google/wiki40b huggingface dataset:
גארואה

היסטוריה

גארואה נוסדה על ידי האמיר הפולי מודיבו אדאמה במחצית הראשונה של המאה ה-19.

דמוגרפיה

בשנת 2005, חיו בגארואה כ-235,996 נפשות. העיר מיושבת בעיקר על ידי העם הפולי.

כלכלה

כעיר הנמל הרביעית בגודלה בקמרון, גארואה היא מרכז סחר גדול במדינה. העיר פותחה כמרכז לסחר בנפט, מלט, ובוטנים שהובאו בספינות בנהר הבנואה, דרך העיירה בורוטו שבניגריה. העיר היא גם מרכז משגשג לתעשיית הכותנה, וממוקמים בה מספר בתי טקסטיל ומפעלים. העיר היא אחת מ-2 המרכזים האדמיניסטרטיביים של חברת הכותנה סודקוטון (צר'). העיר היא גם מרכז לעיבוד עור ודיג.

מבנים

בעיר שוכן מסגד גדול ושמו המסגד הגדול של פומפומרה (Grande Mosqué de Poumpomeré). אצטדיון הספורט הגדול ביותר בעיר הוא אצטדיון רומדה אדג'יה , שמכיל כ-35,000 מקומות ישיבה. יש בעיר גם מספר בנקים וחברות ביטוח, בית חולים, ומכללה.

תחבורה

סמוך לעיר ממוקם נמל תעופה בשם נמל התעופה הבינלאומי גארואה , ובו טיסות לערים דואלה ויאונדה שבקמרון. העיר שוכנת על הכביש המהיר הלאומי 1 (צר'), בצומת בין הערים מרואה ונגאונדרה.
הרחוב הראשי לנסיעה צפונה דרך העיר נקרא "רחוב ז'נדרמריה" (Rue de la Gendarmerie)
מרכז המחקר פיו

היסטוריה

בשנת 1990 ייסדה חברת טיימס מירור (Times Mirror) את מרכז טיימס מירור עבור הציבור והעיתונות (Times Mirror Center for the People & the Press) כפרויקט מחקר, שמטרתו עריכת סקרים על פוליטיקה ומדיניות. אנדרו קוהוט הפך למנהל המכון בשנת 1993, וחברת Pew Charity Trusts הפכה לנותנת החסות העיקרית שלו בשנת 1996. היא שינתה את שמו של המרכז למרכז המחקר פיו עבור הציבור והעיתונות.
בשנת 2004 הקימה Pew Charity Trusts את מרכז המחקר פיו בוושינגטון הבירה. בשנת 2013 סיים קוהוט את תפקידו כנשיא נשיא והפך למנהל-מייסד; ואלן מארי החליף אותו בתור מנהל המרכז. באוקטובר 2014 מונה מייקל דימוק, עובד ותיק של המכון, לנשיאו.
טים הנמן

ביוגרפיה וחייו הפרטיים

טים הנמן בא ממשפחה בעלת רקע ספורטיבי. אביו טוני הוא עורך דין במקצועו, עסק בתחומי ספורט שונים, ביניהם גם טניס וסקווש. אמו, ג'יין, שהייתה מעצבת בגדים, הייתה טניסאית בצעירותה ששיחקה בטורניר ווימבלדון לנוער. היא דחפה אותו ואת אחיו, ריצ'רד ומייקל, לשחק טניס ואף הדריכה אותם. גם שני סביו עסקו בטניס, לרבות סבו הנרי בילינגטון, ששיחק בטורניר ווימבלדון וייצג את בריטניה בגביע דייוויס. גם סבתו שיחקה במסגרת משחקי הזוגות של טורניר ווימבלדון (נשים וזוגות מעורבים).
כשהיה בבית הספר חלה במחלת עצמות, אך למרות זאת המשיך לשחק טניס, ואף זכה במס' תארים בעודו נער, כגון אליפות בריטניה לנוער בקטגוריות היחידים והזוגות. את דרכו כמקצוען החל בשנת 1993 עם הצטרפותו לסבב.
ב-11 בדצמבר 1999 הוא נישא לחברתו, מפיקת הטלוויזיה, לוסי הילד בהמפשייר. ביחד הם ילדו שלוש בנות: רוז אליזבת "רוזי", אוליביה סוזן וגרייס.

סגנון משחק

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ציוד

לאורך מרבית הקריירה שלו, הסתייע הנמן בלבוש של "חברת אדידס", וכך גם בנעלי הטניס של אותה חברה.
מחבטי הטניס שבהם נהג לשחק היו מתוצרת סלזנגר, בשילוב עם גידי Luxilon Big Banger.

קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

גביע דייוויס

לאורך השנים, נטל הנמן חלק משמעותי כחלק מנבחרת גביע דייוויס של בריטניה. מאזנו בטורניר זה הוא 29 ניצחונות אל מול 8 הפסדים במשחקי היחידים, ו-11 ניצחונות אל מול 6 הפסדים במשחקי הזוגות.
על אף מאמציו הרבים ושאיפותיו הגדולות, לא זכה להניף את הגביע. הישג השיא שלו, ביחד עם נבחרתו היה הסיבוב הראשון של הבית העליון.
תמר הרציג

תמר הרציג (נולדה ב-1975) היא היסטוריונית ישראלית של אירופה בעת החדשה המוקדמת, פרופסור מן המניין בחוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב וראש מכון קוריאל ללימודים אירופאיים באוניברסיטה זו.

פועלה האקדמי

הרציג למדה לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בהיסטוריה ובפילוסופיה בשנים (1998-1995), ולתואר שני בהיסטוריה באוניברסיטה העברית בשנים (2000-1998). נושא עבודת המאסטר שלה היה כישוף שטני ומגדר בחיבור Strega מאת ג'אן פרנצ'סקו פיקו דלה מירנדולה. 
את עבודת הדוקטורט כתבה באוניברסיטה העברית בהנחייתם של פרופ' משה סלוחובסקי ומיכאל הד וכן במסגרת שנת מחקר באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון במימון הקרן על שם ג'ורג' ל. מוסה. נושא הדיסרטציה היה תפקידן של נשים מיסטיקניות בתנועת הרפורמה הסבונרולית בין השנים 1498-1545. בשנים (2007-2005) הייתה מלגאית בתר-דוקטורט של קרן יד הנדיב וכן השתלמה בחוג למדע הדתות באוניברסיטת פנסילבניה. 
ב-2007 התמנתה למרצה בכירה בחוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב עם זכייתה במלגת אלון, ובשנת 2015 התמנתה לפרופסור חבר. בשנים (2014-2013) שימשה כעמיתת מחקר במרכז לחקר הרנסאנס של אוניברסיטת הרווארד בפירנצה. בשנת 2012 נבחרה הרציג לקבוצה הפותחת של האקדמיה הצעירה למדעים, מייסודה של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
חברת מערכת של כתב העת Renaissance Quarterly, חברה בוועדה המדעית של מכון המחקר Medici Archive Project בפירנצה, אחראית על תחום ההיסטוריה הדתית באגודה האמריקנית ללימודי הרנסאנס וחברה בוועדה של מדעי הרוח והחברה במוסד ביאליק. מאז שנת 2014 היא עומדת בראש המכון ללימודים אירופיים ע"ש מוריס א' קוריאל באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, הרציג פעילה לקידום שוויון מגדרי באקדמיה הישראלית.

תחומי מחקרה

הרציג מתמחה בהיבטים הדתיים והמגדריים של החיים בעת החדשה המוקדמת. תחומי המחקר שלה כוללים את הרנסאנס האיטלקי, משפטי האינקוויזיציה באיטליה, הרפורמציה הקתולית, מינות וקדושה, החיים במנזר, המרות דת, כישוף, מיסטיקה והיסטוריה של המיניות.

נשים מתנבאות בתנועת הרפורמה הסבונרולית

בנושא זה עסקה הרציג בעבודת הדוקטורט שלה שגרסה מורחבת שלה יצאה לאור כספר באנגלית ובאיטלקית. המחקר התמקד בקבוצות אשר ניסו להביא לרפורמה בחיי הדת והחברה האיטלקיים על פי חזונו של ג'ירולמו סבונרולה, ובחן את התנאים הייחודיים שאפשרו לנשים מיסטיקניות להפוך למנהיגות רוחניות בתנועת הרפורמה בתמיכתם ובתיווכם של שליטים מקומיים וכמרים.

פולחן קדושים, מיסטיקה נשית ורדיפת מכשפות

בספרה השני חקרה הרציג את הזיקות שהתקיימו ערב הרפורמציה בין רדיפת מכשפות, רדיפת קבוצות מינות והיחס כלפי נשים שנחשבו לקדושות עוד בחייהן ואשר על גופן הופיעו סימני הסטיגמטה (פצעי הצליבה של ישו). קשרים אלו נידונו באמצעות דמותו וחיבוריו של האינקוויזיטור ורודף המכשפות הנודע, היינריך קרמר, מחבר פטיש המכשפות.

יחסי יהודים-נוצרים והמרות דת של יהודים באיטליה

מחקריה העכשוויים של הרציג עוסקים בסוגיית המרות-הדת באיטליה. היא כותבת ספר המנתח, בגישה מיקרו היסטורית, את קורותיו של אמן יהודי שנאלץ להתנצר בעקבות הפללתו במשכב זכר בשנת 1491, ודן בתובנות שאפשר להפיק מהמקרה שלו על היחס למיניות, על חיי המשפחה, על יחסי יהודים-נוצרים ועל המרות דת באיטליה הרנסאנסית. מחקר נוסף שלה בוחן את התופעה של יהודיות מומרות שנכנסו למנזרים בעת החדשה המוקדמת.
ילדות גדולות לא בוכות

עלילה

קאטי וסטפי הן שתי נערות וחברות ילדות, קאטי מגיעה מבית קשה יום עם אמה נוירוטית ולעומת זאת סטפי באה מבית מבוסס והרמוני.
יום אחד יוצאות השתיים למועדון לילה והן מבחינות באביה של סטפי שזור בידיה של אישה אחרת שאינה אמה, עקב זאת סטפי מתכננת מסע נקמה נגד טסה, בתה של אותה אישה.
היא שולחת את טסה למבחני בד עבור להקה אך במבחני הבד מתגלה כשרונה בשירה ומתרשמים ממנה, מה שגורם לנקמה להיכשל, לאחר מכן היא שולחת את טסה למפיק סרטים פורנוגרפים שקיבלה את כתובתו מאיבון, חברתה לספסל הלימודים, קאטי הנהיית מודאגת מהתנהגותה האובססיבית של סטפי הולכת אחר טסה ולבסוף מצילה אותה מהמפיק הבא לנצל אותה מינית.
לאחר שאמה של טסה שומעת את אשר התרחש היא הולכת לבית הוריה של סטפי לספר להם זאת, באותו זמן המשטרה מתחילה בחיפוש אחר איבון הנעדרת מביתה, קטי החושדת שהמפיק הפורנוגרפי אשם בכך מספרת למשטרה את כל מה שידוע לה.
קטי מספרת לסטפי שהיא כנראה הצילה את טסה, דבר הגורם למשבר בבית של סטפי, כשקטי מבחינה שספטי לא באה לבית הספר היא הולכת לביתה ומגלה שהיא ניסתה לפגוע בעצמה, קטי מזמינה אמבולנס ובכך סטפי ניצלת.
הסרט מסתיים בכך שהוריה של סטפי משלימים ומשקמים את יחסיהם, אמה של קטי מגלה סוף סוף אהדה כלפי בתה וגם קטי וסטפי משלימו ביניהן.
גראהם פיליפס

קורות חיים

פיליפס נולד בעיר הנופש לגונה ביץ', קליפורניה. אביו הוא עורך דין והיה שופט בית המשפט המחוזי בארצות הברית- לוין פיליפס.
למד בתיכון סנט מרגרט בסן חואן קפיסטראנו, קליפורניה. בסתיו 2012, פיליפס החל ללמוד באוניברסיטת פרינסטון בקליפורניה.
בין השנים 2008–2010 פיליפס היה במערכת יחסים עם זמרת הפופ אריאנה גרנדה.

קריירה

פיליפס החל את קריירת המשחק שלו בגיל 9 והוא מוכר במגוון תפקידי במה, קולנוע וטלוויזיה. במהלך הקריירה של פיליפס הוא השתתף במגוון יצירות טלוויזיה אך את הפרסום הגדול ביותר קיבל עקב השתתפותו בסרט- "בן 10-מרוץ נגד הזמן" ובסדרת הדרמה, האישה הטובה שעל תפקיד זה הועמד לפרסים.
תפקידו הראשון היה בשנת 2002, כשהיה בן 9, אז הופיע פיליפס בתפקיד אורח בסדרה מלך השכונה.
אחרי התפקיד הזה, שהיה נקודת הפתיחה של הקריירה שלו, גילם פיליפס דמויות משניות במספר יצירות.
בשנת 2005 גילם פיליפס את התפקיד הראשי באופרה הנסיך הקטן שעלתה באופרה של ניו יורק במרכז לינקולן. משם המשיך ישירות לגילום קלייד הצעיר בהפקה הראשונה בעולם של האופרה "טרגדיה אמריקאית" במטרופוליטן אופרה. פיליפס פתח וסיים את האופרה בקטעי סולו.
בשנת 2007 השתתף פיליפס בסרט "מבול של צרות", בתפקיד בנו של איש הקונגרס, ג'ורדן בקסטר.
הוא כיכב בסרט בן 10: מרוץ נגד הזמן בתפקיד הדמות הראשית, בן טניסון. הסרט הזה, שזכה לפרסום רב במספר מדינות גרם להרחבת פרסומו של פיליפס.
בשנת 2008 כיכב פיליפס בברודוויי בתפקיד הראשי במחזמר "13", בתפקיד ילד יהודי אמריקאי המנסה להשתלב בכיתה חדשה ולגרום לילדים לבוא למסיבת בר מצווה. המחזמר ירד מעל הבמה אחרי שלושה חדשים.
בשנת 2009 עלתה סדרת הדרמה, האישה הטובה, שבה פיליפס השתתף כ-"זאקרי פלוריק", בנה של "אלישה פלוריק", הדמות הראשית בסדרה. פיליפס זכה להערכה רבה על המשחק בתפקיד זה ואף הועמד לפרסים.
בשנת 2011 כיכב פיליפס בסרט "עזים" בתפקיד אליס ויטמן.
בשנת 2012 הופיע בתפקיד אורח בדרמת הפשע "צווארון לבן".
בשנת 2013 השתתף פיליפס בסרט "תמימות" של הילארי בראואר, בדמותו של טובי קרופורד.
בעת שהיה בן 10 שר פיליפס את ההמנון הלאומי בפתיחת משחק של קבוצת הבייסבול לוס אנג'לס דודג'רס, והיה השני הצעיר ביותר לשיר אותו.

מועמדויות

פיליפס היה מועמד בשנים 2010–2012 לפרס גילדת שחקני מסך על ביצוע מעולה של אנסמבל בסדרת דרמה.
בשנת 2011 הוא היה מועמד לפרס האומן הצעיר לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה- קומדיה או דרמה.
קריסטי נואם

ביוגרפיה

נואם נולדה בווטרטאון שבדקוטה הדרומית, בתם של קורין ורון ארנולד. היא גדלה בחווה חקלאית ועסקה בגידול בקר. לאחר שאביה נהרג בתאונת עבודה, היא הפסיקה את לימודיה בקולג' וחזרה לעבוד בחווה המשפחתית. ב-1997 זכתה בפרס החוואית הצעירה של מדינת דקוטה הדרומית. ב-2011 היא השלימה את התואר הראשון במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית.
ב-2006 נבחרה לבית הנבחרים של דקוטה הדרומית וב-2008 נבחרה לכהונה נוספת. בנובמבר 2010 ניצחה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית והדיחה את חברת הקונגרס המכהנת מהמפלגה הדמוקרטית, סטפני הרסט סאנדלין, ברוב של 48% לעומת 46% ליריבתה. ב-2012 נבחרה לכהונה נוספת ברוב של 57%, ב-2014 נבחרה לכהונה שלישית ברוב של 67%, ב-2014 לכהונה רביעית וב-2016 לכהונה חמישית ברציפות. היא מכהנת כחברה בוועדה לענייני מיסים ותקציבים ועומדת בראש שדולת הנשים בבית הנבחרים.
בנובמבר 2016 הודיעה כי בכוונתה להתמודד בבחירות לתפקיד מושל דקוטה הדרומית ב-2018. היא נבחרה לתפקיד לאחר שגברה על ביל סאטן מהמפלגה הדמוקרטית.
נואם נשואה ואם לשלושה.
מעבר (אסטרונומיה)

באסטרונומיה, מעבר או מעבר אסטרונומי הוא אירוע בו גרם שמים נצפה כאשר הוא חולף על פני גרם שמים אחר ומסתיר חלק ממנו. על מנת שיתרחש מעבר, על הגרם הקרוב להיות בעל גודל זוויתי קטן מאשר הגרם הרחוק. כאשר הגרם הקרוב הוא בעל גודל זוויתי דומה לגודלו הזוויתי של הגרם הרחוק או גדול ממנו, כך שחלק ניכר מהגרם הרחוק או כולו מוסתר, האירוע נקרא הסתרה.

סוגי מעברים

מכיוון שלמעבר דרוש גרם שמים קרוב המסתיר גרם שמים רחוק יותר, רוב המעברים הם של גרם שמים קטן על פני גרם שמים גדול בהרבה.

מעבר של כוכב לכת על פני השמש

על מנת שכוכב לכת יעבור על פני השמש, הוא חייב להיות במסלול פנימי יותר מאשר נקודת התצפית. מסיבה זו מכדור הארץ ניתן לצפות אך ורק במעברים של נוגה או של כוכב חמה על פני השמש, בזמן שממאדים ניתן לצפות גם במעברים של כדור הארץ על פני השמש וכך הלאה. מעבר מיוחד ונדיר התרחש בשנת 1586 ובו עברו בו זמנית נוגה וכוכב חמה על פני השמש עבור צופה משבתאי.
המעברים של כוכב חמה על פני השמש נצפים מכדור הארץ בהפרשים שנעים בין 3 שנים ל-13 שנים זה מזה כאשר האחרון היה ב-2006 והבא יהיה ב-2016. המעברים של נוגה על פני השמש נצפים מכדור הארץ בהפרשי זמנים של 105.5, 8, 121.5 ו-8 שנים כך שבכל 243 שנים מתרחשים 4 מעברים. 
באמצעות טלסקופ החלל קפלר ניתן לצפות במעברים של כוכבי לכת על פני כוכבים רחוקים ובכך לזהות את קיומם.

מעבר של ירח על פני כוכב לכת

מכדור הארץ ניתן לצפות במעברים של ירחים על פני כוכבי הלכת צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון כאשר המעברים הקלים ביותר לצפייה הם של הירחים הגליליאניים על פני צדק.

מעבר של כוכב לכת על פני כוכב לכת

מעבר של כוכב לכת על פני כוכב לכת במערכת השמש הוא אירוע נדיר שיכול לקרות רק אם כוכב הלכת המוסתר גדול בהרבה מכוכב הלכת המסתיר וכאשר הכוכב המסתיר הוא פנימי יותר. מעברים אפשריים הם של נוגה, של כוכב חמה ושל מאדים על פני צדק ושבתאי. מעברים אחרים יהיו למעשה הסתרה. אירועי מעבר מסוג זה קרו לאחרונה בשנים 1818 (נוגה על פני צדק), 1808 (כוכב חמה על פני שבתאי), 1771 (נוגה על פני שבתאי), 1708, 1705 (כוכב חמה על פני צדק) וכן היה מעבר של מאדים על פני צדק ב-1170. המעבר הבא של נוגה על פני צדק יתרחש ב-2065 והמעברים הבאים של כוכב חמה על פני צדק יתרחשו ב-2088 וב-2094.

מעברים נוספים

מעברים אפשריים נוספים הם של אסטרואידים או של כוכבי לכת ננסיים על פני השמש או על פני כוכבי לכת אחרים. מעברים של אסטרואידים על פני השמש הם נדירים ביותר בכדור הארץ, שכן מרבית האסטרואידים נמצאים בחגורת האסטרואידים בין מאדים ובין צדק ואלו שמסוגלים לעבור על פני השמש הם קטנים יחסית (קוטר של קילומטרים ספורים) כך שהצפייה באירוע מעבר כזה היא קשה. לעומת זאת אירועים כאלה הם פחות נדירים כאשר הם נצפים מצדק. באותו אופן ניתן גם לצפות במעברים של אסטרואידים על פני צדק מכדור הארץ. כמו כן ייתכן מעבר של גוף קרוב ארץ על פני השמש או על פני הירח כך שהמעבר יהיה קל לצפייה, אך כיום לא ידוע על שום מעבר צפוי מסוג זה.
גם שביטים עשויים לבצע מעבר על פני השמש כאשר הם נצפים מכדור הארץ או מכוכב לכת אחר. כך למשל שביט היילי עבר על פני השמש ב-19 במאי 1910.
ירחים קטנים או בעלי מסלול רחוק מכוכב הלכת שלהם עשויים לבצע מעברים על פני השמש. כך למשל על מאדים ניתן לצפות בפובוס ודימוס מבצעים מעברים על פני השמש.
היינריך הארבעים ושניים, נסיך רויס-שלייץ וגרה

ביוגרפיה

היינריך נולד ב-27 בפברואר 1752, להיינריך השנים עשר, רוזן רויס-שלייץ ולכריסטינה, רוזנת ארבאך-שנברג, בתם של גאורג אוגוסט, רוזן ארבאך-שנברג ופרדיננדה הנרייטה, רוזנת שטולברג-גדרן. בשנת 1784 מת אביו, והיינריך ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1802 מת היינריך השלושים, רוזן רויס-גרה והיינריך איחד את שתי הרוזנויות תחת שלטונו. בשנת 1806 היינריך קיבל את התואר נסיך מידי נפוליאון. בשנת 1807 הנסיכות הצטרפה לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1815 היא הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית. ב-17 באפריל 1818 מת היינריך, ובנו היינריך השישים ושניים ירש את נחלותיו ותאריו.
רחוב 125

רחוב 125 (באנגלית: 125th Street) הוא רחוב דו סטרי החוצה ממזרח למערב את רובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. 
רוחבו של הרחוב 30 מטרים, והוא אחד הרחובות הראשיים של מנהטן, בהתאם לתוכנית המפקח של 1811. הרחוב נחשב לרחוב הראשי של שכונת הארלם, ומכונה גם "שדרת מרטין לותר קינג".

מהלך השדרה

חלק המערבי של השכונה עובר באלכסון דרך שכונת מנהטנוויל מכיוון צפון מערב (מהנרי האדסון פארקווי ורחוב 130) ועד שדרת מורנינגסייד. מערבית לשדרה עובר הרחוב לאורך ציר מזרח - מערב דרך הארלם ועד איסט ריבר ודרך FDR, שם מתחבר הרחוב עם גשר טרייבורו.
שבר גאולוגי המכונה "שבר רחוב 125" (125th Street Fault) חוצה את הרחוב, ויוצר עמק עמוק מעליו עוברות השדרות ואף קו השדרה השביעית של הרכבת התחתית של ניו יורק עובר מעל גשר באזור זה.
ברחוב ממוקם תיאטרון אפולו וכן נמצא בו משרדו של נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון.

אזכורים תרבותיים

מפגש רחוב 125 עם שדרת לקסינגטון מוזכרם בשירם של מחתרת הקטיפה "I'm Waiting for the Man" מתוך האלבום "The Velvet Underground & Nico" כאתר מכירת סמים.
גילדן הולנדי

מקור השם גילדן

מקור השם "גילדן" הוא במילה מרכז הולנדית שמשמעותה "מוזהב", שמקורו במתכות ממנו יוצרו המטבעות הראשונים-זהב וכסף. הסמל המקובל למטבע הגילדן הוא ƒ. הסמל נובע ממטבע ישן שנקרא פלורין.

היסטוריה

המטבעות ההולנדים הראשונים יוצרו מזהב ומכסף. ב-1581 הגילדן ההולנדי הכסוף הראשון הוטבע כמטבע של הרפובליקה ההולנדית. הגילדן הישן חולק ל-20 מטבעות קטנים שנקראו "סטיופרים" (בפ' רפה, F). כל סטיופר חולק לשמונה "דיוטים" ("דיוט" ביחיד), וכל דיוט חולק ל-2 "פנינג". בזמן הכיבוש הצרפתי בהולנד לא הונהג בה הגילדן ובמקומו הונהג הפרנק הצרפתי. בשנת 1814 אומץ הגילדן מחדש והפך למטבע הרשמי של הולנד.
ב-1817 החלה השיטה העשרונית להיכנס למחזור בהולנד ופחת שימושם של ה"דיוטים" וה"פנינגים" עד שב-1840 הופסק השימוש בהם לגמרי והם הוחלפו בסנט שהם מאית הגילדן. 
ב-1940 עקב הכיבוש הגרמני שונתה צורתו של הגילדן למרובעת והוא הוצמד למארק הגרמני בשער של גילדן וחצי למארק אחד. באוקטובר 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, חתמו הממשלות הגולות של הולנד ובלגיה על הסכם לקביעת שער החליפין בין הגילדן ופרנק בלגי וקבעו מנגנוני תמיכה במטבעות במקרה הצורך. כשבעלות הברית כבשו את הולנד חזרה הועמד הגילדן ביחס של דולר אחד ל-2.652 גילדן. 
ב-1949 הוחלף היחס לדולר אחד לכל 3.8 גילדן.
ב-2001 היה גילדן אחד שווה ערך ל-1.6 ש"ח לערך.
האירו החליף את הגילדן בשנת 2002. ניתן היה להחליף מטבעות של הגילדן לאירו עד 2007, ואת השטרות ניתן יהיה להחליף לאירו עד ינואר 2032.
כל המרת מטבע, שטר או סכום כסף מתבצעת ביחס אירו אחד לכל 2.20371 גילדן.
דבי גיבסון

תחילת חייה

דבי גיבסון נולדה בברוקלין, ניו יורק, בת שלישית מתוך ארבעה ילדים לדיאן ויוסף גיבסון, היא גדלה בפרבר לונג איילנד וקיבלה חינוך קתולי. 
בגיל 5 היא החלה להופיע בתיאטרון קהילתי עם אחיותיה קארן, מישל ודניז, וביחד עם הבן דוד שלה היא כתבה את השיר הראשון שלה: "Make Sure You Know Your Classroom". בגיל שמונה היא שרה במקהלה של הילדים בבית האופרה "מטרופוליטן" בניו יורק והיא החלה לנגן בפסנתר וגיטרה.

קריירה מוזיקלית

לאחר שנים של כתיבה והפקת החומרים משלה, גיבסון חתמה על חוזה להקלטת אלבום ראשון עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, האלבום יצא ב-1987 ונקרא: "Out of the Blue", האלבום זכה להצלחה גדולה באמריקה, בריטניה ויפן ומכר למעלה מ-5 מיליון עותקים בעולם כ-3 מיליון מהם בארצות הברית. לאלבום יצאו שישה סינגלים, הראשון: "Only In My Dreams", זכה להצלחה מפתיעה והגיע למקום רביעי במצעד ה"בילבורד הוט 100", השני: "Shake Your Love" שחזר את הצלחתו והגיע למקום רביעי במצעד, השלישי: "Out of the Blue" שיר הנושא של האלבום העפיל על הסינגלים שיצאו לפניו והגיע למקום שלישי במצעד וזכה לשבחים מהמבקרים על התוכן העמוק בשיר, הסינגל הרביעי והמצליח ביותר מהאלבום: "Foolish Beat" היה לשיר הראשון של גיבסון שהגיע למקום ראשון במצעד ובכך גיבסון הפכה לאמנית הצעירה ביותר (גיל 17) שכתבה, הפיקה וביצעה שיר שהגיע למקום ראשון במצעד על כך היא קיבלה פרס גינס באותה שנה, הסינגל החמישי: "Staying Together" זכה להצלחה בינונית והסינגל השישי: "Red Hot" לא שחזר את הצלחת הסינגלים הקודמים ולא נכנס למצעדים מובילים בעולם, הקליפים לשירים באלבום היו לפי הכוריאוגרפיה של פאולה עבדול.
באותה שנה גיבסון יצאה לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה ושרה את ההמנון הלאומי באליפות העולם בבייסבול .
בשנת 1989 יצא האלבום השני של גיבסון שנקרא: "Electric Youth", האלבום היה לאלבום הראשון של גיבסון שהגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד הוט 200 והוא זכה להצלחה פחותה מהאלבום הקודם ומכר 4 מיליון עותקים כ-2 מיליון מהם בארצות הברית. לאלבום יצאו 4 סינגלים, הראשון: "Lost in Your Eyes" הפך ללהיט מיידי והיה לשיר השני והאחרון של גיבסון שמגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ונשאר שם במשך שלושה שבועות רצופים, השיר היה לשיר המצליח ביותר של גיבסון ואחד השירים המצליחים של שנות ה-80, הסינגל השני: "Electric Youth" שיר הנושא של האלבום, הגיע למקום 11 במצעד ולמקום ראשון במצעד שירי הדאנס והיה לשיר הראשון שלה לעשות זאת, הסינגל השלישי: "No More Rhyme" לא זכה להצלחה גדולה והגיע למקום 17 במצעד והסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום: "We Could Be Together" לא זכה להצלחה והגיע למקום 71 במצעד.
קולוניית קרנברוק

קולוניית קרנברוק (באנגלית: Cranbrook Colony) הייתה קבוצה של אמנים שהתיישבו בכפר קרנברוק, אזור קנט מ-1853 ואילך בהשראתם של הציירים ההולנדים והפלמים של המאה ה-17. הם נטו לצייר סצינות של חיי היומיום שהם ראו סביבם באזור הכפרי של קנט שבו הם חיו, בדרך כלל סצינות של החיים בבית - בישול, שטיפה, ילדים משחקים ופעילויות משפחתיות אחרות.
הקבוצה החלה עם הצייר פרדריך הארדי שאהב את הנוף סביב הכפר והתיישב שם בשנת 1853. הצטרף אליו כעבור ארבע שנים המורה שלו, תומאס ובסטר, והסטודיו שלהם היה בית ישן ברחוב הראשי, שבו התגורר הרדי בקומת הקרקע.
הקבוצה התפתחה בצורה רופפת ולא רשמית. אמנים אחרים שהצטרפו במהרה להרדי ולוובסטר היו אחיו של פרדריק הרדי, ג'ורג' הרדי, ג'ון קלקוט הורסלי וג'ורג' ברנרד או'ניל (שהתחתן עם בת דודתו של הורסלי אמה קאלקוט), וגם ג'ורג' הנרי בוגון ואוגוסטוס מאלרידי היו מבקרים שם לעיתים תכופות. האמנים ובני משפחותיהם יצרו קשרים חזקים והיו פעילים בקהילה המקומית של הכפר, ומילאו תפקיד פילנתרופי בקרנברוק.
יצירותיהם היו בעיקרן רומנטיות של הנופים הכפריים ותמונות סנטימנטליות של פשטות, שהיה להם ביקוש גדול על ידי התעשיינים באזור המידלנדס.
"סגנון קרנברוק היה פופולרי מאוד, והיו לו חיקויים רבים", כולל ויליאם הנרי נייט; האמנים שלו המשיכו מסורת של "תמונות קטנות ישנות עד סוף המאה".
יושיטו אוקובו

נבחרת יפן

אוקובו היה חלק מסגל נבחרת יפן האולימפית לשנת 2004, שהודחה בסיבוב הראשון וסיימה במקום הרביעי בבית B שממנו עלו נבחרת איטליה ונבחרת אורוגוואי.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-31 במאי 2003 במשחק ידידות נגד נבחרת קוריאה הדרומית באצטדיון האולימפי בטוקיו כשהוא נשלח להחליף את טקיוקי סוזוקי. ב-17 באוקטובר 2007 אוקובו כבש את שערו הראשון בנבחרתו במשחק ידידות נגד נבחרת מצרים באצטדיון נגאי באוסקה. בחירתו של מאמן נבחרת יפן, אלברטו זאקרוני, באוקובו להיות כחלק מסגל נבחרת יפן למונדיאל 2014 נחשבה להפתעה גדולה.
וניל נואר

גאוגרפיה

וניל נואר הוא ההר האמצעי בדרום הרכס הקיצוני, שבצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון, בהר גאנטריש (2,175) וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש (2,107) וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית. שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère), שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)) ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר, ווניל קארה (2,197) ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879), שעל גדות אגם ז'נבה.
מצדו הצפון מזרחי בהמשך הרכס שוכן ההר דאן דה סאוויני, ובצדו הצפוני שוכנים ההרים דאן דה פוליראן ודאן דה ברנלייר, מצדו הדרומי מסתיים הרכס בהרים רושה דה ניי ודאן דה ז'אמאן.
למרגלותיו ממזרח בקנטון וו שוכנת העיירה שאטו ד'או (Château d'Oex), ולמרגלותיו ממערב בקנטון פריבורג שוכנת העיירה גרנד וילארד (Grandvillard).
ההר הוא הגבוה ביותר בקנטון פריבורג ופסגתו היא הנקודה הגבוהה ביותר בקנטון.

תיירות

מספר שבילי הליכה חוצים את ההר מצפון לדרום.
משנת 1983 ההר הוא חלק משמורת טבע.
הוועד הישראלי נגד הריסת בתים

הוועד הישראלי נגד הריסת בתים (או התנועה הישראלית נגד הריסות בתים. באנגלית: ICAHD) הוא קואליציה של קבוצות לפעולה ישירה בלתי-אלימה נגד הרס בתים של פלסטינים. התנועה הוקמה בשנת 1997 על ידי ג'ף הלפר, פרופסור לאנתרופולוגיה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, יחד עם פעילי קבוצות אחרות כגון הרב אריק אשרמן, מקים שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם, עמוס גבירץ, יעקב מנור ופרד סמוחה. חברי הוועד הישראלי נגד הריסת בתים מגיעים מארגוני שמאל בישראל.

תקציב

בשנת 2006 עמד תקציב העמותה על 2,346,196 שקלים וב-2007 על 4,810,765 שקלים.
העמותה נהנית מתמיכה כספית של האיחוד האירופי ומדינות אירופאיות שונות. בין השנים 2006–2010 העביר האיחוד האירופאי כ-2,639,000 שקלים לעמותה. תרומות נוספות התקבלו מממשלת ספרד (כ-552,000 שקלים) ומהמרכז לפיתוח ארגונים לא ממשלתיים (NDC) (כ-301,000 שקלים).
הזמר פיט סיגר הורה לתרום 45% מתמלוגי השיר Turn! Turn! Turn! עבור הוועד, "בגלל שהם, בניגוד לכל היגיון, מנסים לשכנע את הפלסטינים להכיר בכך שלא כל הישראלים-יהודים הם רעים".

פרסים

הוועד זכה במספר פרסים, בהם פרס "אזרח העולם" של קרן פרייבורג-קנט ב-2009 שהוענק למייסד וראש הארגון, ג'ף הלפר; פרס "ענף הזית" מטעם "קול יהודי לשלום" ב-2007; פרס דיים שילה מק'ליין ליישוב סכסוכים ב-2006.
בשנת 2006 הומלצו מייסד הארגון ג'ף הלפר והפעיל הפלסטיני ע'סאן אנדוני (Ghassan Andoni) כמועמדים לזכייה בפרס נובל לשלום על ידי ארגון AFSC.
מייק ג'גו

קורות חיים

מייק ג'גו נולד בשנת 1938 בקורנוול שבאנגליה. אביו, ג'ו ג'גו, היה צלם קולנוע, ואמו הלן הייתה עקרת בית. בילדותו עברה המשפחה למחוז סארי. בהיותו בן 18 התגייס לצבא הבריטי ושירת בקפריסין. לאחר שחרורו למד אמנות בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון.
בתקופת מלחמת ששת הימים הגיע לישראל כמתנדב. לאחר תקופה זו החליט לעלות לישראל. בשנת 1970 התגייס לשירות בצה"ל.
בשנת 1980 עבר להתגורר בקיבוץ מבוא חמה. ג'גו עבד כקריקטוריסט בעיתונים "על המשמר" "דבר" "מעריב" ו-"ארץ הגולן" וכן כתפאורן ומאייר בטלוויזיה הישראלית בתחילת דרכה. 
הוא היה שותף בהקמת "תא הקריקטוריסטים הישראלים" והציג בתערוכות בהולנד, בלגיה, צרפת, יוגוסלביה, יפן, קובה ועוד. בשנת 2006 השתתף בתערוכה "הקומונה מחייכת" במוזיאון בית אורי ורמי נחושתן.
רון גרשנוק

רון גרשנוק (נולד ב-1982) הוא אלוף טאקוונדו ישראלי, בעל חגורה שחורה דאן 3. הוא נלחם מול בוגרים עד למשקל 62 ק"ג. הוא בוגר מכון וינגייט, מאמן נבחרת הנוער של ישראל, חבר הנבחרת הלאומית, שופט לאומי וחבר נבחרת ישראל לשעבר.
גרשנוק הקים את מועדון "שרעבי אמנויות לחימה" ביחד עם מעוז שרעבי ויחיעם שרעבי.