מרים פיירברג

ביוגרפיה

מרים פיירברג נולדה בעכו לדבורה ורפאל. אביה היה שוטר משמר הגבול ואמה ניהלה מגדניה] וחנות משקאות. כשהייתה בת שש, עברה עם משפחתה להתגורר בנתניה. בילדותה למדה בבית יעקב.
בעלת תואר ראשון בסוציולוגיה, קרימינולוגיה ועבודה סוציאלית ותואר שני בעבודה סוציאלית, אותו סיימה בהצטיינות. את שני התארים עשתה באוניברסיטת בר-אילן.

קריירה

בשנים 1972–1988 הייתה עובדת סוציאלית, סגנית ומנהלת האגף לשירותים חברתיים בעיריית נתניה. בשנת 1985 זכתה בפרס חזני על מפעל חיים לקידום הלשכה לשירותים חברתיים והקהילה.
בשנים 1988–1993 שימשה ראש מינהל חינוך, רווחה ובריאות בעיריית נתניה. בשנת 1990 זכתה בפרס מצוינות בניהול מטעם מרכז השלטון המקומי על ניהול יעיל.
בשנת 1993 פרשה מעבודתה ופנתה להתמודדות ברשימה מטעם הליכוד למועצת העיר נתניה. בנובמבר 1993 נבחרה למועצה והפכה לממונה על תחום התרבות עד 1998. עסקה גם בתחומי החינוך, החברה, איכות החיים והסביבה. פיירברג הובילה גם מאבק לשינוי שיטת רישום התלמידים במערכת החינוך העל-יסודית. שימשה כיו"ר איגוד ערים לכבאות (אישה יחידה עד היום בתפקיד זה), כדירקטורית בחברות: "מקורות", "המתנ"סים" ו"מגן דוד אדום", כחברה במועצה הארצית לאירועי שנות החמישים וכראש המטה של המחנה הלאומי המשותף במאבק נגד הסכמי אוסלו.

כראש עיריית נתניה

בנובמבר 1998, לאחר מערכת בחירות סוערת, נבחרה פיירברג על ידי למעלה מ-50% מהבוחרים לכהן כראש עיריית נתניה. בטרם היבחרה כיהנה כראש העירייה בפועל ורד סוויד, שבהיותה מ"מ ראש העיר צבי פולג, החליפה אותו כאשר החליט להתפטר מהתפקיד בראשית שנת 1998. תוך שנים אחדות קלטה העיר כ-60,000 עולים חדשים], תוך שהיא נאלצת להתמודד עם קשיים כלכליים ועם התקפות טרור. ענפי היהלומים והתיירות, שפרנסו אלפים מתושבי נתניה, קרסו והביאו למשבר חברתי-כלכלי. פיירברג יזמה תוכנית הבראה בשיתוף פעולה עם משרד הפנים, שכללה פיתוח תשתיות בתחומי התיירות, התעשייה והמסחר, על ידי עידוד יזמים ומשקיעים להעתיק מפעלים ובתי עסק לנתניה ועל ידי גיוס משאבים ותקציבים ממשרדים ממשלתיים. בתקופת כהונתה הגיעו לעיר עסקים גדולים כ"איקאה", ה"פאוור סנטר", סלקום, חברות אנרגיה הגדולות, חברות פרמצבטיות, היי-טק ותקשורת. במהלך כהונתה נבנו שכונות "קריית השרון" במזרח ו"גלי הים" לאורך החוף, והחלה בניית שכונת "עיר ימים". נבנו טיילות הכוללות מעלית ייחודית לים. הביאה להפרטת משק המים והביוב. בשנת 2007 הציבה יעד של מיתוג נתניה כבירת הספורט של ישראל. המיתוג לא הצליח בין היתר בשל הדרדרותן של קבוצות הספורט הייצוגיות של העיר בכדורגל וכדורסל בעשור האחרון.
לטענת האופוזיציה במועצת העיר, מעדיפה פיירברג את פיתוח התשתיות על חשבון נושאים כגון חינוך, רווחה, ספורט, תרבות ונקיון העיר. נמתחה עליה ביקורת בטענה שהזניחה את מרכז העיר לטובת אזור התעשייה החדש שאליו עבר גם בית העירייה עצמו.
בשנת 2003 נבחרה לכהונה שנייה ובנובמבר 2008 נבחרה בפעם השלישית לראשות העירייה עם למעלה מ-80% תמיכה. רשימתה, "נתניה אחת", זכתה בתשעה מקומות במועצת העיר.
פיירברג משמשת גם כיו"ר ועדת ערי החוף במרכז השלטון המקומי וכנציגת הרשויות המקומיות בוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים. היא חברה בגופים ציבוריים רבים, ובהם חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, צוות השלום מטעם מרכז השלטון המקומי למול מרכז השלטון המקומי הפלסטיני ובוועדה ממלכתית לבחינת מבנה הממשלה והבחירות בישראל.
בדצמבר 2010 מונתה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לעמוד בראש צוות שיקום נזקי השריפה בכרמל. תפקידה היה לתווך בנושא בין המועצות המקומיות לממשלה. כעבור יומיים היא התפטרה בשל לחץ ציבורי וחוסר שיתוף פעולה מצד ראש מועצה אזורית חוף הכרמל.
בשנת 2013 נבחרה לתקופת כהונה רביעית בראשות עיריית נתניה. באוקטובר 2018, ניצחה שוב בבחירות המקומיות עם כ-48% מהקולות, והחלה תקופת כהונה חמישית.

חקירת משטרה

ביולי 2016 פרסם העיתון "הארץ" תחקיר שהעלה סימני שאלה באשר למיזמי נדל"ן של אברהם תשובה ואיציק תשובה, ובהם נכסים של פיירברג ובני משפחתה, שעל היתרי הבנייה שלהם חתמה פיירברג. כעבור כחודש וחצי, ב-7 בספטמבר 2016, נעצרה פיירברג על ידי המשטרה, לאחר שנחקרה באזהרה בחשד לקבלת שוחד, מרמה והפרת אמונים. בית המשפט הורה, לבקשת המשטרה, על הרחקתה מהעירייה ל-13 יום.
במרץ 2017 המליצה משטרת ישראל על העמדה לדין של פיירברג באשמת קבלת שוחד, מרמה והפרת אמונים. המשטרה המליצה להעמיד לדין גם את בעלה לשעבר אליהו פיירברג בעבירות של ניסיון לקבלת שוחד, ואת בנה צפריר על ביצוע עבירות שוחד. ביולי 2018 נסגר התיק נגד הקבלן איציק תשובה וב-23 ביוני 2019, הודיעה הפרקליטות על סגירת התיק נגדה מחוסר ראיות.

חיים אישיים

פיירברג הייתה נשואה לאלי פיירברג, ואם לשניים מנישואים אלו. בשנת 2004 נישאה לרוני איכר, אותו מינתה שנתיים קודם לכן למנכ"ל העירייה. בעקבות הנישואים נאלץ להתפטר מתפקידו כמנכ"ל העירייה; מאוחר יותר, בעקבות עתירה לבג"ץ, נאלץ להתפטר מתפקידו כמנכ"ל תאגיד המים העירוני "מי נתניה".