google/wiki40b huggingface dataset:
קסיס (כומר)

קסיס (געז: ቀሲሰ, אמהרית: ቀሰ - "קס"; תגרית: ቀሺ - "קשי"; עברית: קשיש) הוא תואר המתייחס לכמרים בכנסייה האתיופית, האריתראית, והמקביל לתואר פרסביטר . הקסיס הוא כומר נשוי וזאת בניגוד לכהן שהוא כומר-נזיר. הקסיס נחשב לאחד מהסקרמנטים של הכנסייה.
כדי לכהן בתפקיד צריך להיות קודם לכך דיאקון נשוי ולהתמחות בחוק הדתי. הקסיס יכול להמשיך בלימודיו ולזכות בתואר "קדש" שמשמעותו אחריות על ספרי הקודש ועל הכנת הסדר הליטורגי הוא גם יכול לתפקד כ"נפקה כהן" (עוזר הכהן) ולערוך סקרמנטים וטקסים. הקסיס מתפקד גם כנפס אבאת, שהוא קסיס אישי של מאמינים ולהם נותן להם הדרכה, ייעוץ ושומע את ווידוייהם.
הקסיס חייב להיות נשוי, אם הוא מתגרש או נישא בשנית לאחר התאלמנותו הוא מאבד את מעמדו ויכול לכהן בתור דבתרה.
לבושו היומיומי של הקסיס הוא ביגוד מסורתי הכולל קוטה (טוגה אתיופית), לעיתים הם עם צ'רה (מקל שבראשו שיער סוס). פריטים ייחודים להם כוללים דבב (שמשייה), טמטם (כיסוי ראש), וצלב יד קטן. לבוש דתי מלא נלבש בטקסים.
בשפה היומיומית המונחים כהן וקסיס הפכו לנרדפות זה את זה וזאת חרף השוני המהותי ביניהם.
טרנסאוקסאניה

טראנסאוקסאניה או "טראנסאוקסיאנה" (פירוש מילולי בלטינית: "מעבר לנהר האוקסוס"; שמות נוספים: בערבית:ما وراء النهر Ma Wara' un-Nahr שפירושו "מעבר לנהר", בפרסית: فرارود "Farārud") הוא שטח נרחב במרכז אסיה הנפרש בין נהרות אמו דריה לסיר דריה, כיום בין אוזבקיסטן, טאג'יקיסטן ודרום קזחסטן.

היסטוריה

המושג נכנס לשימוש בזמן כיבושיו של אלכסנדר מוקדון אז נהיה לגבול צפון-מזרחי של האימפריה שלו במאה ה-4 לפנה"ס. מאז ועד הכיבוש הערבי התרבות באזור נשארה שילובם של תרבויות יוון, פרס, סין ובודהיזם וקיבלה שם סרינדיאנית.
בתקופת הממלכה האחמנית באיראן חלק מן האזור קיבל את השם סוגדיאנה שבתקופת האימפריה הסאסאנית התפשט לכלל האזור על מנת להבדילו מבאקטריה הסמוכה. בין הממלכה לאימפריה הוא נכלל בשליטת הממלכה הסלאוקית, ממלכת יוון-בקטריה, האימפריה הפרתית ואימפריית קושאן.
מגלה הארצות הסיני ג'אנג צ'יאן היה הסיני הראשון המתועד שסיפר על האזור אותו הוא ביקר ב-126 לפנה"ס יחד עם ביקורו בבקטריה ופרתיה.
מגרון (יישוב)

מקור השם

נקרא על שם היישוב המקראי מגרון, המוזכר פעמיים במקרא בשמואל א', י"ד, ב' "וְשָׁאוּל יוֹשֵׁב בִּקְצֵה הַגִּבְעָה תַּחַת הָרִמּוֹן אֲשֶׁר בְּמִגְרוֹן, וְהָעָם אֲשֶׁר עִמּוֹ כְּשֵׁשׁ מֵאוֹת אִישׁ", שם מספר הכתוב על היערכות מחנה ישראל אל מול מחנה פלשתים ל"מלחמת מכמש" ומזוהה באזור שבו הוקם היישוב. בישעיהו מופיע השם מגרון כאשר מציין הנביא את מסעותיו של סנחריב מלך אשור בדרכו לירושלים: "בָּא עַל עַיַּת עָבַר בְּמִגְרוֹן לְמִכְמָשׂ יַפְקִיד כֵּלָיו" (ישעיהו, י', כ"ח).

היסטוריה

מאחז מגרון הוקם בשנת 1999 על ידי קבוצת צעירים. לאחר מספר חודשים הצטרפו אליהם משפחות צעירות. המאחז הוקם בפסגה השולטת על כביש 60, על מנת ליצור רצף התיישבותי לאורכו של הכביש. מגרון נחשב למאחז הגדול ביותר, שֶמנה באוגוסט 2011 50 משפחות, ולהן יותר מ-160 ילדים. ביישוב התקיימו חיבור לתשתיות, מספר בתי קבע, שני גני ילדים, מעון, מקווה ובית כנסת.
באוגוסט 2011 פסק בג"ץ כי על המדינה לפנות את המאחז וב-2 בספטמבר 2012 פונו תושבי מגרון והועברו למיקום החדש שהוקצה ליישוב "גבעת היקב" - גבעה השוכנת בסמוך למגרון המקורית, והתגוררו שם בקראוונים.
בשנת 2017 אושרה התב"ע של התנחלות מגרון על ידי מועצת התכנון העליונה ובנובמבר 2018 הונחה אבן הפינה להקמת מגורי הקבע בהתנחלות. במקום נבנות 81 יחידות דיור שיהוו את שכונת בתי הקבע הראשונה ביישוב.
בנובמבר 2018 אישרה ממשלת ישראל את הכנסתו של היישוב מגרון לאזור עדיפות לאומית.

אוכלוסייה

ביישוב מתגוררות כ-50 משפחות, מרביתן זוגות צעירים עם ילדים, וכ-200 ילדים.

שירותים

ביישוב מעון, גן רב-גילאי, גן ציבורי עם מתקני משחקים, משחקיה, ג'ימבורי וספרייה. ביישוב קיים גם מקווה נשים.
בנוסף קיים ביישוב סניף של תנועת הנוער "אריאל" וגמ"ח.

תיירות

בתוך היישוב בור מים עתיק שסביבו נעשה פיתוח נופי הכולל נדנדות וירק. ביישוב שוכן מרכז המבקרים של יקב פסגות והמועצה האזורית מטה בנימין. ביקב עצמו בית קפה קטן, מרפסת לנוף, חדרים לאירועים ולכנסים, ואודיטוריום.
מרשל מקלוהן

ביוגרפיה

מקלוהן נולד ביולי 1911 בעיר אדמונטון שבמחוז אלברטה שבקנדה. אביו, הרברט ארנסט מקלוהן, היה בעל עסק לנדל"ן, ואמו, אלזה נעומי מקלוהן, הייתה מורה בבית הספר. היה לו אח בשם מוריס שהיה צעיר ממנו בשנתיים. ב-1914 התמוטטו עסקי הנדל"ן של אביו, וב-1915 האב החליט להתגייס לצבא הקנדי. שירותו הצבאי לא נמשך זמן רב: הוא שוחרר כעבור שנה מסיבות רפואיות, והמשפחה עברה לוויניפג שבמחוז מניטובה.
בשנת 1928 החל מקלוהן ללמוד באוניברסיטת מניטובה בחוג ללימודי אנגלית. הוא השלים את התואר הראשון והשני במוסד זה, אך כאשר ביקש להירשם לאוניברסיטת קיימברידג' ללימודי דוקטורט באמצע שנות ה-30, סירבה האוניברסיטה להכיר בלימודיו הקודמים, והוא נאלץ להשלים את התארים מחדש, כשלזכותו נזקפה רק שנת לימודים אחת.
בקיימברידג' למד מקלוהן אצל מייסדי אסכולת הביקורת החדשה בספרות, פרנק ריימונד ליוויס ואיוור ארמסטרונג ריצ'רדס. עבודת הדוקטורט שלו, אותה הגיש בשנת 1942 עסקה בתומאס נאש, משורר ורטוריקן אנגלי מהמאה ה-16. עקב קרבות מלחמת העולם השנייה, לא נדרש מקלוהן להגיע לבריטניה על מנת להגן על עבודתו בעל פה, והוא קיבל את הדוקטורט על סמך העבודה הכתובה בלבד.
מקלוהן גדל במשפחה אירית-סקוטית. אמו הייתה בפטיסטית ואביו מתודיסט, אך בשנת 1937 המיר מקלוהן את דתו לנצרות קתולית. הוא נותר קתולי אדוק לאורך הקריירה שלו, ויש הטוענים שלדתו היה תפקיד חשוב במחקריו בפילוסופיה.
בשנת 1946 התמנה למרצה באוניברסיטת טורונטו.
גישת רג'ו אמיליה

היסטוריה

פילוסופיית וגישת החינוך של רג'ו אמיליה התפתחה במחוז אמיליה רומאניה אשר בצפון איטליה, לאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת 1945 החלו להתקבץ בעיר משפחות צעירות שהחלו לבנות רשת של גני ילדים ובתי ספר לילדיהם. לוריס מאלגוצ'י, מורה מקומי אשר עבד יחד עימם על מנת לבנות את המערכת החינוכית לגיל הרך, נחשב למייסד הגישה.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, פעלה אגודת מורים בבית הספר היסודי במטרה ליצור חדשנות חינוכית., ודרכי הוראה חדשות עם טון דמוקרטי. בתקופה זו לקח לוריס מאלגוצ'י פסק זמן מן ההוראה ונסע להתמחות בפסיכולוגיה, במרכז למחקר לאומי ברומא. הוא הפך למנהיג חינוכי, ותפיסת מבטו לגבי הגישה החינוכית הובילה לחדשנות בתחומים רבים. הוא הוביל את המאבק למען פתיחת גן הילדים העירוני הראשון ב-1963, ובתחילת שנות ה-70 את העברת החוק להקמת גני ילדים בחינם לילדים בין הגילאים 3-6, פעוטונים לגילאים הרכים יותר, וחופשות לידה בתשלום מלא לנשים. עד סוף שנות ה-70 גדלים בתי הספר עם הגישה החינוכית של רג'ו אמיליה ל-19 בתי ספר ומרכז אחד גדול לפעוטות.

החינוך כהתאמה ההתפתחותית לעומת החינוך כהעברה

בתחום הגיל הרך ניתן לציין שתי תפיסות מרכזיות המשקפות שני קצוות, כשעל הרצף ביניהן נמצאות גישות שונות. גישה אחת רואה את החינוך כהעברה. זוהי גישה מסורתית יותר לחינוך בכלל ובגיל הרך בפרט, גישה הרואה בהעברת הידע את מטרתם העיקרית של סוכני החינוך. הגישה השנייה רואה את החינוך כהתפתחות, או התאמה התפתחותית. גישה זו לוקחת בחשבון הן התאמה לנורמות התפתחות, והן התאמה לכל פרט בקבוצה, תוך יצירת איזון ביניהם. זוהי הגישה שאימצו ברג'ו אמיליה. בגישה זו הדגש העיקרי אינו על תכנים (העברת גוף ידע מסוים לכל הלומדים, כאשר כל הלומדים חייבים לעבור את כל הדרך בקצב המהיר ביותר האפשרי) או על תוצרים (קביעת התכנון החינוכי על פי המטרות הסופיות שאליהן רוצים להגיע, כאשר התוצר מצדיק את האמצעים). הדגש הוא על התפתחות של יכולות וכישורים של הפרט והבאתם לידי מימוש, כאשר התוכן הוא רק אמצעי להבאת הילד למימוש יכולותיו ההתפתחותיות בתחומים השונים (קוגניטיבי, רגשי-חברתי, שפה ומוטוריקה), ויש דרכים רבות ומגוונות לרכישת הידע.
ניתן לומר כי ההבדל המרכזי בין 2 התפיסות הוא ב"מיקום הכוח", כאשר כוח משמעותו האפשרות ליזום פעולה ולהיות אקטיבי בתהליך הלמידה. בגישת ההעברה, מיקוד הכוח נמצא אצל המבוגר, ואילו בגישת ההתאמה ההתפתחותית מיקוד הכוח הוא משותף ונע בין המבוגר והילדים.

תוכנית לימודים מתפתחת

בגישת רג'ו אמיליה אין תוכנית לימודים קבועה שהמחנכים מעבירים לכל הילדים. במקום זה, ישנה תוכנית לימודים מתפתחת המשתנה ומתרחבת לכיוונים חדשים על פי בחירת הילדים ועל פי הקשרים הנוצרים בכיתה. הדגש בגישה זו אינה תוכנית הלימודים עצמה, כי אם תהליך יצירת הקשר בין הילד לבין התכנים השונים שאליהם הוא נחשף. התוכן אינו המטרה, אלא אמצעי לחשיפת תהליכי למידה שאותם יחווה הילד. על פי מודל זה, צרכיו ההתפתחותיים של הפרט מוצבים במקום הראשון. על פי תפיסת העולם החינוכית של גישת רג'ו אמיליה, מוגדרים הילד והמחנכים כשותפים במעשה החינוכי, יחד עם שותף שלישי, שהוא ההורה, כאשר המסר החינוכי המדריך אותם הוא מסר המשמעות. תפקיד המחנכת הוא לעזור לילדים להבין את המשמעות של ההתנסויות שלהם. הדגש אינו על העברת הידע, אלא על המשמעות שהלומד נותן לנלמד.

רג'ו אמיליה בישראל

בישראל פועלים מספר גנים בשיטת רג'ו אמיליה, ובהם גן וונדר (Wonder) בתל אביב, שהוא גם גן דו-לשוני עברית-אנגלית.
מפלי ניאגרה

מאפייני המפלים

מפלי ניאגרה הם חלק ממערכת הימות הגדולות של אמריקה הצפונית. מי המפלים נופלים מימת אירי ולאחר נפילתם זורמים דרך נהר ניאגרה אל ימת אונטריו הנמצאת 100 מטר נמוך יותר מימת אירי. ימת אונטריו מתנקזת אל האוקיינוס האטלנטי באמצעות תעלת סנט לורנס.
גובהם של מפלי הפרסה הקנדיים הוא 51 מטר ורוחבם בפסגה הוא 675 מטר. עומק הנהר מתחת למפלים הוא 56 מטרים. כשליש מהמפלים הקנדיים נמצאים בשטח ארצות הברית.
בצד האמריקאי ישנם שני מפלים: המפלים הגדולים, שגובהם הוא 21 עד 30 מטרים ורוחבם בפסגה הוא 323 מטר, ומפל קטן יחסית הקרוי "הינומת הכלה", המופרד מהמפל הגדול על ידי אי הירח. לאורך אלפי השנים, מפלי ניאגרה נסוגים לאחור בשל שחיקת המים. על פי מדידות שנערכו החל מ-1970 מגיעה השחיקה ל-1.5 מטר בשנה.

אתר תיירות עולמי

כ-15 מיליון מבקרים פוקדים את אזור מפלי ניאגרה כל שנה, האזור ידוע גם כבירה העולמית של ירחי הדבש. במפלי ניאגרה שטה ספינה, אשר שמה ידוע ברחבי העולם - "עלמת הערפל" ("Maid of the Mist"). ספינה זו מקרבת למפלים את נוסעיה הנרטבים מטיפות מכל עבר, כדי שיוכלו לחזות ביופי מקרוב. קיימות עוד אטרקציות רבות באזור מפלי ניאגרה, כמו צפייה במפלים ממסוק או ביקור באתר מגדל סקיילון ממנו ניתן להשקיף על האזור משני צדי הגבול. במרחק נסיעה קצר מהמפלים נמצאת העיירה ניאגרה און דה לייק בצפון אזור ניאגרה המושכת מבקרים רבים ונחשבת כאחת העיירות היפות ביותר בקנדה.
דרומית למפלים בצד האמריקני נמצא האי גרנד איילנד בו ביקש בשנת 1825 מרדכי מנואל נח להקים מדינה ליהודים שתשתלב בתוך ארצות-הברית של אמריקה.

הפקת אנרגיה

כמות המים העוברת במפלים היא עצומה. חצי מכמות המים במפלי ניאגרה משמשת לייצור אנרגיה הידרו-אלקטרית (אנרגיה חשמלית המיוצרת על ידי תנועת מים) על ידי ממשלות ארצות הברית וקנדה. אזור מפלי ניאגרה הוא האזור שמיוצרת בו האנרגיה ההידרו-אלקטרית הרבה ביותר בעולם.
במפלי הניאגרה המים מתוקים
ארץ יצורי הפרא (סרט)

תקציר העלילה

הסרט מתמקד בהרפתקאותיו של מקס, ילד בן 9 מרדן ושובב. בערב אחד, לאחר שהוא שמתחצף לאמו הוא נשלח כעונש לחדרו, ושם, בעודו לבוש בתחפושת זאב, מקס מפליג בדמיונו לארץ בשם "ארץ יצורי הפרא" המאוכלסת במפלצות גדולות ומסתוריות שבהמשך מתיידדות עמו ואף מכתירות אותו למלך.

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 73% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 248 ביקורות.
Orkut

היסטוריה

ב-2003, גוגל הציעה לקנות את הרשת החברתית Friendster, אך החברה סירבה להצעה. בעקבות כך גוגל פנתה לאורקוט בויוקוקטן וביקשה ממנו לבנות פרויקט עצמאי של רשת חברתית. המוצר יצא לשוק ב-22 בינואר 2004, תחילה רק למוזמנים. במקור, אורקוט אוחסנה בשרתים של גוגל במדינת קליפורניה, אך באוגוסט 2008 גוגל הכריזה שתעביר את אורקוט לשרת בברזיל, בעיר בלו הוריזונטה.
ב-30 ביוני 2014, גוגל הכריזה כי האפשרות ליצור משתמשים חדשים באורקוט תסגר מיולי 2014.
ב-30 בספטמבר 2014 האתר נסגר ואפשר למשתמשיו לגבות את פרטי הפרופיל שלהם דרך שירות ה-Google Takeout.
דידייה נדונג

קריירה

נדונג החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ספקסיין, בגיל 11. בשנת 2011 חתם לארבע שנים בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-26 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו תחת המאמן נביל קוקי, בניצחון 2-1 על ג'י.אס. קיירואן, באותה העונה לא שותף כלל בעוד במשחקים. ב-14 באפריל 2013 כבש את שער הבכורה שלו נגד סטייד טוניסיאן בניצחון 1-0. באותה העונה זכה עם הקבוצה באליפות תוניסיה. ב-3 בינואר 2015 חתם נדונג ל-4 וחצי שנים במועדון הצרפתי לוריין. לאחר שהיה נחשב לשחקן מוביל בקבוצה נמכר לקבוצה האנגלית סנדרלנד ב-31 באוגוסט 2016, תמורת 13.8 מיליון פאונד, ובנוסף שבר את שיא הקנייה היקר ביותר של הקבוצה. ב-4 בפברואר 2017 כבש נדונג את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4-0 על קריסטל פאלאס. בינואר 2019 עבר לגנגאן הצרפתי.

נבחרת גבון

בשנת 2012 בעודו בן 18 זומן לנבחרת גבון, בה נדונג רשם עד כה (אוקטובר 2016) 18 הופעות רשמיות.
קתדרלת אופסלה

קתדרלת אופסלה (בשוודית: Uppsala domkyrka) היא קתדרלה באופסלה, שוודיה. הקתדרלה בנויה בסגנון גותיקת לבנים. זוהי הקתדרלה הגדולה ביותר בסקנדינביה: צריחיה מתנשאים לגובה 118.7 מטר ואורכה הוא 118.7 מטר.  הקתדרלה נבנתה בשנים 1287-1893 ועברה מספר שיפוצים ושחזורים.

בניית הקתדרלה

בניית הקתדרלה החלה ב-1287 אחרי שהארכיבישופות הועברה מגמלה אופסלה. בניית המבנה המקורי נמשכה יותר ממאה שנה. היא נחנכה ב-1435 על ידי הארכיבישוף אולאוס לורנטי (Olaus Laurentii), אך עדיין לא הייתה שלמה לחלוטין. היא הוקדשה ללאורנטיוס הקדוש, קדוש ידוע בשוודיה, אריק הקדוש, הפטרון של שוודיה (למרות שלא קיבל מעמד קנוני על ידי האפיפיור) ואולף הקדוש, הפטרון של נורווגיה. הקתדרלה הושלמה בעשורים שלאחר מכן.
הקתדרלה ניזוקה קשה בשריפה הגדולה של 1702, שאחריה מראה הרנסאנס שלה מ-1619 שונה. למשל: צריחיה הבנויים בסגנון הולנדי הוחלפו בכיפות קטנות בסגנון הבארוק בידי האדריכל קרל הורלמן (Carl Hårleman). השחזור השני נעשה בשנים 1885-1893 בידי האדריכל הלגו זטרוואל (Helgo Zettervall) שרצה להעניק לקתדרלה מראה גותי צרפתי. הסגנון המקורי בו נבנתה הקתדרלה היה גותיקת לבנים, שהשתמש בלבנים אדומות שיצרו קירות מוצקים ועמידים. זטרוואל החליף את כיפות הבארוק בצריחים הבנויים כפירמידות רב-צלעיות וצריח נוסף נבנה מעל מקום המצלב. זטרוואל שינה באופן ניכר גם חלקים גדולים מהקיר החיצוני כאשר החליף לבנים כדי להקנות לקתדרלה מראה צר ואנכי יותר, והסיר את "החלונות העוורים" הלבנים (שדומים להם נמצאים בכנסיית השילוש הקדוש הסמוכה). התקרה והקירות בפנים קושטו בסגנון נאו-גותי, למרות שמספר תמונות, כגון אחת של מרטין לותר (הכנסייה היא כיום פרוטסטנטית), אינן מנסות לשחזר את מורשת ימי הביניים של הקתדרלה. מקטעים גדולים של מלט שנוספו למבנה החיצוני על ידי זטרוואל הוסרו מספר עשורים אחר כך.
גן התקומה

גן התקומה שוכן בשולי הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, ומהווה אתר ארכאולוגי ומקום לפעילות ספורט ופנאי.

מיקום הגן ותולדותיו

גן התקומה שוכן בצמוד לחומת העיר העתיקה מדרום, סמוך לשער ציון. במאה ה-19 שימש חלקו המערבי של המתחם כמושבת מצורעים, שנודו מן החברה בשל מחלתם המדבקת, היא מחלת הנסן, המזוהה בטעות עם מחלת הצרעת המקראית. בתיהם העלובים של המצורעים נבנו סמוך לשער ציון, כשפניהם אל החומה. רק במחצית השנייה של המאה ה-19 עקרו המצורעים מהעיר העתיקה למוסדות מסודרים מחוץ לחומות. הבתים העלובים נהרסו, והמתחם הפך לחלק מהרובע היהודי.
האזור כולו שימש עד שנת 1948 למגוריהם של יהודים ספרדים, ונקרא בשם 'החָכּוּרה'.

שם הגן

גן התקומה תוכנן כחלק מתוכנית האב לשיקום הרובע היהודי לאחר איחוד ירושלים ב-1967. שמו מבטא את תקומת הרובע מעפר והרס, שהיו מנת חלקו במשך 19 השנים שבהן היה נתון תחת שלטון ירדן.

ממצאים ארכאולוגיים

פעולות השיקום והבנייה ברובע היהודי לאחר מלחמת ששת הימים נערכו בצד חפירות ארכאולוגיות. הייתה זו הפעם הראשונה שהרובע נחפר לעומק באופן יסודי, בשילוב כלי מחקר וטכנולוגיה מודרניים. מאחר שבמשך השנים בהן הייתה העיר העתיקה בידי ירדן לא התגורר כמעט איש בתחומי הרובע, יכלו הארכאולוגים לפעול כמעט בחופשיות, ובזכות כך חשפו ממצאים מרשימים מאד מתקופות היסטוריות רבות.
הממצא הארכאולוגי החשוב ביותר, שנתגלה בחלקו המזרחי של גן התקומה, הוא מאגרי המים הקדומים של כנסיית הניאה הביזנטית. כנסייה זו, שהייתה כנראה הגדולה בכנסיות ירושלים במאה ה-6, השתרעה על פני שטח עצום, ושרידיה נתגלו גם תחת כיכר בתי מחסה. מאחר שגבול החומה הדרומית של העיר העתיקה שוכן על מדרון תלול, נאלצו בוני הכנסייה לתמוך את מאגרי המים בקירות עבים ובקמרונות גדולים, שהשתמרו יפה עד ימינו.
בחלק המרכזי של הגן נשתמרו שרידיו של מנזר סטפנוס הקדוש הארמני מן התקופה הצלבנית (לפני כ-900 שנה). עמודי המנזר שוחזרו, וכן חלק מקירותיו החיצוניים. בחלקו המערבי של גן התקומה נתגלו שרידיו של שער ציון מן התקופה האיובית. שער ציון של ימינו, הקבוע בחומת העיר העות'מאנית, שוכן למעשה בנקודה מערבית וגבוהה יותר לשער ציון ההיסטורי. השער הקדום עמד בקצה הקארדו העתיק, ושרידי בית השער הגדול שלו השתמרו, על קירותיהם העבים וחרכי הירי.

מתקני ספורט ופנאי

על גבי מאגרי המים של כנסיית הניאה הוקם תיאטרון פתוח למופעים, וכן שני גני שעשועים לילדים. ליד שרידי מנזר סטפנוס נבנו מתקני ספורט, ובהם מגרשי כדורגל וכדורסל, וכן שולחנות פינג פונג, המהווים את חלקו העיקרי של הגן.
איזידור שליט

קורות חייו

איזידור שליט נולד בקיץ 1871 בכפר נובוסולקי שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), וכעבור שישה שבועות הגיע עם משפחתו לעיר וינה, בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, ובה גדל.
בשנת 1889, בעת שלמד רפואה באוניברסיטת וינה, הצטרף לאגודת הסטודנטים היהודית הלאומית "קדימה", וב-1893 נתמנה לנשיאהּ. עם תום לימודיו עבד כרופא שיניים בווינה.
היה מעוזריו הקרובים של תאודור הרצל ושימש כמזכירו האישי. לאחר שפרסם הרצל את ספרו "מדינת היהודים" הציע לו שליט להקים חטיבה בת 2,000 מתנדבים יהודים שתכבוש את יפו מידי העות'מאנים ותקבע עובדה בשטח אשר "תעמיד את הציונות במרכז ההתעניינות של העולם"; אך הרצל התנגד להצעה.
במלחמת יוון-טורקיה (1897) גייס שליט חיילים יהודים לעזרת האימפריה העות'מאנית, במטרה לרכוש בקרב הטורקים אהדה לעניין הציוני.
שליט, שהיה ממארגני וממשתתפי הקונגרס הציוני הראשון (בזל 1897), היה מזכירו הראשון של הוועד הפועל המצומצם (1897–1905), וכן שימש מו"ל ועורך בטאון התנועה הציונית "די ולט" (מ-1897).
בקונגרס הציוני העולמי החמישי (1901) היה איזידור ראש הוועדה לפעולה שהקימה את קרן קיימת לישראל בעקבות המלצתו של צבי הרמן שפירא בקונגרס הציוני הראשון.
למן שנת 1905 כיהן כראש ההסתדרות הציונית באוסטריה. בהמשך היה ממארגני הקונגרס העשירי, השלושה עשר והארבעה עשר.
בין השנים 1905–1906 הוביל שליט את הניסיון להכרה באוטונומיה יהודית, במהלך הרפורמה האלקטורלית בחלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1906 היה, יחד עם ד"ר מרדכי זאב ברוידא ואדולף ביהם ממארגני "יום הציונים בקרקוב", ועד מהרה הגיע לעמדה בכירה במפלגה הלאומית היהודית שזה עתה נוסדה.
בקונגרס הציוני השמיני, בשנת 1907, נבחר שליט לוועד הפועל הגדול, והיה מועמד לרייכסראט (הפרלמנט האוסטרי בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית) מטעם רובע לאופולדשטאדט בווינה.
בשנת 1938, ערב מלחמת העולם השנייה, עלה שליט לארץ ישראל.
בקיץ 1949 נשלח שליט כנציג מיוחד מטעם מדינת ישראל לפקח על העלאת עצמותיהם של הרצל, הוריו ואחותו מבית העלמין בווינה לקבורה בירושלים.
איזידור שליט נפטר בישראל בחורף 1954, ונקבר בבית העלמין טרומפלדור בתל אביב לצד אשתו.

משפחתו

שליט היה נשוי למרים אנטוניה לבית שלזינגר (נפטרה ב-1948), והיה אב לשלושה: ד"ר אברהם (אלברט), רופא שיניים בירושלים, גדעון (גוסטב) ויוזפינה אשת ד"ר אוסקאר קרייזלר בשיקגו.
שני אחיו של איזידור היו אישים ידועים: ליאון שליט היה סופר גרמני, שתרגם לגרמנית את ספריו של ג'ון גולסוורתי (Galsworthy);  והיינריך שליט היה פסנתרן וקומפוזיטור נודע.
Stramenopiles

מורפולוגיה

מכיוון שמדובר בקבוצה ששורשיה האבולוציונים הם קדומים ביותר, יש מעט מאפיינים פיזיולוגים ברורים שניתן לשייך לכל המינים בתוכה, מכיוון שרבים מהמאפיינים האלה הופיעו או נעלמו במהלך הברירה הטבעית. למרות זאת, ישנן תכונות הקיימות בלפחות חלק מהמינים בכל אחת מהקבוצות ולכן הן נחשבות לתכונות מאחדות של כלל המינים.

תאים בעלי כושר תנועה

רבים מהסטרמנופילים הם חד-תאיים בעלי שוטונים. חלק מהמינים חסרי שוטונים ברוב שלבי החיים שלהם אך יפתחו שוטונים בשלב חיים מסוים, בדרך כלל בשלב הגמטות. לרוב, יהיו לתאים אלה שני שוטונים, אשר יהיו נבדלים באורכם בצורה ברורה, ממאפיין פיזיולוגי ברור זה נגזר גם השם הנרדף Heterokont. השוטון הארוך של תאים אלה מכוסה בשורה או שתיים של שערות הנקראות מסטיגונמות (באנגלית: mastigonemes) המחולקות בצורה ברורה לשלושה חלקים, ולעיתים נדירות לשני חלקים. השוטון הקצר של תאים אלה הוא בדרך כלל חלק ולעיתים כמעט ולא בולט מתוך הגוף המרכזי. לעיתים יהיה מבנה של מיקרו-צינוריות התומך בשוטונים בבסיסם.
המסטיגונמות מיוצרות משרשראות של גליקופרוטאין בתוך הרשתית התוך-פלזמית לפני שהן מוסעות בתוך גוף התא אל מקומם על החלק החיצוני של השוטון. כאשר השוטון זז, השערות יוצרות זרם הופכי לכיוון התנועה ומושכות את התא בתוך המים ובמקרים מסוימים גם עוזרות לו לאסוף אוכל. העובדה שהשערה מחולקת באופן ברור לשלושה חלקים אופיינית לסטרמנופילים ונמצאת במספר מועט של קבוצות מחוץ לקבוצה זאת (בצורה בולטת בעיקר ב-Cryptista שמעמדה הסיסטמטי לא ברור) אם כי חשוב לציין שכמה מהשושלות בתוך הקבוצה, כמו הצורניות, איבדו את התכונה המאפיינת הזאת.

כלורופלסטים

להרבה מהסטרמנופילים יש כלורופלסטים המוקפים בארבע שכבות של ממברנות, דבר המיחד אותם מהכלורופלסטים של שאר הקבוצות האיקריוטיות השונות. הממברנה הפנימית ביותר היא למעשה המשך של הרשתית התוך-פלזמית, הממברנה השנייה מבדילה בין הרשתית לבין הנהור. לאחר מכן יבואו שתי ממברנות צמודות שביניהן ימצא הקרום של התילקואיד. הסידור הזה של ארבע ממברנות מייצג לדעת חוקרים רבים את העובדה שמקור הכלורופלסטים אצל הסטרמנופילים הוא באנדוסימביוזה של אדומית בתוך אחד מהאבות הקדומים של כל הסטרמנופילים שמבצעים פוטוסינתזה.
לכלורופלסטים של הסטרמנופילים יש בדרך כלל גם כלורופיל a וגם כלורופיל b ובדרך כלל הם מכילים בעיקר את הפיגמנט פוקוקסנטין המעניק לקבוצות שונות את צבען החום-ירקרק.

מיון

למרות המאפיינים הפיזיולוגים המשותפים של רבים מהסטרמנופילים, אפיון מלא של הקבוצה כקבוצה מונופילטית התרחש רק לאחר מחקרים פילוגנטיים. כיום נהוג למקם את הסטרמנופילים בתוך על-קבוצת SAR, שהיא בעיקרה קבוצה שקשה להצביע על מאפיינים פיזיולוגים דומים של כל הנמצאים תחתה.

מגוון פנימי

בגלל עושר המינים הרב בתוך הקבוצה, קיים בתוכה מגוון רב של צורות חיים וצורות פיזיולוגיות.
ציפור הנעורים המתוקה

תקציר העלילה

לעיר סט. קלאוד בפלורידה מגיע זוג במכונית מהודרת. האשה היא שחקנית הקולנוע המפורסמת אלכסנדרה דל לגו (ג'רלדין פייג') והגבר הוא צ'אנס ויין (פול ניומן).
דל לגו מרגישה שהקריירה הקולנועית שלה הגיעה לקיצה. היא מתוסכלת ונזקקת לצ'אנס המספק לה תרופות הרגעה, חשיש, עיסויים ומין לפי הצורך. צ'אנס הוא בחור יפה וחסון המרבה להסתובב בחזה חשוף המבליט את שיריו, הוא "ציפור הנעורים המתוקה". צ'אנס מצפה שתמורת שירותיו תעזור לו דה לגו לקבל חוזה בהוליווד. למעשה מגיע צ'אנס לעיר בה גדל כדי לפגוש את אהובתו לשעבר, הֶבֶנלי פינלי (שירלי נייט), בתו של ראש העיר.
ראש העיר הוא טום "בוס" פינלי (אד בגלי) הוא מיליונר השולט בעיר ביד חזקה ומדכא באלימות כל התנגדות כלפיו. הוא מטיל פחד ומרות על בני משפחתו - אחותו אנני (מילדרד דאנוק), בתו הבנלי ובנו תומאס פינלי ג'וניור (ריפ תורן). כלפי חוץ הוא מציג עצמו באדם מוסרי בעוד שהוא מחזיק לעצמו את הפילגש לוסי (מדלין שרווד). הוא מתנגד לקשר בין בתו לצ'אנס שמשמש בסך הכל כמלצר במועדון המקומי משלח את צ'אנס להוליווד כדי שיוכל להרוויח כסף ובינתיים כופה על בתו לעבור הפלה.
בנו של ראש העיר מורה לזוג לעזוב את העיר מיד אחרת יאונה להם רע.
היחסים בין צ'אנס ודל לאגו מתערערים, הוא מקליט אותה מספרת על עצמה שהשתמשה בסמים ומאיים עליה שיפיץ זאת אם לא תחתים אותו על חוזה בהוליווד והיא נכנעת לו.
היחס שלה כלפי צ'אנס משתנה כשהיא מקבלת שיחת טלפון מהמפיק שלה המודיע לה שהסרט האחרון שלה הצליח מאד והוא רוצה להחתים אותה על סרט נוסף. היא כעת נוקמת בצ'אנס ואומרת לו שהוא אפס חסר כישרון וכעת היא לא צריכה אותו אלא תסתדר בעצמה ותמצא לה גבר אחר כמו שמצאה בעבר.
צ'אנס המיואש נוסע לבית ראש העיר שם הוא מוכה קשות על ידי בנו וחבריו. הבנלי חשה אליו, מחבקת אותו ושניהם בורחים מהעיר.
VPN

VPN טלפוניה

VPN טלפוני לרוב אינו פעולה טכנית בלבד, אלא נובע מהסכם שנחתם בין חברת טלפונים (לרוב סלולריים) לבין חברה מסחרית המאפשר לאנשיה להשתמש בטלפונים שלה כטלפונים הנמצאים בתוך הארגון.
אמנם, ברוב המקרים השיחות עוברות כרגיל, אבל המנוי יכול לחייג את המספרים המקוצרים של הארגון ולעיתים גם מספרים פנימיים במרכזייה.
ישנם גם מקרים שבהם מדובר על הבדל תמחורי בלבד בין עבודה ב-VPN לבין עבודה בלעדיו.
רפלקס בבקין

רֶפְלֶקְס בֶּבְּקִין (באנגלית: Babkin reflex) מתאר תופעה נוירולוגית השכיחה אצל תינוקות, שבה לחיצה קלה בכפות ידיהם גורמת למספר תנועות ידועות בגופם, כמו פתיחה הפה, עצימת עיניים, והטיית הראש וכיפופו כלפי פנים כאשר הם במצב פרקדן (שכיבה על הגב). פעמים שרק אחד מהסימנים מופיע (בדרך כלל פתיחת הפה), ופעמים שכל אלה מופיעים.    
רפלקס בבקין, בדומה לרפלקסים רבים אחרים אצל תינוקות, הוא רפלקס פיזיולוגי מולד, שנעלם בחודשים הראשונים לחייו של התינוק, בדרך כלל עד שלושה או ארבעה חודשים (כ-12 שבועות). 
במילים אחרות
, ההתפתחות של האורגניזם תמיד חוזרת לרפלקסים של הבשלות (בגרות) המוקדמת, אם הספקת החמצן אינה טובה בגלל הרפלקסים שמבשילים יותר לאחרונה נדרש יותר חמצן כדי להיות מופקים. כך לדוגמה, אם הרך הנולד לחוץ אז התגובה הנגדית הפרימיטיבית שלו מופיעה שוב (המפרי, 1969). כמו כן, במעקב אחרי מספר סוגים של פגיעות מוחיות אצל תינוקות, בוגרים הפגינו את רפלקס בבקין, אחד הרפלקסים הבסיסיים שמורכב מפתיחת הפה או פיהוק, הפניית הראש כלפי פנים הגוף, והרמה או כיפוף של הראש (בבקין 1960). רפלקס זה נצפה מוקדם מאוד אצל ילדים בתוך 14 שבועות בגיל ההריון, אבל זה נעלם בין שלושה לארבעה חודשים שלאחר הלידה (המפרי 1969)

אטימולוגיה

רפלקס בבקין קרוי על שמו של ד"ר בוריס בבקין (Boris Petrovitch Babkin) , חוקר נוירו-פיזיולוג רוסי, בן סוף המאה התשע עשרה (1877-1950), שחקר תופעה זו ותיאר אותה.
הלמה של ג'ונסון ולינדנשטראוס

במתמטיקה, הלמה של ג'ונסון ולינדנשטראוס, הוכחה בשנת 1984 על ידי ויליאם ג'ונסון ויורם לינדנשטראוס, נוגעת להיטל של נקודות ממרחב אוקלידי במימד גבוה למימד נמוך. הלמה אומרת שניתן לשכן m נקודות מ במרחב ממימד נמוך יותר (התלוי רק ב m ובדיוק הרצוי), בלי לשנות יותר מדי את המרחקים בין הנקודות. ללמה שימושים בקרובי מטריצות, הורדת ממדים ועוד.