google/wiki40b huggingface dataset:
אז למה לי פוליטיקה עכשיו

אז למה לי פוליטיקה עכשיו הוא פזמון שכתב והלחין שלומי ברכה וביצעה להקת משינה. השיר יצא לאור בשנת 1990.

רקע

השיר יצא לאור בשנת 1990 ונכלל באלבום "העמותה לחקר התמותה". באלבום נכללו שתי גרסאות של השיר:הגרסה המוכרת וגרסת וידאו מיקס.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת התש"ן (1990) של רשת ג' הגיע השיר למקום השביעי.
אלבום אוסף של משינה שנקרא עסקי הרוקנ'רול", קיבל את שמו משורה בשיר זה.

תוכן השיר

השיר מבטא רצון להתרחק מן האקטואליה והפוליטיקה. בשיר יש רמזים לאירועים ונושאים אקטואליים משנת 1989. השורה "שמיר ופטרוזיליה מתכנסים באפלה" מרמזת על ראש הממשלה, יצחק שמיר. בשיר מוזכרים עוד רעידת אדמה בקליפורניה שפגעה בגשרים בסן פרנסיסקו, אסון רכבות גדול ברוסיה, ונפילת נפילת חומת ברלין. השורה "למה אבן ברמאללה סוטה ממסלולה", מרמזת על האינתיפאדה הראשונה שהייתה מרובה בידויי אבנים לעבר כוחות צבא ואזרחים ישראלים ואילו השורה "בניו-יורק המציאו זן חדש של מחלה" מתייחסת לעליית המודעות למחלת האיידס בניו יורק ולהפגנות הגדולות שהתרחשו שם באותה תקופה.]
עקרון המקומיות

משמעות העיקרון לפיזיקה

כדי לתאר חוק פיזיקלי יש להתייחס למערכת מבודדת שבה ניתן לחשב את השפעת אותו חוק מבלי להתחשב בהפרעות חיצוניות. לדוגמה, חוק הכבידה מתאר את הכוח הפועל על גוף אחד כתוצאה מהמצאות גוף שני, מבלי להתייחס לכוחות נוספים שפועלים על אותו הגוף. התיאור של המצב הפיזיקלי האמיתי הוא כמובן שונה, מפני שתמיד קיימים כוחות נוספים, אך ניתן להזניח אותם בנימוק שהמערכת נמצאת במקום מבודד, כלומר מרוחקת מכל אובייקט חיצוני. אם נוותר על עקרון הלוקליות נאלץ להניח שכל גוף ביקום משפיע על אותה מערכת ולכן לא נוכל להתייחס לשום חוק פיזיקלי בפני עצמו.

מכניקת הקוונטים

למכניקת הקוונטים ישנם הרבה היבטים לא מקומיים אך נראה שהיא בכל זאת מקיימת את עקרון המקומיות. המפתח ליישוב הסתירה לכאורה שבמשפט זה מצוי בעובדה שעקרון המקומיות מתייחס להשפעה בין גופים ומסתבר שישנם סוגים של קשרים בין גופים מרוחקים שאין להם ביטוי בהשפעה הדדית.

הביקורת של איינשטיין

איינשטיין היה ממבקריה החריפים ביותר של מכניקת הקוונטים. לתפיסתו, היא סותרת את עקרון המקומיות שאותו ראה כבסיס לכל הפיזיקה. במאמר שכתב ביחד עם בוריס פודולסקי ונתן רוזן, הם הציעו להעמיד את תורת היחסות במבחן מול מכניקת הקוונטים: הוצע ניסוי EPR המשתמש בשזירה קוונטית כדי להראות שמכניקת הקוונטים מפירה לכאורה את עקרון המקומיות. 30 שנה מאוחר יותר ענה להם ג'ון סטיוארט בל במאמר משלו והראה שהסתירה היא עם ריאליזם מקומי שניתן לביטוי על ידי תורת משתנים חבויים מקומיים, לדוגמה פרשנות בוהם, ולא עם תורת היחסות הפרטית. כלומר ניתן ליישב את תורת הקוונטים, תורת היחסות הפרטית ועֶקְרון המקומיות אם נזנח את הריאליזם. בנוסף, ניסח בל את הסתירה בצורה הניתנת לבדיקה מבחינה ניסיונית על ידי הפרת אי שוויון בל. מחקר תאורטי נוסף הראה שאמנם קריסת המצב הקוונטי מתפשטת מהר יותר ממהירות האור, אך שאי-אפשר להעביר מידע באמצעותה.

ריאליזם מקומי

ריאליזם בפי הפיזיקאים אינו חופף לגמרי להגדרה הפילוסופית. בעוד שהפילוסופיה מדגישה אובייקטיביות ביחס לאדם, מבחינה פיזיקלית הדגש הוא על מכשיר המדידה. השאלה היא האם כל התכונות של כל אובייקט מוגדרות באופן מוחלט ללא תלות בדרך שבה הן נמדדות. לפי פרשנות קופנהגן של מכניקת הקוונטים, תוצאות המדידה נקבעות בצורה אקראית וניתן לחזות רק את ההסתברות של כל תוצאת מדידה. פרשנות ריאליסטית תגרוס שהאקראיות, לכאורה, בתוצאת המדידה נגרמת מחוסר ידע על המצב האמיתי של המערכת הפיזיקלית. למידע החסר מתייחסים בתור משתנים חבויים, כלומר ערכים פיזיקליים אמיתיים שאינם ידועים לנו ולכן איננו יכולים להסביר את תוצאות המדידה והן נראות אקראיות. ריאליזם מקומי הוא ההנחה שגם עקרון המקומיות וגם הריאליזם תקפים. התאוריה הנגזרת מכך היא תיאורית משתנים חבויים מקומיים, שבה אותם ערכים שאיננו יודעים מוגדרים למיקום מסוים בלבד ואינם יכולים להיות מושפעים ממיקום מרוחק.
מכושפת

העלילה

הנסיכה ג'יזל, המתגוררת בעולם המצויר והשלו אנדלסיה, אמורה להינשא לנסיך יפה התואר אך עם זאת טיפש, אדוארד. המלכה נריסה, אמו החורגת של הנסיך, מפחדת כי אם ג'יזל תינשא לבנה החורג היא תירש את הכתר וכתוצאה מכך לא תהיה עוד מלכה. לכן היא מפילה את הנסיכה לתוך באר שהיא שער קסום. ג'יזל נוחתת בעולם חדש ומשונה, מנהטן שבעיר ניו יורק. העוינות של העיר הגדולה מעייפת במהרה את הנסיכה מהאגדה. היא נחלצת ממצוקתה בעזרת רוברט פיליפ, עורך דין המתמחה בתיקי גירושין, אשר מנסה לסייע לה להסתדר בעיר הלא כל כך ידידותית, בתחילה לבקשת בתו מורגן, ולאחר מכן מתוך חיבה הולכת וגוברת לג'יזל. בהתחלה רוברט הוא מארח קר רוח ונוקשה, אך לאחר מכן מצליחה ג'יזל לשבותו בקסמיה, ואף לרכוש את ליבה של מורגן. עם זאת, ג'יזל גורמת שלא בכוונה לשיבוש יחסיו של רוברט עם ארוסתו ננסי טרמיין. אדוארד, אשר עובר אף הוא דרך השער הקסום אל מנהטן כדי להציל את אהובת ליבו, מגלה עד מהרה כי גינוני הנסיך מן האגדה אינם מתאימים לעיר הגדולה והמודרנית. נתניאל, עוזרה הנאמן של המלכה נריסה עובר אף הוא למנהטן על מנת לנסות ולמנוע את האיחוד בין ג'יזל לאדוארד, בעיקר באמצעות 3 תפוחים מורעלים שקיבל מן המלכה. פיפ, חברה הסנאי של ג'יזל, מנסה לסכל את תוכניותיו. בסוף הסרט מגיעה גם נריסה עצמה לניו יורק מרושעת וכועסת לאחר שנתניאל נכשל במניעת מפגשם המיוחל של הנסיך והנסיכה. העולם המצויר והאמיתי עומדים להתנגש, וג'יזל מוכרחה לבחור בין אדוארד לרוברט
לבסוף היא בוחרת ברוברט ואדוארד חוזר לעולם המצויר עם ננסי טרמיין (ארוסתו לשעבר של רוברט) והם מתחתנים.
רועי אופנהיים

ביוגרפיה

רועי אופנהיים נולד בתל אביב. למד פסנתר אצל אביבה יניב, וכמו כן הוא מנגן גם בסקסופון ובחצוצרה. בשירותו הצבאי הוא שירת ביחידת סיור מוטסת. בשנים 1997–1999 למד בבית הספר רימון במחלקה לקומפזיציה. בשנים 2000–2004 למד בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים ובחוג לקומפוזיציה אצל יצחק סדאי וניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בכיתת מנדי רודן ויבגני צירלין. בשנים 2005–2007 למד לתואר מוסמך בפילוסופיה וחינוך באוניברסיטה העברית ולתואר מוסמך בניצוח בכיתתו של מנדי רודן. השלים דוקטורט בבית הספר לחינוך בהנחיה עדנה אולמן-מרגלית ויונתן כהן בנושא "חקירה פנומנולוגית של החוויה המוזיקלית כחוויה אנושית ייחודית וחשיפת התנאים האפריוריים שלה, תוך ניסיון להציג השלכות על מושג האדם".
ב-2004 זכה בתחרות למנצחים צעירים על שם ריקרדו מוטי. רועי אופנהיים ניצח על התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הקאמרטה הישראלית ירושלים, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הקאמרית הישראלית, סימפונט רעננה ועוד.
בשנת 2004 הקים יחד עם זוהר שרון את תזמורת המהפכה והוא מכהן כמנצחה.
רועי אופנהיים מכהן גם כמנהל מוזיקלי של סדרת "קלאסי-רוק" באופרה הישראלית החדשה.
החל מעונת 2013–2014 מכהן רועי אופנהיים כמנצח הבית ומ"מ מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית חיפה ועורך תוכניות "קלאסי בשישי" שלה.
גרביל החולות

מאפיינים

גרביל החולות דומה במראהו לעכבר אך גדול ממנו במקצת. רגליו האחוריות גדולות מרגליו הקדמיות, דבר העוזר לו לנוע ולקפץ בחול. ברגליו האחוריות חמש אצבעות לעומת ארבע ברגליו הקדמיות. לגרביל שערות קשיחות בין אצבעות רגליו האחוריות, דבר המונע ממנו לשקוע בחול. זנבו ארוך ומהווה כמחצית מאורכו הכללי ובקצהו משערת. גוונו הכללי חום בהיר ופרוותו קצרה. גחונו לבן. אזניו ועיניו גדולות והוא בעל חוש ריח טוב. בהיותו לילי, אין הגרביל רואה צבעים.
גרביל החולות ניזון בעיקר מזרעים אך גם מחרקים וצמחים. הוא מעדיף בתי גידול פתוחים של חול מיוצב למחצה, אך נרתע מפעילות באור ירח החושף אותו לטורפים. הגרביל נוטה להשתמש בשיחים כמסתור בשעת חיפוש מזון. הוא פעיל בעיקר בשעות הלילה ואת מזונו יעדיף לחפש בשעות הערב והלילה המוקדמות. 
את קינו, הוא בונה במחילה שעומקה כ-90 עד 100 סנטימטרים מתחת לפני האדמה ובדרך כלל יעדיף לבנות כמה כניסות שונות למחילה, על מנת לאפשר לו להימלט מטורף או פולש. את מחילתו הוא חופר בקרבת צמחים, היות ששורשי הצמחים מהווים תמיכה לקירות הקן והמחילה ומונעים קריסתה.
גרביל החולות אינו מתרחק לרוב מפתח מחילתו בחיפושו אחר מזון, והוא משחר אחרי מזון במרחק של כמה עשרות מטרים לכל היותר ממחילתו. מעת לעת הוא נעמד על רגליו האחוריות ומאזין לסביבתו, וכן משקיע תשומת לב לטורפים מתקרבים בעת איסוף המזון עצמו. בשעת סכנה הגרביל מתופף ברגליו האחוריות על הקרקע על מנת להזהיר את הטורף כי זיהה את נוכחותו, או להרתיע מתחרים. הגרביל יחידאי ואינו סובל את נוכחות בני מינו, למעט בעונת הרבייה. זוג גרבילים שיפגשו בעת שיחור אחר מזון יפתחו בקרב ממנו ימלט אחד מהם, ואילו המנצח יזכה בשלל.
גרבילי החולות הם יחידאים. הזכרים מסמנים את הטריטוריה שלהם על ידי הצמדת הגחון אל החול תוך כדי הליכה וסימון הטריטוריה בעזרת בלוטה הנמצאת באזור הגחון והמפרישה ריח ספציפי המיוחד לכל גרביל. 
הנקבה, לאחר הריון של כשלושה שבועות בערך, ממליטה מספר ולדות הנע בין 3 ל-7.
גרביל החולות מעדיף את אזורי החולות היציבים למחצה עד לגבול שפלת חולות החוף ונמנע מאדמה שאינה חולית.
גרביל החולות הוכרז בישראל כבעל חיים הנמצא בסכנת הכחדה, בשל פלישת האדם לשטחיו וכילוי אזורי המחיה הטבעיים שלו.

תיאור הגוף

רגליים אחוריות - ארוכות מהקדמיות ושריריהן מפותחים מאוד.
זנב - ארוך ומכוסה בשיער קצר.
עיניים - גדולות יחסית.
אוזניים -ארוכות יחסית.
בלוטות: - בלוטת גחון - ישנה התעבות לאורך אזור הגחון. זוהי בלוטה תת-עורית והיא מפותחת יותר אצל הזכרים. משמשת לסימון טריטוריה. לגרביל בלוטות סימן נוספות: בלוטת הרדר הנמצאת מאחורי העין ובלוטות הרוק המשמשות לאיכות הפרווה וכן לסימון.
אצבעות - 4 אצבעות בגף קדמי.
5 אצבעות בגף אחורי.
תפוצה בעולם - מדבר וערבה באפריקה ובאסיה עם חדירה לאזורים לחים יותר.
תפוצה בארץ: בעיקר בנגב ובאזורים חוליים.
סנטיאגו דרקי

ביוגרפיה

דרקי נולד בקורדובה כבן בכור להוריו. החל ללמוד משפטים באוניברסיטה הלאומית של קורדובה ב-1826 ורכש בנושא זה תואר כעבור חמש שנים, ב-1831. מאוחר יותר, עבד באוניברסיטה זו כפרופסור למשפטים וכן לפילוסופיה ולבסוף היה לסגן דקאן. ב-14 במאי 1845, נשא לאישה את מודסטה גרסיאה דה קוסיה ודיוה לגרנייה ולהם שישה ילדים.
יוג'ין רוסטוב

נעוריו

רוסטוב נולד ב-25 באוגוסט 1913 בברוקלין, ניו יורק, נכד למהגרים יהודים עניים מרוסיה, וגדל באירווינגטון, ניו ג'רזי, ובניו הייבן, קונטיקט. הוריו היו סוציאליסטים פעילים ושלושת בניהם נקראו על שם אישים אמריקאים ידועים: יוג'ין דבס, ראלף אמרסון ווולט ויטמן.

לימודים

רוסטוב התקבל לאוניברסיטת ייל ב-1929. ציוניו בבחינות הכניסה היו כה גבוהים שהוא הוזכר בניו יורק טיימס כ"תלמיד המושלם". ב-1932 זכה בפרס פי בטה קפה וב-1933 סיים את לימודי התואר הראשון בהצטיינות גבוהה ביותר, וקיבל את פרס אלפאוס הנרי סנואו הניתן לסטודנט ש"על ידי השגיו, אופיו, ואישיותו תרם לאוניברסיטה ביותר בכך שהשרה על חבריו את ההערכה לתכונות הנעלות ביותר של ההשכלה הגבוהה".
בשנים 1933–1934 למד רוסטוב כלכלה באוניברסיטת קיימברידג' וסיים את לימודי המשפטים. מ-1936 עד 1937 שימש כעורך ראשי של הבטאון המשפטי של ייל.

קריירה

לאחר סיום הלימודים עבד רוסטוב במשרד עורכי דין ניו יורקי המתמחה בחברות, פשיטות רגל ומניעת קרטלים. ב-1938 חזר לבית הספר למשפטים של ייל כמרצה (התקבל כפרופסור מן המניין ב-1944) והיה חבר גם במחלקה לכלכלה שם.
במשך מלחמת העולם השנייה שירת רוסטוב במנהל החכר והשאל, במשרד החוץ כמקשר למנהל החכר והשאל, וכעוזר לתת-שר החוץ דין אצ'סון. הוא היה בין הראשונים שמתחו ביקורת פומבית על הפניית תושבי ארצות הברית ממוצא יפני למחנות ועל החלטות בית הדין העליון שתמכו בכך. 
ב-1955 נתמנה רוסטוב דיקן בית הספר למשפטים של ייל, והחזיק במשרה זו עד 1965. מ-1966 עד 1969 שירת כתת-שר לעניינים מדיניים בממשלתו של לינדון ג'ונסון. בתקופה זו עזר לניסוח החלטה 242, אחת ההחלטות המשמעותיות ביותר של מועצת הביטחון של האו"ם בנושא הסכסוך הערבי ישראלי. לדעתו, שיש לה מעמד מיוחד לאור תפקידו: "יהודים המתיישבים בתל אביב משתמשים באותה זכות משפטית שיש להם להתיישב בשטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים" והוא אינו רואה הבדל בין המקומות. זכות זו מעוגנת בחוקת האו"ם, סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות.
לאחר שעזב את המשרה הממשלתית חזר רוסטוב לבית הספר למשפטים של ייל, לימד קורסים בחוקה, חוק בינלאומי וכיוצא בזה. בהיותו מוטרד מההתפשטות הצבאית הסובייטית, באמצע שנות ה-70 היה חבר ב"איגוד למען רוב דמוקרטי" והיה בין מייסדי ומובילי "הוועד לסכנה הנוכחית". ב-1981 מונה על ידי רונלד ריגן לראש הסוכנות לפיקוח על כלי נשק ופירוק נשק, כשהוא הדמוקרט בעל המשרה הרמה ביותר בממשלו של נשיא זה.

חייו האישיים

ב-1933 נישא רוסטוב לעדנה גרינברג, והם נשארו נשואים עד מותו מאי-ספיקת לב. נולדו להם שלושה ילדים.
אחיו הצעיר, וולט ויטמן רוסטוב, שימש כיועץ לביטחון לאומי לנשיאים ג'ון קנדי ולינדון ג'ונסון.
מרטון פולפ

קיירת מועדונים


פולפ חתם בטוטנהאם בקיץ 2004 לאחר שהגיע ממ.ט.ק. הונגריה בסכום לא ידוע. בעונת 2004-2005 הוא שיחק בהשאלה בקבוצת צ'סטרפילד 7 משחקים, הוא הוחזר לטוטנהאם להיות מחליפו של ראדק צ'רני בעקבות פציעתו של השוער הראשון פול רובינסון. בעונת 2005-2006, הוא שיחק 13 משחקים בשביל קובנטרי סיטי, מתוכם שמר על שער נקי 5 משחקים. הוא לא ערך הופעה בפרמייר ליג במדי טוטנהאם כיוון שמרבית הזמן הושאל לקבוצות אנגליות שונות. גם לאחר מעברו לסנדרלנד הושאל לשתי קבוצות שונות.

נבחרת

פולפ ערך הופעת בכורה שלו במדי נבחרת הונגריה, כאשר נכנס במחצית המשחק בין הונגריה לצרפת ושמר על נקי במהלך המשחק, למרות שהונגריה הפסידה 2-1. בסה"כ צבר פולפ 23 הופעות במדי נבחרת הונגריה. לזכותו של פולפ גם 11 הופעות במדי בנבחרת הונגריה עד גיל 21.

חיים אישיים

בשנת 2013 הודיע פולפ שהוא לוקח הפסקה מכדורגל עקב גידול ממאיר שהוסר מזרועו. ב-12 בנובמבר 2015 נפטר פולפ והוא בן 32.
צרעה (קיבוץ)

היסטוריה ורקע

קבוצת המייסדים הראשונה מתוך התנועה הקיבוצית, עלתה על הקרקע ביום ה' בכסלו תש"ט, ה-7 בדצמבר 1948. נקודת ההתיישבות הראשונה נקבעה במרומי הרכס וכשנה וחצי לאחר העלייה על הקרקע החל המעבר אל נקודת הקבע על צלע הגבעה, מול עמק שורק. צרעה היה אחד מ"ישובי המשלט", יישובים שמטרתם הייתה להבטיח את שטחיה החדשים של מדינת ישראל בעודה צעירה.
השם צרעה מוזכר במקרא בספר יהושע המונה את העיר צרעה בתחום שבט יהודה ובגבול שבט דן: "בַּשְּׁפֵלָה: אֶשְׁתָּאוֹל וְצָרְעָה" (ט"ו, ל"ב). צרעה ידועה כאזור מולדתו של השופט המקראי שמשון. שמה השתמר בשם הכפר הערבי "סרעא" (صرعة) שחרב במלחמת העצמאות,  כך קיבוץ צרעה הסמוך לו נושא את שם האתר המקראי.
לאורך השנים נקלטו בקיבוץ גרעיניים תנועתיים שונים וביניהם בוגרי "התנועה המאוחדת", "הנוער העובד והלומד" ו"הבונים". בקיבוץ נקלטו בנוסף משפחות ובודדים ממדינות שונות. בתוך הקיבוץ פועלת מערכת חינוך המיועדת לגיל הרך והגנים בלבד. ילדים בגילאי בתי ספר יסודי ועד תיכון מופנים אל מוסדות חיצוניים של המועצה האזורית מטה יהודה או לומדים בבית הספר הר-טוב שפועל בקיבוץ ומלמד שכבות יסודי עד תיכון.
ז'יל רימה

ז'יל רימה (בצרפתית: Jules Rimet;‏ 14 באוקטובר 1873, תלה, צרפת - 16 באוקטובר 1956) היה נשיא התאחדות הכדורגל הצרפתית בין השנים 1919 ל-1945, ונשיא פיפ"א בין השנים 1921 ל-1954. הוא נשיא פיפ"א שכיהן בתקופה הארוכה ביותר, עם 33 שנים בתפקיד.
ביוזמתו של רימה, גביע העולם בכדורגל הראשון מטעם פיפ"א נערך ב-1930 באורוגוואי. גביע ז'יל רימה, שהוענק לזוכת גביע העולם עד 1970, נקרא על שמו. הוא אף הקים את אחת מקבוצות הכדורגל הצרפתיות הוותיקות ביותר – רד סטאר סנט-אוון.
רימה מת בסירן שבצרפת ב-1956. בשנת 2004 הוא קיבל לאחר מותו את "דרגת ההצטיינות של פיפ"א" (FIFA Order of Merit).
דובי פריגר

דובי פריגר (נולד ב-2 ביולי 1973) הוא מאפר אומנותי ישראלי, המתמחה בציורי גוף ובאפקטים מיוחדים לקולנוע ולתיאטרון.
פריגר נולד וגדל בירושלים למשפחה ממוצא אנגלי. ב-1999 החל לימודי תואר ראשון באיפור לאומנויות הבמה בקולג' לאופנה בלונדון (London College of Fashion). במהלך לימודיו איפר בסדרות טלוויזיה שונות בהפקת ה-BBC ביניהם The Way We Live Now ו-The Lost Prince.
בתום לימודיו עבד במספר תאטראות בלונדון כולל "Tricycle” וה- “Cockpit” ובאופרה הלאומית האנגלית ה- E.N.O כראש צוות איפור וכמעצב איפור לדמויות.
סרטי הקולנוע הבולטים בהם עבד: "לייר קייק" (2004) "האחים גרים: למבוגרים בלבד" (2005) "ברוריה" (2008) ו"מבצע חמניה" (2014)
בין השחקנים והבמאים איתם עבד נמנים דניאל קרייג, טרי גיליאם ומתיו וואהן.
בסוף 2005 חזר לישראל ומאז הוא עוסק בהוראה ועובד כפרילאנסר ביצירת אפקטים לסרטים, וידאו קליפים, סדרות טלוויזיה ועוד. בנוסף להכנת פרוסטטיקות הוא מכין מסכות ואביזרים דמויי כלי נשק לצילומים כמו גם להדמיית נפגעים לתרגילי חירום של כוחות הביטחון השונים.
זכיות והישגים:
2017 : קבלת אות כבוד ע"ש פרנס הוטיה על הישגים בתחום ציורי הגוף, מאת איגוד ציירי הגוף (הולנד)
2017 : מקום ראשון באליפות ציורי הגוף "דה מסקרייד" בקטגוריית ניאון (הולנד)
2017 : מקום 7 באליפות העולם בציורי גוף, בקטגוריית ניאון (אוסטריה)
2017 : אורח כבוד בכנס הארצי לציורי גוף ואפקטים (ישראל)
2016 : מקום ראשון באליפות ציורי הגוף "דה מסקרייד" בקטגוריית ניאון (הולנד)
2016 : קבלת תעודת "Aanmoedigingsprijs" לעידוד מצוינות מאת איגוד ציירי הגוף (הולנד)
2016 : מקום ראשון בתחרות ציורי פנים בניאון בחסות אתר Facepaint (ארצות הברית)
2006 : מקום ראשון באליפות ציורי הגוף הארצית (ישראל)
2006 : קבלת "מענק אמן מצטיין" ו"אמן מצטיין במיוחד" מטעם משרד התרבות (ישראל)
כדור בדולח

כדור בדולח הוא כדור עשוי בדולח או זכוכית, המשמש בתרבויות מסוימות, על פי אמונתן, ככלי לניבוי עתידות.

שימוש

משתמשים המאמינים ביכולות מתקן זה, צופים בכדור הבדולח, או בגוף מים דומה (המכונה "בריכת ניבוי"), ומפרשים את ההשתקפויות או הדמויות המופיעים בכדור על מנת לחזות את העתיד. אחרים מאמינים כי צפייה ממושכת בכדור הבדולח מכניסה אותם לטראנס או מצב מעין היפנוטי המאפשר להם לחזות את העתיד (וזאת מבלי לראות דמויות או השתקפויות בכדור עצמו).
כמו כן קוסמים ואמני להטוטים משתמשים לעיתים בכדורי בדולח כחלק מהמופע שלהם.

אזכורים תרבותיים

בסרט הקולנוע "המבוך" של ג'ים הנסון, מהווה כדור הבדולח אלמנט משמעותי בסרט, כאשר הדמויות נכנסות לתוך כדורי הבדולח, ומלך הגובלינים (המגולם על ידי דייוויד בואי) מלהטט בכדורי הבדולח.
בספר "הארי פוטר ומסדר עוף החול" כדור הבדולח מסמל את הנבואה המהווה בסיס לסדרת הספרים.
תלמוס

תפקוד

התלמוס מקושר לקליפת המוח ומחבר בינה לבין אזורים תת-קורטיקליים. הוא מקושר לגרעין הזנבי הנמצא בסטריאטום אשר שייך לגרעיני הבסיס.
התצורה הרשתית שולחת מידע חושי לתלמוס.
התלמוס קולט ומעבד את מרבית המידע התחושתי והתנועתי שמגיע אל קליפת המוח, כמו למשל העברת קלט הראייה אל קליפת הראייה באונה העורפית, לשם עיבוד ופענוח.
התלמוס מעורב גם בתפקודים רגשיים ויש לו חשיבות בהיבטים הרגשיים של התחושות. מידע אודות גירוי מסוים מעובד על ידי התלמוס ומועבר לאמיגדלה, שם הוא מעורר מוטיבציה ראשונית להיחשף לגירוי או להימנע ממנו. במקביל, אותו המידע מועבר מהתלמוס לעיבוד נוסף אצל פיתול החגורה הקדמי (ACC) והקורטקס האורביטופרונטלי (OFC).
באמצעות האמיגדלה וה-OFC, המידע שמספק התלמוס מגיע אל ההיפותלמוס, המעורב ביצירת תגובות פיזיולוגיות.
התלמוס מעורב בתהליכי העוררות והוא אחראי על הקשב.
בנוסף, אחראי התלמוס על דחף השינה, וייתכן שלתלמוס יש תפקיד גם בזיכרון לטווח ארוך.
יוזבד

עלילה

הספר יוזבד מספר על בן אבירים בשם יוזבד בנטיליאן, בנו של "האביר הפרוש", אשר סב סבו, שעל שמו הוא נקרא, ויתר על המלוכה על מנת לשקוע בלימוד התורה.
בנו של יוסף דיאלידאן, ברכיהו, מנסה לנצל את סיפורו של יוזבד הסב, ומנסה לשכנע את הנכד כי סבו הוכרח לוותר על המלוכה על ידי המלך אהרון, ולכן המלוכה שייכת לו. ברכיהו השיג את סוד ייצורה של האבקה השחורה, ובאמצעותה הוא רוצה לכבוש את כוזר כולה, ולשלוט בה באמצעות יוזבד בנטיליאן שאותו הוא יכריח לקבל את המלוכה.
בו בזמן, בנו האחר של יוסף דיאלידאן, שלוואן, הצליח להשיג פריצת דרך לגילוי סודה של האבקה השחורה, אך הוא מחליט, מטעמי מצפון וחשש לביטחון חייו וחיי משפחתו, לערוק לממלכתו של המלך איסתרק, ומגיע לאחוזתו של האביר הפרוש.
אחיו של איסתרק, הנסיך יקוואל, מחליט לברוח מן ארמון המלוכה, במהלך הבריחה נופל יקוואל בשבי בידי חבורת שודדים, ומסכים למראית עין להצטרף אליהם כדי שיוכל לברוח. בהמשך, הופכת חבורת השודדים לצבאו של ברכיהו, המורד במלכותם של איסתרק ויוסף דיאלידאן.
הספר מסתיים כאשר הנסיך יקוואל מסכל את תוכניתו של ברכיהו, ומשמיד את האבקה השחורה שייצר. מהפיצוץ של האבקה השחורה נהרג יקוואל. גורלו של ברכיהו לא ידוע.
סמואה

היסטוריה

האי אופולו התגלה על ידי יורד ים הולנדי בשנת 1722 והאי סוואיאי התגלה בשנת 1787.
במרוצת המאה ה-19 קיבלו על עצמם רוב התושבים את הנצרות בהשפעת מסיונרים אנגלים ואחרים.
בשנת 1899 הייתה סמואה המערבית לקולוניה גרמנית, בעוד האיים המזרחיים היו למושבה אמריקאית.
ב-29 באוגוסט 1914, בתחילת מלחמת העולם הראשונה, נכבשה סמואה הגרמנית על ידי חיל משלוח מניו זילנד. ניו זילנד המשיכה להחזיק באי עד שנת 1962 תחת משטר נאמנות של האו"ם, אז הפכה סמואה המערבית למדינה עצמאית.
ב-7 בספטמבר 2009, בהחלטת ממשלת סמואה, עברו נהגי האי לנהוג בצידו השמאלי של הכביש, במטרה להוזיל את מחירי המכוניות ועלויות היבוא של כלי רכב מהמדינות הסמוכות אליה, אוסטרליה וניו זילנד, אשר גם בהן נוסעים בצד שמאל.
בסופו של ה-29 בדצמבר 2011, דלגה סמואה יום אחד קדימה ופסחה על ה-30 בדצמבר 2011 בלוח השנה המקומי, כאשר האומה עוברת לצד המערבי של קו התאריך הבינלאומי. הדבר נעשה על מנת לסייע לתושבים המבססים את כלכלתם על עסקים עם אוסטרליה וניו זילנד. לפני השינוי, הייתה השעה בסמואה 21 שעות אחרי השעה בסידני, ובעקבות השינוי סמואה מקדימה את סידני בשלוש שעות. לפני השינוי הייתה סמואה מצידו המזרחי של קו התאריך הבינלאומי, וכתוצאה מכך הפסידו תושבי סמואה יום עבודה מול אוסטרליה וניו זילנד ושבוע העבודה המשותף היה של ארבעה במקום חמישה ימים. ביום שני באוסטרליה וניו זילנד, בסמואה היה עדיין יום ראשון, וביום שישי בסמואה, באוסטרליה וניו זילנד כבר היה יום שבת. אזור הזמן הקודם, שנקבע ב-4 ביולי 1892, נקבע כדי לעבוד בנוחות עם סוחרים אמריקאיים מקליפורניה.

פוליטיקה וממשל

עם השגת העצמאות בשנת 1962, נקבעה חוקה המגדירה את במדינה כדמוקרטיה פרלמנטרית. ראש המדינה נבחר על ידי האספה המחוקקת של סמואה מדי 5 שנים. אספה זו היא הפרלמנט הסמואי, והיא מורכבת מ-49 נציגים שנבחרים בבחירות מחוזיות מדי 5 שנים.
המערכת המשפטית משלבת משפט מקובל ומנהגים מקומיים. בית המשפט העליון של סמואה הוא בית המשפט הגבוה ביותר. נשיא בית המשפט העליון מתמנה על ידי ראש המדינה בהמלצת ראש הממשלה.

גאוגרפיה

סמואה מורכבת משני איים עיקריים, סוואיאי ואופולו, וכן ממספר איים קטנים יותר. רוב איי סמואה הם געשיים וחלק ניכר מהם מכוסה אדמת לבה. מקור הגעשיות באיי סמואה הוא בנקודה חמה הנמצאת מתחת לסמואה ונקראת הנקודה החמה של סמואה.
באי סוויאיאי מתרוממים ההרים לגובה של כ-1,800 מטרים. באי זה הר געש פעיל, שהתפרץ בשנת 1905, וכן כמה הרי געש כבויים, חלק מאדמותיו פוריות וחלקן אינן מתאימות לחקלאות.
הגשמים מרובים מאוד, בעיקר בתקופת סערות ההוריקן, הנמשכות מדצמבר עד מרץ.
במקומות רבים במדינה זו, מצויה צמחייה טרופית סבוכה.

דמוגרפיה

92.9% מתושבי סמואה הם ילידי האי (בני העם הסמואי), 2.9% אסיאתים, 2.8% צבעוניים, 1.2% לבנים, 0.2% ערבים.
50% מהתושבים נוצרים אוונגליסטים, 20% קתולים ו-30% פרוטסטנטים ואחרים (בודהיסטים, הינדו, אנימיסטים).
75% מהתושבים חיים באי אופולו.
קפריצ'ו לפרידה מאח אהוב

קפריצ'ו לפרידה מאח אהוב (באיטלקית: Capriccio sopra la lontananza del suo fratello dilettissimo), רי"ב 992, היא יצירה מוקדמת לצ'מבלו סולו מאת יוהאן סבסטיאן באך. במקור נקראה Capriccio sopra la lontananza de il fratro dilettissimo.
לפי מלקולם בויד התרגום הנכון היה צריך להיות "קפריצ'ו על היעדרות האח האהוב".
היצירה היא קפריצ'ו שנכתב בסי במול מז'ור ופורסם רק בשנת 1839 על ידי קארל צ'רני. יוברט פרי העריך כי בסוג זה של יצירות היא "הכי מתוחכמת שנכתבה עד לאותה תקופה".אלברט שווייצר הגדיר קפריצ'ו זה "יצירת מופת המבשרת את כל גדולת האמן העתידי" (מצוטט על ידי בוסקרולי). לעומת זאת פרידריך בלומה מצא את היצירה "כה זרה לאופיו של באך כי לא ניתן להסיק ממנה שום מסקנה ודאית".

היסטוריה

לפי פיליפ שפיטה הלחין באך וביצע אותה בשנים 1703 או 1704, בגיל 18–19, כשנפרד מאחיו יוהאן יאקוב (1722-1682) שנסע על מנת להיות נגן אבוב במשמר הכבוד של קרל השנים עשר, מלך שוודיה. באותה תקופה באך היה (החל מ-1703 נגן עוגב בארנשטאט. בסוף שנת 1705 הוא נסע לשמוע את דיטריך בוקסטהודה בליבק ולאחר מכן התפטר כדי להתיישב במילהאוזן.
אצל שפיטה מופיע בהתאם תיקון כותרת היצירה תוך שימוש במילה האיטלקית fratello במקום זו הלטינית fratro שהייתה אולי בעלת מובן יותר רחב.
לפי חלק מהמוזיקולוגים (למשל פרידריך בלומה) התיארוך הנ"ל הוא סביר. אחרים סבורים כי היצירה היא עוד יותר מוקדמת.
אחת ההשערות החלופיות (כריסטוף וולף) מדברת על פרידה מחבר לימודים בשם גאורג ארדמן, שעזב בשנת 1702 את בית הספר הלטיני בלינבורג שבו למד באך. יוהאן סבסטיאן עצמו נהג לפנות אליו כאל אח. ייתכן כי מדובר בעזיבה של באך עצמו או בשנת 1700 כשנסע מאוהרדרוּף ללינבורג או אולי יותר סביר, לרגל נסיעתו מלינבורג בשנת 1702. אותה תקופת לימודים יכולה להסביר גם את הערבוב החינני של איטלקית, לטינית וגרמנית שבכותרות הפרקים.
בשנות צעירותו קרא באך והעתיק קטעי מוזיקה מאת מלחינים בני זמנו, גרמנים (גאורג בהם, קונאו), צרפתים (לואי מרשאן, ניקולא דה גריני, פרנסואה קופרן) ואיטלקים (ויוואלדי, אלבינוני).
המומחים מעריכים כי אף אם נכתב בגיל 17 או 18, הקפריצ'ו BWV 992 ובמיוחד הפוגה המסיימת אותו הוא יצירה העולה לא רק על יצירות דומות של נציגי האסכולה הצפון-גרמנית אלא אף על הפוגה המסיימת את הקנטטה 131 של באך עצמו.
מדובר במקרה יחיד של מוזיקה תוכניתית אצל באך, ייתכן לפי דוגמת "הסונאטות התנ"כיות" מאת יוהאן קונאו (Musicalische Vorstellung einiger Biblischer Historien in 6. Sonaten) שפורסמו בלייפציג בשנת 1700 . בדומה לקובץ הסונאטות של קונאו, כל אחד מששת הפרקים של הקפריצ'ו מלווה בכותרת המבהירה את התוכן המאוייר על ידי הצלילים.
בראדלי ג'יימס

שנותיו המוקדמות

ג'יימס נולד במחוז דבון שבאנגליה אך בגיל 9 עברה משפחתו לג'קסונוויל שבפלורידה. ג'יימס למד בתיכון המקומי ותחביבו העיקרי עד היום הוא פוטבול.

קריירה

הופעתו הראשונה של ג'יימס בטלוויזיה הייתה בסדרה "Lewis" ולאחר מכן בסדרה "Dis/Connected" של רשת BBC. ג'יימס למד בבית הספר למשחק בלונדון ופריצתו הגדולה הגיעה כאשר נבחר לגלם את דמותו של ארתור בסדרת הדרמה מרלין אשר שודרה ב-BBC One. הסדרה עלתה לשידור ב-20 בספטמבר 2008 ושודרה במשך חמש עונות עד לסיומה ב-24 בדצמבר 2012. הסדרה הפכה להצלחה גם מעבר לממלכה המאוחדת ושודרה בארצות הברית ברשת NBC. ג'יימס כיכב בסדרה לצדו של השחקן קולין מורגן ואף הופיע בשני ספיישלים אשר שודרו לאחר סיום הסדרה והציגו את סודות ההפקה וקטעים מאחורי הקלעים.
ג'יימס יבצע הופעת אורח בעונתה הרביעית של הסדרה זוכת פרס אמי, הומלנד אשר תעלה לשידור ב-5 באוקטובר 2014 ברשות השידור האמריקאית שואוטיים.
ג'יימס ביצע תפקיד משני בסדרה איי זומבי, שיצאה ב-2015, בה הוא שיחק את הזומבי לואל טרייסי.
בינואר 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "מלחמת האופל: מלחמת דמים", הסרט הוא החמישי בסדרה. שם שיחק לצד קייט בקינסייל, תיאו ג'יימס וצ'ארלס דאנס.
ג'יימס לוהק לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מדיצ'י" בתפקיד ג'וליאנו דה מדיצ'י, אחיו של לורנצ'ו המפואר.