הבנק העולמי

היסטוריה

הבנק העולמי נוסד ב-27 בדצמבר 1945 בעקבות ועידת ברטון-וודס שנערכה כשנה וחצי קודם לכן, ב-1 ביולי 1944. נשיאו הראשון של הבנק היה יוג'ין מאייר.
פעילותו של הבנק נועדה בתחילה לסייע בשיקומה הכלכלי של אירופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. אך עד מהרה המוקד עבר לפיתוח מדינות העולם השלישי, וכיום הבנק שם לעצמו כיעד מרכזי את צמצום העוני ואי השוויון בעולם.
המלווה הראשון לאירופה ניתן בשנת 1947 לצרפת לצורכי שיקום נזקי מלחמת העולם השנייה. המלווה הראשון של הבנק לעולם השלישי היה בסך של 16 מיליון דולר שניתנו לצ'ילה ב-1948 להקמת תחנת כוח ולצורכי מיכון חקלאי.
המלווה הראשון לאסיה (למעט הלוואות שיקום ליפן) ניתן להודו ב-1949 לצורך פרויקט הידרו-חשמלי. המלווה הראשון לאפריקה ניתן לאתיופיה ב-1950 לרכישת ציוד תקשורת.

מטרות הבנק

הבנק שם לעצמו למטרה להבטיח כלכלת שוק וצמיחה כלכלית עולמית מתמשכת באמצעות פיתוח התשתיות במדינות העולם השלישי. הבנק מבצע זאת תוך השקעה בפרויקטים במדינות מתפתחות אשר אינם מיושמים על ידי המגזר הפרטי בשל סיכון גבוה או תשואה נמוכה לטווח רחוק מדי. פרויקטי הבנק וחבילת ההטבות שהוא מעניק מיועדת לפעילויות השקעה במגוון תחומים כגון: חינוך, בריאות, מנהל ציבורי, תשתיות, מוסדות כלכליים, פיתוח המגזר הפרטי, החקלאות, ניהול המשאבים הטבעיים והסביבה. בנושאים אלו הבנק מיצב עצמו כמוקד ידע, ומחזיק מומחים מהמעלה הראשונה בעולם.

מבנה ארגוני

הבנק פועל בשלוש רמות שונות, ברמה הראשית: מועצת הנגידים (Board of Governors) בת 189 נציגי המדינות, לרוב נציגים אלו יהיו שרי אוצר או נגידים של הבנקים המרכזיים במדינתם. מועצת הנגידים מתכנסת פעם בשנה בכנס השנתי של הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית והיא אמונה על קבלת החלטות אסטרטגיות אודות מתן הלוואות הבנק.
ברמה השנייה פעילות הבנק מנוהלת באופן תדיר יותר באמצעות מועצת המנהלים (Board of Directors) אשר נפגשת כפעמיים בשבוע. מועצת המנהלים פועלת בנפרד עבור הגופים השונים של הבנק (IBRD, IDA, MIGA, IFC) ובכל אחד מהם היא אחראית על פעילותו השוטפת של הבנק. מועצת המנהלים של הבנק מונה 25 נציגים, שמונה דירקטורים מייצגים מדינות (ארצות הברית, יפן, סין, גרמניה, צרפת ובריטניה) ויתר הנציגים מייצגים קבוצות של מדינות שהתאגדו יחדיו (Constituencies).
ברמה השלישית והיום-יומית פועלים נשיא הבנק, ההנהלה והסגל המקצועי. נשיא הבנק העולמי נבחר על ידי המדינות החברות לתקופת כהונה של 5 שנים והוא מנהל את ישיבות מועצת המנהלים ואחראי על הניהול הכולל של הבנק. הנשיא הנוכחי הוא מר דייוויד מלפאס David Malpass האמריקאי.

נשיא הבנק

באופן מסורתי, נשיא הבנק הוא בעל לאום המדינה בעלת מספר המניות הגבוה ביותר (ארצות הברית) ונבחר על ידי מועצת המנהלים לכהונה בת חמש שנים. נשיא הבנק העולמי אחראי על תפקודה של המועצה, לצד ניהולו השוטף של הבנק.
נשיא הבנק הנוכחי הוא דייוויד מלפאס  האמריקאי. מלפאס נבחר לתפקידו ב-9 באפריל 2019. קדמה לו קריסטלינה גורגייבה, שמילאה את מקומו של ג'ים יונג קים לאחר שפרש מתפקידו ב-1 בפברואר 2019. בתחילת כהונתו של קים הציב הבנק שתי מטרות שמנחות את פעילותו: למגר את העוני הקיצוני בעולם עד 2030 ולהוביל לצמיחה ב-40% התחתונים במדינות מתפתחות.

הבנק וישראל

מדינת ישראל הצטרפה לבנק העולמי בשנת 1954 והייתה זכאית לקבל הלוואות עד שנת 1979. בין הפרויקטים שביצע הבנק בישראל ניתן למצוא את הקמת נמל אשדוד, תכנון נתיבי איילון ובשנת 1975 השקיע הבנק העולמי בחברת מכתשים מפעלים כימיים, ועלתה כוונה להשקיע בישראל בחברות נוספות. לאחר כשנה החליט הבנק לא לבצע השקעות נוספות בישראל ובשנת 1978 מכר את חלקו במכתשים. כיום, מדינת ישראל היא חלק מקבוצת המדינות התורמות, כאשר החברות בבנק מאפשרת לחברות ישראליות להשתתף במכרזים בינ"ל הממומנים מכספי הבנק.
ישראל היא מדינה תורמת קטנה יחסית, ומעדיפה להתמקד בהשקעה בכספים בנושאים שלישראל יש יתרון יחסי כמו חקלאות, מים וסייבר. לאור מדיניות זו, משרד הכלכלה הקים מספר קרנות בתחומים אלו להשקעה דרך הבנק העולמי במדינות שונות באפריקה, דרום מזרח אסיה ובדרום אמריקה.

פעילות הבנק

הבנק העולמי על זרועותיו העניק בשנת 2017 הלוואות ומענקים בסך של 61.8 מיליארד דולר.
בחלקה הדרומי של אפריקה הבנק השקיע כ-16.2 מיליארד דולר, כאשר 18% מההשקעה היא בפרויקטים בסקטור התחבורה, 14% בתחום המים, 14% בסקטור האנרגיה, ו-11% בתחום החקלאות.
במרכז ובצפון אפריקה הבנק השקיע 7.1 מיליארד דולר, 23% מהם הושקעו בפיתוח המגזר הציבורי, 15% בסקטור האנרגיה, 15% בסקטור הפיננסי ו-13% בהגנה על הפרט.
באמריקה הלטינית והקריביים הבנק השקיע 9.7 מיליארד דולר, 32% מהם הושקעו בפיתוח המגזר הציבורי, 11% בתעשייה המקומית ו-11% בתחום המים.
באירופה ומרכז אסיה הבנק השקיע 9.5 מיליארד דולר, 41% מהם הושקעו בסקטור האנרגיה, 12% בפיתוח המגזר הציבורי, ו-11% בפיתוח תשתיות ותחבורה.
בדרום אסיה הבנק השקיע 9.6 מיליארד דולר, 17% מהם הושקעו בסקטור הפיננסי, 14% בסקטור האנרגיה ו-13% בפיתוח התשתיות והתחבורה.
במזרח אסיה הבנק השקיע 9.7 מיליארד דולר, 20% מהם בפיתוח התחבורה, 17% הושקעו בתעשייה המקומית ו-16% הושקעו בסקטור המים.