מריה דויל קנדי

ביוגרפיה

דויל קנדי נולדה בקלונטרף שבדבלין . בעקבות העבודה של אביה עברה משפחתה לגור באניסקורתי שבמחוז וקספורד באירלנד. לבסוף הם התיישבו בעיר בריי  שבמחוז ויקלו. היא התחילה לשיר בגיל צעיר, ובמשפחתה מעריכים את מסורת הזימרה בין חברים.
בגיל תשע או עשר נהגה דויל קנדי ללכת בימי ראשון לבית של חברה כדי לשמוע את שידור "עשרים הגדולים" ברדיו. בגיל 13 שרה לראשונה בפני קהל במסיבה שערכו הוריה. כשהייתה נערה, אמה הייתה מזהה את מצב רוחה לפי שירתה. בגיל 14 קיבלה אלבום של בילי הולידיי שהשפיע עליה. היא החלה להקשיב לאמנים כמו פטי סמית', רדיוהד ולואו, ועדיין הם בין האמנים המועדפים עליה. היא לא חשבה על קריירה כזמרת עד שסיימה תואר במדעי המדינה וכלכלה בטריניטי קולג'. רק אחרי שבססה את עצמה כזמרת החלה לחשוב על קריירת משחק.

קריירה מוזיקלית

באמצע שנות השמונים של המאה העשרים הצטרפה דויל קנדי ללהקת הרוק האירית "Hothouse Flowers". ב-1987 השתתפה בסינגל שלהם "Love Don't Work This Way". היא עזבה את הלהקה כדי להצטרף עם בעלה לעתיד קירן קנדי ללהקת "Black Velvet Band". הלהקה הוקמה כדי להשתתף בתחרות סלוגאד (Slogadh), שבה הם זכו. ב-1989 יצא האלבום הראשון של הלהקה "When Justice Came". האלבום הוקלט בלוס אנג'לס והגיע למקום הרביעי במצעדים האיריים. ב-1992 הקליטה יחד עם הלהקה את האלבום השני "King of Myself".
ב-1994 יצא אלבום האוסף "The Lady Sings The Blues" בהשתתפות דויל קנדי לצדן של אריתה פרנקלין, בילי הולידיי ואנני לנוקס, והיה האלבום הנמכר ביותר בשנה זו. אלבום זה פרסם את שמה ברחבי אירופה, ארצות הברית ויפן. בעקבות סיבוב הופעות שלה באירופה קיבלה דויל קנדי ביקורות נלהבות בעיתונים הגרדיאן והטיימס. היא הפיקה סרט דוקומנטרי בשם "Golden Boy" המבוסס על חייו ועבודתו של האומן האירי פטריק סקוט , בהפקת חברת "מרמייד פילמס" שהקימה במיוחד לצורך זה. היא הופיעה בטלוויזיה האירית כממלאת מקום של ג'ון קלי בתוכנית "Mystery Train" ושל טום דון בתוכנית "Pet Sounds". עוד בטלוויזיה הנחתה דויל קנדי סדרה מוזיקלית "Borderline" של רשת RTÉ.
אחרי שהקליטה עם "The Black Velvet Band" עזבה דויל קנדי את הלהקה כדי לפתוח בקריירת סולו. ב-2001 הקליטה מוזיקה בלייבל "Mermaid Records" שהקימה בעצמה. אלבום הבכורה שלה כסולנית "Charm" יצא ב-2001, וכן הקליטה שני סינגלים "Stars Above" ו-"Babes". ב-2003 הוציאה אלבום אוסף בשם "Sirens" בהשתתפות זמרות אחדות. באותה שנה הופיעה בתוכנית המוזיקלית "Other Voices". ב-2005 הוציאה אלבום בשם "Skullcover", ובו שרה גרסאות כיסוי של שירים כמו "Lovesong" של הקיור, "Video Killed the Radio Star" ו-"Still in Love with You".
ב-2007 הקליטה דויל קנדי אלבום פולק אלטרנטיבי בשם "Mütter" יחד עם הסינגלים "Fuckability" ו-"Forty Days". ב-2008 הייתה מועמדת לפרס מטאור  לזמרת האירית הטובה ביותר. באותה שנה יצא גם אלבום DVD שליווה את אלבום המוזיקה, שכלל הופעות חיות שלה. ב-2011 דויל קנדי ובעלה קירן שיתפו פעולה באלבום בשם "The Storms Are on the Ocean", הכולל שירי פולק וקאונטרי. באותה שנה הוציאה אלבום אוסף בשם "La Sirena 1992-1997", שירי רוק שהקליטה לפני שהתחילה בקריירת הסולו שלה. בספטמבר 2012 יצא האלבום השישי שלה "Sing" בחברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ. ב-2014 וב-2014 יצאו שני אלבומים נוספים האחד "Maria Live" שכולל שירים שבוצעו בהופעות חיות, והשני "Mütter's Daughter".
ב-2015 כתבה דויל קנדי את השיר "Pride" כתגובה לתיקון בחוקה האירית בנוגע לנישואים בין בני אותו מין . היא גם הלחינה שיר על מותם של מייקל בראון ואריק גרנר כתגובה לכיסוי העיתונאי של הפרות הסדר בפרגוסון ואלימות משטרתית נוספת בארצות הברית.

קריירת משחק

ב-1991 התנסתה דויל קנדי לראשונה במשחק כששיחקה בתפקיד נטלי מרפי בסרט "הקומיטמנטס". הבמאי אלן פארקר גייס אותה וזמרים נוספים כשלא הצליח למצוא שחקנים מתאימים לסרט. ב-1996 הופק באירלנד בול הנושא את דמותה של דויל קנדי בתפקיד נטלי מרפי כחלק מסדרת בולים לציון מאה שנה לקולנוע האירי. התמונה כוללת שחקנים נוספים שהשתתפו בסרט אנג'לין בול , ברונה גלאגר ורוברט ארקינס .
דויל קנדי המשיכה להופיע על המסכים, ב-1998 שיחקה בסרט "הגנרל" של ג'ון בורמן, ב-1999 השתתפה במיני-סדרה "אוליבר טוויסט" בעיבודו של אלן בליסדייל, וגם בסדרת הטלוויזיה הבריטית "הכי גאים שיש". ב-2006 זכתה להצלחה בסדרה "Hide & Seek".
ב-2007 וב-2008 הופיעה דויל קנדי בתפקיד קתרין מאראגון בסדרה ההיסטורית הבריטית "שושלת טיודור". ב-2010 שיחקה בתפקיד סוניה, אומנת לבנו של דקסטר מורגן בעונה החמישית של הסדרה "דקסטר" של רשת שואוטיים. ב-2011 הופיעה על מסכי הטלוויזיה האירית בתפקיד ראשון שלה בשפה האירית בסדרה "Corp & Anam". עוד ב-2011 הצטרפה לצוות השחקנים של סדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון" של רשת ITV, בתפקיד ורה בייטס, אשתו בנפרד של המשרת האישי של הרוזן מגרנתהאם. באותה שנה שיחקה גם בתפקיד קטן בדמות משרתת בסרט "אלברט נובס" בכיכובה של השחקנית האמריקאית גלן קלוז.
ב-2012 שיחקה דויל קנדי בתפקיד ראשי במיני-סדרה "טיטניק" של ITV, והופיעה לצדה של השחקנית האירית סרשה רונן בסרט האימה פנטזיה של ניל ג'ורדן "ביזנטיום", שהוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. ב-2013 החלה לשחק בתפקיד שיבון סדלר בסדרת הטלוויזיה הקנדית "אורפן בלאק". היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס המסך הקנדי  על תפקיד זה וזכתה פעם אחת בפרס.
ב-2014 גילמה דויל קנדי שוב את הדמות Mairéad Mhic Iarnáin בעונה השנייה של הסדרה "Corp & Anam". ב-2015 הופיעה בתפקיד אלכסה, אמה של ג'ופיטר, בסרטן של האחיות וצ'אוסקי "עלייתה של ג'ופיטר". ב-2016 כיכבה דויל קנדי בתפקיד פני בסרט "Sing Street" שיצא לאקרנים בפסטיבל South by Southwest. היא הופיעה בסרט ההמשך של סרט האימה העל טבעי "לזמן את הרוע".

חיים אישיים

דויל קנדי פגשה את קירן קנדי בהופעה שלה, והוא הזמין אותה לבצע אחד משיריו. השניים התחתנו ב-1988. לבני הזוג יש ארבעה בנים, בהם בן אחד ממערכת יחסים קודמת של דויל קנדי. אחד מהבנים אובחן כסובל מתסמונת דאון. דויל קנדי ומשפחתה מתגוררים בדבלין.
בין האמנים שהשפיעו עליה היא מונה את זמרת הג'אז בילי הולידיי, זמר הקאנטרי האמריקאי ג'ון פריין, המוזיקאי האירי דונל לוני, שהוא חבר קרוב שלה. במשחק היא מציינת את מגי סמית' ופנלופה וילטון כשחקניות שהשפיעו עליה.

דיסקוגרפיה

עם The Black Velvet Band