google/wiki40b huggingface dataset:
פיית השיניים

פיית השיניים היא דמות פולקלוריסטית דמיונית שעל פי האגדה נותנת לילדים כסף או מתנות אם הם שמים בלילה את שיני החלב שנפלו להם מתחת לכרית.
דמות זו היא דוגמה לדמויות פולקלוריסטיות הקיימות בעולם המודרני, ואשר מבוגרים רבים, אף שאינם מאמינים כלל בקיומה, מספרים עליה לילדיהם. דוגמה נוספת לסוג זה של דמויות הוא סנטה קלאוס.
דמות זו ודמויות דומות לה קיימות במרבית מדינות מערב אירופה, צפון אמריקה, וחלק ממדינות דרום ומרכז אמריקה. במדינות רבות הדוברות ספרדית קיימת דמות דומה המכונה "ratoncito Pérez" - "העכברון פרז" (עכבר עם שם משפחה). בארצות הפרנקופוניות (כגון צרפת, בלגיה, שווייץ או לוקסמבורג) מכנים את הדמות "העכבר הקטן" (או "העכברה הקטנה") - "La petite souris".

אמונה

אמונה בפיית השיניים נתפסת בשתי צורות שונות לחלוטין. מחד, ילדים מאמינים בפיית השיניים כחלק מהאופי התמים והטבעי של הילדות. מצד שני, אמונה בפיית השיניים משמשת כביטוי לתיוג אדם בוגר אשר נוטה לתת אמון בקלות רבה מדי ומוכן להאמין בכל דבר.
בעוד שהורים לפעמים אינם בטוחים האם כדאי לספר סיפור בדיוני לילדיהם, מרבית הילדים מדווחים על תוצאות חיוביות. לאחר הגילוי שפיית השיניים אינה אמיתית 75% מהילדים דיווח שהם אהבו את המנהג, 20% היו נייטרלים ו3% התנגדו למנהג ואמרו שהם לא צפויים להעביר אותו לילדיהם בעתיד.
הורים נוטים לראות את מיתוס פיית השיניים כמקור לנחמה עבור ילדים עם נפילת שיני החלב.

מראה חיצוני

שלא כמו סנטה קלאוס, יש כמה פרטים על המראה של פיית השיניים אשר נותרים עקביים בגרסאות שונות של המיתוס. מחקר שנערך ב -1984 על ידי רוזמרי וולס גילה שרובם, 74% מהנשאלים, האמינו שפיית השיניים היא נקבה, ואילו 12% סברו שפיית השיניים אינה זכר או נקבה, ו-8% האמינו שפיית השיניים יכולה להיות זכר או נקבה. כשנשאל על הממצאים שלו לגבי הופעת פיית השיניים, הסביר וולס - "יש לך את הפיות הבסיסית של טינקרבל עם הכנפיים, השרביט, קצת יותר מבוגרות ומה לא, אז יש לך כמה אנשים שחושבים על פיית השיניים כגבר ארנבת או אפילו עכבר ". סקירה של ספרי ילדים ופרסומים פופולריים מצאה את פיית השיניים מתוארת גם כילד עם כנפיים, פיקסי, דרקון, דמות אם כחולה, בלרינה מעופפת, שני זקנים קטנים, רופא שיניים, איש מעופף בעל כרס מעשן סיגר, עטלף, דוב ועוד. שלא כמו הדמיון המובהק של סנטה קלאוס, הבדלים במראה של פיות השיניים אינם מטרידים את הילדים.
יוטים

היוטים היו שבט גרמאני שנהוג להאמין כי פלש מילנד (יוטלנד) בדנמרק המודרנית ומחלקים בחוף הפריזי לאנגליה. היוטים, יחד עם האנגלים, הסקסונים והפריזים, היו מקרב העמים הגרמאניים שחצו את הים הצפוני כדי לפשוט ולבסוף לפלוש לאנגליה, מהמאה ה-4 ואילך. בהתאם לכתבי בדה ונרביליס היוטים התיישבו בסביבת קנט, המפשייר והאי וייט. מספר שמות מקום הנגזרים משם השבט מעידים על האמת שבדעה זאת. כך, לדוגמה, כותב פלורנס מורססטר כי השם "יֵטֶן" הוא שם נוסף לאזור ניו פורסט (הנמצא בהמפשייר).
בעוד שהשפעת היוטים מקנט היא עניין ברור (לדוגמה נוהלי הירושה המיוחדים לאזור, וידועים כ"גבלקינד"), היוטים מהמפשייר והאי וייט נעלמו, והשאירו מאחור עדויות מעטות ביותר. חוקר מודרני בשם רובין בוש גרס כי היוטים היו קורבנות לטיהור אתני בידי הסקסונים המזרחיים, אולם העניין מהווה נושא לוויכוח בין האקדמאים. כמו כן, נהוג להאמין כי יתר היוטים נשארו ביוטלנד וכיום מרכיבים את אוכלוסיית חצי האי.
יש הטוענים שהיוטים זהים לגטים ("ההיפותזה היוטית"), עם שחי בעבר בדרום שוודיה. כך, למשל, מגדיר מילון אוקספורד את הגטים דרך השפה השוודית כ-"Eotas Iótas Iútan Geátas", ולפי הדנית כ"יוטים". אולם בווידסיט ובביאוולף, שני שירים באנגלית עתיקה, השבטים מוצגים כשונים אחד מהשני. ייתכן שבולבלו שמות השבטים בתיעוד מות המלך השוודי אוסטן.
מסטיטיס

אבחנה מבדלת

האבחנה המבדלת כוללת טווח רחב של תהליכים פיזיולוגיים תקינים כגון מלאות טבעית של חלב, גודש בשד, ציסטה המכילה חלב (גלקטוצלה) וצינורות חסומים וכן מצבים פתולוגיים כגון אבצס, תסמונת רנו של הפטמה וסרטן שד.

טיפול

ניהול טיפול נכון במסטיטיס חשוב על מנת למנוע הפסקה מוקדמת של הנקה. מסטיטיס דווחה כסיבה השלישית להפסקת הנקה. ישנו קונצנזוס שהנקה צריכה להמשך במקביל לטיפול. אם האם מפסיקה לרוקן את השד בזמן הדלקת יהיה לה סטזיס של חלב ותהיה בסיכון מוגבר לפתח אבצס. לכן מומלץ להיוועץ ביועצת הנקה וכן, לעודד אמהות להניק את התינוק לעיתים תכופות ולהתחיל בשד הנגוע. מפני שהאם והתינוק חולקים את אותם האורגניזמים ההנקה יכולה להימשך ללא דאגה שהתינוק ידבק בזיהום. בנוסף, חלב משד נגוע במסטיטיס מכיל רמות מוגברות של נוגדנים. אם ההנקה כואבת מומלץ לשאוב חלב באופן ידני או באמצעות משאבה. אם לאחר הנקה עדיין אין ריקון מספיק של השד מומלץ לשאוב עד הקלה. בנוסף, קומפרסים חמים ועיסוי השד בזמן ההנקה מסייעים לריקון.
טיפול תומך להקלת סימפטומים כולל מנוחה במיטה, שתייה מרובה, משככי כאבים ותרופות נוגדות דלקת, היעילים ביותר הם איבופרופן ופרצטמול. אם הסימפטומים הסיסטמיים הם קלים טיפול זה יכול להספיק.
לעיתים יש צורך בטיפול אנטיביוטי כאשר הסימנים חמורים מההתחלה, אם ישנה פיסורה נראית לעין בפטמה, תרבית חיובית לחיידק וסימפטומים שלא משתפרים תוך 24 שעות לאחר ריקון החלב. התרופות האנטיביוטיות הנפוצות הן צפלקסין ודיקלוקסצילין. טווח הטיפול המומלץ הוא 10–14 יום.

מניעה

מסטיטיס ניתנת למניעה, באם ההנקה מנוהלת בצורה נכונה מהתחלה, כך שנמנעים מצבים של הצטברות חלב, ואם סימנים מוקדמים כמו גודש, צינורות חלב חסומים וכאב בפטמות מטופלים כראוי. כאמור, הסיבה העיקרית למסטיטיס היא ריקון לא מספק של חלב מהשד ולכן טכניקות להנקה מיטבית הן הכי יעילות למניעה, ולשם כך חשוב להיעזר ביועצת הנקה כבר לאחר הלידה.
צ'אן צ'אן

צ'אן צ'אן כיום

בשנת 1986 הכריז אונסק"ו על צ'אן צ'אן כאתר מורשת עולמית, ובד בבד היא הוכנסה לרשימת האתרים בסיכון. אונסק"ו אף המליץ שלא לערוך במקום חפירות ארכאולוגיות נוספות ללא היערכות מתאימה להגנתו מפני הרוחות והגשמים, הגורמים נזקים כבדים למבני הבוץ. בשנת 1998 התעורר חשש מפני הגשמים העזים והשיטפונות שליוו את תופעת אל ניניו, אך בסופו של דבר הנזקים שנגרמו היו מינוריים בלבד.
אחת המצודות, צְצ'וּנְדי (Tschundi) פתוחה למבקרים, והיא מהווה מוקד משיכה לתיירים. צ'אן צ'אן שוכנת 5 ק"מ מערבית לטרוחיו, העיר השלישית בגודלה בפרו.
מורביוס (סרט)

פיתוח

חברת "Artisan Entertainment" הודיעה על עסקה עם שסגרה עם מארוול אנטרטיינמנט במאי 2000, במהלכה הוסכם שהחברה תפיק, תממן, ותפיץ כמה סרטים המבוססים על דמויות ממארוול קומיקס, כולל דמותו של מורביוס, הערפד החי. במאי 2017 הודיעה סוני רשמית על תוכניות להקים יקום משותף חדש שייקרא יקום מארוול של סוני, המציג דמויות שונות הקשורות לספיידרמן, שיוקם עם סרט ראשון המבוסס על דמותו של ונום שיצא לאקרנים באוקטובר 2018. בנובמבר, ברק שארפלס ומאט סזאמה הגישו תסריט ל"סרטי סוני" עבור סרט פוטנציאלי שיתמקד בדמותו של מורביוס, לאחר "תהליך הפיתוח הסודי" באולפנים עבור הדמות. שמו של השחקן ג'ראד לטו "נקשר באופן רופף" לפרויקט הפוטנציאלי כמי שיככב בתפקיד הראשי, אך לא התחייב לחלוטין לסרט עד שהיה מרוצה מהכיוון אליו הסרט התפתח; לטו ביקש להיפגש באופן אישי עם כמה מהבמאים שסוני חיפשה עבור הסרט.
בסוף אפריל 2018, סוני ניהלה משא ומתן עם הבמאי אנטואן פקווה על תפקיד הבימוי. פקווה הביע עניין בלקיחת הפרויקט, ואמר שאם יצטרך לעשות סרט בסוגת גיבורי-העל, הוא ירצה לעשות את זה כ"משהו שקרוב יותר למה שאני מתרגש ממנו". בסופו של דבר, פקווה בחר שלא לקחת על הפרויקט. מבין הבמאים האחרים שנשקלו למלאכת הבימוי נכללים פ. גארי גריי, ששקל לביים את הסרט, אך לבסוף דחה את ההצעה, ודניאל אספינוזה, שביים בעבר את הסרט "סימן חיים" עבור האולפנים. במאי, כשסייר בגרמניה עם הלהקה שלו, נפגש לטו עם אספינוזה כדי לדבר על הסרט, ואושר רשמית שהשניים יצטרפו לפרויקט בסוף יוני. אבי ארד, מאט טולמאץ', ולוקאס פוסטר נשכרו למלאכת הפקת הסרט, וסוני הייתה אמורה לתת לסרט תאריך יציאה לאקרנים זמן קצר לאחר מכן, עם תחילת הצילומים שיתחילו מסוף 2018. האולפנים קיוו שהסרט יתאים לסרטים שכבר היו במשבצות ההפצה של מארוול, כולל "ונום" ו"ספיידרמן: רחוק מהבית".

קדם הפקה

בסוף ספטמבר, "סרטי סוני" התכוננה לתחילת תהליכי ההפקה של הסרט שיתקיימו באטלנטה, ג'ורג'יה - שם "ספיידרמן: השיבה הביתה" ו"ונום" הופקו בעבר - אך עדיין לא קבעה תאריך יציאה לאקרנים. הכתב קופר הוד מ-"Screen Rant" תיאר שהאולפנים ממתינים לראות את תגובת הקהל ל"ונום" שייצא בתחילת אוקטובר 2018, כאשר ארד אישר באותו זמן כי האולפנים מתרגשים להפיק סרט על דמותו של מורביוס, במיוחד בשל סיפורו של "מרפא שהופך לרוצח, וכיצד הוא מתמודד עם כך?". טולמאץ' אישר שהפרויקט היה "רחוק מאוד" בשלב זה, והם מתכוונים להתחיל לצלם בתחילת 2019, מתוך כוונה שהסרט יהיה הסרט השני שיצא במסגרת יקום מארוול של סוני אחרי "ונום". טולמאץ' הוסיף שלטו מביא אותו "אינטנסיביות" לסרט מכיוון הוא גילם את דמותו של הג'וקר בסרט "יחידת המתאבדים".
בנובמבר, אנליסטים בקופות האמינו כי "ונום" היה מוצלח מספיק עבור "סרטי סוני" כדי שהיא תחליט להתקדם עם סרטים אחרים מהיקום המתוכנן שלה כמו הסרט על מורביוס, ובסוף אותו חודש ניתן לסרט של מארוול ללא כותרת, שרבים האמינו שזה הסרט על מורביוס, התאריך 10 ביולי 2020 כתאריך יציאה לאקרנים. השחקנים אדריה ארחונה נכנסה למשא ומתן על גילום הדמות הנשית הראשית של הסרט, מרטין בנקרופט, בדצמבר; ליהוקה אושר בסוף ינואר, כאשר "סרטי סוני" דחתה את תאריך היציאה ל-31 ביולי. מאוחר יותר, בינואר 2019, מאט סמית לוהק לתפקיד הנבל הראשי, לוקסייס קראון. במרץ, השחקנים ג'ארד האריס וטייריס גיבסון לוהקו לתפקידים לא ידועים.

צילומים

צילומי הסרט החלו בפברואר 2019, בלונדון תחת הכותרת "פלזמה" ("Plasma"). הצילומים עתידים גם להתקיים באטלנטה, ג'ורג'יה.

יציאה לאקרנים

הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-31 ביולי 2020, תחת הפצתם של סרטי סוני.
פיטר לרנג'יס

קריירה

עבודתו של לרנג'יס כוללת את Smiler's Bones, את הספר Somebody, Please Tell Me Who I Am (יחד עם הארי מזר), את הספר Drama Club, את סדרת Spy X, סדרת Watchers, סדרת Abracadabra, ואת שני ספרי Antartica. הוא כתב 43 ספרים בסדרת Baby-Sitters Club וספרי הספין-אוף שלה.
לרנג'יס היה גם כותב צללים של חלקים מן הסדרות שלושת הבלשים, בני הרדי ו-Sweet Valley Twin. הוא גם כתב מספר ספרים המבוססים על סרטים - סליפי הולו, החוש השישי וכן כתב גרסה של היפה והחיה. הוא כתב גם שלושה ספרים ועוד גרסה אחת לילדים, מתוך סדרת Worlds of Power (הכוללת 8 ספרים ושתי גרסאות לילדים), המבוססת על משחק הווידאו בעל אותו שם. את שלושת הספרים הללו כתב תחת שם עט - A. L. Singer.
ב-2003 הוזמן לרנג'יס על ידי הגברת הראשונה של ארצות הברית דאז, לורה בוש, להתלווה אליה לפסטיבל הספר הרוסי הראשון שאורח על ידי הגברת הראשונה של רוסיה, ליודמילה פוטינה, אשתו של ולדימיר פוטין, במוסקבה.
עוד ב-2003 הוזמן לרנג'יס על ידי חברה בריטית להוצאה לאור, Scholastic Corporation שמה, לכתוב את הספר X-Isle, שיצטרף לסדרת Point Horror, שבה היו כבר שני ספרים של לרנג'יס שיצאו ב-1994 - Driver's Dead ו-The Yearbook. ב-2004 הוזמן לכתוב את ספר ההמשך לX-Isle, שנקרא Return to X-Isle.
לרנג'יס כתב גם את הספרים גנב החרבות ומאורת הנחש, שניהם מסדרת 39 רמזים. הוא היה גם אחד מכותבי הספר-בעל-ארבעת-הכותבים הווספרים באים שחתם את הסדרה המדוברת. הוא גם כתב את הספר השלישי בסדרת ההמשך הקרויה קהילים נגד ווספרים (במקור: Cahills vs. Vespers), באמצע הלילה. ב-2014 הוציא את הספר הראשון בסדרת "שבעת הפלאים" - "הקולוסוס מתעורר", ובשנים שלאחר מכן הוציא את ארבעת הספרים הבאים בסדרה - אבודים בבבל, קבר הצללים, קללת המלך וב-2016 את הספר האחרון בסדרה, סדק בזמן.

חיים אישיים

לרנג'יס הוא בנו של עובד חברת הטלפון של ניו יורק (New York Telephone) ומזכירה בדימוס של בית ספר יסודי. בילדותו הוא גר בפריפורט שבניו יורק, ארצות הברית. הוא בעל תואר בביוכימיה מטעם אוניברסיטת הרווארד.
לרנג'יס גר כיום בניו יורק, יחד עם אשתו המוזיקאית טינה דברון, ועם שני ילדיהם ניק וג'ו.
רובי קיי

קורות חיים

קיי נולד בליימינגטון, המפשייר, אנגליה. אמו סטפני קיי חיה בניוקאסל, עיר בצפון מזרח אנגליה, ואביו איבן קיי גדל בפטרבורג שבמזרח אנגליה. 
הוא עבר לבריסל, בלגיה בגיל צעיר. ב-2006 עבר קיי עם משפחתו לפראג בצ'כיה ולמד בבית הספר הבינלאומי של פראג. 
כיום הוא חי ביוסטון, טקסס. לו שתי אחיות: קמילה ופיונה.

קריירה

כשמשפחתו עברה לצ'כיה, ראה קיי פתק על לוח המודעות של בית ספרו, בו היו דרושים ילדים דוברי אנגלית בסרט. למרות חוסר ניסיונו במשחק, תפקיד זה הוביל אותו לקבל תפקיד בסרט 'אמן האשליות', בסופו של דבר, הסצנות שבהן השתתף, נחתכו בעריכה מהסרט.
לאחר שגילם תפקידים קטנים בחניבעל: מקור הרוע, 'בני ג'ק', חברת הפקה קנדית שהפיקה את "רסיסים" הציעה לו לשחק את התפקיד של יעקב הקטן שכלל 9 שבועות של צילום, שלושה מהם התקיימו באיים יווניים. 
האנשים שיצרו את הסרט "רסיסים"' בחנו מעל 150 בנים לפני שמצאו את רובי קיי בן העשר שגר בפראג במשך שנתיים.
הוא בילה שנה בלמידת משחק, שירה וריקוד בבית ספר הנקרא 'תיאטרון כרכרה של בריטניה'.
הוא הופיע במיני - סדרות כמו פינוקיו, שם שיחק את התפקיד הראשי.
לאחר שגילם את פינוקיו, הוא גילם תפקיד של ילד בשם סם, ילד שאובחן בסרטן הדם (לוקמיה) בסרט "דרכים לחיות לנצח" שהוקרן בסוף 2010. 
הוא הופיע ב"שודדי הקאריביים 4: על זרמי הזרים", בו גילם נער סיפון. 
כמו כן גילם את תפקיד פיטר פן בעונה השלישית של הסדרה "עד עצם היום הזה" (Once Upon a Time) שם שיחק לצד ג'ניפר מוריסון, לאנה פרייה, ג'וש דאלאס, ג'יניפר גודווין. 
כמו כן, שיחק בסדרה "גיבורים התחייה", סדרת הבת של "גיבורים" בתפקיד ראשי.

הערכה

משחקו של קיי לרבות זכה להערכה טובה על ידי המבקרים. 
אלישיה קוקס מהמגזין "Chatelaine" כתבה על עבודתו בסרט 'רסיסים' : "רובי קיי, המגלם את יעקב הצעיר, נותן ביצועים מדהימים עם מילים קטנות והמון רגש. כשהוא מחייך (דבר שלא קורה לעיתים תכופות), אין לך מה לעשות אלא להיות מושפע." 
מוירה מקדונלד מהמגזין סיאטל טיימס (Seattle Times) מתארת את קיי באותו סרט כ" דרך קורעת לב להראות אבוד לחלוטין" ופיטר האוול מהמגזין 'Toronto Star', אשר היה ביקורתי כלפי הסרט כתב:" ההופעות הן ללא רבב, במיוחד של רובי קיי שמגלם את יעקב הצעיר" ו"זרי הדפנה מוכרחים להיות מוגשים לרובי קיי... יחסית חדש כל כך למשחק, הוא משקיע בתפקיד בעוצמה כה חזקה שלא נראית לעיתים קרובות בשחקן כה חדש למשחק."

מועמדויות

ב-2009 בפרס האמן הצעיר, הועמד קיי לפרס 'ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי בינלאומי' ו'לפרס ההופעה הטובה ביותר בסרט טלוויזיה, מיני סדרה או מיוחד'.
בשנת 2014 בטקס פרסי בחירת הנוער הועמד קיי לפרס 'בחירת נבל הטלוויזיה'.
אלברטו חמזי

קורות חיים

נולד בקסאבה (כיום טורגוטלו), טורקיה, למשפחה יהודית נצר למגורשי ספרד. עוד בילדותו בקסאבה גילה חמזי עניין רב במוזיקה של בתי הכנסת בעירו. הוא נהג לשמוע חזנים בבתי כנסת שונים והכיר מנגינות רבות. בהיותו בן 10 עבר עם משפחתו לאיזמיר ובגיל 11 החל ללמוד בקונסרבטוריון ונחשב לילד פלא. 
בהיותו בן 16 התחיל ללמוד בקונסרבטוריון ע"ש ורדי במילנו אצל המוזיקאי דזאמפיירי. במסגרת לימודיו חיבר עיבודים לשירים ופיוטים ששמע בילדותו. דזאמפיירי עודד אותו להמשיך והדריך אותו לכתוב את העיבודים באופן שישקף נאמנה את האופי המודָלי של המנגינות (רוב המנגינות העממיות בלדינו אינן כתובות במז'ור או מינור אלא בסולמות מזרחיים, שההיגיון הטונלי שלהם שונה מההיגיון המערבי). 
אחרי מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה שירת בצבא האיטלקי ונפצע בקרב, חזר חמזי לאיזמיר ומצא שהקהילה היהודית כמעט התחסלה, ועימה תרבות המוזיקה העשירה.

יצירתו ותרומתו

חמזי הבין שמשימת חייו היא להציל את הפולקלור והמוזיקה של תרבות הלדינו - לאסוף ולחקור אותה באופן שיתאים לתקופה המודרנית. לא רק שימור הקיים, אלא התאמתו לדורות הבאים. עשייה זו הפכה למפעל חייו. 
בשנת 1923 עבר אלברטו חמזי לרודוס והמשיך את מחקרו בקרב הקהילה הקטנה של היהודים באי. ב-1927 הגיע לאלכסנדריה בהזמנתו של הרב הראשי של העיר וחי שם במשך שלושים שנה. 
בין השנים 1957-1930 כיהן כמנהלו המוזיקלי של בית הכנסת הראשי "אליהו הנביא" אלכסנדריה והיה מנצח המקהלה והתזמורת של בית הכנסת ומורה בקונסרבטוריון של העיר. 
בשנת 1957, בעקבות מבצע סיני, נאלץ לברוח עם אשתו ושלוש בנותיו ממצרים. עד מותו בשנת 1975 חי בפאריס וניהל שם שני בתי כנסת ספרדיים: "יצחק אברבנאל" ו"ברית שלום". בשני המקומות עסק חמזי בהוראה, ניצוח, עיבוד והלחנה. 
את שירי הקהילה היהודית הספרדית שאסף ריכז בחמישה כרכים בכתב ידו – El Cancionero Sefardi – המכילים 230 שירים (מנגינות וטקסטים) ונמצאים בארכיון של הספרייה הלאומית בירושלים. שישים מתוך שירים אלה עובדו על ידיו לקול ולפסנתר ופורסמו בעשרה כרכים, וכותרתם Coplas Sefardies.
אגד תעבורה

אגד תעבורה בע"מ היא חברת אוטובוסים ישראלית שהוקמה בשנת 2006 על ידי איחוד החברות "אגד פלוס תעבורה" ו"אגד אישי". החברה מפעילה, באמצעות כ-500 אוטובוסים, את התחבורה הציבורית בנתניה, במבשרת ציון, מעלה אדומים, גבעת זאב, שומרון, בנימין, גוש עציון, הר חברון ובקעת הירדן.

היסטוריה

בשנת 2005, בעקבות החלטת משרד התחבורה להפסיק את המונופול שהיה לקואופרטיב אגד על התחבורה הציבורית בארץ, הקימה אגד בשיתוף קבוצת תעבורה את חברת "אגד פלוס תעבורה", שקיבלה זיכיון להפעיל את התחבורה הציבורית באשקלון. החברה אוחדה ב-2006 עם "אגד אישי", שהייתה חברת בת של אגד, וסיפקה שירותי מוניות והסעות מאורגנות.
כאשר הוקמה חברת "אגד פלוס תעבורה", היא שכרה למשך שנה את כל האוטובוסים של חברת "אגד" שהיו בשימוש בקווים שקיבלה, עד לסיום קניית צי אוטובוסים משלה. בסיום השימוש בהם הועברו האוטובוסים לשירות בירושלים בעיקר, ומקצתם נמכרו לחברות "מטרודן", ול"אגד תעבורה", שנוסדה בינתיים. 
"אגד תעבורה" החלה להפעיל את התחבורה העירונית באשדוד בשלהי ספטמבר 2007, ואת התחבורה הציבורית בנתניה החל מפברואר 2009.
בין השנים 2012–2017 החלה להפעיל בהדרגה את כול קווי עוטף ירושלים שהוצאו מאגד;
• ב-2012 במבשרת ציון.
• ב-2013 במעלה אדומים והסביבה, ובגבעת זאב והסביבה.
• ב-2014 ביישובי מטה בנימין והשומרון.
• ב-2016 בקריית ארבע, חברון ויישובי הסביבה, ובמעלה אפרים ויישובי בקעת הירדן.
• ב-2017 החלה להפעיל בהדרגה את קווי אפרת וגוש עציון.
בסוף פברואר 2015 החלה אגד תעבורה להפעיל את הקווים 100, 101, 102 היוצאים מחניון שפירים (הנתיב המהיר) לכיוון ירושלים וחזרה.
בפברואר 2016 קווי החברה בצפון הנגב עברו לחברת "דן בדרום". 
ב-31 במאי 2016 קווי אלעד עברו לחברת "קווים" במסגרת מכרז "בקעת אונו אלעד" בו חברת קווים זכתה תשעה חודשים מוקדם יותר. ביולי  2016 הקווים העירוניים באשקלון עברו לחברת "דן בדרום" במסגרת מכרז צפון הנגב שכולל את קווי צפון הנגב שיצאו מאגד תעבורה בפברואר 2016. 
ב-16 בדצמבר 2016 קווי אשדוד העירוניים עברו מ"אגד תעבורה" לחברת "אפיקים", במסגרת המכרז בו זכתה במרץ 2016.

אוטובוסים

את האוטובוסים של אגד תעבורה ניתן לזהות על פי צבעיהם: גוף ירוק (כצבע אוטובוסי "אגד"), עם חלק עליון צבוע צהוב (כצבע משאיות "תעבורה").
רוב האוטובוסים של החברה הם מתוצרת דאף, מכיוון שחברת האם "תעבורה", היא הבעלים של יבואן דאף בישראל.

הנהלה

מ־2008 ועד היבחרו לכנסת ב-2013, מנכ"ל החברה היה ניצב בדימוס מיקי לוי, ואחרי היבחרו לכנסת מונה לתפקיד גדעון מזרחי.
טיפוס (ביולוגיה)

טיפוס (type) בביולוגיה הוא אורגניזם מסוים (או קבוצה של אורגניזם) אשר הוצמד לו שם מדעי לפי שיטת מיון עולם הטבע. במילים אחרות הטיפוס הוא המודל לפיו תיארו את הטקסון. בעבר (לפני שנת 1900) בבוטניקה השימוש במונח type היה זהה לשימוש במונח טקסון היום.

זואולוגיה

לפי ה-ICZN טיפוס של מין או תת-מין הוא אורגניזם (או סדרה של אורגניזם), טיפוס של סוג או תת-סוגים הוא מין וטיפוס של טקסונים מעל סוג הוא סוג. דרגות מעל על-משפחה אינן מוצמדות לטיפוס.

הולוטייפ (Holotype)

הולוטייפ הוא האורגניזם עליו התבסס התיאור של השם המדעי ומהווה מודל לשם זה. ההולוטייפ לרוב מאוחסן במוזיאון או אוספים ידועים ומאפשר גישה חופשית לחוקרים המעוניינים להמשיך ולחקור את הפרט.

פראטייפ (Paratype)

כאשר מוגדר הולוטייפ, וקיימים פרטים נוספים מאותה סדרה של ההולוטייפ הם מכונים הפראטייפ.

אלוטייפ (Allotype)

אלוטייפ הוא מודל מהזוויג ההופכי לזה של ההולוטייפ, הוא נבחר מתוך הפרטייפים. השימוש באלוטייפ אינו חובה לפי הנחיות ICZN.

נאוטייפ (Neotype)

נאוטייפ הוא אורגניזם הנבחר לשמש כהולוטייפ כאשר ההולוטייפ המקורי אבד או נהרס, או שלא נבחר כזה בתיאור המקורי.
רועי עוז

קריירה

החל מספטמבר 2012 מגלם עוז את כוכב הילדים "רוי בוי".
בין תפקידיו של עוז: "גיבורי האור" והשתתפות בקלטת הילדים "מיטל בגן הירוק". בסדרות "בג'ונגל של רוי בוי", "לטבע נולד", "סוד המדבר", "הגיבורים", "גיבורי האור הדור הבא", "רוי בוי ביער הסודי", "רוי בוי והאי הנעלם".
הופיע יחד עם טל מוסרי ויובל המבולבל במסע הופעות בניו יורק, לוס אנג'לס ומיאמי.
נשוי למיכל ואב לשניים, מתגורר בכפר סבא.
ריצוף (גאומטריה)

בגאומטריה, ריצוף הוא כיסוי של משטח, או קבוצה כללית יותר, באריחים מאותו סוג. ישנם סוגים שונים של ריצופים - הנבדלים זה מזה באופי הקבוצה שאותה מכסים, במספר האריחים המותרים בשימוש, ובמחזוריות שלהם. הדוגמה הפשוטה ביותר היא כיסוי של המישור באריחים ריבועיים, כפי שמשבצות מכסות דף במחברת חשבון. הצד השווה בכל הריצופים הוא שכל נקודה בקבוצה שאותה מכסים, מכוסה בדיוק על ידי אריח אחד.
לריצופים יש חשיבות רבה בגאומטריה (ובטופולוגיה אלגברית), בכך שהם מאפשרים ללמוד את הקבוצה המכוסה X על ידי תכונות של הכיסוי. לכיסוי משויכת חבורת סימטריות G. במקרה שהחבורה פועלת באופן טרנזיטיבי, האריחים בהכרח חופפים זה לזה, ואפשר להתאים ביניהם לבין מרחב המנה . קשרים אלה הם נקודת המוצא של תוכניתו של פליקס קליין מסוף המאה ה-19, ללמוד מרחבים גאומטריים דרך החבורות הפועלות עליהם, ולהפך.
מסדר פרנץ יוזף

מסדר פרנץ יוזף או בשמו המלא המסדר האוסטרי הקיסרי של פרנץ יוזף (בגרמנית: Kaiserlich-Österreichische Franz-Joseph-Orden), הוקם על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ב-2 בדצמבר 1849, בחגיגות יום השנה הראשון להכתרתו לקיסר.

הענקת העיטורים

הטקס נערך ללא הבדל דת, מוצא, לאום או מעמד. לכל חברי המסדר נתנה גישה לחגיגות המסדר.
עם מקבלי העיטור נמנים: יצחק גולדמן, ברנהרד גולדמן, מאוריצ'יו ברוצ'ינר, וילהלם שטיאסני ואלפרד גרינפלד.
המסדר חדל מלהתקיים עם פירוקה של האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1918, ולא הוקם מחדש עם הקמת הרפובליקה האוסטרית בשנת 1919, בה תארים הפכו לבלתי חוקיים.
עכברי הקניון

עלילה

טי. אס. קווינט (ג'רמי לונדון) וברודי ברוס (ג'ייסון לי) הם שני צעירים מניו ג'רזי שחברותיהם נפרדו מהם באותו היום. טי. אס. תכנן טיול עם חברתו ברנדי (קלייר פורלני) לאולפני יוניברסל, שם הוא התכוון להציע לה נישואים. אחרי ריב בנושא השתתפותה בשעשועון "אמת או לצאת" שאביה מפיק, הם נפרדים. 
חברתו של ברודי, רנה (שאנן דוהרטי) עוזבת אותו אחרי שהוא מסרב להכיר אותה לאימו. יחדיו, הם יוצאים למצוא נחמה בקניון האהוב עליהם. 
כשהם מגלים שהשעשועון שבו עומדת להופיע ברנדי, חברתו לשעבר של טי. אס., יצולם בקניון, הם מתכננים לחבל בשעשועון, וכך לאפשר לטי. אס. להשיב את ברנדי אליו. לשם כך הם נעזרים בצמד הבטלנים ג'יי ובוב השקט, (דמויות שהופיעו בכל שאר סרטי "View Askewniverse") שהתכוונו לחבל בתוכנית בכל מקרה. באותו יום ברודי מגלה שאויבו המושבע, שאנון המילטון (בן אפלק), מחזר אחרי רנה. שאנון שונא את ברודי ומכנה אותו "עכבר קניון".
במהלך שיטוטיו פוגש ברודי את אמן הקומיקס סטן לי ומקבל ממנו עצה רומנטית ממנו. טי. אס. מקבל את ההארה ממגדת עתידות בעלת פטמה שלישית אליה ברודי גורר אותו. בנוסף הם נתקלים בבחור המנסה לראות סירה בתוך הולוגרמה נסתרת ונכשל, אך בתסכולו מציל את בוב השקט במשימתו להציג קלטת בה נראה שאנון מקיים יחסי מין עם קטינה. קב"ט הקניון, בהוראתו של אביה של ברנדי, עוצר את השניים ושותל עליהם מריחואנה. הנקמה מגיעה קודם לכן בדמות תרגיל "היד המצחינה" שעושה ברודי לאביה של ברנדי וגורם לו להקיא במשך כל אותו יום. הסיום הגדול מגיע כשברודי וטי. אס. תופסים את מקומם של שניים מהמשתתפים בשעשועון ומשתמשים בו כדי להחזיר כל אחד לעצמו את האקסית שלו. בסיום, מפיקי התוכנית מסרבים לעבוד עם אביה של ברנדי ומציעים לברודי תפקיד כמנחה בתוכנית לילה מצליחה. לפי הסרט ברודי תופס את מקומו של ג'יי לנו בתוכנית "הלילה". טי. אס. נוסע עם ברנדי לאולפני יוניברסל שם הם מתחתנים על רקע הכריש ממלתעות, כפי שתכנן.
לה דפאנס

היסטוריה

הרובע נקרא לה דפאנס - La Défense, על שם הפסל שנמצא בו, La Défense de Paris ("ההגנה של פריז"). הפסל הוצב בשנת 1883 לזכר החיילים שהגנו על פריז בזמן מלחמת צרפת-פרוסיה.
בספטמבר 1958 החלה בנייתו של הדפאנס והחלו לקום בניינים גבוהים שהחליפו את המפעלים, בתי העוני והחוות שהיו קודם לכן בשטחו. המרכז לתעשייה וטכנולוגיה חדשה (CNIT) היה בין הבניינים הראשונים שנבנו באזור. גורדי השחקים הראשונים שנבנו היו זהים זה לזה ומוגבלים בגובה של 100 מטר. בשנת 1966 נבנה בניין המשרדים הראשון וב-1970 נסלל קו A ב-RER שהוביל למקום מכיכר שארל דה גול.
בתחילת שנות ה-70, בתגובה להרס גדול, החלו להיבנות בניינים מ"דור שני" אבל המשבר הפיננסי של 1973 כמעט עצר את כל הבנייה באזור.
בתחילת שנות ה-80 החלו להיבנות בניינים מ"דור שלישי". מרכז הקניות, ה-"Quatre Temps", שהיה הגדול באירופה כשנבנה ב-1981. ב-1982 החלה תחרות ה-"Tête Défense" ("ראש הדפאנס"), לתכנון מבנה שישלים את האקס היסטוריק. המבנה שזכה בתחרות, והוא גם המבנה שניצב במקום גם היום, הוא הגרנד ארש. באותו זמן החלו להיבנות גם בתי מלון, בניין המרכז לתעשייה וטכנולוגיה חדשה (CNIT) נבנה מחדש וב-1992 הוארך קו 1 של המטרו של פריז עד הדפאנס, דבר שהפך את האזור לנגיש יותר. באמצע שנות ה-90 התרחב הרובע עוד יותר, דבר שהפך אותו למרכז העסקים הגדול ביותר באירופה עד היום.
ביום הבסטיליה בשנת 1991 ביצע מלחין המוזיקה האלקטרונית ז'אן מישל ז'אר קונצרט כשהוא משתמש בגרנד ארש ובשלושה מגדלים מהאזור כמסכים להקרנה על במה בצורת פירמידה מעל הכביש. המופע החוצות, ששמו היה "פריז לה דפאנס", משך כ-2.5 מיליון צופים שעמדו כל הדרך עד לשער הניצחון. בהופעה זו נרשם שיא גינס עולמי על הנוכחות הגדולה ביותר בהופעה אי-פעם.
בדפאנס נמצאים משרדים ראשיים של חברות חשובות רבות - סוסייטה ז'נרל, סאנופי-אוונטיס, נף סז'טל, טוטאל, ארווה, ארסלור וגם AXA. המגדל הגבוה ביותר ברובע כיום, "Tour First" ("המגדל הראשון"), נבנה בשנת 1974, גובהו 231 מ', הוא בעל 50 קומות והחליף את מגדל מונפרנאס בתואר המבנה הגבוה ביותר בסביבות פריז אחרי מגדל אייפל. גובהו המקורי של המגדל היה 159 מטר, אך לאחר שיפוץ שעבר בין השנים 2007–2011 הוא הוגבה לגובהו הנוכחי.
ב-9 בספטמבר 2008 חגג הדפאנס 50 שנה במופע זיקוקים ענק.
בדצמבר 2005 הכריז מנכ"ל הנהלת הדפאנס על תוכנית פיתוח 9-שנתית מ-2006 ועד 2015. תהליך המודרניזציה החשוב הזה אמור לתת עיצוב חדש למחוז ויתמקד ב-4 צירים מרכזיים: שיפוץ גורדי שחקים ישנים, אישור בניית בניינים חדשים, שיפור האיזון בין בנייני עסקים לבנייני מגורים ושיפור התחבורה של עובדי המקום כך שיוכלו להגיע לדפאנס ביתר קלות. ישנן 3 מטרות: בניית 150,000 מ"ר של משרדים תוך כדי הריסה ובנייה מחדש, בניית 300,000 מ"ר של משרדים תוך כדי בניית מבנים חדשים ובניית 100,000 מ"ר של בתי מגורים. ממשלת צרפת אישרה את הפרויקט בשנת 2006 והוא אמור להסתיים בשנת 2015. האדריכלות המערבית מעודדת את פריז ליצור גורדי שחקים נוספים ליד פריז. יתרון גורדי השחקים הוא שהם חסכוניים יותר מבניינים קטנים אך המבנים יצטרכו להתגבר על כמה מהבעיות הכלכליות של צרפת ובעיות נוספות. בהמשך ייבנו בדפאנס גורדי שחקים נוספים וגבוהים יותר, כמו "מגדל הז'נראלי" שיושלם בשנת 2014 וגובהו יהיה 265 מ' עם 46 קומות, "מגדל פאר" שיושלם בשנת 2017 וגובהו יהיה 296 מ' עם 71 קומות, וה"הרמיטאז' פלאזה" שיושלם בשנת 2016 וגובהו יהיה 320 מ' עם 93 קומות.