאיל סאקשווילי וזוראב ז'ווניה. הם התאכזבו והוקיעו את אוזלת ידו במלחמה כנגד השחיתות. המשבר הגיע לשיא עם החלטתו של הנשיא להטיל וטו על החוק המחייב את חברי הממשלה לחשוף את הכנסותיהם, עזבו נטשו את המפלגה, ובאמצע שנת 2001, הפסיד איחוד האזרחים את הרוב שהיה לו בפרלמנט הגאורגי. באוקטובר של אותה שנה החלו להופיע בטביליסי הפגנות גדולות שקראו להתפטרותו של שוורדנדזה כתוצאה מפרשת ה"התחמקות ממיסים" של חברי ממשלת גאורגיה, שהופיעה בטלוויזיה הגאורגית בערוץ רוסתווי-2. ההפגנות לוו בפשיטה משטרתית על תחנת המשטרה. כתגובה למחאה הציבורית פיטר שוורדנדזה את כל שרי הממשלה, ב-1 בנובמבר של אותה שנה. האופוזיציה לנשיא גדלה ביתר שאת כאשר מונתה נינו בורג'נדזה ליושבת ראש הפרלמנט הגאורגי, שהייתה האישה הראשונה בגאורגיה שהחזיקה בתפקיד זה. ב-21 בדצמבר של אותה שנה, פיטר שוורדנדזה את ארסנישווילי עצמו. הוא הועבר למשך שבוע ימים לתפקיד שר החוץ של גאורגיה, עד שמונה, ב-29 בדצמבר 2001, לתפקיד שגריר גאורגיה  בצ'כיה, תפקיד אותו מילא עד ל-15 ביולי 2004.
לאחר שסיים את כהונתו כשגריר עזב ארסנישווילי את המנהל הציבורי, ובין השנים 2004-2006 הוא עמד בראש הגוף המפקח על הטלקומוניקציה בגאורגיה. לאחר מכן, בין השנים 2006-2007, הוא עמד בראש הגו המפקח על רכבת גאורגיה. בשנת 2008, הוא חזר לפוליטיקה ונבחר לפרלמנט הגאורגי במסגרת "התנועה הלאומית המאוחדת - לניצחון גאורגיה", במחוז הבחירה של נפת תלאווי, ומונה ליושב ראש "הוועדה להגנה על זכויות האדם ואינטגרציה אזרחית".
לבנתן

מיון ואבולוציה

הלבנתן תואר לראשונה על ידי פיטר סימון פאלאס ב-1776. הוא חבר במשפחת החדשיניים שבתת-הסדרה לווייתני שיניים. האב הקדמון הקדום ביותר של הלבנתן הוא ה-Denebola brachycephala שחי בתקופת המיוקן. מאובן אחד נמצא בחצי האי באחה קליפורניה, ולכן מרמז כי מיני המשפחה חיו בעבר באקלימים חמים יותר. יתר על כן, רשומות המאובנים מלמדות כי מרחבי תפוצתו של הלבנתן השתנו בהתאם לקרחונים בעולם - היא גדלה בתקופות קרות כמו עידני קרח והצטמצמה כשהקרחונים נסוגו.

תיאור

הלבנתן הוא לווייתן קטן יחסית. אורכו מגיע עד חמישה מטרים, ובכך הוא גדול יותר ממרבית הדולפינים, אך קטן יותר מרוב לווייתני השיניים האחרים. הזכרים גדולים יותר מהנקבות - משקלם של הראשונים בבגרותם הוא כ-1,360 קילוגרמים, ושל האחרונות - כ-900 קילוגרמים בלבד. אורכם של לוויתנים לבנים בלידתם הוא כמטר ומחצית, ומשקלם כ-80 קילוגרמים. הגורים נולדים אפורים בדרך-כלל. בבגרותם הם לבנים לחלוטין, מה שמקל מאוד על זיהוים בים. צורת ראשם גם היא ייחודית בקרב הלווייתנים - המלון שבראשם גמיש ודמוי פקעת. בנוסף, הוא ייחודי ביכולת לשנות את צורת ראשו, באמצעות נשיפת אוויר סביב הסינוסים. גופו של הלבנתן מעוגל, במיוחד בתקופות שבהן לא חסר מזון. הגוף צר באזורי הראש והזנב. הסנפירים רחבים וקצרים, ולכן צורתם כמעט כצורת ריבוע.
החוליות בצווארו אינן מאוחות, בשונה מדולפינים רבים, מה שמאפשר לו להפנות את ראשו אחורנית. בפיהם בין שמונה לעשר שיניים בכל צד של הלסת. היעדרו של סנפיר על גבו של הלבנתן משתקפת בשם הסוג שלו, המכיל את המילה היוונית "apterus" שמשמעותה "חסר כנפיים". במקום סנפיר גבי, על גבו של הלווייתן מצויה מעין בליטה "מרוחה". לפי ההשערות בדבר ההעדפה האבולוציונית בנושא, הבליטה התפתחה כהתאמה לתנאי מחיה מתחת לקרח, או כאמצעי לשימור חום. בדומה ללווייתנים אחרים, בלוטת התריס גדולה יחסית בהשוואה ליונקים יבשתיים.
הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל שמונה שנים, והנקבות - בגיל חמש שנים. הנקבות ממליטות גור יחיד באביב, לאחר היריון ממושך בן כ-15 חודשים. צבע הגורים - אפור כהה, דוהה עם התבגרותם. צבעם לבן לחלוטין בגיל שבע אצל הנקבות ותשע אצל הזכרים. משך תקופת ההנקה הוא כשנתיים. משך חייהם של הלבנתנים נע בין 35 ל-50 שנים.

התנהגות ותזונה

הלבנתנים הלבנים הם בעלי חיים חברותיים מאוד. קבוצות של זכרים עשויות למנות מאות פרטים. קבוצות הנקבות עם הגורים קטנות יותר לרוב. להקות שונות עשויות להצטרף זו אל זו ב"צמתים מרכזיים", ואז ימנו יחדיו אפילו אלפי פרטים. להקות הלבנתנים אינן יציבות או קשיחות, כלומר הם נוהגים לעבור מלהקה אחת לחברתה. הקשר החברתי החזק ביותר הוא בין אם לגור. לעיתים הגורים בבגרותם חוזרים לשפכי הנהרות שבהן אמהותיהם נהגו לבקר בצעירותן, וכך לפגוש אותן. הלבנתנים הלבנים ידועים באהבתם למשחקים ובשובבותם. לעיתים הם "יורקים" על לווייתנים אחרים או על בני אדם. כך, המטפלים בלבנתנים מרוססים לעיתים קרובות על-ידם. אחת ההשערות היא כי יכולת זו התפתחה על מנת לחשוף סרטנים המתחבאים בקרקעית הים.
הלבנתנים הם שחיינים די איטיים, והם ניזונים בעיקר מדגים. חלק קטן יותר מתזונתם שייך לדיונונים, לתמנונים ולסרטנים. את מזונם הם מחפשים פעמים רבות בסמוך לקרקעית הים, בעומק של כ-300 מטרים, אף שעומק הצלילה המרבי שלהם עשוי להיות כפול מכך. משך הצלילה הממוצע נע בין שלוש לחמש דקות.
מגניפיקט (באך)

מגניפיקט ברה מז'ור הוא הלחנה של יוהאן סבסטיאן באך לטקסט של המזמור מגניפיקט, והיא ממוספרת 243 ברשימת יצירות באך. תחילה יצר באך גרסה בסולם מי במול מז'ור (שממוספרת 243a) לכבוד חג המולד 1723. ב-1733 עיבד את היצירה לרה מז'ור לכבוד חג הביקור. הטקסט הלטיני הוא מזמור שאמרה מרים, אם ישו לאחר שהתבשרה שהיא נושאת את ישו ברחמה.

היסטוריה

את הגרסה הראשונה ליצירה (במי במול מז'ור) כתב באך ב-1723, כשהיה מנהל המוזיקה בלייפציג, לכבוד תפילת ערבית של חג המולד 1723. לטקסט של מזמור מגניפיקט הוא הוסיף ארבעה קטעים שעניינם חג המולד והם שולבו ביצירה. ב-1733 עיבד את היצירה לסולם רה מז'ור והשמיט ממנה את קטעי חג המולד. היצירה בוצעה לראשונה באותה שנה, בכנסיית תומאס הקדוש בלייפציג, בחג הביקור שחל אז ב-2 ביולי.
פעילות חוץ-רכבית

פעילות חוץ-רכבית (באנגלית: Extra-Vehicular Activity - EVA) היא פעולה הנעשית על ידי טייס חלל מחוץ לכדור הארץ ומחוץ לחללית שלו. המונח משמש בעיקר לתיאור פעילות חוץ-רכבית הנעשית מחוץ לחללית המקיפה את כדור הארץ ("הליכת חלל"), אך משמש גם לתיאור פעילות חוץ-רכבית על פני השטח של הירח ("הליכת ירח").
תוכנית החלל האמריקאית והרוסית מגדירות פעילות חוץ-רכבית בצורה שונה זו מזו, עקב שוני בדגמי החלליות הראשונות. החלליות הרוסיות והסובייטיות כללו תמיד תא אטים לאוויר, ולכן הרוסים מגדירים פעילות חוץ-רכבית כהתרחשות שבה קוסמונאוט נמצא בוואקום. החלליות הראשונות של ארצות הברית לא כללו תא אטים לאוויר אך במקום זאת התאימו את לחץ החללית הכולל. כתוצאה מכך אסטרונאוט אמריקאי לא נחשב כמבצע פעילות חוץ-רכבית עד שלכל הפחות הוציא את ראשו אל מחוץ לחללית.
ישנן פעולות חוץ-רכביות המתבצעות כשהאסטרונאוט אינו מחובר לחללית, ובמקרה זה הוא זקוק למכשירים שיספקו לו כוח הנעה על מנת שיוכל לחזור לחללית, ומאגר מספיק של חמצן. "פעילות חוץ-רכבית טבורית" (umbilical) היא פעילות חוץ-רכבית המתבצעת כשהאסטרונאוט מחובר לחללית ברצועה, אשר מבצעת תפקידים של תמיכה בחיים, כמו אספקת חמצן.

ציוני דרך של פעולות חוץ-רכביות

הפעילות החוץ-רכבית הראשונה נעשתה על ידי הקוסמונאוט הסובייטי אלכסיי ליאונוב ב-18 במרץ 1965 מהחללית ווסחוד 2. האישה הראשונה שעשתה פעולה חוץ-רכבית הייתה הקוסמונאוטית סבטלנה סביצקאיה ב-25 ביולי 1984 כאשר הייתה על תחנת החלל סליוט 7.
הפעילות החוץ-רכבית הראשונה שבוצעה על ידי אסטרונאוט אמריקאי נעשתה ב-3 ביוני 1965 על ידי אד וייט בעת משימת ג'מיני 4. האישה האמריקאית הראשונה שביצעה פעילות חוץ-רכבית היא קתרין ד. סוליבן אשר ריחפה בחלל ב-11 באוקטובר 1984 בעת משימה STS-41-G של מעבורת החלל צ'לנג'ר.
הפעילות החוץ-רכבית הראשונה שבוצעה על ידי אסטרונאוט שאינו אמריקאי ואינו סובייטי בוצעה ב-9 בדצמבר 1988 על ידי ז'אן-לופ קרטיין (Jean-Loup Chrétien) הצרפתי, בעת ששהה 3 שבועות בתחנת החלל מיר.
הפעילות החוץ-רכבית הראשונה שהייתה הליכת ירח ולא הליכת חלל נעשתה על ידי האסטרונאוט האמריקאי ניל ארמסטרונג ב-20 ביולי 1969 כאשר נחתת הירח נשר של אפולו 11 נחתה על הירח. יחד עמו היה גם חברו לצוות באז אולדרין, ופעילותם החוץ-רכבית נמשכה שעתיים ו-32 דקות.
האסטרונאוט ברוס מק'קנדלס ביצע ריחוף מחוץ למעבורת החלל ללא כבל מעגן, בזמן משימת מעבורת החלל STS-41-B, בשנת 1984.
מייקל לופז אלגריה ביצע 10 פעילויות חוץ רכביות ומחזיק בשיא שהות מצטברת חוץ רכבית, שהיא 82 שעות ו-22 דקות.  נכון למאי 2017, פגי ויטסון מחזיקה בשיא לנשים, עם 10 הליכות חלל בשהות מצטברת של 60 שעות ו-21 דקות.

סיכוני הפעילות החוץ-רכבית

פעילות חוץ-רכבית מסוכנת מכמה סיבות. הסיבה העיקרית היא התנגשות עם פסולת חלל. מהירות ההקפה האופיינית למשימה של מעבורת חלל הנמצאת 300 ק"מ מעל כדור הארץ היא 7.7 ק"מ לשנייה, פי עשרה ממהירות של קליע, כך שהאנרגיה הקינטית של גרגיר קטן שווה לקליע שמסתו פי 100 גדולה יותר. כל משימה בחלל יוצרת עוד זבל חללי, כך שהסכנה בביצוע פעילות חוץ-רכבית תמשיך לגדול.
סכנה נוספת היא קריעה של חליפת החלל, כתוצאה ממגע עם חפץ חד או חלק חד של רכב החלל לידו האסטרונאוט עובד. 
בשני המקרים, קיימת סכנה של אובדן לחץ אוויר בתוך החליפה, שיוביל למוות מחנק.
מנייה

מכונות מנייה

מנייה נעשית בדרך כלל על ידי בני אדם, בשיטות המתוארות לעיל. לעיתים מנייה בשיטות אלה איטית מדי או שאינה נוחה, ולכן נוצרו אמצעים מכניים המשמשים למטרה זו. מכונה נפוצה היא זו המשמשת בבנקים למניית שטרות כסף. ניתן לשים במכונה צרור שטרות, ומכונה מעבירה את כל השטרות דרכה ומציגה את מספר השטרות שנמנו.
מניית המצביעים בעת הצבעה במליאת הכנסת נערכה שנים רבות בידי אדם: חברי הכנסת הניפו ידיהם, ויו"ר הישיבה מנה את הידיים המונפות. כאשר במליאה נוכחים חברי כנסת רבים, זו שיטת מנייה איטית ומועדת לטעויות, ולכן הוחלפה במערכת הצבעה אלקטרונית: חברי הכנסת לוחצים במשך זמן מה על כפתור הצבעה, וההצבעות נמנות באמצעות מחשב.
מייקל פרנץ'

ביוגרפיה

פרנץ' נולד בשם מייקל קלארק בבאו שבלונדון, וגדל בתיידון בויס באסקס. הוא למד בבית הספר "Theydon Bois County Primary School". הוא הופיע בהצגות בית הספר והשתתף בהפקות של מועדון הדרמה המקומי. אחר כך למד בבית הספר התיכון "West Hatch Technical High School" בצ'יגוול שבאסקס.
בגיל 20 עבד פרנץ' כבדרן (blue coat) בהולידיי קלאב במיורקה. כשחזר לבריטניה בגיל 22 קיבל תפקיד כשחקן במחזמר "Godspell" בתיאטרון קנת' מור באילפורד בלונדון. בהמשך הופיע על הבמה בתפקידים שונים בהם בדמות הג'יני באלאדין במחזה קומי מוזיקלי (Pantomime) לחג המולד. במשך שלוש השנים הבאות שיחק בסיבובי הופעות של הפקות שונות, עד שהתפכח מאשליות להצליח במשחק והחל לעבוד כדייל אוויר בחברת התעופה בריטיש איירווייז. אחר כך התפטר מעבודתו בבריטיש איירווייז והתחיל ללמוד בבית הספר למשחק אקדמיית מאונטוויו לאמנות התיאטרון, וסיים את הלימודים ב-1992.

קריירה

פרנץ' הופיע במחזות זמר בווסט אנד כגון "סיפור הפרברים", "שיקגו", "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" ו"עלובי החיים". סוכן שחקנים ראה אותו מופיע ב"עלובי החיים" וליהק אותו לאופרת הסבון "איסטאנדרס" ב-BBC בה שיחק בין השנים 1993 עד 1999. אחר כך הופיע בשנים 1998 עד 2000 בתפקיד ניק ג'ורדן בסדרת הטלוויזיה "חדר מיון" והמשיך להופיע בסדרה בשנים 2008 עד 2013. במקביל שיחק באותו תפקיד גם בסדרת הספין-אוף "הולבי סיטי" בשנים 1999–2000, 2006 ו-2010. ב-2001 הופיע בתפקיד סמל בילוש אלכסנדר מרצ'יסון בסרט הטלוויזיה "The Fabulous Bagel Boys". ב-2006 שיחק בפרק בסדרה "דיאל ופסקו" בתפקיד גארי לסקוט. ב-1997 הופיע בדמות ג'ף סלייד בסדרת המדע בדיוני "Crime Traveller". בשנים 2001 עד 2004 גילם את טום גילדר בסדרת הדרמה קומית "Born and Bred". ב-2012 חזר להופיע בתפקיד דייוויד ויקס באופרת הסבון "איסטאנדרס" כדי להשתתף בפרידה מפאם סנט קלמנט, שגילמה את דמות אמו בסדרה. בינואר 2012 חזר להופיע בכמה פרקים בסדרה "איסטאנדרס". בפברואר 2013 עזב את תפקידו בסדרה "חדר מיון". עוד שיחק ב"איסטאנדרסט" בספטמבר 2013 ובמאי 2014.
ב-2000 הופיע פרנץ' על הבמה במחזה "אמנות" בתפקיד מארק, ובמחזה "Sacred Heart" בתפקיד ג'רי. החל מ-13 בדצמבר 2004 החליף פרנץ' את ג'ון בארומן בתפקיד בילי פלין במחזמר "שיקגו" ושיחק עד עד מאי 2005.
פסדינה (טקסס)

היסטוריה

עוד לפני בוא האירופים היה אזור פסדינה מיושב על ידי שבטים אינדיאנים אשר התגוררו לאורך כל חוף המפרץ. במהלך המאה ה-19 החלה מקסיקו ליישב ולפתח את האזור לאחר הכרזת העצמאות שלה. לאחר המהפכה הטקסנית בשנת 1835 הוקמה באזור רפובליקת טקסס אשר סופחה כעשר שנים לאחר מכן, בשנת 1845 לארצות הברית. בתקופה זו החלה להתפתח החקלאות המקומית באזור פסדינה. בשנת 1875 הוקם קו רכבת מקומי. בשנת 1893 הוקמה התיישבות של ממש.
בשנת 1900 נפגעה העיר מהוריקן, אך למרות זאת גדלה אוכלוסייתה מאוד בעיקר הודות לתרומות מן הצלב האדום. בשנת 1928 אוגדה פסדינה כעיר. עד אמצע המאה ה-20 נשענה הכלכלה המקומית במיוחד על נפט ותעשייה כבדה. בשנת 1961 הוקם בסמוך לעיר מרכז החלל ג'ונסון של נאס"א אשר חיזק מאוד את הכלכלה המקומית.
בתחילת המאה ה-21 התבססה העיר כפרוור של מעמד הפועלים במטרופולין של העיר יוסטון.

דמוגרפיה

במפקד של שנת 2010 התגוררו בעיר כ-149,043 תושבים בכ-54,712 יחידות דיור. ההרכב הגזעי של העיר הוא 83.3% לבנים, 2.7% אפרו-אמריקאים, 1.5% אינדיאנים, 2.1% אסייתים, 11.6% מגזעים אחרים ו-1.9% משני גזעים או יותר.

כלכלה

מרכיבים משמעותי בכלכלה המקומית הם חיפוש של נפט וגז, ספנות ותעשייה כימית.
הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג'

ביוגרפיה

ג'ורג' נולד ב-26 במרץ 1819 בהנובר, לנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', בנו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ולאוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל, בתו של פרידריך, נסיך הסן-קאסל וקרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן.
בשנת 1837 לאחר שירות קצר בצבא ממלכת הנובר, התגייס ג'ורג' לצבא הבריטי בדרגת קולונל. בשנים 1838–1839 פיקד ג'ורג' על הכוחות בגיברלטר, ולאחר שירות באירלנד מונה ג'ורג' באפריל 1842 למפקד רגימנט ההוסרים האירי ה-8 המלכותי של המלך. בשנים 1842–1845 כיהן ג'ורג' כמושל האיים היוניים, ולאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ובין השנים 1852–1854 הוא היה מפקח חיל הפרשים.
עם פרוץ מלחמת קרים הועלה ג'ורג' לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-1, עמה לחם בקרבות השונים במלחמה. לאחר המלחמה הועלה ג'ורג' לדרגת גנרל, ומונה למפקד העליון של הכוחות וליועצו הצבאי של שר המלחמה, ובתוקף תפקידו דאג לציוד משופר לחיילים. ב-9 בנובמבר 1862 הועלה ג'ורג' לדרגת פילדמרשל, ובשנת 1895 פרש ג'ורג' מתפקידו.
כוחו ושמיעתו של ג'ורג' נחלשו בשנותיו המאוחרות, ובהלוויה של המלכה ויקטוריה הוא לא היה מסוגל לרכוב ונאלץ להשתתף כשהוא מובל בכרכרה. באוגוסט 1903 ביקר ג'ורג' את ביקורו האחרון בגרמניה. ב-17 במרץ 1904 מת ג'ורג' בלונדון, כתוצאה מדימום בבטן. לאחר מותו ללא ילדים במסגרת הנישואין, תואר הדוכסות לא היה בשימוש במשך 107 שנים, עד שהמלכה אליזבת השנייה העניקה אותו לנכדה ויליאם, נסיך ויילס, שהוא דוכס קיימברידג' החל משנת 2011.
פסוקית

פְּסוּקִית היא מונח המתייחס להיגדים מילוליים מוגדרים. המונח פסוקית משמש במספר דיסציפלינות. הוראתו היסודית, המשותפת כמעט לכל הדיסציפלינות, היא פסוק משנֶה ('משפט משנה'); חלקו של פסוק ('חלקו של משפט'); פסוק קטן ('משפט קטן'). המילה 'פסוקית' היא תוצאת הקטנה על פי גזירה קווית של בסיס + סופית של הצורן הסופי xִית – 'פסוקית', פסוק קטן ומשני ביחס לפסוק הרגיל.

פסוקית בלשונות

בתורת התחביר (סינטקסיס), הפסוקית מתארת את תפקיד החלקים שבמשפט המשועבד. לדוגמה: במשפט "ידוע ש-העישון מזיק לבריאות", פסוקית הנושא היא "העישון מזיק לבריאות" 
למשפט המשועבד קיימות מספר פסוקיות: פסוקית נושא; פסוקית נשוא; פסוקית מושא; פסוקית תיאור (פסוקית תיאור כוללת בתוכה: פסוקית זמן; פסוקית מקום; פסוקית מידה; פסוקית סיבה; פסוקית תכלית; פסוקית תנאי; פסוקית ויתור; פסוקית מצב; פסוקית אופן); פסוקית לוואי.

פסוקית בפרוזה ושירה (ספרות)

בפרוזה, הפסוקית מתארת חצי פסוק או צלע של פסוק, ומשמעות המונח היא פסוק קטן ומשני ביחס לפסוק הרגיל.
פקודת הרופאים

פקודת הרופאים [נוסח חדש], תשל"ז-1976 היא החוק המסדיר בישראל את מעמדים של העוסקים ברפואת בני אדם. פקודה זו החליפה את פקודת המתעסקים ברפואה, 1947. בנוסף אליה יש חקיקה נפרדת המתייחסת לרופאים וטרינריים - ‫חוק הרופאים הווטרינרים, התשנ"א-1991‬. הפקודה מגדירה את מקצוע הרופא המורשה בישראל ואת סמכויותיו להעסיק תחת פיקוחו אחים ואחיות ובעלי מקצועות פרא-רפואיים.

פרק ב': ייחוד העיסוק ברפואה

רופא מורשה, הזכאי לעסוק ברפואה, לפי הגדרת החוק הוא מי שיש לו רישיון העונה על תנאי הפקודה.
רישיון לעסוק ברפואה יינתן לאזרח ישראלי או תושב קבע, או מי שהגיע לישראל לצורך התמחות או הוזמן לעבוד בבית חולים, אדם הגון, בעל השכלה רפואית, שעמד בבחינות שקבע המנהל, בהתייעצות עם המועצה המדעית או שהיה פטור מבחינות אלו.
אסור למי שאינו רופא כזה לעסוק ברפואה או להתחזות כאחד העוסק ברפואה או לכנות עצמו בשם רופא או מנתח או עוסק ברפואה. חריגים לכלל זה הם רוקח, רופא שיניים או מיילדת העוסקים במקצועם לפי החוקים המתאימים להם, רופא שיניים העוסק בהרדמה וקיבל היתר לכך או לרופא מותר להגדיר עצמו רק באותם תחומים שיש לו הכשרה מתאימה וקיבל אישור מתאים לכך.
אסור לרופא לעסוק בעיסוק שיש בו ניגוד אינטרסים עם עיסוקו כרופא. אסור לו לפרסם עצמו בדרך שיש בה פגיעה במקצוע או שהיא מטעה את הציבור.
רופאים רשאים להחזיק בתרופות וסמים לצורך עבודתם אולם ניפוק תרופות אלו כפוף לאמור בחוק הרוקחים.
החוק מסמיך את שר הבריאות, בתיאום עם ההסתדרות הרפואית, להסדיר את תואר הרופא המומחה ולקבוע מי זכאי לשאת תואר זה. 
החוק קובע כי סטז'ר חייב לעמוד בבחינות שייקבעו בהתייעצות עם המועצה המדעית ובאישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

פרק ג': רישוי רופאים

החוק מסמיך את שר הבריאות, בתיאום עם ההסתדרות הרפואית, למנות ועדה מייעצת לעניין רישיונות לרופאים. חלק מהסעיפים דנים בדרך מינויה של הוועדה ובסמכויותיה.
החוק מסמיך את הוועדה ואת מנכ"ל משרד הבריאות לשלול את רישיונו של רופא בהתקיים תנאים המוגדרים בחוק.

פרק ד': אמצעי משמעת

פרק זה דן באמצעי המשמעת שיש לשר הבריאות כלפי רופאים. הפרק מגדיר מהם המקרים בהם מותר לשר להפעיל את סמכותו ומהם אפשרויות העירעור העומדות בפני הרופא.

פרק ה': עבירות, שפיטה ועונשין

טבלת עבירות ועונשן.
תיאטרון סוברמניק

תיאטרון סוברמניק (ברוסית: Театр Современник) הוא תיאטרון השוכן בבניין בסגנון נאו-קלסיציזם במרכז מוסקבה. התיאטרון נוסד בידי קבוצת שחקנים בראשות אולג יפרמוב ב-1956 והמשיך את המסורת של התיאטרון האמנותי של מוסקבה. ההרכב הראשון היה מבוסס על הסטודנטים של בית הספר למשחק של התיאטרון האמנותי.
התיאטרון הוקם בשנת 1956 בתקופת הקלות שלטוניות וביקורת על תקופת פולחן אישיות של יוסיף סטלין. בראש הקבוצה היו אולג יפרמוב, גלינה וולצ'ק, יבגני יבסטיגנייב ואולג טבקוב. ב-15 באפריל 1956 קבוצת שחקנים שרובם למדו אצל אולג יפרמוב בבית הספר למשחק ליד התיאטרון האמנותי של מוסקבה הציגה מחזה של ויקטור רוזוב על צעירי מלחמת העולם השנייה. ההצגה זכתה להצלחה גדולה וסוכם על הקמת סטודיו של שחקנים צעירים כסניף של התיאטרון האמנותי. הבמאי היה אולג יפרמוב שמונה לתפקיד זה באופן רשמי בשנת 1958. בשנים הראשונות יפרמוב העלה על הבמה מספר הצגות נוספות וגם שיחק בהם. על במת התיאטרון הועלו בעיקר הצגות של מחזאים סובייטיים שפעלו בשיתוף פעולה עם התיאטרון והבמאי.
עד לשנת 1961 למוסד לא היה בניין משלו והצגות הועלו במרכזים קהילתיים ופעמיים בחודש על במת תיאטרון האם. בשנת 1964 התיאטרון קיבל עצמאות מתיאטרון האם. בשנת 1966 לראשונה על הבמה הועלה הצגה בבימוי של גלינה וולצ'ק. בשנת 1966 לצוות התיאטרון הוענק פרס ברית המועצות על הצגה שהועלתה ובשנת 1969 אולג יפרמוב קיבל פרס ברית המועצות על תרומתו לקידום התיאטרון הסובייטי. 
בקיץ 1970 יפרמוב העלה את ההצגה האחרונה שלו השחף לפי אנטון צ'כוב ועזב לטובת בימוי בתיאטרון האמנותי. יחד איתו עזבו מספר שחקני מפתח נוספים.
לאחר עזיבת יפרמוב הייתה סכנה לכך שהתיאטרון יאבד את המוניטין שכבר רכש. אומנם כאשר בשנת 1972 גלינה וולצ'ק מותנה למנהל האמנותי של התיאטרון החלה תקופה חדשה בהיסטוריה של המוסד. בתקופה זו לסגל התיאטרון הגיעו מרינה ניולובה, ולנטין גאפט, קונסטנטין רייקין ושחקנים מוכשרים נוספים. בשנת 1984 הצטרפה לסגל התיאטרון ילנה יאקובלבה והיא שיחקה על הבמה במשך כ-30 שנים.
בשנת 1974 התיאטרון עבר לבניין חדש בו הוא שוכן גם כיום. האולם הראשי כולל 800 מקומות. בשנת 2003 בבניין שנבנה בצמוד הוקם אולם עם במה שנייה ובו 200 מקומות ישיבה.
בשנים 1996 ו-1997 התיאטרון הציג 3 הצגות בניו יורק וזכה בפרס.
גם בשנת 2019, גלינה וולצ'ק עומדת בראש התיאטרון.
רובוטריקים סייברטרון

תקציר העלילה

הסיפור מתחיל כאשר הרובוטריקים ואופטימוס פריים בראשם מצליחים להשמיד את "יוניקרון" - משנה הצורה האכזר ביותר ביקום וזה אשר יצר את המיניקונים: רובוטים זעירים המשמשים הן את הרובוטריקים והן את והשקרניקים להעצמת כוחם במלחמתם האין סופית. השמדתו של יוניקרון גרמה לחוסר איזון ביקום. חוסר איזון זה בין הטוב והרע גרם ליצירתו של חור שחור המאיים עתה על עצם קיום היקום עצמו. הדרך לסגירת החור השחור היא באיסוף מפתחות הסייבר פלאנט - חפצים קסומים המסוגלים לשנות רובוטריקים ואף ליצור עולמות חדשים. רק כאשר מפתחות אלה יתאחדו יוכל "פריימוס", בורא הרובוטריקים, וכל שאר משני הצורה ביקום לסגור את החור השחור, ולהציל בכך את היקום.
במהלך חיפושם את מפתחות הסייבר פלאנט מגיעים הרובוטריקים לכדור הארץ שם הם פוגשים את קובי - נער מתבגר בן-15 אשר ידוע גם כמכונאי מבריק, באד: ילד בן 12, אחיו הקטן של קובי, ולורי: נערה מתבגרת בת גילו של קובי, אשר היא גם חברתו הטובה. יחד עם הרובוטריקים יוצאים הילדים למסע הרפתקאות העשוי לחרוץ את גורל
קבר שמעון הצדיק

היסטוריה

לפי מסורת יהודית עממית, קבורים במערה שמעון הצדיק ותלמידיו. לעומת זאת, הארכאולוגים מתארכים את הקבר לסוף התקופה הרומית או לתחילת התקופה הביזנטית, כ-500 שנה לאחר מכן. בקבר עצמו נמצאה כתובת בלטינית המכריזה עליו כעל קברה של יוליה סבינה. מסיבות לא ידועות הכתובת הושחתה, והפרוזדור בו היא נמצאת נחסם לגישה על ידי דלת מודרנית.
העדות הידועה הראשונה למסורת בדבר קבורת רבי שמעון הצדיק בירושלים נמסרה בשנת 1235 (ד'תקצ"ה) בידי רבי יעקב השליח אשר כתב: "וסמוך לירושלים מערת שמעון הצדיק ותלמידו".  בשנת 1641 מסר הקראי שמואל בן דוד על "מערה אחת, ובתוך המערה באר מים, ואמרו הרבנים ששם קבורת שמעון הצדיק ואשתו, והבור הוא טבילת אשתו". ייתכן שמסורת זאת נותנת פשר לשם בו כינו הערבים את מערת רבי שמעון: "ביר אל-יהודיה", שמשמעו הבור של היהודיה. הקבר היה שייך לערבי מקומי אשר גבה דמי כניסה עבור הכניסה והתפילה במערה, עד שבשנת 1876 (ה'תרל"ו) רכש אותה הראשון לציון הרב אברהם אשכנזי מבעליה הערבים. 
למקום נודעה חשיבות וקדושה בקרב יהודי ירושלים. נר תמיד הודלק במערה, ובחצר שמחוץ למערה נערכו חתונותיהם של בני ירושלים אשר מסיבות שונות לא היו יכולים להנשא בתוך העיר. בתקופה בה הנסיעה למירון הייתה קשה או בלתי אפשרית, החלו נערכים בחצר המערה מידי בל"ג בעומר, הילולה  לכבוד התנא רבי שמעון בר יוחאי וכמו גם טקסי חאלקה. 
בעקבות הדי הפרעות ביהודי קישינב בשנת 1903 (ה'תרס"ד) נערכה באתר התכנסות מיוחדת, ובאותה עת קראו רבני העדה הספרדית לבני ירושלים לעלות לציון ביום פטירתו המשוער של הצדיק, החל בכ"ט בתשרי, כדי שיתפללו למען אחיהם בגולה. בעשור השני של המאה ה-20 התחזקה זיקתם של בני "היישוב החדש" בירושלים לקבר. בשנת 1910 (ה'תר"ע) פרסם "האור" ידיעה כי תלמידים עבריים נהרו לקבר הצדיק בחגיגות ל"ג בעומר, ואילו לכבוד ההילולה בשנים 1912-1914 (תרע"ב-תרע"ד) יזמה אגודת הספורט "המכבי" תהלוכה בהשתתפות חבריה לציון, שם נערכו תרגילי-סדר ונישאו נאומים בגנות "המיסיון" ובתמיכת "התחייה העברית".
בתקנות שתוקנו מכוח חוק השמירה על המקומות הקדושים, תשמ"א-1981, הוכרז המקום כאתר קדוש ליהודים.‏
המקווה שופץ בשנים האחרונות, וכיום פוקדים אותו מבקרים ומתפללים לאורך ימות השנה, ונערכות בו הילולות בכ"ט בתשרי ובל"ג בעומר. 
בסידור "שערי דמעה ותפילה השלם" מצוי נוסח תפילה מיוחד לתפילה בקבר שמעון הצדיק: 
"רבונו של עולם אלוהי הצבאות יושב הכרובים, הנה באתי כהיום להשתטח ולהתפלל על קבר שמעון הצדיק הכהן הגדול, אשר שרת לפניך באמת ובתמים, ולכן אפיל תחינתי לפניך, כי כשם ששמעת את תפילת שמעון הצדיק אשר התפלל על עמך ישראל לפני ולפנים בבית קודש הקדשים, כן תאזין ותקשיב ברחמיך הרבים גם את תפילתי ואת תחינתי אשר הנני מתפלל פה על קברו...".

הילולת שמעון הצדיק

ישנם הנוהגים לעלות לקבר שמעון הצדיק בירושלים בל"ג בעומר במקום למירון, שם חוגגים בדומה להילולת רבי שמעון בר יוחאי. בעלייה לקבר רבי שמעון הצדיק בירושלים, נוהגים אנשי העיר להשתטח על הקבר, להתפלל, להדליק נרות, לערוך סעודה ושירה, ולבצע חלאקה. הילולה זו כבר הייתה קיימת באמצע המאה ה-19, וכנראה התחילה בסוף המאה ה-18.