ברוק שילדס

ביוגרפיה

שילדס נולדה בניו יורק למשפחה מבוססת. אביה, פרנסיס אלכסנדר שילדס היה איש עסקים עשיר ממנהטן ונצר למשפחת מלוכה אירופאית ואמה, טרי שילדס, הייתה דוגמנית ושחקנית. הוריה התגרשו בילדותה. שילדס התחנכה בבתי ספר בניו ג'רזי.
שילדס עשתה הפסקה בקריירת המשחק שלה בעת שלמדה באוניברסיטת פרינסטון, מ-1983 עד 1987, וסיימה תואר בספרות צרפתית. נושא התזה שלה בסיום לימודיה היה: "החניכה: מתמימות לניסיון: מסע גיל ההתבגרות בסרטיו של לואי מאל, 'ילדה יפה' ו'לקומב לוסיין' ". בעת לימודיה בפרינסטון החלה שילדס להתראיין בפתיחות על חייה הפרטיים ודיברה בגילוי לב על מיניותה ועל נושא הבתולין שהעסיק אותה.
במהלך לימודיה בפרינסטון היא כתבה ספר אוטוביוגרפי שנקרא "On Your Own", ויצא לאור בשנת 1985.
במהלך שנות ה-80 וה-90 עסקו הצהובונים האמריקאים באינטנסיביות בחייה הפרטיים של שילדס. יוחסו לה יחסים רומנטיים עם מספר ידוענים, בהם: טד מק'גינלי, דין קיין, ג'ון קנדי ג'וניור, מייקל בולטון , אלבר השני, נסיך מונקו ומייקל ג'קסון. באפריל 1997 נישאה שילדס לטניסאי האמריקאי אנדרה אגאסי. נישואיהם התקיימו שנתיים עד לגירושין באפריל 1999. באפריל 2001 נישאה שילדס לכריס הנצ'י, כותב לתוכניות טלוויזיה. לזוג נולדו שתי בנות: רוואן פרנסיס (2003) וגריר המונד (2006).
באביב 2005 התראיינה שילדס למספר מגזינים ולתוכנית הטלוויזיה של אופרה וינפרי וחשפה בפני הציבור את מאבקה בדיכאון לאחר לידה ממנו סבלה, תסמונת שכללה תופעות כגון: דיכאון, מחשבות אובדניות, חוסר יכולת להענות לצורכי בתה התינוקת והתפתחות מאוחרת של קשר ותחושה אמהית. ספרה "Down Came the Rain", שיצא לאור באותה שנה, עסק בחוויותיה ובמאבקה בדיכאון לאחר לידה.
בעקבות גילוייה לציבור אודות דרכי התמודדותה בדיכאון לאחר לידה, התפתח ויכוח מתוקשר בין שחקן הקולנוע טום קרוז ובין שילדס. קרוז, שהשתייך לסיינטולוגיה הדוחה את מדע הפסיכיאטריה, גינה את שילדס על כך שנטלה ותמכה בנטילת תרופות נוגדות דיכאון כגון פקסיל. שילדס יצאה בתגובת נגד וטענה כי דבריו של קרוז "חסרי אחריות ומסוכנים". השניים הוסיפו ופרסמו בעיתונות מאמרים בזכות עמדותיהם. לטענת העיתון האמריקאי USA TODAY, באוגוסט 2006 השלימו השניים לאחר שקרוז התנצל על דבריו.

קולנוע

כבר בגיל תשע החלה שילדס להשתתף בסרטי קולנוע וטלוויזיה. תחילה בתפקיד משנה וב-1978, בסרטה הרביעי והשני שיצא לקולנוע, "ילדה יפה", בבימויו של לואי מאל, שיחקה בתפקיד ראשי וגילמה דמות ילדה המתגוררת עם אמה היצאנית (בגילומה של סוזן סרנדון) בבית בושת. הסרט כלל סצינות עירום של חלק מהשחקניות, כולל סצנת עירום של שילדס עצמה שקוצצה בחלק מהמדינות בהן הוקרן הסרט. הופעתה הפרובוקטיבית של שילדס בת ה-12 (בת 11 בעת שצולם הסרט) ואופיו של הסרט, הביאו לדיון ציבורי בנושא פורנוגרפיית ילדים. שנה לאחר מכן, ב-1979, הופיעה בסרט "וונדה נבאדה" שגם בו נכללו סצינות מעוררות מחלוקת אך הפעם ללא הד ציבורי נרחב.
הסרט הבא בו השתתפה ואשר זכה להצלחה ולהד תקשורתי היה "הלגונה הכחולה" (1980), בו שיחקה מול כריסטופר אטקינס. השניים גילמו זוג ילדים שספינתם נטרפת והם גדלים על אי טרופי בודד. גם סרט זה כלל מספר סצינות עירום, ומאוחר יותר, העידה שילדס בפני ועדה מטעם הקונגרס האמריקאי כי בחלק מהסצינות הללו הוחלפו כוכבי הסרט על ידי כפילים. שנה לאחר מכן, ב-1981, כיכבה שילדס בסרטו של הבמאי האיטלקי פרנקו זפירלי, "אהבת בוסר". הסרט נחשב לכישלון קופתי ובקורתי. ב-1983 השתתפה בסרט "סהרה" , שחלקו צולם בישראל, בהפקת "גולן-גלובוס" בשיתוף עם "מטרו גולדווין מאייר". בסרט השתתפו גם השחקנים הישראלים יעקב בן-סירא וגבי עמרני, וצלם הסרט היה דוד גורפינקל (צילום סטילס: יוני המנחם). 
שילדס זכתה בפרס People's Choice Award בקטגוריית השחקן הצעיר המועדף במשך ארבע שנים רצופות (מ-1981 עד 1984). 
ב-1993 שיחקה בסרט הקומי "מעוותים" לצד קיאנו ריבס. 
בשנת 2010 שיחקה בקומדיה השחורה "פראי ועצבני" בתפקיד תמי סאנדרס. בשנה זו, שיחקה גם בסרט של ניקלודיאון "הילד שבכה זאב", בכיכובה של ויקטוריה ג'סטיס. בשנת 2011 שיחקה לצד פליסיטי ג'ונס בקומדיה הרומנטית "מסלול לאהבה" של הבמאי פיל טרייל.
בשנת 2016 שיחקה במותחן "תעלומה בחנות הפרחים" של הבמאי ברדלי וולש, כאשר גילמה את אבי נייט, עורכת דין שחוזרת לעיר מולדתה כמנהלת חנות פרחים. וה

טלוויזיה

שילדס הופיעה במספר סרטי, סדרות ותוכניות טלוויזיה. ב-1980, היא הייתה האורחת הצעירה ביותר שהופיעה אי פעם בסדרת החבובות וכאורחת בסדרה זו יצרה ביחד עם החבובות את גרסתם להרפתקאות אליס בארץ הפלאות. לאחר כשנה, התארחה בתוכניות "Fridays" ו"סאטרדיי נייט לייב" ששודרו בערוץ ABC והופיעה בתפקיד קומי באחד מפרקי הסיטקום חברים. תפקיד זה הוביל ישירות לבחירתה לתפקיד הראשי בסיטקום אחר, סוף סוף סוזן ("Suddenly Susan") של NBC, בו השתתפה מ-1996 ועד 2000. עבור השתתפותה בסדרה זו זכתה ב-1997 בפרס People's Choice Award בקטגוריית "שחקנית חדשה בסדרה" ופעמיים בפרס גלובוס הזהב. בשנים 2008–2009 הופיעה בתפקיד וונדי הילי בסדרת הדרמה ליפסטיק. בשנת 2014 דיבבה שילדס את דמותה של בוורלי גודמן בסדרת האנימציה מר פיקלס.
שילדס הופיעה כשחקנית אורחת במספר פרקים של הסדרה מופע שנות ה-70. היא שיחקה בתפקיד פאם ברקהרט, אמה של ג'קי. שילדס השתתפה כקריינית במופע מוזיקלי על פי הסיפור "The Runaway Bunny" שהולחן על ידי גלן רובר והוקלט על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית עם הכנר איתי שפירא.
ב-1993, שיחקה שילדס בפרק אחד של הסדרה זינוק לאתמול.
בשנת 2010 עד 2016 שיחקה במספר פרקים בסדרה הקומית "מקום טוב באמצע" של רשת ABC. כמו כן, הופיעה שילדס בתפקיד משני אך משמעותי בשתיים מתוך חמש עונות הסידרה ״ג'יין הבתולה״ מבית נטפליקס. הסידרה הופקה וצולמה במשך חמש שנים ויצאה לשידור ב-2019.

דוגמנות

כבר בגיל 11 חודשים צולמה שילדס לפרסומת. בהיותה בת 14 (1980), החלה לדגמן בסוכנות הדוגמנות איילין פורד ותצלומה הופיע על שער מגזין האופנה ווג. באותה שנה, הופיעה שילדס בפרסומות טלוויזיה של חברת הג'ינס קלווין קליין. פרסומות הטלוויזיה שלה כללו את המשפט הפרובוקטיבי "אתה רוצה לדעת מה מפריד ביני לבין ג'ינס הקלווין שלי? כלום", שהביאו להצלחת מסע הפרסום ולפרסומה של שילדס.
כתוצאה מהקריירה הכפולה כדוגמנית וכשחקנית, הפכה שילדס בגיל 16 לאחת מהדוגמניות המבוקשות בעולם. המגזין טיים דיווח בפברואר 1981 כי שכרה ליום צילומים כדוגמנית עמד על 10,000 דולר. ב-1983 הופיעה שילדס על שערי מגזיני האופנה הנחשבים בעולם מספר פעמים.