אן דנהאם

ילדות והשכלה

אן דנהאם נולדה ב-29 בנובמבר 1942 בעיר ויצ'יטה שבמדינה קנזס. אביה, סטנלי ארמור דנהם (שקרא לאן על שמו) היה סמל (Sergeant) בצבא ארצות הברית שלחם במלחמת העולם השנייה ואמה, מדלין דנהאם עסקה בהוראה.
בשנת 1956, כאשר דנהאם בת 13 היא עברה לגור עם הוריה באי מרסר שבוושינגטון, שם למדה בבית ספר תיכון והעבירה את רוב נעוריה. במהלך שנותיה בבית הספר התיכון, הצהירה דנהאם באוזני מקורביה כי היא אתאיסטית וכי אינה מעוניינת להינשא או להביא ילדים. בשנת 1960 דנהאם עברה לגור עם הוריה בהונולולו שבהוואי והתחילה ללמוד לימודים גבוהים באוניברסיטת הוואי. היא גם למדה באוניברסיטת וושינגטון שבסיאטל בשנים 1961–1962.

נישואיה הראשונים

בעת לימודיה באוניברסיטה, פגשה דנהאם את מי שיהיה בעלה (הראשון) לעתיד, ברק אובמה האב. אובמה האב היה באותה העת הסטודנט האפריקאי הראשון באוניברסיטה. השניים נפגשו בסוף שנת 1960, במהלך חוג ללימוד רוסית באוניברסיטה בהוואי.
אובמה האב ודנהאם הוריו נישאו במאווי בפברואר 1961, ובנם ברק אובמה הבן נולד לאחר 6 חודשים, באוגוסט 1961. סמוך לאחר לידתו נסע עם אמו לסיאטל לצורך לימודיה באוניברסיטה, שם למדה מספטמבר 1961 עד יוני 1962, ובמחצית השנייה של 1962 חזרו להונולולו. הוריהם של דנהאם ואובמה האב התנגדו לחתונה, כיוון שדנהאם הייתה לבנה ממוצא אנגלי ואילו אובמה היה קנייתי. הם התחתנו בתקופה שבה חוקים נגד נישואים בין-גזעיים היו עדיין בתוקף ביותר מ-20 מדינות בארצות הברית.
בשנת 1964 אן ואובמה האב התגרשו ללא התנגדות משני הצדדים.

נישואיה השניים

בשנת 1967 היא נישאה בשנית ללולו סוטורו, סטודנט אינדונזי, והמשפחה עקרה בשנת 1967 לג'קרטה שבאינדונזיה, שם התגורר אובמה עם אמו ואביו החורג. דנהאם ילדה באותה עת בת, מאיה, אחותו למחצה של ברק. במהלך שהותו למד אובמה שלוש שנים בבית ספר קתולי פרטי, בו רכש את יסודות השפה האינדונזית, שבה התנהלו הלימודים. הוא גם זכה לחינוך בשפה האנגלית דרך לימוד ביתי מצד אמו. לאחר שלוש שנים עברה המשפחה לשכונה טובה יותר עקב קידום עבודה של האב, ולכן עבר אובמה ללמוד בבית ספר ממשלתי חילוני במשך שנה. בשנת 1971 שב אובמה לבדו להוואי, שם התגורר אצל סבו וסבתו מצד אמו. אמו, שנפרדה מבעלה, חזרה להוואי בשנת 1972 עד שובה חזרה לאינדונזיה בשנת 1977 לצורכי עבודה כאנתרופולוגית.
דנהאם התגרשה מבעלה סוטורו בשנת 1980.

חיים אישיים

בעוד אובמה בהוואי, דנהאם שהתה באינדונזיה. שם היא ממשיכה את המחקר האנתרופולוגי שלה במסגרת עבודת דוקטורט. מחקרה סייע לממשלת אינדונזיה להפעיל תוכנית מיקרו מימון ולספק שירותים כלכליים לבני המעמד הנמוך. בשנת 1992 אן דנהאם סיימה סופית את לימודיה האקדמיים, וזכתה לתואר דוקטור באנתרופולוגיה כלכלית מאוניברסיטת הוואי.

ספריה

בחודש דצמבר 2009, הוצאת הספרים של אוניברסיטת דיוק הוציאה לאור את ספרה המקורי של דנהאם מ-1992: "לשרוד כנגד כל הסיכויים: תעשיית הכפר באינדונזיה". ג'ני סקוט, סופר ועיתונאי שעבד בניו יורק טיימס, פרסם אוטוביוגרפיה על חייה של אן דאנהם בשם "A Singular Woman" (אישה רווקה או אישה יחידה) בשנת 2011.

מותה

בסוף 1994, דנהאם עדיין חיה באינדונזיה. לילה אחד, במהלך ארוחת ערב שגרתית בבית של אחד מחבריה בג'קרטה, דנהאם חשה כאב בטן. כאב זה יתגלה מאוחר יותר כסרטן השחלה, אך בביקור אצל רופא כאבה אובחן כקלקול קיבה והפרעות בעיכול. דנהאם חזרה לארצות הברית בתחילת 1995. כאשר היא חזרה למולדתה, רופאים במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג גילו שיש לה סרטן השחלה. היא חזרה להוואי ונפטרה שם ב-7 בנובמבר 1995.
נערך לה טקס אזכרה באוניברסיטת הוואי. גופתה של דנהאם נשרפה ואפרה נשמר בכד. לאחר טקס האזכרה, אובמה ואחותו מאיה פיזרו את אפרה של דנהאם בחופי אואהו באוקיינוס השקט. אובמה פיזר את אפרה של סבתו, מדליין דאנהם, באותו מקום ב-23 בדצמבר 2008, שבועות ספורים לאחר היבחרו לנשיא.