שרה יוז (שופטת)

ביוגרפיה

שרה טילמן נולדה בבולטימור שבמרילנד. גובהה בבגרותה היה 157 סנטימטרים בלבד, אך כבר בילדותה הבליטה התנהגותה את אופיה החזק. היא למדה במכללה לנשים בבולטימור, שם הוענק לה תואר ראשון בשנת 1917. לאחר מכן לימדה מדעים בבית ספר תיכון בצפון קרוליינה. ב-1919 עברה לוושינגטון הבירה כדי ללמוד משפטים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. לפרנסתה עבדה במהלך לימודיה כשוטרת ללא מדים ועסקה במניעת פשע בקרב נשים ונערות, בין השאר בנוגע למניעת זנות. בכך ביטאה את השקפתה שהעדיפה שיקום על פני ענישה. היא סיפרה שעבודתה זו יצרה אצלה מחויבות ואחריות כלפי נשים וילדים.
ב-1922 סיימה את לימודי המשפטים ועברה לדאלאס שבטקסס עם בעלה, ג'ורג' ארנסט יוז, שאותו הכירה בבית הספר למשפטים. בעוד שהוא מצא עבודה בנקל, היא התקשתה בכך עקב האפליה שנהגה באותם ימים כנגד העסקת נשים כעורכות דין. לבסוף השכירה לה פירמת עורכי דין שטח עבודה במשרדיה ללא תשלום ואף העבירה לה תיקים בתמורה לעבודתה עבורם כפקידת קבלה. משרד עורכי הדין שלה גדל בהדרגה ובמקביל היא הייתה לחברה בשורה של ארגוני נשים מקומיים שעסקו בקידום מעמד האשה בחברה. בין השאר פעלה לשיפור מעמד הנשים בכוחות המזוינים ולמתן תגמול שווה לנשים שמונו לכהן בחבר מושבעים. היא נכנסה לפוליטיקה ונבחרה ב-1930 לחברת בית הנבחרים של מדינת טקסס מטעם המפלגה הדמוקרטית. היא נבחרה לכהונה פעמיים נוספות. במהלך שנותיה בטקסס התיידדה עם לינדון ג'ונסון והייתה לבת ברית פוליטית שלו. בשנת 1946 ניסתה להיבחר לחברת בית הנבחרים של ארצות הברית אך לא הצליחה בכך.

קריירה שיפוטית

ב-1935 מונתה יוז על ידי מושל טקסס לשופטת בית המשפט של המחוז ה-14 של טקסס והייתה לאשה הראשונה שמונתה לשופטת מחוזית בטקסס. ב-1936 היא נבחרה לתפקיד ושבה ונבחרה אליו עוד שש פעמים. היא כיהנה בתפקיד עד 1961. בשנת 1958 ניסתה ללא הצלחה להיבחר לבית המשפט העליון של טקסס.
ב-1960 ביקש סגן הנשיא ג'ונסון מהתובע הכללי רוברט קנדי למנות את יוז לשופטת פדרלית. אנשי משרד המשפטים דחו את בקשתו בנימוק שיוז היא מבוגרת מדי, וג'ונסון נפגע מכך עמוקות. נדרש לחץ על רוברט קנדי גם מצדו של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית סם רייברן, אף הוא ידיד ובן ברית של יוז. לבסוף מינה הנשיא קנדי את יוז באוקטובר 1962 במינוי פגרה לשופטת בית המשפט הפדרלי המחוזי לצפון טקסס. בינואר 1962 היא מונתה רשמית והסנאט אישר את מינויה בחודש מרץ. היא הייתה השופטת היחידה שמינה קנדי, השופטת הפדרלית הראשונה בטקסס והאשה השלישית שמונתה לשיפוט במערכת המשפט הפדרלית. יוז כיהנה במשרה מלאה עד 1975 ואז עברה לשפוט בהיקף חלקי במעמד של שופטת בכירה (Senior Judge). כהונתה כשופטת תמה עם מותה.
במהלך כהונתה כיהנה בהרכב השופטים שקיבל ב-1970 את פסק הדין הראשון במשפט הידוע של רו נגד וייד. פסק הדין של ההרכב אושר בסופו של דבר בבית המשפט העליון של ארצות הברית. במשפט אחר פסקה שיש להיטיב את תנאי הכליאה של אסירים בבית הסוהר המחוזי של דאלאס.
יוז פעלה באופן נמרץ על מנת לאפשר לנשים בטקסס לכהן בחבר מושבעים, דבר שהחוק המקומי לא איפשר. היא יזמה הצעת חוק בנושא, אשר לא צלחה, אך הודות למאמציה ולמאמצי אחרים התקבל השינוי בטקסס ב-1954.

השבעת הנשיא ג'ונסון

ב-22 בנובמבר 1963 נרצח הנשיא ג'ון קנדי במהלך ביקור בדאלאס. סגן הנשיא ג'ונסון ביקש להזעיק את השופטת יוז על מנת להשביעו כנשיא, השבעה הנעשית באופן רגיל על ידי נשיא בית המשפט העליון. יוז הגיעה אל המטוס הנשיאותי שחנה בנמל התעופה לאב (Love) בדאלאס ועל סיפונו ג'ונסון, האלמנה ז'קלין קנדי וארונו של הנשיא שנרצח וערכה את טקס ההשבעה.
יוז נותרה ידידה של ג'ונסון ואשתו ונכחה בהשבעתו השנייה ב-1965 ובחנוכת הספרייה הנשיאותית שהוקמה על שמו.
ב-1982 סבלה יוז משבץ שהותיר אותה מוגבלת בתפקודה. היא מתה שלוש שנים לאחר מכן. בעלה מת ב-1964. לא היו להם ילדים.
על שמה של יוז נקראו מרכז לפוליטיקה מעשית במכללת גושה (Goucher) במרילנד, שבה למדה, וכן חדר קריאה ואוספים בספרייה של אוניברסיטת צפון טקסס. עוד בחייה, ב-1984, היא הוכללה בהיכל התהילה לנשות טקסס.
ב-2004 פורסם ספר ביוגרפי אודות יוז בשם Indomitable Sarah.