google/wiki40b huggingface dataset:
קב (אביזר)

קב - ובצורה הזוגית קבּיים - הוא פריט טכנולוגיה מסייעת לניידות. הוא מקל את ניידותם של אנשים המתקשים בהליכה, בשל לקות, מחלה או פציעה, מתקשים להשתמש באחת מרגליהם או בשתיהן. הקב הפשוט ביותר הוא מקל הליכה גבוה עם מערכת ידיות. על פי רוב יש בראש הקב תמיכה לזרוע ובתחתיתו סוליה מחומר שמונע החלקה.

היסטוריה

עם השיפור ברפואה בסוף המאה התשע עשרה ובמהלך המאה העשרים, פצועי מלחמה רבים נותרו בחיים, כנכי צבא והדבר נתן דחיפת פיתוח לציוד טכנולוגיה מסייעת בסיסי. אחד הפיתוחים היה הקב - שכלול של מקל ההליכה, שהוא מן הפריטים הוותיקים ביותר בתחום הטכנולוגיה המסייעת.
מספר אבות-טיפוס של הקב המודרני עוצבו במרוצת המאה ה-20, ופטנטים נרשמו, תחילה על פיתוחו של האמריקני פיליפ סדרסטום (Cederstom) ב-1915, כעבור שנתיים על הפיתוח של הצרפתי אמיל שליק (Schlick), וב-1945 הקנדי א. ר. לופסטרנד ג'וניור (Lofstrand) רשם פטנט על קב שניתן לכוונן את אורכו. בצפון אמריקה מכונים לעיתים קבי-אמה "קבי לופסטרנד". בשוק ניתן למצוא גם גרסה שהיא שילוב בין מקל הליכה מסורתי וקב, שהומצאה על ידי מייקל אדמס (Adams).

בלהטוטנות

הליכה על קביים גבוהים היא אחת מהמיומנויות בלהטוטנות. היא מהווה תרגיל מבדר של שיווי משקל ויציבות, ונפוצה בין אומנויות הקרקס. הלהטוטן עומד למעשה על זוג קביים שמשווים לרגליו תוספת אורך, ועם ה"רגליים המוגבהות" הוא מהלך כענק להנאת הקהל.
סנג פריוואר

סנג פריוואר (מהינדי: संघ परिवार, משפחת האיגודים) היא קבוצה של ארגונים המושתתים סביב אידאולוגית ההינדוטבה, הטוענת לחיזוק הדת והזהות ההינדית של הודו ושל תת היבשת ההודית. רוב ככל מקימי הארגונים הם יוצאי התנועה ראשטריה סווג'מסווק סאנג, ארגון הודי לאומני שקם בשנת 1925. בין הארגונים גם מפלגת בהאראטיה ג'נאטה (BJP), מפלגת ימין הודית מרכזית.
חזון (מושב)

היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1969, על ידי חברי המושבים בגליל. הוא שוכן על מורדותיו הצפון-מערביים של הר חזון בגליל התחתון, בגובה של כ-440 מטר מעל פני הים.
בשנת 1976 הפסיקה הסוכנות היהודית את הסיוע למושב לאחר שמכר חלק מיבוליו לקבלנים ערבים בשיטת ה"דמן" (מכירת היבול על העצים).

כלכלה

במושב מתגוררים כ-300 תושבים. רובם מתפרנסים מחקלאות (ענף הלול לביצים לדוגמה), מקצועות חופשיים ואירוח כפרי.
בית חוניו

בית חוניו הייתה משפחה של כהנים גדולים שנמנה ממשפחת הכהנים בני צדוק שפעלה בבית המקדש השני בתקופה ההלניסטית ממחצית המאה ה-4 לפנה"ס ועד המחצית הראשונה של המאה ה-2 לפנה"ס. מתקופתו של אלכסנדר הגדול ועד תקופתו של אנטיוכוס הרביעי (אפיפאנס).
שורשיה של המשפחה הוא מבית צדוק ממשמרת ידעיה מהכהן הגדול יהושע בן יהוצדק הכהן הגדול של תקופת שיבת ציון, וממקימי בית המקדש השני. יהושע בן יהוצדק היה מצאצאיו של צדוק הכהן הגדול הראשון לאחר בניית בית המקדש הראשון.
הכהן האחרון הגדול המוזכר במקרא הוא ידוע הכהן המופיע בספר נחמיה. והוא היה אביו של חוניו הראשון. הכוהן הגדול שרת בתפקידו עד מותו, ולאחר מותו התפקיד היה מועבר לבנו. אם הבן היה צעיר לימים נמסר התפקיד לידי אחד מאחי אביו או דודיו. מסורת זו הופרה לראשונה בימי אנטיוכוס הרביעי.
בין בית חוניו, בית טוביה והכהנים ממשמרת בילגה התנהלו מאבקים על כוח ושררה ועל עמדת הבכורה. הכהן הגדול בנוסף להיותו מנהיג דתי היה גם בעל כח כלכלי, הוא עסק בגביית מיסים, שלט באוצרות בית המקדש וניהל את השוק בירושלים.

בני חוניו נוספים

חוניו הרביעי שהיה בנו של חוניו השלישי היה אמור לרשת אותו בתפקיד הכהן הגדול. לאחר הדחת אביו מתפקידו ומינוי כהנים גדולים שקנו את תפקידם בכסף על ידי בית סלאוקוס (יאסון, מנלאוס ואלקימוס) נואש חוניו מקבלת התפקיד והחליט לעבור למצרים. שם קשר קשרים עם תלמי השישי, הקים צבא, קיבל ממנו שטח אדמה ליישב את חייליו. השטח נקרא ארץ חוניו. הוא הקים שם את מקדש חוניו ששרת את תושבי האזור.
בתקופת שלטונה של קלאופטרה השלישית (101-116 לפנה"ס) מונו בניו של חוניו הרביעי חלקיה וחנניה למפקדים צבאיים בכירים בצבאה של קלאופטרה. חלקיה נהרג בשנת 103 לפנה"ס בקרב שהתקיים בארץ ישראל במסגרת מאבקה של קלאופטרה בבנה המורד תלמי התשיעי. חנניה התנגד לכוונתה של קלאופטרה לכבוש מחדש את ארץ ישראל מידי אלכסנדר ינאי וייעץ לה שמהלך כזה יהפוך את כל היהודים לאויביה.
ראיין פיני

ביוגרפיה

פיני נולד וגדל בפורט מורסבי, אך התאמן בבריזביין שבאוסטרליה.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים פיני במקום 18 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.26 שניות, במקום 20 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.97 שניות ובמקום 39 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.11 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, באוסטרליה בשנת 2006 זכה פיני במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.64 שניות, לפני מייקל קלים מאוסטרליה (52.70 שניות) ובכך היה לשחיין הראשון ממדינתו שזכה במדליה במשחקים אלו וכן במשך ארבעה חודשים לאחר מכן הוא דורג במקום הראשון בעולם במשחה זה. נוסף לכך הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.01 שניות ובמקום תשיעי בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.60 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיים פיני בשלב חצי הגמר במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בצוותא עם ג'ייסון דנפורד מקניה בתוצאה של 52.26 שניות, לכן נערך לשניים משחה, swim-off, כשהמהיר מביניהם יעלה לשלב הגמר, פיני סיים שני בתוצאה של 52.10 שניות, בתוצאה שהייתה מספיקה למקום חמישי בשלב הגמר, אחרי דנפורד (51.85 שניות) וסיים במקום תשיעי כללי. נוסף לכך הוא סיים במקום 11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.10 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 24.02 שניות ובמקום 52 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.72 שניות. 
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נשא פיני את דגל מדינתו בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.86 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 51.62 שניות ובכך היה לספורטאי הראשון ממדינתו שמגיע לשלב הגמר במשחקים האולימפיים. נוסף לכך הוא סיים במקום 32 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:49.04 דקות ובמקום 39 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.72 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, בהודו בשנת 2010 זכה פיני במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.50 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשנגחאי, סין בשנת 2011 סיים פיני במקום 20 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.69 שניות, במקום 25 במשחה ל-25 מטר פרפר בתוצאה של 24.26 שניות, במקום 38 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:52.23 דקות ובמקום 41 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.34 שניות.
אח"י חרב (סער 3)

הספינה בשירות חיל הים

הספינה אח"י חרב נבנתה במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבורג שבצרפת והובאה לישראל בשנת 1969 במסגרת מבצע נועה בה הוברחו מצרפת חמש ספינות טילים של חיל הים לאחר שצרפת הטילה אמברגו על יצוא נשק ממנה לישראל.
בשנת 1973 השתתפה הספינה במלחמת יום הכיפורים, ב-6 באוקטובר הדפה הספינה ניסיון התקפה מצרי על מוצב של חיל הים בחופי סיני, בליל ה-8 באוקטובר תקפה את חוף דמיאט במצרים והטביעה ספינת אוסא מצרית, ב-11 באוקטובר השתתפה בהפגזת מטרות בחופי סוריה, היא השמידה מתקנים בנמל לטקיה.
ב-9 באפריל 1973 השתתפה הספינה במבצע אביב נעורים והנחיתה סירות גומי מול חופי ביירות, בפעולה חוסלו כמה מבכירי אש"ף.
ערב מלחמת לבנון הראשונה הייתה הספינה בשלב אחרון של שיפוץ כללי והיא הצטרפה למלחמה ב-24 ביוני 1982 כאשר חצתה את תעלת סואץ בדרכה מאילת לזירה הצפונית.
הספינה הוצאה מן השירות בסוף שנות ה-80 לאחר ההצטיידות בספינות הטילים המשודרגות מדגם סער 4.5.
בשנת 2002 הושקה ספינה מדגם סער 4.5 נירית, שנקראה גם היא אח"י חרב שמהווה המשך לזאת מדגם סער 3.
אמנון בקר

ילדות והתבגרות

אמנון בקר נולד לשרה ויוסף בקר. בקר גדל והתחנך בתל אביב. בקר החל את לימודיו בבית הספר העממי "בית החינוך לילדי העולים בצפון". בין מוריו נמנו - דוד אלוני, גרשון זק, משה ברקאי, וצבי גולדין. היה זה בית ספר חדור ברוח תנועת הפועלים, שם עוצבה השקפת עולמו. ב-1947, נשלח בקר ללמוד מכונאות בבית הספר מכס פיין.
בתקופה זו היה חבר בתנועת הנוער בקן הצפון של התנועה המאוחדת. שם פגש את חברו הקרוב מנשה קדישמן.
במלחמת השחרור שרת כקשר, בגדוד 9 של הגדנ"ע בו עבר קורס מכ"ים.
ב-1950 התגייס, עם חבריו מהתנועה. בבסיס הטירונים במחנה 80, למחזור השני של הנח"ל. לאחר הטירונות הגיע בקר לתקופת הכשרה בקיבוץ מעיין ברוך. אחרי כשנה, עבר לקיבוץ יזרעאל, בו היה חבר מ-1952 ועד למותו.

החיים בקיבוץ

במהלך השנים עסק בתחומים מקצועיים וציבוריים שונים :
ריכוז בניין, נגרייה, שליחות ב"תנועה המאוחדת" באזור הצפון, חקלאות, שליחות לתנועות הנוער ברודזיה ובדרום אפריקה, מזכיר הקיבוץ בשתי קדנציות ומנהל מחלקת הכבלים במפעל הקיבוץ.
ב-1969 יצא ללימודי B.A באוניברסיטת תל אביב לפילוסופיה ולאמנות התיאטרון. בין השנים 1975 ל-1981, ניהל בקר את סדנת הצפון של בימת הקיבוץ. בקר כתב ביים והפיק מחזות ברחבי התנועה הקיבוצית (כפרנסה).
אמנון נישא לרות עולמי ולהם נולדו 4 ילדים.הלך לעולמו ב-7 בספטמבר 2019 בגיל 87 והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ יזרעאל.

היצירה

לאורך השנים כתב אמנון בקר עשרות פזמונים, מחזות ושירים. החיים בקיבוץ החתונות והחגים היו הסיבה והרקע לכתיבה.
ב-1975 התמנה למנהל האמנותי (גם הארגוני) של סדנת הצפון של "בימת הקיבוץ". תוך כדי כך עסק בתיאטרון קהילתי במסגרת חגי יובל של קיבוצים ושל תנועות נוער. בולטת במיוחד הצגתו בשם "מישהו" (על בסיס כלאדם) שהועלתה שלוש פעמים בהפקות ענק.

ציור

באמצע שנות השמונים החל לצייר.
משנת 1989, החל ללמוד ציור, אחת לשבוע, אצל האמן טומי ברונשטיין.
במהלך השנים צייר קרוב ל-1000 ציורים אותם ניתן לראות ברשת האינטרנט.
עבודותיו הוצגו ביותר מ-30 תערוכות ציור. ציורי המיתוס התנכ"י ייחדו את אמנון בקר כיוצר שעסק בתנ"ך באופן ביקורתי ובוטה.

קלנועיות חמורית

בשנות הששים (של המאה ה-20) ערך אמנון בקר את עלון קיבוץ יזרעאל. בין השאר כתב סדרת רשימות היתוליות העוסקות בהווי החיים בקיבוץ, תחת הכותרת "בחמוריות נמרית". עקב הוצאת ספר היובל לקיבוץ יזרעאל וכדי להוסיף על הנכתב בו, חזר לפרסם רשימות דומות בעלון הקיבוץ. רשימות אלו מכונות קלנועיות חמורית. עם השנים הצטברו יותר מארבע מאות רשימות שעסקו בנושאים שונים וביטאו את השקפת עולמו.

ספרים

אמנון בקר פרסם שלושה ספרים: "משהו על מישהו". "בעל ואהליבה" בהוצאת ירון גולן וקלנועיות חמורית.

שירים

במהלך השנים כתב אמנון בקר עשרות שירים ופזמונים, שזכו לביצוע על ידי אמנים בולטים כמו חוה אלברשטיין, שולי נתן ולהקת הזמר הגבעטרון.
פרויקט "זמרשת" מצא באמנון בקר מקור בלתי נדלה לשחזור שירים עממיים מהתקופה שלפני הקמת מדינת ישראל. יותר מ-100 שירים שוחזרו והוקלטו בקולו של אמנון השר מהזיכרון שירים שנשכחו לפני זמן רב.
שירו המפורסם "שלכת" הוא אקרוסטיכון הבנוי משמו של ידידו שנפטר בטרם עת ינון נאמן.
משיריו הידועים שהולחנו הוקלטו ובוצעו על ידי אמנים ידועים - "שלכת", "אלי בתלם בואה", "בלדה לנבות", "אור על הגבעה", "הביא לי הרוח", "פיתולי הדרך".
מעבר סנקט גוטהארד

גשר

על פי סיפורים שעברו מפה לאוזן בכפרים הסמוכים לקניון שלן, גבה הנהר רויס (Reuss) קורבנות אדם רבים במשך שנים רבות כתוצאה מטביעה, בייחוד בחודשים אפריל-מאי. הגשר שנבנה בתנאים קשים אלו מכונה גשר השטן (Teufelsbrücke). גשר זה הוא אחד מגשרים רבים באירופה המכונים כך ומספרם הרב הצדיק סיווג מיוחד (מספר 1191) בשיטת ארנה-תומפסון לסיווג אגדות עמים.
האגדה מספרת כי ערוץ הנהר רויס היה כה קשה לחצייה עד שהרועים השווייצרים ביקשו כי השטן יבנה גשר. השטן הופיע, אך תבע כי בתמורה לבניית הגשר יקבל את הראשון שיעבור בגשר. איש ההרים הסכים לתנאי, אך דאג שלפניו תעבור על הגשר עז, וכך שיטה ביריבו. כשהוא רותח מזעם על מעשה הרמייה, הביא השטן סלע ענק שאיתו תכנן לנפץ את הגשר, אבל אישה זקנה חרתה צלב על הסלע ובכך מנעה מהשטן להרים סלע זה. הסלע עדיין מצוי במקום וב-1977 הוצאו 300,000 פרנקים שווייצריים על מנת להזיז ב-127 מטרים את הסלע, השוקל 220 טון, במטרה לפנות נתיב למנהרת הכביש של סנקט גוטהארד.
הגשר איפשר לתנועה להמשיך לאורך הנהר רויס עד למקורותיו ואז לחצות את האוכף בקו פרשת המים היבשתית המפרידה בין מקורות הנהרות ריין הזורם לים הצפוני והפו הזורם לים התיכון. בתחילה השתמשו בנתיב זה הולכי רגל ובהמות משא בלבד, ב-1775 שופרה הדרך והחלו לעבור בה מרכבות.
עקב השלגים המעבר חסום בחלק ניכר מעונת החורף ולכן התבקש פתרון עוקף - מנהרה.

מנהרות

מנהרת הרכבת של סנקט גוטהארד בת ה-15 קילומטרים נפתחה לתנועה ב-1882, ונועדה להחליף את הכביש שעבר במעבר. במהלך חציבת המנהרה נהרגו 177 עובדים בתאונות עבודה. 
מנהרת הכביש של סנקט גוטהארד, שאורכה 17 קילומטרים, עלתה במחיר חייהם של 53 עובדים, נפתחה לתנועה ב-5 בספטמבר 1980. למנהרה רק נתיב נסיעה אחד לכל כיוון. 
בשנת 2010 הושלמה חציבת מנהרת בסיס הגוטהארד, מנהרת רכבת נוספת שתעבור מתחת למעבר סנט גוטהארד. מנהרה זו היא המנהרה הארוכה בעולם ואורכה 57 קילומטרים. מנהרה זו ושתי מנהרות נוספות קצרות יותר המתוכננות ליד ציריך וליד לוגנו הן חלק ממיזם אלפטראנזיט שנועד לקצר בשעה את זמן הנסיעה בן ה-3 שעות ו-40 דקות מציריך למילאנו. בה בעת תאפשר המנהרה להגדיל את אורך הרכבות הפועלות בקו זה ואת מספרן, משום שמסילת הברזל החדשה היא ישרה כמעט לחלוטין, בהשוואה לפיתולי המנהרה הישנה יותר.
ארנסט קסירר

תולדות חייו

ארנס קסירר נולד בברסלאו למשפחה יהודית. למד ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת ברלין, כיהודי התקשה לעלות בסולם הדרגות האוניברסיטאי וכיהן כמרצה זוטר באוניברסיטת פרידריך וילהלם בברלין מ-1900 ועד 1919. במהלך תקופה זו דחה הצעה לבוא לאוניברסיטת הרווארד משום שארצות הברית נראתה לו רחוקה ומוזרה מדי. בהמבורג היה מנחה הדוקטורט של ליאו שטראוס.
ב-1919 קיבל משרה בכירה כמרצה לפילוסופיה וראש קתדרה לפילוסופיה באוניברסיטת המבורג הצעירה. הוא הרצה בהמבורג עד שנאלץ לפרוש ב-1933 עם עליית הנאצים לשלטון. הוא עזב את גרמניה ועבר לאוקספורד, שם שהה עד 1935 ומשם עבר לגטבורג, שוודיה. אף על פי שקיבל אזרחות שוודית החליט עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שהיא אינה בטוחה מספיק וב-1941 עבר לארצות הברית, שם ניסה להתקבל לאוניברסיטת הרווארד, אך זו דחתה אותו כיוון שדחה את הצעתה שלושים שנים קודם לכן. לפיכך כיהן כפרופסור לפילוסופיה תחילה באוניברסיטת ייל ולאחר 1943 באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
קסירר נפטר ב-1945, בנו, היינץ קסירר (1903–1979) היה גם הוא פילוסוף מוכר.

עבודתו

ספרו החשוב ביותר של קסירר הוא "הפילוסופיה של הצורות הסמליות" (Philosophie der symbolischen Formen) שיצא ב-3 כרכים בין השנים 1923–1929. בשנת 1944 ריכז את תמצית תורתו בספר "מסה על האדם". האדם, לפי קסירר, הוא "חיה סימבולית", בעוד שחיות תופסות את עולמן באמצעות אינסטינקט, האדם התבוני בונה את עולמו מבעד למבנים סמליים. הוא ממשיך את הפילוסופיה של עמנואל קאנט הטוענת שהאדם אינו מסוגל לתפוס את העולם כפי שהוא אלא דרך מערכת של קטגוריות. הקטגוריות עוברות אצל קסירר למערכות סימבוליות של לשון (שפה), מדע או אמנות. בכך הוא מהווה חוליה חשובה בין הנאו-קנטיאניזם לסטרוקטורליזם ולסמיוטיקה.
בספרו האחרון, שיצא רק לאחר מותו, "המיתוס של המדינה" הוא מתחקה אחר מקורות השלטון הטוטליטרי ופשיסטי ומוצא אותם כבר בכתבי אפלטון, דנטה, הגל ואחרים.
אין האדם יכול להימלט מן ההישג שאליו הגיע. אין לו אלא לקבל את תנאי חייו הוא. אין הוא חי עוד בעולם הטבע בלבד, אלא בעולם של סמלים. הלשון, המיתוס, האמנות והדת הם חלקיו של עולם זה. הם החוטים השונים הטווים את רשת הסמלים, את הקורים הסבוכים של הניסיון האנושי. כל התקדמות במחשבת האדם ובניסיונו משפרת ומשכללת רשת זו. אין אדם יכול עוד לעמוד במישרין מול הממשות; למעשה, אינו יכול לראותה פנים אל פנים. דומה, שהממשות הטבעית פוחתת כל אימת שהפעילות הסמלית של האדם עולה. במקום לעסוק בדברים כשהם לעצמם, האדם, במובן מסוים, שח עם עצמו בקביעות. עד כדי כך עטף עצמו בצורות לשון, בדימויי אמנות, בסמלי מיתוס או בטקסי דת, שאין ביכולתו לראות או לדעת דבר, אלא בחציצת מתווך מלאכותי זה. אחד הוא מצבו בספירה העיונית והמעשית. אפילו בספירת המעשה אין האדם חי בעולם של עובדות מוצקות או בהתאם לצרכיו או תשוקותיו המיידיים. הוא חי בתוך ריגושיו הדמיוניים, בתקוות ובחששות, באשליות ובאכזבות, בדמיונות ובחלומות. 'לא הדברים הם מפריעים ומפחידים את האדם, אלא דעותיו והרהוריו עליהם', אומר אפיקטטוס
— מסה על האדם עמודים 40 - 41
טרוורים

טרוורים או טרווירים (בלטינית: Treveri, Treviri) היו שבט בלגי אשר התגורר בעמק התחת של נהר המוזל. הופיעו באזור לכל הפחות בשנת 150 לפנה"ס וייתכן שאף מוקדם יותר. כיום שטחם חופף לשטחה של לוקסמבורג, דרום-מזרח בלגיה וחלקים ממערב גרמניה. שמם הונצח בעיר המודרנית טריר שניצבת במרכז ארצם של הטרוורים.
על פי טקיטוס לטרוורים מוצא גרמאני.
במהלך מלחמת גאליה (58 לפנה"ס - 50 לפנה"ס) התנגדו לכיבוש הרומי. מעודדים מהצלחתו של אמביוריקס בקרב אטואטוקה מרדו בשלטון הרומי המתהווה בחורף שנת 54 ותקפו את המחנה המבוצר של טיטוס לאביינוס. לאביינוס הצליח לחסל את מנהיג המרד, אינדוטיומרוס (Indutiomarus) והמרד נקטע באיבו. 
לאחר הכיבוש הרומי, היו מרכיב חשוב במרד הבטאווי בשנת ארבעת הקיסרים. שירתו בחיל הפרשים הרומי. בעת משבר המאה השלישית ארצם סבלה מפלישות אלמאניות ופרנקיות. כמו כן, היו חלק מהאימפריה הגאלית קצרת הימים. שגשו בעת שלטונו של קונסטנינוס וכנסיות רבות נבנו בשטחן.
פנטזיה אפלה

סקירה

קשה להגדיר בבירור את הפנטזיה האפלה. גרטרוד בנט כונתה האישה ש"המציאה את הפנטזיה האפלה". צ'ארלס גרנט וקרל וונגר הם אלו שקבעו את המונח, אבל כל אחד מהסופרים הללו התייחס לסגנון שונה של ספרות. ברייאן סטבלפורד הגדיר את הפנטזיה האפלה כסיפורי פנטזיה בעלי "מאפיינים של אימה בדיונית". סטבלפורד גם מצביע על כך שפנטזיה אפלה מתרחשת דווקא בעולמות שאינם עולמנו הרגיל, מאחר שבמקרים כאלה ההגדרה הנכונה תהיה "אימה על טבעית".
סופרים שונים ומבקרי ספרות שונים השתמשו במושג בצורות שונות. עם זאת, לרוב היצירות שהוגדרו כפנטזיה אפלה מאפיינים דומים מעבר להתרחשות על טבעית מאיימת.
סופרים מסוימים משתמשים במונח פנטזיה אפלה או ספרות גותית כשם נרדף לספרות אימה, מאחר שהמילה 'אימה' נראית להם קשה מדי.

יצירות מבוססות אימה

צ'ארלס גרנט מצוטט לרוב כמי שטבע את המונח פנטזיה אפלה. גרנט הגדיר אותה כ"סוג של סיפור בו האנושות מאוימת על ידי כוחות שמעבר להבנה האנושית". פנטזיה אפלה בפיו הייתה בעלת מאפייני אימה ואלימות רבים.
פנטזיה אפלה משמשת לעיתים גם כדי להגדיר סיפורים המתרחשים מנקודת מבטה של מפלצת או ממבט אוהד על ישויות אימה על טבעיות. סאנדמן של ניל גיימן  הוא דוגמה לסגנון זה של פנטזיה אפלה. מה שמבדיל בין ספרות זו לספרות אימה הוא שבדרך כלל ספרות אימה מתמקדת בקרבנות ובניצולים, בעוד שפנטזיה אפלה מתמקדת ביצורים המרושעים.
במובן כללי יותר, פנטזיה אפלה משמשת כמילה נרדפת לאימה על טבעית, כדי להבחין בין סיפורי אימה המכילים אלמנטים על טבעיים לאלו שלא. למשל, סיפור על אדם זאב או ערפד יכול להיות פנטזיה אפלה, ואילו סיפור על רוצח סדרתי יהיה אימה בלבד. סטבלפורד הגדיר פנטזיה אפלה כסיפורים בהם האימה היא חלק מהאסתטיקה של הסיפור ולא המהות שלו.

יצירות מבוססות פנטזיה

קרל ווגנר טבע את המונח פנטזיה אפלה בהקשרים פנטזיים יותר. על פיו, סיפורי פנטזיה או חרב וכושפות שכוללים גיבורים מרושעים או מוסר מעורפל יכולים להיחשב לפנטזיה אפלה.
ספריהם של ה"פ לאבקראפט וסופרים דומים מוגדרים כפנטזיה אפלה, מאחר שהעולמות הבדיוניים שלהם מכילים אלמנטים רבים של אימה.
לעיתים משתמשים במונח פנטזיה אפלה כדי לתאר ספרי פנטזיה של סופרים שרוב עבודותיהם היו בתחום האימה. כך למשל סדרת המגדל האפל של סטיבן קינג.

מדיות אחרות

משחקי וידאו פנטסטיים בעלי מאפיינים קודרים ואפלים מוגדרים כפנטזיה אפלה.
זכיון המשחקים דיאבלו מוגדר כפנטזיה אפלה בגלל מאפייני האימה והחושך שבו.
זכיון עידן הדרקון (dragon age) מוגדר לרוב כפנטזיה אפלה, אם כי לעיתים הוא מסווג כפנטזיה גבוהה עם מאפיינים למבוגרים בלבד.
גירוסקופ

גירוסקופ או ג'יירוסקופ, נקרא לעיתים ג'יירו בקיצור (באנגלית: Gyroscope, מיוונית "גירוס"="עיגול, סיבוב" ו"סקופוס"="ראייה"; השם הומצא על ידי הפיזיקאי הצרפתי לאון פוקו ב-1852) הוא מכשיר מדעי המשמש למדידה או שמירה של יציבות, תוך התבססות על עקרונות שימור התנע הזוויתי. בפיזיקה, שם זה ידוע גם כאינרציה גירוסקופית. אחד השימושים הנפוצים של מכשיר זה הוא מדידת הזווית שבין גוף הנמצא בתנועה לגוף במצב אופקי, כאשר המצב האופקי בדרך כלל הוא הקרקע של כדור הארץ.

הרכב הגירוסקופ המכני

הגירוסקופ מורכב מגלגל (מכונה גם רוטור) המסתובב על ציר סיבוב העובר במרכזו. הציר נשען על ציר אנכי קבוע. כאשר מקנים לגלגל מהירות זוויתית הגלגל אינו נופל אלא ממשיך להסתובב, כאשר ציר הסיבוב שלו מתחיל לנוע בעצמו ביחס לציר הקבוע. 
כשציר הרוטור מסתובב, הוא מתנגד לכל שינוי בכיוון הסיבוב שלו, תכונה הנובעת משימור תנע זוויתי. אם מנסים לשנות את כיוון הסיבוב של הציר, הוא מתנגד לכך עם כוח משלו בזווית בת 90 מעלות לכוח שמופעל עליו. ההתנגדות של ציר הגירוסקופ המסתובב לשינוי בכיוון הסיבוב נקראת גם 'אינרצית הגירוסקופ'.

הרעיון שמאחורי הגירוסקופ

על פי חוקי ניוטון, לכל מסה ישנה תכונה לשמור על מצבה הקודם. לדוגמה, אם אנו מעוניינים להזיז גוף מסוים ממקומו, יש להפעיל עליו כוח ראשוני כדי שישנה את מצבו. באופן דומה על מנת לעצור גוף נע, יש להפעיל עליו כוח בכיוון הנגדי, כדוגמת כוח החיכוך אחרת הגוף ימשיך לנוע באינרציה ללא עצירה.
גירוסקופ הוא בעצם דיסקה המסתובבת על פני מסגרת כמעט חסרת חיכוך. הדיסקית מסתובבת ללא שינוי כיוון הסיבוב שלה, עם או נגד כיוון השעון. על מנת לשנות את זווית ציר הסיבוב של הדיסקה צריך להפעיל כח.
לשם המחשה, נניח כי אנו מחזיקים גירוסקופ במטוס, והמטוס סוטה בפתאומיות. על פניו, נראה כי הדיסקית אמורה לשנות את הזווית שלה יחסית לכדור הארץ, כיוון שהמטוס שינה את הזווית שלו יחסית לכדור הארץ. היות שהדיסקית המסתובבת נעה על פני מסגרת חלקה, ההתנגדות של הדיסקית לשינוי מצבה תגרום לכך שהיא תחליק על פני המסגרת. כלומר, הדיסקית נשארת באותה זווית, בעוד שהמסגרת שעוטפת את הדיסקית משנה את מצבה בהתאם לתנועת הגוף.
אם נחבר מחוגה בין הדיסקית לבין המסגרת, המחוגה תמדוד את הזווית שבה הגוף נמצא. זווית זו יכולה להיות מבוטאת בתצוגה על לוח מחוונים, או לגרום לשינוי אוטומטי בהתאם לדרישת המתכננים בכוונון תנועת משטחים כגון מדפים, כנפיים ולהבים.

סוגי גירוסקופים מתקדמים

מלבד הגירוסקופ המכני שתואר מעלה ישנם סוגי גירוסקופים מתקדמים:
FOG - גירוסקופ סיב אופטי, חיישן זה משתמש באפקט סניאק כדי למדוד סיבוב על ידי מדידת הפרש הפאזה בין שתי קרני אור הנעות בכיוונים מנוגדים על גבי סיב אופטי מלופף.
RLG - גירוסקופ טבעת לייזר, חיישן זה משתמש גם כן באפקט סניאק כדי למדוד סיבוב על ידי מדידת הפרש הפאזה, אך בין שני קרני לייזר שהתפצלו מקרן לייזר ראשית, כשקרן אחת עוברת בכיוון המנוגד לקרן השנייה בתוך טבעת לייזר.
גירוסופ MEMS - חיישן גירוסקופ מסוג מכונה מיקרואלקטרית הפועל ברעיון הדומה למטוטלת פוקו המשתמש באלמנט רוטט מיקרומכני. חיישן זה מודד מהירות זוויתית ולכן יכול לחוות תופעה הנקראת סחיפה אם משתמשים בו לצורך חישוב סיבוב במרחב כתוצאה משגיאות חישוביות ורעשים באינטגרציה.
פייר ריפי

קריירה מוקדמת

פייר ריפי נולד ב-19 במרץ 1851 בדיז'ון, ובשנת 1875 התגייס לצבא צרפת, שבו שירת בחיל התותחנים. ריפי מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1901 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-9. בשנת 1902 התחתן ריפי עם אשתו מארי תרז לואיז. בשנת 1903 מונה ריפי לראש מטה הקורפוס ה-17, ובשנת 1906 מונה למפקד החטיבה ה-27. בשנת 1910 מונה ריפי למפקד הדיוויזיה ה-36, ובשנת 1912 מונה למפקד הקורפוס ה-13. בשנת 1912 הפך ריפי לחבר במועצת המלחמה העליונה, ונקבע כמפקד הארמייה השלישית בשעת מלחמה.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה ריפי למפקד הארמייה השלישית, ופיקד עליה במהלך המערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב הארדנים. ב-30 באוגוסט 1914 פוטר ריפי על ידי ז'ופר, בעקבות חילוקי דעות חריפים שהיו לשניים. בשנת 1915 מונה ריפי למפקד המחוז הצבאי ה-11, ובשנת 1917 פרש ריפי מהצבא.
ב-14 בדצמבר 1928 מת ריפי, והוא בן 78 שנים.
סול בלו

קורות חיים

בלו נולד בלאשין שבקוויבק בשם סולומון, להורים שהיגרו מסנקט פטרבורג, אולם את שנות ילדותו העביר בשיקגו שבארצות הברית. בלימודי התואר הראשון התמקד באנתרופולוגיה באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ונטען שללימודים אלו הייתה השפעה על כתיבתו. הוא סיים תואר שני באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון. לימד יותר משלושים שנה בוועדה למחשבה חברתית (Committee on Social Thought) באוניברסיטת שיקגו וכן במוסדות אקדמיים רבים אחרים, בהם אוניברסיטאות מינסוטה, ייל, ניו יורק, פרינסטון ובוסטון, שם הרצה בחוג לאנגלית. לשם קבלת המשרה בבוסטון עזב את שיקגו אחרי שנים רבות, ועבר להתגורר במסצ'וסטס בסוף העשור השמיני לחייו. הוא נפטר בגיל 89 בברוקליין, מסצ'וסטס, והובא למנוחות בבית העלמין היהודי "שיר ההרים" בברטלבורו, ורמונט.
בלו ביקר בישראל אליה היה לו קשר נפשי עמוק פעמיים, במלחמת ששת הימים ב-1967, עת סיקר עבור "ניוזדיי" את הקרבות והניצחון, וב-1975 עת שהה בירושלים שלשה חדשים עם אשתו הרביעית, אלכסנדרה, כאורחו של טדי קולק. בעקבות ביקורו השני פרסם את "לירושלים ובחזרה", אחד החיבורים היותר מעמיקים על ישראל (ראה אור גם בעברית, בהוצאת עידנים, בתרגום אהרון אמיר).

עמדותיו

בלו נמנה עם קבוצת האינטלקטואלים של ניו יורק.
היה תומך מובהק של מדינת ישראל, וכתב את הספר "לירושלים ובחזרה" שבו סיפר על פגישותיו עם פוליטיקאים ישראלים בירושלים. העיר ראשון לציון קראה רחוב על שמו.

חיים אישיים

בלו היה נשוי חמש פעמים ולצד נישואיו, הסוערים בדרך כלל, ניהל פרשיות אהבים לרוב. "אני פוליגמיסט מוצהר ומודע", נהג לומר. בתו האחרונה נולדה כשהיה בן 85.

סגנון ספרותי

מלבד בספר הנדרסון מלך הגשם, רוב גיבורי ספריו של בלו הם גברים יהודים לא צעירים שמתגוררים בשיקגו או בניו יורק.
עלילות ספריו מובלות על ידי מסעות חיפוש אישיים ומשברים של הגיבורים ופחות על ידי פעולה. על פי רוב, גיבוריו של בלו נמצאים בנקודת משבר בחייהם, מסיבה רומנטית, כספית או אחרת. הסערה שחווה גיבור הספר מעוררת שאלות קיומיות.
בלו התייחס בספריו ליצירותיהם של פילוסופים גדולים, בדרך כלל מבלי לפגוע בקריאות הספר או להפריע לעלילה. דוגמה מרשימה לכך ניתן למצוא בספר כוכב הלכת של מר סאמלר שעוסק בניצול שואה נרגן שחי בעיר ניו יורק במהלך המהפכה התרבותית של שנות השישים.
בלו ניסה ידו גם בכתיבת מחזות - שניים מהם אף הועלו בברודוויי, אך נחלו כישלון חרוץ. כמה מספריו עובדו לסרטים.
Visual C++

יכולות

++Visual C מתפארת בתכונות כמו צביעת מבנים תחביריים בעורך הקוד בצבעים שונים (syntax highlighting), השלמת קוד באופן אוטומטי (IntelliSense) ויכולות ניפוי שגיאות מתקדמות.
לדוגמה, סביבת הפיתוח מאפשרת ניסוי שגיאות מרחוק על מחשב נפרד על ידי הרצת הקוד שורה אחרי שורה.
יכולות ניפוי שגיאות מתקדמות נוספות הן האפשרות לקפוץ לכל שורה בקוד בזמן ניפוי שגיאה, עריכה של שורות והמשך ניפוי השגיאות בזמן ריצה (Edit and Continue) ללא צורך בבניית הפרויקט מחדש, ועוד.
סביבת ההידור והקישור נותן אפשרויות של Precompiled Headers, Incremental Link, Minumal Rebuild אשר מקצרות באופן משמעותי את זמני ההידור והקישור.