אדוארד דאונס

ילדות, נעורים ולימודים

דאונס נולד בברמינגהם שבאנגליה. בגיל חמש החל ללמוד נגינה בפסנתר ובכינור ושר במקהלת נערים. בגיל שש-עשרה זכה במלגת לימודים לאוניברסיטת ברמינגהם, שם למד ספרות אנגלית ומוזיקה והחל לנגן בקרן אנגלית. מלגה של קרן אנדרו קרנגי מאוניברסיטת אברדין מימנה לו שנתיים של לימודי ניצוח אצל הרמן שרכן אחרי השתלמות בקולג' המלכותי למוזיקה.

נישואים

בשנות ה-60' של המאה ה-20 נשא לאישה את ג'ואן, רקדנית בבאלט המלכותי, שהייתה בהמשך לכוראוגרפית ומפיקת טלוויזיה.

קריירת ניצוח

הקשר הארוך והפורה של דאונס עם בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן החל ב-1952 עם התמנותו כעוזר לרפאל קובליק. עבודתו הראשונה הייתה לחשן למריה קאלאס. הוא נשאר חבר בלהקה למשך 17 שנים ואחר המשיך לחזור לשם מדי שנה כמנצח אורח לפני שהתמנה למנהל מוזיקלי ב-1991. דאונס ניצח לפחות על 950 הצגות של 49 אופרות בקובנט גארדן.
פרט לכך, כיהן כמנהל מוזיקלי של אופרה אוסטרליה בשנת 1970 וניצח על ההצגה הראשונה של בית האופרה של סידני בשנת 1973, הצגת הבכורה האוסטרלית של "מלחמה ושלום" מאת סרגיי פרוקופייב. דאונס היה מנצח ראשי של תזמורת הרדיו ההולנדית עד 1983. דאונס עבד עם רבות מן התזמורות הסימפוניות בעולם, אך קיים קשר ארוך במיוחד עם התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC (לפנים התזמורת הסימפונית הצפונית של ה-BBC), שם כיהן כמנצח אורח ראשי, אחר מנצח ראשיולבסוף כמנצח אמריטוס.

רפרטואר

דאונס נודע בתמיכתו במוזיקה בריטית ובניצוח על יצירות פרוקופייב וורדי. הוא היה מליץ יושר לסימפוניות של ג'ורג' לויד והעלה בביצוע בכורה יצירות משל פיטר מקסוול דייוויס ומלקולם ארנולד. התלהבותו מפרוקופייב באה לביטוי בביצועי יצירותיו, הן חשובות והן פחותות בחשיבותן, ברחבי העולם. כמו כן ניצח על ביצוע הבכורה באנגליה של "מלחמה ושלום" בביצוע קונצרטנטי בלידס, בשנת 1967. ב-1979 השלים את התזמור ל"מדלנה", אופרה במערכה אחת של פרוקופייב; הוא ניצח על ההקלטה הראשונה בשנת 1979 ועל הצגת הבכורה העולמית ב-1981.
התנסותו הראשונה של דאונס על המוזיקה של ורדי הייתה בשנת 1953, כשרפאל קובליק ביטל את השתתפותו בהפקת אותלו בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ודאונס ניצח על האופרה ללא כל חזרות. הוא הרגיש כדג במים, ובהמשך תמך בחידוש הפקות ורדי באנגליה. הוא ניצח על 25 מתוך 28 האופרות של ורדי והעלה את הרעיון לבצע את כולן לקראת יובל המאה למות המלחין בשנת 2001.
דאונס ביטא פעם את צערו על שמעולם לא ניצח על "אלצירה", "מלך ליום אח" וכן, במיוחד, על "ערביות סיציליאניות". וכך אמר המנצח: "אני סבור, שאני מבין את ורדי כאדן. הוא היה איכר. רגלו האחת בשמיים והאחרת נטועה בקרקע, ומשום כך הוא קוסם לאנשים בני כל המעמדות, מן הבקיאים במוזיקה ועד לאלה השומעים אותה לראשונה בחייהם.

מותו

אף כי מחלתו לא הייתה סופנית, דאונס התמודד במשך שנים רבות עם חירשות גוברת ועיוורון מלא כמעט. מצבו התדרדר לאחר החלפת מפרק ירך והוא הגיע למצב של תלות מלאה כמעט באשתו, שאובחנה כחולת סרטן סופנית, שנותרו לה רק שבועות ספורים לחיות.
ליידי דאונס הסבירה במכתב למשפחה את החלטתה לסרב לטיפול והוסיפה, כי:
כל התוכניות שיש לבצען התקבלו.
עכשיו, אני מוכרחה להגיד לכם, שאם כי קיוויתי להיות כאן עוד זמן מה, המוות איננו מדאיג אותי כלל וכלל.
אין לי שום דת וככל הנוגע לי, מדובר בסך הכל ב"הזזת מתג הכיבוי", כך שאחרי שתחשבו על זה קצת, אל תדאגו.
היו לי חיים טובים ומעניינים ואינני מתחרטת על דבר. אין לי מושג כמה זמן אחזיק מעמד אבל אני שולחת אהבה לכם ולכל משפחותיכם המורחבות.
תהנו מחייכם על עוד הם נמשכים. באהבה לכולכם, ג'ואן.
סר אדוארד, בן 85, ולידי דאונס, בת 74, סיימו את חייהם בהתאבדות מתוכננת במרפאת דיגניטאס להמתת חסד בציריך שבשווייץ, ב-10 ביולי 2009. אף כי ג'ואן לא רצתה בנוכחות הילדים, אך דיגניטאס עודדה זאת ודווח, כי השניים היו מרוצים בהגיע השעה. ילדיהם מסרו הצהרה, שדיברה על "בעיות בריאות חמורות" שמהן סבלו הוריהם.