google/wiki40b huggingface dataset:
רונלד לי ארמי

ביוגרפיה וקריירה צבאית

ארמי נולד בעיר אמפוריה שבקנזס. הוא התגייס לחיל הנחתים בשנת 1961 ושירת ברחבי ארצות הברית בתור סמל משמעת במשך שנתיים. הוא השתתף במלחמת וייטנאם ושירת במשך 14 חודשים באגף התמיכה הקרקעית. את שארית שירותו לאחר המלחמה העביר בעיקר במסעות חובה צבאיים באוקינאווה שביפן. בעקבות פציעות שעבר נאלץ לפרוש לאחר 11 שנות שירות בדרגת סמל משנה.
בשנת 2002 הועלה ארמי כאות הוקרה על שירותו במארינס לדרגת Gunnery Sergeant, המקבילה לדרגת רב-סמל. את הדרגה קיבל ממפקד חיל הנחתים הגנרל ג'יימס ג'ונס.
לאחר שסיים את שירותו הצבאי עבר לחיות בפיליפינים ולמד דרמה וקרימינולוגיה ב"אוניברסיטת מנילה". הוא נהג לערוך מופעים להעלאת המוראל בגזרות הלחימה של צבא ארצות הברית באפגניסטן ובמפרץ הפרסי.
לארמי שתי בנות מנישואיו הראשונים, וארבעה ילדים עם אשתו השנייה נילה ארמי.

משחק

כישוריו וניסיונו הצבאי של ארמי היו הבסיס להתחלת דרכו כשחקן, את דרכו התחיל בדרמת המלחמה "הנערים בפלוגה סי" בה שיחק מדריך טירונים העומדים להישלח לוייטנאם.
ארמי עבד עם פרנסיס פורד קופולה ושימש לו יועץ טכני ביצירתו "אפוקליפסה עכשיו" בה גם שיחק בתפקיד קטן בתור טייס מסוק קרב. לאחר מכן עבד עם לואיס גוסט ג'וניור בסרט "קצין וג'נטלמן" וייעץ לו בנוגע לתפקיד סמל אמיל פולי, מדריך הטירונות הקשוח של הצי האמריקאי עליו זכה גוסט באוסקר.
ב-1987 שכר סטנלי קובריק את שירותיו של ארמי כדי שיהווה יועץ טכני למדריך טירוני המארינס בחלק הראשון של הסרט "מטאל ג'אקט". קובריק, שהתלהב ממשחקו של ארמי, בחר לבסוף לתת לו את תפקיד מפקד הכשרת הטירונים הארטמן. ארמי זכה לכבוד רב מקובריק, שנתן לו את האפשרות לכתוב בעצמו את הדיאלוגים שלו עם חיילי המחלקה. הופעתו הקצרה בסרט זיכתה את ארמי בשבחים ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנה שלאחר מכן, בתפקידו הראשון מחוץ לתדמית הצבאית שבנה לעצמו, שיחק ארמי בדרמת הפשע של אלן פארקר "מיסיסיפי בוערת" בתור טילמן, מושל העיירה הנגועה בגזענות. 
ב-1989 שיחק בקומדיית הפשע "עף עם הרוח", ב-1991 בדרמת הפעולה "חיילי צעצוע", וב-1994 הופיע בסרטו של סטיבן סיגל "על קרקע בוערת".
ב-1995 התפרסם בדרמה הפסיכולוגית של דייוויד פינצ'ר "שבעה חטאים", בה גילם את מפקח המשטרה, ובזכות הופעתו בדרמת הפשע "גבר מת מהלך" בתור קלייד, אביה של הנערה אותה רצח באכזריות הנידון למוות מת'יו פונסלט (שון פן).
ארמי גילם את השופט בסרט "רצח מדרגה ראשונה", ודיבב את בובת חייל הצעצוע בסרט האנימציה "צעצוע של סיפור" (את התפקיד המשיך לדבב גם בסרטי ההמשך "צעצוע של סיפור 2" ו"צעצוע של סיפור 3").
ב-2001 שיחק בקומדיה "להציל את סילברמן". ב-2003 הופיע במותחן האימה "ווילארד" בתפקיד הבוס הנוקשה של ווילארד סטילס (קריספין גלובר).
ארמי גילם את השריף הסדיסט הוייט ממשפחת הקניבלים יואיט בשתי הפקותיו העדכניות של מייקל ביי לסרט האימה הקלאסי "המנסרים מטקסס".
ב-2009 הגיש ארמי את התוכנית "אר. לי ארמי יוצא לקרב", הסוקרת את מיטב כלי הנשק של הצבאות המתקדמים בעולם. התוכנית שודרה בערוץ ההיסטוריה.
אדם וילהלם מולטקה

ראשית חייו

אדם וילהלם מולטקה נולד בטירת אייסידלסבורג שבאי פין כבנו של יואכים גודסקה מולטקה, שכיהן כיושב ראש המועצה המלכותית של דנמרק (תפקיד שקדם לתפקיד ראש הממשלה) בין השנים 1814 – 1818. סבו מצד אביו היה אדם גוטלוב מולטקה, שכיהן כחבר המועצה המלכותית של דנמרק ובתפקידים נוספים באמצע המאה ה-18, בעיקר בתקופת מלכותו של פרדריק החמישי.

קריירה

מולטקה היה ידוע כבעל אחוזה בעל תכונות אנושיות חיוביות אך הוא לא בלט כדמות פוליטית יוצאת דופן. ב-1845 הוא מונה לשר האוצר. עם נפילת הממשלה האחרונה של המשטר האבסולוטי של דנמרק, פוטר אף הוא מתפקידו. אך כמה ימים מאוחר יותר הוא שוכנע להקים את הממשלה הלאומית החדשה, שכן הוא היה המתאים ביותר לתפקיד בשל מעמדו החברתי ובשל עמדותיו המתונות.

ראש ממשלת דנמרק

הממשלה שכוננה ב-22 במרץ 1848 כונתה "ממשלת מרץ". ב-16 בנובמבר אותה שנה היא הוחלפה ב"ממשלת נובמבר" שבתורה הוחלפה ב-13 ביולי 1851 ב"ממשלת יולי", ששוב הוחלפה ב"ממשלת אוקטובר" ב-18 באוקטובר 1851, כולן בראשותו של מולטקה. ממשלה זו, שבמקור הייתה ממשלה שמרנית-ליברלית, הפכה בהדרגה להיות יותר ויותר שמרנית, הן בשל ירידת כוחם של הליברלים והן בשל לחץ מבחוץ.
ב-27 בינואר 1852 החליף כריסטיאן אלברכט בלום את מולטקה בתפקידו.

חייו האישיים

מולטקה היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה פרדריקה לואיז קנוט שחיה בין השנים 1797 – 1819. לאחר מותה הוא נשא לאישה את מארי אליזבט קנוט (1791 – 1851), אחותה של אשתו הראשונה ולזוג נולדו שני בנים, פרדריק וכריסטיאן.
אדם וילהלם מולטקה מת ב-15 בפברואר 1864 בקופנהגן והוא נטמן בקפלה המשפחתית בכנסייה שבעיירה קרייס.
כריסטיאן לקרואה

כריסטיאן לקרואה (בצרפתית: Christian Lacroix; נולד ב-16 במאי 1951) הוא מעצב אופנה צרפתי, שיסד חברת אופנה ידועה הנקראת על שמו.

ביוגרפיה

כריסטיאן מארי מארק לקרואה נולד בארל שבדרום צרפת. מגיל צעיר החל לשרטט תלבושות היסטוריות. סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ב-1965 ועבר למונפלייה, שם למד היסטוריה של האמנות באוניברסיטת מונפלייה. ב-1971 החל ללמוד בסורבון שבפריז. במהלך עבודתו על הדיסרטציה שלו בתחום הלבוש בציורים צרפתיים מהמאה ה-18, למד לקרואה גם בבית הספר של מוזיאון הלובר, ושאף להיות אוצר במוזיאונים. בתקופה זו הכיר את פרנסואז רוזנתייה, לה נישא ב-1974.
במהלך שנות ה-70 עבד כפרילנסר בתחום עיצוב נעליים, עוזר מעצב בבית האופנה הרמס, ועוזר מעצב עבור גאי פולי. ב-1981 עבד עם ז'אן פטו, בתקופה בה זכתה החברה שלו להצלחה. ב-1986 זכה לקרואה בפרס "De d'or" על קולקציה של אופנה עילית שיצר. הוא נפרד מפטו ופתח בית אופנה משלו ב-1987, ובכך היה לבית האופנה להוט קוטור הראשון מזה שני עשורים שנפתח בפריז. הבגדים שייצר כללו השפעות ממגוון תרבויות, ומבקריו טענו שהוא לא מייצר בגדים מתאימים עבור צרכיהן של נשים עובדות. 
ב-1989 הוסיף לקרואה גם אביזרי לבוש בעיצובו - תכשיטים, תיקי יד, נעליים, משקפיים, צעיפים ועניבות. ב-1990 שיווק את הבושם הראשון בקולקציה שלו, "C'est La Vie". ב-1995 יצא הליין שלו "Bazar", בסגנון צעיר ויומיומי יותר, שזכה להצלחה. באותה שנה יצא גם ליין הרהיטים ואביזרי הבית שלו. ב-1996 החל לייצר גם קולקציית ג'ינס. ב-2001 הוציא קולקציה לילדים. ב-2002 יצא הבושם "Bazar". ב-2004 יצא ליין הלבשה תחתונה לנשים ולגברים. באותה שנה הוא עיצב עבור חברת התעופה אייר פראנס את המדים החדשים של אנשי הצוות שלה.
בשנים 2002-2005 עבד גם כמנהל האמנותי של בית האופנה האיטלקי של אמיליו פוצ'י. 
ב-2007 שיתף פעולה עם חברת מוצרי הטיפוח Avon ויצר בושם על שמו, "Christian Lacroix Rouge" לנשים ו-"Christian Lacroix Noir" לגברים. ליין הבשמים הורחב בשנים הבאות, עם המותגים "Absynthe" ‏(2009), "Nuit" ‏(2011) ו-"Ambre" ‏(2014).
כיום מחזיקה החברה שבבעלותו בכ-1,000 נקודות מכירה ברחבי העולם (כולל בתוך חנויות כלבו), מתוכן כ-60 בצרפת.
ב-2009 הוצגה תערוכה של התלבושות שיצר לאורך השנים עבור מופעי אופרה, תיאטרון, מחול ומוזיקה, במוזיאון הלאומי של סינגפור.
לקרואה עסק גם בעיצוב פנים של בתי מלון בפריז, בהם "Petit Moulin" ‏(2005), "Bellechasse" ‏(2007) ו-"Notre Dame" ‏(2010).
אטומיק קיטן

היסטוריה

אטומיק קיטן הוקמה ב-1997 על ידי אנדי מקלוסקי, חבר להקת "Orchestral Manoeuvres in the Dark" וכללה את היידי ריינג'. עם זאת, היידי עזבה את הלהקה והשתתפה רק בהקלטות הדמו. שמה המקורי של הלהקה היה "Honeyhead". שם זה שונה בהמשך ל-"Automatic Kittens", ולבסוף קוצר לשם הנוכחי.
הסינגל הראשון של הלהקה, "Right Now", יצא בדצמבר 1999 והשתלב בעשירייה הראשונה של המצעד הבריטי. לאחר הצלחה זו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באסיה. אלבומם הראשון, שנקרא גם הוא "Right Now", יצא ביפן במרץ 2000.
הלהקה התפרקה ב-2004 ובינואר 2008 התאחדה והוציאה את הסינגל "Anyone Who Had a Heart", גרסת כיסוי ללהיט של סילה בלאק מ-1964; הסינגל הגיע למקום ה-77 במצעד הסינגלים הבריטי. לאחר מכן התפרקה הלהקה שוב וחזרה לפעול ב-2012
אופו-אולוסגה

אופו

אופו הוא המערבי מבין צמד האיים. הכפר המרכזי של האי, הנושא אותו שם, שוכן על חופו המערבי. את האי משרתים שדה תעופה קטן ומעגן סירות. עד לשנת 2009 היה שירות טיסות סדיר לאי וזמן הטיסה מפאגו פאגו היה חצי שעה. רובו של החוף הדרומי של אופו מוכרז כשמורת טבע. מבחינה מנהלית האי מהווה את מחוז אופו, שטחו הוא 7.215 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 176 תושבים על פי מפקד שנת 2010. בדרום האי נמצאת לגונה ובה מגוון רחב של אלמוגים ודגים. האי משמש כבית הגידול של מין עטלף מקומי (Pteropus samoensis) הנמצא בסכנת הכחדה בשל אובדן בית הגידול שלו.

אולוסגה

אולוסגה הוא האי המזרחי מבין צמד האיים. מבחינה מנהלית הוא מהווה את מחוז אולוסגה, שטחו 5.163 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 177 תושבים על פי מפקד שנת 2010. על האי שוכנים שני כפרים, אולוסגה וסילי (Sili). הכפר סילי, שנמצא על החוף הצפון-מערבי של האי, נהרס ברובו על ידי סופות ציקלון ואוכלוסייתו נטשה אותו ברובה. רוב אוכלוסיית האי מתגוררת בכפר אולוסגה שנמצא בצד הדרום-מערבי של האי ובו גם נמצא בית הספר של האי.
גדליה אלקושי

ביוגרפיה

אלקושי נולד בשם גדליה אלקס בעיירה אוֹסְטְרוב מָזוֹבְיֶיצְקה שבפולין בשנת 1910, בנם של צפורה לבית בַּכְרַך וזאב אֶלקֶס.
סיים את לימודיו בגימנסיה בעירו, ובין השנים 1930–1932 למד במקביל היסטוריה ופילולוגיה באוניברסיטת ורשה ומדעי היהדות במכון לחכמת ישראל בוורשה.
בשנת תרצ"ב-1932 עלה לארץ ישראל, המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת תרצ"ו-1936 קיבל תואר שני בספרות עברית.
בקיץ 1937 נישא לרות בְּרַוְומן, והיה אב לאהוד (נהרג במלחמת יום הכיפורים) ולזאב.
פרסומיו הראשונים היו בעיתונים העבריים "הצפירה" ו"הכוכב", ובארץ היה ממשתתפיו הקבועים של הירחון הספרותי החשוב "גליונות" בעריכת יצחק למדן.
משנת 1934 כיהן אלקושי כספרן בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי. במקביל המשיך ללמוד באוניברסיטה העברית, ובשנת תש"ד-1944 קיבל תואר דוקטור, על דיסרטציה שכותרתה "יהודה ליב גורדון: לחקר יצירתו". באותה שנה פרש מעבודתו בספרייה והיה למורה לספרות עברית ולמקרא בגימנסיה העברית רחביה. משנת 1944 ועד 1966 היה ממחברי האנציקלופדיה העברית שבהוצאת "מסדה". בשנת 1954 פרש מההוראה והיה לעורך הראשי של האנציקלופדיה הכללית מסדה (ערך את שני הכרכים הראשונים, והוחלף על ידי חיים רבין) ועורך משנה של האנציקלופדיה העברית.
בשנת 1957 התמנה כמרצה לספרות עברית חדשה ולספרות ההשכלה באוניברסיטת תל אביב, ולימים הועלה לדרגת פרופסור.
אלקושי נפטר בינואר 1988, בן 77 במותו.

ארכיון

ארכיונו נמצא בארכיון גנזים-אגודת הסופרים בבית אריאלה תל אביב.
ג'ובאן רדומיר

ביוגרפיה

רדומיר נולד בעיירה ברפובליקה סרפסקה ובגיל שנתיים היגר עם הוריו לשוודיה, בתחילת הקריירה שלו החל לעבוד בתאגיד השידור השוודי והנחה מספר תוכניות מוזיקה כמו Voxpop, Folktoppen ו-Megadrom, במסגרת תוכניותיו הוא ראיין את חברי להקת U2, ב-2005 שידר ממופע של איירון מיידן באולבי, הוא סיקר מטעם SVT24 משחקים של ליגת הכדורסל השוודית, ב-2011 שיחק תפקיד קטן של פקח גבולות בסרט "The Dog Trick" לצד אלכסנדר סקארסגארד, באותה שנה פרסם את הספר "Mitt Balkan: mat och människor", אוסף מאכלים אהובים עליו מהמטבח הסרבי.

אירוויזיון

באירוויזיון 2004 ו2006 הגיש את תוצאות הניקוד השוודי, ב-2004 כשהכריז על שתים עשרה הנקודות הניתנות לסרביה עשה זאת בסרבית וב-2006 שהעניק את עשר הנקודות לבוסניה הרצגובינה עשה זאת בבוסנית.
ב-2005 כתב את המילים לשיר "You're Gonna Get What You Deserve" שבוצע על יד הזמרת הבוסנית ניקיטה והתחרה בקדם האירוויזיון הבוסני.
ב-2008 ו-2009 הנחה את התוכנית "Eurovision Countdown" ששודרה לפני האירוויזיון בכל אחת מן המדינות המשתתפות בתחרות והייתה בעלת 200 מיליון צופים. בנוסף הוא גם כתב את המילים לגרסה האנגלית של השיר "Molitva" הזכה באירוויזיון 2007.
אוסטראה

תיאור

הקונכייה של צדפות אלה עבה, מקומטת ובעלת צורה לא סדירה. הקונכייה התחתונה קמורה וגדולה מזו העליונה.

שימושים

הצדפה נחשבת למאכל תאווה בצרפת ובארצות הברית.

תפוצה

בארץ ישראל גדלים שני מינים בים התיכון ומין נוסף גדל בים סוף.
ספריית הפחתה

ספריית הפחתה (באנגלית: Subtraction Library) היא שיטה בביולוגיה מולקולרית בה ניתן לבחון 'עלייה' או 'ירידה' (תלוי לאיזה כיוון עושים אותה) של גנים ספציפיים כתגובה לשינוי מסוים כגון: טמפרטורה, חומרים שונים, ותנאי סביבה קיצוניים.

כללי

קיימות שיטות מולקולארית שונות בהן ניתן לחפש שינויים גנטיים כתגובה לגירוי חיצוני או פנימי. ספריית הפחתה היא אחת משיטות אלו, והיא מבוססת על היברידיזציה בין מולקולות ה-RNA לפני הטיפול לבין מולקולות ה-RNA אחרי הטיפול, כך שרק אלו שלא עברו הכלאה (עקב אי נוכחות ביטוי הגנים לפני הטיפול) יוגברו ב-PCR. ישנן שיטות מולקולריות מדויקות יותר לבחינת עלייה או ירידה של גנים, כמו למשל microarray. אולם עבור שיטה זו ודומות לה, יש לדעת את רצף הגנום כולו של הייצור הנבדק, מידע שלא קיים עבור רוב היצורים. מבצעים ספריית הפחתה כאשר אין ידע רב על הגנום של הייצור הנבדק, ובכל זאת מעוניינים לגלות אילו גנים קשורים לתופעה מסוימת על ידי כך שבוחנים את עלייתם/ירידתם כתגובה לתופעה זו.

השיטה

כדי לבחון אילו גנים חדשים עלו יש להפיק mRNA משני סוגי רקמות - כזו שעברה טיפול וכזו שלא עברה. זו שלא עברה טיפול תיקרא Driver וזו שעברה תיקרא Tester. את ה-Tester מחלקים לשתי דוגמאות. הופכים את ה-mRNA של שתי הדוגמאות  ל-cDNA יחד עם פרוב שונה לכל אחת. בנוסף עושים הגברה ל-Driver עם  RTPCR. אחרי הכנות אלו מתחילים בהיברידיזציות והגברות: תחילה עושים היברידיזאציות בין ה-Driver לשני ה-Testers ואחר כך בין ה-Tester ל-Tester. בסופו של דבר תתקבלנה מולקולות cDNA המכילות את שני הפרובים השונים משני הצדדים על אותו הגדיל, והן היחידות שיוגברו (עם תחלים ספציפיים לפרובים) בעת עשיית PCR מחודש. המולקולות האלו יהיו רק אלו שלא עברו היברידיזציה עם ה-Driver משום שלא היו להן התאמות עם מולקולות מקבילות שלו, מה שמעיד על עלייתן כתוצאה מהטיפול. אם עושים את ה-Driver וה-Tester הפוך ניתן לדעת אילו גנים 'ירדו' כתגובה לטיפול.
ארמי קוסלה

ביוגרפיה

קוסלה נולדה בעיר מוהוס שבמחוז אואולו בפינלנד כרביעית משישה ילדים ולה ארבע אחיות ואח, הוריה הכירו באונטריו שבקנדה שם נולדה אחותה הבכורה ולאחר מכן החליטו לחזור לפינלנד ארץ מולדתם.
היא למדה בבית ספר לבנות בעיר פורבו,שם אהבה התעמלות, שחייה וגלישת סקי, לאחר קבלת תעודת הבגרות שלה היא תכננה ללכת ללמוד לימודיי ספורט באוניברסיטת הלסינקי.
ב-1952 זכתה בתחרות היופי הלאומית "תוצרת פינלנד" (Suomen Neito), בעקבות זאת נסעה לייצג את פינלנד בתחרות מיס תבל המודרנית הראשונה, בתחרות הבינלאומית בחרו בה השופטים למקום הראשון ובכך נהייתה למיס תבל הראשונה.
מיד לאחר זכייתה הופק בפינלנד סרט אודותיה בשם "הנערה היפה ביותר בעולם" (Maailman kaunein tyttö) שם שיחקה את תפקיד עצמה, הסופר מיקה ולטרי לקח חלק בכתיבת התסריט לסרט.
ב-1953 נישאה ונולדו לה חמישה ילדים, היא עסקה רבות בפעילויות לארגוני צדקה.
ב-2012 קיבלה את אות מסדר הורד הלבן מטעם ממשלת פינלנד (Order of the White Rose of Finland).
למאבאטי

היסטוריה

למאבאטי הוקמה בשנת 2010 על ידי קבוצת חברים ללא הכשרה פורמלית במשחק, מתוך רצון ליצור הרכב שיתמקד בלימוד וקידום כישורי אימפרוביזציה. בשנת 2012 למאבאטי זכתה במקום הראשון באליפות ישראל באימפרוביזציה, במקצה החובבים. ושנה לאחר מכן בשנת 2013 הקבוצה הגיעה למקום השני.

כיום

הקבוצה מעלה מופעים דינמיים וקצביים על טהרת האימפרוביזציה. המופע כולל מספר סצינות ארוכות (long form), כמו גם מספר משחקונים או סצינות קצרות יותר (short form) המהווים קטעי מעבר. כל חומרי המופע מאולתרים ללא כל הכנה מראש, על הבמה ומחוצה לה, לפי הצעות מהקהל ואינטראקציות שונות איתו.
כמו כן, הקבוצה שוקדת על קידום ופיתוח תחום האימפרוביזציה בארץ והנגשתו לקהלים רחבים ככל האפשר. בנוסף להופעות, חברי הקבוצה מעבירים סדנאות אימפרוביזציה המיועדות לקהלים שונים ומגוונים ומאפשרות להתוודע לתחום האלתור כז'אנר תיאטרוני או ככלי לעבודה אישית המאפשר לרכוש מיומנויות חיים חשובות.

שיתופי פעולה בינלאומיים

הקבוצה הוזמנה להופיע במספר פסטיבלים בינלאומיים ביניהם: FiiF - פסטיבל האימפרוב של פינלנד (2013), Big If - פסטיבל האימפרוב של ברצלונה (2013), פסטיבל הפרינג' של אדינבורו (2014), פסטיבל האימפרוב של איסטנבול (2015), Mount Olimprov - פסטיבל האימפרוב של אתונה (2016), TilT - פסטיבל האימפרוב של אסטוניה (2016), פסטיבל האימפרוב של שוודיה (2018), פסטיבל האימפרוב של ברצלונה (2018) ועוד.
הקבוצה קיימה מספר סדנאות אומן ללימוד אלתור עם מאלתרים מפורסמים בעולם ביניהם ג'יי סטאר אטלנטה (The Basement theater, ארצות הברית), ביל ברבריס (The Ghost Sheep, בלגיה), אן דה גרף (Easy Laughs, הולנד), פלאביאן רפארט (Le Théâtre de l’Oignon, צרפת), לורה דורנוירד (Laura Doorneweerd, הולנד), דאנקן ואלש אטקינס (!Showstoppers, אנגליה) ועוד.
שדה הליגנד

אכלוס האלקטרונים

לקטיון יכול להיות מספר משתנה של אלקטרונים והוא מקבל אלקטרונים שמקורם בליגנדים. ראשית מתאכלסים אלקטרוני הליגנדים. ללא תלות במספר האלקטרונים שבאים מיון המתכת - אלקטרוני המתכת יאכלסו אורביטלים לא-קושרים או אורביטלים אנטי-קושרים, ולמעשה לא יתרמו לקשר הנוצר בין הליגנדים ליון המתכת.
מספרם הכולל של האורביטלים שייווצרו הוא N) .N+9 - מספר הליגנדים, כל ליגנד מביא אורביטל אחד. 9 - מספר האורביטלים שמביא הקטיון).
מספר האורביטלים הקושרים יהיה N. הרווח האנרגטי, החוזק של הקומפלקס הנוצר, בא מאלקטרוני הליגנדים.

בקומפלקס אוקטאהדרלי

מחפשים בטבלת האופי, היכן נמצאים האורביטלים הרלוונטיים. יכולים להשתתף אורביטלים מסוגים שונים. הקשרים שיוצרים הם קשרי סיגמה(σ). הMO שנוצרים - שישה אורביטלים קושרים המאוכלסים על ידי אלקטרוני הליגנדים. אורביטלים אלה הם הכוח המניע ליצירת הקומפלקס. ככל שהמספר הקוונטי הזוויתי נמוך יותר - החפיפה בין האורביטלים טובה יותר. אלקטרוני המתכת יאכלסו את אורביטלי t2g ו- *eg אין עירבוב בין האלקטרונים שמקורם בליגנדים והאלקטרונים שמקורם ביון המתכת. t2g - אורביטל לא קושר. *eg - אנטי-קושר, האלקטרונים בו לא תורמים לקשר אלא מחלישים את הקשר קטיון מתכת - ליגנד.
המספר המקסימלי של קשרי פאי שיוכלו להיווצר בקומפלקס אוקטהדרלי הוא 12. (2 עבור כל ליגנד).

בקומפלקס טטראהדרלי

אם יש אלקטרוני d בקומפלקס - הם מאכלסים את אורביטלי e ואחר כך את אורביטלי t₂. מקבלים אורביטל e יותר נמוך מ t₂ (יודעים זאת משיקולים של תאוריית שדה הגביש).

אורביטלי פאי

בקומפלקסים אי-אורגניים יש לקחת בחשבון לא רק קישור סיגמה אלא גם קישור פאי, המשמעות היא שיהיו הרבה יותר אורביטלים. הסיבה לכך היא מקסימום צפיפות האלקטרונים מעל ומתחת לקו המחבר בין שני אטומים. אם לליגנד יש אלקטרוני d- ולעיתים אורביטלי s, יכולים להיווצר קשרי פאי.

הסברים לשורה הספקטרוכימית

תאוריית שדה הליגנד היוותה בשורה חדשנית בכל הנוגע להסבר השורה הספקטרוכימית, זאת בעוד שדה הגביש לא הצליחה לספק עם הכלים שלה הסבר מדעי מובהק והיא נותרה בגדר "ניסיונית" במסגרתה של האחרונה.
ההסבר הפשטני שמציעה תאוריית שדה הליגנד הוא שאורביטלות (של הליגנדים כמובן) עשירות באלקטרונים מסוגלות לתרום מטען לאורביטלות הלא קושרות של המתכת (t2g ו-eg)-התהליך מכונה העברת מטען/קישוריות פאי.
מטבע הדברים נוצר קשר חדש שהאורביטלות האנטי קושרות שלו גבוהות באנרגיה, הפיצול האנרגטי בפועל בין אורביטלי המתכת קטן והמפצל מוגדר כמפצל חלש.
דוגמה בולטת לכאלו הם למשל ההלידים שאורביטלי p שלהם עתירי אלקטרונים.
בניגוד לכך במצב שבו ליגנדות האוחזות באורביטלות קושרות פאי הריקות מאלק', דווקא גבוהות באנרגיה ויגרמו לירידה באורביטלות הקושרות של המתכת ולפיצול גדול יותר בין רמותיה האנרגטיות.
במצב שכזה מקובל לכנות את הליגנד-מפצל חזק. כאלו הם האמינים לדוגמה.
ככלל משמעותי לזכור בשיח זה כי כאשר ישנה אפשרות לדחיפת/העברת מטען בין הליגנדים למתכת הפיצול האנרגטי נוטה לקטון והמעברים האנרגטיים מתקרבים לאזור האור הנראה-והקומפלכסים מאמצים צבע מתאים כתוצאה מכך-הפרמנגנאט הוא יון המהווה דוגמה נפלאה לכך.
מסיבה זו במקרים רבים, התמרת מפצל חזק במפצל חלש בתמיסה יכולה לחזק מאוד צבע של יוני מתכת בתמיסות מסיימות.
השפעות ספקטרליות אלו, הן אלו שטבעו לסידור הליגנדים הזה את שמו שנראה לא טריוויאלי ממבט ראשון- השורה הספקטרוכימית.
בריאן קרניגהאן

קורות חייו

קרינגהאן נולד בטורונטו ולמד באוניברסיטת טורונטו בין השנים 1960 ו-1964, שם סיים את לימודי התואר הראשון בפיזיקה והנדסה. הוא קיבל את הדוקטורט שלו בהנדסת חשמל מאוניברסיטת פרינסטון, שבה הוא מחזיק פרופסורה במחלקה למדעי המחשב מאז שנת 2000. כל סתיו הוא מלמד קורס שנקרא "מחשבים בעולמנו", אשר סוקר את יסודות המחשוב למתחילים.
בשיתוף פעולה עם שן לין הוא המציא היוריסטיקה ידועה לשתי בעיות אופטימיזציה: חלוקת קודקודי גרף לשני חלקים שווים תוך מזעור משקל הקשתות בחתך ובעיית הסוכן הנוסע. שתי הבעיות הן NP שלמות.
קרניגהאן היה עורך התוכנה של פרנטיס הול אינטרנשיונל. סדרת "כלי התכנה" שלו הפיצה את הבשורה בדבר "חשיבת C / Unix" עם השינויים המהותיים, שגררה בשפות התכנות בייסיק, פורטרן ופסקל, ובמסגרת זו גם הועמד לרשות הציבור ה-Ratfor (קיצור של Rational FORTRAN, שפת תכנות, המשמשת כקדם-מעבד ל-Fortran 66) שלו.
שמו של קרניגהאן נקשר באמירה ש"אם (נגזר) להיתקע באי (בודד) עם שפת תכנות אחת בלבד, הרי שעדיף שתהא זו שפת C".
קרניגהאן טבע את המונח יוניקס ועזר להפוך את פילוסופיית יוניקס של תומפסון לפופולרית. בנוסף, טבע קרניגהאן את הביטוי "מה שאתה רואה זה כל מה שתקבל" (WYSIAYG), שהוא פרפרזה למשפט הידוע "מה שאתה רואה הוא מה שאתה מקבל" (WYSIWYG)]. נהוג להשתמש במשפט של קרניגהאן כדי לציין שמערכות WYSIWYG עלולות לאבד מידע, שעשוי להיות שימושי בהקשרים אחרים.
היישום המקורי של קרניגהאן של "שלום, עולם!" ("!Hello, World") משנת 1978 נמכר במכרז האלגוריתם, שהוא המכרז הראשון בעולם של אלגוריתמי מחשב.
מולה אנטונליאנה

תולדות המבנה

מבנה המולה אנטונליאנה תוכנן על ידי האדריכל אלסנדרו אנטונלי (Alessandro Antonelli) (1798 - 1888) ונקרא על שמו. הוא תוכנן להיות בית כנסת שיכיל 1,500 מתפללים, עבור יהדות טורינו, בתקופה שבה הוכרז באיטליה על שיווין בין הדתות. בתי כנסת נוספים תוכננו באותה תקופה גם בערים אחרות: ברומא ובפירנצה. המבנה תוכנן להיות ברוחב של 47 מטר וגובה של 66 מטר. 
בניית המולה אנטונליאנה החלה בשנת 1863. במהלך הבנייה החליט האדריכל על שורה של שיפורים בתוכנית המבנה, בהם הגבהת כיפת הבניין לגובה של 113 מטר, 47 מטר מעל התכנון המקורי. שינוי זה, יחד עם התוספת הצפויה בהוצאות הבנייה הביאו להפסקת הבנייה בשנת 1869.
בשנת 1877 החליטו יהודי טורינו להעביר את המבנה לרשות העירייה והיא מצידה העמידה לרשותם מגרש אחר לבניית בית כנסת. העירייה החליטה להסב את המבנה למוזיאון עירוני. בשנת 1878 נפטרה רעייתו של מלך איטליה, ויטוריו אמנואלה השני, ומועצת העירייה החליטה כי המבנה יהיה אתר זיכרון לאומי לעצמאות איטליה (Ricordo Nazionale dell'Indipendenza Italiana). 
תהליך הבנייה סבל מבעיות בנייה רבות בגלל היחס בין הבסיס הצר של המבנה למשקל הכולל של הבניין וגובהו. הקרקע עליה נבנה המבנה הייתה של חומת העיר שנהרסה בימי כיבוש נפוליאון בסוף המאה ה-18 וטרם החזירה לעצמה את תכונות היציבות. רעידת אדמה שהתרחשה ב-27 פברואר 1887 חייבה לבצע פעולות לייצוב המבנה. אולם אנטונלי המשיך בעקשנות בבניה עד מותו. הייתה אגדה כי החריקות שנשמעו מגלגלת מעלית הבנייה לא הרתיעו את האדריכל בן ה-90 שנה לעלות עליה, מפעם לפעם, על מנת לעמוד על התקדמות העבודה. הוא לא זכה לראות בסיום הבנייה, בנו, קונסטנצה, סיים את הבנייה של המבנה בשנת 1900 וגבהו הסופי הגיע ל-167 מטר. בין השנים 1905 - 1908 עיטר את החלק הפנימי של המבנה אניבלה ריגוטי (Annibale Rigotti).
המבנה היה לסמל העיר טורינו, המשלבת את אהבת המולדת עם גישה מתקדמת למדע ולחדשנות. 
בשבר ענן שקרה ב-11 באוגוסט 1904, פרצה רוח סערה למבנה, ופגעה באחד מקישוטי הכוכבים ונגרם שבר בקוטר של ארבע מטר. הוא הוחלף בחלק אחר במאי 1953. עבודות תחזוקה במבנה חייבו את פינויו בשנת 1931. בשנת 1953 הוריקן חזק הפיל את בסיס החרוט לקרקע ו-57 מטר ממנו נהרסו. בשנת 1961 הסתיים חיזוק המבנה במוטות ברזל ויציקות בטון. יציקות הבטון זכו לביקורת על פגיעתן ביופיו של המבנה והיו אף שטענו שהם דווקא פגעו ביציבות המבנה. בהזדמנות זו, שהתקיימו חגיגות מאה שנה לעצמאות איטליה, נחנכה בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 מעלית המובילה תוך 69 שניות למרפסת פנורמית באורך של 75 מטר. המרפסת הפנורמית כונתה "המרפסת של העיר" (balcone sulla città). המבנה נסגר שוב בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. המעלית הוחלפה וחלקי ביטון הוסרו וחודשו ובשנת 2000 נפתח המבנה לציבור בתור מוזיאון לקולנוע ומרפסת תצפית.
נשארו במסתורין מה היו המניעים של האדריכל בבנית מבנה שיצר כל כך הרבה בעיות בנייה. אחת התשובות נגעה לתחום המגלומניה והשגעון ואולי מסתורין שטרם נחשף עד כה.

מוזיאון הקולנוע

מאז שנת 2000 משמש המבנה למוזיאון לאומי לקולנוע (Museo Nazionale del Cinema). סיורי הדרכה במבנה מוקדשים להכרת השלבים של יצירת סרט. בעזרת מסמכים, מוצגים, תרשימים ותצוגות מודגמים השלבים השונים מאז שעולה הרעיון ליתר את הסרט עד לשלב בו הסרט יוצא לאקרנים.
כמו כן, בקיץ 2001 הוקם אתר אינטרנט ובו הוצב מולטימוזיאון פרויקט (MultiMuseum project). המטרה הייתה לאפשר לציבור לחוש את הדינמיות של המציאות התרבותית המאופיינת על ידי אמנות הקולנוע. כמו כן, האתר מדגים טכנולוגיות אחדות בתחום המולטימדיה.
רדנקו דובראש

ביוגרפיה

דובראש נולד בבאניה לוקה, יוגוסלביה, כיום בבוסניה הרצגובינה. בגיל 16 עבר לשחק בקבוצת בוסנה סרייבו. בין השנים 1988–1992 שיחק במכללת סאות' פלורידה, בה שיתף פעולה עם תומר שטיינהאור. כשחקן מכללות הודבק לו הכינוי 'הגנרל הסרבי'. בשנת 1992 חתם בהפועל תל אביב וזכה איתה בגביע המדינה כאשר קלע בגמר 29 נקודות. הקבוצה סיימה ראשונה את הליגה הסדירה, העפילה לגמר הפלייאוף, אך הפסידה בסדרת הגמר להפועל גליל עליון. דובראש הצטיין בשורות הקבוצה והיה בה לקלע מוביל. כעבור שנה שיחק חצי עונה בליגת ה-CBA, עזב את הקבוצה ולאחר מכן עבר תאונת דרכים קשה כשנהג ברכבו. בשנת 1994, לאחר שהתאושש מן התאונה חתם בהפועל ירושלים כזר לצדו של בילי תומפסון, ושיחק בה עונה אחת.
ב-1995 שב להפועל תל אביב, שיחק בה בתחילת העונה ועבר לאחר זמן קצר לאלבה ברלין, ועונה לאחר מכן הצטרף לבאמברג. בגיל 29 דובראש החליט לפרוש ממשחק, אך בעונת 2000/2001 שב לקדנציה שלישית בהפועל תל אביב בליגה השנייה לאומית ב'.

נבחרת לאומית

כנער שיחק בשנת 1985 בנבחרת הקדטים של יוגוסלביה לצידם של ולאדה דיבאץ וטוני קוקוץ', וזכה איתה באליפות אירופה. כמו כן שיחק בנבחרת יוגוסלביה עד גיל 20 והשתתף במסגרתה באליפות העולם שהתקיימה בבורמיו איטליה. הקבוצה זכתה במדליית זהב לאחר ניצחון בגמר על נבחרת ארצות הברית 76:86. דובראש שיחק בנבחרת עם ולאדה דיבאץ, טוני קוקוץ' ודינו ראדג'ה וקלע בממוצע למשחק 9 נקודות.

לאחר פרישתו

לאחר פרישתו החל לעבוד כיועץ השקעות בחברת מורגן סטנלי. מתגורר בטמפה, פלורידה שבארצות הברית.