google/wiki40b huggingface dataset:
קרסני (מחוז סמולנסק)

היסטוריה

האזכור הראשון של היישוב, תחת השם "קרסן" (Красен), הוא מ-1165 ונמצא בכרוניקה ההיפאטית , שם נזכר שנסיך סמולנסק דוד רוסטיסלביץ'  העביר את שטח היישוב לשליטת האחיין שלו, רומן מוויטבסק. מן המאה ה-14 ועד המאה ה-17 האזור החליף ידיים פעמים רבות בין רוסיה ובין האיחוד הפולני-ליטאי והמדינות שקדמו לאיחוד, עד שב-1654 הוא התקבע בשליטה של רוסיה הצארית. עם בתחילת המאה ה-18 האימפריה הרוסית חולקה לפלכים והאזור נכלל בפלך סמולנסק.
במהלך הפלישה הנפולאונית לרוסיה ב-1812 התקיימו באזור קרסני שני קרבות גדולים: הראשון היה באוגוסט והיה הסתעפות של קרב סמולנסק ובמהלכו הצרפתים בפיקוד ז'ואקים מירא הסיגו את כוחות רוסיה שלא נכנעו בקלות והשני היה קרב קרסני בנובמבר, שבו גרמו הרוסים אבדות גדולות לצרפתים בעת נסיגתם.
ב-13 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, קרסני נכבשה על ידי יחידות של קבוצת ארמיות מרכז של הוורמאכט. היא שוחררה על ידי הצבא האדום ב-1943.

הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בקרסני כמאה יהודים, שהיו כ-3% מהאוכלוסייה הכללית.
זמן קצר לאחר הכיבוש הגרמני ביולי 1941, החלה מסכת התעללות ביהודי העיירה, ובין היתר הם גורשו מבתיהם ואחד היהודים אף הוצא להורג בפומבי. ב-27 באוגוסט היהודים רוכזו בגטו וחויבו לשאת טלאי צהוב. כמה יהודים, בעיקר צעירים, הצליחו לברוח מן הגטו אל היערות ולהצטרף לשורות הפרטיזנים. הגטו חוסל ב-8 באפריל 1842, עת הגרמנים ומשתפי הפעולה המקומיים ריכזו את היהודים שנותרו בגטו וירו בהם אל בור הריגה. בסופו של דבר לפחות 63 איש איבדו את חייהם במהלך קיום הגטו או בחיסולו.
חופית גדולה

תיאור

אורכה הממוצע של החופית הגדולה הוא 26–28  ס"מ, מוטת כנפיה היא כ-58 ס"מ ומשקלה הממוצע הוא 55 גרם. הנקבות גדולות יותר מהזכרים. למין זה רגליים קצרות כהות ומקור דק כהה באורך בינוני שמעוקל מעט כלפי מטה וקצהו מעט ירוק. לבוגרים בעונת הרבייה יש חלקים עליונים מנוקדים אפרפרים, עם מספר נוצות אדומות. על הפנים, הגרון והחזה שלו כתמים שחורים רבים, וגם מספר פסים על גבו. בחורף נוצותיו הופכות להיות אחידות בצבע אפור חיוור בחלק העליון. היא קשורה ודומה מאוד לחופית להקנית. בנוצותיו בעת עונת הרבייה, יש לו מאפיינים בולטים של פנים, צוואר וחזה אדומים. כאשר עליו מעטה נוצות שונה,ניתן להבדיל אותו גם על ידי ממדיו הגדולים יותר, מקורו הארוך יותר ויותר פסים על חלקיו התחתונים.
החופית הגדולה יכולה לחיות עד כ-17 שנים, והיא מתחילה להתרבות בערך בגיל 3-2.

תפוצה ומרחב מחיה

סביבת הרבייה של החופית הגדולה היא טונדרה בצפון-מזרח סיביר. היא מקננת על הקרקע, ומטילה כארבע ביצים בבור באדמה שהיא חופרת. היא נודדת, וחורפת על החופים בדרום אסיה דרך אוסטרליה. מין זה עף בלהקות עצומות בחורף. המין נצפה בכמויות במספרים נמוכים במערב אלסקה ברוב השנים, הוא גם הגיע כמין תועה לקולומביה הבריטית, אורגון, מערב וירג'יניה, ומיין.

תזונה

החופית הגדולה מחפשת מזון בחופים ומקומות בוציים ומרימה מזון שאותו מזהה בעזרת ראייה. הבוגר בעונת הרבייה ניזון בעיקר מתוצרים צמחים שונים, כגון סוגים שונים של אוכמניות וצנוברי אורן של אורן גמדי (Pinus pumila). האפרוחים ניזונים מחרקים ועכבישים. במהלך החורף והנדידה היא ניזונה גם מצדפות עד גודל של 36 מ"מ וגם מחלזונות, סרטנים, תולעים טבעתיות ומקווצי עור שהיא מוצאת בקווי חוף.

סכנות

מין זה נמצא במצב שימור EN (בסכנת הכחדה), אחת מהסכנות העיקריות של המין היא אובדן בתי גידול שבהם הוא עוצר בעת הנדידה מעל הים הצהוב. צמצום בבתי גידול בים הצהוב גורם לירידה מתמשכת בכמות האוכלוסייה של עופות מים. כ-65% מבתי הגידול על קו החוף של הים הצהוב נעלמו ב-50 השנים האחרונות ובתי הגידול שלו נעלמים כרגע בקצב של כאחוז אחד בשנה מאז שנות השמונים בעקבות התפתחות החקלאות והגידול באזור. פיתוח זה הביא לצמצום בתי גידול ביצתיים וגרם לזיהום סביבתי (לדוגמה דלק זיהום דלק שהגיע לקווי החוף), צמצמו זרימת נהרות ופגעו גם בהעלאת ההפרעות האנושיות.

מאמצי שימור

החופית הגדולה כלולה בהסכם השימור על עופות המים האפריקאים-אירואסיים הנודדים (AEWA).

אוכלוסייה

בשנת 2006 הוערך כי מספר הפריטים בטבע הוא כ-380,000. למרות זאת, עם חזרתו של השפל בחופי סימנגואם שבדרום קוריאה (שנחשבו לתחנת עצירה מרכזית של הציפורים בעת הנדידה), קרוב ל-90,000 פריטים נעלמו מהאזור. סקרים נוספים בקוריאה אישרו כי הציפורים לא חלפו באזור, גם באוסטרליה לא נמצאו הפריטים הנעדרים והתקבלה ההשערה שהפרטים שהיו אמורים להגיע לחופי סימנגואם כנראה מתו. כתוצאה מכך נקבעה הערכה חדשה למספר הפריטים בשנת 2007, והיא בין 292,000-295,000 פריטים.
על פי מעקבים שנערכים באוסטרליה וניו זילנד אחריהם כמות האוכלוסייה הולכת וקטנה בקצב מהיר.
כתב יד טופקאפי

כתב יד טופקאפי הוא אחד מכתבי היד העתיקים ביותר של ספר הקוראן, והוא נכתב במאה ה-8 לספירה (שלהי המאה הראשונה בלוח השנה האסלאמי).
כתב היד הזה שמור בארמון טופקאפי, באיסטנבול שבטורקיה.
כתב היד משויך לעות'מאן בן עפאן.
גודלו של כתב היד הוא 41 ס"מ על 46 ס"מ. הוא מכיל יותר מ-99% מהקוראן, כשלמעשה רק שני עמודים (23 פסוקים) חסרים.
ג'ון קורנפורת'

ילדות, נעורים ומשפחה

ג'ון וורקפ קורנפורת' נולד וגדל בסידני שבאוסטרליה שני מבין ארבעה אחים. בגיל 10 החל לחוש בבעיות שמיעה מחמת טרשת האוזן, ועד גיל 20 הפך לחירש לחלוטין. 
קורנפורת' למד בבית הספר התיכון לנערים של סידני , שם הצטיין באנגלית, במתמטיקה, במדעים, בצרפתית, ביוונית ובלטינית. בהשראת המורה לכימיה שלו, לאונרד ("לן") בסר, החליט לשנות את מגמת הקריירה שלו ממשפטים לכימיה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת סידני בהצטיינות יתרה. 
ב-1941 נישא לריטה הארדנס , כימאית שזכתה יחד איתו במלגה כשנתיים לפני כן. נולדו להם שלושה ילדים. ריטה נפטרה ב-2012.

קריירה מחקרית

ב-1939 קיבל מלגת מחקר לאוניברסיטת אוקספורד, שם עבד על הדוקטורט שלו בנושא סינתזה של תרכובות מקבוצת הסטרואידים יחד עם רוברט רובינסון. כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה עבר קורנפורת' לעבוד במחקר אשר עסק בפניצילין.
לאחר המלחמה, ב-1946, הצטרף יחד עם אשתו למכון הלאומי למחקר רפואי בצפון לונדון, שם המשיך את שיתוף הפעולה עם רובינסון ויחד השלימו את הביוסינתזה המלאה הראשונה של סטרואידים שאינם בנויים מטבעות ארומטיות. לאחר מכן, חקר ביוסינתזות של כולסטרול יחד עם הביוכימאי הרפואי ג'ורג' פופג'אק.
ב-1962 גויס קורנפורת' להיות ראש המעבדה לחקר אנזימולוגיה כימית הממוקמת בקנט, אנגליה, יחד עם ג'ורג' פופג'אק על ידי הלורד ויקטור רוטשילד. העבודה במעבדה זו הבטיחה לקורנפורת' ופופג'אק ש-50% מהזמן יעבדו על פרויקטיהם האישיים. לכן ב-1967 חקר יחד עם הרמן אגרר ויחד פתרו את בעיית קבוצות המתיל האסימטריות. ב-1968 עזב פופג'אק את המעבדה, ושנתיים אחריו עזב רוטשילד.ב-1975 זכה בפרס נובל לכימיה יחד עם ולדימיר פרלוג על מחקרו בנושא הסטריאוכימיה של ביוסינתזה של כולסטרול (באמצעות קטליזה אנזימטית).

מחקריו על הביוסינתזה של הכולסטרול

את המחקר שזיכה אותו בפרס נובל הוא ביצע במעבדה לחקר אנזימולוגיה כימית בקנט, אנגליה. במחקר זה הוא חקר את הסטריוכימיה של סינתוז כולסטרול. הוא החל את המחקר על ידי שימוש בדוגמיות כבד עכבר להן הזריק אצטט שהפחמן בו מסומן על ידי שימוש באיזוטופ הרדיואקטיבי פחמן 14. לכן, בסיום תהליך הסינתוז הוא יכול היה למפות בדיוק לאן כל פחמן הגיע. לאחר שזיהה ומיקם את 30 הפחמנים בתגובה, עבר למפות את המימנים, אותם סימן על ידי שימוש באיזוטופים כבדים יותר (דאוטריום וטריטיום). בעזרת הסימונים הצליח לזהות ולמקם גם את 50 המימנים בתגובה. לבסוף היה לו מיפוי סטריוכימי שלם של תהליך סינתזה של כולסטרול.
רפורמת בכר

רפורמת בכר היא רפורמה בשוק ההון בישראל שנערכה לאור מסקנות "ועדת בכר" בראשותו של מנכ"ל משרד האוצר ד"ר יוסי בכר, אושרה בכנסת בסדרת חוקים באוגוסט 2005, והוטמעה לאחר מכן. מטרת הרפורמה היא הפחתת הריכוזיות של המערכת הבנקאית בשוק ההון. עיקרי הרפורמה הם סיום הבעלות של הבנקים על קופות הגמל וקרנות הנאמנות, עידוד התחרות בתחומי השקעות אלה, הגברת התחרות בתחום החסכון הפנסיוני, הגברת הגיוון של אמצעי המימון במשק, ליצירת תחרות לאלו המוצעים על ידי הבנקים.

ההתנגדות לרפורמה

ההתנגדות לרפורמה באה בעיקר מכיוונם של הבנקים. ראשי הבנקים טענו כי הרפורמה תוביל לפיטורם של עובדים רבים. אך בפועל נראה כי הבנקים נהנו ממחירים גבוהים בעת מכירת קרנות הנאמנות, שחיזקו מאד את איתנותם הפיננסית ורווחיותם ואפשרו להם גם תשלומי דיבידנד גדולים. כמו כן, התאפשר לבנקים לגבות "עמלות הפצה" מהבעלים החדשים של קופות הגמל וקרנות הנאמנות - עבור הפצת המוצרים ללקוחות הבנקים ובכך הם מוסיפים להרוויח משיווק מוצרים אלה. בשנת 2007 נוהל מאבק עיקש בין הבנקים לממונה על שוק ההון ידין ענתבי לגבי האפשרות כי הבנקים יוכלו לשווק מוצרים פנסיוניים ללקוחותיהם ובעקבות תמיכת בנק ישראל והממונה על ההגבלים העסקיים רונית קן התאפשר לבנקים לעשות כן. במקביל הם יידרשו לשפר את מערך הייעוץ ודווקא לגייס יועצים חדשים.
לדברי ירון זליכה, החשב הכללי במשרד האוצר באותה עת, הוא עצמו התנגד לאופן שבו בוצעה הרפורמה, והעדיף כי הבנקים יישארו בתחום קופות הגמל וקרנות הנאמנות, אך שיעור אחזקותיהם יוגבל, ואת העודף יימכרו לחברות הביטוח וגופים אחרים. כך היה גדל מספר המתחרים בשוק ומשתפרת התחרותיות, בניגוד למצב בו מחליפים את המתחרים הקיימים במתחרים אחרים, באופן שאינו מגדיל את התחרותיות.

תקנות נוספות לאחר הרפורמה

לאחר חקיקת חוקי הרפורמה בשוק ההון לא נפסקה הפעילות לשכלול שוק ההון: בשנת 2006 נקבעו בתקנות ניירות ערך מגבלות על פעילות חיתום של גופים הקשורים לבנקים, כך שחתם שהוא חברה קשורה לבנק (קשר של למעלה מ 20% בעלות) לא יוכל להיות חתם מוביל בהנפקה של חברה שהבנק הקשור לו הוא נושה עיקרי שלה. כמו כן נקבע שם כלל האוסר על ניגוד עניינים ביחסים אלה. בשלהי שנת 2008 ובראשית שנת 2009 נדונו תקנות נוספות, הפעם מטעם הממונה על שוק ההון באוצר, המכונות "תקנות ההשקעה" אשר יצרו בפעם הראשונה מאז רפורמת בכר רגולציה מהותית על הגופים המוסדיים" - אלה המנהלים כספי חוסכים המושקעים בקופות גמל ובקרנות פנסיה. גם בתקנות אלה נכללו הוראות חשובות שנועדו למנוע ניגודי עניינים בניהול "כספם של אחרים". בין היתר נקבע בתקנה 25 לתקנות ההשקעה הכלל החשוב לפיו גוף מוסדי לא ירכוש מעל 10% מניירות המוצעים בהנפקה המנוהלת על ידי חתם הקשור אליו בקשרי בעלות. כמו כן נקבע בתקנה 30 שם כי ייאסר על גוף מוסדי לבצע פעילות ברוקראז' (ביצוע מכירות וקניות בניירות ערך) באמצעות גוף קשור אליו, אף זאת כדי למנוע ניגוד עניינים וניצול כספי החוסכים.

מובילי הרפורמה

הרפורמה בשוק ההון היא יוזמתו של שר האוצר דאז, בנימין נתניהו. מנכ"ל משרדו, ד"ר יוסי בכר, שעל שמו קרויה הוועדה, היה האיש שקידם אותה בפועל יחד עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה דאז, אילן כהן. חברי הוועדה היו בכירי מערך הרגולציה הישראלי בשוק ההון. מלבד בכר, השתתפו בוועדה גם הממונה על שוק ההון במשרד האוצר איל בן-שלוש, הממונה על ההגבלים העסקיים במשרד התמ"ת עו"ד דרור שטרום, יו"ר רשות ניירות ערך משה טרי, המשנה לנגיד בנק ישראל ד"ר מאיר סוקולר והמפקח על הבנקים בבנק ישראל יואב להמן, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה דוידה לחמן-מסר והיועצת המשפטית של משרד האוצר ימימה מזוז.
חיים דעואל לוסקי

ביוגרפיה

חיים לוסקי נולד בתל אביב-יפו בשנת 1951. בשנות ה-70, לאחר לימודיו התיכוניים, למד שנה אחת ב"בצלאל" ועבר לפריז, שם המשיך בלימודי אמנות ופילוסופיה. למד בין היתר אצל מישל פוקו וז'יל דלז, באוניברסיטת פריז- סורבון 8 בסן דניז.
בשנות ה-80, לאחר שובו לישראל, פתח, יחד עם מנחם עוז, סטודיו לאופנה. ב-1986 החל לכתוב ביקורת אמנות בעיתונים "הארץ", "ידיעות אחרונות" ו"דבר". בשנות ה-90 הוציא, ביחד עם אריאלה אזולאי, את כתב-העת "רידינג". בשנת 1995 הוסיף לשמו את השם "דעואל", שהיה שם המשפחה של משפחת אמו. בין השנים 1993–2005 ערך את כתב העת לפילוסופיה "מטאפורה". בשנת 1999 היה מיוזמי הוצאת הספר "מגש הכסף" - ספר זיכרון לחילמי שושא. מאמריו הפילוסופים מנסים לברר את משמעות האפיסטמולוגיה של הפעולה האנושית דרך הגותם של פילוסופיים כמישל פוקו ודלז.
עיקר עבודתו כאמן היא בתחום המצאת המצלמות, וכתיבת ספרי אמן. החל בשנות ה-80 יצר סדרה של מצלמות נקב בעלות צורות שונות, הבודקות את אופן יצירת הדימוי החזותי. בנוסף, לאורך כל פעילותו האמנותית יצר סדרה של ספרי אמן המערבים טקסטים פילוסופיים ודימויים אמנותיים.
לימד באוניברסיטת תל אביב, באקדמיה לאמנות "בצלאל", ב"קמרה אובסקורה", במדרשה לאמנות במכללת בית ברל וב"מנשר". מתגורר ופועל בתל אביב.
סאמי פרידריך

סאמי פרידריך (נולד ב-23 באפריל 1951) הוא מייסד ויו"ר חברת הייעוץ האסטרטגי שלדור, לשעבר מנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון וחבר הנהלה במספר מוסדות וארגונים ציבוריים.

ביוגרפיה

פרידריך, יליד צרפת, עלה לישראל לאחר סיום לימודיו בתיכון כדי להתגייס לצה"ל, בו הוא שימש כקצין בחיל האויר. לאחר שירותו הצבאי הוא השלים תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד. עם סיום לימודיו שימש כיועץ וראש צוות בתאגיד הייעוץ האסטרטגי הבינלאומי מקינזי. 
בשנת 1981, עם כינונה של הממשלה ה-19, מונה על ידי יעקב מרידור למנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון, תפקיד בו כיהן במשך שלוש שנים. לאחר סיום תפקידו, עם חילופי השלטון בשנת 1984, ייסד פרידריך את "שלדור", חברת הייעוץ האסטרטגי הראשונה מסוגה בישראל. גם לאחר הקמת החברה, פרידריך המשיך להיות פעיל בזירה הציבורית ובין השאר כיהן כחבר הנהלת המכון הישראלי לדמוקרטיה, כיו"ר עמית של ועדת המשנה לפיתוח המשאב החינוכי בסוכנות היהודית וחבר בחבר הנאמנים של הסוכנות וכחבר בצוות ההיגוי של תוכנית ישראל 2028.
חשבון בנק

חשבון בנק הוא חשבון כספי במוסד בנקאי, הנוצר כתוצאה מחוזה בין בנק ללקוח. סכום הכסף בחשבון מייצג את גובה החיובים או הזכויות הקיימות לכל אחד מהצדדים כלפי משנהו.
על פי סקר הלמ"ס ל-2013, 97% ממשקי הבית בישראל כוללים אדם שיש לו חשבון בנק. מרבית משקי הבית ללא חשבון בנק הם חלק מהמגזר הערבי.
החשבון יכול להיות בעל יתרה חיובית – יתרת זכות – כאשר משמעות הדבר היא שהבנק מחזיק את כספו של הלקוח. כאשר החשבון בעל יתרה שלילית – יתרת חובה, המכונה לעיתים גם "אוברדראפט" או "משיכת יתר" – הרי למעשה, הלקוח נטל הלוואה והוא חייב סכום זה לבנק.
חשבון המאפשר רק יתרת זכות עשוי להיות מכונה חשבון חיסכון. חשבון היכול לכלול רק יתרת חובה עשוי להיות מכונה חשבון הלוואה. חשבון המאפשר יתרה חיובית או שלילית מכונה חשבון עובר ושב.
תיכון הדרים

תיכון הדרים הוא בית ספר תיכון עירוני בהוד השרון.

היסטוריה והווה

בית הספר ממוקם ברחוב ז'בוטינסקי בעיר, בסמוך לשכונות רמות מנחם ורמת הדר.
בית הספר הוקם בשנת 1988 ונקרא בהתחלה "תיכון חדש הוד השרון". בהתחלה הוא שכן במבנה חטיבת הביניים "השחר" בעיר, וכעבור שלוש שנים עבר למבנה שבו הוא ממוקם כיום. התיכון מקיים מאז 1998 את מרוץ לשי"ר – מרוץ שנתי משאר ישוב להוד השרון לזכר ארבעת בוגריו שנפלו במערכות ישראל. הארבעה הם ליאור שי, שנהרג בהתרסקות מסוק יסעור של חיל האוויר ברומניה בשנת 2010; רונן חיון שנפל בקרב בלבנון ב-1997; ומשה (שיקו) סבן ויפתח שלפוברסקי שנפלו באסון המסוקים. המרוץ, שהחל כיוזמה חד פעמית של מורים בתיכון, הפך במרוצת השנים למסורת ומהווה חלק מרכזי משנת י"ב בבית הספר. משנת 2017 משחקת קבוצת הכדורסל של בית הספר בליגת העל לבתי ספר תיכוניים. נכון לשנת 2018 מנהלת בית הספר היא עירית קרס.
קבוצת הרובוטיקה של התיכון, Ha-Dream Team #3075, הוקמה בשנת 2009 ומשתתפת בתחרות הרובוטיקה הבינלאומית של ארגון FIRST. בשנת 2018, הקבוצה נבחרה כרובוט מחליף לברית שניצחה את אליפות העולם ביוסטון. אף שהקבוצה הייתה רק רובוט מחליף וכתוצאה מכך שיחקה רק משחק אחד בפלייאוף, היא נחשבת לקבוצה הישראלית הראשונה שניצחה בתחרות זאת.
בבית הספר לומדים כ-900 תלמידים בכיתות י'-י"ב. התיכון מקבל, ללא סינון, תלמידים מהוד השרון. על פי נתוני משרד החינוך, בשנת 2015 עמד שיעור תלמידי התיכון הזכאים לתעודת בגרות על 98.05%, כאשר 30.29% מהם נבחנו בבחינת הבגרות במתמטיקה ברמה של חמש יחידות. בחודש ינואר 2019 נכלל בית הספר ברשימת 20 התיכונים הטובים ביותר בישראל של מדד לוח הדירות מדלן.
בין בוגריו הבולטים של התיכון נמנות הדוגמנית ואשת הטלוויזיה בר רפאלי, אשת החינוך והיזמת החברתית עדי אלטשולר, הזמרות נטע ברזילי, לירון כרקוקלי וטלי כרקוקלי, השחקניות טלי שרון ושירה קצנלבוגן, השחיינית הפאראלימפית קרן לייבוביץ', השחקן והדוגמן גפן ברקאי, והקומיקאית והשחקנית שני כהן.
הרון מאלכסנדריה

קורות חייו

הרון שימש ככל הנראה כמרצה וחוקר בספרייה הגדולה של אלכסנדריה ומרבית כתביו נשתמרו כסיכומים של קורסים שלימד, שעסקו בעיקר במתמטיקה, מכניקה, פיזיקה ופנאומטיקה. הרון ידוע בעיקר בזכות מחקריו שעסקו בתכונות האוויר והמים ועבודתו הייתה חיונית לחקר יסודות ההידרוסטטיקה והפנאומטיקה. אף על פי שתחום הקיברנטיקה לא הוגדר במדויק עד המאה ה-20, ניתן לפרש כיום את עבודתו של הרון, במיוחד בתחום המנגנונים האוטומטיים, כמייצגת את המחקר הפורמלי הראשון בתחום זה.

מתמטיקה

הרון עסק גם במתמטיקה ובגאומטריה. הוא תיאר שיטה איטרטיבית להוצאת שורש ריבועי של מספר. כיום שמו מקושר לנוסחת הרון לחישוב שטח משולש מאורכי צלעותיו, כמו גם למשולש הרון. הוא פיתח גם נוסחה להוצאת שורש מעוקב ממספר.
קרחון בלו (אנטארקטיקה)

גילוי הקרחון

הקרחון התגלה על ידי משלחת דיסקברי, שחקרה את אנטארקטיקה תחת פיקודו של רוברט פלקון סקוט  בין השנים 1904–1901.

מקור השם

סקוט, מגלה הקרחון, נתן לו את שמו בשל הצבע הכחול הבוהק של הקרחון, בעת שהתגלה.

לקריאה נוספת

• Anna Salleh, Not all icebergs are white: Here's what makes them blue, green or striped, (מדוע הקרחונים משנים צבעים - מדוע חלקם כחולים, ירוקים, או מפוספסים)
איציק ברוורמן

ביוגרפיה

יצחק ברוורמן למד בתיכון ברנר פתח תקווה. שירת בפרקליטות הצבאית בתור סגן היועץ המשפטי והממונה על התביעה, והשתחרר בדרגת רב-סרן. עורך דין, בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
שימש בעבר כעוזר הקונסול לענייני עבודה בניו יורק, ארצות הברית.
בשנת 1987 פתח משרד עצמאי לעריכת דין בפתח תקווה. שימש כיועץ המשפטי של האגודה לתרבות הדיור בפתח תקווה. כמו כן שימש כחבר דירקטוריון בחברת ח.ל.ד. (חברה ממשלתית עירונית לשיקום דיור ופיתוח בפתח תקווה). בשנת 2008 סגר את משרד שברשותו.
בשנת 1997 נבחר לראשונה למועצת עיריית פתח תקווה, וכיהן בתור יו"ר וועדת שמות, סגן ראש מינהל הנדסה, חבר הוועדה לתכנון ובנייה, יו"ר וועדת מכרזים. בשנת 2008 נבחר לכהן כסגן ראש עיריית פתח תקווה, כאשר במשך שנתיים כיהן בתור ראש מינהל התרבות ולאחר מכן כיהן כראש מינהל הכספים וראש מינהלת מרכז העיר.
בשנת 2013 התמודד ברוורמן בבחירות המוניציפליות לראשות עיריית פתח תקווה בראשות סיעת אכפ"ת. בסיבוב הבחירות הראשון שנערך באוקטובר 2013 קיבל 25% מכלל הקולות, אולם מכיוון שאף מתמודד לא הגיע למכסת 40%, נערך סיבוב שני בינו לבין ראש העיר המכהן אורי אהד.
בסיבוב הבחירות השני שנערך בנובמבר 2013 נבחר לכהן כראש עיריית פתח תקווה ב-58% מקולות הבוחרים לעומת 42% שקיבל יריבו אורי אהד.
עם בחירתו החל ברוורמן בתנופת שיפור חזות נרחבת בעיר, כמו חידוש גינות ופארקים לילדי העיר בכלל השכונות בעיר, השלמה של פרויקטים שעוכבו שנים כמו פארקים בפרויקטי בנייה שהמתינו שנים, התקנת מפוחי אוויר בשוק העירוני, הקמת ספריות חדשות, פרויקט 'עיר ללא אלימות', מאבק משפטי וניצחון על ההסתדרות על מגרש הפועל מחנה יהודה, מאבק משפטי וניצחון על חדר האוכל של גבעת-השלושה והפיכתו למבנה לכלל הציבור בעתיד, תכנון והקמת מתחמי סקייטפארק, הקמת מיזם 'לקט לשבת' לאוכלוסייה נזקקת, הקמת מרכז מורשת לבני הקהילה האתיופית ביתא ישראל, הסדרת עניין הקס (איש הדת והמורה הרוחני של העדה) בעיר].
בפברואר 2017 הורה ברוורמן לנתק את זרם החשמל ל-25 דירות מפוצלות בעיר, בהן מתגוררים בשכירות מבקשי מקלט. בעקבות עתירת האגודה לזכויות האזרח, ציווה בית המשפט המחוזי בלוד על העירייה לחדש את זרם החשמל לדירות.
באוקטובר 2018, הפסיד בבחירות המוניציפליות לרמי גרינברג (43% מקולות הבוחרים לעומת 35%).

חיים אישיים

ברוורמן נשוי ואב לשלושה ילדים.
ויליאם וירט

ביוגרפיה

וירט נולד ב-8 בנובמבר 1772 בצפון מרילנד לאם ממוצא גרמני ולאב ממוצא שווייצרי. שני הוריו של וירט נפטרו לפני שנגיע לגיל 8. אף על פי שגדל במרילנד, הוא החל את פעילותו המשפטית בוירג'יניה. התחתן בשנת 1795. בתקופה זו עבר לאזור שארלוטסוויל שבוירג'יניה, שם התיידד עם אישים רבי השפעה כגון תומאס ג'פרסון וג'יימס מונרו. עם מות אשתו בשנת 1799, עבר וירט לריצ'מונד והחל לעבוד בבית הנבחרים המקומי. בשנת 1807 נעתר לבקשת הנשיא ג'פרסון לעבוד כתובע במשפטו של ארון בר אשר ירה למוות באלכסנדר המילטון. המשפט פרסם מאוד את הירט והקנה לו תהילה רבה. בשנת 1808 נבחר וירט לבית הנציגים של וירג'יניה וכיהן בתפקיד זה כ-8 שנים.
בבחירות לנשיאות שנערכו בשנת 1832, התמודד לנשיאות ללא הצלחה רבה. וירט התחרט על התמודדותו עוד במהלך הקמפיין, ולכן ניהל קמפיין חלש. בבחירות אלו זכה בשבעת האלקטורים של ורמונט, ובכך הפך וירט למועמד היחיד מדינת מרילנד שהתמודד בבחירות וזכה לקולות אלקטורליים כלשהם.
וירט נפטר ב-18 בפברואר 1834 בוושינגטון די. סי לאחר שחלה בשושנה ונקבר בבית הקברות של הקונגרס. ביתו נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1970. על שמו יש מחוז בוירג'יניה המערבית.
חימיק ווסקרסנסק (הוקי קרח)

היסטוריה

חימיק ווסקרסנסק הוקמה ב-20 בדצמבר 1953 ובמשך מספר שנים התמודדה בתחרויות הוקי קרח אזוריות. המועדון נתמך על ידי מפעלים כימיים מקומיים ומכאן גם שם הקבוצה "חימיק" ("הרוקח" ברוסית). 
מאמן הקבוצה בעונת הבכורה שלה בליגה הסובייטית היה ניקולאי אפשטיין, שפרש מתחום הכדורגל. הקבוצה העפילה לליגה הבכירה בברית המועצות כבר בעונת 1975 כשלוש שנים לאחר הקמת הקבוצה. ההישג המשמעותי הראשון היה מקום שלישי בעונת 1965 ובאותה עונה הקבוצה חנכה בית ספר לילדים ובהמשך השנים סיימה במקום השלישי באליפות עוד 3 פעמים: בשנים 1970, 1984 וב-1990.
ב-1989 הקבוצה הגיעה להישג הגדול ביותר בתולדותיה לאחר שסיימה כסגנית אלופת ברית המועצות לעונת 1989, זאת בהדרכת המאמן ולדימיר וסילייב. 
בעונת 1997 חימיק הייתה לקבוצת ההוקי קרח היחידה ממחוז מוסקבה באליפות רוסיה בהוקי קרח ובעונת 1999 נשרה לליגה המשנה וחזרה לליגת העל רק בעונת 2003.
באוקטובר 2005 הקבוצה עברה לעיר מיטישצ'י והפכה לקבוצת אטלנט מיטישצ'י, שהתמודדה החל מעונת 2007/2008 בליגת KHL. 
בעונת 2009/2010 הוקמה הקבוצה מחדש והתמודדה בליגת VHL. באותה עונה הוקמה גם קבוצת נוער בשם "פניקס" שהתמודדה בליגת ה-MHL. בעונת 2010/2011 הקבוצה אורגנה מחדש: פניקס שינתה את שמה ל"חימיק" ובעונת 2010/2011 מצליחה להעפיל עד לחצי גמר הפלייאוף אך הובסה על ידי הצבא האדום מוסקבה וסיימה במקום הרביעי בליגה. ברם, באוקטובר 2011 הקבוצה הכריזה על פשיטת רגל ופורקה.
בשנת 2015 הוקמה מחדש והחלה להתמודד בליגת VHL.

מגרש הבית

מגרש הבית של הקבוצה הוא היכל הקרח ברחוב מנדלייב 2 בעיר. מכיל 4,000 מקומות ישיבה.
סן חוסה

היסטוריה

סן חוסה הוקמה ב-1738 בהחלטת הקבילדו (מועצה) של לאון, אך עד שנת 1824 הייתה כפר קטן וחסר חשיבות. בשנת 1824 החליט ראש המדינה הנבחר, חואן מורה פרנאנדס, להעביר את בירת המדינה מהבירה הספרדית הקולוניאלית קרטגו לבירה חדשה. מסיבה זו אין בעיר בניינים הבנויים בסגנון קולוניאלי ספרדי.
בשנת 1843 נוסדה בעיר אוניברסיטת קוסטה ריקה .

אתרים בעלי חשיבות

בעיר ממוקם התיאטרון הלאומי, פארק לה סבנה המשמש להנאתם של תושבי העיר, וכן הקתדרלה הלאומית.
בעיר נמצאים מספר מוזיאונים. המוזיאון הלאומי (Museo Nacional) כולל ממצאים, תמונות ותעודות מהתקופה הפרה-קולומביאנית, התקופה הקולוניאלית והתקופה המודרנית. במוזיאון הזהב (Museo Oro Precolombino) ניתן לראות זהב מתקופות שונות וכן תערוכה של תולדות המטבע בקוסטה ריקה.

תחבורה

סן חוסה מהווה צומת דרכים מרכזי בקוסטה ריקה. הכבישים הראשיים במדינה יוצרים מעין צורת כוכבית, שמרכזה בבירה. בעיר מספר תחנות אוטובוסים מרכזיות, שמכל אחת יוצאים אוטובוסים לאזור אחר במדינה ולמדינות מרכז אמריקה הסמוכות.
את סן חוסה משרת נמל התעופה הבינלאומי חואן סנטמריה שנמצא במחוז אלחואלה, בקרבת העיר אלחואלה ובמרחק של כ-20 קילומטרים ממרכז סן חוסה.
Dipsiz Kuyum

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אמרה קאראדומן, אנונים ומבלנה והופק על ידי קאראדומן גם כן. השיר הוא שיר בסגנון הפופ. שיתוף פעולה זה הוא השלישי בין קאראדומן לטילקי, כשהקודמים לכך הם; "Cevapsız Çınlama", ו-"Yalnız Çiçek".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של Netd Müzik ב-3 בספטמבר 2018. בתחילת הקליפ ניתן לראות באר מים ובתוכה כדור דיסקו. בהמשך, ניתן לראות את טילקי כשהיא לובשת מסכה. כמו כן, בקליפ יש אזכור לשיר "Yalnız Çiçek".
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-178 מיליון צפיות.
ריי פישר

ביוגרפיה

ריי פישר נולד בקמדן וגדל בלונסייד, ניו ג'רזי למשפחה אפרו-אמריקאית נוצרית. הוא התחנך בבית הספר תיכן האדון הייטס. בבית הספר היה פעיל במגמת התיאטרון והשירה. לאחר סיום לימודי התיכון המשיך את לימודיו באקדמיה האמריקאית לדרמה ומוזיקה בניו יורק.
משנת 2008 הופיע על במת תיאטרון שייקספיר בניו ג'רזי וכיכב כתום רובינסון בהצגה אל תיגע בזמיר. ב-2009 שיחק בהצגה מקבת'. בהפקת אוף ברודוויי "Fetch Clay" גילם את מוחמד עלי ועבור התפקיד העלה 10 ק"ג של מסת שריר.
הוא גילם תפקיד ראשי בסרט הקצר בן 10 הדקות, "הטוב, הרע והמבולבל" משנת 2008.
ב-2019 השתתף בעונה השלישית של הסדרה בלש אמיתי.

קריירה קולנועית

פישר גילם את ויקטור סטון/סייבורג בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" והוא יגלם את הדמות גם בסרט "ליגת הצדק" והמשכו והוא חתם על חוזה מול אולפני האחים ורנר לגילום הדמות בסרטים נוספים.
סנטה פה (ארגנטינה)

היסטוריה

סנטה פה נוסדה בשנת 1573 באזור סמוך, והועברה למיקומה הנוכחי בשנת 1653 בשל הצפות נהר. העיר הפכה לבירת המחוז כשמחוז סנטה פה הופרד ממחוז בואנוס איירס בשנת 1814. בהצפה של נהר הסלאדו בשנת 2003, פונו כמאה אלף מתושבי העיר, ורבים מבתיה נותרו שקועים במים למשך כשבוע.

יהודי העיר

יהודי סנטה פה הם בדרך כלל בעלי אחוזי התבוללות נמוכים. בעיר שלושה בתי כנסת: שניים קונסרבטיבים ואחד אורתודוקסי.
מורט דרוקר

ביוגרפיה

דרוקר נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, למשפחה יהודית. בילדותו למד בתיכון ארסמוס הול שבברוקלין, שם הכיר את ברברה, לה נישא זמן קצר לאחר סיום לימודיה.
דרוקר החל לעבוד בתחום הקומיקס ב-1947, בגיל 18, כאשר הפך לעוזרו של האמן ברט ויטמן, ועבד איתו על פיתוח הקומיקס "דבי דין" (Debbie Dean). בהמשך הצטרף דרוקר לצוות המאיירים של DC קומיקס, שם עסק בריטוש איורים (retoucher). בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, החל לאייר כפרילנסר. 
בסתיו 1956 הצטרף דרוקר לצוות המאיירים של מד מגזין, והפך לאחד מהמאיירים הבולטים והמזוהים ביותר עם המגזין. לאורך השנים נודע במיוחד עבור הקומיקס הפארודי שאותו נהג ליצור עבור סרטים עלילתיים בולטים וסדרות טלוויזיה בולטות. דרוקר אייר עבור מד מגזין במשך יותר מ-50 שנים, והיה לאמן שאייר עבור המגזין במשך תקופת הזמן הרצופה הארוכה ביותר.
בנוסף לעבודתו במד מגזין, אייר דרוקר לאורך השנים גם עבור מגזינים נוספים, בהם טיים מגזין וניוזוויק. בין השנים 1984 עד 1987 יצר בשיתוף פעולה עם ג'רי דומאס את רצועת הקומיקס היומית "בנצ'לי" (Benchley), אשר התפרסמה באותה העת בעיתונים יומיים. בנוסף לכך, לאורך השנים המשיך לאייר עבור DC קומיקס, ואייר גם ספרי ילדים, כרזות של סרטים, ועטיפות אלבומים של מוזיקאים שונים.