google/wiki40b huggingface dataset:
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-32

התסריט הטוב ביותר

ג'וליה – אלווין סרג'נט

המוזיקה הטובה ביותר

מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה – ג'ון ויליאמס
בבית של פיסטוק

עלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של פיסטוק (ספי ריבלין) וידידו רגע (ציפי מור). פיסטוק הוא אדם תמהוני חביב ומגושם המתגורר בבית קטן ומוזר על ראש גבעה ורגע הוא בובה שהפכה לילד. בנוסף, התוכנית הכילה גם פינה של בובה בשם "פלטיאל ממגדיאל" וסדרה נוספת עם בובות מהולנד בשם סיפורימפו אשר דובבו לעברית.

הפקה

הסדרה הופקה בתקציב נמוך משמעותית מסדרת האם "רגע עם דודלי". למעט פרקים מיוחדים היא צולמה רובה ככולה באולפני הטלוויזיה החינוכית ברמת אביב. החל מעונתה השנייה, זו הייתה ההפקה הראשונה של הטלוויזיה החינוכית שצולמה בצבע.
רבים מפרקי הסדרה שצולמו בשחור-לבן נחשבים כיום לאבודים, מאחר שהם לא עברו שימור ולא הועברו מהסרטים המקוריים לפורמט דיגיטלי מודרני.
שיר הפתיחה של התוכנית נכתב על ידי לאה נאור, הולחן על ידי נורית הירש, ובוצע על ידי אילנית.
פגאסוס איירליינס

היסטוריה

ב-1 בדצמבר 1989 שני עסקים בשותפות עם אייר לינגוס החלו בהקמת חברת תעופה בשם "פגאסוס איירליינס". החברה החלה את פעילותה ב-15 באפריל 1990 עם שני מטוסי בואינג 737-400. באותה שנה, כשפלשה עיראק לכווית, נפגעה קשות התיירות הטורקית והחברה לא התפתחה.
בשנת 1992 התאוששה התיירות בטורקיה והחברה רכשה מטוס בואינג 737-400 נוסף ואף חכרה שני מטוסי איירבוס A320. בשנת 1994 מכרה אייר לינגוס את חלקה לבנק טורקי, כך שהחברה הפכה להיות חברה טורקית.
בשנת 1997 הזמינה החברה עוד מטוס בואינג 737-400 ומטוס בואינג 737-800 וכך הפכה להיות החברה הטורקית הראשונה שהזמינה מטוסי בואינג מהדור החדש. בנוסף חתמה על הסכם חכירה של 10 מטוסי בואינג 737-800. בנובמבר 2005 הזמינה החברה עוד 12 מטוסי בואינג 737-800.
בשנת 2008 הטיסה החברה 4.4 מיליון נוסעים.

פעילות החברה בישראל

נכון לדצמבר 2018, החברה מפעילה 21 טיסות שבועיות בין נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן לנמל התעופה בן-גוריון. בנוסף מפעילה החברה 2 טיסות שבועיות מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה, וטיסה שבועית אחת מנמל התעופה דלמאן.
לואיס קראסנר

חייו

לואיס קראסנר נולד בעיר צֶ'רקָאסי שבדרום-מערב רוסי (אוקראינה), בנם של שרה והארי קראסנר. בגיל 5 הגיע לארצות הברית. בשנת 1922 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של ניו אינגלנד והמשיך להשתלם אצל לוסיאן קָאפֶּה (Lucien Capet) בפריז, אוטאקאר שבצ'יק (Otakar Ševčík) בפִּיסֶק שבצ'כוסלובקיה, וקרל פלש בברלין. הקריירה הקונצרטית שלו החלה באירופה, שם דחף לביצוע הקונצ'רטי של יוסף אחרון ואלפרדו קאזלה. 
בשנת 1935 הזמין אצל אלבן ברג קונצ'רטו לכינור וניגן אותו בביצוע בכורה באפריל 1936 בברצלונה, בניצוח הרמן שרכן. בדצמבר 1940 ניגן בביצוע בכורה את הקונצ'רטו לכינור של ארנולד שנברג, עם לאופולד סטוקובסקי ותזמורת פילדלפיה. בין המלחינים האמריקאים שאת יצירותיהם ניגן בביצועי בכורה היו רוג'ר סשנס, הנרי קוול ורוי האריס.
קראעסנר פרש מהופעות סולו והיה הקונצרטמייסטר של התזמורת הסימפונית של מיניאפוליס בשנים 1944–1949. מ-1949 עד 1972 כיהן כפרופסור למוזיקה באוניברסיטת סיראקיוז. בשנת 1976 הצטרף לסגל המורים של קונסרבטוריון ניו אינגלנד למוזיקה ושל מרכז המוזיקה של ברקשייר.
לואיס קראסנר מת בשנת 1995, בן 91.
נס כוחות ההגנה של אוסטרליה

התקנים

הנס הוא טריקולור - כחול כהה, אדום וכחול בהיר, המייצגים את הצי המלכותי, צבא היבשה ואת חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בהתאמה. במרכז הנס משובץ סמל כוחות הביטחון בזהב. הסמל מורכב מעוגן, חרבות מוצלבות ועיט פרוש כנפיים לייצוגן של שלוש הזרועות, בתחתית הסמל משובץ בומרנג ומעליו כוכב חבר העמים.
מנחם הכהן

ביוגרפיה

הכהן נולד בירושלים, לחוקר הרב מרדכי הכהן. הוא למד בתלמוד תורה "עץ חיים" ובישיבת חברון והוסמך לרבנות. בצבא שירת בנח"ל. היה העורך הראשי של כתב-העת של הרבנות הצבאית "מחניים", ושימש קצין טקסים דתיים. בשנים 1955–1956 שירת כרב צבאי בחיל הים. היה עוזרו של הרב שלמה גורן ונלווה אליו בקרב על אל-קובה ברצועת עזה, ובשחרור הכותל המערבי במלחמת ששת הימים. מ-1967 עד היום הוא מכהן כרב תנועת המושבים ובשנים 1968–1977 כיהן גם כרב ההסתדרות הכללית.
הכהן היה מראשי תנועת "העובד הדתי". שימש כיו"ר סיעת העובד הדתי בהסתדרות וכיהן בוועדה המרכזת של ההסתדרות כנציג סיעה זו. עם הצטרפותה של "העובד הדתי" לסיעת המערך ולמפלגת העבודה כיהן מנחם הכהן בכנסת מטעם מפלגת העבודה בשנים 1974–1988, והיה פעיל במוסדות מפלגת העבודה. בשנים 1986–1988 עמד בראש ועדת משנה של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת למצב הגיוס של תלמידי ישיבות. ועדה זו ציינה בממצאיה, שמאז "המהפך" ב-1977 שיעור תלמידי הישיבה הפטורים מגיוס עלה בקצב מהיר. בין המלצות הוועדה, שלא יצאו לפועל, היא המליצה כי רק 3% מכלל בני שנתון גיוס חרדיים יוכלו להצטרף להסדר "תורתו אומנותו".  
הרב הכהן מחזיק בתפיסת עולם דתית מתונה ובעמדות יוניות בשאלת הסכסוך הישראלי-פלסטיני. 
ב-1976 ייסד הכהן את "המרכז למורשת היהדות על-שם פנחס ספיר" שבעיר העתיקה בירושלים, המשמש לסמינרים ולמפגשי לימוד לקהל מגוון, והוא עומד בראשו גם היום. 
בשנים 1998–2011 שימש כרב הראשי ליהדות רומניה.
נמנה עם מערכת האנציקלופדיה "בריטניקה לנוער". במשך עשרות שנים התגורר בשכונת הלל ברמת גן, וכיום מתגורר בירושלים. בשנת תשע"ט-2019 זכה באות עיטור "יקיר ירושלים".

משפחתו

הכהן נשוי לפרופ' דבורה הכהן, היסטוריונית מאוניברסיטת בר-אילן. אחיו הם הרב שמואל אבידור הכהן והרב פרופ' פנחס פלאי. סבו הוא הרב אברהם צבי שור, ששימש כאב בית דין לחסידים בירושלים. ילדיו: מירון הכהן, רשם האגודות השיתופיות; פרופ' אביעד הכהן, דיקן המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט; ד"ר חגית הכהן-וולף, פסיכולוגית ארגונית.
הבעיה השלישית של הילברט

הבעיה

בעיקרו של דבר, מושגי השטח והנפח הם מושגים השוואתיים. אם שתי צורות מישוריות מורכבות מאותם מרכיבים (למשל, ריבוע בעל צלע 1, ריבוע בעל צלע 2 ומשולש שווה-צלעות בעל צלע 2), אז הן בוודאי בעלות אותו שטח, גם אם המרכיבים מחוברים זה לזה בדרכים שונות. עוד לפני סוף המאה ה-19 הוברר שכל שני מצולעים (פשוטים) שיש להם אותו שטח, אפשר לפרק למספר סופי של מרכיבים, שאותם אפשר לסדר בזוגות חופפים (לתיאור מלא של ההוכחה ראו הערך חידות חיתוך והרכבה).
דוגמה פשוטה לעובדה זו אפשר לראות בנוסחה לשטח מקבילית. אם קודקודי המקבילית הם ABCD והגובה מהקודקוד A פוגע בצלע CD בנקודה H (שבתוך הצלע), אז אפשר לפרק את המקבילית למשולש ישר-זווית AHD וטרפז ישר-זווית ABCH. כאשר מחברים את המשולש מצדו האחר של הטרפז, על ידי הסעת המשולש AHD למשולש שקודקודיו BRC, מתקבל מלבן ABRH בעל אותו גובה ואותו בסיס כמו המקבילית. בהיפוך הסדר, אפשר לטעון ששוויון השטחים בין המלבן ABRH למקבילית ABCD נובע מכך שכל אחד מהם אפשר לפרק לטרפז ומשולש, כאשר שני הטרפזים ושני המשולשים חופפים זה לזה. דוגמה זו עשויה להטעות, משום שלא תמיד יפגע הגובה בנקודה שבתוך הצלע. כאשר מכלילים את הרעיון שהוצג כאן, יש צורך להפעיל את תכונת ארכימדס של המספרים הממשיים: אם צועדים בפסיעות שאורכן קבוע וחיובי, אפשר להגיע רחוק ככל שרוצים, ובלבד שמספר הצעדים גדול מספיק. גם כאשר למלבן ומקבילית יש אותם בסיס וגובה (ולכן אותו שטח), לא תמיד אפשר לפרק אותם לשני מרכיבים החופפים זה לזה בזוגות; תכונת ארכימדס מבטיחה, עם זאת, שתמיד יהיה קיים פירוק סופי.
הילברט מייחס את הבעיה השלישית לגאוס, שתהה האם האפשרות להסביר כל שוויון של נפחים באמצעות פירוק למרכיבים, בדומה לשוויון של שטחים: האם כל שני פאונים שווי נפח אפשר לפרק למספר סופי של מרכיבים חופפים. באופן מסורתי, שוויון נפחים הוסבר באמצעות תהליכי מיצוי שדרשו פירוק למספר גדל והולך של מרכיבים, באופן שמתקרב בסופו של דבר להליכי החישוב של האינטגרל המסוים. הילברט חשד שלא ניתן להפטר מן המרכיב האינסופי, ולכן ניסח את הבעיה השלישית באופן שלילי, כפי שהוצג במבוא. (הילברט דרש בנוסף שהפאונים לא יהיו ניתנים לפירוק חופף, אפילו אחרי שמוסיפים לכל אחד מהם אותם מרכיבים חופפים).
למרות הניסוח הפשוט לכאורה, מדברי המבוא של הילברט לבעיה מובן שהוא מעוניין בשאלה עקרונית: מהן האקסיומות הנחוצות להוכחת טענות בגאומטריה של המרחב. מבחינה זו, הבעיה מצטרפת לבעיה הראשונה, השנייה, הרביעית והששית, שכולן עוסקות ביסודות האקסיומטיים של המתמטיקה.
חדשות היום הזה (תוכנית טלוויזיה)

היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור ב-28 במאי 2017, בהגשת אמיר איבגי, אשר עזב זמן קצר קודם לכן את תאגיד השידור הישראלי על רקע פיצול התאגיד. מאז מאי 2017 משודרת התוכנית בימים א'-ה' ב-23:00, ואורכה כ-40 דקות.
התוכנית כוללת טור דעה אישי של המנחה, ראיונות ושיחות עם כתבי הערוץ.
ב-11 ביוני 2018 פורסם כי התוכנית צפויה לזוז לשעה 18:00 בערב, ואת מקומה בשעה 23:00 תתפוס תוכנית סיכום היום בהגשת ליטל שמש. ב-29 ביולי עברה התוכנית לשעה 18:15.
ב-8 בנובמבר ירדה התוכנית מהאוויר בשל נתוני רייטינג נמוכים ואת מקומה תפסה "כולם ב-20" המשודרת בשעה 18:00.
קורנית דיגיטל

היסטוריה

קורנית הוקמה במאי 2002 על ידי היזם הסדרתי משה נור והמהנדסים, יוצאי חברת סאיטקס, עופר בן צור, אבי שטרלינג וגנדי רוסין. בשנת 2003 קיבלה החברה מענק מלשכת המדען הראשי במשרד התעשייה והמסחר לצורך פיתוח המדפסת. בשנת 2005, החלה החברה למכור את מוצריה. במרץ 2007, חברת EFI (שייסד אפי ארזי), קנתה 11% ממניות החברה תמורת 3.5 מיליון דולר, כמו כן הוקם מפעל בקריית גת לפיתוח ולייצור הדיו למדפסות.
בשנת 2010, ההכנסות השנתיות של קורנית הגיעו ל–9 מיליון דולר, והיא תכננה לגיוס הון בבורסה של תל אביב לפי שווי חברה של 84 מיליון שקל, אך ביקושים נמוכים הובילו לביטול ההנפקה. בשנת 2011, נכנסה  קרן פורטיסימו להשקעה בקורנית. הקרן השקיעה 16 מיליון דולר, קיבלה בתמורה 70% ממניות החברה, והפכה לבעלת השליטה בה.
קורנית הונפקה לראשונה בנאסד"ק באפריל 2015 לפי שווי של 308 מיליון דולר.
בשנת 2017, חתמה קורנית על הסכם עם חברת הקמעונאות האמריקאית אמזון, במסגרת ההסכם מספקת קורנית מערכות דפוס, דיו ושירותי תמיכה להדפסה בהתאמה אישית של עיצובים על חולצות לפי דרישה.
המשטרה הפלסטינית

היסטוריה

המשטרה הפלסטינית הוקמה ב-1994 על ידי יאסר ערפאת ככוח שיטור לאומי, כחלק מהסכם קהיר, שהתירו לרשות הפלסטינית להחזיק בכוח שיטור עצמאי. המשטרה הפלסטינית אחראית לאכיפת החוק בתחומי הרשות הפלסטינית. נשיא הרשות הפלסטינית דאז, יאסר ערפאת, מינה בשנת 1994 את עאזי ג'וואלי למפקד הראשון של המשטרה הפלסטינית.
מאז עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה בשנת 2007, אחראית המשטרה הפלסטינית רק על שטחי הרשות הפלסטינית ביהודה והשומרון, וכוחות השיטור של החמאס מבצעים את משימותיה ברצועת עזה. בין השנים 2007 ל-2010 זכתה המשטרה הפלסטינית לסיוע כספי של האיחוד האירופי בסך 100 מיליון דולר, שהופנו לשיקום כוחותיה ולפתיחה מחדש של 37 תחנות משטרה בשטחי הרשות.
בשנת 2010, עם כניסתו לתוקף של חוק המלחמה בשחיתות ברשות הפלסטינית, הוחל דגש רב יותר על מאבק בפשיעה הכלכלית, ובהלבנת הון. בסיוע משימת משטרת האיחוד האירופי ברמאללה, אורגנה מחלקה ללוחמה בפשיעה הכלכלית, שמייעצים לה מומחים לפשיעה כלכלית מאיטליה].
המקבילים הישראלים למשטרה הפלסטינית הם קציני מנהלת תיאום וקישור הגזרתיים והמנהל האזרחי במתאם פעולות הממשלה בשטחים.

תיאום ביטחוני עם ישראל

ביהודה ושומרון מתקיים תיאום ביטחוני שוטף ורציף בין גורמי הביטחון הישראליים למנגנוני הביטחון הפלסטיניים. התיאום הוא אינטרס הדדי, בעזרתו משמרים את הסדר והביטחון הביטחוני באזור יהודה ושומרון. שני הצדדים מקיימים מפגשים משותפים, ימי עיון והשתלמויות משותפות. לאחר השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007 הופסק לחלוטין התיאום הביטחוני, בהתאם למדיניות הממשלה. בין החודשים ינואר לאוקטובר בשנת 2009, המשטרה הפלסטינית הסגירה לידי צה"ל, משטרת ישראל והמנהל האזרחי כ-232 אזרחים ישראלים אשר נכנסו לתחומי הרשות הפלסטינית תוך הפרת צו אלוף.
לאחר הקמת המשטרה הפלסטינית ולצורך התיאום והשיתוף קוימו מפגשים בינה לבין משטרת ישראל. והוקמו משרדי קישור ותיאום אשר מהם יצאו גם הסיורים המשותפים. כל סיור כלל ג'יפ מג"ב ובו שוטר מחוזי ושלושה שוטרי מג"ב, וכן ג'יפ של המשטרה הפלסטינית. על שני הג'יפים הורכבו פנס מהבהב בצבע ירוק ודגל כתום. מחוז ש"י העביר מניסיונו למשטרה הפלסטינית, נערכו ביקורים במעבדות זיהוי פלילי במטה הארצי, הועברו השתלמויות אכיפת תנועה והפעלת מד מהירות לייזר וכנסים בנושא סמים. משלחת פלסטינית אף ערכה סיור לימודי במשך שלושה ימים בכל מחוזות המשטרה.
למרות זאת, היו מקרים שבהם התיאום הביטחוני נפגע. בספטמבר 2000 קצין מג"ב נהרג מירי שוטר פלסטיני במהלך סיור משותף ובעקבות זאת הופסקו הסיורים המשותפים. כמו כן התקיימו אירועים נוספים בהם שוטרים פלסטינים השתמשו בנשקם כנגד ישראלים שלא כדין, אחד המפורסמים שבהם הוא הלינץ' ברמאללה שבוצע בשני חיילים ישראלים בתחנת משטרה פלסטינית.‏ 2 שוטרים היו מעורבים גם בפיגוע הירי בחדרה.
תומאס מיטשל (מאמן)

קריירה

מיצ'ל נולד בדמפריז ועבר לאנגליה בערך בשנת 1867. הוא התמנה לתפקיד המאמן-מזכיר של בלקבורן רוברס ב-1884, והוביל את המועדון לחמש זכיות בגביע ה-FA בין 1884 ל-1891. הוא עזב את בלקבורן ב-1896 והצטרף לוולוויץ' ארסנל ב-1897, לאחר שהנהלת ארסנל החליטה למנות מאמן מקצועי בעקבות ההפסד למילוול בגביע ה-FA. ישנה מחלוקת האם הוא המאמן הראשון או השני בהיסטוריה של ארסנל; באתר האינטרנט הרשמי של ארסנל מוזכר סם הוליס בתור המאמן הראשון, אך לפי מקורות היסטוריים אחרים הוליס היה מאמן הכושר של ארסנל ומיצ'ל הוא אכן המאמן הראשון - טענה הזוכה לחיזוק על ידי ההיסטוריה הרשמית של ארסנל.
מיצ'ל נחשב למאמן המקצועי הראשון ללא קשר למידת האחריות שהייתה להוליס. אולם, הוא החזיק במשרתו רק במשך עונה אחת, ולמרות שהמועדון הגיע למקום החמישי בליגה השנייה בסיום עונת 1897/1898, הוא עצמו והשחקנים שהחתים לא נשארו זמן רב בארסנל. מיצ'ל התפטר מתפקידו ב-10 במרץ 1898, ומאוחר יותר חזר לבלקבורן רוברס.
פוזה (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת בניו יורק, בתקופת 1987–1988, ועוקבת אחרי חייהן של מספר דמויות המהוות חלקים שונים בחברה הניו יורקית, בהם עובדי תאגידי דונלד טראמפ החיים אורח חיים יוקרתי, וכן תושבי מנהטן תחתית המשתייכים לסצנת התרבות הלהט"בית, ובפרט - ריקודי ה-Vogue והנשפים.‏

פיתוח

ב-16 במרץ 2017, הוכרז כי FX הזמינה מההפקה פרק פיילוט. הפיילוט נכתב על ידי ראיין מרפי, בראד פלצ'וק, וסטיבן קנלס, אשר כולם לימים יפיקו את הסדרה לצד נינה ג'ייקובסון, בראד סימפסון ושרי מארש. חברות הפקה שהיו מעורבות ביצירת הפיילוט כללו את FX Productions ואת אולפני הטלוויזיה של Fox21. ליומי מלדונאדו ודניאל פולנקו יהיו הכוריאוגרפיות של סצנות מסיבות הנשף של הסדרה. מאוחר יותר הוכרז כי ג'נט מוק ו-Our Lady J הצטרפו לצוות הכתיבה של הסדרה ואמורות גם להפיק את הסדרה.
ב-27 בדצמבר 2017, הוכרז כי FX הזמינה מההפקה את העונה הראשונה של הסדרה, בת 8 פרקים. ב-12 ביולי 2018 הוכרז כי הוזמנה גם עונה שנייה של הסדרה.

ליהוק

במרץ 2017, ריאן מרפי וצוותו החלו ללהק את הסדרה. ב-25 באוקטובר 2017, הוכרז כי השחקניות הטרנסג'נדריות אם ג'יי רודריגז, אינדיה מור, דומיניק ג'קסון, היילי סהר, אנג'ליקה רוס והשחקנים הסיסג'נדרים ריאן ג'מאל סוואין, בילי פורטר ודילון בורנסידה לוהקו לתפקידים הראשיים. על פי צוות ההפקה של הסדרה, זהו צוות השחקנים הטרנסג'נדרי הגדול ביותר אי פעם לסדרת טלוויזיה מתוסרטת. הסדרה הייתה אמורה לכלול מעל ל-50 דמויות של טרנסג'נדרים. יום למחרת הוכרז כי אוון פיטרס, קייט מארה, ג'יימס ואן דר ביק וטטיאנה מסלני הצטרפו אף הם לצוות השחקנים הראשי של הסדרה.
ב-27 בדצמבר 2017 פורסם כי מסלני פרשה מהסדרה בעקבות כך שהדמות שהיא אמורה הייתה לגלם שונתה להיות אישה אפרו-אמריקאית בת 50. הדמות לוהקה מחדש, וצארליין וודרד קיבלה את התפקיד.

צילומים

צילומי פרק הפיילוט החלו בניו יורק באוקטובר 2017.‏ צילומי הפרקים הבאים של העונה הראשונה היו אמורים להתחיל בפברואר 2018.‏ מרפי ביים את שני הפרקים הראשונה של הסדרה ומוק ביימה את הפרק השישי, ובכך הפכה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה שאינה לבנה אשר כתבה וביימה פרק של סדרת טלוויזיה אמריקאית.

שיווק

ב-12 באפריל 2018,‏ FX שיחררה את הטיזר הראשון לסדרה. כמו כן, הוכרז כי מועד עלייתה לשידורה של הסדרה נקבע ל-3 ביוני 2018.‏ ב-3 במאי 2018 שוחרר הטריילר הרשמי הראשון.

הקרנת בכורה

ב-17 במאי 2018 התקיימה הקרנת הבכורה העולמית של הסדרה, בהיכל המרשטיין שבמנהטן.

תגובות וביקורות

הסדרה קיבלה תגובות חיוביות בעיקר מצד המבקרים עם הקרנת הבכורה שלה. באתר האינטרנט ‏Rotten Tomatoes‏, אתר דירוג ביקורות, לסדרה דירוג של 96% עם ציון ממוצע של 7.67 מתוך
10, המבוסס על 56 ביקורות. על פי דעת הרוב, הסדרה "טעונה באנרגיה, בשלווה ובביטחון, הסדרה מסתחררת בין שפע אמנותי לבין דרמת סבון נפלא, ומהווה תוספת חדשה וטרייה ללקסיקון של ראיין מרפי". באתר ‏Metacritic‏, שמשתמש בממוצע משוקלל, הוענק לסדרה ציון של 75 מתוך 100, בהתבסס על על דעות של 27 מבקרים, תוך תציון כי "הביקורות [היו] נוחות בדרך כלל."
וילה (מחוז)

היסטוריה

אזור וילה היה אחד המוקדים של תרבות סן אגוסטין (ספ') שהתקיימה במשך אלפי שנים בתקופה הפרה-קולומביאנית. אחת העדויות המובהקות לתרבות הזו היא הממצאים בפארק הארכאולוגי סן אגוסטין שנמצא בקרבת סן אגוסטין בתחומי המחוז. בין העמים שהתגוררו בתחומי וילה בתקופה הפרה-קולומביאנית ניתן למנות את הפיחאו , האנדקי , הילקון (ספ'), הפאס  והטאמה (ספ').
הספרדים החלו לכבוש את האזור במהלך המאה ה-16, אך נאלצו להתמודד עם התנגדות ילידית משמעותית, שהונהגה בין היתר על ידי גאיטנה  מבני הילקון. בסופו של דבר הספרדים התגברו על המרידות והחל הפיתוח הקולוניאלי של האזור. בתחילת המאה ה-17 נוצרה פרובינציית נייבה, שהשתייכה תחילה למלכות המשנה של פרו ומהמאה ה-18 למלכות המשנה של גרנדה החדשה. נייבה הייתה בירתה של הפרובינציה והיא כללה את שטחי המחוז המודרני ועוד חלקים קטנים ממחוזות מודרניים נוספים.
ב-1811 החלו הניצנים של מאבק העצמאות הקולומביאני והוקמה הפדרציה של הפרובינציות המאוחדות של גרנדה החדשה ונייבה הפכה לאחת החברות בפדרציה, אך כעבור שנים ספורות, ב-1816, האימפריה הספרדית השתלטה על האזור מחדש.
בסופו של דבר רפובליקת קולומביה הגדולה כעבור מספר שנים. האזור השתייך למחלקת קונדינמרקה (שכללה את שטחי קולומביה ופנמה המודרניות). לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה ופרובינציית נייבה נוסדה מחדש. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והאזור השתייך למדינת קונדינמרקה, עד שב-1861 פוצלה ממנה מדינת טולימה שכללה את שטחי המחוזות המודרניים טולימה ווילה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המשיכו להתקיים באותה מתכונת. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והמדינה הפכה למחוז טולימה שכלל את אותם השטחים.
ב-1905 פוצל מחוז וילה ממחוז טולימה. בשנים שלאחר מכן היה ניסיון לשנות את השם למחוז נייבה, אך השם החדש וילה התקבע. המחוז קרוי על שם ההר נבדו דל וילה, הר הגעש הגבוה ביותר בקולומביה שנמצא במשולש הגבולות של מחוזות וילה, טולימה וקאוקה.

כלכלה

כלכלת המחוז מסתמכת על ענפים שונים, בהם חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, בננה, קפה, תירס, שעועית, דורה, קקאו, קנה סוכר, מניהוט וטבק, גידול מקנה, דיג, תעשייה וכרייה.
ג'וקר

ג'וקר (אנגלית: Joker) הוא קלף משחק מיוחד שנמצא ברוב חפיסות הקלפים המודרניות או במשחקי מא-ג'ונג. לרוב ישנם שני ג'וקרים בכל חפיסה. בחלק ממשחקי הקלפים, ייחודו של הג'וקר הוא בכך שהוא יכול לייצג כל אחד משאר קלפי החבילה, לפי בחירת השחקן. במשחקים אחרים, מוציאים את הג'וקרים מהחבילה והם אינם משתתפים במשחק.
איורי הג'וקרים מגוונים ומשתנים בהתאם ליצרן החפיסה ובהתאם לתקופה בה יוצרו. לעיתים קרובות מופיע הג'וקר בדמות ליצן החצר. לעיתים מופיעה על הקלף האות S על גבי האות U, דבר שמפורש תכופות באופן שגוי כסימן $ (סימן דולר). הג'וקר מושווה לעיתים תכופות לקלף "השוטה" מתוך קלפי טארוט.
דמות האויב של באטמן – "הג'וקר" מבוססת על פי קלף משחק זה.
ברברה מיקליץ' טיורק

ביוגרפיה

טיורק נולדה בלובליאנה לאב מהנדס ואם מיקרביולוגית, במהלך נעוריה גרה תקופה בסודאן ולמדה שם בבית ספר קתולי.
ב-1975 פגשה את דנילו טיורק בעת שעבדה כספרנית באומות המאוחדות, שנה לאחר מכן הם נישאו ונולדה להם בת.
ב-2006 הפכה לגברת הראשונה של סלובניה כשבעלה נבחר לנשיא המדינה, ב-2008 הייתה נוכחת בביקור הרשמי הראשון של מנהיג סלובניה מאז עצמאותה של המדינה, עת ביקרו בארמון המלוכה הבריטי, ובאותה שנה גם השתתפה בביקור בבית הלבן.
ב-2010 הנחתה כנס אודות מתנדבים בתחום הרפואה והשירותים החברתיים.
ב-2011 נכחה בטקס הפתיחה של אולם הקונצרטים הארפה (Harpa) ברייקיאוויק.
שצ'רצוב

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1332, ובמחצית השנייה של המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1870, תחת שלטון פולין הקונגרסאית, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, בשל השתתפות תושביו במרד ינואר.

יהודי שצ'רצוב

יהודים ישבו בכפר מסוף המאה ה-18, ועד המחצית השנייה של המאה ה-19 השתייכו יהודי היישוב לקהילת לאסק. בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 פגעו ביישוב מספר שריפות גדולות, שהסבו נזק חמור במיוחד ליהודי המקום.
בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות של אגודת ישראל, ונמנו בו 1,513 יהודים, למעלה משליש מתושביו.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, העלו אלו באש את בית הכנסת המקומי ואת רוב בתי היהודים ביישוב. בשל ההרס הרב, נמלטו רוב יהודי היישוב לזלוב ולבלחטוב הסמוכות. קבוצה קטנה של יהודים שעוד נשארה בכפר גורשה כעבור זמן מה גם היא לבלחטוב. גורלם של יהודי הכפר ביישובים אלו היה כגורל יתר היהודים בהם.
סת' רוגן

קורות חיים

רוגן נולד בוונקובר שבקנדה להורים יהודים, אשר הכירו בקיבוץ בית אלפא בישראל. למד 6 שנים בבית ספר תלמוד תורה בוונקובר. הפעם הראשונה שרוגן העלה מופע סטנד-אפ בילדותו הייתה במחנה מרים של תנועת הנוער הבונים דרור.
רוגן הכיר את שותפו לכתיבה אוון גולדברג בשיעורי הכנה לטקס הבר מצווה, וכבר בגיל 14 כתבו ביחד את התסריט לסרטו העתידי "סופרבאד - חרמן על הזמן". בגיל 25 צילמו את הסרט עם השחקנים ג'ונה היל ומייקל סרה. הסרט זכה לביקורות חיוביות והצלחה בקופות.
רוגן נשר בגיל 16 מבית הספר ועבר להתגורר בהוליווד למטרת קריירת משחק וכתיבה. בהמשך, חבר למפיק ג'אד אפאטו, המשתף אותו בקביעות בסרטיו. כמו כן, כיכב בסדרה "זרוקים ויורמים", אף היא בהפקתו של אפאטו.
ב-2011 רוגן נישא לשחקנית האמריקאית-יהודייה לורן מילר. השניים הכירו כשעבדו יחד ב"מופע של עלי ג'י", והחלו לצאת בשנת 2004. מילר זוכה לעיתים להופעות קצרות בסרטיו של רוגן.
בראיונות שנערכו עמו, רוגן אמר שהוא אוהב מאוד את סדרות האנימציה "סאות' פארק" ו"משפחת סימפסון". בעקבות ראיונות אלה רוגן כתב ביחד עם שותפו לכתיבה אוון גולדברג שני פרקים ל"משפחת סימפסון".
רוגן הוא גם סטנדאפיסט ותסריטאי, ואף כתב תסריטים לחלק מהסרטים בהם השתתף, ומספר פרקים בתוכנית של סשה ברון כהן: "המופע של עלי ג'י", בעונה שעליה רוגן וצוות הכותבים אף היו מועמדים לפרס אמי.
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "חי בסרט", שביים, הפיק ושיחק בו בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו.
ב-2019 דובב את דמותו של פומבה בסרט הלייב אקשן "מלך האריות".
משאית

מנוע

משאיות משתמשות במנועים שונים בגדלים והספקים שונים. רוב המשאיות הקלות (ליתר דיוק התת-משאיות) בארצות הברית משתמשות במנוע בנזין אך כמעט כל המשאיות הבינוניות והכבדות משתמשות במנוע דיזל (מנוע המונע באמצעות סולר ולא בנזין). רוב המשאיות הכבדות משתמשות במנוע טורבו דיזל בעל ארבע פעימות עם מצנן ביניים. משאיות שטח ענקיות משתמשות במנועי קטרים כגון מנוע דיזל V12 בן שתי פעימות של דטרויט דיזל.
במשאיות רבות בארצות הברית, המנוע שמותקן במשאית מיוצר על ידי חברות אחרות, המתמחות במנועים, כגון קטרפילר או קאמינס. יוצאות מן הכלל הן המשאיות של וולוו מאק דאף ואיווקו, וכן משאיות מרצדס עם מנוע דיזל של מרצדס-בנץ המיוצר על ידי החברה האם.
מנועי משאיות פועלים בסל"ד נמוך בדרך כלל, לא יותר מ-2,000 סיבובים לדקה, ומכוונים להשגת מומנט מרבי על חשבון פיתוח מהירות סופית.

תמסורת

משאיות קטנות משתמשות בתיבות הילוכים דומות לאלו של מכוניות פרטיות, אוטומטיות או ידניות. משאיות כבדות יותר משתמשות בתיבות ידניות, בדרך כלל, ואלו מחוזקות על מנת לעמוד במומנט הגדול של מנועיהן.
תיבות הילוכים אמריקאיות אופייניות הן בנות 10, 13 או 18 הילוכים. כיום הולך ומתגבר השימוש בתיבות אוטומטיות גם במשאיות כבדות, הודות להתקדמות בטכנולוגיית המנועים ותיבות ההילוכים. המספר הרב של ההילוכים נדרש על מנת לאפשר מגוון של יחסי העברה, המאפשרים ניצול מלא של כוחו הרב של מנוע המשאית. לעיתים יש אף מספר הילוכים אחוריים ו"חצאי הילוכים".

חקיקה ותקינה

באירופה נהוגה הגבלת מהירות למשאיות וכן איסור עקיפה בכבישי אגרה.
ב-2015 משרד התחבורה בישראל החליט לאמץ את התקינה בנושא הגבלת המהירות אך להחיל אותה על משאיות חדשות בלבד. לא קיימת מגבלה על עקיפת משאיות אלא רק הנחיה.
פנחס הירשפרונג

ילדותו

פנחס הירשפרונג נולד בעיירה דוקלה שבגליציה המזרחית לחיים ולאמו בת הרב דוד צבי (טעביל) זהמאן. למד תורה אצל סבו הרב, חבריו ללימודיו היו רבי יעקב לייזר (לימים האדמו"ר מפשעווארסק), וכן רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ולאחר מכן למד בישיבת חכמי לובלין שם הפך לתלמידו המובהק של רבי מאיר שפירא מלובלין.
כאשר הגיע לגיל בר מצווה פרסם את פרי למדנותו בספר "פרי פינחס", והחל לערוך מאסף חודשי לחידושי תורה, בשם: "אהל תורה". הרב שפירא, מינהו באותה עת לבוחן של תלמידים חדשים שהגיעו לישיבת חכמי לובלין, תפקיד שדרש ידע רב. הוא קיבל סמיכה לרבנות מהרב חנוך אייגש בעל המרחשת, והרב שמואל פירר.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר פלישת הצבא הנאצי אל פולין, נסע לקוֹבֶּה דרך סיביר, ומשם לשנחאי ויחד עם קבוצת תלמידי ישיבת חכמי לובלין המשיכו את לימודם שם, תחת הנהגת רבי שמעון שלום קאליש האדמו"ר מאמשינוב. בשנת תש"א (1941) הגיע לקנדה. את תלאותיו תיאר בזיכרונותיו.

כרב בקנדה

עם הגיעו לקנדה התמנה לרבה של קהילת "עדת ישורון" במונטריאול ולראש ישיבת "מרכז התורה" שהתנהלה ברוחה של ישיבת חכמי לובלין. בהמשך התמנה גם לראש ישיבת תומכי תמימים של חסידות חב"ד במונטריאול, ולמנהל ועד הרבנים וראש בית הדין של קהילת מונטריאול. הוא הוזמן לכהן כרב בקהילות גדולות יותר בלונדון, אנטוורפן ומקומות אחרים אך סירב לכל ההצעות ונשאר במונטריאול.
הרב הירשפרונג היה ידיד קרוב לרב חיים צימרמן, לרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד ולרבי יואל טייטלבוים מסאטמר. המאמר השלישי בספרו של האדמו"ר מסאטמר "ויואל משה", העוסק בלשון הקודש, נכתב כתשובה לרבי פנחס הירשפרונג, שהתלבט לגבי שפת הלימוד במוסדות בית יעקב לבנות. הרב הירשפרונג נמנה בין המתנגדים לנוסחת שטחים תמורת שלום.

למדנותו והערכה כלפיו

הרב הירשפרונג היה ידוע כמתמיד גדול בלימוד ובעל זיכרון יוצא מן הכלל. מכיריו העידו שכל התלמוד היה מונח במוחו כבקופסה. בנערותו העיד עליו הרב שפירא כי הוא ידע 2,200 דפי גמרא בעל פה - שמן ששון מחבריך חלק ה' ע' 272.] תלמידו, הרב נחום אליעזר רבינוביץ', סיפר עליו שהיה זוכר בעל פה את כל התלמוד הבבלי ואת ארבעת חלקי השולחן ערוך.
כאשר הגיע לארץ ישראל ביקר אצלו הפני מנחם מגור ובסיום הביקור נפרד ממנו כשהוא פוסע לאחור, כמו שמתרחקים מארון קודש - דרוש מקור.