גדר חיה (ספר)

שם הספר

בראיון לעיתונאית מיה סלע הסבירה רביניאן מדוע בחרה בשם "גדר חיה": "כי זה מאיר יפה את נושא הגבולות שהוא אלמנט מרכזי בסיפור, איך שהן חיות בנו, הגדרות התודעתיות, הפיזיות, הממשיות, המדומות. וגם כי צימוד המלים הזה, 'גדר חיה', פתאום שמעתי את המתח הדרמטי, את הסכנה שאורבת בו. גבול שאין בו ביטחון, שאף פעם אין בו נחת, שעלול לנוע פתאום או לקום עליך או להיעלם".

זוגיות בין יהודיה  למוסלמי

במרכז הספר נמצא קשר זוגי בין יהודייה למוסלמי. זוגיות בין יהודייה לגוי או בין גוי ליהודייה, ובפרט נישואים כאלה, אסורים בהלכה. בתשובה לשאלה איך היו מגיבים הוריה לו ידעו על הקשר בינה ובין חילמי עונה ליאת: "הם היו תולים אותי על העץ הכי גבוה בתל אביב", והשואלת מחדדת: "תלייה על עץ זה לא סתם 'ההורים שלי יהרגו אותי', תלייה על עץ זה עונש פומבי, זה עונש ראווה". גם המחשבה על תגובות החברים הישראלים מטרידה את ליאת. חילמי, לעומתה, אינו מוטרד מקשר זה, ומציג את ליאת בפני אחיו הבא לבקרו.
חרף ההבדלים הלאומיים בין ליאת לחילמי, בחורף הניו-יורקי הקר משותפים להם הגעגועים לארצם המשותפת החמה.
קשרים בין-דתיים מופיעים לא מעט בספרות העברית, בכללם בסיפורים "מאחורי הגדר" מאת ח"נ ביאליק, "האדונית והרוכל" מאת ש"י עגנון, "העבד" מאת יצחק בשביס זינגר "חצוצרה בוואדי" מאת סמי מיכאל, "המאהב" מאת א"ב יהושע, "יסמין" מאת אלי עמיר ו"אינתא עומרי" מאת סמדר הרצפלד.

כתיבת הספר

"גדר חיה" הוא הרומן השלישי של דורית רביניאן, והוא יצא לאור בשנת 2014, 15 שנים לאחר הרומן השני שלה, "החתונות שלנו". בשנת 2001 החלה רביניאן לכתוב רומן, אך לאחר חמש שנים גנזה אותו. ב–2006 יצא לאור ספר ילדים פרי עטה, "אז איפה הייתי אני?"
רביניאן תיארה את כתיבת הספר:
"כתבתי את 'גדר חיה' במשך שש שנים. תך אל תך רקמתי בו את הרגשות הכי עדינים, ליטשתי אותם מילה במילה עד שיתנגנו, עד שיצטיירו בקווים הכי צלולים הדימויים, ותמונת העולם, ומהלכי הנפש של הגיבורים, כד שיזדהר לב הרעיון שפיתחתי בו באלף בבואות".
בתחילת הספר מופיעה ההודעה הסטנדרטית על כך שכל קשר בין העלילה והדמויות לאירועים במציאות הוא "מקרי בלבד". שמו של האמן הפלסטיני חסן חוראני (حسن حوراني ‏, 1974–2003) אינו מוזכר בעלילת הספר, וגם לא במבוא ובאחרית-הדבר שלו, אך יש יסוד להנחה שעלילת הרומן מבוססת על שנות חייו האחרונות. מעיד על כך מכתב פרידה שכתבה רביניאן לחוראני בעיתון הגרדיאן ב-2004. בראיון אמרה רביניאן שבראשית כתיבתו של "גדר חיה" כתבה על אדם שהכירה בניו יורק ב–2002: "הוא היה אמן פלסטיני שחי כמה שנים בברוקלין והכרנו דרך חבר משותף", אך בהמשך הכתיבה: "רק כשהשתחררתי מהמחויבות לעובדות והתרחקתי מאיך שהדברים קרו במציאות, חזרה גם החדווה, הרגשתי שאני נחלצת מהמצר הזה, שהייתי כלואה בו כמה שנים".

אי-הכללת הספר בתוכנית הלימודים

שלמה הרציג, האחראי על לימודי הספרות ברמה מוגברת של חמש יחידות לימוד בחינוך הממלכתי, וועדת המקצוע, בראשות פרופ' רפי וייכרט מאוניברסיטת חיפה, המליצו לכלול את הספר במסגרת לימודי החובה במגמת ספרות מוגברת. המזכירות הפדגוגית של משרד החינוך דחתה המלצה זו. אחד מנימוקי הדחייה היה ש"בגיל ההתבגרות אין ראייה מערכתית הכוללת שיקולים של שמירת הזהות של העם ומשמעות ההתבוללות". דורית רביניאן העירה על כך: "הנושא של הספר - והסיבה שפסלו אותו במשרד החינוך - זו החרדה היהודית במרחב הערבי. חושבים שאם מונעים מנפשותיהם הרכות של ילדים רומן שמתמודד עם אזור הדמדומים בין החיים היהודיים לחיים הערביים, אז מעלימים את הבעיה". ההחלטה ספגה ביקורת, בין השאר מהסופרים סמי מיכאל, א"ב יהושע, מאיר שלו, יהודית רותם, יובל שמעוני, חיים באר ואלי עמיר. מאידך, שר החינוך נפתלי בנט גיבה את ההחלטה, בנימוק שישנם ספרים ראויים רבים ולא צריך לכלול ברשימת ספרי החובה לבגרות דווקא ספר המציג את חיילי צה"ל כפושעי מלחמה סאדיסטים, ומציג רומן של אסיר ביטחוני פלסטיני עם ישראלית. אתר "סרוגים" ביקר את הספר גם על תיאור "עישון חשיש כמעשה לגיטימי". 
ועדת החינוך של הכנסת קיימה דיון בנושא "פסילת משרד החינוך של הספר "גדר חיה" – רומן בין יהודיה לערבי". יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי אמר: "מערכת החינוך צריכה לחנך לאי התבוללות, ולא צריך להתנצל על כך. לא הייתי מכניס למערכת החינוך הערבית ספר על רומן בין נערה ערבייה וחייל צה"ל." מנהלת אגף חברה ורוח במשרד החינוך, דליה פניג, אמרה: "עכשיו לראשונה שליש מהתוכנית פתוח לחלוטין בשיקול התלמיד, בניגוד לעבר. [...] ההתלבטות הייתה אם להכניס את הספר ל-70 אחוז מהחומר הנותרים, שהם חובה. החלטנו שהעיתוי, שהוא כפצע פתוח, אינו מאפשר זאת. היצירה מאוד עכשווית, ויש יצירות אחרות שעוסקות ביחסים של יהודים עם לא יהודים ולא הוצאו מהרשימה."
בעקבות פרסום הפרשה הספר חזר לראש רשימת רבי המכר (לאחר שכבר שהה שם שבועות אחדים בעת שיצא לאור) והוצאת עם עובד הודיעה על הדפסת מהדורה גדולה נוספת.