google/wiki40b huggingface dataset:
מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה

ביוגרפיה

מרגריט נולדה ב-13 באפריל 1350, והייתה בתם של לואי לה מאל, רוזן פלנדריה ושל מרגרט מבראבנט. בהיותה בת שבע שנים בלבד, השיא אותה אביה לפיליפ דה רובר, נכדו ויורשו של אודו הרביעי, דוכס בורגונדיה. בשנת 1361 מת פיליפ דה רובר, ועם מותו דוכסות בורגונדיה עברה בירושה לז'אן השני, מלך צרפת.
בשנת 1363 מסר ז'אן השני, מלך צרפת את דוכסות בורגונדיה לפיליפ, בנו הצעיר, שהפך לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה. בשנת 1369 נישאה מרגריט השלישית לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה. בשנת 1384, עם מות אביה, לואי לה מאל, רוזן פלנדריה, היא ירשה את רוזנות פלנדריה בשיתוף עם בעלה, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. בשנת 1404 מת בעלה, ובנם הבכור ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה עלה לשלטון במקומו.
על פי ההיסטוריון הצרפתי פרנסואה גיזו, אביה של מרגריט, לואי לה מאל, רוזן פלנדריה, לא אבה להשיא אותה לצרפתי, משום שרצה לשמור על קשרי ידידות עם אנגליה. אך אמו של לואי לה מאל, מרגריט הראשונה מבורגונדיה, שהייתה בתו של פיליפ החמישי, מלך צרפת השפיעה על בנה להשיא את בתו לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה.
אלון פרידמן

קורות חייו

פרידמן, יליד נהריה, נולד לבנימין ולרבקה לבית בקרמן. למד משחק בבית הספר למשחק ניסן נתיב ועם סיום לימודיו ב-2002, הצטרף ל"סטודיו גשר" של תיאטרון גשר במסגרתו השתתף בהצגות "אופרה בגרוש" (2002), "שושה" (2003), "שאריות של אהבה" (2003) ו"כולם רוצים להוליווד" (2004), שזיכתה אותו בפרס התיאטרון הישראלי כשחקן המבטיח לאותה שנה. בשנת 2003 השתתף בסרט "היה או לא היה", בשנת 2005 בסדרת הטלוויזיה "אמא'לה" בערוץ 2 ובשנת 2006 גילם את אחת הדמויות הראשיות בסרט "הבועה". בנוסף, השתתף בפרק אחד בסדרה "החיים זה לא הכל". 
ב-2008 הופיע אלון בתור דני בסדרה "לה לה לנד" שמשודרת בערוץ הילדים.
ב-2017 שיחק במחזה "קיץ במריאנבד" בתיאטרון גשר.
מתגורר ביפו עם בן זוגו ובנו.
גאולה אבן-סער

ביוגרפיה

אבן-סער נולדה בחיפה להורים שעלו לישראל מווילנה שבליטא. אביה מיכאל היה רופא פסיכיאטר ואמה פנינה אחות במקצועה. כשהייתה בת שש, עברה המשפחה לבת-ים, שם גדלה, בעקבות עבודתו של אביה כפסיכיאטר בבית החולים אברבנאל.

קריירה

את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל ושם למעשה החלה את הקריירה שלה, שם הייתה כתבת ומגישת תוכניות אקטואליה. ב-1993 עברה לעבוד בערוץ הראשון והגישה יחד עם דניאל פאר את התוכנית "בוקר טוב ישראל". באוקטובר 1997, עם פרישתו הראשונה של חיים יבין מהערוץ הראשון, נבחרה גאולה אבן לשדר את מהדורת מבט לחדשות, בגיל 25 בלבד. כשיבין הוחזר לערוץ להגיש את המהדורה, נדחקה מהתפקיד ועברה להגיש את התוכנית "ערב חדש". לאחר מכן הגישה את "יומן" – מהדורת החדשות המורחבת בימי שישי.
במקביל, הגישה לסירוגין תוכניות אקטואליה שונות בערוץ הראשון, וכן, תוכניות רדיו שונות בגלי צה"ל ובקול ישראל.
באוגוסט 2007, לאחר פרישתו הסופית של חיים יבין, נבחרה שוב להגיש את מהדורת מבט לחדשות, אך בסופו של דבר, לאחר משא ומתן עם הנהלת רשות השידור ומחלוקת על רקע כספי, ויתרה על התפקיד.
את "יומן" הגישה במשך שש שנים, עד 15 באוגוסט 2008, עת בחרה לסיים תפקיד זה, אולם להישאר בערוץ הראשון לפרויקטים אחרים. אבן נבחרה להגיש את התוכנית "הערב עם גאולה אבן". 
בעבודתה היא זכתה לשבחים מצד מבקרים על הגשה מקצועית נטולת פניות, לצד אחרים שהעלו ביקורת על הטיה פוליטית כביכול בתפקידה כמגישת חדשות.
בין השנים 2012 ו-2014 הגישה מדי ערב אחרי "מבט" את "המוסף", תוכנית ראיונות יומית בת חצי שעה. בעקבות קבלת "חוק השידור הציבורי" ביולי 2014, המורה על פירוק רשות השידור, נערכו שינויים במערך שידורי האקטואליה. בכללם הוקדם "המוסף" לפני "מבט" והפך לתוכנית בת שעה. בספטמבר 2014, בעקבות עימות בין אבן לבין מנהלת חטיבת החדשות בערוץ הראשון, אילה חסון, על רקע מגבלות שהוטלו עליה, הקשורות להיותה של אבן נשואה לשר הפנים, גדעון סער, הושעתה אבן מהגשת התוכנית. כעבור כמה ימים בוטלה השעייתה, לאחר התפטרות בעלה מתפקיד שר הפנים והודעתו על סיום פעילותו הפוליטית.
ב-15 בנובמבר 2016 הצטרפה אבן לתאגיד השידור הציבורי. ב-20 במרץ 2017 הודיע תאגיד השידור הציבורי כי אבן תהיה מגישת המהדורה המרכזית של הערוץ.
ב-9 במאי 2017, חמישה ימים לפני סגירת הערוץ הראשון, הודיעה אבן-סער בדמעות בתוכניתה "המוסף", שכונס הנכסים הרשמי של רשות השידור דאז, עו"ד דוד האן, הודיע על סיום שידורי האקטואליה והחדשות של רשות השידור מוקדם מהצפוי.
ב-15 במאי 2017 החלה לשדר את מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ כאן 11 בתאגיד השידור הישראלי עד פרישתה ב-24 בדצמבר 2018.
ב-25 במאי 2017 החלה לשדר תוכנית שבועית בת שעתיים בכאן ב'.
ב-24 בדצמבר 2018 הודיעה אבן בשידור חי על פרישתה מהגשת חדשות הערב, מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ כאן 11. החלטתה נבעה מכוונתו של בעלה, גדעון סער, להתמודד על מקום ברשימת "הליכוד" בבחירות לכנסת העשרים ואחת.
באפריל 2019 קיבלה תפקיד חדש בתאגיד השידור הציבורי 'כאן' רשת ב', במסגרתו היא תגיש תוכנית ראיונות שבועית חדשה בשם "בשיחה אישית"
במאי 2019 החלה להגיש עם ירון לונדון תוכנית תרבות יומית בשם "גאולה ולונדון".

חיים אישיים

הייתה נשואה במשך כ-20 שנה לעמית אוברקוביץ' (בנו של יורם אוברקוביץ'), שהיה בן זוגה עוד בתקופת שירותה הצבאי. לזוג שלושה ילדים.
בשנת 2012 התגרשה, וזמן מה לאחר מכן הפכה לבת זוגו של גדעון סער, שכיהן כשר הפנים. השניים נישאו ב-2013, ובסוף אותה שנה נולד להם בן. בנובמבר 2016 נולדה בתם. הם מתגוררים בתל אביב.
יוסף נטונק

קורות חיים

נולד לאסתר ודוד בקומלוד, כפר קטן ליד קומארום. בנערותו עברו הוריו לקומארום והוא למד בישיבתו של רבי פנחס ליב פרידן, רב המקום. בגיל שמונה עשרה החל ללמוד בישיבתו של רבי נחום טרייביטש בניקלשבורג שבמורביה (כיום מיקולוב בצ'כיה), והוסמך לרבנות בפרשבורג בשנת 1839.
לאחר שהשלים את לימודיו חזר לקומארום ונישא לחנה בת זלמן ראב,זלמן ראב היה אחיו של שלמה ראב שבביתו  (של שלמה) בירושלים התגורר נכדו יהושע שטמפפר כאשר עלה ברגל כנער צעיר לארץ ישראל. לאחר ניסיון כושל לעסוק במסחר וכספק לצבא הונגריה בימי מלחמת השחרור ההונגרית (1848), התפרנס כמורה פרטי וב-1850 קיבל תעודת הוראה והתמנה כמנהל בית הספר היהודי בנאדי שוראני. במקביל התפרסם כדרשן וארגן שיעורי תורה למבוגרים.
בשנת ה'תרי"ד התמנה כרב העיר יאסברן (Jászberény) והמחוז, שקהילתה היהודית רק התארגנה באותה תקופה. ביאסברני החל להדפיס את מחקרי הלשון שלו, אך בשל הצהרתו, ברוח בית מדרשו של החת"ם סופר כי ליהודים אין צורך באמנציפציה מאחר שמולדתם היא ירושלים, איבד את הזכות לניהול רישום הלידות והמיתות שהייתה מוקנית לרב העיר, ונאלץ לעזוב את משרתו. ב-1860 התמנה כרב בסקשפהרוואר (Székesfehérvár) שבה המשיך בעבודתו המחקרית והחל את עבודתו המשותפת עם הבישוף המקומי על מילון בחמש שפות (Pentaglotte, בעברית: 'שפה חמשתים') שנדפס רק בחלקו. ב-1861 פרסם בעילום שמו  (בפסבדונים "אביר עמיאלי") חיבור הקרוי "משיח: מסה על האמנציפציה של היהודים" (בודה, 1861), שבו חזר על התנגדותו לאמנציפציה משום שהיא כרוכה בוויתור על הלאומיות היהודית והיטמעות בלאום ההונגרי, הוא תבע הכרה ביהודים "כעם עצמאי בעל דת נפרדת" והביע ערגה וחתירה להקמת מדינה עצמאית בארץ ישראל. השלטונות ההונגריים החרימו את עותקי הספר.
שנה לאחר מכן התיידד עם משה הס בעקבות השקפות שהביע האחרון בספרו "רומי וירושלים" (1862) שתאמו לאלו שהביע נטונק בספרו המוחרם. בעקבות חוברת שפרסם נגד הרב לאופולד לעף מסגד לאחר שהאחרון פגע בכבודו של החת"ם סופר, הביא את תומכי לעף בהנהלת הקהילה שלא לחדש את מינויו של נטונק כדיין בקהילתם, הם הדגישו כי מלכתחילה התמנה רק על תקן דיין ולא כרבה של הקהילה. הקהילה לא תבעה את מימוש הפיטורין אולם הרב נטונק החליט לעזוב את המקום ופתח בפעילות ציונית מעשית, הוא יצר קשר עם הרב צבי הירש קלישר והציע לפניו את חזונו בדבר התארגנות כלל-יהודית לרכישת ארץ ישראל בכסף מידי שלטונות האימפריה העות'מאנית.
ב-1866 יצא לגרמניה כדי לגייס תמיכה ברעיון שיבת ציון ומשנת 1867 הקדיש עצמו לפעילות ציונית שבמהלכה נסע לקונסטנטינופול על מנת לגייס את תמיכת השלטונות העות'מאנים בהתיישבות יהודית בארץ ישראל. בעקבות היעדרותו הממושכת מסקשפהרוואר לרגל מסעותיו, החליטה הקהילה לפטרו באופן סופי והוא חזר עם משפחתו לקומורום. הוא עצמו נסע לקושטא לסבב פגישות עם אנשי ממשל בתיווך הקהילה היהודית המקומית, אך חלה ונאלץ לשוב להונגריה.
הוא התיישב בבודפשט ובה הדפיס מאמרים וספרים כמו גם תרגומים לספרי אחרים. ב-1872 החל להדפיס עיתון בגרמנית בשם "Das Einige Israel" שהודפסו ממנו שבעה גליונות. יעקב הרצל, אביו של תאודור הרצל היה מנוי על עיתון זה ונטונק היה מבאי ביתו, ולפי גאולה בת-יהודה "אין ספק כי הרצל הבן שמע על השקפות הרב נטונק או אפילו קרא מדבריו". החל משנת 1880 פרסם מאמרים ב"המגיד" בפסבדונים "בן לאום ישראל".
בשנותיו האחרונות חי בכפר באטור שבמחוז הווש, הוא נפטר בכסלו תרנ"ג, 1892.
ס. ארקדי

ס. ארקדי היה שם העט של ארקדי ספרות (1911 – 18 ביולי 1989, י"ד בתמוז תשמ"ט) היה סופר ישראלי, הראשון שכתב סיפורי ריגול על רקע ישראלי בשנות המדינה הראשונות.
ארקדי ספרות נולד ברוסיה בשנת 1911. בוגר בית הספר הטכני הגבוה בקייב. בימי מלחמת העולם השנייה שירת כקצין הנדסה בצבא האדום. השתתף בקרבות ונפצע פעמים אחדות. עלה לארץ ישראל בשנת 1946. שירת בצה"ל במלחמת העצמאות והיה ממקימי חיל השריון, ועוד קודם לכן - שירות המשוריינים (שמ"ש). 
ספרו הראשון שנתפרסם לאחר המלחמה (1950) היה הספר "טאנק - נשק התקפה: ספר לנוער וללוחם", שהיה ספר מקצועי- טכני על תורת השריון.‬ הספר היה מחלוצי הספרות הצבאית המקצועית שהופיעו במדינת ישראל.
סיפוריו הבדיוניים הראשונים נדפסו ב"דבר השבוע". עניין רב עורר סיפורו "הזווית השלישית" (כותרת משנה: "זה היה יכול לקרות אצלנו..."), שפורסם בהמשכים בשבועון זה בשנת 1951, עם איורים של אבא פניכל. בסיפור זה מסכלים קציני מודיעין של צה"ל מזימת ריגול וחבלה מצרית שעמדה להתבצע באמצעות סוכן מצרי שלבש זהות בדויה של צעיר יהודי שעלה לארץ, בעזרת פושע מלחמה נאצי שהתחזה לתייר. הסיפור כלל תאורים ריאליסטיים של פעילות מודיעינית שלא היו מקובלים אז בספרות העברית. הסיפור ראה אור כספר בשנת 1953.
ב-1953 נתפרסמה ב"דבר השבוע" סדרת סיפורי ריגול נוספים של ס. ארקדי, בשם "מסיפורי חוקר ותיק", אף היא על רקע אקטואלי של ריגול ערבי בישראל. סדרה זו ראתה אור כספר בשנת 1954.
ספרו "בחייהם ובמותם", שנתפרסם בשנת 1951, היה קובץ של סיפורי גבורה – רובם מימי מלחמת העולם השנייה ומיעוטם מימי מלחמת העצמאות.
ספרו האחרון "חיים קצרים: ארבע עשרה סיפורים" הופיע בשנת 1971.
ארקדי ספרות נפטר בשנת 1989, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

מתוך הזווית השלישית

(ראש שירות הריגול מתדרך את הסוכן לקראת יציאתו למשימה בישראל):
"זוהי הפעם הראשונה, לאחר סיום לימודיך, שמוטלת עליך, איש צעיר משימה, שאתה חייב לבצע באופן עצמאי. זכור ואל תשכח, כי מרגע קבלת התפקיד חדל המרגל להיות אזרח מולדתו. למראית עין חדל גם להיות בן לעמו. הוא – כביכול – שוכח את עמו, את ביתו, זונח את משפחתו, את דתו ואת מנהגיו, הוא נולד מחדש, ולו שם אחר, שפה אחרת... וכל מה שגלגול זה מושלם יותר  - מרובים יותר סיכוייו להצלחה. והצלחה, אישי הצעיר, היא תהילה לאללה, תפארת למלך ובשבילך – עליה בדרגה, כסף, נשים, עתיד מהיר".  
(מצביע על מפת ישראל שעל הקיר):
"זאת היא הארץ, בה תצטרך לחיות ולעבוד. עליך ללמוד את לשונה ומנהגיה. שם – אולי – תתחתן ותצטרך להכות בה שורש ולמצוא לך עוזרים כלבבך. בארץ זו, הזרה לך לעת עתה, מעניין אותנו הכל: הצבא שלה, גודלו וציודו, התוכניות וכושר התפוקה של תחנות-החשמל, מקומות בתי החרושת ותוצרתם, כל קילומטר של כביש חדש, כל ישוב חדש. מבחינה גאוגרפית-מדינית יש בארץ הזאת פגם ניכר – בשטחה אין כל "עומק". גבולותיה קרובים מדי  למרכזיה-החיוניים. תושבי הארץ הזאת באו מעשרות ארצות, מדברים בכל לשונות תבל. הם שונים זה מזה במנהגיהם, והם חיים יחד ועובדים יחד מבלי להכיר איש את רעהו – וזאת היא חולשתה השנייה. תוך ניצול שני הגורמים האלה אתה צריך, ואני בטוח שגם תצליח להתערות בארץ הזאת ולמלא את שליחותך. זכור אני מאמין בהצלחתך."

לקריאה נוספת

עמיעד ברזנר, ניצני השריון, הוצאת מערכות, 1995
שאול צמח

שאול צמח (נולד ב-1968) הוא כלכלן ישראלי, כיהן כמנכ"ל משרד האנרגיה והמים וכמנכ"ל משרד התיירות.

קורות חיים

צמח נולד בחיפה בשנת 1968. 
צמח למד לימודי תואר ראשון בכלכלה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים ולו תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב, בהתמחות בניהול ובתקצוב ציבורי. ביוני 2004 השתתף בתוכנית מטעם בית הספר קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד בנושא Enhancing Municipal Leadership in Israel.
בשנת 1994, החל צמח לעבוד באגף התקציבים במשרד האוצר, בו שימש, בין היתר, כראש תחום אנרגיה ומרכז צוות תקציב. במקביל, שימש כדירקטור במספר חברות ממשלתיות, בהן רכבת ישראל, בתי זיקוק לנפט וחברת החשמל לישראל.
בשנת 2002 מונה צמח לתפקיד סגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר, והיה אחראי על תחומי התחבורה, החקלאות, הפנים ואיכות הסביבה. בשנה זו שימש כחבר במועצת רשות שדות התעופה בתפקיד יו"ר וועדת הכספים של המועצה. בשנת 2005, התמנה ליו"ר בפועל של רשות שדות התעופה. 
צמח היה אחראי מטעם משרד האוצר על הרפורמה בנמלים, על הקמת חברת רכבת ישראל, על הקמת החברה הלאומית לדרכים וכן על הפעילות לאיחוד רשויות מקומיות.
בשנת 2007 מונה צמח לתפקיד מנכ"ל משרד התיירות ועמד בראש המשרד במשך כשנתיים, עד שנת 2009. במסגרת תפקיד זה צמח פעל בעיקר לשקם את התיירות בישראל לאחר מלחמת לבנון השנייה. 
לאחר הבחירות לכנסת ה-18 הודיע צמח על התפטרותו מתפקיד מנכ"ל משרד התיירות. אך לאחר שבועיים נענה לבקשתו של שר האנרגיה והמים (אז שר התשתיות הלאומיות), ד"ר עוזי לנדאו, ומונה כמנכ"ל המשרד, כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2013. 
בשנת 2010 שימש כחבר בוועדת ששינסקי, לבחינת המדיניות הפיסקאלית בנושא משאבי נפט וגז טבעי בישראל. צמח הגיש דעת מיעוט לגבי מסקנות הוועדה. 
בשלהי שנת 2011 מונה לתפקיד יו"ר ועדת צמח - הוועדה הבינמשרדית לבחינת מדיניות הממשלה בנושא הגז הטבעי, אשר הגישה את מסקנותיה באוגוסט 2012. 
מסקנות הוועדה נחשפו במאי 2013 וכללו הצעה לייצוא 50% מכמות הגז המשוערת, בשווי מוערך של כ-275 מיליארד שקלים. 
פרסום הדו"ח עורר דיון ציבורי בנושא ושימש זרז לגל מחאות. ב-14 במאי 2013, בדיון שנערך בנושא בכנסת ישראל, מסקנות וועדת צמח הוגדרו כ"מעורפלות" ונפסלו על ידי וועדת הכלכלה של הכנסת. 
בדיון נאמר כי הדו"ח התבסס על אומדנים לא מדויקים הן לגבי כמות הגז במאגר והן לגבי צרכיו של המשק הישראלי. 
בתום הדיון נקבע כי מסקנות וועדת צמח לא יתקבלו והנושא יוסדר בחקיקה.
כשנגמרת הסופה

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון והופק על ידי חסון ועל יעקב למאי. השיר הוא שיר בסגנון הפופ.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של חסון ב-3 בספטמבר 2019; את תסריט הווידאו קליפ כתב חסון. בתחילת הקליפ מופיע חסון בפני קהל, ובמהלך הופעתו יורד מהבמה. לאחר מכן הוא מתיישב על ספה, ומתעמת עם בת זוגתו.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.1 מיליון צפיות.
דופלקס (סרט)

עלילה

זוג צעיר, אלכס (בן סטילר) וננסי (דרו ברימור), עובר לדירה שנמצאת מתחת לדירת אישה זקנה. הזוג חושב שמצא את דירת החלומות שלו, אך גברת קונלי, האישה הזקנה שגרה מעליהם, שנראתה בלתי מזיקה, מתחילה למרר את חייהם. קונלי מבקשת מהזוג עזרה לעיתים תכופות, ולא מאפשרת להם לחיות חיים נורמליים. הזוג מתכנן דרכים למזער את הנזק, וכשזה לא מצליח הם מתכננים איך לגרום לה לעבור דירה, ולבסוף איך לרצוח אותה.
רוח פן

רוח פֶן או אפקט פֶן (Föhn) היא רוח יבשה הנושבת במורד מדרון צל גשם בצד הנגדי למשב האוויר. רוח זו נובעת מהתחממות אדיאבטית של אוויר אשר התרוקן מלחות במדרון הפונה אל הכיוון שממנו בא האוויר. כתוצאה משיעורי מפל אדיאבטיים שונים של אוויר יבש לעומת אוויר לח, הרוח גורמת לשלבי המדרון בצד צל הגשם להיות חמים יותר מהשלבים המקבילים להם בצדו השני של ההר. הטמפרטורה של רוחות פן יכולה להגיע לכדי 30°C תוך מספר שעות. ההשפעה של רוח פן בולטת במרכז אירופה, אשר נהנה מאקלים חם יותר בשל רוח פן שנוצרת מהרי האלפים הדרומיים שכלפיהם נושבת רוח מהים התיכון. הרי האלפים הם גם מקור השם "פן", שבא מגרמנית ונגזר מהמילה הלטינית favonius – רוח מערבית מתונה.
החום והיובש בצד צל הגשם מתקיימים משום שאוויר חם לח עולה בצורה אורוגרפית אל מעבר לפסגת ההר או רכס ההרים, ואז בשל הירידה בלחץ האטמוספירי עם העלייה בגובה, האוויר מתרחב ומתקרר אדיאבטית בשיעור מפל יבש עד לנקודה שבה הוא מגיע לנקודת הטל האדיאבטית. בהגיעו לנקודת הטל האדיאבטית, אדי המים באוויר מתחילים להתעבות, תוך ששחרור חום כמוס מההתעבות מאט את השיעור הכולל של ההתקררות האדיאבטית של האוויר לשיעור מפל אדיאבטי ברווי בעוד הוא ממשיך לעלות. ההתעבות מלווה על פי רוב במשקעים בפסגת ההר ובמדרונו הפונה למשב האוויר. כאשר האוויר יורד במדרון הנגדי, הוא מחומם באמצעות דחיסה אדיאבטית בשיעור מפל אדיאבטי ליבש. מאחר שהאוויר איבד את מרבית תכולת האדים המקורית בו, אותו אוויר יורד יוצר אזור צחיח בצד המנוגד למשב האוויר הראשוני.
רוח פן גורמת להפשרה מהירה של שלגים, הן בשל הטמפרטורות הגבוהות יותר בצד צל הגשם והן בשל יובש האוויר. הרוח נודעה כמקשה על מטפסים על הרי האלפים, במיוחד על פסגת האייגר שהטיפוס עליו קשה ממילא. כמו כן, רוח זו קשורה בהתפשטות מהירה של שריפות ענק בשטח פתוח, דבר ההופך אזורים החשופים לרוח זו להיות מועדים לשריפות.
תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1

תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י (יפנית: 福岛 第一 原子 力 発 电 所 ;Fukushima Daiichi genshiryoku hatsudensho) היא אחת מתחנות הכוח הגרעיניות הגדולות ביפן. התחנה ממוקמת בעיר אוקומה בנפת פאטאבה שבמחוז פוקושימה, כ־250 ק"מ צפונית לטוקיו, בסמוך לחוף הים. במרחק 12 קילומטרים נמצאת תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 2 (Fukushima-Daini).
התחנה סבלה פגיעה במהלך רעידת האדמה בעוצמה 9.0 שפקדה את יפן ב-11 במרץ 2011, ובייחוד בעקבות הצונאמי שבא בעקבותיה וגרם להשבתת מערכות הקירור בכור. עם זיהוי רעידת האדמה הושבתה תגובת השרשרת הגרעינית שמשמשת לחימום המים לקיטור באופן אוטומטי, אולם גם לאחר השבתת הכור המשיכו המים בכור להתחמם עקב הקרינה שנוצרה מהחומרים הרדיואקטיביים במוטות הדלק. עקב השבתת מערכת הקירור הרגילה נוצר צורך דחוף במציאת דרך לקירור אפקטיבי ככל האפשר של ליבת הכור, על מנת למנוע דליפת חומרים רדיואקטיביים מחוץ לכור עקב התכה של מכל הפלדה בו נמצאת ליבת הכור.
עקב אי־תפקודן של מערכות הקירור ותקלות נוספות שנגרמו מכך הוכרז מצב חירום גרעיני באזור, וניתנה הוראה לפינוי כל התושבים בטווח של כ־20 ק"מ מהכור.

טכנולוגיה

תחנת הכוח פוקושימה 1 מורכבת משש יחידות כורי כוח מסוג כורי מים רותחים, שנבנו בשנות 1970-1979. שתי הראשונות ויחידה 6 נבנו על ידי ג'נרל אלקטריק, יחידות 3 ו-5 על ידי טושיבה ואת יחידה 4 בנתה היטאצ'י. בנוסף תוכננה הקמה של שתי יחידות עם כורי כוח מסוג כור מים רותחים מתקדם. התחנה שואבת את מי הקירור מהים, והיא משתרעת על שטח של 3.5 קמ"ר. מאז 21 באוגוסט 2010 החלה יחידה 3 לעשות שימוש בדלק גרעיני מועשר בחמצן (פלוטוניום).
במשך זמן רב תוכננה סגירת יחידה 1 בתחילת 2011. בחודש פברואר 2011 דחה הרגולטור הגרעיני היפני Nisa את הסגירה ב-10 שנים.

שיבושים בהפעלת הכור לפני מרץ 2011

בשנת 2002 התברר כי דו"חות של מפעילת התחנה, חברת החשמל של טוקיו ( Tokyo Electric Power Company - TEPCO), זויפו במשך 16 שנים ורישומי בדיקות הועלמו מסיבות כלכליות. בעקבות זאת נסגרו כל תחנות הכוח בהנהלת TEPCO. עם השלמת החקירה ב-16 במאי 2003 הופעלה התחנה מחדש.
ב-28 במרץ 2007 דיווח העיתון "וול סטריט ג'ורנל" ש-TEPCO דחתה את הזמנת יחידות 7 ו-8 בשנה אחת. נטען שהרקע לדחייה הוא ניסיון חיפוי לתאונה.
יחסי הונגריה–שוודיה

היסטוריה

ראול ולנברג, בין יולי לדצמבר 1944 הוציא דרכונים להגנה, שיכן יהודים, והציל עשרות אלפי יהודים החיים בהונגריה מהשגרירות השוודית.
מלך שוודיה ביקר באוקטובר 1996. ביון פון סידו, שהיה שר הביטחון השוודי בממשלה של גורן פרסון בין השנים 1997 ו-2002 היה גם הוא בביקור רשמי בבודפשט בשנת 1996.]
אנה לינד, שרת החוץ השוודית, נרצחה בסטוקהולם, ומשרד החוץ ההונגרי כיבד אותה עם מקום זיכרון ב-28 במאי 2004, בפארק העירוני של בודפשט.
קאסל רוק אנטרטיינמנט

השנים הראשונות

רוב ריינר בחר בשם החברה "קאסל רוק" על שם העיר המשמשת כרקע לרבים מסיפוריו של סטיבן קינג, שבעצמו אימץ את השם מהספר בעל זבוב שכתב ויליאם גולדינג (בשנת 1990 הפיקה חברת קאסל רוק את הסרט בעל זבוב). סרטו השלישי של ריינר כבמאי, אני והחבר'ה, אשר יצא בשנת 1986, מבוסס על נובלה של קינג בשם הגופה.
ריינר ושיינמן הם שיזמו את הקמת החברה, וצירפו אליהם את שייפר והורן שעבדו עד אז בחברת ההפקות פוקס המאה ה-20. הורן גייס את חברו פאדניק, אשר שימש באותה תקופה כמנהל בחברת ההפקות Embassy Televosion. בקאסל רוק עצמה, הורן שימש כמנכ"ל החברה, שייפר ניהל את מחלקת הקולנוע, פאדניק ניהל את מחלקת הטלוויזיה, וריינר ושיינמן עסקו בפיתוח הפקות.
בתחילה נתמכה החברה על ידי חברת קוקה-קולה, אשר החזיקה יחד עם המייסדים בבעלות משותפת על החברה, אך לאחר מספר חודשים יצאה קוקה-קולה מעסקי הבידור ומשכה את השקעתה בקאסל רוק. כמו כן נתמכה החברה בשנותיה הראשונות על ידי "Westinghouse Broadcasting", חברה בת של וסטינגהאוס.
בהמשך חתמה קאסל רוק על חוזה מימון עם חברת נלסון אנטרטיינמנט, אשר הייתה בעלת זכויות ההפצה הביתית על סרטיו של ריינר ספיינל טאפ, רומן על בטוח והנסיכה הקסומה. על פי החוזה, חברת נלסון הפיצה את סרטי קאסל רוק בוידאו בארצות הברית ובבתי קולנוע מחוצה לה, בעוד חברת סרטי קולומביה, אשר הייתה שותפה של חברת נלסון, הייתה אחראית על הקרנות הקולנוע של הסרטים בארצות הברית. חלק מאחזקתה של נלסון נמכר בהמשך לחברת ניו ליין סינמה, אשר לקחה את תפקידה בהפצת הסרטים.

הרכישה על ידי חברות טרנר וטיים וורנר

בדצמבר 1993 רכש קונצרן התקשורת טרנר, יחד עם חברת ניו ליין סינמה, את קאסל רוק.
בשנת 1996 התמזגה טרנר עם הקונגלומט טיים וורנר, וקאסל רוק הפכה לאורגן שלה. חברת מטרו גולדווין מאייר מחזיקה בזכויות ההפצה של סרטי קאסל רוק שיצאו עד שנת 1994, בעקבות רכישתה את חברת PolyGram אשר סרטי חברת נלסון (ובהן סרטי קאסל רוק) היו בבעלותה. חברת האחים וורנר, שהיא חלק מתאגיד טיים וורנר, מחזיקה בזכויות של סרטי קאסל רוק שיצאו החל מ-1995, וכן בזכויות תוכניות הטלוויזיה שלה.
קניון בת ים

היסטוריה

בשנים הראשונות לקיומו היה צמוד לקניון סניף של רשת השיווק שקם אשר נסגר עם פירוקה של הרשת ועל חלק משטח החנות נבנה אגף חדש לקניון. חלק נוסף של הסניף לשעבר עומד נטוש. בשנת 2007 הקניון נרכש בידי חברת אשטרום מידי חברת שופרסל ב-120 מיליון שקל. לאחר הרכישה נבנה בקניון מכון כושר על שטח של 1,700 מ"ר ושטחי המסחר הורחבו.
בשנת 2009 אישרה העירייה בנייה של מגדל בן 40 קומות בגובה 158 מטרים מעל החלק הצפון מערבי של קניון בת ים אשר יקרא "מגדל ליברטי" ויכלול שטחי משרדים מגורים ומסחר מופרדים וכן הרחבה של שטחי המסחר והחניה בקניון והקמת פארק ציבורי. 
לקניון צמוד חניון מקורה גדול בן 6 קומות בן 1300 מקומות חניה ומבנה חנייה נוסף בן 4 שאינו פעיל כיום אשר שימש את חנות השקם.
בשנת 2018 ביג מרכזי קניות רכשה 50% מהקניון מאשטרום.
אורקה, מלכת לאון

ביוגרפיה

אורקה נולדה באפריל 1079 לאלפונסו השישי, מלך לאון וקונסטנס מבורגונדיה, בתם של רובר הראשון, דוכס בורגונדיה ואלייה מסמור. בשנת 1087 התחתנה אורקה עם רמון מבורגונדיה, אך הוא מת בשנת 1107 והשאיר אותה עם שני ילדים קטנים. בשנת 1108 מת אחיה החורג סנצ'ו אלפונסס בקרב אוקלס, ואורקה מונתה ליורשת העצר.
בשנת 1109 התחתנה אורקה עם אלפונסו הראשון, מלך אראגון, וזמן קצר לאחר מכן ירשה את ממלכת לאון מאביה. אלפונסו ניסה לתפוס את השליטה בלאון וקסטיליה, אך אורקה סירבה בכל תוקף. אורקה ואלפונסו רבו באכזריות, והריב הידרדר למלחמת אזרחים של ממש. על אף שאלפונסו היה לוחם טוב יותר מאויביו, צבא אראגון לא היה גדול מספיק כדי לשמור על קסטיליה ולאון בתוך ממלכת אראגון. בסופו של דבר בוטלו הנישואים על ידי האפיפיור, תחת העילה שהשניים היו קרובי משפחה רחוקים.
ב-8 במרץ 1126 מתה אורקה, ובנה אלפונסו השביעי, מלך לאון עלה לשלטון במקומה.
סיגמא בעקרב

תכונות

σ בעקרב הוא מערכת בת ארבעה כוכבים שבה זוג כוכבים צמודים זה לזה ומהווים כוכב כפול ספקטרוסקופי ואותם מקיפים שני כוכבים נוספים: אחד במרחק זוויתי של כ-0.4 שניית קשת  והשני במרחק זוויתי של כ-20 שניות קשת, ושניתן להפרדה באמצעות טלסקופ חובבים. גילה של המערכת מוערך בכ-12 מיליון שנים. סביב המערכת יש אבק בין-כוכבי שמפזר את אור הכוכבים ויוצר ערפילית החזרה.

σ בעקרב Aa ו-σ בעקרב Ab

σ בעקרב A הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי שמורכב מענק כחול מסוג ספקטרלי B1 III וכוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B1 V (לפעמים מסווג כ-O9.5 V). מסותיהם של בני הזוג הן 13.5 מסות שמש ו-8.7 מסות שמש ורדיוסיהם כ-9 רדיוסי שמש ו-4 רדיוסי שמש בהתאמה. טמפרטורות פני הכוכבים הן כ-26,150 קלווין וכ-25,400 קלווין אך למרות הטמפרטורות הקרובות, הפרש הרדיוסים גורם להבדל גדול מאוד בעוצמת ההארה שלהם. הענק מאיר בעוצמה של פי 1,240 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 24,000 ממנה בצרוף הקרינה בתחום העל-סגול. בן הזוג מאיר בעוצמה של בערך פי 200 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 5,400 בצרוף הקרינה העל-סגולה. זוג הכוכבים מקיפים זה את זה בזמן הקפה של 33 ימים ו-23 דקות במסלול אליפטי כך שהמרחק ביניהם משתנה מ-0.4 יחידה אסטרונומית (מעט יותר מרדיוס המסלול של כוכב חמה) ו-0.8 יחידה אסטרונומית (מעט יותר מרדיוס המסלול של נוגה). הענק הוא גם משתנה β בקפאוס ובהירותו משתנה בפחות מעשירית של דרגת בהירות במחזוריות המורכבת ממספר גדול של תדירויות, כשהראשית מביניהן היא של 5 שעות, 55 דקות ו-27 שניות. בשל מסתו הגדולה, צפוי הענק להפוך לעל-ענק אדום ואז רדיוסו יגיע עד לפני בן הזוג, מה שיגרום למעבר של חומר ביניהם. סביר ששני הכוכבים יסיימו את חייהם בסופרנובה.

σ בעקרב B

σ בעקרב B נמצא במרחק זוויתי של כ-0.4 שניית קשת מ-σ בעקרב A ששקול למרחק של לפחות 70 יחידות אסטרונומיות ומחזור הקפה של בין 100 ל-350 שנים. בשל קרבתו קשה מאוד להבחין בו וקיומו התגלה בזמן אירוע הסתרה על ידי הירח כבר בשנת 1860. σ בעקרב B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B7 V עם בהירות נראית מדרגה 5.2. מסתו כ-3.5 מסות שמש ורדיוסו כ-3.3 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ- 13,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של בערך פי 200 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה וכ-50% יותר מכך בצרוף הקרינה בתחום העל-סגול.

σ בעקרב C

σ בעקרב C נמצא במרחק זוויתי של כ-20 שניות קשת מ-σ בעקרב A ששקול למרחק של לפחות 3,500 יחידות אסטרונומיות ומחזור הקפה של עשרות אלפי שנים. זהו גם כן כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B9.5 V עם בהירות נראית מדרגה 8.6. מסתו כ-2.7 מסות שמש ורדיוסו כ-2 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ- 10,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של בערך פי 10 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה וקצת יותר מכך בצרוף הקרינה בתחום העל-סגול.