google/wiki40b huggingface dataset:
וירה דרייק

תקציר עלילה

וירה דרייק (אימלדה סטאונטון) היא אשה מסורה למשפחתה, היא מטפלת בבעלה וילדיה, באמא הקשישה ובשכן חולה. בתה אתל (אלכס קלי), היא בחורה ביישנית העובדת במפעל לייצור נורות. בנה סיד (דניאל מייס), הוא חייט התופר חליפות לגברים. בעלה, סטנלי (פיל דייוויס), הוא מכונאי רכב. למרות שהמשפחה היא דלת אמצעים הם מחזיקים מעמד בזכות הקשר המשפחתי החזק שביניהם. בסרט אנחנו רואים את המעשים הטובים והחסדים הקטנים שהיא עושה באופן קבוע למען כל מי שהיא נתקלת בו. וירה עובדת כמנקה ועוזרת בית, אבל בנוסף ובלי ידיעת בני משפחתה היא עוזרת לנשים בהריון לבצע הפלה. היא אינה מקבלת תשלום תמורת מעשיה, ומתייחסת לכך כאל מעשה צדקה. לעומתה לילי (רות שין) גובה מהנשים 2 גיני עבור ארגון ההפלה ללא ידיעתה של וירה, היא גם מוכרת מזון בשוק השחור. 
עלילת משנה בסרט מספרת את סיפורה של סוזן (סאלי הוקינס), בחורה ממשפחה אמידה, בתה של אחת הנשים שוירה עובדת אצלן. מחזר של סוזן אונס אותה והיא נכנסת להיריון. היא נעזרת בחברתה כדי ליצור קשר עם רופא שיעשה לה הפלה. הרופא מפנה אותה לפסיכיאטר, והוא מנחה אותה בשאלותיו כך שיוכל להמליץ על ביצוע הפלה באופן חוקי. לשאלותיו היא עונה שהיו מקרים של מחלות נפש במשפחתה, ואם לא תוכל לבצע הפלה היא תתאבד. ביצוע ההפלה עולה לה 100 גיני. 
מצבה של אחת מהנערות שוירה עוזרת להן להפיל מתדרדר, והיא כמעט מתה. בעקבות זאת המשטרה עוצרת את וירה לחקירה. היא מוחזקת במעצר בלילה, ומובאת לפני שופט למחרת בבוקר. סיד המום ממעשיה של אמו, ואומר לאביו שהוא אינו חושב שיוכל לסלוח לה.
וירה משוחררת בערבות, ועומדת למשפט באולד ביילי. אף אחת מהמעסיקות שלה אינה מוכנה להעיד עדות אופי לטובתה. עורך הדין שלה מעריך שהיא תקבל את תקופת מאסר מינימלית שהיא שנה וחצי. השופט גוזר עליה מאסר של שנתיים וחצי. מאסרה משפיע על כל הסובבים אותה שהיו תלויים בה.

רקע

בסרט שילב מייק לי אלמנטים מימי ילדותו. הוא גדל בסאלפורד שבלנקשייר. חייו היו רגילים, אביו היה רופא ואמו מיילדת, בסביבה שבה חיו אנשים במעמדות חברתיים שונים. בספר "The Cinema of Mike Leigh: A Sense of the Real" הוא אומר "אני חייתי בסביבה מיוחדת של מעמד הפועלים, כמה מקרובי המשפחה גרו במעלה הרחוב במקום עם יותר עלים. תמיד היה מתח, או לפחות דואליות. שני העולמות הללו התנגשו זה בזה. כך שאתה תמיד רואה בסרטים שלי את העולם האחד ויחסו לעולם השני."

הפקה

מייק לי ידוע בשיטות העבודה הייחודיות שלו ליצירת ריאליזם בסרטיו. הוא נוהג להשתמש באימפרוביזציה כדי ללכוד את תגובות השחקנים שאינן כתובות בתסריט. בזמן צילומי "וירה דרייק" רק אימלדה סטאונטון ידעה שנושא הסרט הוא הפלות. השחקנים שגילמו את תפקידי בני משפחתה, כולל סטאונטון עצמה, לא ידעו שהיא אמורה להעצר, עד אשר השוטרים דופקים בדלת הבית שבו הם עשו חזרות. תגובות ההפתעה והבלבול שלהם היוו את הבסיס לדיאלוג והחומרים שהופיעו בסרט.

תגובות

הסרט זכה להצלחה אצל המבקרים. האתר Metacritic האוסף ביקורות על סרטים ומחשב ממוצע, נתן לסרט ציון של 83 מתוך 100. 
באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes 92% מתוך 155 הביקורות היו חיוביות, ממוצע הציון הוא 7.9 מתוך 10. 
הסרט ספג ביקורת מנשים שעבדו כמיילדות בשנות החמישים. עיקר הביקורת הייתה לגבי השיטה שבה השתמשה וירה דרייק לביצוע ההפלה. השיטה הייתה להחדיר בעזרת מזרק תמיסה של חומר חיטוי עם מי סבון פושרים לתוך רחם האישה. לטענת ג'ניפר וורת', שהייתה מיילדת בשנות החמישים, שיטה זו היא קטלנית. היא טוענת שהסרט "מסוכן", כיוון שנשים יכולות לחקות את השיטה הזו במקומות שההפלה היא עדיין בלתי חוקית.
אלכסנדר מרקל

קריירת מועדונים

מרקל נולד בקזחסטן להורים ממוצא גרמני, ובגיל 6 חזר עימם לגרמניה. מרקל התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של שטוטגרט, ובגיל 16 הצטרף לזו של מילאן. הוא היה שותף לזכייה של קבוצת הנוער בקופה איטליה לנוער לראשונה מזה 25 שנה. ב-8 בדצמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד אייאקס אמסטרדם במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך נגד קליארי.
בתחילת עונת 2011/2012 קיבלה גנואה 50% מכרטיס השחקן שלו במסגרת העברתו של סטפן אל שעראווי שעשה את הדרך ההפוכה. ב-20 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור גנואה בניצחון 3-4 נגד נוצ'רינה במסגרת הקופה איטליה. ב-17 בינואר 2012 חזר מרקל למילאן, הפעם כשחקן מושאל מגנואה. בסיום העונה רכשה גנואה את ה-50% בהם החזיקה מילאן ב-5 מיליון אירו. ב-3 בינואר 2013 מרקל חתם ביחד עם חברו לקבוצה מסאהודו אלהאסן באודינזה, במסגרת עסקת העברתו של אנטוניו פלורו פלורס שעשה את הדרך ההפוכה. אודינזה החזיקה אז ב-50% מכרטיס השחקן שלו, וביוני 2013 רכשה את שאר האחוזים תמורת 1.78 מיליון אירו.
ב-3 בינואר 2013 הושאל לווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-14 ביולי 2014 הושאל לגראסהופרס ציריך השווייצרית. ביולי 2016 הצטרף מרקל לפיזה האיטלקית, אך כעבור עשרה ימים בלבד עזב את המועדון, ושוחרר באופן רשמי כעבור שבועיים. באוגוסט 2016 חתם מרקל בבוכום מהבונדסליגה השנייה.
בינואר 2018 חתם באדמירה ואקר מליגת העל האוסטרית.
ב-29 ביולי 2018 מרקל חתם בהראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, שיחק מרקל בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה. בדצמבר 2010 הצהיר כי הוא מעוניין לייצג את נבחרת רוסיה אך התקשה לקבל אזרחות רוסית. בפברואר 2011 הצהיר כי הוא מעוניין לשחק עבור הנבחרת הבוגרת של גרמניה. במרץ 2015 החליט לייצג את נבחרת קזחסטן, וב-6 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד איסלנד במסגרת מוקדמות יורו 2016.
Lobe den Herrn, meine Seele, רי"ב 69א

Lobe den Herrn, meine Seele (בעברית: ברכי נפשי את ה'), רי"ב 69א, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-12 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-15 באוגוסט 1723.

רקע

באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
קנטטה זו הייתה האחת-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147, רי"ב 186, רי"ב 136, רי"ב 105 רי"ב 46 ורי"ב 179.
הוא ביצע את הקנטטה שוב ב-31 באוגוסט 1727 ולאחר מכן ערך את המוזיקה ושינה את מרבית הטקסט כך שנוצרה קנטטה הממוספרת 69 שבוצעה ב-1748.

הקלטות

היצירה הוקלטה במלואה רק 5 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1976), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
גנזך אורות הסער

רקע

העלילה מתרחשת ביבשת רושאר, בעולם שבו מתחוללות דרך קבע סופות אדירות הנודעות בשם סערות אימים, עולם עם צמחייה הצומחת מתוך סלעים, ובעלי חיים מוזרים. הדת העיקרית ביבשת היא הדת הוורינית שלה יש אדיקויות שונות. בעבר התחוללו ביבשת סדרת חורבנות, והאגדה מספרת על מגוון יצורים אגדיים שחיו בימים עברו, ובהם אבות הריק ואבירי האור. מדינת אלת'קאר שבה מתרחשת העלילה העיקרית, היא מדינה בעלת חברה מעמדית, המתחלקת לאצילים בהירי העיניים, ולשאר העם כהי העיניים. בתרבות האלת'קארית גברים הם אנשי המלחמה, ואינם מתעסקים כלל בלמידה עד כדי כך שאינם יודעים קרוא וכתוב, נשים הן המלומדות וקצינים רבים מחזיקים לבלריות הקוראות וכותבות עבורם.

בעל השבועה

לאחר שדאלינאר גילה את עיר האוריים האבודה אורת'ירו הוא מתחיל לפעול על מנת ליצור ברית כלל עולמית, שתלחם בשנאה ובצבאותיו. אך זכרונות מעברו פוקדים אותו וגורמים לו לפקפק ביכולתו להנהיג את בני האנוש. ובנוסף לכך הגילוי שהפרשמנים הם תושבי רושאר המקוריים, ובני האנוש הם הפולשים מערער את צדקת המלחמה בהם.
במקביל, קאלאדין, שאלאן, אדולין, ואלהוקאר נוסעים לקולינאר על מנת לשחרר אותה מהפרשמנים שמרדו ומאבות הריק. הניסיון נכשל ואלהוקאר מת על ידי מואש שהצטרף לאבות הריק.
שאלאן נאלצת להתמודד עם עברה ויוצרת פיצולי אישיות אשר מפרקים אותה לאט לאט, ואילו קאלאדין נאלץ להתמודד עם שבועתו להגן על כולם- כולל על הפרשמנים שהתמרדו. כשלונם זורק אותם למישור המחשבתי- צללעולם, והם מנסים למצוא את דרכם בחזרה למישור הפיזי על מנת להגן על דאלינאר במלחמתו באלוף של שנאה.
לבסוף בממלכת ת'אילן מתרחש העימות החזיתי הראשון מול צבאותיו של שנאה. שם דאלינאר מגלה ששנאה בחר בו לאלוף, אך דאלינאר מצליח להתנגד להשפעתו ומחבר את כל שלושת המישורים בפרץ עוצמה. החיבור מזמן את שאלאן, קאלאדין, ואדולין מהמישור המחשבתי, וביחד הם מצליחים להביס אותו, ומתכוננים לעימות הבא.

מעמדות

חלק גדול מהסדרה מתמקדת באנשי אלת'קאר וג'אה קבד. שתי האומות האלה מחלקות את האנשים למעמדות המבוססים בעיקר על צבע עיניהם- כהי העיניים (עם צבע עיניים כהה כגון חום, ירוק כהה, אפור פחם) משויכים למעמד הנאהן, ויהיו בעיקר איכרים (ואפילו עבדים). ובהירי העיניים (עם צבע עיניים בהיר כגון כחול, צהוב, ירוק, וכו ') משויכים למעמד הדאהן, ויהיו בעיקר אצילים, ובדרך כלל משכילים יותר.
לנאהן ולדאהן יש עשר דרגות בתוכם. בעלי מעמד הנאהן נעים בין עבדים בנאהן העשירי, ועד לאזרחים מלאים בעלי זכות לנסוע ממקום למקום בנאהן השני.
במערכת הדאהן, בהירי העיניים שבדאהן העשירי נחשבים רק למעט יותר טובים מכהי העיניים, ואיש או אישה כהי עיניים עשויים אפילו להתחתן עם משפחה בהירת עיניים מהדאהן העשירי. הדאהן הראשון מורכב מהמלך ומשפחתו. וכל אדם מעל הדאהן הרביעי הוא לורד בהיר/בעלים של שטחים, רכוש, משרתים, אחוזות, וכו'.

עיבודים

סרט
באוקטובר 2016, זכויות יקום הקוסמייר כולו נקנו על ידי DMG Entertainment.
פטריק מלטון ומרקוס דנסטן נשכרו כתסריטאים. מייסד DMG, דן מינץ, ייצר את הסרט, כאשר סנדרסון וג'ושוע בילמס משמשים כמפיקים בפועל
משחק
ב-2 במרץ 2018 שוחרר משחק VR בשם "דרך המלכים: הבריחה מהמישורים המנופצים" (The Way of Kings: Escape the Shattered Plains) על ידי Arcturus VR.
קטעים בהיסטוריה

הפודקאסט (באנגלית: Podcast; על פי החלטות האקדמיה ללשון העברית: הֶסְכֵּת)  "קטעים" (לשעבר "קטעים בהיסטוריה") עוסק במגוון רחב של אירועים, דמויות וסיפורים היסטוריים. את הפודקאסט עורך ומגיש יובל מלחי, מרצה להיסטוריה ובעל תואר שני ביחסים בין לאומיים. 
קטעים בהיסטוריה, שעלה לאוויר בשנת 2008, היה אחד הפודקאסטים הראשונים שיצאו לאור בעברית, והוא אחד מעשרת המואזנים באתר iCast.
פרקי קטעים בהיסטוריה עוסקים במגוון רחב של נושאים היסטוריים ובהם מלחמת העולם הראשונה, נפוליאון, לאונרדו דה וינצ'י, שמואל הנגיד, מרד בר כוכבא, ג'ון קנדי ועוד. 
בשנים 2015-16 יצאה סדרת פרקים שעסקה בגיבורים היסטוריים נשכחים והופקה בשיתוף עמותת בית אבי חי. במסגרת סדרה זאת, התראיין בפברואר 2016 נשיא המדינה ראובן ריבלין לפרק העוסק במשה רוסנק. 
הפרקים מופצים אחת לשבועיים, וזמינים להאזנה במגוון רחב של אתרים ואפליקציות ובהם אתר קטעים בהיסטוריה, itunes,  icast ואפליקציה ייעודית למכשירים ניידים. היקף ההאזנות לפרקי הפודקאסט באתר icast בלבד עומד על כמיליון האזנות.
טל משקיף

ביוגרפיה

טל משקיף גדל בחיפה. הוא למד בתיכון עירוני ה' בחיפה והתאמן בקבוצת השחייה של מכבי חיפה בהדרכת עדי ולפמן.
משקיף התאמן כעשרה חודשים באוקלהומה, ארצות הברית תחת הדרכתו של המאמן ג'ו סטאקר.

אלוף ישראל

לאחר שחזר לארץ, באליפות ישראל בשחייה לגילאים שנערכה בווינגייט בתחילת חודש אוגוסט 1983 קבע משקיף שיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 2:15.31 דקות. שבועיים לאחר מכן, בסוף חודש אוגוסט, באותה הבריכה ובמסגרת אליפות ישראל בשחייה זכה משקיף במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 ו-18 בתוצאה של 1:02.36 דקות, לפני ניר דנאי (1:02.40 דקות, שקבע לאחר מכן כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 1:02.22 דקות והשיאן הישראלי יזהר שנהר (1:02.98 דקות) שקבע בשלב המוקדמות את התוצאה המהירה בתחרות, 1:01.95 דקות, 3 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי. הוא זכה גם במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 בתוצאה של 2:13.54 דקות, אחרי דנאי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:13.29 דקות ולפני דרור גרינברג מהפועל גלבוע (2:16.05 דקות).

1984

בתחרות שנערכה בבריכת מכבי חיפה (בריכת 25 מטר) בפברואר 1984 קבע משקיף במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:11.95 דקות, שיפור לשיאו של ניר דנאי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1984 זכה משקיף בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:01.55 דקות, שיפור לשיא הטרי מהמוקדמות בבוקר של זוהר גלילי (1:01.85 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.69 דקות, לפני זוהר גלילי (2:15.10 דקות) ויזהר שנהר (2:16.50 דקות). למחרת השיא במשחה ל-100 מטר גב, במסגרת משחה שליחים 4x100 מטר מעורב שחה גלילי את סגנון הגב וקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.48 דקות, שיפור לשיאו הטרי של משקיף.

המכביה ה-12

בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1985 זכה משקיף בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם אייל שטיגמן, נדב שנל וזוהר וייס בשיא ישראלי חדש של 3:55.48 דקות, אחרי ארצות הברית (3:54.45 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:01.45 דקות, שיפור לשיאו הישראלי של גלילי (1:01.48 דקות) שסיים רביעי בתוצאה של 1:01.95 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:13.08 דקות, שיפור לשיא של דנאי (2:13.29 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכה משקיף במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.01 דקות, אחרי זוהר גלילי שקבע שיא ישראלי חדש 1:01.34 דקות ולפני וערן גרומי (1:02.21 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:18.27 דקות, אחרי גלילי (2:13.93 דקות) וגרומי (2:15.72 דקות).

1986

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכה משקיף בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.69 דקות, אחרי, זוהר גלילי שקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.75 דקות וערן גרומי (1:01.91 דקות). גלילי, שיפר את שיאו של גרומי בן ה-4 חודשים (1:00.93 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.18 דקות, אחרי גרומי (2:12.08 דקות) וגלילי (2:13.16 דקות).

הישגים בתחרויות שחייה למסטרס

בשנים האחרונות משתתף משקיף, לעיתים רחוקות בתחרויות שחייה למסטרס. הוא מחזיק בשיאי ישראל למסטרס בגילאים השונים.
טיפשים בלי הפסקה 2

עלילת הסרט

העלילה מתרחשת 20 שנה לאחר הסרט הקודם. בסרט זה לויד, אחד מגיבורי הסרט הקודם, נמצא בבית חולים פסיכיאטרי, מאז שנפרד ממארי, בחורה שאהב. לאחר ביקור אצלו, הבין הארי, חברו של לויד, שלויד התלוצץ איתו במשך 20 שנה. לאחר מכן, השניים הלכו לבית של הארי וגילו שיש להארי בת אבודה. בעקבות זאת יצאו השניים להרפתקה על מנת לחפש את הבת האבודה של הארי.

מוזיקה

את המוזיקה לסרט הלחינו הצמד המוזיקלי-אלקטרוני "אימפריית השמש" ופסקול הסרט כלל רק שלושה שירים של הצמד שנקראים "Alive",‏ "Tonight" ו-"Wandering Star".
התקפה (צורת קרב)

התקפה או אופנסיבה (באנגלית Offensive), היא צורת קרב צבאית האגרסיבית יותר מבין יתר צורות הקרב, של כוחות חמושים המתבצעת על מנת לכבוש שטח, להכניע, להכריע את האויב או להשיג מטרה אסטרטגית, צבאית, מדינית או טקטית אחרת. כינוי אחר הניתן בתקשורת להתקפה הוא "פלישה" או מתקפה. ההתקפה היא צורת הקרב העיקרית והמובילה בין צורות הקרב בלחימה עם האויב. מי שטבע את המונח המודרני להתקפה היה איש צבא פרוסי, מאבות תורת הלחימה המודרנית קרל פון קלאוזביץ.

הנחות יסוד בהתקפה

הנחת היסוד העיקרית בהתקפה היא כי היתרון הוא בדרך כלל אצל התוקף. לכן, יתרון ההפתעה עומד לרוב לזכות התוקף, והוא מתבטא במיקום ותיזמון ההתקפה, אך לא מעצם קיומה, אליה מודע המגן. התמודדות עם מיקום ההתקפה מתאפשרת לאויב על ידי ניתוח השטח והכנתו. להתקפה מספר יתרונות משמעותיים: לרוב, היוזמה נמצאת בדרך כלל אצל התוקף. הוא מחליט על תזמון ומועד ההתקפה. היכולת לרכז המאמץ עומדת ליתרון התוקף. התוקף בדרך כלל יעדיף לתקוף כאשר הוא ביתרון כמותי ומספרי על פני המגן. כלל אצבע אומר שעל התוקף להיות ביתרון כמותי ומספרי על המגן ביחס של שלוש לאחד.

מאמצים בהתקפה

נהוג לחלק את המאמצים בהתקפה לארבעה מאמצים עיקריים:

מאמץ עיקרי

תפקידו של מאמץ זה הוא לאתר את נקודת התורפה אצל האויב, לחשוף את חולשותיו ולהוות מאמץ עיקרי דרכו תוטל העתודה לקרב. בנוסף, משימותיו הם שחיקה מרבית של האויב. מאמץ זה אמור להכריע את התוקף, באמצעות הטלת העתודה בשלב מאוחר יותר בהתקפה.

מאמץ משני

זהו המאמץ המשני בהתקפה ותפקידו לתמוך במאמץ העיקרי או להוות אלטרנטיבה ולהפוך במקרה הצורך למאמץ העיקרי, דרכו ייתכן ותוטל למערכה העתודה.

מאמץ ההטעיה

מאמץ זה מיועד להסתיר ולהסוות מפני האויב את יתר המאמצים, במיוחד את עיתוי וכיוון תקיפת המאמץ העיקרי. במאמץ זה מופעל במיוחד, עיקרון הלחימה - התחבולה, והוא נועד להטעות את האויב ולגרום לו להעריך שהמאמץ העיקרי של התוקף יגיע מכיוון אחר מזה שממנו יגיע בפועל.

עתודה (מאמץ ההלם)

לעתודה במאמץ זה שני תפקידים עיקריים: להנחית את המשך ההתקפה מה שמכונה לעיתים "אגרוף המחץ" במקרה שבו אחד המאמצים מצליח, או להוות כח להמשך התקפה בעומק מערך האויב. בהתקפה, בדרך כלל תוטל העתודה למאמץ המצליח.

מתקפת מנע

מתקפת מנע (לרבות מלחמת מנע) היא פעולת מנע והתקפה המעבירה את יוזמת המלחמה או הקרב מהאויב לצד התוקף וכך בעצם מאפשרת למנוע ממנו לפגוע או לצאת להתקפה מתוכננת מצידו. עיתוי ההתקפה במתקפת מנע, שומר על גורם ההפתעה בידי התוקף.
חסידאים

מיון

בסדרה ישנה משפחה אחת: חסידתיים (Ciconiidae).
בעבר השתייכו משפחות המנעלניים (Balaenicipitidae), הטגואניים (Scopidae), האנפתיים (Ardeidae) והכפניים לחסידאים, אך היום הם כלולים בסדרת השקנאים. כמו כן הקטות נחשבות היום סדרה עצמאית.
מבחינות רבות קרובים החסידאים לדורסי היום, ולכן אין פלא שלפי שיטות מיון רבות נכללה (או עדיין נכללת) משפחת הקונדוריים בסדרה, זו כשחלק משיטות המיון מיינו את המשפחה הזו לחסידאים עוד קודם.
הרולד אברהם וייל

הרב הרולד אברהם וייל (בצרפתית: Harold Abraham Weill; נולד ב-1983) הוא הרב הראשי של שטרסבורג ומחוז הריין התחתון מאז מונה לתפקיד בספטמבר 2017.

ביוגרפיה

נולד בשילטיגהיים , בן יחיד לאב מנהל ואם רופאה. למד באקול עקיבא (צר') בשטרסבורג ובישיבת אשל והיה חבר תנועת הצופים היהודיים בצרפת. לאחר שנת לימודים בישיבה בישראל שב לצרפת ולמד חמש שנים בבית המדרש הרבני של צרפת שם נסמך לרבנות.
עם תום לימודי הרבנות שלו נקרא לעבוד בקהילה היהודית באנטוורפן שבבלגיה. לאחר נישואיו שב לצרפת ב-2011 והתמנה כרב בטולוז שם כיהן עד 2017. בתקופת כהונתו בטולוז התבצע הטבח בבית הספר היהודי בטולוז.
במאי 2017 נבחר בידי הקונסיסטוריה היהודית של הריין התחתון לכהן כרבה הראשי של שטרסבורג והריין התחתון כולו. הוא נכנס לתפקידו ביום ראשון, 10 בספטמבר 2017 בטקס רשמי. הוא החליף בתפקיד זה את הרב רנה גוטמן. 
הוא נשוי ואב לשלושה.
לואיג'י פיסטילי

חייו

פיסטילי נולד בגרוסטו. הוא למד משחק ב-"Milan's Piccolo Teatro" עד 1955. פיסטילי שיחק במערבוני ספגטי רבים כגון "הצלפים" (1965) שם הוא משחק בתפקיד גרוגי, ובסרט ההמשך שלו "הטוב הרע והמכוער" (1966) שם הוא מגלם את אחיו של טוקו, הוא גילם את אלברטו הרצחני בסרטו של מריו בבא "Twitch of the death nerva", ושיחק בתפקיד קבוע בדרמת הפשע האיטלקית הפופולרית "התמנון".
פיסטילי התאבד ב-21 באפריל 1996, מספר דקות לפני שאמור היה להופיע במערכה האחרונה של האופרה טוסקה מאת טרנס רטיגן. המופע בוקר באכזריות על ידי המבקרים והקהל, והדבר כנראה הביא את פיסטילי לדיכאון עמוק.
מרקלין

מרקלין (Märklin) הוא קיצור שמה של חברת צעצועים גרמנית גדולה הידועה בעיקר בשל דגמי רכבות וצעצועים טכניים. החברה ממוקמת בעיר גפינגן ושמה המלא, שאינו מופיע על המוצרים, הוא Gebr. Märklin & Cie. GmbH.
מרקלין נוסדה בשנת 1859 ועסקה תחילה בייצור אביזרים לבתי בובות. לימים החלה לייצר דגמים מיניאטוריים שקשורים ברכבות המיועדים לתצוגה סטאטית או בעלת תנועה. בעבר דגמי הרכבות של החברה הונעו באופן מכני, על ידי קפיצים נמתחים וכדומה ועם הזמן החברה עברה לייצור דגמי רכבות המונעים בחשמל, כאשר המסילה יצרה מעגל חשמלי. בימינו מכילים מרבית דגמי הקטרים של החברה סוללות, אך קיימים גם מספר דגמים המונעים באמצעות מנוע קיטור.

ייצור ומכירה

הייצור של מרקלין נעשה כולו בגרמניה, כדי להקל על בקרת האיכות. התעקשות החברה על אי שימוש בכוח עבודה זול הביא את החברה לסף פשיטת רגל אבל היא ניצלה בהתערבות המחוקק.
רכבות מרקלין נמכרות באתר החברה, באתרי יד שנייה ובמכירות פומביות של פריטי אספנות.
אור הגנוז

היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1989 על ידי קבוצת חוזרים בתשובה בסיוע ארגון אמנה. תושבי היישוב הם תלמידיו של הרב והמקובל מרדכי שיינברגר תושב ירושלים שבין החומות, שהוא חתנו ותלמידו של הרב יהודה צבי ברנדוויין, גיסו ואחד מממשיכי דרכו של הרב המקובל יהודה ליב אשלג. ביישוב ישנם מוסדות חינוך כתלמוד תורה, ישיבה, ואף מקווה אזורי. ביישוב קיים גם יקב באותו השם. בנוסף הקימו מספר תלמידים ביישוב את מכללת אילמה לריפוי טבעי בראשות הרב יובל אשרוב מתלמידיו של הרב שיינברגר.
שמו של היישוב לקוח מהקבלה בהקשר למדרש על גניזתו של האור הראשוני שנברא ביום הראשון על פי ספר בראשית.
מחלף מוצא

צומת מוצא ו"סיבוב מוצא"

באמצע שנות ה-60 הוחל בהרחבת כביש 1 לכביש דו־מסלולי עם הפרדה בין כיווני הנסיעה. בשנת 1965 הושלמה הרחבת קטע הכביש בין מוצא לירושלים ל-4 נתיבים. אחר כך הורחבה העלייה לקסטל לשלושה נתיבי נסיעה לכל כיוון בתוואי תלול מאוד. ב"סיבוב מוצא", החוצה את עמק מוצא, שלושת נתיבי הנסיעה של העלייה לקסטל צמצמו לשני נתיבים, בנוסף היה במקום צומת הכניסה ליישובי האזור מוצא, בית זית ומבשרת ציון. המקום הפך למוקד של תאונות דרכים עם הגידול במספר הרכבים המשתשמים בכביש, ואירעו בו מספר רב של תאונות דרכים קטלניות.

הקמת המחלף

לאחר מאבק ארוך של תושבי האזור הוקמה בשנות ה-90 של המאה ה-20 מנהרה מתחת לכביש 1 במקום צומת מוצא, סמוך ל"בית האדום". עם זאת, התוכנית ליישור סיבוב מוצא, על ידי בניית גשר החוצה את העמק לא בוצעה מחוסר תקציב.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלו עבודות לסלילת תוואי חדש לכביש 1 דרך צפון ירושלים שכינויו היה "כביש 9 (ירושלים)", בעוד התוואי הישן משמש ככניסה למרכז העיר. פיצול התוואי הישן מהתוואי החדש נקרא מחלף שער מוריה ונבנה כמחלף "T" חלקי בסמוך למחלף מוצא המקורי. גשר ארוך וגבוה מקשר אל התוואי הישן, בעוד הכניסה לתוואי החדש עוברת מתחת לגשר. מחלף שער מוריה בעבר הווה את חלקו המזרחי של מחלף מוצא, למרות שהוא מרוחק כקילומטר מזרחה ממחלף מוצא. מחלף שער מוריה נפתח לתנועה בשנת 2007.

יישור סיבוב מוצא

בשנת 2006 הציגה החברה הלאומית לדרכים את התוכנית לשינוי ושדרוג כביש 1, כולל מנהרה מתחת לקסטל ויישור סיבוב מוצא. ב-2010  אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את תוכנית שבמסגרתה נבנה גשר חדש באורך של 800 מטר מעל לחלקו המערבי של המחלף, על מנת לשפר את זרימת התנועה בעיקול החד הצמוד למחלף ממערב. העבודות החלו בשנת 2013 וסיום הפרויקט המשוער היה ב-2015‏. הגשר בכיוון מערב נפתח לתנועה ביוני 2016 והכיוון הנגדי נחנך בינואר 2017. 
בעתיד יחבר כביש 16 (מקומי) בין מחלף זה למערב ירושלים.
השומרים (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

כמו ברומן הגרפי עליו היא מתבססת, גם הסדרה מתרחשת במציאות מודרנית חלופית בארצות הברית, בה גיבורי-על ופורעי חוק רעולי פנים הוצאו מחוץ לחוק בשל שיטותיהם האלימות, אך בעוד חלקם מתאספים כדי להתחיל מהפכה, אחרים מנסים לעצור אותה לפני שיהיה מאוחר מדי. למרות הפילוג שהמהפכה יוצרת בקרב האזרחים, שאלה אחת עולה ומטרידה את כולם: מי שומר על "השומרים"?

פיתוח

ב-1 באוקטובר 2015 דווח כי רשת "HBO" התקיימה דיונים עם זאק סניידר, במאי הסרט "השומרים" משנת 2009, על פוטנציאל לפיתוח עיבוד טלוויזיוני עבור הרומן. בהמשך, אישרה "HBO" כי הדיווחים היו נכונים.
ב-20 ביוני 2017 דווח כי המפיק דיימון לינדלוף נמצא בדיונים ראשוניים על פיתוח העיבוד הטלוויזיוני הפוטנציאלי עבור "HBO". באותה עת נאמר כי שני הצדדים נמצאים בעיצומם של סגירת העסקה ובמקביל אושר כי סניידר כבר לא מעורב בהפקה. ב-19 בספטמבר 2017, דווח כי החלו כתיבת התסריטים עבור הסדרה. יום לאחר מכן "HBO" הכריזה כי היא הזמינה מההפקה פיילוט באופן רשמי והזמינה גם תסריטי גיבוי נוספים.
ב-30 בינואר 2018 הוכרז כי ניקול קאסל תביים ותפיק את הפיילוט, שנכתב על ידי לינדלוף. ב-22 במאי 2018, לינדלוף פרסם מכתב פתוח בן חמישה עמודים למעריצי הרומן ובו חשף כי סדרת הטלוויזיה לא תהיה עיבוד ישיר לחומר המקור או המשך לו, אלא במקום זאת תגולל סיפור מקורי. עם זאת, הסיפור החדש אכן מתרחש אחרי אירועי הרומן המקורי. ב-17 באוגוסט 2018, הוכרז כי "HBO" הזמינה מההפקה עונה ראשונה שתעלה לשידור לראשונה במהלך שנת 2019. ב-20 בספטמבר 2018 דווח שהפסקול של הסדרה תולחן על ידי טרנט רזנור ואטיקוס רוס.
ב-20 ביולי 2019, במהלך כנס הקומיק-קון השנתי בסן דייגו, נחשף כי הסדרה עתידה לעלות לשידור במהלך אוקטובר 2019.

ליהוק

ב-23 במאי 2018, הוכרז כי רג'ינה קינג, דון ג'ונסון, טים בלייק נלסון, לואיס גוסט ג'וניור, אדלייד קלמנס ואנדרו הווארד הצטרפו לצוות השחקנים עבור הפיילוט. במקביל דווח כי לפחות אחד השחקנים לוהק לתפקיד שעשוי להיות משני. ביוני 2018 דווח כי ג'רמי איירונס, טום מייסון, פרנסיס פישר, ג'ייקוב מינג-טרנט, יאיא עבדול-מאטין השני, ושרה ויקרס לוהקו לפיילוט. ב-7 באוגוסט 2018 פורסם כי דילן שומבינג, אדלין ספון ולילי רוז סמית' לוהקו לפיילוט. בנובמבר 2018, דווח כי ג'ין סמארט לוהקה לתפקיד ראשי וכי ג'יימס וולק יופיע בסדרה בתפקיד משני. בנוסף, אושר כי איירונס יגלם את דמותו של אדריאן וייט / אוזימנדיאס, שנלסון יגלם דמות חדשה בשם מראה ("Looking Glass"), שוויקרס ומייסון יגלמו את מיים והמריונטה (מרקוס מיז ואריקה מנסון) מתוך ההמשך לרומן המקורי, "שעון יום הדין", שפורסם בשנת 2017. בינואר 2019 הוכרז כי הונג צ'או ודסטין אינגרם לוהקו לתפקידים משניים.
במהלך הפאנל של "HBO" שנערך ב-17 ביולי 2019 בכנס הקומיק-קון, נחשף כי דמותו של דוקטור מנהטן תופיע במהלך הסדרה.

צילומים

צילומי הפיילוט החלו ב-1 ביוני 2018 באטלנטה, ג'ורג'יה. לאורך החודש הצילומים התקיימו גם בערים ועיירות נוספות בג'ורג'יה, בהן מייקון, פייטוויל, נינן, פלמטו, ברוקס וטאקר. באוקטובר 2018 החלו צילומי ההמשך עבור שאר העונה הראשונה. המקומות בהן הצילומים התרחשו באותו החודש כללו את פלמוטו, ברוקאבן, פיטרי סיטי, דקטור ותחנת MARTA בצ'מבלה. בנובמבר 2018, הצילומים התקיימו ביישובים כמו פלמטו, קמבלה, מקדונו ותחנת MARTA בווסט לייק. בדצמבר 2018, הצילומים התקיימו מחוץ ליוניון סיטי, ניונן ומרכז הקונגרס העולמי בג'ורג'יה.