google/wiki40b huggingface dataset:
טנטלום

תכונות

טנטלום הוא מתכת מעבר שצבעה אפור כחול, עמידה מאוד בפני קורוזיה ומוליכה טובה מאוד של חשמל וחום. בטמפרטורות הנמוכות מ-150 מעלות צלזיוס טנטלום חסין כמעט לחלוטין בפני חומרים כימיים ואפילו בפני מי מלך. החומצה היחידה שיכולה לתקוף טנטלום היא חומצה פלואורית (HF).

שימושים

השימוש העיקרי של טנטלום הוא בצורה של תחמוצת טנטלום, המשמשת בייצור רכיבים אלקטרוניים, בעיקר בתור התווך הדיאלקטרי בקבלים, עבור ציוד אלקטרוני מסוגים שונים כולל טלפונים סלולריים ומחשבים ניידים. רכיבים אלקטרוניים נוספים המשתמשים בטנטלום הם מסננים, זכרונות DRAM ומסכי LCD. 
שימוש נוסף של טנטלום הוא בייצור סגסוגות בעלות נקודת התכה גבוהה במיוחד. יחד עם מתכות אחרות, לטנטלום תפקיד בייצור קרבידים, סגסוגות על לרכיבי מנועי סילון, חלקי טילים ועוד. בתעשייה הכימית משמש הטנטלום לייצור מחליפי חום, בטנות כורים וצנורות. 
בזכות עמידותו בפני חומרים רבים, טנטלום מתפקד כרכיב שתלים בגוף.
בשנת 1980 שימש 55% מהטנטלום לייצור קבלים אלקטרוליטיים, 30% לייצור חודים נוקשים לכלי עבודה כמו מקדחים, 9% לתעשייה הכימית ו-6% לסגסוגות בעלות נקודת התכה גבוהה במיוחד.

היסטוריה

הטנטלום נתגלה על ידי הכימאי השוודי אנדרס אקברג (Anders Ekeberg) ב-1802 ובודד לראשונה על ידי הכימאי השוודי יונס יעקב ברצליוס (Jöns Berzelius). רבים מבין הכימאים בתקופה זו האמינו כי ניוביום וטנטלום הם אותו יסוד, עד שב-1846 הפריד היינריך רוז את הטנטלום מהניוביום והוכיח שהם שונים. מאוחר יותר, ב-1866 הציע מריגנאק שיטה יעילה להפריד ביניהם ופתח הפתח לניצול תעשייתי של הטנטלום והניוביום. החוקרים הראשונים הצליחו להפיק רק מתכת שאינה טהורה. הראשון שהצליח לזקק טנטלום טהור היה ורנר פון בולטון (Werner von Bolton) ב-1903. תיילים מהמתכת טנטלום שימשו בנורות ליבון עד שהמתכת טונגסטן החליפה אותה בתפקיד זה.
מקור השם ליסוד הוא טנטלוס, אביה של ניובה, דמות מהמיתולוגיה היוונית, שנענש לאחר מותו לעמוד במים עד ברכיו כשפירות גדלים מעל ראשו. טנטלום קרוי על שם טנטלוס בשל הקושי הניכר בזיקוקו.

צורה בטבע

בטבע, טנטלום מופיע בעיקר במינרלים כמו טנטליט Fe, Mn)Ta₂O₆), קולטן, אוקסניט וסמרסקיט.

כלכלה

המקורות העיקריים לטנטלום הם מחצבי קולטן ותוצרת לוואי מעיבוד של סיגי בדיל. בשנות ה-70 של המאה ה-20 היה קצב הייצור העולמי השנתי של טנטלום בין 700–1000 טון. לטנטלום אין בורסה מרכזית בה הוא נסחר ועל כן קשה להעריך במדויק את מחירו. באופן כללי הטנטליט נסחר סביב ה-40$ לק"ג אולם המחיר חווה מספר עליות תלולות וצניחות עוקבות: בסוף שנות ה-70, בשנת 1988 ובשנת 2000. עליות המחירים הביאו לחסכון ולשימוש בתחליפים.
אוסטרליה היא המקור העיקרי למינרלים עשירים בתחמוצת טנטלום. היצרן הגדול ביותר "Sons of Gwalia" מפעיל באוסטרליה שני מכרות המספקים כ-50% מהתצרוכת העולמית לטנטלום. את המינרלים המכילים טנטלום כורים גם בקנדה, בברזיל, בסין וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו (שבה מצויים כ-80% מהעתודות הידועות בעולם). גם תאילנד ומלזיה הן יצואניות של מינרלי טנטלום, המתקבלים במדינות אלה כמוצר לוואי של תהליך הכרייה והפקת הבדיל. 
עיקר האספקה מיבשת אפריקה מגיע מהאזורים המזרחיים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. מקומות נוספים שבהם כורים מינרלים עשירים בטנטלום הם אתיופיה, ניגריה, זימבבואה, מוזמביק, נמיביה, דרום אפריקה ומצרים.

אמצעי זהירות

טנטלום מתכתי לא גורם לבעיות בשימוש מסחרי במעבדות, אך ישנן עדויות לכך שתרכובות טנטלום יכולות לגרום לגידולים בגוף ולכן יש לטפל בהן בהתאם. 

למרות זאת, לטנטלום שימוש בהשתלות בגוף, מכיוון שהוא לא מגיב עם נוזלים בגוף.
לומן

לומן (סימול מקובל lm) הוא יחידת מידה פוטומטרית למדידת עוצמת אור. לומן נגזרת מיחידות מערכת היחידות הבינלאומית ומשמשת לצורך מדידות של עוצמת האור שנקלט על ידי עין אנושית.
ללומן אפשר להגיע דרך מדידת הכמות הכוללת של האור הנראה שנפלט בזווית מוגדרת ממקור או ממקורות אור מסוימים.

בין לומן ללוקס

ההבדל בין יחידת הלומן לבין יחידת הלוקס (lx) הוא שלוקס לוקח בחשבון את האזור שעליו שטף ההארה מתפרס. בשטף הארה, להבדיל מ"הארה", לוקחים בחשבון את כיוון האור הנפלט אל העין ומבדילים בין אורכי גל שונים, בעוד שבהארה מודדים את כמות האור הכוללת.
לוקס מוגדר כמספר הלומנים למ"ר, או בצורה מתמטית: . כך, אם שטף של 1000 לומן מתרכז לשטח של מטר רבוע אחד, הוא מאיר את אותו מטר רבוע בעוצמה של 1000 לוקס. אם אותם אלף לומן יאירו שטח של עשרה מטרים רבועים, הם יפיקו עוצמת אור 100 לוקס בלבד.
מנורה אחת שמפיקה 12 אלף לומנים מסוגלת להאיר בצורה תקינה מטבח ממוצע בעוצמה של כ- . כדי להאיר אזור גדול יותר, יש צורך בכמה מנורות כאלו או במקור אור חזק יותר.
גרהאם יאנג

ילדות ונעורים

יאנג נולד בצפון לונדון לפרד ובסי יאנג. כשלושה חודשים לאחר לידתו נפטרה אמו בעקבות סיבוכים של דלקת ריאות ומספר שנים לאחר מכן נישא האב בשנית.
יאנג היה תלמיד טוב בעל יכולות אנליטיות יוצאות דופן וחיבה למדעים מדויקים. כנער מתבגר תחביבו העיקרי היה כימיה, והוא הרבה לקרוא אודות רעלים והשפעתם על המערכת העצבית.
בשנת 1961 החל יאנג לרכוש כמויות קטנות של אנטימון ו-Digitalis, מבתי מרקחת שונים באזור מגוריו בתואנה שהוא זקוק להם לשם הכנת פרויקט בית ספרי. את הרעלים ערבב יאנג עם המזון שהוגש בארוחות המשפחתיות בעודו סוקר את השפעתם על בני הבית. בהדרגה, חלה הסלמה במצבם הבריאותי של אמו החורגת, אביו ואחותו. יאנג הקפיד לתעד את מינון הרעלים מדי יום ביומן מחקר שניהל.
לאחר חודשים רבים בהם סבלה מכאבי בטן עזים, נפטרה אמו החורגת של יאנג כתוצאה מההרעלה המתמשכת. זמן קצר לאחר מכן החל אביו של יאנג לגלות תסמינים דומים. ויני, דודתו של יאנג, אשר התוודעה למשיכתו לכימיה ולרעלים מסוכנים החלה לחשוד שהוא אחראי לתחלואות בני המשפחה. הוא נעצר ב-23 במאי 1962 לאחר שאביו אושפז בבית החולים. בחקירתו הודה יאנג בן ה-15 כי הרעיל באופן שיטתי את אביו, אחותו וחבר נוסף מבית הספר במשך זמן רב. הרשויות התקשו למצוא ראיות נגדו ולהעמידו למשפט בגין רצח אמו החורגת כיון שגופתה נשרפה.
בעקבות הודאתו ובהמלצת בית המשפט, נשלח יאנג לאשפוז במוסד פסיכיאטרי לעבריינים לתקופה של 15 שנים. שהייתו במקום הייתה תחת פיקוח מזכיר המדינה לביטחון פנים בבריטניה. בזמן היותו במוסד המשיך יאנג לקרוא מאמרים רבים אודות רעלים מסוכנים שונים וערך בסתר ניסויים על חוסים אחרים וצוות בית החולים. יאנג שוחרר מהמוסד לאחר כתשע שנים בהמלצת פסיכיאטר אשר קבע כי הוא הגיע להחלמה מלאה ואינו מהווה עוד סכנה לציבור.

חייו הבוגרים

לאחר שחרורו בשנת 1971, הועסק יאנג כאפסנאי במפעל ייצור לעדשות אינפרה אדומות מתליום עבור הצבא הבריטי. המוסד הפסיכיאטרי אמנם סיפק למעסיקיו של יאנג הערכות וחוות דעת אודות תהליך השיקום הארוך שעבר, אולם אלו לא כללו מידע על אופי הפשעים שביצע. יאנג הבין ששפר עליו מזלו. לא רק שהצליח להערים על רופאיו ושוחרר מוקדם מן הצפוי, כעת גם הייתה לו נגישות מלאה למלאי הרעלים במקום עבודתו. הוא החל להגיש לחבריו לעבודה תה מהול בתליום. חודשים מספר לאחר מכן, חלה מנהלו הישיר, בוב איגל, ונפטר בנסיבות מסתוריות. תוך זמן קצר התפשטה מגפה במפעל. תסמיניה העיקריים כללו בחילות, סחרחורות וכאבי בטן חזקים אשר הובילו לא פעם לאשפוז ממושך. בהנהלה סברו כי מדובר בווירוס חולף, ועבר זמן מה עד שהאמת יצאה לאור.
במהלך החודשים הבאים הרעיל יאנג בשיטתיות כ-70 בני אדם במקום עבודתו. מחליפו של איגל, מנהלו הישיר הקודם של יאנג, חלה גם הוא עם כניסתו לתפקיד, אך למזלו התפטר תוך זמן קצר. עובד נוסף, פרד ביגס, חלה ואושפז בבית חולים בלונדון במחלקה הנוירולוגית ותוך זמן קצר נפטר גם הוא, והפך לקרבנו השלישי והאחרון של יאנג.
משפכנים אוסטרלים

מאפיינים

המשפכנים האוסטרלים הם שוכני קרקע בגודל 1–5 ס"מ. הם בעלי צבעים כהים ועמומים, "שריון" קטן ונוצץ על הגב ובעלי מצבטים ענקיים המלאים בארס. כשהם מותקפים הם מתרוממים באיום ומציגים את הכליצרות הארסיות בדומה לטרנטולות. הכשתם יכולה לחדור איברים וצפרוניים ולהסתיים גם במוות.
הם חיים במחילות דמויות משפך ומכאן שמם. מינים אחרים מטפסים על עצים או בין סלעים וטורפים יצורים קטנים שאינם מבחינים בהם, בעיקר חרקים או עכבישים אחרים. למינים רבים במשפחה זו ארס קטלני לבני אדם.
ג'י הנליוס

קורות חיים

ג'י הנליוס נולדה ב-22 בדצמבר 1998 בבוסטון, מסצ'וסטס. אביה הוא שוודי. היא עברה למיין בגיל 3 והתחילה לשחק בגיל צעיר.

ביוגרפיה

התפרסמה לראשונה בשנת 2009 כאשר שיחקה בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה "האנה מונטנה" ששודרה בערוץ דיסני, ובכיכובה של מיילי סיירוס, וכאשר שיחקה בסדרה "תנו לסוני צ'אנס" באותו ערוץ ,שם גילמה את דמותה של דקוטה קונדור, ילדה בת 9 אשר מנצלת את מעמדה של אביה בתור מנהל האולפנים. בשנת 2010 בסרט "מדריך בהפרעה" סרט מקורי של ערוץ דיסני, וכן, שיחקה בסרט "החיפוש אחר הכפות של סנטה", גם הוא סרט של ערוץ דיסני.
בשנת 2017 שיחקה לצד זואי דויטש בסרט הדרמה הבלשי "לפני שאפול" בבימויה של ריי רוסו-יאנג.
עברונה (אתר מקראי)

עַבְרוֹנָה הוא אתר מקראי, ונזכר בתורה כאחת מתחנות בני ישראל בעת נדודיהם במדבר בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען.
בספר במדבר, פרק ל"ג, פסוקים ל"ד-ל"ה, כתוב: "וַיִּסְעוּ, מִיָּטְבָתָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעַבְרֹנָה: וַיִּסְעוּ, מֵעַבְרֹנָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעֶצְיֹן גָּבֶר...".

זיהוי המקום

בתיאור המסע המקראי מופיעה תחנה זו בין יטבתה ובין עציון גבר ולכן נמצא שהמקום שכן בקרבת חוף אילת. אולם זיהויו המדויק תלוי בזיהויה של יטבתה השנוי במחלוקת. החוקרים הנוטים לזהות את יטבתה עם עין ע'צ'יאן, מזהים את עברונה עם עין א-דפייה, כ-15 ק"מ מצפון לאילת, והוא מעיין קטן שמימיו מכילים אחוז ניכר של גפרית וטעמם תפל (אך הם ראויים לשתיה). אחרים נוטים לזהות את יטבתה עם ביר טבה וואדי טבה במרחק של 10 ק"מ מדרום לאילת ולפי זה מקומה של עברונה בקצהו הצפוני מערבי של מפרץ אילת. באזור אילת החדשה.
M32

היסטוריה

M32 התגלתה ב-29 באוקטובר 1749 על ידי האסטרונום הצרפתי גיום לה ז'נטיל, בזמן שצפה בגלקסיית אנדרומדה והיא הגלקסיה האליפטית הראשונה שהתגלתה. לה ז'נטיל תיאר אותה כערפילית קטנה בקוטר זוויתי של דקת קשת אחת. שארל מסיה צפה בה בשנת 1757 ובשנת 1764 כלל אותה בקטלוג מסיה ותיאר אותה כ"ערפילית עגולה ללא כוכבים בקוטר של כשתי דקות קשת". ויליאם הרשל ציין בשנת 1833 כי הערפילית בהירה יותר במרכזה מאשר בשוליה. בשנת 1864 האסטרונום הבריטי ויליאם הגינס ביצע מדידות ספקטרוסקופיות וציין כי הספקטרום של M32 דומה לזה של גלקסיית אנדרומדה.
בשנת 1944 הצליח האסטרונום וולטר באד במצפה הר וילסון לצפות בכוכבי הגלקסיה וזיהה שהגלקסיה מאוכלסת בכוכבים זקנים יחסית שבהירותם דומה לבהירות של הכוכבים בגלקסיית אנדרומדה, ומכך הסיק שהן בערך באותו המרחק. בשנת 1988 נצפתה בגלקסיה נובה שהגיעה לדרגת בהירות 16.5 על ידי מצפה הכוכבים ליק.

מאפיינים

M32 נמצאת במרחק של כ-2.5 מיליון שנות אור ממערכת השמש ונצפית על הרקע של שולי גלקסיית אנדרומדה. מדידות שנעשו לאורה של M32 לא הראו סימני בליעה על ידי ענני גז ולכן נראה ש-M32 קרובה יותר מגלקסיית אנדרומדה. מסתה של M32 כ-3 מיליארד מסות שמש - כ-2.5 פרומיל ממסתה של גלקסיית אנדרומדה. בהירותה הנראית של M32 היא מדרגה 8.1, עוצמת ההארה שלה היא פי 300 מיליון מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל שלה מתאים לסוג ספקטרלי G3.
ל-M32 צורה אליפטית כאשר לציר המשני אורך של כ-80% מאורכו של הציר הראשי. בדומה לגלקסיות אליפטיות אחרות, כוכבי M32 הם ברובם כוכבים זקנים ולא ניתן למצוא בה אזורי H II בהם מתרחשת יצירת כוכבים חדשים וגם אין בה צבירים פתוחים. רוב הכוכבים הם בעלי מסה בינונית או נמוכה יחסית, שכן הכוכבים המסיביים הפכו מזמן לננסים לבנים או התפוצצו כסופרנובה. גם הכוכבים הצעירים יותר בגלקסיה הם בני למעלה מ-2 מיליארד שנים ויש להם מתכתיות גבוהה יחסית, בניגוד לכוכבים הזקנים יותר שמתכתיותם נמוכה. כמו כן התגלו ב-M32 מספר ערפיליות פלנטריות ונובות, אך עד היום לא נצפתה בה אף סופרנובה.
הגרעין של M32 הוא גדול ומסיבי בהשוואה לגלקסיות ננסיות. מסתו כ-100 מיליון מסות שמש וצפיפותו כ-5,000 כוכבים לפרסק מעוקב - סדר גודל דומה לגרעין של גלקסיית אנדרומדה עצמה. כמו כן הרכב האוכלוסייה של M32 אופייני יותר לגלקסיות אליפטיות גדולות מאשר לגלקסיות אליפטיות ננסיות ואין בה כלל צבירים כדוריים. מנתונים אלו עולה האפשרות ש-M32 הייתה בעברה גלקסיה אליפטית גדולה, שבשל קרבתה לגלקסיית אנדרומדה הגדולה ממנה, איבדה את כוכביה החיצונים ואת הצבירים הכדוריים שהקיפו אותה.
M32 נעה במהירות של קצת יותר מ-200 ק"מ לשנייה בכיוון מערכת השמש. בקיזוז מהירות השמש סביב מרכז שביל החלב, נראה ש-M32 נייחת ביחס למרכז שביל החלב, בעוד גלקסיית אנדרומדה (הנמצאת מאחוריה) נעה במהירות של כ-100 ק"מ בשנייה לכיוון שביל החלב, כלומר M32 וגלקסיית אנדרומדה מתקרבות זו אל זו במהירות של כ-100 ק"מ בשנייה.
אתר (כימיה)

אתרים (Ethers) הם קבוצה של תרכובות אורגניות. חומרים ידועים רבים הם אתרים, כשהידוע בהם הוא דיאתיל אתר, הקרוי לעיתים בפשטות אתר, אחד החומרים הראשונים ששימשו להרדמה רפואית.
החומר משמש גם כסם שנצרך בשאיפה, ומשרה הרגשה כללית של אופוריה, ופגיעה קשה ביכולת המוטורית והקוגניטיבית.

מבנה

אתרים מורכבים משתי שרשראות פחמימניות המחוברת יחדיו באמצעות אטום חמצן. החיבור, הנקרא קשר אתרי או קבוצת אתר, מיוצג באופן כימי כך: R'-O-R. ה-R מייצגת כל שרשרת פחמימנית שהיא, וה-'R מייצגת אף היא כל שרשרת פחמימנית שהיא, אשר עשויה להיות שונה מהשרשרת הראשונה או זהה לה.

תכונות

האתרים קוטביים במקצת בשל 2 זוגות האלקטרונים הלא קושרים באטום החמצן, היוצרים מטען חלקי בצידם וכיפוף בקשר C-O-C בזווית של כ 110°, המשמר את הדיפול. קוטביות זו מאפשרת לאתרים יצירת קשרי מימן, ולכן האתרים מסיסים במים. האתרים קוטביים יותר מאלקאנים וקוטביים פחות מכהלים, אסטרים או אמידים. 
אתרים טבעתיים (לעומת אתרים אליפטים), כדוגמת טטרה הידרו פוראן, בעלי מסיסות גבוהה, משום שהמטען החלקי השלילי באזור אטום החמצן חשוף יותר ליצירת קשרי מימן. 
מולקולות אתר לא יוצרות קשרי מימן בינן לבין עצמן ולכן טמפרטורות הרתיחה של אתרים נמוכות מאלו של האיזומרים הכוהליים שלהם (למשל דימתיל אתר רותח ב 23°C- והאיזומר אתנול ב78°C), ההפרש בטמפרטורות הרתיחה הולך וקטן ככל שהשרשרת הפחמנית ארוכה, בשל הגדלת השפעתן של אינטראקציות הואן דר ואלס ביחס לקשרי המימן.

שמות

למתן שמות לאתרים ראו מונחון IUPAC. נסכם בקצרה: השרשרת הקצרה מבין השתיים מקבלת תחילית המציינת את מספר אטומי הפחמן בה ואת הסיומת -אוֹקסי. השרשרת הארוכה נקראת בדיוק כפי שהייתה נקראת לו הייתה אלקאן נפרד.
האתר הפשוט ביותר הוא מתאוקסימתאן. הוא מורכב משתי "שרשראות" זהות, כשכל אחת מהן היא בעצם קבוצת מתיל (CH₃).
בנוסף לשיטת IUPAC קיימת שיטה למתן שמות טריוויאליים לאתרים. השימוש בשמות אלו נפוץ יותר ביום-יום. בשמות הטריוויאליים נקראת כל אחת משתי השרשראות כקבוצת אלקיל (שוב, לפי מספר אטומי הפחמן שבה: מתיל (1), אתיל (2), פרופיל (3) וכן הלאה), והשם מקבל את הסיומת אתר. אם שתי השרשראות זהות, משתמשים בתחילית די-. מתאוקסימתאן, למשל, מכונה באופן טריוויאלי דימתיל אתר (או באופן מיושן יותר: אתר דימתילי). מתאוקסיאתאן יכונה באופן טריוויאלי אתיל מתיל אתר.
רייניסדראנגר

רייניסדראנגר (באנגלית: Reynisdrangar) הם צוקי בזלת המתנשאים לגובה 66 מטרים מעל פני הים וממוקמים סמוך לעיירה ויק, העיר הדרומית ביותר והגשומה ביותר באיסלנד.
בשנת 1991 דורג החוף הסמוך לצוקים כאחד מעשרת החופים הלא-טרופיים היפים ביותר בעולם. ייחודו של החוף הוא שצבע החול שבו הוא שחור.
האגדה מספרת כי שני טרולים ניסו למשות מהים את הספינה שלהם, אך כשעלה אור היום - שניהם התאבנו והפכו לצוקים.
בקיץ ישנן במקום מושבות קינון גדולות של תוכי ים אטלנטי.
סירופ סוכר

היסטוריה

באנגלית תיכונה שדוברה באנגליה בימי הביניים, שימש המושג "סירופ סוכר" (Triacle) לתיאור חומר רפואי טבעי שנועד לשמש כטיפול נוגד רעלים, הכשות נחשים ומחלות שונות. המושג עבר גלגולים רבים, והוא נבע מהמילה הצרפתית העתיקה triacle, שנבעה מהמילה הלטינית וולגרית triacula, שנבעה מהמילה הלטינית theriaca, שהגיעה מהמילה היוונית θηριακή ‏(thēriakē), שהיא צורת הנקבה של θηριακός ‏(thēriakos), שמשמעה "לטפל בחיות ארסיות", משמעות שהגיעה מהמילה θηρίον ‏(thērion), שפירושה "חיית פרא".

בתרבות

בספרו של לואיס קרול "עליזה בארץ הפלאות" מספר העכבר לעליזה על שלוש עלמות הגרות בתחתית הבאר. העכבר מציין כי מדובר בבאר של סירופ סוכר. הכובען המטורף מסביר לעליזה כי כשם שמוציאים מים מבאר מים כך מוציאים סירופ סוכר מבאר סירופ סוכר. עליזה מביעה ספקות בקיום באר מעין זו, ובסיפור זה מבקר קרול את האמונה במעיינות מרפא, מאחר שבאנגלית הביטוי "באר סירופ סוכר" (Treacle Well) הוא ביטוי המציין מעיין מרפא.
מתאם אקראי

מתאם אקראי או "קשר אקראי" בסטטיסטיקה הוא מצב שבו ישנו מתאם בין שני משתנים, על אף שאין ביניהם בפועל קשר סיבתי. שני המשתנים עשויים להיות חופפים (כלומר, קשורים מבחינה סטטיסטית), אך לא קשורים זה לזה סיבתית משום שהקשר הסטטיסטי ביניהם נגרם על ידי משתנה שלישי. במקרים מסוימים, המתאם אינו נמצא בתצפית המקורית, אך נוצר בגלל האופן שבו מעובדים הנתונים ("ארטיפקט"). 
דוגמה טיפוסית למתאם אקראי יכולה להיות המקרה של פשיעה וצריכת גלידה. בין שני המשתנים הללו יש מתאם טוב, מה שעשוי להוביל למסקנה השגויה שיש ביניהם קשר סיבתי. למעשה, המתאם אקראי ונובע ממשתנה שלישי – חום. דוגמה טובה נוספת היא ההיגד הבא, מבית מדרשו של מארק טוויין: "בגדים עושים את האדם, אנשים עירומים משפיעים מעט מאד, אם בכלל, על האירועים בעולם". המתאם כמובן נובע ממשתנה שלישי, אזורי המחיה של אנשים עירומים.
דוגמה נוספת היא "הקשר המובהק" הבא:  
התחממות כדור הארץ היא תוצאה ישירה של הירידה במספר הפיראטים בעולם, קשר המגובה אף בגרפים מתאימים. ברור לכל כי מאז המאה ה-19 ירד מספר הפיראטים, וכן כי עלתה ההתחממות הגלובלית, אך ברור גם כי אין שום קשר בין שני נתונים אלה. טענה זו היא, אגב, אחד מאמונות הדת הפארודית פסטפריאניזם, ומטרתה ללמד אנשים חשיבה ביקורתית בכל הנוגע לסטטיסטיקה.
הקישור השגוי הזה בין שני משתנים שאינם קשורים נפוץ בסטטיסטיקה כאשר מנסים להסביר תופעה כזו או אחרת שלא ניתן לשחזרה בניסוי (לדוגמה, צריכת גלידה ופשיעה).
ישראל בן אמיתי

ביוגרפיה

בן אמיתי (במקור הנדין) נולד ב-22 בנובמבר 1922 בפתח תקווה, הצטרף לאצ"ל ב-1942 בעקבות אחיו מרדכי ציפורי, השתתף בפעולות רבות באזור המרכז ומילא בו תפקידי פיקוד. ב-1944 הוגלה על ידי שלטונות המנדט לסודאן, קניה ואריתריאה, הוא שהה בגלות 4 שנים, במהלכן היה ממתכנני מבצעי הבריחה ממחנות המעצר, והשתתף בבריחה הגדולה ב-1946 דרך מנהרה, עד שנתפס.
ב-1948 התגייס לצה"ל, עבר קורס קציני מרגמות ושירת במלחמת העצמאות כמפקד מחלקה בגזרת ירושלים ובמבצע חורב, ב-1949 מונה למפקד גדוד מרגמות כבדות בחטיבת שריון. ב-1952 עבר לחיל התותחנים ומונה למפקד גדוד 334, גדוד מרגמות כבדות בחטיבת גולני. ב-1956 מונה למפקד תותחנים פיקודי בפיקוד הצפון ופיקד על סדרת קרבות נגד הסורים כולל פעולת התגמול בתאופיק. ב-1960 מונה לסגן קצין תותחנים ראשי.
ב-1961 מונה לקצין תותחנים ראשי ושירת בתפקיד זה עד לאחר מלחמת ששת הימים. הוא פעל לבניית מערך תותחנים מתנייע ולקליטת תותח מתנייע 155 מ"מ שהורכב בישראל מהוביצר צרפתי 155 מ"מ מודל 50 על תובת טנק M4 שרמן. השתחרר משירות הקבע ב-1968. במלחמת יום הכיפורים שירת במילואים כמפקד התותחנים של מרחב שלמה.
לאחר שחרורו מונה למנהל הראשון של המכון להשכלה בנגב (לימים אוניברסיטת בן-גוריון בנגב) ונכנס לתפקידו במרץ 1969.
היה בעל תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה מטעם השלוחה התל אביבית של האוניברסיטה העברית.
נישא ליהודית מוזר, חברת האצ"ל ולזוג נולדו ארבעה ילדים. בינואר 1981 בנם הבכור, אודי, שהיה סגן מפקד טייסת F16, נהרג בתאונת אימונים במהלך טיסת אימון לקראת הפצצת הכור הגרעיני בעיראק.
שמואל בן קיקי

הרב שמואל בן קיקי (ה'תר"ב – ה'תרע"ט;  1842 – 1919) היה משורר, פייטן, רב ואב בית דין בטבריה וממנהיגי הקהילה היהודית בעיר.

ביוגרפיה

נולד ברבאט שבמרוקו בשנת ה'תר"ב (1842) לרב דוד בן קיקי, שהיה מנכבדי ומנהיגי הקהילה.
בהיותו כבן שלוש עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בעיר טבריה. בהיותו נער צעיר התייתם מאביו, והוא חונך בישיבות רבני טבריה. בבחרותו התפרסם בשקידתו בתורה, ונהג מפעם לפעם לכתוב שירים וחרוזים, ועקב כך התפרסם כדרשן ומליץ. בהגיעו לפרקו, נישא לחנה בת הרב יוסף דוד אבולעפיה, ראש הרבנים בטבריה.
מלבד עיסוקו בתורה היה מעורב רבות בצרכי הקהילה, וכיהן שנים רבות כמזכיר כולל רבי מאיר בעל הנס. בשנת ה'תרנ"ג נשלח לראשונה על ידי רבני העיר לשמש כשד"ר עבור הכולל בקרב קהילות תוניס וטריפולי, ומאז נשלח פעמיים נוספות. שנות שליחותו השתרעו בערך בין השנים ה'תרנ"ג – ה'תרנ"ז, (1893 -1897), ולאחר מכן בין השנים ה'תרס"ד  ה'תרע"א (1904 – 1911) לערך.
בשל חיבתו הגדולה לספרים אצר לו ספרייה גדולה שהייתה מוכרת בעיר, אך בעת השיטפון בטבריה (ב-14 במאי 1934) נהרסה רובה ככולה.
היה חבר בבית הדין של העיר בראשות הראב"ד הרב יעקב הכהן סקלי, וחתימתו מופיעה על רבים מפסקי בית הדין, הסכמות לספרים וכרוזים מטעם רבני טבריה באותה תקופה. לאחר פטירת הרב יעקב הכהן סקלי התמנה תחתיו לאב בית הדין, כשלצידו כיהנו דדיינים הרב יהודה רבוח, הרב יעקב חי זריהן והרב אליהו ילוז.
מלבד פסיקת הלכה עסק גם בהרבצת תורה, ובין תלמידיו ניתן למצוא אף את הרב יעקב חי זריהן, שלימים התמנה לרב הראשי של טבריה.
הרב בן קיקי נודע גם בשל היותו משורר ופייטן, והשאיר אחריו בכתב יד ספר שלם של פיוטים ושירים. אחד מפיוטיו, המבוסס על י"ג העיקרים, נדפס בספר "שופריה דיעקב" של תלמידו הרב זריהן.
נפטר בטבריה בג' טבת ה'תרע"ט (1919) כבן שמונים, ונטמן בבית הקברות בעיר.

בניו

בנו הראשון, דוד, נפטר בצעירותו. גם בנו השני, אליהו, נפטר בחיי אביו בעת היותו שליח מטעם קהילת טבריה בביירות. ילדים נוספים שלו: חיים, רבקה, יהודה ועוד.
רודה

היסטוריה

המועדון הוקם לראשונה ב-27 במאי 1962 בעקבות מיזוג בין קבוצת "רודה ספורט" ל"ראפיד" .
הקבוצה זכתה באליפות הלאומית הראשונה שלה בעונת 1955/1956, מה שאיפשר לה לשחק לראשונה באירופה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1956/1957, אז הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת הכוכב האדום בלגרד מיוגוסלביה.
בעונת 1975/76 הפסידה בגמר הגביע ההולנדי ובעונת 1976/1977 שיחקה בגביע אירופה למחזיקות גביע, אז הודחה כבר בסיבוב הראשון מול קבוצת אנדרלכט מבלגיה. 
היא התמודדה בעונת 1980 בגביע האינטרטוטו והוגרלה לבית עם פורטונה דיסלדורף מגרמניה, סטנדרד ליאז' מבלגיה ונשאטל גזמאקס משווייץ אך סיימה במקום האחרון בבית עם מאזן של ניצחון יחיד, תיקו אחד וארבעה הפסדים. 
בעונת 1988/1989 שוב סיימה כסגנית מחזיקת הגביע והיא שיחקה בגביע אירופה למחזיקות גביע וגברה בסיבוב הראשון על קבוצת ויטוריה דה גימארייש מפורטוגל ובסיבוב השני גברה על קבוצת מטאליסט חארקוב מברית המועצות אך הפסידה ברבע הגמר לצסק"א סופיה הבולגרית.
בעונת 1990/1991 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א אך הודחה כבר בסיבוב הראשון מול קבוצת מונקו.
בעונת 1994/1995 סיימה כסגנית אלופת הולנד ובעונת 1996/1997 שוב התמודדה במפעלים האירופיים אך הודחה כבר בסיבוב הראשון של גביע אופ"א מול קבוצת שאלקה 04 הגרמנית. 
בעונת 1996/97 זכתה לראשונה בגביע המדינה ובעונת 1997/1998 הגיעה אחת ההצלחות הגדולות של רודה במפעלים האירופיים (וגם אחת התבוסות הגדולות ביותר שידע הכדורגל הישראלי בכל ימיו). בסיבוב הראשון של גביע אירופה למחזיקות גביע התייצבה רודה מול קבוצת הפועל באר שבע. המשחק הראשון שנערך בישראל הסתיים בתבוסה "מינימלית" 1-4. הסיבה לכך שתבוסה זו נחשבת למינימלית היא העובדה שמשחק הגומלין, שנערך בהולנד הסתיים בהתרסקות של באר שבע שנגמרה בלא פחות מ-10-0, התבוסה הגדולה ביותר של קבוצה ישראלית אי פעם במפעלים האירופיים. רודה עצמה המשיכה לסיבוב השני וגברה על פרימוריה מסלובניה אך הודחה ברבע בגמר נגד ויצ'נצה מאיטליה.
בעונת 1999/2000 שוב זכתה בגביע הולנד והקבוצה שיחקה בגביע אופ"א. היא גברה בסיבוב הראשון על שחטאר דונייצק האוקראינית אך הפסידה בסיבוב השני לקבוצת וולפסבורג מגרמניה. בעונה שלאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע אופ"א אך הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי אינטר ברטיסלבה הסלובקית. בעונה שלאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע אופ"א, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת פיילקיר מאיסלנד וכן עברה בסיבוב השני את קבוצת מכבי תל אביב הישראלית עם ניצחון 4-1 בהולנד והפסד 2-1 בישראל. בסיבוב השלישי גברה רודה על ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית אך הפסידה בסיבוב הרביעי לקבוצת מילאן האיטלקית.
בעונת 2004 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו אך הודחה בסיבוב השלישי על ידי קבוצת סלובן ליברץ מצ'כיה. בעונת 2005 חזרה הקבוצה לאינטרטוטו ועברה בסיבוב השלישי את סלובן ליברץ, כנקמה על העונה הקודמת, אך הודחה בחצי הגמר מול ולנסיה מספרד.
בסיום עונת 2013/2014 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה ההולנדית, ובכך סיימה תקופה של 41 שנות משחק רציף בליגה הבכירה. עונה לאחר מכן חזרה לליגה הבכירה. בעונת 2017/2018 ירדה הקבוצה פעם נוספת לליגת המשנה.
Freenode

שמות ערוצים

ב־IRC התקשורת מתנהלת בדרך כלל בערוצים. שם ערוץ מתחיל כרגיל בסולמית (#). רשת Freenode מאפשרת לכל אחד לרשום ערוצים כדי למנוע השתלטות עליהם. אולם היא באופן כללי שומרת שמות "רגילים" (שמתחילים בסולמית אחת) לפרויקטים אמיתיים באותו שם. כמו כן אסור לרשום שם שמתחיל בשם של פרויקט קיים ללא הסכמת אותו הפרויקט. ערוצים שלא שייכים לדברים שהם פרויקטים רשמיים, מקבלים תחילית של שתי סולמיות (##).
לדוגמה: הערוץ של פרויקט ויקיפדיה הוא #wikipedia. יש לא מעט ערוצים אחרים שקשורים לוויקיפדיה, כגון #wikipedia-de בגרמנית. הערוץ לדיבורים על פילוסופיה נקרא ##philosophy עם שתי סולמיות מכיוון שזה אינו פרויקט מוגדר.

המרכז לפרויקטים מבוזרים

המרכז לפרויקטים מבוזרים (Peer-Directed Projects Center, בקיצור PDPC) הוא מלכ"ר שהוקם בשנת 2002 ומיועד להוות ישות משפטית שתוכל לטפל בענייני רשת Freenode.

השרתים

בניגוד לרשתות IRC אחרות,] רשת Freenode אינה סתם אוסף של שרתים. כל השרתים ברשת מנוהלים על ידי אנשי הרשת.
במקור השתמשה הרשת בתוכנת השרת היפריון, אולם בתחילת 2010 היא עברה להשתמש בשרת משלה בשם ircd-seven.
המשטרה הפדרלית של מקסיקו

היסטוריה וארגון

המשטרה הפדרלית במתכונתה הנוכחית הוקמה ב-1998 מתוך משטרת המניעה הפדרלית שקדמה לה ונוסדה ב-1989. המשטרה הוקמה בהמלצת נשיא מקסיקו ארנסטו סדיו שכיהן בשנים 1994–2000. מטרת הקמת הארגון הייתה לחדד ולייעל את המאבק בפשיעה הגוברת. עם הזמן גדל תקציב הארגון בד בבד עם הרחבת סמכויותיו. המשטרה הפדרלית אחראית כיום על משטרת התנועה, נאבקת בפשעי כלכלה שונים ואחראית גם למאבק בהגירה לא חוקית. בנוסף אחראית המשטרה גם לאבטחת התחבורה במקסיקו, נמלי תעופה ותחנות אוטובוס שונות. חקירת פשעים פדרליים היא תפקיד שנטלה לידיה סוכנות החקירות הפדרלית של מקסיקו שהפכה למשרד משטרת החקירות המקסיקני.
המקור האלוהיסטי

המקור האלוהיסטי (באנגלית:  Elohist source, או בקיצור כמקור E) הוא אחד מארבעת עורכי המקרא לפי תורת המקורות.

מאפייני המקור האלוהיסטי

המקור האלוהיסטי מכנה את האל בשם אלוהים, וזאת עד סיפור התגלות האל למשה בתוך הסנה. לעומת המקור היהוויסטי המכנה את האל בשם "יהוה".  על-פי המקור האלוהיסטי התגלות האל למשה היה רגע מכריע מבחינה תאולוגית, שכן זו פעם ראשונה שמתגלה האל לאנושות, באמצעות משה, בשמו המפורש: 
וַיֹּאמֶר עוֹד אֱלֹהִים אֶל מֹשֶׁה כֹּה תֹאמַר אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל יְהוָה אֱלֹהֵי אֲבֹתֵיכֶם אֱלֹהֵי אַבְרָהָם אֱלֹהֵי יִצְחָק וֵאלֹהֵי יַעֲקֹב שְׁלָחַנִי אֲלֵיכֶם זֶה שְּׁמִי לְעֹלָם וְזֶה זִכְרִי לְדֹר דֹּר.
— שמות ג', י"א-ט"ו
. מכאן ואילך נוקט מחברו של מקור זה בשם אלוהים ובשם המפורש יהוה לסירוגין.
המקור האלוהיסטי גם מציג את סיפור נדודי בני ישראל במדבר בצורה שונה מהמקור היהוויסטי והמקור הכהני.