google/wiki40b huggingface dataset:
לטיפונדיה

לטיפונדיה (ביחיד latifundium, מלטינית lātus שמשמעו רחב ידיים, מרווח ו- fundus שמשמעו אחוזה), היא נכס קרקעי המשתרע על פני שטח גדול. הלטיפונדיות הרומיות היו נחלות חקלאיות, אחוזות שכללו קרקעות ניתנות לעיבוד ולעיתים כללו גם בתי מלאכה ומתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית כמו בית בד, טחנת קמח, יקב או גת.
כאשר כבשו הרומאים חבלי ארץ נוספים היו אלו מוכרזים כשטח המדינה (Ager publicu). כאדמות ציבור הוכרזו גם שליש מהאדמות של מחוזות שהרומאים השתלטו עליהם. אדמות אלו חולקו למצביאים ולוחמים, אותם רצו לתגמל.
לטיפונדיות היו נפוצות ביוון הגדולה, סיציליה, מצרים, צפון אפריקה והיספניה בייטיקה. הן היו הדבר הקרוב ביותר לחקלאות מתועשת בעולם העתיק והתבססו לרוב על עבודת עבדים, וכשהתמעטו העבדים התמסד מעמד הקולונאט שעיבדו את אדמות אדוני האחוזה.
לטיפונדיות שהיו מחוץ לאזור העירוני נקראו גם וילה ובמרכזן עמדה וילה כפרית רומית בה התגורר אדון הלטיפונדיה, לעיתים בקביעות ולעיתים היה לו בית מגורים עיקרי בעיר והיה מגיע לאחוזתו רק בחופשות או בתקופות בהן סר חנו. בתקופה הקולוניאלית נעשה בדרום אמריקה שימוש במונח לטיפונידיה או פונדו (fundo) במקביל למונחים בעלי משמעות זהה: בספרדית: אסיינדה (hacienda), כשמה של נחלה שהוענקה למתיישב אירופאי ובפורטוגזית: פזיינדה (Fazenda), שהיו מטעי קפה נרחבים.
מייקל קיין

חייו

נולד בשם מוריס ג'וזף מיקלווייט בדרום לונדון לאב קתולי ולאם פרוטסטנטית. גדל בקמברוול ובתקופת מלחמת העולם השנייה פונה לאזור נורפוק. כשהתחיל בקריירת המשחק בחר לעצמו את שם הבמה "מייקל סקוט". בשיחה עם הסוכן שלו התברר שהוא צריך לשנות את שמו כיוון שהיה שחקן אחר בשם זה. הוא היה בכיכר לסטר בלונדון וכשהביט סביבו ראה את כרזת הסרט "המרד על הקיין" והחליט לשנות את שמו ל"מייקל קיין".
אחרי שהופיע במספר סרטים בתפקידי משנה, משך את תשומת לב הקהל בהופעתו בסרט "זולו" (1964) כקצין צבא בריטי מהמעמד הגבוה. בניגוד למבטא האנגלי התקין והמלומד בסרט זה, קיין נודע אחר כך במבטא של אזור מגוריו, הדיבור הקוקני של בני מעמד הפועלים של מייקל קיין והמבטא הליברפולי של הביטלס היה כמשב רוח מרענן. זמן קצר לאחר "זולו" שיחק קיין בתפקידים הידועים ביותר שלו, המרגל "הארי פאלמר" בסרט "תיק איפקרס" (1965), ובתפקיד רודף-השמלות בסרט "אלפי" (1966). הוא גילם את דמותו של פאלמר בשני סרטים נוספים. בסוף שנות השישים הפך שוב לסמל בסרט "הג'וב האיטלקי", ובתפקידו כטייס קרב בחיל האוויר המלכותי בסרט עטור הכוכבים "הקרב על בריטניה" כמפקד טייסת קנפילד.
שנות השבעים היו שנים של עליות ומורדות בקריירה הקולנועית של קיין. הוא החל בסרט "במעגל הנקמה" (Get Carter) בשנת 1971, סרט גנגסטרים בריטי משובח. לצד הצלחות בסרטים כמו "משחקי בילוש" (1972), ו"האיש שרצה להיות מלך" היו כשלונות כמו "נחיל" (1978) ו-"Beyond the Poseidon Adventure" מ-1979.
בשנות השמונים והתשעים הופיע לסירוגין בתפקידים שזכו לשבחים כמו ב"לחנך את ריטה" (1983 - קיבל את פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי) ו"מונה ליזה" (1986), ולעומתם בתפקידים מסחריים ובסרטים כושלים, כגון "מלתעות 4" (1987) ו"על קרקע בוערת" (1994). קיין אמר על סרטים אלה "לא ראיתי את הסרט, שמעתי שהוא גרוע. אבל ראיתי את הבית שנקנה בזכותו והוא נפלא". בשלב זה המוניטין שלו כאייקון קולנועי היה מובטח, ובעקבות סרטים כמו "קול קטן" (1998), "סיבוב אחרון" (2001) ו"האמריקאי השקט" (2002) השיבו לו גם את הערכת המבקרים. אחדים מסרטיו הקלאסיים הופקו מחדש בפנייה לטעמו של הקהל הצעיר. ב-2005 וב-2008 הופיע קיין בסרטים "באטמן מתחיל" ו"האביר האפל" בתפקיד המשרת האישי אלפרד וכן ב"עלייתו של האביר האפל" (2012) . ב-2006 גילם את דמותו של מהנדס הקסמים ג'ון קאטר בסרט "יוקרה".
בשנת 2015 שיחק לצד הארווי קייטל בדרמה זוכת הפרסים "נעורים" של הבמאי האיטלקי פאולו סורנטינו. בשנת 2017 שיחק בסרט "פורשים בסטייל". הסרט הוא קומדיה שחורה בבימויו של זאק בראף ובכיכובם של מורגן פרימן ואלן ארקין. 
קיין היה מועמד לפרס אוסקר שש פעמים, וזכה פעמיים בקטגוריית שחקן המשנה, עבור תפקידו ב"חנה ואחיותיה" ב-1986, ובשנת 1999 עבור "תקנות בית השיכר". ב-1993 זכה בתואר "Commander of the British Empire", ובשנת 2000 קיבל תואר אבירות והוא מכונה סר מוריס מיקלווייט. בניגוד לשחקנים אחרים קיין אינו משתמש בשם הבמה שלו בחייו האישיים.
קיין היה נשוי פעמיים, אשתו הראשונה הייתה השחקנית פטרישה היינס לה היה נשוי מ-1955 עד 1958, להם בת בשם דומיניק. משנת 1973 הוא נשוי לשחקנית והדוגמנית שאקירה בקש, ולהם בת בשם נאטאשה.
סמואל ג'ורג' פרדריק ברנדון

סמואל ג'ורג' פרדריק ברנדון (באנגלית: Samuel George Frederick Brandon;‏ 1907–1971) היה חוקר בריטי של חקר הדתות. החל משנת 1951 היה פרופסור לחקר הדתות באוניברסיטת מנצ'סטר.

תזות

דעותיו לגבי הברית החדשה מובאות בחיבורו "נפילתה של ירושלים והכנסייה הנוצרית" (1951). הוא דגל בעמדה השנויה במחלוקת שישו היה דמות פוליטית מרדנית שהייתה נפוצה בדמותם של הקנאים בתקופה זו, דעה זו גם מובאת בספרו משנת 1967 "ישו והקנאים: מחקר על הגורם הפוליטי בהתהוות הכנסייה הקדומה".
חיבורו "משפטו של ישו מנצרת" (1968) מעלה, בנוסף לשאלות אחרות, את השאלה כיצד עיצב אירוע חורבן בית המקדש השני בשנת 70 לספירת הנוצרים את התהוות דמותה של הדת הנוצרית ובעיקר את הבשורה על-פי מרקוס.
שברולט קמארו

דור ראשון

שברולט קמארו מהדור הראשון הוצגה לראשונה בספטמבר 1966 בתור מודל 1967 בהנעה אחורית חדשה המשתמשת בפלטפורמת GM F-Body וניתנה לרכישה כרכב בעל שתי דלתות, כבעלת 2+2 מושבים, כקופה או קבריולה עם מנועי V8. בהיותם מודאגים מהצלחתה של מכונית הפורד מוסטנג, מנהלי חברת שברולט הבינו שמכונית הספורט שלהם, הקורווייר, לא תוכל להשיג את אותה הצלחה במכירות בגלל עיצוב המנוע האחורי שלה. לכן, הקמארו מודל 1967 הוצגה עם אותה הנעה אחורית וקונפיגורציית מנוע קדמי כמכונית הפורד מוסטנג. כמו כן, הקמארו עוצבה במיוחד בכך שהקלה על הרכבת תוספים ושיפורי כוח בחלל המנוע. 
מודל 1967 החזיק מעמד עד לשנת 1969, ובסופו של דבר היווה השראה לפיתוח הדור החמישי של הקמארו.

דור שני

הוצגה לראשונה בפברואר 1970, הדור השני של הקמארו נמצאה בייצור למשך 12 השנים הבאות. המכונית גדלה ברוחבה ובאורכה, מה שהפך אותה לכבדה יותר. הדגם עדיין היה מבוסס על פלטפורמת F-Body והמכונית דמתה לקודמתה בעיצוב השלדה שלה, בקפיצים אחוריים, ובמתלים הקדמיים. הדגם ייראה שינויים רבים לכל אורך הייצור, עד לשנת ייצור 1981, בה החל דגם הדור השלישי.

דור שלישי

דגם הדור השלישי הוצג כדגם דגם 1982. הוא המשיך להשתמש בפלטפורמת F-Body של חברת ג'נרל מוטורס, ואף הנפיק גרסה לציון "20 שנות הנצחה" בשנת 1987 וכן גרסה לציון "25 שנות מורשת" בשנת 1992. אלה היו הדגמים הראשונים שהשתמשו במערכת הזרקת דלק, ארבע מהירויות אוטומטיות, תיבת הילוכים ידנית בעלת חמש מהירויות, מנועי ארבעה צילינדרים, גלגלי 16 אינץ', מבנה שלדה המותאם לתא מטען, ופנס בלימה שלישי במראה אחורית.

דור רביעי

דגם דור רביעי הוצג בשנת 1993 עם פלטפורמת F-Body משופרת. איפיוני המכונית מאז מודל הדור הראשון שומרו- שתי דלתות, מושבי 2+2, קופה או קבריולה ומנועי V8. מודל זה הציג את מנוע V8 LT1 בעל 5.7 ליטרים (350 אינץ' מעוקב) שהוצג שנה קודם לכן בקורבט, בנוסף לאופציה של תיבת הילוכים ידנית בעלת שש מהירויות. דגם שנת 1998 עוצב מחדש עם מראה שלדה וכן שינויים במנוע, בכך מחליף את מנוע ה-LT1 במנוע LS1 העשוי מאלומיניום (346 כוח סוס), שהוצג בקורבט C5. 
הדור הרביעי של הקמארו החזיק מעמד עד לשנת 2002, שבה ייצור פלטפורמת F-Body הופסק כתוצאה ממכירות חלשות וחוסר היצע בשוק למכוניות קופה.

דור חמישי

ב-9 בינואר 2006, לאחר ארבע שנות השבתת פעילות, חברת ג'נרל מוטורס הכריזה לראשונה באופן רשמי על דגם קונספט חדש של הקמארו, שיוצרה בסוף שנת 2008 ויצאה למכירה מרץ שנת 2009. מכונית הקונספט מבוססת על פלטפורמת GM Zeta החדש, וממונעת בעזרת מנוע V8 LS3 בעל 425 כוחות סוס. בנוסף, היא מצוידת בתיבת הילוכים ידנית בעלת שש מהירויות. 
כמו כן, ב-6 בינואר 2007, הציגה החברה את דגם הקבריולה. מכונית הקמארו מוצעת עם מנועי V6 ו- V8. בארצות הברית המחיר ההתחלחתי הוא 23,280 דולר אמריקאי, ובאירופה, המחיר ההתחלתי הוא 34,995 לירה שטרלינג (נכון לבריטניה) או 39,999 יורו (נכון לגרמניה).
כמו כן ב-2012 הוצגה גרסה חזקה של הקמארו שנקראת ZL1. גרסה זו מיוצרת עם מנוע 6.2 ל' V8 עם סופרצ'ארג'ר אשר מפיק 580 כוח סוס. מה שהופך אותה למכונית השרירים החמישית החזקה ביותר שיוצרה ביצור סדרתי (במקום הרביעי: שלבי GT500 משנת 2013 - 663 כוח סוס. במקום השלישי: דודג' צ'לנג'ר וצ'רג'ר הלקאט - 707 כוח סוס. במקום השני - שלבי GT500 סופרסנייק משנת 2010 - 750 כוח סוס. במקום הראשון - שלבי GT500 סופרסנייק משנת 2014 - 850 כוח סוס).
בשנת 2014 הדגם עבר מתיחת פנים והוצגה גרסה מכוונת מסלול שנקראת Z28.

דור שישי

בסוף שנת 2015 הוצג הדור השישי של הקמארו. שברולט חשפו כי לקמארו החדשה תהיה אופציה למנוע 2.0 ל' טורבו שנשלף מקאדילק ATS. אבל יוצא גם מנוע V8 בהמשך.
היינריך פון שטפן

היינריך פון שטפן (גרמנית: Heinrich von Stephan; ‏7 בינואר 1831 – 8 באפריל 1897) היה מנהל הדואר של האימפריה הגרמנית אשר אחראי לארגונו של שירות הדואר הגרמני. לפון שטפן תפקיד מכריע ביסודו של איגוד הדואר העולמי בשנת 1874, ובשנת 1877 היה אחראי להכנסת שירות טלפון לגרמניה.
פון שטפן, יהודי גרמני, החל את שירותו בדואר הגרמני כפקיד דואר מקומי. בשנת 1866 הוא התמנה על ידי ממשלת פרוסיה להלאמת שירות הדואר. עד לאותה תקופה נוהל שירות הדואר בגרמניה על ידי משפחת האצולה טורן אונד טקסיס. בשנת 1870 הוא התמנה למנהל שירותי הדואר לקונפדרציה של צפון גרמניה שהיא הורתה של האימפריה הגרמנית (אשר נוסדה בשנת 1871}. בשנת 1876 הוא התמנה למנהל הכללי של הדואר באימפריה הגרמנית ובשנת 1880 לסגן מזכיר המדינה הממונה על משרד הדואר. בשנת 1895 התמנה למזכיר המדינה של האימפריה הגרמנית.
כאשר פון שטפן החל את עבודתו כפקיד דואר הייתה גרמניה מחולקת ל-17 מחוזות דואר, כאשר לכל מחוז היו כללים משלו ותעריפים משלו למשלוח דואר. כבר מעת שהתמנה למשרת הניהול הראשונה הוא פעל לאיחוד כללי הדואר בכל גרמניה ובכך לסייע למשלוח דואר מהיר יותר. במסגרת מטרתו לאחד את כללי הדואר בכל גרמניה הוא דאג גם לאחד את שירותי הדואר עם שירות הטלגרף בגרמניה. הוא היה הרוח החיה מאחורי ארגון כנס הדואר הבינלאומי בעיר ברן בשנת 1874, לשם הגשמת שאיפתו להאחדת כללי הדואר בכל העולם. בכנס זה נוסד איגוד הדואר העולמי. בשנת 1870, לאחר שקודם בתפקידו על ידי קנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק, פון שטפן היה הראשון להכניס את הגלויה לשירות הדואר (רעיון שהוא הציע עוד בשנת 1865). הגלויה זכתה לשימוש נרחב בתקופת מלחמת צרפת-פרוסיה בשנים 1870–1871 לצורך תקשורת בין יחידות צבאיות בשדה. פון שטפן היה הראשון שהכניס שרות טלפון לגרמניה. 
פון שטפן, אשר הלך לעולמו בשנת 1897 בברלין, הותיר את חותמו על איחוד כללי שירותי הדואר בעולם כולו.
T-DNA

T-DNA (קיצור של transfer DNA), הוא DNA המועבר דרך מערכת של פלסמיד Ti במינים שונים של חיידקים, לדוגמה, חיידקי Agrobacterium. ה-T-DNA מועבר מהפלסמיד אשר נמצא בחיידק אל מקום אקראי בתוך ה-DNA הגנומי הנמצא בגרעין של צמח אותו החיידק הדביק. ה-T-DNA תחום בשני צידיו בחזרות באורך של 25 נוקליאוטידים. ההעברה לתוך הגנום המארח נעשה מהגבול הימני ומסתיים בגבול השמאלי. תהליך ההעברה דורש את נוכחותם של גני ה-vir אשר נמצאים על הפלסמיד Ti.
חוקרים מנצלים מערכת זו כדי להנדס גנטית צמחים.
אורך ה-T-DNA החיידקי הוא כ-24,000 זוגות בסיסים, ומכיל גנים המקודדים לאנזימים שמסנתזים אופינים והורמונים צמחיים. על ידי העברת ה-T-DNA לגנום הצמח, החיידק משנה את התוכנית התאית וגורם ליצירת גידול, וכן מזון המתאים לחיידק. סינתזת ההורמונים הצמחיים אוקסין וציטוקינין מאפשר את השגשוג של תאי הצמח ויצירתם של עפצים.

טרנספורמציה באמצעות T-DNA

העברת DNA לתוך גנום צמחי היא שיטה המשמשת באופן נרחב בביוטכנולוגיה. כדי לעשות הנדסה גנטית, הגנים אשר מובילים ליצירת אופינים לגידולים מוסרים מהפלסמיד. אל תוך הפלסמיד מוכנס מקטע ה-DNA אותו רוצים להכניס אל הצמח. ניתן להכניס גם רצף DNA אשר יהווה סמן ברירה. רצף זה יסייע לזיהוי הצמחים בהם הפלסמיד הצליח לחדור, מכיוון שהם יצליחו לגדול על מצע בררני (לדוגמה, עמידות לאנטיביוטיקה). פלסמיד זה מוכנס לחיידק האגרובקטריום, אשר מתקיף את הצמח ומחדיר את ה-T-DNA לתוכו. בשיטה זו ניתן ליצור צמחים טרנסגנים אשר מכילים מקטע DNA זר.

מנגנון ההעברה של T-DNA

השלב הראשון בחדירה של ה-T-DNA לגנום המארח הוא שבירה של הפלסמיד באזור הגבול הימני בפלסמיד ה-Ti. דבר זה גורם ליצירת אזור חד גדילי ב-DNA עד לגבול השמאלי. חלבונים היודעים להיקשר ל-DNA חד גדילי נקשרים, ונוצר חיתוך גם בגבול השמאלי. כעת מקטע זה יכול לחדור לגנום המאחר בעזרת גני ה-vir השונים, אשר מקורם באותו פלסמיד.
דניס צ'רקוב

ביוגרפיה

צ'רקוב נולד בדושנבה שבטג'יקיסטן הסובייטית דאז, ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1994.
תחילה למד בבית הספר התיכון "אורט רמת יוסף" בבת ים, וממנו עבר לבית הספר התיכון המקצועי "הולץ" בתל אביב, שם סיים את לימודיו. את שירותו הצבאי החל בחיל האוויר ומשם עבר לתפקיד מתדלק ספינות בחיל הים.
לאחר שחרורו מצה"ל החל להשתלב בחיי הלילה של תל אביב כיחצ"ן ומפיק אירועים, ובמקביל למד ניהול רשתות ואבטחת מידע במכללת ג'ון ברייס. בין היתר שותף צ'רקוב במועדון ה-FASHIONBAR בתל אביב וכן היה שותף בצוות ההפקה של הופעת התקליטן טייסטו בישראל באוקטובר 2016.
מתגורר בבת-ים.

פעילות ברשת

ב-20 בינואר 2016 פרסם צ'רקוב בעמוד הפייסבוק שלו סרטון שבו מתח את חברתו. הסרטון הפך לוויראלי תוך מספר שעות, וגרף מעל למיליון ומאתיים אלף צפיות. הסרטון הקנה לצ'רקוב חשיפה גדולה והוא זומן להופיע במספר תוכניות טלוויזיה כגון "הצינור" ו"הבוקר של קשת".
צ'רקוב מרבה להעלות לעמוד הפייסבוק ולערוץ היוטיוב שלו סרטוני וידאו מקוריים העוסקים באקטואליה היומיומית מנקודת מבט הומוריסטית ושנונה.
עמוד הפייסבוק של דניס צ'רקוב מונה, נכון לאוגוסט 2019, מעל 226 אלף עוקבים, והוא דורג במקום הראשון בדירוג עמודי הפייסבוק הישראלים האינטראקטיביים ביותר לשנת 2016 של אתר "מזבלה". חשבון האינסטגרם של צ'רקוב מונה כ-167 אלף עוקבים וערוץ היוטיוב כ-268 אלף, כאשר מספר הצפיות הכולל בערוץ, נכון לאוגוסט 2019 הוא מעל 100,000,000.
במסגרת פעילותו ברשת השתתף צ'רקוב במספר קמפיינים חברתיים, בהם המאבק לאי הפללה של צרכני קנאביס, קמפיין נגד אלימות, בצוותא עם אושיות הרשת סמיון גרפמן ומישל טרוני וקמפיין למען העלאת המודעות לזכויות בעלי החיים, גם הוא יחד עם מישל טרוני.
לקראת חג הפסח בשנת 2016 השתתף צ'רקוב, יחד עם אושיות הרשת יבגני זרובינסקי וסמיון גרפמן, בסרטון ברכה הומוריסטי לכבוד החג הפסח עם יו"ר מפלגת ישראל ביתנו, אביגדור ליברמן, ובהמשך לקח חלק בסרטון הומוריסטי נוסף לכבוד השנה החדשה האזרחית, גם הוא עם זרובינסקי וגרפמן, יחד עם ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו.
בשנת 2016 היה צ'רקוב מועמד לפרס "איש השנה ברשת" של ערוץ 9 ולפרס "אושיית הרשת של השנה" בטקס פרסי עכבר העיר.
באפריל 2017 השתתף, יחד עם סמיון גרפמן ומישל טרוני, בקמפיין רשת למותג הבושם דיזל BAD. הקמפיין גרף מעל 50 אלף צפיות תוך פחות מ-48 שעות וכ-80 אלף צפיות נכון לסוף חודש אפריל 2017.
קירקוס פלאמיניוס

קירקוס פלאמיניוס (בלטינית: Circus Flaminius) היה קירקוס ברומא העתיקה, באזור שדה מרס, ששימש כאתר משחקים ומרוצים.

היסטוריה

הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים.
החל מהמאה השנייה לפנה"ס, נבנו מבנים רבים ואנדרטאות סביב המגרש, אשר הצרו את היקפו, ובמאה השלישית נותרה כיכר שקוטרה כ-300 מטרים.
בשנת 2 לפנה"ס הוצף הקירקוס פלאמיניוס, על מנת לאפשר משחק של צייד 36 קרוקודילים על מנת לחגוג את חנוכת פורום אוגוסטוס.
בעוד שהקירקוס מקסימוס שימש כאתר המשחקים המרכזי של רומא, הקירקוס פלאמיניוס שימש למטרות שונות, כגון עצרות עם וימי שוק. סביב הקירקוס פלאמיניוס לא היו מושבי אבן.
ישנה מחלוקת בין המלומדים האם הקירקוס פלאמיניוס שימש למירוצי מרכבות. לטענת ולריוס מקסימוס המשחקים הפלביים (Ludi Plebeii) נערכו בו, אולם מקורות אחרים טוענים כי הדבר שגוי. משחקי הטאורי (ה-Ludi Taurii) לכבוד אלי השאול נערכו בקירקוס פלאמינוס לדברי אנטונינוס פיוס, במסגרתם נערכו מרוצי סוסים. משחקים אלה נערכו באתר זה בלבד.
בשל חשיבות האתר, נקרא כל האזור שסביבו בשם "קירקוס פלאמיניוס", וכן המבנים שסביבו כונו "סביב הקירקו פלאמיניו"  (“in circo Flaminio”).
עד שנת 220 לפנה"ס הוקמו סביב האתר שישה מקדשים, ובהם, צפונית לאתר - מקדש עבור האל מרס.
יחסי בנגלדש–לאוס

מפגשים נשיאותיים

ראשת הממשלה הבנגלדשית שק הסינה הגיעה לביקור רשמי בוויינטיאן בשנת 2012.

שיתוף הפעולה הבינלאומי על הבמה

לבנגלדש ולאוס ישנה תמיכה וסיוע אחת לשנייה במגוון פורומים בינלאומיים. ב-2012, תמכה לאוס בהכללת בנגלדש במפגשי אסיה-אירופה.
בובטייל קורילי

בובטייל קורילי (באנגלית: Kurilian Bobtail) הוא גזע של חתולים ארוכי שיער, שמוצאם הוא באיים הקוריליים ברוסיה. הגזע חדש יחסית, והוכר לאחרונה על ידי WCF, ארגון החתולים הבינלאומי, וה-FIF. הגזע נוצר מהכלאה של חתול יפני חסר-זנב, לבין חתול בר הנמצא באיים הקוריליים.

מראה חיצוני

לבובטייל הקורילי שיער ארוך וצמרירי, בעיקר על רגליו האחוריות וסביב צווארו ופניו, מה שמעניק לו מראה של רעמה. רגליו הקדמיות ארוכות במעט מרגליו האחוריות, ויש לו פרווה על כפותיו. בשל מוצאו מחתול הבר, שחי באזורים מושלגים, אוזניו גדולות ומצויות בקדמת ראשו, ומעליהן אניצי שיער.
אחד הדברים המיוחדים בחתול הקורילי הוא זנבו הקצר והשעיר, המזכיר בצורתו את זנבו של ארנב.
פרוותו של הבובטייל הקורילי מגיעה בצבעים רגילים, ובדוגמאות טאבי, אך גם בצבעי שיש עמוקים ועשירים.

יכולות פיזיות

הבובטייל, על אף מראהו המסורבל משהו, הוא חזק, מהיר ואתלטי.
פקונדו ארנה

ביוגרפיה

פקונדו ארנה נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. בגיל 15, חברו של ארנה לקח אותו לראשונה לשיעורי משחק. בשנת 1989, אובחן אצל ארנה סרטן. את רוב זמנו העביר ארנה בלחימה במחלה. הטיפולים נמשכו עד שנת 1994, שבה הוא נרפא ממחלת לימפומת הודג'קין. ארנה התחיל להופיע בטלנובלות בתפקידים קטנים בשנת 1992. הוא התפרסם כאשר שיחק בעונה השלישית והרביעית של קטנטנות, שם בין השאר שר את השיר "Estoy Loco" יחד עם כוכבת הסדרה רומינה ז'אן, שהפך לאחד השירים הזכורים ביותר מהסדרה. לאחר מכן הוא נבחר לשחק לצידה של נטליה אוריירו בטלנובלה המצליחה בובה פראית.

חיים אישיים

משנת 1996 עד שנת 2006 היה בזוגיות עם השחקנית איסבל מסאדו.
בשנת 2007 הכיר את בת זוגו מריה סוסני כאשר הם נפגשו במקרה בבית של חבר.
ב-10 במאי 2008, נולדה בתו הבכורה של פקונדו, אינדיה ארנה. בשנת 2010 נולדו לפקונדו ובת זוגו זוג תאומים יאקו ומורו.
ב-19 באוקטובר 2015 ביקר פקונדו בשנית בישראל.

הופעות אחרות

הופעה בתיאטרון במחזה "מבקרים את מר גרין" שעליה זכה בפרס "תגלית השנה בתיאטרון".
ביקר בישראל בשנת 2000 והשתתף בטקס "ויוה 2000" שערך ערוץ "ויוה". את הזוכים בחר קהל הצופים.
היה מועמד בתור "שחקן הטלנובלות הטוב ביותר" על תפקידו ב"בובה פראית" וזכה. "בובה פראית" זכתה גם היא בפרס "הטלנובלה הטובה ביותר".
אורורניס

גילוי

מאובן יחיד של אורורניס התגלה בשנת 2013 בתצורת טיאוג'ישאן במחוז ליאונינג שבסין, על ידי צוות בינלאומי של פלאונטולוגים מבלגיה, בריטניה, איטליה, סין וצרפת. המאובן, שקיבל את הסימון הקטלוגי YFGP-T5198, מראה את השלד כולו ברמת פירוט גבוהה מאוד, וכן רישומי נוצות פלומה על הזנב, הצוואר והחזה. שם הסוג "אורורניס" הוא הלחם של המילה הלטינית "אורורה" ("שחר") והמילה היוונית "אורניס" ("עוף"), ונבחר כדי לבטא את המקום שתופס הסוג בראשית העץ האבולוציוני של העופות. שם המין "שׂ'וּאי" נבחר לכבודו של שׂ'וּ שִׂינְג, פלאונטולוג סיני שתרם רבות לגילוי וחקר של דינוזאורים מנוצים. גילוי אורורניס פורסם בכתב העת המדעי היוקרתי נייצ'ר במאי 2013.

תיארוך

מאובן אורורניס התגלה בתצורת טיאוג'ישאן, המתוארכת בשיטה הרדיומטרית ארגון-ארגון לגיל של כ-160 מיליון שנה לפני זמננו, בתור היורה התיכון. חשיבות תיארוך זה היא בהיותו קדום מזה של הדינוזאורים המנוצים שהתגלו לפני-כן בתצורות יישיין וג'יופוטאנג בליאונינג (כ-125 עד 110 מיליון שנה לפני זמננו, בקרטיקון התחתון), וקדום אף משל ארכאופטריקס, הנחשב לעיתים קרובות לעוף הראשון.

אנטומיה ומורפולוגיה

בדומה לארכאופטריקס, אורורניס הוא בין הדינוזאורים הקטנים ביותר הידועים למדע, בערך בגודל של עורב. אורך המאובן הוא כ-50 סנטימטרים, כמחצית מכך אורכו של הזנב.
בדומה לארכאופטריקס, לאורורניס היו זרועות ארוכות יחסית, עם אצבעות בלתי מאוחות מצוידות בטפרים, מקור בעל שיניים, וזנב ארוך בעל חוליות רבות בלתי-מאוחות, בניגוד לשלד הזנב הקצר ומאוחה של עופות בני ימינו. המאובן מראה בבירור רישומי נוצות פלומה על הזנב, החזה והצוואר, אך בניגוד למאובני ארכאופטריקס אינו מראה רישומי אברות תעופה על הזרועות והזנב.
יששכר בר אילווי

רבי יששכר בר (ברנרד) אילווי (באנגלית: Bernard Illowy; תקע"ד, 1814, קולין, בוהמיה - ג' בתמוז תרל"א 22 ביוני 1871, סינסינטי, אוהיו) היה רב ומנהיג אורתודוקסי בארצות הברית במאה ה-19.

ביוגרפיה

נולד בקולין (Kolín), שבבוהמיה לרב יעקב יהודה ליב אילווי בצעירותו היה מתלמידי החת"ם סופר שסמך אותו בסמיכת חכמים, הוא למד גם אצל רבי חיים דייטשמן. את לימודי הדוקטורט שלו השלים באוניברסיטת פסט, אחרי שקיבל את תואר הד"ר לפילוסופיה, למד תקופה בבית המדרש לרבנים בפאדובה אצל שד"ל. נישא לבתו של רבי וולף שיף מרודניץ.
בסביבות שנת 1850 התמנה כרב המחוזי של הסן-קאסל, אך בשל הלשנה נאלץ להגר ב-1858 לארצות הברית. הוא כיהן כרב ודרשן בניו יורק, פילדלפיה, סנט לואיס, סירקיוז, בולטימור, ניו אורלינס וסינסינטי בה נפטר בגיל 57 בג' בתמוז תרל"א 22 ביוני 1871.
ספרו, שו"ת מלחמות אלהים, נדפס למעלה מארבעים שנה לאחר פטירתו בברלין, תרע"ד.
הגרינץ'

עלילת הסרט

הסרט עוסק בעולם פנטזי המתקיים על פתית שלג. בעולם זה נפגשים הגרינץ', יצור ירקרק ומריר, וסינדי, בת הכפר Who-ויל שעל פתית השלג, הנחושה להנחיל לו אושר ושמחת חיים לקראת חג המולד. הגרינץ', אשר סובל מטראומת ילדות לגבי החג, גזר על עצמו גלות מהכפר וחי לבד ללא חברים (חוץ מכלבו מקס). סינדי מנסה לפייס את הגרינץ', אך מאמציה לא נושאים פרי והוא הופך למריר יותר. הגרינץ' מחליט שאין זה די להתבודד ולא לחגוג החג - עליו לחרבו, גם עבור אנשי הכפר. לשם כך מחליט הגרינץ' להתגנב לכפר בערב חג המולד ולגנוב כל דבר הקשור לחג, החל בקישוטים וכלה במתנות.
לאחר שגנב את המתנות מאשימים אנשי הכפר את סינדי באשר קרה. זו מזכירה להם כי ניתן לחגוג את חג המולד גם ללא קישוטים ומתנות, והם פוצחים בזמרה. כאשר שומע זאת הגרינץ', ליבו מתמלא בחמלה וחרטה על אשר עשה. לבסוף חוזר הגרינץ' לכפר ומתקבל על ידי אנשיו.

הסרט בישראל

ספרו של דוקטור סוס, עליו מבוסס הסרט, עוסק בעקרונות נוצריים אף שמסרו רחב יותר וניתן לייחסו לתרבות החומרית ולדתות באופן כללי. אי לכך, הספר יצא לאור בישראל רק בשלהי 2018 בתרגומה של לאה נאור, תחת השם "הגרינץ' שגנב את חג המולד". עם זאת, הסרט, אף שעוקב אחר מסריו של הספר ועלילתו עדיין נסובה סביב חג המולד, כן הופץ בישראל, בתקווה כי כוכביו יביאו את הקהל הישראלי לבתי הקולנוע.
ערוץ 5 (רוסיה)

היסטוריה

ב-31 במרץ 1933 הוקמה הוועדה לשידורי רדיו של ועדת ההוצאה לפעול המחוזית של לנינגרד (Ленинградский радиокомитет). בשנת 1936 הוועדה החלה גם בשידורי טלוויזיה. ב-1 באפריל 1938 נחנך מרכז הטלוויזיה הניסויי של לנינגרד (Опытный ленинградский телевизионный центр ,ОЛТЦ). שידורי מבחן החלו ביולי אותה שנה ומאז 1 בספטמבר 1938 הערוץ החל לשדר באופן סדיר. ביולי 1949 בוצע לראשונה שידור טלוויזיוני מתוך כיכר הארמון.
בינואר 1952 הוקמו אולפני הטלוויזיה של לנינגרד (Ленинградская студия телевидения). ב-1961 נבנו אולפני טלוויזיה ברחוב צ'אפיגין 6 בלנינגרד והערוץ החל לשדר בשידורי צבע החל משנת 1968. בשנות ה-80 הערוץ שידר באפיק 3, במוסקבה הערוץ החל להיות משודר באפיק 5 ולכן בשנות ה-90 הערוץ כונה "ערוץ 5".
בדצמבר 1991 הוחלט שחברת הטלוויזיה והרדיו של לנינגרד תהפוך לחברה הממלכתית לרדיו וטלוויזיה של סנקט פטרבורג (Санкт-Петербургская государственная телерадиокомпания). בינואר 1992 החברה הפכה לחברת טלוויזיה עצמאית, חברת "פטרבורג" לרדיו וטלוויזיה.
באפריל 1993 החברה נקראה "פטרבורג- הערוץ החמישי" (Государственная телевизионная и радиовещательная компания Петербург — Пятый канал).
באוגוסט 1997 הערוץ חדל מלשדר למוסקבה ושידר רק לסנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד כשאפיק 5 הוענק לערוץ התרבות. באפריל 2004 שוב הערוץ החל לשאת את השם "ערוץ 5". משנת 2005 הערוץ משדר את פסטיבל מפרשי הארגמן.
בינואר 2006 הערוץ הוכנס לרשימת הערוצים הפדרליים והוא משודר מאז ב-40 מחוזות רוסיה באמצעות לוויין של NTV-PLUS. בפברואר 2008 הערוץ נרכש ביחד עם ערוץ REN TV ועיתון "איזבסטיה" על ידי חברת התקשורת National Media Group.
אילון מאסק

ביוגרפיה

מאסק נולד וגדל בפרטוריה שבדרום אפריקה למשפחה נוצרית ממוצא אירופאי. אביו גם הוא יליד דרום אפריקה ומהנדס אלקטרומכני במקצועו. אמו, ילידת קנדה, עבדה כדיאטנית וכדוגמנית. ב-1980 הוריו התגרשו, ולאחר מכן התגורר בעיקר עם אביו בדרום אפריקה.
בגיל 10 קיבל מאסק את המחשב הראשון שלו ולימד את עצמו לתכנת. כבר בגיל 12 כתב את התוכנה המסחרית הראשונה שלו, משחק חלל בשם ״Blastar״, אותו מכר בעבור 500 דולר.
כילד למד בבית ספר יסודי פרטי "ווטרקלוף" בפרטוריה, לאחר מכן למד בבית ספר ציבורי "בריאנסטון", ובהמשך סיים את לימודי התיכון בבית הספר לבנים-בלבד של פרטוריה (Pretoria Boys High School). בשנת 1988, כשהוא בן 17, עזב את הבית במטרה להימנע משירות החובה בצבא הדרום אפריקאי. ב-1989 היגר לקנדה, שם היו לאמו קרובי משפחה, ובאותה שנה גם קיבל אזרחות קנדית. בקנדה הוא עבד בחוות חיטה של בן-דודו. אחר כך עבר לטורונטו, שם עבד במחלקת המחשבים של בנק.
בשנת 1992 עזב את קנדה לארצות הברית לצורך לימודים באוניברסיטת פנסילבניה, שם סיים תואר ראשון בכלכלה (וורטון) ובפיזיקה (אוניברסיטה לאמנויות ולמדעים). ב-2002 קיבל גם אזרחות אמריקאית.
מאסק מתגורר בשכונת בל אייר שבעיר לוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה, ארצות הברית.
בשנת 2015 הופיע מאסק הופעת אורח בסדרה משפחת סימפסון.

קריירה

בשנת 1995 החל מאסק בלימודי פיזיקה ומדעי החומרים באוניברסיטת סטנפורד. אולם כעבור יומיים בלבד פרש מהלימודים והצטרף לאחיו, קימבל מאסק, בחברת Zip2 אשר סיפקה תוכנה לפרסום תכנים לארגוני חדשות. בשנת 1999 רכשה אלטה ויסטה את Zip2 תמורת 307 מיליון דולר ו-34 מיליון באופציות.
תאופילוס אבנהעזר דונגס

חייו

דונגס נולד בקלרקסדורפ לאיש כמורה. בצעירותו למד משפטים באוניברסיטת סטלנבוש ולאחר מכן התמחה בלשכת שופט בית המשפט העליון של מדינת אורנג' החופשית, ואף השלים דוקטורט במשפטים באוניברסיטת לונדון בשנת 1925. בשנים 1923-1924 ערך בטאונים של המפלגה הלאומית.
במשך שנים היה חבר בכיר במפלגה הלאומית אשר שלטה בדרום אפריקה בין 1948 ל-1994. בין 1948 ל-1961 כיהן כשר הפנים ונחשב לאחד מאדריכלי האפרטהייד. בין היתר הכניס את הסיווג הגזעי למרשם האוכלוסין. כן הוביל הגבלות על ההגירה היהודית לדרום אפריקה. בין 1961 ל-1967 כיהן כשר האוצר. לאחר ההתנקשות בראש הממשלה הנדריק פרוורד כיהן כראש ממשלה בפועל עד בחירתו של ג'ון פורסטר לתפקיד. דונגס נחשב מתון יחסית לפרוורד ונדחק הצידה על ידי הגורמים הלאומניים במפלגה.
עם פרישתו של הנשיא הראשון של הרפובליקה, צ'ארלס רוברטס סווארט, נבחר דונגס להחליפו, אולם בטרם הספיק להיכנס לתפקיד לקה בשבץ מוחי ונכנס לתרדמת ממנה לא התעורר עד יום מותו. סגנו ז'וזואה נודה כיהן כנשיא בפועל ונבחר לנשיא באופן רשמי ב-6 בדצמבר 1967.