google/wiki40b huggingface dataset:
אורי גורן (גרינבלט)

ביוגרפיה

גורן נולד במושב נחלת יהודה (כיום חלק מראשון לציון) בנם של דבורה ודב גרינבלט. למד בבית הספר חביב ובגימנסיה הריאלית בראשון לציון. ב-1943 התנדב לארגון ההגנה ושירת במשטרת היישובים העבריים. במאי 1945 נשלח לקורס אלחוטנים של ההגנה ושירת ברשת הקשר הארצית של הארגון. בפברואר 1946 גויס על ידי שאול אביגור למוסד לעלייה ב' ושימש כגדעוני (אלחוטן), כממונה על רשת הקשר של המוסד באירופה ועסק בפעילות רכש והברחת נשק ותחמושת לארץ ישראל. בשיתוף פעולה עם הפלי"ם שימש מנהל מחנות מעפילים המיועדים לעלייה והיה פעיל בניסיונות להעלאתם ארצה. סייע בארגון אוניית המעפילים יגור שהפליגה מנמל לה-סיוטה (La Ciotat) בצרפת ועל סיפונה כ-750 איש. באחת ההפלגות החשאיות של צוותי ספינות שחזרו לאירופה היה תחת פיקודו של לובה אליאב, ומאז נרקמה ביניהם, לפי תיאורו, "ידידות מופלאה" רבת שנים. בספטמבר 1946 מונה למפקד אוניית המעפילים לטרון, האונייה בפיקודו הפליגה מנמל לה-סיוטה ב-19 באוקטובר כשעל סיפונה 1,252 מעפילים וצוות של רב חובל ומלחים ספרדים. לאחר מסע שסבל מכשלים טכניים רבים השתלטו על הספינה כוחות בריטים וגררו אותה לנמל חיפה ב-1 בנובמבר. משם גורשו המפעילים למחנות המעצר בקפריסין כשגורן וחבריו מלווים אותם במשך מספר חודשים. בהמשך סייע בארגון מעפילי ספינת המעפילים אקסודוס. גורן המשיך בפעילותו במוסד לעלייה ב' עד יוני 1948.
לאחר הקמת צה"ל יצא לקורס קצינים ולקורס קציני קשר, שימש קצין הקשר של חטיבת גולני, ב-1951 מונה לסגן מפקד בה"ד 7 ובהמשך למפקד הבסיס. השתחרר והיה חבר קיבוץ כפר הנשיא. ב-1955 התגייס לשירות הקבע ומונה לקצין ההדרכה של חיל הקשר. עם הקמת חטיבת הצנחנים מונה למפקד פלוגת הקשר שלה. השתתף בפעולות התגמול בהם מבצע יהונתן, מבצע גוליבר, מבצע לולב ומבצע שומרון. במלחמת סיני ליווה את מפקד חטיבת הצנחנים אריק שרון והיה העד היחיד לחילופי הדברים בינו לבין רחבעם זאבי לפני קרב המיתלה. לאחר לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה מונה לקצין הקשר של פיקוד המרכז.
ב-1962 מונה למפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין. בתקופתו פותחו ביחידה אמצעי קשר והאזנה מתקדמים, שהוחדרו על ידי סיירת מטכ"ל למצרים בסדרת מבצעים נועזים וסיפקו מידע מודיעיני רב ערך. בכלל זה המידע סייע בהכנות לקראת מלחמת ששת הימים. ב-1966 יצא ללימודים במכון תאגיד RCA בארצות הברית ולאחר שנתיים שב לפקד על היחידה הטכנולוגית, עד שחרורו ב-1970. בתקופתו זכתה היחידה שלוש פעמים בפרס ביטחון ישראל.
לאחר שחרורו חבר לחיים הרצוג, יו"ר אלקטרה ויחד עם המהנדס דוד רובנר ייסדו את חברת אלקטרה-אלקטרוניקה, החברה רכשה את חברת אלקטרוניקה-ישראל שייצרה את טלוויזיות שניידר ומהמיזוג התפתחה חברת ECI. גורן כיהן כמנכ"ל החברה עד פרישתו ב-1977. בתקופתו פותחו בחברה מערכות תקשורת דיגיטליות והיא הפכה לתאגיד בינלאומי מוביל בתחומו.
נפטר ביולי 2017. הותיר אחריו אישה, מרגה (גוטהלף), אותה הכיר בעת שירותם בגדעונים, שני בנים, נכדים ונינים.
יולנדה אגר

ביוגרפיה

אגר נולדה ב-8 בינואר 1960 בלוצרן, שווייץ.
ב-1980 עלתה לגמר בתחרות מיס שווייץ, באותה שנה היא ייצגה את המדינה בתחרות מיס אינטרנשיונל ובתחרות מיס אירופה לשנת 1981 עלתה לשלב 11 המועמדות שעלו לחצי הגמר.
ב-1982 הופיעה בסרט "תוצרת סין" אודות אזרח סיני המתגייס ל-CIA.
ב-1983 שיחקה בסרט הגרמני "חבורת ספיידר מרפי" (Die Spider Murphy Gang) בו שיחקו חברי להקת ספיידר מרפי גאנג בתפקידים הראשיים.
ב-1984 הייתה נערת החודש הראשונה של הגרסה הגרמנית של מגזין פלייבוי, באותה שנה הופיעה בסרט האיטלקי "חופשה באמריקה" (Vacanze in America), קומדיה העוסקת בכיתת תלמידי תיכון מרומא המבלים את חופשתם בארצות הברית.
ב-1988 שיחקה בפרק של הסדרה "Hessische Geschichten"
ב-1986 נישאה לנהג המירוצים מארק זורר וב-1993 הם התגרשו, ב-1997 התחתנה עם פטריק טבולי ונולדו לה שני ילדים, לאחר מכן התגרשה בשנית וב-2010 נישאה בפעם השלישית לבעלים של מלון.
גואם במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של גואם למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. ההשתתפות של המשלחת באולימפיאדת נוער זו הייתה סמלית. המשלחת הגיעה למקומות האחרונים בענפי האתלטיקה וההיאבקות.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה גואם עד כה. המשלחת מנתה שמונה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת הגיעה להישגים כשנבחרת הבנות בכדורסל העפילה משלב הבתים. בענף הגולף הגיעה המשלחת למקום ה-13 בתחרות הבנים. כמו כן, המשלחת השתתפה לראשונה בתחרות בענף הג'ודו בה סיימה במקום האחרון.
און בן פלת

און בן פלת הוא דמות מקראית שהייתה ממנהיגי עדתו של קורח, שקראה תיגר על משה רבנו במהלך ארבעים השנה שהיו בני ישראל במדבר. הסיפור מובא בהרחבה בפרשת קרח.

המחלוקת עם משה

קורח, בן דודו של משה, אסף מאתים וחמשים אנשים ממנהיגי העם, וביניהם האחים דתן ואבירם בני אליאב ואון בן פלת - שלשתם משבט ראובן. על פי הפרשנים, רוב האנשים היו משבט ראובן כיון שהם ראו בעצמם את המנהיגים הטבעיים, ולא במשה הלוי וביהושע שהיה בן שבט אפרים (אבן עזרא), או מכיוון שמקומם במחנה היה סמוך למקומו של קרח (רש"י).
משה הזמין את האנשים למבחן: הם יקחו מחתות, ויבואו למחרת בבוקר להקטיר קטורת במשכן - ואז יראה ה' במי הוא בחר להיות כהן. דתן ואבירם סירבו למבחן, וסופם היה שנבלעו באדמה, וקרח וחבריו שניגשו למבחן נשרפו כולם באש.

אשת און בן פלת

און בן פלת מוזכר בתחילת הסיפור, במחלוקת על משה, אבל הוא לא מוזכר לא בין הבלועים באדמה ולא בין השרופים באש. בגמרא דורשים את הפסוק "חכמת נשים בנתה ביתה" על אשתו של און בן פלת, שם מוסבר שהיא הצילה אותו. היא אמרה לו שבשבילו כלל לא משנה מי יהיה המנהיג: "אם משה רב אתה תלמיד, ואם קרח רב אתה תלמיד", ועל פי המדרש: "אם אהרן כהן גדול אתה תלמיד, ואם קרח כהן גדול אתה תלמיד" - ועל כן לא תצא לו שום תועלת מהתערבות במחלוקת. און השיב שהוא נשבע להם שיבוא עמם, כי היה איתם בעצה אחת, ואשתו אמרה לו שהיא תציל אותו, והשקתה אותו יין עד שנרדם. לאחר שנרדם, פרעה את ראשה, מעשה שהתפרש כחוסר צניעות. וישבה בפתח האוהל, והאנשים שבאו לקרוא לו לבוא אתם להקטיר קטורת, חששו להיכנס בהיותה פרועת ראש, והלכו משם. עד שהתעורר און, כבר מתו כל עדת קרח.

דמותו של און בן פלת

בגמרא נדרש שמו ושם אבותיו: "און - שישב באנינות [על פי רש"י, שעשה תשובה], פלת - שנעשו לו פלאות, בן ראובן - בן שראה והבין".
על פי הגמרא, נראה שאון חיפש שררה, ולא כהונה (בדומה לדתן ואבירם), ולכן אומרת לו אשתו שבשררה הוא בכל מקרה לא יזכה - ועל פי המדרש הוא היה צריך להיות ממקריבי הקטורת, ורצה להיות כהן.

און בן פלת בראי הביקורת

פרט לפרשת קרח אין השם און נזכר במקרא. השם פלת נזכר פעם אחת בספר דברי הימים כשמו של אדם משבט יהודה. במספר מקומות בתורה נמנים ארבעת בניו של ראובן: חנוך, פלוא, חצרון וכרמי. נראה שפלת הוא פלוא. רשימת המפקד בספר דברים מונה את דתן ואבירם בני אליאב בן פלוא בן ראובן, אבל איננה מזכירה את און. ייתכן אם כך ש"און" הוא כתיבה כפולה (דיטוגרפיה) של המילה "בן", ובפסוק המקורי נכתב "אליאב בן פלת בן ראובן". לחלופין, ייתכן שיש לקרוא "הוא" במקום "און", וסופו של הפסוק הוא גלוסה: "הוא בן פלת בן ראובן". בנוסח השומרוני ובתרגום השבעים נכתב "בן ראובן" במקום "בני ראובן" שבנוסח המסורה.
ישראל ליפשיץ

הרב ישראל ליפשיץ בן הרב גדליה ליפשיץ (ה'תקמ"ב 1782 - דנציג ג' בתשרי ה'תרכ"א, 19 בספטמבר 1860) היה מגדולי חכמי אשכנז. רב בגרמניה ומחבר הפירוש "תפארת ישראל" על המשנה. נכדו של הרב ישראל ליפשיץ מסדר הגט מקליווא ואבי משפחת ליפשיץ. כיהן כאב"ד בוורונקי, בדסאו, בחזדייש ובדנציג.
הרב ליפשיץ נפטר בצום גדליה של שנת ה'תרכ"א, במהלך התפילה בבית הכנסת.
ילד מזדקן

כתיבת השיר

במקור הופיע השיר ב"פינות פוגי" שהקליטו דני סנדרסון, מאיר פניגשטיין, אלון אולארצ'יק וגידי גוב לתוכנית "ממנו אלייך" של דורי בן זאב בגלי צה"ל. בגרסה זו נקרא השיר "פוגי מתחשמל" והיה חלק מתיאור עלילותיו הדמיוניות של פוגי בהומור נונסנס:
"פוגי מתחשמל
 
פוגי מקבל 

כל מיני אלקטרוואטים בגופו"
כאשר פנתה כוורת בשנת 1973 להקליט את אלבומה הראשון על בסיס הקלטותיה המוקדמות, טען אולארצ'יק כי לחן השיר טוב מכדי ללוות טקסט הומוריסטי וכתב לשיר מילים חדשות, תחת השם "ילד מזדקן".

מילות השיר

שם השיר ניתן לו על פי שורתו הראשונה, המנוסחת כאוקסימורון. על אף אווירתו הקלילה של שאר האלבום, שיר זה הוא בעל אופי רציני ונטול משחקי מילים או רמיזות הומוריסטיות. על אף פער זה, כוללים גם שירים נוספים באלבום כדוגמת "שירות עצמי" ו"ביום ובלילה" אווירה של ספקות וכישלונות, אך אלו עטופים בלשון קלילה יותר.
פתיחת השיר, המשמשת גם כפזמון, מתארת אדם, בוגר על פי גילו, המתקשה להתנהג כמצופה ממנו וממשיך להתנהג כילד:
"ילד מזדקן

ילד מתקלקל

לומד את הפרנציפ

רק אחרי שהוא נופל".
שני בתי השיר מתארים את קשיי הילד ואת כישלונו לעמוד בציפיות הוריו והחברה ולנהוג כאדם בוגר. בסוף השיר פונה הילד בגוף ראשון אל אימו ומבקש את תמיכתה ברצונו להישאר ילד:
"קחי אותי בצד
 
דברי איתי לבד

אני רוצה לבנות

קוביות על המרבד".
ייאושו וכישלונו של הילד ניכרים גם בהוריו, והשיר מסכם:
"אמא מסכנה".
אהוד בנאי, בשירו "מהרי נא" ("הילד בן שלושים") מתאר מצב דומה של אדם מבוגר המיואש מחייו הבוגרים, חוזר אל בית הוריו ומייחל לקרבתה של אימו.

ביצוע השיר

כמו שירים רבים באלבום זה של כוורת, זכה גם "ילד מזדקן" להצלחה רבה והפך לאחד מלהיטיה הבולטים. 
לשיר הוקלטו מספר גרסאות כיסוי. מחבר השיר אלון אולארצ'יק הקליט אותו עבור אלבום הסולו הראשון שלו, "אולארצ'יק", משנת 1985 ובשנת 1995 ביצעו את השיר גידי גוב, אולארצ'יק ואביב גפן בתוכנית לילה גוב. בשנת 1989 הקליט את השיר יהודה פוליקר בהופעה יחד עם גידי גוב וביצוע הופעה של גוב לבדו נכלל באלבומו "דרך ארץ: הופעה" משנת 1988. אריק איינשטיין ביצע את השיר באלבום "עבודה עברית - מחווה לחמישים שנות יצירה מקורית" משנת 1998 ולהקת כנסיית השכל ביצעה את השיר יחד עם התזמורת האנדלוסית אשקלון במסגרת פרויקט של גלי צה"ל במלאת 40 שנה לצאת "סיפורי פוגי" בשנת 2013. כמו כן ביצעו את השיר זמרים נוספים, ביניהם חמי רודנר, אבי סינגולדה, רפי גינת ומוש בן ארי.
חומצה סוקסינית

שימושים

החומצה נוצרה באמצעות זיקוק ענבר בחול, ונעשה בה בעבר שימוש להפגת כאבים רומטואידים.
החומצה משמשת כתוסף מזון ומספר ה-E שלה: E363.
ויקונט

ויקונט הוא תואר אצולה אירופאי נמוך מרוזן וגבוה מברון. המילה "ויקונט" היא הלחם בסיסים של המילים הלטיניות vice (משנה, מיופה כוח) ו-comte (רוזן) ויחד יצרו את ה-vicomte הצרפתית. המקבילה האנגלית, viscount, מקורה ב-visconte מהצרפתית העתיקה וידוע על השימוש בה כבר ב-1387.
התואר מציין מיופה כוח של רוזן שניהל חלק מוגדר מנחלותיו ולעיתים רוזנים העניקו לבני משפחה צעירים מבצר בתחום הטריטוריה שלהם ואת התואר ויקונט. עם הזמן הפך התואר לתואר העובר בירושה.
מוות אכזרי 2

תקציר העלילה

אש וחברתו לינדה יוצאים לחופשה בבקתה מבודדת בלב יער. החופשה שלהם הופכת במהרה לסיוט לאחר שהם מוצאים את "ספר המתים" (ספר מסתורי המכיל טקסט בבלי ושומרי עתיק) וקלטת עליה מוקלט התרגום של הספר. לאחר שהם מנגנים את הקלטת הם מחזירים לחיים שדים אשר משתוקקים לנקום בהם.
שבאני נונדה

קריירה

קבוצתו הראשונה בה שיחק בבוגרים הייתה פ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית, בה הוא שיחק בין העונות 1995/1996 - 1997/1998. מציריך עבר נונדה לקבוצת סטאד רן הצרפתית, ולאחר מכן עבר לקבוצת מונקו, שבה שיחק מאז שנת 2000. בעונת 2003/2004 הגיע עם המועדון הצרפתי לגמר ליגת האלופות, בו הפסידה מונקו לפורטו.
בשנת 2005 עבר לקבוצת רומא, ולאחר מכן שיחק גם בקבוצות בלקבורן רוברס ובגלאטסראיי לפני שפרש בשנת 2010.
למרות שנולד בבורונדי, נונדה מחזיק באזרחות קונגולזית, והוא שיחק במדי נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 14 שערים.
אלדו דושר

ביוגרפיה

דושר גדל במחלקת הנוער המשובחת של ניואל'ס אולד בויס, הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת בשנת 1995 ושיחק בשורותיה עד שנת 1998, אז נרכש בתור אחד השחקנים הארגנטינאים המבטיחים ואחד משחקני הרכש היקרים של קבוצת ספורטינג ליסבון הפורטוגזית. למרות זכייתו עם הקבוצה באליפות פורטוגל, לא הצליח דושר להטביע את חותמו בקבוצה והוא עבר לדפורטיבו לה קורוניה, אז מצמרת הליגה הספרדית, תמורת 13 מיליון דולר.
הוא ביסס את מקומו בהרכב הקבוצה ונודע בספרד בזכות משחקו הקשוח, הוא עלה לכותרות ב-2002 אחרי שתיקול שלו עם דייוויד בקהאם הביא לפציעתו של האחרון לתקופה ארוכה, פציעה אשר איימה על סיכויו של בקהאם להשתתף במשחקי הגביע העולמי.
בקיץ 2007 הסתיים חוזהו בקבוצה. למרות התעניינות גוברת מצידן של קבוצות כגון מנצ'סטר יונייטד, ארסנל וויאריאל, בחר דושר בראסינג סנטנדר בה נחשב לאחד השחקנים החשובים בקבוצה. דושר עזר לה להעפיל לגביע אופ"א. ב-5 באוגוסט 2008 עבר דושר לקבוצת סביליה תמורת 3 מיליון אירו.
בשנת 2010 עבר לשחק בקבוצת אספניול ובשנת 2011 הושאל לקבוצת ברצלונה מאקוודור. בשנת 2012 עבר לשחק בקבוצת אנוסיס נאון פראלימני מקפריסין ובפברואר 2013 הצטרף לקבוצת וריה מיוון. לאחר תקופה קצרה פרש ממשחק בהגיעו לגיל 34.
פלוטוניום

היסטוריה

כמויות זעירות של פלוטוניום נמצאות בעפרת אורניום, והן תוצר של תהליכי ביקוע טבעיים של האורניום. אולם רובו המכריע של הפלוטוניום על פני כדור הארץ נוצר בידי האדם, בכורים ובפצצות, והוא אף התגלה לראשונה כתוצר מעבדתי: הוא נוצר בשנת 1941 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי על ידי גלן תיאודור סיבורג, ג'וסף ו. קנדי, אדווין מטיסון מקמילן וארתור ק. וואל כאשר ארבעת המדענים הפציצו ²³⁸U בדאוטריום במאיץ חלקיקים. מההפצצה נוצר ²³⁸Np בעל זמן מחצית חיים של 2.1 ימים. לאחר כמה ימים דעך הנפטוניום והפך ל-²³⁸Pu תוך פליטת קרינת בטא.
התגלית לא נחשפה עד לשנת 1946 מטעמים ביטחוניים, בשל העובדה שפלוטוניום שימש לבניית פצצת איש שמן שהוטלה על נגסאקי במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1942, זיהו סיבורג ומ. ל. פרלמן פלוטוניום בעפרת אורניום מקנדה (גם תגלית זו הוסתרה במשך כחצי עשור, ודווחה ב-1948), ומאוחר יותר זוהה פלוטוניום גם בעפרת אורניום מקונגו הבלגית. ריכוז הפלוטוניום הטבעי הוא מיזערי - כ-10¹⁰ אטומים בגרם עפרה, שהם בערך פיקוגרם פלוטוניום לגרם.
עקב ניסויים בנשק גרעיני שנערכו בשנות החמישים והשישים יש באטמוספירת כדור הארץ כמות מסוימת של פלוטוניום.

אמצעי זהירות

פלוטוניום הוא היסוד המסוכן ביותר בטבלה המחזורית מבחינה רדיולוגית, ושאיפה או בליעה של יותר ממיליונית הגרם יכולה לגרום למחלת הסרטן, ולכן הוא מאוחסן בתנאים מתאימים.

תכונות ושימושים

הפלוטוניום פולט חום רב, הנובע מקרינת אלפא הנפלטת ממנו. עקב החום הרב שפולט, משתמשים בפלוטוניום להנעת כלים בחלל. כמתכת, הוא גם מוליך חשמל ומוליך חום.
מבצע כפפות משי

רקע

ב-16 בדצמבר 1953 נורו למוות שני חיילי צה"ל על ידי שני מסתננים באזור בית גוברין בעומק קילומטר בתוך שטח ישראל.
ב-20 בדצמבר זימן אליו רס"ן אריק שרון, מפקד יחידה 101, את מפקד החוליה הבולט ביחידתו, מאיר הר-ציון, והטיל עליו את ביצועה של פשיטה בעיר הערבית חברון, בלילה שלמחרת (21 בדצמבר), שמטרתה "להכות מכה שתעורר הד" ו"להטיל פחד" על ידי פגיעה בלבו של הר חברון, כפעולת תגמול על רצח החיילים בבית גוברין. בנוסף להר-ציון מנתה חוליית הפשיטה את שמעון כהנר (קצ'ה), גיא כוכבא ואיתן בן-טוב.

מהלך המבצע

הכוח יצא למשימתו עם רדת הליל מנקודת הגבול שבקיבוץ נתיב הל"ה. ציר התנועה הנבחר לעבר היעד עבר דרך הרי ירושלים והיה ארוך במיוחד, 21 קילומטרים אורכו. הדבר היקשה על הלוחמים בביצוע המשימה, הן מבחינת הקושי שבגמיאת המרחק ועבירות הדרך, והן מבחינת הזמן המועט שניתן להם להשלים בו את המשימה ולשוב על עקבותיהם עד לאור ראשון. נוסף על כך, מזג האוויר ששרר באזור באותו לילה היה קר מן הרגיל, גשם ירד ופסגות ההרים היו מכוסות שלג. הלוחמים העידו כי נדרשו לכל כוח רצונם כדי לדבוק במשימה ולבצעה. הכוח חמק מסיורי הלגיון הירדני ונע בין הכפרים הערבים עד אשר הגיעו לחברון. משהגיעו לעיבורי העיר, בחר הר־ציון "בבית יפה בלב השכונה" כמטרה וירה ופגע באדם שיצא שניגש לחלון. יחד עם חייל נוסף פוצצו מטען ליד פתח הבית ודלת הברזל של הבית נפתחה. על פי עדותו, לאחר שניסה לחפש את בעל הבית ב"מהומה וחשיכה" ששררו בחדר ונמנע מפגיעה באשה, נשמעו צעקות מבחוץ והוא יצא החוצה, שם ראה "אנשים מתרוצצים בין הבתים" ו"יריות פולחות את האויר", אז מיהר לחזור לחדר והמטיר בו אש. בבית הזה הרג שני גברים ואשה הרה ופצע גבר נוסף.
משהחלו לסגת נוצר נתק בין החוליה לאחד הלוחמים שנותר מאחור, איתן בן-טוב. הכוח שב לאחור, הרג אדם נוסף ופצע מספר חיילים מהמשמר הלאומי הירדני, עד שחבר לבן-טוב. משחברו לבן-טוב המשיכו הלוחמים בנסיגה. הר-ציון, שהוביל את הכוח נתקל במפקד כוח המשמר הלאומי הירדני שנזעק למקום והרגו ביריות. את אקדחו של המפקד הביא עמו קצ'ה כשלל. הכוח גמא את 21 הקילומטרים בשנית, ובשעה 04:30 לפנות בוקר, הגיעו הלוחמים בחזרה לקווי צה"ל לרכב שחיכה להם בנקודת החבירה ופגשו במפקד היחידה, אריאל שרון.
באותו לילה פשטה חוליה אחרת מהיחידה על מחנה צבאי ירדני ליד תרקומיא.

התגובות למבצע

בתגובה לידיעות מירדן על האירועים הודיע דובר צה"ל כי שום כוחות צבא ישראליים לא ערכו התקפות באזור הר חברון. ועדת שביתת הנשק, שהתכנסה לדון באירועים, התייחסה למבצעיהם כ"ישראלים מזוינים בלתי סדירים".
הפשיטה לחברון הייתה לאחת הפעולות הקשות והנועזות ביותר שביצעה יחידה 101. זאת בשל התנאים הקשים בהם בוצעה, הן מבחינת מזג האוויר והן מבחינת תנאי השטח והעובדה שהכוח השלים את משימתו ושב לקווי צה"ל למרות מגבלות הזמן והמסלול. אורי מילשטיין תיאר את הפשיטה כ"קשה בתולדות צה"ל".
עובדיה הדאיה

תולדות חייו

נולד בחלב שבסוריה, לרב שלום הדאיה ולשרה לבית לבטון. משני צדדיו היה נצר למשפחות רבנים ידועות. סב סבו, הרב חיים מרדכי לבטון, היה הרב של העיר. אביו עלה לזמן קצר לארץ ישראל בשנת תרמ"ז. בשנת תרנ"א יצא האב לצורך ניתוח עיניים לנא אמון ולבסוף עלה עם משפחתו לארץ ישראל בסוף שנת תרנ"ח. התחנך בתלמוד תורה "דורש ציון" ולאחר מכן בישיבות "חסד אברהם" ו"תפארת ירושלים", בהמשך שכר אביו את הרב המקובל שלום בוחבוט שילמדו. למד גם מפיהם של המקובלים רבי יצחק שרים ורבי יצחק אלפייה. בשנת תרס"ז נשא לאישה את צלחה (שולמית) בת הרב עזרא שרים.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט לחלב מאימת הגיוס לצבא הטורקי לכארבע שנים. בשנת תרפ"ג, עת הוקמה ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, התמנה הרב הדאיה לר"מ ללימודי הפשט והסוד שם. היה פעיל גם בישיבת "עוז והדר", ישיבת מקובלים שפעלה במסגרת פורת יוסף ובה התפללו על פי כוונות האר"י, ושם שימש שליח ציבור במשך שנים רבות. בשנת תרפ"ה התמנה להיות חבר בית הדין של העדה הספרדית בירושלים, ובשנת תרצ"ט התמנה להיות דיין בבית הדין בפתח תקווה וכיהן דה פקטו כרב העדה הספרדית במקום. על נייר המכתבים שלו היה רשום "רב ראשי בפתח תקווה".
בשנת תשי"ח שיקם את ישיבת המקובלים בית אל, שאת ספסליה חבש בצעירותו, והעבירה לגג ביתו שבמערב העיר, ובנוסף בנה לצידה ישיבה ללימוד נגלה - "שלום עבדו", על שם אביו. בסוף ימיו תכנן כנראה להעביר את הישיבה חזרה לעיר העתיקה. 
בבחירות למועצת הרבנות השלישית בתש"ה התמודד הרב הדאיה, הגיע למקום הרביעי ולא נכנס למועצה. עם פטירת חבר המועצה הרב יוסף הלוי בט"ו אלול תש"ז, נבחר לממלא מקומו. עקב בעיות הביטחון והמצור בירושלים נדחתה כניסתו לתפקיד בחודשים אחדים. בשנת תשי"א נתמנה לחבר בית הדין הרבני הגדול לערעורים בירושלים. בשנת תשט"ו נבחר שוב למועצה. בשנת תשכ"ד התמודד על כהונת ה"ראשון לציון" מול הרב יצחק ניסים, אך לא נבחר. 
חיבורו המרכזי הוא שו"ת בשם "ישכיל עבדי" הכולל שמונה כרכים, שבעה נדפסו בחייו והשמיני במלאת עשר שנים לפטירתו. כרך א' בשו"ת זה נושא הסכמות של אביו, הרב יעקב מאיר, הרב אליהו קלצקין, הרב יוסף חיים זוננפלד, הרב קוק והרב איסר זלמן מלצר. 
זכה בפרס הרב קוק בספרות רבנית מקורית - על חלקו החמישי של שו"ת 'ישכיל עבדי' בשנת תשי"ט, ובפרס ישראל לספרות תורנית (תשכ"ח), כמו כן זכה באות "איש ירושלים" בשנת 67'. 
הרב הדאיה נפטר בכ' בשבט ה'תשכ"ט ונקבר בחלקת הרבנים הספרדים בהר המנוחות.

עמדותיו

התנגד להתקנת תקנות שנועדו לקרב את ההלכה למקובל בעולם המודרני, כמו הצעתו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג שהבת תירש עם הבנים, בטענה שתקנות מעין אלו עלולות להוביל לדרישה שהרבנים יבטלו את כל התורה.
תמך בהיתר המכירה בשנת שמיטה, וכתב: "והנח להם לישראל שלא להרהר אחרי המכירה, ושלא לפרוש מן הציבור, שרב ככל סומכים על הפוסקים שהנהיגו עניין המכירה בשופי...".
אסר למסור מאדמות ארץ ישראל שנכבשו על ידי צה"ל לגויים, בין היתר בטענה כי זו נתינת חלק לסטרא אחרא.
כתב תשובה התומכת בזכותה של מדינת ישראל לגבות מסים.
ג'יימס בייקר

ביוגרפיה

בייקר סיים תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון, התגייס לחיל הנחתים והגיע לדרגת לוטננט, לאחר שחרורו סיים תואר שני במשפטים מאוניברסיטת טקסס באוסטין ב-1957.
בייקר כיהן כראש הסגל של הבית הלבן בין שנים 1981 ועד 1985, וכמזכיר מחלקת האוצר האמריקאית בין השנים 1985–1988.
בייקר ניהל את מערכת הבחירות של בוש האב לנשיאות ארצות הברית, ולאחר שהלה נבחר שימש כמזכיר המדינה בממשלתו. בתוקף תפקיד זה נטל בייקר חלק חשוב במערכת הדיפלומטית והמדינית האמריקאית שקדמה למלחמת המפרץ וגיבושה של הקואליציה הרב לאומית נגד עיראק. כמו כן הוא תרם להידוק יחסי ארצות הברית עם ברית המועצות ולניסיונות התיווך האמריקאים בין מדינת ישראל לשכנותיה הערביות, על פעילותו המדינית הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית ב-1991.

יחסו לישראל וליהודים

ב-1991 בזמן שכיהן כמזכיר המדינה, נטען כי אמר את המשפט הידוע לשמצה "fuck the Jews, they didn't vote for us anyway" ("שיזדיינו היהודים, הרי הם במילא לא הצביעו לנו") ההערה צוטטה במרבית כלי התקשורת בישראל ובעולם ועוררה את זעמם של יהודי ארצות הברית. בייקר הידוע בשפתו הססגונית גם בנושאים אחרים הכחיש את הציטוט.
נטען כי בין בייקר לראש ממשלת ישראל לשעבר יצחק שמיר הייתה ידידות קרובה. יחד עם זאת, הייתה למר בייקר ביקורת קשה על ההתנהלות הישראלית בעניין תהליך השלום. באחת מהפעמים הוא הביע ביקורת קשה זו באומרו:"מס' הטל' הוא:" (וכאן נתן את מס' הטל' של הבית הלבן). "כשתהיו רציניים" (והתכוון לישראל),"תתקשרו אלינו".
מיכל חזון

תחילת דרכה

את שנות ילדותה העבירה חזון בשכונת הדר יוסף בתל אביב, ובשנת 1970 עברה עם משפחתה לשכונת נווה אביבים. כבר אז פרסמה שירים בעיתוני ילדים ונוער. בעיקר בהארץ שלנו. בשנת 1974 זכתה בפרס בתחרות כתיבת שירים 'השלום שלי' מטעם נשיא המדינה דאז, אפרים קציר בשם 'השלום שלי' כאשר הגיע נשיא מצרים אנואר סאדאת לביקורו ההיסטורי בישראל הוא קיבל את ספר השירים במתנה. בשנות השמונים נסעה לארצות הברית בעקבות משפחתה, בשהותה שם כתבה באנגלית סיפורים קצרים שהתפרסמו בעיתון הקולג' המקומי וסדרת דרמה למפיק פרטי ששודרה בכבלים בקנדה.

קריירה

בסוף שנות השמונים חזרה לישראל והחלה לכתוב לעיתונים שונים, ביניהם מעריב, את וחדשות ושירי ילדים בידיעות אחרונות. בשנים אלו אף כתבה שירים לזמרים מבוגרים, כמו מרגלית צנעני, רון שובל, שימי תבורי, יואב יצחק ואביבה אבידן. בשנת 1989 נישאה ועברה לגור בירושלים. בשנת 1990 ילדה את בתה הבכורה, יעלי, שהיוותה השראה לכתיבתה לילדים.
בשנת 1992 יזמה ואף כתבה את מילות השירים לקלטת הווידאו לילדים 'דיג דיג דוג', ללחנים של נורית הירש. קלטת זו היוותה נקודת מפנה ביצירה לשירי ילדים בישראל מאז. הקלטת, בכיכובם של דליק ווליניץ ושרון שחל, הכילה שירי הפעלה מקוריים. הקלטת זכתה להצלחה חסרת תקדים ונחשבת לקלאסיקה בתחום שירי הילדים הישראלים. לדיג דיג דוג באו שלוש קלטות המשך: 'עוד דיג דיגדוג', 'דיג דיג דוג השלישי' ו'דיג דיג דוג - שלוש ארבע לעבודה'. בשנת 1998 יצרו השתיים את הקלטת המצליחה 'פים פם פה', בכיכובם של טוביה צפיר וסופי צדקה, שהפך מיד לרב מכר.
זמן קצר לאחר מכן יצאה קלטת נוספת: 'פים פם פה בארמון הקסמים' בכיכובה של אלונה טל. מאוחר יותר יצאה קלטת בכיכובו של שייקה לוי בשם 'במבוני אין כמוני'. בעקבות הקלטות אף מועלות עד היום הצגות ילדים בשם זה.
בשנת 2000 התחילה חזון לעבוד בטלוויזיה בערוץ 2, ערוץ הופ!, וערוץ הילדים. במסגרת עבודתה יצרה סדרות מקוריות רבות לילדים ונוער. בד בבד החלה לכתוב להיטים לזמרים באנגלית, חלקם אף זכו בפרסים בתחרויות לכתיבה בחו"ל (אחד מהם song of the year - VH1).
כיום עוסקת חזון בכתיבת סדרות מקוריות באנגלית לערוץ בייבי, וממשיכה בכתיבת ספרים לילדים ונוער ותמלילים לזמרים.
בשנת 2016 זכתה בפרס אקו"ם למפעל חיים על כתיבה לילדים ובפרס הספריות לספרות ילדים לשנת 2016 מטעם מרכז הספר והספריות על ספרה שירלי שמש מנצחת, שמאז יצאו לו גם שני המשכים שזכו לפופולריות רבה.
מגרסת אפרוחים

מגרסת אפרוחים (נקראת גם מכונת גריסת אפרוחים) היא מכונה המשמשת להשמדת אפרוחים שאינם מניבים תועלת כלכלית אשר בקעו במדגרות תעשייתיות זמן קצר טרם ההשמדה. בדרך כלל מדובר בזכרים בתעשיית הביצים, אך גם בתעשיית האווזים. בישראל מושמדים בדרך זו בכל יום כ-15 אלף אפרוחים זכרים בתעשיית הביצים, ועוד מספר דומה של אפרוחים בתעשיית העופות (פטמים).

התנגדות לשימוש במכונות גריסה

רבים מהצמחונים, ובפרט הטבעונים, פעילי רווחת בעלי חיים, ואחרים, מתנגדים לשימוש במכונות גריסה בטענה שהשימוש בהן אינו מוסרי אפילו כאשר יצרני המכונות ועובדי המדגרות טוענים אחרת, וכי הוא גורם צער בעלי חיים ואף גורם לכך עוד יותר כאשר מופעל עומס על המכונה (ביחס לתקנות יצרניה), מסיבות שונות כמו עומס עבודה במדגרה, עובדים רשלניים, ועוד גורמים שהפיקוח עליהם בעייתי בכל מקרה. תחקיר "כלבוטק" שעסק בנושא תיעד שימושים כאלה במגרסת אפרוחים, ובפרט מקרים בהם מכונה המבוססת על להבים גרמה לחלק מהאפרוחים להיפצע חלקית מהלהב שוב ושוב, ואף להיזרק מהמכונה מדממים. 
עמותות שונות בעולם הפועלות לרווחת בעלי חיים כגון PETA או MFA מזהירות מפני הצער והכאב שמכונות אלה גורמות לאפרוחים, וקוראת לבני אדם להימנע מצריכת ביצים באופן כללי.
יצחק גוזלן

ביוגרפיה

גוזלן למד בבית הספר הטכני בחיפה. הוא גויס לחיל האוויר ושימש כמכונאי למטוסי אוראגן בטייסת 113 שישבה בבסיס חצור. במקביל, החל את הקריירה שלו ככדורגלן בהפועל אופקים, ששיחקה בליגה ב'. הוא זומן לראשונה לנבחרת חיל האוויר ב-1964 על ידי מאמנה, עמנואל שפר. לקהל חובבי הכדורגל נודע שמו לראשונה בעת שנטל חלק במשחקי גביע הרמטכ"ל ב-1965 במדי נבחרת חיל האוויר. הוא עבר להפועל באר שבע ב-1966 בעת שהיה בן 22. ברוב הקריירה שלו שיחק כקיצוני שמאלי ובלט במהירותו הרבה וביכולת הבעיטה שלו ממרחק. 
בתחילת שנות ה-70 עבר גוזלן למכבי תל אביב והיה שותף לזכייתה באליפות בעונת 1972/1973. בסך הכל כבש גוזלן 33 שערים בליגה העליונה. בשנים שלאחר מכן המשיך גוזלן לשחק (לעיתים כמאמן-שחקן) בקבוצות מהליגות הנמוכות באזור הדרום והיה שחקן פעיל עד גיל 45.

נבחרת ישראל

גוזלן זומן לנבחרת ישראל שאומנה באותה עת על ידי מילובאן צ'יריץ' ונטל חלק בשני משחקים בינלאומיים כמחליף. הראשון שבהם התקיים בספטמבר 1967 באוטרכט שבהולנד מול נבחרתה האולימפית של הולנד ונסתיים בניצחון ישראל 1-2. השני התקיים בפברואר 1968 באצטדיון בלומפילד מול נבחרת שווייץ ונסתיים גם הוא בניצחונה של ישראל בתוצאה 1-2‏.

חיים אישיים

גוזלן מתגורר בעיר אופקים ועובד כנהג מונית.