google/wiki40b huggingface dataset:
רעם טרופי

עלילה

אולפני סרטים מנסים ליצור את סרט המלחמה הגדול ביותר של כל הזמנים, על מלחמת וייטנאם. לשם כך הם מגייסים את השחקנים הידועים ביותר בתעשיית הקולנוע: ג'ף פורטנוי (ג'ק בלאק), קירק לזרוס (רוברט דאוני ג'וניור) וטאג ספידמן (בן סטילר). שלושתם בעלי אגו מנופח, וכל אחד מהם בטוח שהוא השחקן המוכשר והחשוב ביותר בסרט. לאורך הפקת הסרט הם מעלים דרישות רבות עקב היותם מפונקים בצורה יוצאת דופן. הבמאי מתרגז על פינוקם של השחקנים אך אינו יודע מה לעשות כדי לטפל בכך. תסריטאי הסרט מציע להטיס אותם לוייטנאם על מנת שיחושו את האווירה ויחדלו להיות מפונקים, עקב התנאים הקשים. צוות הסרט מציב מצלמות בג'ונגלים בוייטנאם על מנת שהשחקנים יצולמו באופן טבעי. מייד עם נחיתתם דורך הבמאי על מוקש ומתפוצץ. השחקנים רואים זאת וטועים לחשוב שמדובר בתעלול מטעם ההפקה. בפועל, השחקנים נחתו במשולש הזהב והם באזור של כנופיית מגדלי סמים. הכנופיה מגלה את הימצאותם בשטחה תוך זמן קצר ושובה את ספידמן. למרות שפעם אחר פעם מופיעות הוכחות לכך שמדובר במציאות לשחקנים לוקח זמן רב לקלוט שההפקה לא ארגנה זאת. לאורך הסרט נחשפים סודות של השחקנים (בסרט, לא של השחקנים האמיתיים): אלפא צ'ינו מסתיר את העובדה שהוא מאוהב בגבר מחשש למעמדו ככוכב קולנוע, ואילו פורטנוי מסתיר מחבריו את העובדה שהוא מכור להרואין.

הופעות אורח

בסרט היו הופעות אורח של שחקנים רבים.

הפקה

הרעיון של סטילר לסרט עלה בראשו תוך כדי משחק בתפקיד קטן בסרט אימפריית השמש, ומאוחר יותר ת'רו וכהן הצטרפו אליו כדי לעזור לו להשלים את התסריט. אחרי שהסרט קיבל אור ירוק בשנת 2006, הצילומים התקיימו בשנת 2007 באי קאואיי בהוואי. הסרט צולם במשך שלושה עשר שבועות ונחשב מאוחר יותר כסרט הגדול ביותר שהופק בהיסטוריה של האי. לסרט היה קידום ושיווק נרחב, כולל אתרי אינטרנט מיוחדים עבור הדמויות הראשיות המזויפות והסרטים הבדיוניים שלהן, שידורים מיוחדים של טלוויזיה בדיונית ומכירתו של משקה האנרגיה המפורסם בסרט, "Booty Sweat". לפני הקרנתו של הסרט הוא ספג ביקורת מצד קבוצות תמיכה לנכים בשל הופעתה של דמות עם פיגור שכלי.

ביקורות

הסרט קיבל ביקורות אוהדות בדרך כלל ממבקרי הקולנוע על הדמויות בסרט, התסריט והקדימונים המזויפים תוך ביקורת על תוכן הפוגעני שבו. הפסקול של הסרט יצא לראשונה ב-5 באוגוסט 2008, לפני שחרורו של הסרט לאקרנים. בפתיחה בסוף השבוע הראשון בצפון אמריקה, הסרט הכניס 26 מיליון דולר ושהה במקום הראשון ברשימת הסרטים המכניסים במשך שלושת סופי השבוע הראשונים מהקרנתו הראשונה. הסרט והשחקנים שלו היו מועמדים למספר פרסים על ידי קבוצות שונות, כולל פרס גילדת שחקני המסך ופרס האוסקר. הסרט גרף כ-180,000,000 $ בבתי הקולנוע לפני השקתו ב-DVD ב-18 בנובמבר 2008.

פרסים

הסרט היה מועמד למספר פרסים, בהם מועמדויות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע עבור רוברט דאוני ג'וניור וטום קרוז, ומועמדות דומה לדאוני ג'וניור בפרס באפט"א ובפרס גילדת שחקני המסך.
בועז יהונתן יעקב

עבודתו בטלוויזיה

מסדרות הטלוויזיה שצילם
רמזור, פרשת השבוע, זנזורי, החבר'ה הטובים, תיבת נח, שביתה ומעורב ירושלמי.
יוסיפ איבנצ'יץ'

קריירה

איבנצ'יץ' התחיל את הקריירה שלו בקרואטיה סאסווטה מהליגה הקרואטית השנייה. בקיץ 2011 הצטרף לזאדאר מליגת העל הקרואטית. ב-31 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-1 נגד היידוק ספליט. ב-18 באוגוסט 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בהפסד 3-1 נגד דינמו זאגרב.
את עונת 2014/2015 התחיל עם 3 שערים כבר בששת המחזורים הראשונים של העונה, אך לקראת סיום מועד חלון העברות של קיץ 2014 חתם ברייקה. ברייקה התקשה לשחזר את היכולת שלו מתקופתו בזאדאר והבקיע רק שער אחד ב-12 משחקי ליגה.
בקיץ 2015 הושאל לקופר מליגת העל הסלובנית בה שיחק עד ינואר 2016 בו חתם בשריף טירספול מליגת העל המולדובית עמה זכה באליפות בסיום העונה שהיא גם התואר הראשון של איבנצ'יץ' בקריירה. ב-12 ביולי 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בהפסד 3-2 להפועל באר שבע במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.
ב-31 בינואר 2017 חתם בהפועל אשקלון עד לסיום העונה. 
ב-13 בינואר 2018 חתם בהפועל חיפה.
ב-16 בינואר 2019 איבנצ'יץ' חתם באטיראו מליגת העל הקזחית.
ב-23 בספטמבר 2019 איבנצ'יץ' חתם בצ'ינדיה טרגובישטה מליגת העל הרומנית.
ברוך צ'יש

ביוגרפיה

צ'יש נולד בקבוץ תל יצחק וגדל בבת ים. הוא שחה בקבוצת הפועל תל אביב. בשנים 1966-1963 הוא שיחק כדורעף בקבוצת הפועל בת ים בליגה הארצית בכדורעף.

שיאן ישראל

צ'יש שחה ושיחק כדורמים בקבוצת הפועל תל אביב בשנים 1979-1963. משנת 1969-1965 שחה בנבחרת ישראל בשחייה. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת "בת גלים", בסוף ספטמבר 1966 הוא זכה במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 4:04.5 דקות וקבע במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 58.5 שניות, שיפור לשיא הקודם שעמד על 58.8 שניות. שיאו זה נשבר כבר ביום למחרת במשחה ל-100 מטר בשלב המוקדמות על ידי משה גרטל (58.4 שניות). בתקופת שרותו הצבאי שרת צ'יש בחיל רפואה וזכה למעמד של ספורטאי מצטיין. 
בתחרויות השחייה של המכביה ה-8 שנערכו בבריכת גלי גיל ברמת גן בתחילת אוגוסט 1969 זכה צ'יש במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנון קראוס, דן שטרן ואברהם מלמד בשיא ישראלי חדש של 3:49.6 דקות, אחרי ארצות הברית עם מארק ספיץ שקבעה שיא מכביה חדש של 3:46.6 דקות.

השכלה

צ'יש קיבל תעודת הוראה ומאמן מוסמך בקורס הראשון בישראל בהדרכתו של שמריהו נאבל ב-1968 מטעם בית המדרש למורים לחינוך גופני ובית הספר למאמנים במכון וינגייט. בין השנים 1971-1968 הוא שיחק בנבחרת ישראל בכדורמים. הוא סיים תואר ראשון (ב-1973) בחינוך גופני באוניברסיטת קונטיקט, ארצות הברית, תואר שני (ב-1975) בחינוך גופני ותואר שלישי (ב-1978) בנושא מינהל וארגון בחינוך גופני ובספורט, מאוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס אוהיו, ארצות הברית. בעבודת הדוקטורט שלו, הוא בדק את רמת התפקוד של הוועד האולימפי האמריקאי והגופים הנלווים לו. בתקופת לימודיו, עבד כעוזר מאמן בכיר בשחייה באוניברסיטת המדינה של אוהיו וכתב לענייני ספורט בארצות הברית בעיתון "דבר". 
בשנת 1981 שימש בתפקיד יו"ר הוועדה המארגנת של תחרויות הכדורמים במשחקי המכביה ה-11.

מאמן

בשנות ה-80 אימן צ'יש את קבוצת השחייה של מכבי תל אביב ואחר כך את קבוצת הפועל הוד השרון בית ברל. בין השחיינים הבולטים שאימן נמנים, האולימפי יורם כוכבי ואלופי ושיאני ישראל, דיימון פיאלקוב, אמיר גניאל, ניר דנאי, רועי עמיצור, מיכל אמין, ענת לויט, מורין פרידמן, רז דר ואמיר שטרנפלד. בשנת 1983, שימש צ'יש כמאמן נבחרת ישראל בכינוס הפועל ובשנים 1985-1984 שימש כמאמן נבחרת ישראל בשחייה. 
בשנים 2009-1978 עבד צ'יש כחבר בסגל ההוראה האקדמי במכללה לחינוך גופני ולספורט ע"ש זינמן במכון וינגייט ובשנים 1996 – 1999 שימש כראש אגף המנהל במכללת וינגייט.
הוא שימש בתפקיד יו"ר הוועדה המארגנת של משחקי אס"א הבינלאומיים בשנים 1996 ו-1998.
כיום הוא מאמן שחיה בקבוצת אלתרמנס הרצליה-קבוצת טריאתלון

פרשן שחייה

בין השנים 2013-1996 שימש צ'יש כפרשן השחייה של הערוץ הראשון ובערוץ הספורט למשחקים האולימפיים (סידני 2000, אטלנטה 1996, בייג'ינג 2008- מהאולפן בירושלים, לונדון 2012, ריו דה ז'ניירו 2016) לאליפויות העולם בשחייה (דובאי 2010, שנגחאי 2011, ברצלונה 2013 ובודפשט 2017- מהאולפן בהרצליה) ולאליפויות אירופה בשחייה (הלסינקי 2000 וברלין 2014).

פעילות מוניציפלית בכפר סבא

בין השנים 2008-2005 שימש צ'יש בתפקיד משנה לראש עיריית כפר סבא והמחזיק בתיק יחסי החוץ של העיר ובתיק הספורט. בשנים 2010-2008 כיהן בתפקיד מ"מ וסגן לראש עיריית כפר סבא.
מרים איתן

מרים איתן (22 באוגוסט 1935, כ"ג באב תרצ"ה, זאגרב, יוגוסלביה - 9 בינואר 2015, י"ח בטבת תשע"ה, ישראל) הייתה משוררת ומתרגמת. נודעה בתרגומיה מהשפה הדנית לכתביו של סרן קירקגור.

תולדות חייה

מרים איתן נולדה בזאגרב שבקרואטיה, אז חלק מממלכת יוגוסלביה, ועלתה לארץ ישראל בשנת 1940. למדה בתיכון חדש בתל אביב. בוגרת החוג להיסטוריה וספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים והחוג לספרות עברית ואנגלית באוניברסיטת תל אביב. למדה דנית בדנמרק ולימודי תעודה בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת קופנהגן.
עסקה בהוראה וחינוך בבתי ספר על-יסודיים באשדוד ובירושלים, בפיקוח על תלמידים-עולים ומורים-עולים במשרד החינוך, מחוז ירושלים. 
בשנים 1984-1986 ניהלה את "בית עגנון" והייתה חברה בוועד אגודת הסופרים בירושלים.
זכתה בפרס ניומן מטעם בית-הסופר ע"ש חיים הזז לביכורי שירה, פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת ופרס היצירה ע"ש ראש הממשלה לוי אשכול.
נאוקן

היסטוריה

עד סוף המאה ה-19 התגוררו באזור בני המפוצ'ה והטוולצ'ה. רק לאחר "כיבוש המדבר" השתלטה על האזור ארגנטינה, וב-1885 היא החלה למכור אדמות באזור, על מנת לאכלס אותו ולתפוס בו חזקה. באותה העת טרם נקבע סופית הגבול בין ארגנטינה לבין צ'ילה, וארגנטינה ראתה חשיבות בקביעת עובדות בשטח. היישוב הקטן שהוקם במקום נקרא בתחילה "קונפלואנסיה" (Confluencia), שפירושו "מפגש נהרות". בשל רצונה לקבוע עובדות בשטח, התקשרה הממשלה עם חברה בריטית שהקימה מסילת ברזל לבאיה בלנקה, אף שבאותה העת לא הייתה לאזור חשיבות, ולא הייתה הצדקה כלכלית לכך. ב-1899 הגיעה המסילה עד סיפוז'טי, וב-1902 נחנכה התחנה בקונפלואנסיה.
ב-12 בספטמבר 1904 הוכרזה נאוקן כעיר, שמה הוחלף ל"נאוקן", והיא החלה לשמש כבירת הטריטוריה (שהייתה אז חלק מפרובינציית פטגוניה), במקום צ'וס מלל. ב-1955 כוננה פרובינציית נאוקן, ונאוקן העיר הייתה לבירתה.
במהלך המחצית הראשונה של המאה העשרים נותרה נאוקן עיירה קטנה וזניחה. ב-1930 התגוררו בה רק כ-5,000 תושבים. גילוי נפט במהלך שנות ה-60 של המאה העשרים שינה את המצב. העיר גדלה במהירות, והוקמו בה שדה תעופה ואוניברסיטה.
סובין

סוּבִּין הוא קליפת הגרעין של צמחים ממשפחת הדגניים: חיטה, שעורה, אורז, שיבולת-שועל, תירס ודוחן. הוא מתקבל בשלב הפרדת השכבות החיצוניות שעוטפות את הגרעין אשר נטחן לקמח. הסובין מכיל תאית וחומצה פיטית. בתזונה, התאית עוזרת לגרות את דפנות הקיבה ולהניע את פעולת העיכול אצל אדם בריא.
הסובין עשיר בסיבים תזונתיים וחומצות שומן חיוניות. הוא מכיל כמות משמעותית של עמילנים, חלבונים, ויטמינים ומינרלים. מכיל בעיקר סיבים שאינם מסיסים ומסייעים בתהליך העיכול על ידי הוספת נפח לצואה בדומה ללתת. בסובין חיטה, השכיח מהמינים השונים, הסובין הוא כ-14% ממשקל הגרעין.

סובין אורז

סובין אורז הוא תוצר לוואי של תהליך טחינת האורז (הפיכת אורז חום לאורז לבן). והוא מכיל חומרים נוגדי חמצון שונים בעלי השפעה חיובית על בריאות האדם. סובין אורז מכיל רמה גבוהה של סיבים תזונתיים (בטא גלוקן, פקטין).

שימושים

סובין משמש לעיתים קרובות כדי להעשיר לחמים (בעיקר מאפינס) ודגני בוקר, במיוחד לטובת הגדלת צריכת סיבים תזונתיים והוא מרכיב עיקרי בפת קיבר.
ביפן, משתמשים בסובין אורז להחמצה, מוסיפים אותו למים רותחים עם נצרי במבוק, ומשתמשים בו לשטיפת כלים. 
בבורמה מערבבים אותו עם אפר והוא משמש כחומר ניקוי לשטיפת כלים. בנוסף מוסיפים אותו לגושי קרח מסחריים כדי לעכב את תהליך המסתם. 
סובין אורז ושמן סובין אורז נמצאים בשימוש נרחב בטיפולי יופי טבעי ביפן. רמות גבוהות של חומצה אולאית מאפשרת לו להיספג היטב בעור.
סובין משמש כחלק ממספוא לבהמות ובעלי חיים שונים כדוגמת: ארנבים, ביזונים, קביות ועזים, וכמשטח מזון לגידול חרקים.
אודינזה

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1896 כחלק מהאגודה להתעמלות וסיוף של אודינה. בשנים הראשונות הקבוצה השתתפה בעיקר בטורנירים מקומים ורק בשנת 1912 הצטרפה רשמית לסרייה A.
ברוב שנות המועדון לא נרשמו הישגים בולטים והקבוצה ירדה ועלתה ליגה מספר פעמים רב. בשנת 1922 הצליחה אודינזה להגיע לגמר הגביע האיטלקי אבל הפסידה 1:0 לקבוצת FC Vado משער בהארכה.
הנדנדה בין הליגות נמשכה לאורך שנות ה-30 וה-40 כשבשנת 1955 נרשם הישג השיא של הקבוצה, שסיימה במקום השני בליגה, אחרי מילאן. אולם לאחר ההצלחה הגיעה תקופה ארוכה של דעיכה בשנות ה-60 וה-70 כשהמועדון בילה 15 עונות רצופות בליגה השלישית.
רק בשנת 1978 הצליחה הקבוצה לעלות שוב לליגה השנייה ובעונה שאחריה טיפסה חזרה לסרייה A. בשנות השמונים אודינזה הייתה בעיקר קבוצת תחתית, למרות שבשורותיה הופיע אז זיקו האגדי מנבחרת ברזיל. 
בסוף עונת 1985-86 ירדה הקבוצה לליגה השנייה, בעקבות עונש הורדת נקודות על מעורבות בהימורים. שוב החלה הנדנדה בין הליגות עד לעונת 1995-96, שבה הקבוצה הצליחה סוף סוף להתבסס בסרייה A.
בעונת 1996-97 אודינזה העפילה לראשונה לגביע אופ"א ובעונה שאחריה סיימה במקום השלישי המפתיע, רק אחרי יובנטוס ואינטר, הרבה הודות ל-27 השערים של החלוץ הגרמני אוליבר בירהוף.
בשנים הבאות אודינזה הייתה בעיקר במרכז הטבלה. למרות תחלופה גבוהה בעמדת המאמן, הצליחה הקבוצה להתקדם בהדרגה ונהנתה מהצלחות כמו העפלה נוספת לגביע אופ"א ב-2003, מקום רביעי בליגה ב-2005, והעפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות ב-2006.
אודינזה ידועה בשנים האחרונות כקבוצה שנוהגת לגלות שחקנים צעירים ולא מוכרים, להשביח אותם ולמכור אותם במחיר גבוה כדי להמשיך לקיים את המועדון. בשנת 2011, לדוגמה, עזבו את הקבוצה שחקנים כמו אלכסיס סאנצ'ס (לברצלונה תמורת 26 מיליון אירו) וגוקהאן אינלר (לנאפולי תמורת 13 מיליון אירו).
ראסמוס אלם

קריירת מועדונים

בסוף אוגוסט 2009, אלם חתם חוזה לארבע שנים עם קבוצת הליגה ההולנדית, א.ז. אלקמאר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו שבועיים לאחר מכן, בהפסד לדן האג. מאמנה לשעבר של נבחרת שוודיה בכדורגל, לארס לאגרבק, אמר כי אלם הוא הכשרון הגדול ביותר ששוודיה הצליחה לייצר מאז זלאטן איברהימוביץ'. לאחר שנתיים של פציעות והחלמה מהן בתחילת שהותו באלקמאר, אלם חווה הצלחה בעונת 2011. הוא קיבל כמות לא מבוטלת של פרסי "איש המשחק" באותה עונה ושובח על ידי אוהדי הקבוצה על יכולות המסירה והבעיטות החופשיות שלו. בסוף עונת 2011-12, עזב אלם את הקבוצה לקבוצה הרוסית הגדולה, צסק"א, שם הוא חתם על חוזה לשלוש שנים.
ב-21 באוקטובר 2012 כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה, כאשר הבקיע פנדל במשחק הניצחון 2-0 נגד רובין קאזאן.
ב-3 בינואר 2015 חזר לקאלמאר.

נבחרת שוודיה

בפברואר 2009, אלם כבש את שערון הראשון בנבחרת הבוגרת של שוודיה.

חיים אישיים

לראסמוס יש שני אחים, דוד המשחק באלפסבורג וויקטור המשחק בא.ז. אלקמאר.
הנרי רולינסון, ברון רולינסון הראשון

קריירה צבאית

רולינסון נולד ב-20 בפברואר 1864 בוסטמינסטר, לונדון, בנו של הנרי רולינסון, הברונט הראשון, איש צבא, מזרחן ופוליטיקאי בריטי מוכר בתקופה. רולינסון למד באיטון קולג' ולאחר מכן במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט , הוא התגייס לצבא בשהת 1884 בתור קצין בקורפוס הקלעים המלכותי של המלך כאשר הוא נשלח לשרת בהודו.
בשנת 1889, לאחר מות אימו, חזר רולינסון לבריטניה ועבר לרגימנט משמר קולדסטרים, שם הועלה לדרגת קפטן. בהמשך השנים שירת כחלק מהמטה של קיצ'נר במהלך המלחמה המהדית, בין השנים 1899–1902 שירת במספר תפקידי פיקוד שדה במהלך מלחמת הבורים. לאחר השירות באפריקה, הועלה רולינסון בשנת 1903 לדרגת קולונל והיה למפקד מכללת הפיקוד הבריטית, ב-1907 קיבל את הפיקוד על החטיבה השנייה והועלה לדרגת בריגדיר גנרל וב-1910 קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה השלישית בדרגת מייג'ור גנרל.
לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה, מונה רולינסון לפיקוד על הדיוויזיה הרביעית בצרפת כחלק מחיל המשלוח הבריטי, ולאחר מכן קיבל את הפיקוד על הקורפוס הרביעי. בשנת 1915 הועלה רולינסון בדרגה ועבר לפקד על הארמייה הראשונה, אך הוצא מתפקיד זה לאחר שהטיל ביקורת על הטקטיקה שנעשה בה שימוש, על כך הוא נשלח לגליפולי בטורקיה לעזור בפינוי הכוחות הבריטים. הצלחתו המפתיעה במשימה זו הרשימה את הפיקוד הגבוהה והוא הוחזר בינואר 1916 לפקד על הארמייה הרביעית בחזית המערבית. בשנת 1918 מונה רולינסון למפקד הארמייה השנייה, ופיקד עליה עד אביב 1918.
לאורך מלחמת העולם הראשונה רולינסון לטקטיקן צבאי מבריק. הוא היה מחלוצי שדה הקרב המשולב, לחימה המשלבת את סוגי הכוחות השונים אחד בשני ושימוש בהם לאורך הקרב (שלא כמו בעבר שהיה נהוג להסתמך על חיל הרגלים, כאשר פרשים וארטילריה מסייעים להם). גישתו הטקטית של רולינסון שופרה שנים מאוחר יותר על ידי גרמניה הנאצית בצורת מלחמת הבזק וכיום גישות אלו עומדות בבסיס הטקטיקות הצבאיות המודרניות.
לאחר המלחמה, תרומתו ושרותו זכו להערכה מצד השלטון הבריטי והוענק לו תואר ברון (ברון רולינסון הראשון) והוא קיבל את תואר האבירות אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט, מתארי האבירות המכובדים ביותר. בשנת 1920 נשלח רולינסון לשרת בתור במפקד העליון בהודו, שהוא מפקד צבא הודו הבריטית, בשנת 1924 הוא קיבל את התואר אביר מפקד גבוה של מסדר כוכב הודו. בשנת 1925, לאחר שחלה במהלך משחק פולו ביום הולדתו, נפטר כשהוא בן 61.
מתיל ברומיד

שימושים

עד הקיצוץ בשימוש ובהפקה על פי ההסכמה שהושגה באמנת וינה 1985 ובעקבותיה בפרוטוקול מונטריאול ובהתאמות וינה, מתיל ברומיד שימש בצורה נרחבת לחיטוי קרקע והדברה. למרות שמתיל ברומיד מסוכן לשימוש, הוא נחשב בטוח יותר ויעיל יותר ממחטאי קרקע אחרים. מתיל ברומיד שימושי גם להפקה של כימיקלים אחרים, בהיותו גורם למתילציה.

פגיעה בשכבת האוזון

בגלל פגיעתו בשכבת האוזון, נאסר השימוש בו בפרוטוקול מונטריאול על ידי 183 מדינות, לרבות ישראל. אמור לצאת משימוש (פרט לשימושים מאושרים) עד שנת 2005 במדינות המפותחות ועד שנת 2015 במדינות המתפתחות. היות שמתיל ברומיד מזיק פי 60 יותר לאוזון מאשר כלור, אפילו כמויות קטנות ממנו גורמות נזק גדול לשכבת האוזון.

השפעות בריאותיות

אם הגז נשאף בריכוזים גבוהים בפרק זמן קצר, הוא גורם לכאבי ראש, סחרחורת, בחילה, חולשה והקאה; שלעיתים באים לפני ריגוש מנטלי, עוותים, ואפילו מאניה אקוטית. שאיפה לאורך זמן של ריכוזים נמוכים גורמת לדלקת סימפונות ודלקת ריאות.
מגע עם מתיל ברומיד נוזלי גורם לכוויות, גירודים ואודם, ושלפוחיות אחרי כמה שעות. גם הנוזל וגם הגז פוגעים בצורה חמורה בעיניים.
תאוריית השיקום של קרייסי

תאוריית השיקום של קריסי היא תאוריה בקרימינולוגיה לפיה ניתן לשקם עבריינים ולהחזירם למוטב באמצעות מסגרות מתאימות. התאורייה פותחה על ידי הסוציולוג והקרימינולוג האמריקאי דונלד קריסי (Donald Cressey) ב-1955.
על פי התאורייה, כדי לשקם עבריינים יש להעבירם למסגרת מגורים נורמטיבית, בה יוצבו כלפיהם גבולות ויופעל פיקוח חברתי הדוק; מסגרות מתאימות לכך עשויות להיות פנימייה, משפחת אומנה, כפר נוער, בית חולים לבריאות הנפש ועוד. במסגרת זו יוכלו העבריינים לקבל סיוע כלכלי וסיוע ברכישת השכלה ומקצוע, עד שיתבססו ויוכלו לפרנס את עצמם. במהלך השהות במסגרת זו הם יוכלו לקיים מפגשים עם אנשים שעברו את השיקום בהצלחה, ולקבל עידוד להתמיד בתהליך. על פי התאורייה, חברי הקבוצה בכל מסגרת עשויים לקיים מפגשים קבוצתיים בהם ידונו בקשייהם ובדרכי התמודדות. לפי תאוריה זו, רק בעזרת פעילות שוטפת והתמדה יוכלו העבריינים להשתקם ולהימנע מעבריינות חוזרת.
וג'דה (סרט)

עלילה

וג'דה, ילדה סעודית בת 11, מתגוררת בעיר ריאד וחולמת לקנות לעצמה זוג אופניים ירוקים מחנות אותה היא מבקרת מדי בוקר בדרכה לבית הספר. וג'דה רוצה להתחרות בחברה עבדאללה, ילד המתגורר באותה השכונה, אך רכיבה על אופניים אינה מקובלת בקרב בנות ונשים באזור, ואמה של וג'דה מסרבת לקנות אותם עבורה. וג'דה מנסה להרוויח את הכסף בעצמה במכירת צמידים שהיא מכינה, בשליחויות ובמכירת קלטות, פעילויות שלא מקובלות על מנהלת בית הספר הנוקשה. אמה של וג'דה מתמודדת בינתיים עם תנאי עבודה קשים, ועם העובדה שבעלה מחפש לו אישה שנייה, משהיא לא יכולה ללדת לו עוד ילדים.
בהמשך הסרט מחליטה וג'דה להשתתף בתחרות קוראן, ולנסות לזכות בפרס הראשון של 1,000 ריאל, כדי שתוכל לקנות את האופניים הירוקים העולים 800 ריאל. מאמציה של וג'דה מרשימים את מורותיה, אך כשהיא זוכה בתחרות, היא מכריזה שבכוונתה לקנות בכסף אופניים להפתעת המנהלת, שמחליטה לתרום את הכסף בשמה של וג'דה לטובת המאבק הפלסטיני.
כשווג'דה שבה מהתחרות לביתה היא מגלה שאביה נישא לאישה שנייה, ושאמה קנתה לה את האופניים הירוקים. למחרת, וג'דה מנצחת את עבדאללה במרוץ אופניים.

הפקה

הבמאית הייפאא אל-מנסור מספרת שעבדה על הסרט וג'דה במשך חמש שנים. מרבית הזמן הושקע בחיפוש אחר מימון וקבלת אישורי צילום, מכיוון שהתעקשה לצלם בערב הסעודית על-מנת לשמור על האותנטיות של הסרט. לבסוף, קיבלה תמיכה מחברת קוטנה של הנסיך אל-וליד בן טלאל. בהמשך יצרה אל-מנסור קשר עם חברת ההפקה הגרמנית Razor Film שהפיקה בעבר סרטים במזרח התיכון (לרבות "ואלס עם באשיר" ו"גן עדן עכשיו"), וקיבלה תמיכה ממספר קרנות קולנוע גרמניות.
חלקים רבים מהסרט וג'דה צולמו ברחובות ריאד, מה שאילץ את הבמאית לביים מתוך רכב מסחרי כשהיא רואה את השחקנים על מוניטור ולתקשר באמצעות מכשיר ווקי-טוקי על מנת לא להיראות בחברת הגברים על הסט.
בדיקות תוכנה ממוכנות

בדיקות תוכנה ממוכנות (מכונות לרוב "בדיקות אוטומטיות", באנגלית: "Test Automation") הן בדיקות תוכנה המבוצעות בדרך אוטומטית על ידי שימוש בתוכנת מחשב ייעודית (נפרדת מהתוכנה הנבדקת). 
ניתן לממש בדיקות אוטומטיות כתחליף לתהליכי בדיקות ידניים, או בנוסף להן - עבור תרחישים שלאדם יהיה קשה מאוד (ולעיתים בלתי אפשרי) לבצע ללא מיכון.

בדיקות מבוססות קוד

טרנד מתפתח בפיתוח תוכנה הוא שימוש בכלי בדיקות כגון JUnit או NUnit המאפשרים הרצה של בדיקות יחידה כדי לקבוע האם חלק מסוים בקוד מתנהג כצפוי תחת תנאים שונים. מקרי הבדיקה מתארים בדיקות הכרחיות לווידוא הרצה תקינה של התכנה.
אוטומציה של בדיקות מבוססות קוד הוא פיצ'ר מרכזי במתודולוגית פיתוח תוכנה זריז, ומוגדר גם כפיתוח מונחה בדיקות (TDD). בדיקות היחידה נכתבות להגדרת הפונקציונליות לפני כתיבת הקוד. יחד עם זאת, בדיקות אלו מתפתחות ומתרחבות במקביל להתקדמות תהליך הפיתוח שבמהלכו סוגיות חדשות מתגלות והקוד נתון לשינויים. רק במקרה שבו כל הבדיקות עבור הפיצ'רים המפותחים עברו, הקוד נחשב גמור. חסידי הגישה טוענים שהיא מפיקה תוכנה אמינה יותר וזולה יותר מאשר קוד שנבדק בצורת חקירה ידנית. גישה זו נחשבת אמינה יותר מכיוון שכיסוי הקוד נרחב יותר. כמו כן, הבדיקות רצות לעיתים תכופות במהלך תהליך הפיתוח ולא פעם אחת בסופו. המפתח מגלה פגמים מיד עם ביצוע השינוי בקוד, בשלב שבו תיקון הפגם זול יותר ביחס לשלבים אחרים. בסופו של דבר, ארגון הקוד מחדש הוא בטוח יותר; תהליך שינוי הקוד על ידי שיפור המבנה הפנימי תוך שמירה על ההתנהגות החיצונית יניב פחות פגמים בשימוש בגישה זו.

בדיקות ממשק משתמש

כלי אוטומציה רבים מאפשרים את היכולות להקליט פעולות משתמש ולהציג את תוצאות ההקלטות לצורך השוואת ההתנהגות בפועל להתנהגות הרצויה. היתרון בגישה זו הוא שפיתוח התכנה שנדרש עבורה הוא מועט אם בכלל. ניתן להשתמש בגישה זו בכל אפליקציה שכוללת ממשק משתמש. יחד עם זאת, גישה זו עלולה ליצור בעיות אמינות ותחזוקה רבות. תיוג מחדש של כפתור או הזזתו למיקום אחר במסך דורשת הקלטה מחודשת של הבדיקה. כמו כן, חלק מן ההקלטות כוללות "רעשים" – פעולות לא רלוונטיות או הקלטה שגויה של חלק מן הפעולות.
דוגמה לווריאציה של כלי מסוג זה - כלי לבדיקת אתרי אינטרנט. במקרה זה, ה"ממשק" הוא דף האתר. כלים מסוג זה משתמשים בטכניקה שונה של קריאת דף ה HTML במקום לבחון אירועים במסך.
וריאציה נוספת היא אוטומציה ללא תסריטים (סקריפטים) שבה במקום להקליט ולהציג את פעולות המשתמש, יוצרת מודל של האפליקציה הנבחנת ומאפשר לבודק לייצר מקרי בדיקה על ידי עריכה פשוטה של הפרמטרים ותנאי הבדיקה. גישה זו לא דורשת מהבודק יכולת כתיבת תסריטים, אך עדיין יש לה את הכוח והגמישות של גישה מבוססת תסריטים. תחזוקת מקרי הבדיקה פשוטה למדי, אין קוד שדורש תחזוקה ועם כל שינוי באפליקציה הנבחנת מעדכנים את המערכת ליצירת מודל חדש. הבעיה היא שמודל האפליקציה מבוסס על תסריטי בדיקות שדורשים תחזוקה כל פעם שיש שינוי באפליקציה הנבחנת.

גישת המסגרת באוטומציה

מסגרת היא מערכת משולבת, שקובעת חוקים של אוטומציה למוצר ספציפי. המסגרת משלבת את ספריות הפונקציות, מקורות הנתונים של הבדיקות, פרטי האובייקטים ומגוון מודולים לשימוש חוזר. רכיבים אלו פועלים כאבני בניין קטנות אשר צריכות הרכבה כדי לייצג תהליך עסקי. המסגרת מספקת את הבסיס של בדיקות האוטומציה ומפשטת את מאמץ האוטומציה.
בילי קריסטל

חייו האישיים

קריסטל נולד במנהטן וגדל במחוז נסאו שבלונג איילנד, להורים יהודים. למשפחתו זיקה למוזיקה: אביו מנהל חנות מוזיקה בניו יורק ודודו הוא מפיק תקליטים. קריסטל הגיע לאוניברסיטה על מלגת בייסבול אך מעולם לא שיחק בייסבול באוניברסיטה, מכיוון שבאותה שנה תוכנית הבייסבול הושעתה והוא נאלץ לחזור לעירו. בניו יורק למד בימוי טלוויזיה אצל מרטין סקורסזה באוניברסיטת ניו יורק.
מ-1970 הוא נשוי לג'אניס גולדפינגר ולהם שתי בנות. ידוע כאוהד מושבע של קבוצת הכדורסל לוס אנג'לס קליפרס.

קריירה

תפקידו הראשון היה כדמות משנית בסדרה "בועות", ולאחר מכן הופיע במערכון שנחתך בסטרדיי נייט לייב. משנת 1976 הופיע במופעי סטנד-אפ והופעות אורח בתוכניות קטנות וב-1978 הופיע בסרט "Rabbit Test" בתפקיד הראשי. שיחק במספר סרטי קולנוע מצליחים כ"בואו נדבר על זה", "תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת".
ב-1984 נכנס לראשונה לצוות השחקנים של "סטרדיי נייט לייב" באחד המערכונים המפורסמים של הסדרה. לאחר מספר הופעות בסדרות ובסרטים ביסס את מעמדו ככוכב כשהיה חלק מפאנל השעשועון "כוכבים בריבוע", שבו השתתפו אך ורק שחקנים הוליוודיים מפורסמים. באותה שנה שיחק בתפקיד קטן כמורטי הפנטומימאי בסרט "ספיינל טאפ" שביים רוב ריינר.
ב-1989, הוא הופיע בקומדיה הרומנטית "כשהארי פגש את סאלי". על השתתפותו בסרט, היה קריסטל מועמד לפרס גלובוס הזהב.
בשנת 1992 ביים את סרטו הראשון, "מר מוצ"ש" (Mr. Saturday Night), בו גם שיחק בתפקיד הראשי. בשנים 2013–2014 שיחק למשך 3 פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.
בין השנים 1990–2012 הנחה תשעה טקסי האוסקר.
ב-2005, זכה קריסטל בפרס טוני על המחזה שכתב "700 Sundays". לאחר הצלחת המחזה, הוציא קריסטל ספר הנושא את אותו שם.
בית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי

בית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי במרכז הבינתחומי הרצליה הוקם בשנת 2001. לומדים בו כיום כ-2,000 סטודנטים מ-90 מדינות בעולם לתואר ראשון ולתואר שני, המהווים כ-30% מהסטודנטים בבינתחומי. כ־70% מהם עושים "עלייה" בסיום לימודיהם.
בית הספר הוקם על מנת לטפח דור של מנהיגות צעירה ורחבת אופקים גם בארצות שמעבר לים, תוך העמקת הקשר בין ישראל לבין התפוצות.

תוכניות הלימודים

בבית הספר לומדים סטודנטים לתואר ראשון במנהל עסקים, ממשל, תקשורת, פסיכולוגיה, קיימות, מדעי המחשב ויזמות.
הסטודנטים לתואר שני לומדים בתוכניות כלכלה פיננסית, אינטראקציית אדם-טכנולוגיה (HCI), ממשל, Global MBA, MBA in Healthcare innovation ובתואר שני התנהגות ופיתוח ארגונים.

תוכניות ופעילויות מיוחדות

התוכניות החברתיות נועדו לסייע לסטודנטים מהעולם להכיר את ישראל ואת החברה הישראלית באופן בלתי אמצעי. הסטודנטים הלומדים בבית הספר הבינלאומי לוקחים חלק בתוכניות שונות מעבר ללימודים ביניהן: StandwithUs - תוכנית לקידום מיומנויות דיפלומטיה ציבורית, תוכנית ISCA ותוכנית Act IL שנועדו להתמודד ולהיאבק בגילויי אנטישמיות, גזענות ודה- לגיטימציה ברשת האינטרנט, מועדון הדיבייט - מועדון המאפשר לסטודנטים לרכוש ולשפר את כישורי הטיעון והנאום שלהם, מועדון היזמות המעודד את רוח היזמות בקרב הסטודנטים בקמפוס ועוד.
דו"ח המועצה להשכלה גבוהה קבע כי "המרכז הבינתחומי הוא גם המוסד הבינלאומי ביותר בישראל וגם תורם את מספר הסטודנטים הבינלאומיים הגדול ביותר ל'לימודים מלאים' ולקבוצת הסטודנטים היהודיים". מהדו"ח עולה כי 35% מכלל הסטודנטים הבינלאומיים, ו-28% מכלל הסטודנטים היהודים הבינלאומיים הלומדים במסגרות אקדמיות בישראל – הם סטודנטים בבינתחומי. מתוך 13 תוכניות בינלאומיות לתואר אקדמי מלא הפועלות בישראל, כמחצית מהן נלמדות במרכז הבינתחומי הרצליה.
בליי

היסטוריה

משנת 1858 החלו עבודות במכרה זהב ליד היישוב, שנקרא אז נובוטרויצקויה. משנת 1919 עד 1920 עודד ההטמאן גריגורי סמיונוב הפקה תעשייתית והוקם מפעל הפקת הזהב "בלייזולוטו". הפקת הזהב מהווה תעשייה חשובה בעיר עד היום. בשנת 1938 ניתן לכפר בליי מעמד של עיר ושמו הנוכחי. תושבי העיר סובלים ממחלות רבות, בשל הרעלת מי התהום והבארות בתוצרי הלוואי של תעשיית הזהב.