סיינטולוגיה

סיינטולוגיה (או הַכְּנֵסִיָּה הַסַיֶנְטוֹלוֹגִית; באנגלית: Scientology) היא תורה דתית עיונית ומעשית אשר פותחה על ידי סופר המדע-הבדיוני, ל. רון האברד. "כנסיית הסיינטולוגיה" (Church of Scientology) (המוגדרת על ידי רבים ככת ואף ככת הגדולה בעולם) היא רשת בינלאומית של ארגונים שהקים האברד בשנות ה-50 כדי להפיץ את התורה, שהגדיר כדת. סביב כנסיית הסיינטולוגיה יש מחלוקות ופולמוסים רבים בכל רחבי העולם.
הסיינטולוגיה מציעה שיטות טיפול שונות, המכוונות לשפר את היכולות של האדם כישות רוחנית. בכך, לפי טענתה, היא מעלה גם את יכולתו לטפל בגופו בהתמודדות עם מחלות פסיכוסומטיות ולהגיע לרמה תודעתית גבוהה יותר. לטענות אלו יש גיבוי מחקרי של רון האברד בעצמו. תחקירים ופרסומים בכלי תקשורת ובירורים שנערכו על ידי ועדות חקירה במדינות שונות, ובהן צרפת, הגדירו את כנסיית הסיינטולוגיה ככת. ועדות החקירה והתחקירים אף הצביעו על שימוש הכנסייה בשיטות של מניפולציה פסיכולוגית. בגרמניה הכנסייה הוכרזה כ"ארגון טוטליטרי" ומתנהלת נגדה מערכה ציבורית ענפה. הסיינטולוגיה הוכרה באופן רשמי כמוסד דתי או כמוסד ללא כוונת רווח על ידי ממשלות ובתי משפט במדינות רבות ובהן ארצות הברית, גרמניה, רוסיה, איטליה, ספרד, פורטוגל, הונגריה, שוודיה, הודו, דרום אפריקה, אוסטרליה ובריטניה. בישראל, כנסיית הסיינטולוגיה הייתה אחת הקבוצות שוועדת תעסה-גלזר בנושא "כתות (קבוצות חדשות) בישראל", סקרה בדו"ח שלה, אם כי הדו"ח לא יצר הגדרות משפטיות ולא קיבל תוקף אקדמי.

מקור השם

מקור הנוסח העברי של המילה "סיינטולוגיה" הוא במקור האנגלי – Scientology. המילה היא שילוב של המילה הלטינית scio, יֶדע (לפי הניסוח בפרסומים הרשמיים של הכנסייה – "לדעת במלוא מובן המילה"), והמילה היוונית לוגיה (λογία) שפירושה "תורה".
המילה "סיינטולוגיה" שימשה בכמה הקשרים לפני שהאברד אימץ אותה בתור השם לתורתו. ההוגה האנרכיסטי האמריקאי סטיבן פרל אנדרוס (Stephen Pearl Andrews) הזכיר אותה בספרו "התקציר הראשון של אוניברסולוגיה ואלוואטו" בשנת 1871 כשם של "מדע חדש... אשר חוקר את המחלקה השנייה של הקיום...". לפי ספרו של הסיינטולוג לשעבר ג'ון אטאק "פיסת שמיים כחולים" (A Piece of Blue Sky), הפילולוג אלן אפוורד (Alan Upward) השתמש בשנת 1907 במילה "סיינטולוגיה" כמילה נרדפת לפסבדו-מדע. היא שימשה פעם נוספת, בהקשר חיובי, בספרו של אנסטסיוס נורדנהולץ (Anastasius Nordenholz), מדען גרמני וחסיד של תורת שיפור הגזע "סיינטולוגיה – המדע של איכות וכושר המחשבה" (Scientologie – Wissenschaft von der Beschaffenheit und Tauglichkeit des Denkens) שיצא לאור בשנת 1934. קבוצת סיינטולוגים שפרשה מהארגון המרכזי מנהלת מאבק משפטי על הזכות להשתמש בשם סיינטולוגיה בכתיב הגרמני Scientologie.

דיאנטיקה

ב־9 במאי בשנת 1950 פרסם האברד את ספרו הראשון בנושא השכל והנפש: "דיאנטיקה – המדע המודרני של בריאות הנפש" (Dianetics: The Modern Science of Mental Health); יום פרסום הספר הפך מאוחר יותר לאחד החגים של הסיינטולוגיה. מקור השם "דיאנטיקה"  במילים היווניות dia "דרך" ו־nous "נפש".
עקרון היסוד בספר הוא שהאדם הוא ישות רוחנית שטבעה טוב ושהדחף לשרוד מניע את קיומה. עם זאת, השכל של האדם ("מַיינד" בפרסומים סיינטולוגיים בעברית) מפריע לו לשרוד ולפעול נכון, משום שיש בו הצטברויות של "אנגרמות"  – יחידות של זיכרונות לא נעימים. המיינד, לפי האברד, נחלק ל"מיינד אנליטי" (מנתח), האחראי על חשיבה וקבלת החלטות הגיוניות, ו"מיינד ראקטיבי"  (תגובתי), הגורם לאדם לבצע מעשים לא הגיוניים בגלל האנגרמות שמצטברות כאשר האדם חווה כאב פיזי בעודו חסר הכרה. האברד טען שאנגרמות נאגרות בשל לחץ פיזי על העובר טרם לידתו, בעקבות מריבות בין הוריו או ניסיונות הפלה מלאכותית. האברד הציע שיטה לריפוי המיינד על ידי ניקויו מהאנגרמות והפיכת האדם ל"קליר"  (מאנגלית clear, "נקי") – אישיות שאינה מושפעת לרעה מאנגרמות, חסינה בפני מחלות פסיכוסומטיות ומסוגלת לקבל החלטה נכונה בכל מצב, ללא שיקולים זרים ומוטעים.
האברד הציג את תורתו כחלופה זולה ובטוחה יותר לטיפול פסיכיאטרי, שמחירו היה גבוה ושהיה כרוך לעיתים בשימוש בתרופות שנויות במחלוקת ובנזע חשמלי. האברד הביע התנגדות תקיפה לטיפול פיזי במחלות נפש, וגרס כי הטיפול צריך להתבצע באופן בלעדי באמצעות שיחה ("אודיטינג" ) בין המטפל (אודיטור, "מאזין", auditor) והמטופל (פרקליר, "קדם־נקי", preclear). תאוריה זו לא עמדה במבחנים מדעיים שנערכו מאוחר יותר בשיתוף עם ארגון הדיאנטיקה.
ישנה זיקה מסוימת בין הדיאנטיקה של האברד לבין השיטה הפסיכואנליטית של זיגמונד פרויד ובהקדמה ל"דיאנטיקה" האברד ציין שפרויד אכן השפיע עליו. ההבדל העיקרי בין התפישות, לטענתו, היה שבדיאנטיקה עוזר האודיטור למטופל להבין את בעיותיו בעצמו, בעוד שבפסיכואנליזה המטפל מגיע למסקנה מהן הבעיות במקום המטופל.
ספרו של האברד לא קיבל תגובות אוהדות בעולם המדעי ותויג מיד כפסבדו-מדע, למשל על ידי מרטין גרדנר בספרו "Fads and Fallacies in the Name of Science" מ־1952. הוא גם ספג ביקורת חריפה מאת פסיכולוגים ופסיכיאטרים, למשל רולו מיי. עם זאת, הוא זכה להצלחה והיה ברשימת רבי המכר במשך יותר מ־100 שבועות. אנשים רבים ניסו ליישם על עצמם ועל קרוביהם את השיטות המתוארות בספר. בעקבות זאת הוקמו קבוצות רבות של מטפלים בדיאנטיקה של האברד. האברד עצמו הקים בעיר אליזבת בניו ג'רזי את "המוסד למחקר דיאנטיקה של האברד" (Hubbard Dianetic Research Foundation). הרשויות בארצות הברית חקרו את הארגון באשמת עיסוק ברפואה ללא רישיון והארגון נקלע עקב כך לקשיים.]

הקמת כנסיית הסיינטולוגיה

למרות הקשיים השונים, האברד המשיך להפיץ את תורתו ולפתח את שיטות האודיטינג. הוא הרצה על כך במקומות רבים ופרסם עוד מספר ספרים, בהם "מדע ההישרדות" ו"אנליזה עצמית". בהרצאה במרץ 1952 האברד אמר שהוא מפתח תורה חדשה שתהיה הרחבה של דיאנטיקה, בשם "סיינטולוגיה". באותה ההרצאה הוא הגדיר את "סיינטולוגיה" בתור "חקר המדע, או חקר הידע" וש"דיאנטיקה היא רק חלק קטן של התרפיה". בסוף שנת 1953 הקים האברד ארגון דתי בשם "כנסיית ההנדסה הרוחנית" (Church of spiritual Engineering) וב־1954 הקים את "כנסיית הסיינטולוגיה" (The Church of Scientology) בלוס אנג'לס, קליפורניה.
ההגדרה של הסיינטולוגיה בתור דת שנויה במחלוקת. הארגון עצמו טוען שיש לו כל המאפיינים של דת, ומנהל על כך מאבקים משפטיים רבים. יותר מעשרים מדינות בעולם, בהן ארצות הברית, קנדה ודרום אפריקה, העניקו לסיינטולוגיה סוגים שונים של הכרה בתור ארגון דתי לצורך עריכת טקסי נישואין, פטור ממס, וכיוצא באלה. מדינות אחרות, בהן צרפת ויוון לא מכירות בסיינטולוגיה כדת וארגוני הסיינטולוגיה המקומיים מנהלים על כך מאבקים משפטיים ארוכים.
האברד המשיך להשתמש בשם "דיאנטיקה" ביחס לטיפול הראשוני וה"מדעי" יותר בבריאות הנפש, כשהשם "סיינטולוגיה" משמש למכלול התאוריות של האברד ביחס לאדם כישות רוחנית.
התנועה הסיינטולוגית הכריזה כבר בראשית דרכה כי יסוד רעיונותיה הוא בכתביו של האברד, וכי כתבים אלו, כלשונם וללא שינוי, הם המקור היחיד לתורה הסיינטולוגית. עם זאת, חוקרים כמיכאל רת'סטיין ודורתה רפסלונג כריסטיאנסן מפקפקים אם האברד עצמו כתב את כל הכתבים המיוחסים לו בימי חייו. רת'סטיין אף מצביע על שינויים משמעותיים שבוצעו בכתביו במהדורות מאוחרות יותר, ומניח כי "כל עוד האברד ימשיך להיחשב ה'מקור' היחידי של התורה הסיינטולוגית, הוא ימשיך להיות כותב פורה גם אחרי מותו."

מצב הסיינטולוגיה כיום

בתחילת שנות השמונים הגיע המתח הפנימי בכנסיית הסיינטולוגיה לשיאו, כאשר קבוצות שונות בהנהלה הבכירה החלו להיאבק על הירושה של האברד – לארגון היו כבר סניפים במדינות רבות והוא גלגל מיליוני דולרים ממכירת ספרים, טיפולים וקורסים להכשרת אודיטורים. בעקבות המאבקים עזבו סיינטולוגים בכירים אחדים את הארגון והקימו ארגונים משלהם שחלקם ממשיכים להתקיים עד היום ולהציע טיפולים סיינטולוגיים, בעוד שהארגון המקורי מנסה להיאבק בהם על הפרות זכויות יוצרים.
האברד נפטר משבץ בשנת 1986 (לפי המינוח של הכנסייה, הוא "עזב את גופו"). בבדיקת גופתו לאחר המוות, הנדרשת על פי החוק בארצות הברית לפני שריפת גווייה, נמצאו בדמו שרידים של ויסטריל, תרופה אנטי־היסטמינית שמשמשת גם בתרופת הרגעה, וזאת למרות ההתנגדות לשימוש בתרופות אלה שהאברד מביע בספריו.
בראש הכנסייה עומד דייוויד מיסקאוויג' (David Miscavige), הנושא בתואר "יושב־ראש המרכז לטכנולוגיה דתית". למעשה, "המרכז לטכנולוגיה דתית" (Religious Technology Center)‏ (RTC) הוא חברה המחזיקה בזכויות היוצרים לכל תורת הסיינטולוגיה ובסימני המסחר שלה. לכנסיית הסיינטולוגיה יש גם נשיא (president), הבר ג'נטש (Heber Jentzsch), אך תפקידו טקסי בעיקר.
לפני מותו פורסמה הכרזה מטעם האברד על חתימת "הטכנולוגיה הסטנדרטית". לכאורה פירוש הדבר היה שכל מה שניתן היה לחקור בסיינטולוגיה נחקר ולא ניתן לשפר אותה עוד. ואמנם הארגון מתייחס אליה כך – שיטות הטיפול אינן משתנות באופן משמעותי מאז, והארגון מנוהל לפי ספרי האברד (במהדורות החדשות של הספרים נעשו שינויים אחדים).
הסיינטולוגיה התפרסמה בין היתר במספר ידוענים שחברו לשורותיה, ובהם השחקנים ההוליוודיים טום קרוז, קירסטי אלי, ג'נה אלפמן, פריסילה פרסלי וג'ון טרבולטה והמוזיקאים אייזק הייז וצ'יק קוריאה. גרושותיו של טום קרוז, ניקול קידמן וקייטי הולמס, עזבו את הסיינטולוגיה לאחר שהתגרשו ממנו.
ב־2007 כנסיית הסיינטולוגיה הוציאה לאור מחדש את ספרי הדיאנטיקה והסיינטולוגיה של האברד וההרצאות הנלוות אליהם במהדורות מחודשות בסדרת "היסודות" (The Basics). ב־2011 יצאו מחדש גם שאר ההרצאות של האברד בסדרת "עידן הזהב של הידע". כל הספרים וחלק גדול מההרצאות מתורגמים לפחות לשבע עשרה שפות, בהן עברית, ותשעה ספרים מתורגמים לחמישים שפות.

אי־מיטר

האברד המשיך לפתח את שיטת הטיפול הסיינטולוגית באמצעות הוספת מכשיר "אי־מיטר" (E-Meter), מעין פוליגרף המשקף את המתח שבו שרוי המטופל. המכשיר נמכר תחילה על ידי ממציא המכשיר מתיסון והאברד כ"מודד בחינה" שמטרתו שעשוע במסיבות. האברד טען מאוחר יותר כי באמצעות מדידת הזרם החשמלי המכשיר מוודא את עוצמת תגובתו של המטופל לגירוי האנגרמות שהאודיטור מנסה למחוק. לטענות אלו אין יסוד מדעי.

תטן

האברד טען כי האדם הוא "תטן" (Thetan), ישות רוחנית אלמותית המתגלגלת מגוף לגוף והמשתמשת בגוף ובשכל (מיינד) כדי ליצור מציאוּת. מושג ה"תטן" דומה למושג הנפש במערכות דתיות ופילוסופיות אחרות, אולם בסיינטולוגיה נמנעים משימוש במושג הזה, כי הוא רכש משמעויות רבות ושונות. לטענת כנסיית הסיינטולוגיה, טיפול דיאנטי מאפשר לאדם להיזכר בחיים קודמים שלו. אדם גם יכול, נטען, להתעלות מעבר לרמת ה"קליר" עד לרמת "תטן פועל" (Operating Thetan)‏ (OT); פרסומי הכנסייה מתארים שמונה דרגות של "תטן פועל", ויש כביכול שבע נוספות. ככל שהדרגה גבוהה יותר, כך משתפרת יכולתו של אדם להתמודד עם החיים ולהשיג את מטרותיו. הטיפול כרוך בתשלום, שהוא מקור הכנסתה העיקרי של הכנסייה, וגובה התשלום עולה בהתאם לדרגה שהמטופל מעוניין להגיע אליה.
ספרי האברד שבהם פיתח את רעיונותיו על הנפש, הרצאותיו המוקלטות וספרי ההדרכה הטיפולית של הסיינטולוגיה פורסמו בפומבי, תורגמו לשפות רבות, והם נמכרים בחנויות ספרים. ספרים אחרים, טכניים ומתקדמים יותר, מופצים בעיקר בתוך ארגוני סיינטולוגיה – אלה הם "עלוני משרד התקשורות של האברד" (HCO Bulletins‏, HCOB, עלוני מהש"ה), שכן מקורם במכתבים שהפיץ האברד לסניפי הארגון עם הוראות לביצוע שיטות טיפול שהמציא. רובם זמינים לעיון בארגוני סיינטולוגיה, אולם החלקים העוסקים בדרגות של "תטן פועל" חסויים והגישה אליהם ניתנת רק לסיינטולוגים שהגיעו לדרגה הדרושה.

הטכנולוגיה המנהלית של האברד

האברד גייס לכנסייה אנשים מהשורה שהיו מעוניינים יותר ברוחניות מאשר בניהול, והוא חיבר גם תורת ניהול משלו. תורה זו מורכבת משמונה כרכים של מכתבים עם הוראות ניהול שהופצו על ידי האברד וקובצו בשם "מכתבי מדיניות של משרד התקשורות של האברד" (HCO Policy Letters, HCOPL, בעברית: מ"מ מהש"ה). תורת הניהול נוצרה במקור עבור הניהול הפנימי של הכנסייה, אך בהמשך שווקה גם למי שרצה לרכוש השכלה במנהל עסקים על ידי מכללה בשם Hubbard College of Administration שהייתה חברת בת של הארגון.
לפי הטכנולוגיה המנהלית של האברד, בכל ארגון חייבים להיות מוגדרים תפקידים חיוניים המכונים "כובעים" (Hat), שחייבים להיות ממולאים בכל זמן נתון על ידי אנשים מוכשרים – "כובע המנהל", "כובע מבקר האיכות", "כובע האחראי לתקשורת ויחסי ציבור" וכו'. לכל סוג של "כובע" יש קורס הכשרה מוגדר שמועבר על ידי הארגון ומכונה "כיבוע" (Hatting). גם התלמיד בארגון סיינטולוגי הוא סוג של כובע, וצריך לעבור "כיבוע", כלומר הכשרה בסיסית ב"איך להיות תלמיד" על־פי טכנולוגיית הלמידה. התורה מגדירה גם שיטה לנהל את מסמכי הארגון, כך שבאופן עקרוני, כאשר תורת הניהול מיושמת באופן מושלם, תחלופת האנשים בתפקידים והחפיפה ביניהם אמורה להתבצע בצורה חלקה לחלוטין.
חברות המתמחות בייעוץ עסקי לפי שיטת הניהול של האברד, פועלות במסגרת "המכון העולמי למיזמי סיינטולוגיה" (WISE – World Institute of Scientology Enterprises). לטענת המכון, עקרונות הניהול הסיינטולוגיים הופצו ליותר מ־140,000 בתי־עסק ב־75 מדינות, אך אין נתונים עצמאיים ומקיפים על מספר בתי־העסק שאכן מיישמים את הטכנולוגיה.

טכנולוגיית הלמידה של האברד

בתוך כנסיית הסיינטולוגיה התעורר עד מהרה הצורך בהקמת קורסי הכשרה למנהלי ארגונים ואודיטורים. מכיוון שספרי האברד היו מלאים במינוחים חדשים שהוא המציא, היה צורך דחוף בשיטת לימוד סדורה, והאברד ניסח "טכנולוגיית למידה". הטכנולוגיה מגדירה שלושה מכשולים ללימוד נכון: קצב לימודים גבוה מדי, מחסור בחפץ מוחשי אשר עוזר להבין את חומר הלימוד ומילים שלא הובנו כראוי. הדגש הרב ביותר מושם על המכשול השלישי – התלמידים נקראים באופן תמידי לדאוג שיבינו כל מילה בספר שהם קוראים ולבדוק במילון את פירושה המלא של כל מילה שקיים ספק שלא הבינו כראוי, אפילו מילים בסיסיות ביותר כגון ה"א הידיעה. כל מי שנרשם לסיינטולוגיה עובר קורס "ללמוד כיצד ללמוד", המסביר את עקרונות טכנולוגיית הלמידה.
הארגון מנסה לקדם את טכנולוגיית הלמידה גם מחוץ למסגרות הרגילות של הסיינטולוגיה ולשם כך הקים את ארגון "אפלייד סכולסטיקס" (Applied Scholastics), אשר טוען כי הוא מקדם את הטכנולוגיה בבתי ספר שונים ברחבי העולם ומכשיר מורים למקצועות כלליים בשיטות של האברד. הארגון טוען, בין היתר, להצלחות בשיפור אחוזי יודעי קרוא וכתוב בדרום אפריקה. עם זאת יעילות טכנולוגיית הלמידה של האברד למול טכנולוגיות למידה מקובלות אחרות הועמדה בספק ונדחתה בחלק מבתי הספר שהוכנסה אליהם.

הדרך אל האושר

בנוסף לספרי עלילה וספרי סיינטולוגיה, האברד כתב ספר קצר בשם "הדרך אל האושר" . הספר מציע עשרים ואחד כללים לשיפור החיים – שמירה על הבריאות, נאמנות ביחסים, הימנעות מרצח, כיבוד הורים ועוד. הספר אינו מזכיר את הסיינטולוגיה ומגדיר את עצמו "לא דתי". עם זאת, יש בו מאפיינים מסוימים של ספרים סיינטולוגיים, כגון עיסוק במושג ההישרדות ושימוש בהערות שוליים להסבר של מילים שונות. הספר תורגם ליותר מ־70 שפות ומחזיק בשיא גינס לשנת 2010 לספר המתורגם ביותר של מחבר אחד ידוע.
ארגון בעל אותו שם מפיץ את הספר בעולם. הארגון נפרד מסיינטולוגיה אך רבים מפעיליו הם סיינטולוגים וספרים ואתרי אינטרנט של סיינטולוגיה מזכירים את הספר ואת הארגון באור חיובי.

מספר המאמינים

בשנת 2007 טען נציג רשמי של הכנסייה כי יש לה 3.5 מיליון חברים בארצות הברית, אך בסקר שערכה אוניברסיטת ניו יורק בשנת 2001 מצא רק כ־55,000 בני אדם שהגדירו עצמם כסיינטולוגים.] מסקר בלתי תלוי נוסף שנערך בשנת 2008 עלה כי מספר הסיינטולוגים האמריקניים ירד ל־25,000. מספר המאמינים בעולם נאמד בין 50,000 ל־100,000–200,000.

הסמלים של ארגוני הסיינטולוגיה

הסיינטולוגיה משתמשת במספר סמלים  לארגוניה.

הסמל של דיאנטיקה

הסמל של דיאנטיקה הוא משולש, שנראה כמו האות היוונית הגדולה דלתא (Δ) שבתחילת המילה דיאנטיקה. הצבע הירוק מסמל צמיחה והצהוב מסמל חיים. החלוקה של המשולש לארבעה פסים מסמלת את ארבע הדינמיקות הראשונות של החיים שהטיפול הדיאנטי אמור לטפל בהן.
סמל המשולש של דיאנטיקה מופיע בפרסומים שקשורים ישירות לדיאנטיקה, כגון ספרי דיאנטיקה בסיסיים ואתרי אינטרנט שמשווקים את דיאנטיקה כטיפול נפשי ולא כדת.

הצלב של הסיינטולוגיה

בנוסף לסמל ה־S של סיינטולוגיה, נמצא בשימוש סמל נוסף – "הצלב של הסיינטולוגיה" (Scientology Cross). זהו צלב בן שמונה קדקודים המייצג את שמונה הדינמיקות של החיים, שסיינטולוגיה עוסקת בכולן.
אף על פי שהצלב דומה בצורתו לצלב של הנצרות, הסיינטולוגיה אינה מבוססת על נצרות.

ביקורת נגד הסיינטולוגיה

כנסיית הסיינטולוגיה היא ארגון השנוי במחלוקת. הארגון תואר כעוין כלפי מבקריו, ונוקט במדיניות של הפחדה, איומים והטרדות כלפי עיתונאים, חברי הארגון ועוזבי הארגון. בישראל הוגדרה הסיינטולוגיה ככת על ידי ועדה מטעם הכנסת, בראשות מרים גלזר-תעסה, שחקרה את הנושא, אם כי הדו"ח לא יצר שום הגדרה משפטית חדשה ולא קיבל גושפנקה אקדמית.
בשנת 1965 דו"ח של ועדה פרלמנטרית אוסטרלית בראשות המשפטן קווין אנדרסון טען כי הסיינטולוגיה היא "מרקם של כזב, הונאה ופנטזיה" ושימש להכנת חקיקה שניסתה לאסור את הפעילות של הסיינטולוגיה באוסטרליה, אך החקיקה לא יצאה לפועל, ב־1983 בית המשפט העליון קבע שסיינטולוגיה "הוכיחה בקלות שהיא דת" והכיר בה בתור כזאת, ובשנת 1987 ניסיון החקיקה בוטל סופית.]
בשנת 1966 הוקם בסיינטולוגיה אגף בשם Guardian's Office לטיפול בהתקפות נגד הארגון. ה־Guardian's Office היה מעורב בגנבה של אלפי מסמכים סודיים ממשלתיים, בשימוש במכשירי האזנה, בפריצות ועוד (ר' מבצע פריקאוט). אחד עשר מבכירי מנהיגי הארגון, כולל מרי סו האברד, אשתו של האברד, הורשעו בשנת 1979 באשמת גנבה וקשירת קשר. בעקבות הפרשה הכנסייה פירקה את ה־Guardian's Office ובמקומו הוקמו מספר ישויות אחרות, בהם המשרד לעניינים מיוחדים (Office of Special Affairs).
בהחלטה של בית משפט מחוזי בקליפורניה בתביעה שהגיש RTC, המוסד שמנהל את זכויות היוצרים של כתבי הסיינטולוגיה, נגד רובין סקוט, נאמר ש־RTC ניצל באותו התיק באופן חמור את בית המשפט להטרדה של הנתבעים ולא לשם תביעה הגונה. ב-2009 הרשיע בית משפט בצרפת את בכירי הכנסייה הסיינטולוגית בצרפת בהונאה. בית המשפט קבע, כי אין מדובר בדת לגיטימית, כי אם במכשיר לא לגיטימי להוצאת כספים במרמה מחסידי הסיינטולוגיה. הארגון נקנס במיליון דולר.
לימים, בנו של האברד, רון דה וולף, יצא אל התקשורת וסיפר את דעתו על הארגון, אותו כינה "ארגון פשע", ועל אביו, אותו הגדיר כ"נוכל ורודף בצע". הוא גם הוצג כאחד השותפים לכתיבת הספר "Messiah Or Madman", שהופיעו בו טענות דומות. הוא חזר בו מטענות אלה וכינה את הספר "שקרי ובלתי מדויק". במהדורה מאוחרת יותר של אותו הספר, כתב המחבר בנט קורידון, שנציגים של כנסיית הסיינטולוגיה אילצו את דה וולף לחתום על התצהיר הזה תוך כדי ניצול המצב הבריאותי והכספי הקשה שלו.

ביקורת בתרבות הפופולרית

הפרק "לכוד בארון" של סדרת האנימציה סאות' פארק הציג ניסיון של אנשי הסיינטולוגיה לגייס לשורותיהם את הילד סטן מארש; תחילה נאמר לו כי הוא שרוי בדיכאון ורק אם ישלם לארגון ויצטרף אליו, אז ניתן יהיה לרפאו. סטן עובר בדיקת אי־מיטר ומקבל תוצאה גבוהה מן הממוצע, נאמר לו כי הוא גלגול נשמתו של ל. רון האברד ומסופרת לו "ההיסטוריה החללית". עוד נאמר לו כי עליו להמשיך את הסיפור שהאברד התחיל. ראש הכת מגלה לסטן כי מדובר בתרמית שמטרתה העיקרית להרוויח כסף, סטן מספר לכולם על התרמית, והסיינטולוגים תובעים אותו. בפרק הוצגה "ההיסטוריה החללית" כפי שהיא מתוארת במקורות המתנגדים לסיינטולוגיה, מה שעורר מחאות מצד סיינטולוגים, ואף הוביל לפרישה מהסדרה של אייזק הייז, שדיבב את דמותו של שף.
המחזמר "חגיגת הסיינטולוגיה הלא־מורשית השמחה מאוד לילדים" ("A Very Merry Unauthorized Children's Scientology Pageant") הועלתה בתיאטרון באוף ברודוויי. במחזמר שחקנים ילדים מציגים את חיי ל. רון הבארד ואת ההיסטוריה של הסיינטולוגיה, עם התייחסות ל"היסטוריה החללית" באופן מגחך וביקורתי. המחזמר זכה להצלחה קופתית, הועלה גם מחוץ לניו יורק וזכה בפרסי אובי (Obie) וגרלאנד (Garland).

סיינטולוגיה בישראל

ארגון הסיינטולוגיה בישראל ממעט להשתמש בסמל הצלב ובמונח "כנסייה" ובדרך כלל קורא לעצמו "ארגון". המרכז הגדול לסיינטולוגיה פעל באזור התעשייה הישן בתל אביב ועבר לבניין קולנוע אלהמברה ביפו ב־2012. הוא מוגדר בישראל כ"חברה לתועלת הציבור". במרכז מעריכים כי בישראל ישנם כ־1000 סיינטולוגים פעילים ועוד מספר אלפים אשר לקחו חלק בקורסים השונים של הארגון. ארגונים קטנים יותר ("מיסיונים") פועלים בתל אביב ("דימור"), בכרמיאל ובזיתן. בנוסף לכך, ישנם אודיטורים הפועלים עצמאית. המרכז ביפו מנוהל באופן ישיר על ידי הארגון העולמי, בעוד המיסיונים אשר פועלים תחת הכנסייה, נדרשים לשלם לה "דמי זיכיון" בגובה 10% מהכנסותיהם.
קבוצה השייכת ל"סיינטולוגים העצמאיים" פועלת בחיפה בשם "מכללת דרור" או "מרכז דרור". בעקבות ביקורת של המרכז בחיפה על ההנהגה הנוכחית של הארגון, הם הוכרזו "אנשים מדכאים" (Suppressive Person), ונאסר על סיינטולוגים המשתייכים לכנסייה ליצור עימם קשר ("ניתוק קשר" (Disconnection)). כתוצאה מהפילוג, המרכז בחיפה הפך למרכז עצמאי ללא קשר עם הכנסייה העולמית או עם המרכז ביפו, וכיום הוא מעביר את שירותי הסיינטולוגיה במלואם באופן עצמאי.
כמו כן פועלות בארץ מספר חברות לייעוץ עסקי, שמפיצות את הטכנולוגיה המנהלית, בכינוי הרשמי WISE או תחת שמות אחרים, בהם "מכון האברד לעסקים", "ריטה זוהר", "ג'י.אי.טי ייעוץ והדרכה למנהלים", "Horizons", "סול יוזמות והכשרה", "אומנות הניהול", "Enterprise" ו"קומליין".
בדו"ח הוועדה לפעילות כתות שבראשה עמדה חברת הכנסת מרים גלזר-תעסה מובא מידע מפורט על השיטות שבהן נוקט הארגון כדי לפגוע במי שהגדיר כאויביו. על פי המרכז לנפגעי כתות, אחוז התלונות הגבוה ביותר בארץ מתייחס לכנסיית הסיינטולוגיה והמתלוננים מדווחים בעיקר על פגיעות כספיות ונפשיות.
"העמותה לשגשוג וביטחון במזרח התיכון", בראשות דני וידיסלבסקי, עוסקת בהפצת חוברת "הדרך אל האושר" בישראל, בעברית, ערבית ורוסית. החוברת הופצה, בין היתר, במספר בתי ספר בישראל; ההפצה אושרה על ידי שרת החינוך לימור לבנת. הורים שהתנגדו לכך שחומרים של סיינטולוגיה יופצו לילדיהם, התלוננו והנושא נדון בוועדה ציבורית במשרד החינוך. העמותה מודה שרוב פעיליה סיינטולוגים, אך טוענת שהיא פועלת בנפרד מסיינטולוגיה ושאינה מפיצה את הדת הסיינטולוגית, אלא רק את החוברת.
"עמותת מגן לזכויות אנוש" היא הנציגה הישראלית של ארגון CCHR שנוסד על ידי האברד ומזוהה עם הסיינטולוגיה. מטרת העמותה היא "לחקור ולחשוף הפרות חוק והפרות זכויות אדם, בתחום בריאות הנפש בידי פסיכיאטרים".
הארגון פתח בית ספר יסודי "עתיד" במתחם מקוה ישראל, הפועל לפי טכנולוגיית הלמידה של האברד. משרד החינוך הוציא צו סגירה לבית הספר, ובעקבות זאת עתר הארגון לבג"ץ כנגד המשרד. בית הספר זכה בעתירה, ונפתח מחדש כ"מוסד חינוכי מוכר לא רשמי" עם מימון חלקי של משרד החינוך.