שבר בלסת התחתונה

כללי

ישנם שני סימפטומים עיקריים לשבר עצם המנדיבולה: הפרעה בסגירת הפה ותחושה של כאב. השיניים מאוד רגישות ללחץ, לכן כל תזוזה קטנה גורמת לתחושות האלו. אזור הלסת בו השבר התרחש מאוד רגיש, וכאשר השבר נוצר בעצם הקונדיל, יכולים להיות כאבים עד לטרגוס האוזן.
סימפטומים נוספים בתוך הפה: נשירה של שיניים, קושי לפתוח את הפה, חוסר רגישות (מכיוון שיכול להיפגע עצב).
תסמינים נוספים מחוץ לפה: נפיחות, סימני חבלה, עיוות האזור. כאשר השבר נמצא בעצם הקונדיל, נדיר יותר לראות סימני נפיחות, לעומת זאת הטראומה עלולה לגרום לדימום מתעלת האוזן. יכולה להיות הפרעה בפתיחת הפה (במקרים חריגים פתיחה מקסימלית של פחות מ-3 ס״מ), או חוסר תחושה באזור הסנטר והשפה התחתונה (כתוצאה מפגיעה בעצבים).
בתוך הפה, יכול להיות דימום, חוסר בשיניים, פער או רווח בבין שני צדי הלסתות, דימום בחניכיים, אופן בייט (כאשר בסגירה השיניים העליונות והתחתונות אינן נפגשות), לעיתים יתפתחו סימני חבלה במשטח הפה (מתחת ללשון).

קונדילר המנדיבולה

קונדילר המנדיבולה הוא הקצה של עצם המנדיבולה, מתחת לאוזן. יכול להיווצר שם שבר, בצד אחד (שבר חד צדדי) או בשני הצדדים (שבר דו צדדי). שבר חד צדדי עלול לגרום קושי וכאב בהזזת הלסת, נפיחות באזור המפרק הטמפורומנדיבולרי, ודימום האוזן. נוצר שתף דם פנימי (המטומה) מתחת, מסביב ומאחורי האוזן, מה שלעיתים גורם לאבחנה שגויה של שבר בבסיס הגולגולת. בשבר דו צדדי, נראה את אותם סימפטומים בשני הצדדים, למרות שבמקרה זה הפרעת התנועה והסגירה יהיו יותר משמעותיים. לעיתים, שבר דו צדדי עלול לגרום ללשון לתזוזה אחורה לא רצויה, כתוצאה מכך נראה הפרעה בנשימה.

סיווג

ניתן לחלק את שברי המנדיבולה לכמה סוגים.

חלוקה על פי אזור

החלוקה הכי שימושית היא חלוקה על פי אזור השבר, מכיוון שגם סימני זיהוי וגם הסימפטומים תלויים באזור בו התרחש השבר. עצם המנדיבולה בדרך כלל מחולקת לאזורים שונים והם: קונדילר, קורונואיד פרוסס, רמוס, זווית המנדיבל, גוף (אזור השיניים הטוחנות והקדם-טוחנות), פארהסימפזיס וסימפזיס.

אזור המכתש

שבר באזור זה מערב את האלוואולוס, הקרוי גם אלוואולר פרוסס (Alveolar process) של המנדיבולה.

קונדילר (עלי)

שברים באזור הקונדילר (עלי) מסווגים על פי אזור ביחס לרצועות התומכות במפרק הטמפו-מנדיבולרי.

קורונויד

שבר בקורונויד פרוסס בלבד יותר נדיר מכיוון שהוא נמצא עמוק במבנה הלסת, לכן השבר בדרך כלל יגיע יחד עם שברים נוספים במנדיבולה, כגון שבר בעצם הלחיים.

שיקולים כלליים לפני הטיפול

בדומה לשברים אחרים בגוף, רצוי לשקול לפני הטיפול את יתר המחלות (במידה שהן קיימות) שעלולות לסכן את המטופל. למעט מקרים בהם השבר גורם להפרעות בנשימה, נראה כי המתנה של כמה ימים ליפני הטיפול בשבר אינו משפיע על הטיפול או מסבך אותו.
באופן כללי, מכיוון ששברים אלו הם תוצאה מטראומה או חבלה חיצונית, צריך לקחת בחשבון פציעות אחרות שאולי נגרמו ליפני שמטפלים בשבר עצמו. לראש ולראשונה, יש לטפל בהפרעות בנשימה במידה וקיימות. כפי שהזכרנו מעלה, ישנם מקרים בהם הלשון חוסמת את קני הנשימה. במקרים של שברים גדולים יחסית, נפיחות של רקמות עלולה גם כן לחסום את נתיב האוויר.
בנוסף להפרעות בדרכי הנשימה, הכוח הדרוש על מנת לשבור את הלסת יכול לגרום לשברים אחרים בנוסף, כגון שברים בגולגולת או בעמוד השדרה הצווארי. מעבר לכך, יש סכנה לפגיעה בעורק הראשי המוביל דם לראש ולצוואר.

פרוגנוזה

זמן ריפוי לשבר המנבידולה נמשך בין 4 ל6 שבועות באופן כללי. הסיבוך השכיח ביותר הוא איבוד תחושה בעצם המנדיבולה, הפרעה בסגירת הפה, ונשירת שיניים בשורת השבר. ככל שהשבר יותר מורכב, ישנם סיכויים גבוהים יותר לזיהומים. במקרים של שברים קונדילריים אצל ילדים, עלולים להיות סיבוכים בעת הגדילה עקב השבר.

אפידמיולוגיה

נסיבות שברי המנדיבולה משתנים בהתאם לאזור המגורים בהם הם התרחשו. בצפון ארצות הברית למשל, הגורם הראשי לשבר הלסת הוא חבלה באזור הפנים על ידי חפץ גדול. לעומת זאת, בהודו, רוב השברים מתרחשים עקב תאונות דרכים.
באופן כללי, 80% מכלל שברי הלסת הם כתוצאה מתאונות דרכים, כאשר כשהאדם אינו חגור, עולים הסיכויים ב-50%.