קריקט

קְרִיקֶט (באנגלית: Cricket) הוא משחק ספורט קבוצתי המתנהל בין שתי קבוצות של אחד עשר שחקנים. זהו משחק עם מחבט וכדור, אשר משוחק במגרש מעגלי או אליפטי עם משטח מלבני באמצע הנקרא פִּיץ' (Pitch), עליו מתקיים עיקר המשחק. בשני קצות הפיץ' עומדים מקלות עץ – שלושה עמודי עץ אנכיים (Stumps) ועליהם שתי פיסות עץ אופקיות (Bails) – היוצרים יחד את השער, או וויקט (Wicket) באנגלית.
על הפיץ' נמצאים שלשה שחקנים: שני חובטים (Batsman) מהקבוצה החובטת, ומגיש (Bowler) מקבוצת השדה. המגיש זורק את הכדור מוויקט אחד לכיוון הוויקט האחר. ליד הוויקט השני עומד חובט ומנסה להגן על הוויקט שלו עם מחבט. החובט השני, העומד בקצה האחר של הפיץ' (ליד הוויקט של המגיש), לא פעיל במהלך זה של המשחק. החובט מנסה לחבוט בכדור ולאחר החבטה מחליף מקומות עם החובט השני הנמצא בוויקט השני. חילוף אחד כזה מזכה את קבוצת החובטים בנקודה אחת (Run). החובטים יכולים להחליף מקומות פעמיים או יותר והנקודות שיקבלו תהנה כמספר ההחלפות. אם הם יכולים, החובטים יכולים לרוץ בין הוויקטים גם בלי לחבוט בכדור (ראו תוספות). לאחר שהכדור נחבט, מטרתה של קבוצת השדה היא להפיל את הוויקט. אם נפסל החובט (ראו פסילות), יחליף אותו שחקן אחר מקבוצת החובטים. הסבב ממשיך עד שקבוצת החובטים אינה יכולה לספק שני חובטים למגרש (כלומר, נפסלו 10 חובטים). בשלב זה נגמר סיבוב (Inning), ושתי הקבוצות מחליפות תפקידים.

היסטוריה

המשחק התפתח בצורתו המודרנית באנגליה ונפוץ בעיקר במדינות חבר העמים הבריטי ובמדינות שהיו תחת שלטונו. במספר מדינות בדרום אסיה כדוגמת הודו, פקיסטן, בנגלדש וסרי לנקה, קריקט הוא משחק הספורט הפופולרי ביותר. הוא פופולרי באנגליה, אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, זימבבואה, איי הים הקריבי ומדינות נוספות.
משך המשחק יכול להגיע ליותר משש שעות ביום למשך חמישה ימים.
המשחק גורם להתרגשות מרובה בקרב אוהדיו, בעיקר במשחקים בינלאומיים שכבר גרמו לתקריות דיפלומטיות חמורות (כגון במשחקי נבחרת אנגליה באוסטרליה ב-1932–1933 שגרמו למהומה גדולה כאשר נבחרת אנגליה אחזה בטקטיקה של זריקת הכדורים לצד ה"רגל" בצורה שגרמה לפגיעות רבות בגופם של החובטים).

הצבת שחקנים

מקבוצת החובטים נמצאים רק שני שחקנים על המגרש, החובט הפעיל, אשר אליו מוגש הכדור, והחובט הלא-פעיל שנמצא בוויקט השני.
מקבוצת השדה, כל 11 השחקנים נמצאים על המגרש. אחד מהם הוא המגיש, אחד הוא הוויקט-קיפר (שומר הוויקט) ושאר תשעת השחקנים הם שחקני שדה. המגיש חייב להתחלף בכל אובר, כאשר שחקן שדה אחר מחליף אותו. הוויקט-קיפר ניצב מאחורי הוויקט הפעיל. הקפטן של קבוצת השדה, בהתייעצות עם המגיש, מחליט היכן להציב את תשעת השחקנים הנותרים.

המגרש

מגרש קריקט הוא משטח דשא מעגלי או אליפטי. גודל המגרש אינו קבוע, אבל קוטר המגרש נע בין 450 רגל (137 מטר) לבין 500 רגל (152.5 מטר). בדרך כלל, ישנו חבל אשר תוחם את גודל המגרש, הנקרא "גבול" (Boundary).

הפיץ' (Pitch)

עיקר המשחק מתרחש במרכז המגרש, על משטח מלבני, קשיח יחסית הנקרא פיץ'. ממדי הפיץ' הם 10 × 66 רגל (3.05 × 20.12 מטר).
בשני קצוות הפיץ' נמצאים הוויקטים. כל אחד מהם מורכב משלושה מקלות אנכיים הנקראים "סטמפס" (Stumps). על המקלות האנכיים מונחים שני מקלות אופקיים כך שמקל אופקי אחד נמצא על שני מקלות אנכיים סמוכים. המקלות האלו נקראים "ביילס" (Bails).

צבירת נקודות

הדרך לצבור נקודות היא בריצה בין הוויקטים, נקודה אחת לכל החלפת מקומות בין החובטים.
דרך נוספת לצבור נקודות, היא כאשר החובט מעיף את הכדור לאוויר מחוץ לתחום המגרש בלי לגעת בקרקע וכך הוא צובר 6 נקודות, או הוא חובט כך שהכדור פוגע בקרקע ויוצא מהמגרש ואז הוא צובר 4 נקודות.

קריקט בעולם

באנגליה קיימת ליגה של נבחרות מחוזיות בה משחקים הרבה שחקנים מובילים, המייצגים את מדינתם בתחרויות בינלאומיות.
מעבר לגביע העולמי, האירוע הגדול ביותר של הקריקט הוא המפגש שנערך כל שנתיים בין אנגליה לאוסטרליה ונקרא "אשס" (Ashes, אֶפֶר).
כאן מתקיימת סדרה של 5 משחקי טסט, סך הכול 25 ימי קריקט. הקבוצה המנצחת זוכה בתחרות האשס, ואם יש תיקו – הקבוצה הזוכה האחרונה שומרת על גביע האשס. האירוע מתקיים פעם באנגליה ופעם באוסטרליה.
נכון ל-2012, נבחרת אנגליה נחשבת הטובה בעולם, ואחריה דרום אפריקה.

קריקט בישראל

בישראל ענף הקריקט אינו מפותח ונחשב לזניח. מספר קבוצות לא מקצועניות מועטות ודלות תקציב משחקות בישראל. ישנן שתי ליגות מקצועיות ונבחרת שמשתתפת בתחרויות בעולם. נבחרת ישראל היא בין הנבחרות בינוניות-חלשות בעולם. עם זאת, נבחרת ישראל לנוער זכתה מספר פעמים בדרג השני של הליגה האירופאית.
משחקי קריקט נערכים גם במסגרת המכביה העולמית המתקיימת בארץ מדי ארבע שנים.