פרמייר ליג

מוצא

למרות הצלחה משמעותית באירופה במהלך שנות ה-70, שנות ה-80 סומנו כנקודת שפל עבור הכדורגל האנגלי: אצטדיונים נהרסו, האוהדים סבלו ממבנים קלוקלים, האלימות גברה, והמועדונים האנגלים נאסרו מלשחק בתחרויות האירופיות, בשל אירועי אסון הייזל בשנת 1985. הליגה הראשונה של הפוטבול ליג, שהייתה הליגה העליונה בכדורגל האנגלי מאז 1988, הייתה מאחורי ליגות כמו הסרייה א' האיטלקית ולה ליגה הספרדית מבחינת כמות הצופים וההכנסות, ומספר שחקני צמרת אנגלים עברו לשחק במדינות אחרות. עם זאת, בתחילת שנות ה-90 מגמת הירידה החלה להיפסק; ונבחרת אנגליה הצליחה בגביע העולם 1990, כאשר הגיעה לחצי הגמר. אופ"א, הגוף המנהל את הכדורגל האירופי, הסירה את השעיית המועדונים האנגלים, שנמשכה חמש שנים, מהמפעלים האירופיים ב-1990 ודו"ח טיילור על תקנות הבטיחות באצטדיונים, שהציע שיפורים יקרים לבניית אצטדיונים מלאי-מושבים כתוצאה מאסון הילסבורו, פורסם בחודש ינואר של אותה שנה.
הכסף משידורי הטלוויזיה הפך גם הוא לחשוב הרבה יותר; הפוטבול ליג קיבלה 6.3 מיליון ליש"ט עבור הסכם לשנתיים ב-1986, אך כאשר העסקה חודשה ב-1988, המחיר עלה ל-44 מיליון ליש"ט על פני ארבע שנים. המשאות ומתנים של 1988 היו הסימנים הראשונים לצמיחת ליגה; עשרה מועדונים רצו לעזוב והקימו את ה"סופר ליג", אבל לבסוף שוכנעו להישאר. כאשר האצטדיונים שופרו וכמות הצופים במשחקים וההכנסות עלו, קבוצות הצמרת במדינה שקלו שנית לעזוב את הפוטבול ליג על מנת ליהנות מהכסף הרב שהחל לזרום לספורט.

הקמה

בסיומה של עונת 1991, בהצעה להקמת ליגה חדשה נרשם כי היא תביא כסף רב יותר למשחק. הסכם חברי המייסדים, נחתם ב-17 ביולי 1991 על ידי המועדונים מהליגה הראשונה, קבע את העקרונות הבסיסיים להקמת הליגה החדשה בשם "FA פרמייר ליג". האישור למועדונים האנגליים לשחק שוב באירופה נחשב להכרחי, בשל הכישרון הרב של הקבוצות האנגליות.
בשנת 1992 מועדוני הליגה הראשונה נפרדו מהפוטבול ליג ביחד וב-27 במאי 1992 ה-FA פרמייר ליג הוקמה כחברה מוגבלת שפעלה מתוך משרד בהתאחדות הכדורגל האנגלית, מאוחר יותר המשרד הראשי בשער לנקסטר. זה הוביל לפירוק של הפוטבול ליג בת 104 השנים שהייתה עד אז בעלת ארבע חטיבות (ליגות); הפרמייר ליג הורכבה מחטיבה בודדת ואילו הפוטבול ליג משלוש. לא היה שינוי בפורמט התחרות – אותו מספר של קבוצות התחרו בליגה העליונה, והעליות והירידות בין הפרמייר ליג והליגה הראשונה של הפוטבול ליג החדשה נשארו מבוססים על אותם תנאים שהיו בין הליגה הראשונה והליגה השנייה הישנות.
22 המועדונים החונכים של הפרמייר ליג החדשה היו ארסנל, אסטון וילה, בלקברן רוברס, צ'לסי, קובנטרי סיטי, קריסטל פאלאס, אברטון, איפסוויץ' טאון, לידס יונייטד, ליברפול, מנצ'סטר סיטי, מנצ'סטר יונייטד, מידלסברו, נוריץ' סיטי, נוטינגהאם פורסט, אולדהאם אתלטיק, קווינס פארק ריינג'רס, שפילד יונייטד, שפילד וונסדיי, סאות'המפטון, טוטנהאם הוטספר ווימבלדון.

עונה ראשונה ושינויים

הפרמייר ליג שוחקה לראשונה בעונת 1992/1993, והורכבה במקור מ-22 מועדונים. השער הראשון בהיסטוריה של הפרמייר ליג הובקע על ידי בריאן דין משפילד יונייטד, במשחק בו ניצחה שפילד 1-2 את מנצ'סטר יונייטד. באליפות הראשונה בתולדות הליגה זכתה מנצ'סטר יונייטד. בעקבות דרישה של פיפ"א, הגוף המנהל את הכדורגל הבינלאומי, הליגות המקומיות הפחיתו את מספר המשחקים שכל קבוצה משחקת, ומספר המועדונים ירד ל-20 בשנת 1995, כאשר ארבע קבוצות ירדו מהליגה ושתי קבוצות בלבד עלו מליגת המשנה. ב-8 ביוני 2006, פיפ"א ביקשה שכל הליגות האירופיות המובילות, בהן הסרייה א' האיטלקית ולה ליגה הספרדית, ירדו ל-18 קבוצות בפתיחתה של עונת 2007/08, אך הפרמייר ליג התנגדה לשינוי. בסופו של דבר פתחו את עונת 2007/08 פעם נוספת 20 קבוצות. הליגה שינתה את שמה מ-"FA פרמייר ליג" לשם הפשוט "פרמייר ליג" בשנת 2007.

מבנה ניהולי

הפרמייר ליג פועלת כאגודה ויש בה 20 מועדונים חברים. כל מועדון הוא בעל מניות, עם קול אחד לכל אחד בסוגיות כדוגמת שינויי חוקים וחוזים. המועדונים בוחרים יושב ראש, מנהל כללי, ודירקטוריון על מנת לפקח על הפעולות היומ-יומיות של הליגה. התאחדות הכדורגל האנגלית לא מעורבת באופן ישיר בפעולות אלה של הפרמייר ליג, אך בעלת כוח שלילה כבעלת מניות מיוחדת במהלך בחירת הנשיא והמנכ"ל וכאשר החוקים החדשים מאומצים על ידי הליגה.
הפרמייר ליג שולחת נציגים לפורום המועדונים האירופיים (European Club Forum) של אופ"א, מספר המועדונים והמועדונים עצמם הנשלחים נקבעים בהתאם לדירוגי אופ"א. פורום המועדונים האירופיים אחראי על בחירת שלושה חברים לוועד תחרויות המועדונים של אופ"א, שמעורב בפעולות של תחרויות אופ"א כדוגמת ליגת האלופות והליגה האירופית.

אליפות וירידה

ישנם 20 מועדונים בפרמייר ליג. במהלך העונה בליגה, שנמשכת מאוגוסט עד מאי, כל מועדון משחק פעמיים נגד כל אחד מהמועדונים האחרים, פעם אחת באצטדיון הביתי שלו ופעם אחת באצטדיון של היריב, ובסך הכל 38 משחקים. הקבוצות מקבלות שלוש נקודות עבור ניצחון ונקודה אחת עבור תיקו. לא מושגות נקודות במקרה של הפסד. הקבוצות מדורגות תחילה לפי מספר הנקודות הכולל שהשיגו, לאחר מכן לפי הפרש השערים, ולאחר מכן לפי מספר השערים שהבקיעו. בסוף אותה עונה, המועדון עם מספר הנקודות הגבוה ביותר מוכתר כאלוף. אם מספר הנקודות שווה בין שני מועדונים או יותר, הפרש השערים ולאחר מכן מספר השערים שהובקעו קובעים את הקבוצה הזוכה. אם עדיין יש שוויון, הקבוצות שוקלות לחלוק את אותה עמדה. במקרה של שוויון על האליפות, על הירידה או על ההעפלה לתחרויות האחרות, משחק פליי-אוף במגרש נייטרלי (שאינו שייך לאף אחת מהקבוצות המשתוות) קובע את הדירוג. הקבוצות המדורגות בשלושת המקומות הנמוכים ביותר יורדות לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ושתי הקבוצות המדורגות ראשונות בפוטבול ליג, יחד עם מנצחת הפלייאוף המפגיש בין הקבוצות במקומות 3-6 בפוטבול ליג, עולות לפרמייר ליג במקומן.

העפלה לתחרויות האירופיות

בעונת 2009/2010 השתנתה שיטת ההעפלה לליגת האלופות. ארבע הקבוצות העליונות בפרמייר ליג מעפילות לליגת האלופות, כאשר שלוש הקבוצות העליונות נכנסות ישירות לשלב הבתים של טורניר זה. בעבר שתי הקבוצות הראשונות בלבד העפילו אוטומטית. הקבוצה המדורגת רביעית נכנסת לליגת האלופות בסיבוב פליי-אוף בתור קבוצה שאינה אלופה, וחייבת ניצחון במפגש כפול על מנת להיכנס לשלב הבתים. הקבוצה המדורגת חמישית מעפילה אוטומטית לליגה האירופית, שהחליפה את גביע אופ"א, והקבוצות המדורגות במקומות השישי והשביעי יכולות להעפיל גם הן, תלוי בזהות הזוכות בשני הגביעים המקומיים (גביע ה-FA וגביע הפוטבול ליג). אם אחת מזוכות הגביעים מעפילה לאירופה דרכו למרות מיקומה בליגה, הקבוצה המדורגת שישית בפרמייר ליג תעפיל לליגה האירופית. אם זוכות שני הגביעים יעפילו לאירופה למרות מיקומן בליגה, הקבוצות המדורגות במקומות השישי והשביעי יעפילו לליגה האירופית. סגניות הגביעים לא יעפילו לאירופה אם לא יעשו זאת באמצעות המיקום הסופי בליגה. מקום נוסף בליגה האירופית ניתן להשגה דרך זכייה בדירוג המשחק ההוגן של אופ"א, כמו קודם לכן. אם לפרמייר ליג יש את אחד משלושת דירוגי המשחק ההוגן הגבוהים באירופה, המדורגת הגבוהה ביותר בדירוג המשחק ההוגן של הפרמייר ליג שלא העפילה לאירופה תעפיל בכל זאת אוטומטית לסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית.
חריגה ממערכת ההעפלה הרגילה לאירופה אירעה בשנת 2005, כאשר ליברפול זכתה בליגת האלופות, אך לא סיימה במקום המוביל למוקדמות ליגת האלופות בפרמייר ליג אותה עונה. אופ"א נתנה לליברפול היתר מיוחד להיכנס לליגת האלופות, מה שנתן לאנגליה חמש נציגות. לאחר מכן, אופ"א קבעה שהאלופה הכהנת תעפיל לתחרות ליגת האלופות בעונה שלאחר מכן ללא קשר למיקומה בליגה המקומית.
הפרמייר ליג העפילה לאחרונה למקום הראשון בדירוג הליגות האירופיות של אופ"א בהתאם להופעות קבוצותיה במפעלים האירופיים בחמש השנים הקודמות. העפלה זו שברה את השליטה בת שמונה השנים של הליגה הספרדית, לה ליגה. שלוש הליגות המובילות באירופה מורשות להכניס ארבע קבוצות לליגת האלופות. נשיא אופ"א מישל פלטיני, הציע לקחת מקום אחד משלוש הליגות המובילות ולתת אותו לזוכת הגביע הלאומי. הצעה זו נדחתה לאחר הצבעה בכינוס הוועדה של אופ"א. באותו מפגש, לעומת זאת, הוסכם כי הקבוצה המדורגת שלישית בארבע הליגות המובילות תזכה בהעפלה אוטומטית לשלב הבתים, טוב יותר מסיבוב המוקדמות השלישי, בעוד הקבוצה המדורגת רביעית תפגוש במשחק פליי-אוף קבוצה מאחת מ-15 הליגות המובילות באירופה.

מועדונים

בסך הכול 42 מועדונים שיחקו בפרמייר ליג מאז הקמתה ב-1992 ועד לסוף עונת 2008/2009. שני מועדונים אחרים (לוטון טאון ונוטס קאונטי) היו חתומים על ההסכם המקורי שיצר את הפרמייר ליג, אך ירדו לפני חניכת עונת הפרמייר ליג הראשונה ולא חזרו לאחר מכן לליגה העליונה.
שישה מועדונים היו חברים בפרמייר ליג בכל עונה מאז פתיחתה. קבוצה זו מורכבת מארסנל, צ'לסי, אברטון, ליברפול, מנצ'סטר יונייטד וטוטנהאם הוטספר. שישה מועדונים בלבד זכו באליפות הפרמייר ליג: מנצ'סטר יונייטד, מנצ'סטר סיטי, בלקברן רוברס, ארסנל, צ'לסי ולסטר סיטי. לאורך ההיסטוריה, שלוש קבוצות מהפרמייר ליג זכו בליגת האלופות (מנצ'סטר יונייטד ,ליברפול וצ'לסי), קבוצה אחת (ליברפול) זכתה בגביע אופ"א, שתי קבוצות (צ'לסי ומנצ'סטר יונייטד) זכו בליגה האירופית, ושני מועדונים זכו בגביע אירופה למחזיקות גביע (צ'לסי וארסנל).

שחקנים

הכדורגלנים בפרמייר ליג יכולים להתחרות בתחרויות הלא רשמיות של שער החודש ושער העונה. בין התארים האחרים ששחקנים יכולים להתחרות עליהם הוא מלך השערים של העונה. חלוץ העבר של בלקברן רוברס וניוקאסל יונייטד, אלן שירר, מחזיק בשיא כיבוש השערים בפרמייר ליג עם 260 שערים. שירר סיים בין עשרת המבקיעים המצטיינים ב-10 מתוך 14 עונותיו בפרמייר ליג וסיים כמלך השערים שלוש פעמים. במהלך עונת 1995/96 הוא הפך לשחקן הראשון שמבקיע 100 שערים בפרמייר ליג.
מאז העונה הראשונה של הפרמייר ליג ב-1992/1993, 13 שחקנים שונים השיגו את תואר מלך השערים של הליגה. תיירי הנרי זכה בתואר השלישי ברציפות והרביעי בסך הכול שלו עם 27 שערים בעונת 2005/2006. זה עלה על הישגו של שירר של שלושה תארים, שבהם זכה ברציפות בין עונת 1994/95 לעונת 1996/1997. שחקנים נוספים הם מייקל אואן וג'ימי פלויד האסלביינק שזכו פעמיים בתואר כל אחד. אנדי קול ואלן שירר מחזיקים בשיא השערים לעונה אחת (34) – עבור ניוקאסל יונייטד ובלקברן רוברס בהתאמה. הישגו של קול הגיע בעונת 1993/94, בעוד ששירר השיג זאת בעונת 1994/1995, שתיהן היו עונות בנות 42 משחקים. הישגו של שירר של 31 שערים מעונת 38 המשחקים ב-1995/1996 הושווה בעונת 2007/2008 על ידי כריסטיאנו רונאלדו, הישג ששבר את שיא השערים עבור קשר לעונה אחת.
ראיין גיגס ממנצ'סטר יונייטד הוא השחקן היחיד שהבקיע בכל 19 עונות הפרמייר ליג (נכון לעונת 2010/2011). גיגס וסול קמפבל הם היחידים שהשתתפו בכל 19 העונות.
שיא ההעברה של שחקן הוא רכישתו של פול פוגבה על ידי מנצ'סטר יונייטד מיובנטוס באוגוסט 2016 תמורת 110 מיליון אירו, זהו גם השיא הנוכחי בכדורגל הבריטי כולו.