google/wiki40b huggingface dataset:
ג'קי רובינסון

ביוגרפיה

רובינסון נולד בקיירו שבג'ורג'יה אך ב-1920 המשפחה עברה לפסדינה שבקליפורניה אחרי שאביו נטש את המשפחה. לאחר סיום התיכון למד רובינסון בפסדינה ג'וניור קולג'. ב-1940 הוא עבר ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) והיה חבר בנבחרות הבייסבול, פוטבול, כדורסל ואתלטיקה קלה. ב-1942 גויס רובינסון לצבא. ב-1945 אחרי שהשתחרר מהצבא, הצטרף רובינסון לליגת השחורים ושיחק עבור הקנזס סיטי מונרכס בקנזס סיטי שבמיזורי.
בסוף השנה חתם על חוזה בברוקלין דודג'רס. את רובינסון החתים בראנץ' ריקי, המנג'ר של הדודג'רס לאחר ראיון ממושך וחילופי דברים שזכו לפרסום. ריקי שאל את רובינסון האם יוכל להישאר שליו לנוכח מתקפות גזעניות, רובינסון השיב בשאלה, "האם אתה מחפש כושי שיפחד להילחם חזרה?" וריקי ענה לו שהוא מחפש מישהו שיהיה אמיץ מספיק בשביל לא להחזיר מלחמה. לאחר שרובינסון הסכים לתנאים הוא צורף ב-1946 לקבוצת הבת של הדודג'רס מליגת המשנה, מונטריאול רויאלס. עונה לאחר מכן הצטרף לקבוצה הבכירה. ב-15 באפריל 1947 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת ה-MLB במשחק הביתי נגד בוסטון ברייבס.
במהלך קריירת הבייסבול שלו סבל רובינסון מהתקפות גזעניות מילוליות ופיזיות. הנהלת הדודג'רס ומאמנה נתנו גיבוי לרובינסון חרף מחאות שחקנים במועדון, כמו כן איימה הליגה להשעות שחקנים מקבוצות יריבות אם יחרימו את המשחקים מול רובינסון.
בשנתו הראשונה בליגה הוא נבחר לשחקן הטירון (רוקי) הטוב ביותר מטעם עיתון הספורט "ספורטינג ניוז" וגם זכה בפרס שחקן הטירון הטוב ביותר, שחילקה הליגה עצמה בפעם הראשונה. כעבור שנתיים, ב-1949 הוא זכה בפרס השחקן הטוב ביותר של הנשיונל ליג. רובינסון השתתף שש פעמים בסדרת הגמר של הליגה, הוורלד סיריס, ושש שנים ברציפות הוא נבחר לקבוצת הכוכבים של הליגה (All Stars). ב-1962 צורף רובינסון להיכל התהילה של ה-MLB.
ב-15 באפריל 1997, 50 שנה אחרי הופעת הבכורה שלו, הוציאה ה-MLB את מספר חולצתו של רובינסון, 42, משימוש בכל הקבוצות כאות כבוד על הישגיו.
הסרט 42 מספר את סיפורו.
אהלי אל-ח'ליל

היסטוריה

אהלי אל ח'ליל הוקמה בשנת 1974 וקרויה של שם קבוצת אל-אהלי המצרית. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. אל-אהלי הוא המועדון הראשון בליגת העל הפלסטינית שהעסיק מאמן אירופאי, בשנת 2014 אימן את הקבוצה סטפנו קוזין האיטלקי.
בעונת 2014/2015 הקבוצה זכתה לראשונה בגביע פלסטין, לאחר שזכתה בגביע הגדה והתמודדה בגמר נגד מחזיקת גביע מחוז עזה, אל איתיחאד שג'עיה וניצחה אותה בסיכום שני המשחקים 2:1. בעונת 2015/2016 שוב זכתה הקבוצה בגביע פלסטין לאחר שניצחה את שבאב ח'אן יונס מחזיקת הגביע במחוז עזה 2:1 בסיכום שני המשחקים.
בעונת 2016/2017 הצטרף לקבוצה כמאמן סלמאן עמר, קפטן הפועל ירושלים לשעבר. הקבוצה זכתה בגביע הגדה המערבית לאחר ניצחון על שבאב אל-ח'ליל בפנדלים אך הפסידה בגמר גביע פלסטין לשבאב רפיח.
בינואר 2016 חתם באהלי שאדי שעבאן, לשעבר שחקן מכבי חיפה.

אצטדיון

הקבוצה משחקת באצטדיון אל-חוסיין אבן אל-עלי. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה.

השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה

ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC). אהלי אל-ח'ליל השתתפה בתחרות גביע AFC של ההתאחדות בשנת 2017.
Remote Procedure Call

היסטוריה ומקורות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  וכן התייחסות ל-.NET ולמימושים מאוחרים יותר.
הרעיון שעומד בבסיס RPC הוזכר כבר בשנת 1976 ב-RFC מס' 707.
בשנת 1981 חברת זירוקס פארק הייתה הראשונה שמימשה את הרעיון תחת השם "Courier". המימוש הנפוץ הראשון של הרעיון במסגרת מערכת ההפעלה Unix היה בשנת 1984 על ידי חברת סאן מיקרוסיסטמס תחת השם "ONC RPC", ושימש כתשתית ל-Network File System, ה-NFS, פרוטוקול המאפשר שיתוף קבצים ברשת. הפרוטוקול נמצא עד היום בשימוש נרחב במערכות הפעלה מבוססות Unix.
מימוש נוסף ל-RPC על גבי Unix היה של אפולו מחשבים, שמימשה באמצעותו את ה-"Network Computing System", ששימש בהמשך כיסוד למערכת RPC נוספת של ה-OSF שנקראה DCE/RPC. כעשור לאחר מכן, במהלך שנות ה-90, חברת מיקרוסופט הרחיבה את DCE/RPC ויצרה מימוש עצמאי נוסף למנגנון RPC, שנקרא MSRPC (קיצור של Microsoft RPC). מעל ה-MSRPC מומש DCOM שבמשך שנים היה ה-API שמערכת ההפעלה חלונות סיפקה לתקשורת בין תהליכים.
באותה התקופה הציגו גם חברת זירוקס פארק את ILU, ו-Object Management Group את CORBA - מימושים נוספים ל-RPC המאפשרים ירושה.

שימושים נוספים וסטנדרטיזציה

הפרוטוקלים DCOM של חלונות, פרוטוקול RMI של JAVA ופרוטוקול SOAP באינטרנט-WWW הם דוגמאות לשימושים כאלו. כדי לאפשר לשרת אחד לשרת לקוחות המשתמשים בפרוטוקולים שונים, הוצעו מספר מערכות סטנדרטיות היודעות לבצע זאת, רובן משתמש בקובץ IDL (קיצור של interface description language) כדי לאפשר למערכות השונות לפנות ל-RPC בפורמט הנכון. קובץ ה-IDL משולב בקוד של הלקוח והשרת באמצעות כלים מיוחדים המבצעים זאת, הנפוץ מביניהם הוא RPCGEN.

אבטחת מידע

פרוטוקול ה RPC כמהווה אתגר אבטחת מידע כאשר יש צורך לבצע פעולות בין מערכות המוגנות על ידי מערכת סינון כגון Firewall. האתגר נובע מכך ש RPC מבצע Session ראשוני בפורט 137 אך המשך העבודה מתבצע בפורט גבוה (1024-65535) הנקבע דינמית בין השרת ללקוח ולכן נדרשת פתיחה של כל טווח הפורטים הקבועים דבר שכמובן הופך את סינון הפרוטוקלים ללא אפקטיבי.
מועצה אזורית מבואות החרמון

היסטוריה

נציגי שמונת המושבים במועצה אזורית גליל העליון הקימו בתחילת שנות ה-70 את ארגון מבואות החרמון שקיים יוזמות כלכליות משותפות למושבים בגליל העליון. בין השאר, הוקם ליד צומת כח, במרכז הכפרי מבואות החרמון, בית אריזה. המושבים פרשו ממועצה אזורית גליל עליון ודרשו הקמת מועצה נפרדת, אולם משרד הפנים לא הסכים והציע שיצטרפו למועצה אזורית מעלה יוסף המרוחקת. 
בשנת 1975 הופרדו רבות מהסמכויות של מועצה אזורית הגליל העליון לשני חבלים, חבל א' של הקיבוצים וחלק ב', של המושבים. בשנת 1991 הופרדו המועצות לגמרי ומועצה אזורית מבואות החרמון הייתה למועצה עצמאית.

יישובי המועצה

אליפלט, אמנון, בית הלל, דישון, יובל, כורזים, כחל, כרכום, מרגליות, משמר הירדן, רמות נפתלי, שאר ישוב ושדה אליעזר.

חינוך

בית הספר האזורי המשרת את המועצה הוא רמת כורזים.
גרעין עודד (געמ"ח 12) כחלק מתנועת הנוער בני המושבים, פעיל במושבי המועצה.
במועצה קיים מרכז קהילתי הפועל לקידום קהילתי בגיל הרך, נוער, ספורט ועוד.
גוון (מוזיקה)

גוון במוזיקה, הוא המרכיב המבדיל בין שני צלילים, שאינו גובה, עוצמה או משך זמן. לדוגמה ההבדל בין צליל הקלרינט לבין צליל החליל (כששניהם מנגנים צליל בגובה זהה, בעוצמה זהה ובאורך זהה).
מרכיב הגוון בדומה למרכיב העוצמה אינו אבסלוטי בשונה ממרכיבי המשך והגובה.
הגוון נוצר בזכות ארגון העוצמות של הטונים העיליים השונים או "הרמוניות" כפי שהן מכונות לעיתים. לכל כלי נגינה (או לכל קול אדם) יש מבנה עוצמות שונה לטונים העיליים, מה שמייחד את הגוון של אותו כלי. לדוגמה, בקלרינט האוברטון השני ה(אוקטבה) אינו קיים כלל (עוצמתו 0) והאוברוטן הבא שנשמע יהיה השלישי (האוקטבה+קוינטה) מה שמקנה לגל הקול של הקלרינט את השם "גל מרובע" שהצליל שלו יחסית דל לעומת הכינור או האבוב שהגל שלהם מכונה "שיני מסור" והצליל שלהם עשיר יותר באובר טונים בעוצמה גבוהה. החצוצרה לעומתם משמיעה את האובר טון השני (האוקטבה) בעוצמה כמעט זהה לצליל הפונדמנטלי מה שנותן גוון "תרועתי". צליל שהוא חף מאובר טונים (לא קיים בטבע) נכנה "גל סינוס" והגוון שלו יהיה חלול ודל ביותר, צליל דומה לזה הוא שריקה.
הגוון של הצליל מושפע מהמון מרכיבים שונים וכך ניתן לעיתים לזהות נגן כינור מסוים או נגינה בכינור ספציפי על ידי הגוון של הצליל או שנגן אבוב יישמע בגוון צליל שונה ביום של לחות גבוהה או ביום של לחות נמוכה. מכאן אחד ההבדלים בביצוע של קונצ'רטו מסוים בין נגן אחד למשנהו (כמובן שההבדל העיקרי טמון באינטרפטציה המוזיקלית), ההבדלים בין סוגי מיתרים שונים לכלי מיתר או עלים שונים בכלי נשיפה.
ביאטריס האריסון

הכשרה ראשונית

משפחת האריסון שבה לאנגליה מהודו בתקופת ילדותה של ביאטריס. האריסון למדה בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון ובהמשך אצל הוגו בקר, ובבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין. בשנת 1910 זכתה בפרס מנדלסון והופיעה לראשונה באולם בכשטיין בברלין.

משפחה מוזיקלית

ביאטריס הייתה אחות למאי האריסון, כנרת, תלמידתו של ליאופולד אאואר, מרגרט האריסון, פסנתרנית ומוניקה. כמו במשפחתו של מארק המבורג, גם במשפחת האריסון לימדו את הבנות לנגן בכלים שונים, כדי שתוכלנה לנגן מוזיקה קאמרית בצוותא. מאי החליפה פעם את פריץ קרייזלר בקונצרט מיצירות מנדלסון בהלסינגפורס, פינלנד. מאי וביאטריס זכו שתיהן במדליית הזהב של המועצה המאוחדת לכינור ולצ'לו. ב-11 במרץ 1918 ניגנה ביאטריס את הקונצ'רטו של דבוז'אק עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית, בניצוח תומאס ביצ'ם. 
הוגו בקר דיבר עם סר הנרי ווד על התפעלותו מנגינתה של ביאטריס האריסון עוד לפני הופעת הבכורה שלה. הן אלגר והן ווד היו שותפים להתרשמותו החיובית. מאי וביאטריס הופיעו יחדיו תחת שרביטו של ווד בקונצ'רטו הכפול של ברהמס.

קריירה

ביאטריס האריסון ניגנה בביצוע בכורה את הסונאטה לצ'לו של דיליוס ב"אולם ויגמור" בלונדון ב-31 באוקטובר 1918. אחותה, מאי, ביצעה לראשונה את הסונאטה לכינור שלו, שהקליטה בהמשך עם הפסנתרן ארנולד באקס. ביאטריס ומאי ביצעו בהופעות בכורה את הקונצ'רטו הכפול של דיליוס, שנכתב בשנת 1915 "לזכר כל האמנים הצעירים שנפלו במלחמה", בינואר 1920, בנוכחות המלחין. את הקונצ'רטו לצ'לו כתב דיליוס בהזמנת ביאטריס, שניגנה אותו בביצוע בכורה. 
בנובמבר 1925 ניגנה ביאטריס את הקונצ'רטו לצ'לו של אלגר עם הפילהרמונית המלכותית, בניצוח המלחין ומאוחר יותר אף ניגנה בהקלטה ה"רשמית" של הקונצ'רטו לחברת "HMV", גם הפעם בניצוח אלגר עצמו.
יצירה זו נקשרה יותר מכל אחת אחרת בשמה, כפי שקרה שנים אחר כך לצ'לנית בריטית אחרת, ז'קלין די פרה. האריסון ניגנה את הקונצ'רטו בניצוחו של הנרי ווד בראשית מלחמת העולם השנייה, בהופעה שזכתה לשבחים מיוחדים מן המנצח.
ביאטריס האריסון החזיקה ברשותה צ'לו גוארנרי שבנה פייטרו גוארנרי (פייטרו דה ונציה).
שמעון רוזנדייל

ביוגרפיה

שמעון וולפה רוזנדייל (Simon Wolfe Rosendale) נולד ב-1842 באולבני שבמדינת ניו-יורק. עם סיום לימודיו באקדמיה של בר (Barre) בוורמונט, מונה כמשפטן במשרד התובע הכללי במחוז אולבני (1863). ב-1881 נכנס כשותף למשרד עורכי דין עם רופוס פקמן, שכיהן שנים לאחר מכן כשופט בית משפט העליון האמריקני. 
ב-1892 מונה רוזנדייל למשרת התובע הכללי של מדינת ניו יורק. 7 שנים לאחר מוכן התמנה על ידי מושל המדינה, תיאודור רוזוולט, לתפקיד האחראי על שירותי הצדקה במדינה, תפקיד בוו שירת בנאמנות ובחריצות עד סוף ימיו.
לצד עבודתו הציבורית, היה רוזנדייל בעל עניין רב בעניינים פנים-יהודיים, מקהילתו באולבני, ועד לעניינים כלל-ארציים. הוא היה פעיל במשך זמן רב במסדר בני ברית, ואף כיהן במשך עשור כנשיא בית הדין לערעורים של המסדר. במקביל מילה רוזנדייל שורה של תפקידים יהודיים ציבוריים, בין היתר היה חבר הוועד הפועל של "איחוד הקהילות העבריות-אמריקניות", ונבחר לייצג את קהילת אולבני. הוא עמד בראש וועידת פילדלפיה ב-1888, בה הוקם ה- Jewish Publication Society of America, ומאוחר יותר מונה לסגן הנשיא של החברה ההיסטורית היהודית-אמריקנית (AJHC).

תפקידים ציבוריים

מלבד התפקידים הללו, ישב רוזנדייל בחבר הנאמנים של אוניברסיטת יוניון (Union), כיהן כנשיא הקולג' הרפואי של אולבני ובנק החסכונות הלאומי, ישב בדירקטוריון של בנק המסחר הלאומי של אולבני, כיהן כדירקטור בחברה המסחרית לביטוח האש (Commerce Fire Insurance Company), והיה מושל בית החולים של העיר אולבני. בנוסף, היה מחובר למספר ארגוני צדקה ועסקים נוספים. רוזנדייל חיבר ספר בשם 'The Involution of Wampum as Currency'.

התנגדותו לציונות

רוזנדייל היה מן הבולטים שבמתנגדי הציונות האמריקנית. התנגדותו, שפורסמה בפומבי בראשית 1906 במסגרת פולמוס הנאמנות הכפולה שהסעיר באותם ימים את הציבוריות היהודית, נשענה על נימוקים משני סוגים – דתיים ומדיניים. נקודת המוצא שלו הייתה זהה לעמדה הרפורמית היסודית: היהדות אינה אלא דת. לטענתו, מילאה הדת תפקיד מכריע בשימור האמונה של היהודים באמריקה, בדומה לתפקיד שמילאה עבור אבותיהם. 
שנים לאחר מכן הפך רוזנדייל את ביקורתו הרעיונית על הציונות לצעד פוליטי-ציבורי. ב-1919 פנה יחד עם אישים יהודים אמריקנים בעלי שם נוספים במכתב רשמי לנשיא ווילסון, שהיה בדרכו לוועידת השלום בפריס. המכתב, שנמסר לווילסון על ידי חבר הקונגרס היהודי יוליוס קאהן, כלל את חתימותיהם של 31 אנשי ציבור, ביניהם השגריר לשעבר הנרי מורגנטאו והמו"ל של הניו-יורק טיימס אדולף אוקס. רוזנדייל הופיע שלישי ברשימה. המכתב הביע את מחאתם של החתומים נגד ההפרדה הפוליטית שביטא רעיון הבית הלאומי היהודי בהצהרת בלפור. הם קבעו כי ההגדרה העצמית הפוליטית של היהודים בארץ-ישראל עומדת בניגוד לערכי הדמוקרטיה, שהיו "התכלית המוצהרת של ועידת השלום העולמית" בפריס. וילסון, שהיה מקורב באותו זמן לצמרת הציונית האמריקנית, הכיר היטב את עמדת מתנגדי הציונות, ולא שעה לדרישותיהם.
מיכה הלוי

ביוגרפיה

נולד בתל אביב לשלום וחיה הלוי. למד בישיבת נחלים ובישיבת מרכז הרב כתלמידם של הרצי"ה קוק והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. בהמשך למד בעיקר מהרב חיים שטיינר והרב מרדכי שטרנברג. בתחילת שנות ה-90 עבר לתל אביב והקים בה כולל "מכתם לדוד". כעבור זמן התמנה לרב שכונת נחלת יצחק, ובמקביל כיהן במשך 9 שנים כר"מ בישיבת אור עציון. בתקופה זו כיהן כחבר בוועדת הכשרות ובבית ההוראה הטלפוני של הרבנות בתל אביב והופקד על תחום כשרות המלונות בעיר. 
בשנת 1990 הקים את עמותת "אביב התורה" במטרה להחזיר ציבור דתי צעיר לתל אביב. העמותה מפעילה גני ילדים וצהרונים שבהם לומדים יחד ילדים דתיים וחילונים, וכן מדרשה לבנות שבמסגרתה מתקיימים ימי עיון שבועיים לנשים מהעיר ומחוץ לה. 
מאז שנת 2000 שימש כיועץ הלכתי לעמותת "רעות" המפעילה בתי אבות ובית חולים סיעודיים בתל אביב ובירושלים. הוא חבר בוועדת הלסינקי של משרד הבריאות.
בשנת 2007 הקים את פרויקט "עולים בהצלחה" לקליטת יהודי אתיופיה ביפו והביא למינויו של רב קהילה בן העדה.
היה בין מקימי ארגון רבני צהר. מאוחר יותר פרש מהארגון בגלל חילוקי דעות עם ההנהלה. הקים את ישיבת "עטרת נחמיה" בשכונת נחלת יצחק ועומד בראשה. 
ערך חלק מכתבי הרב שלמה גורן.
ב-21 בפברואר 2012 נבחר ברוב גדול לתפקיד הרב הראשי האשכנזי של פתח תקווה, לצד עמיתו הרב בנימין אטיאס.

משפחתו

נשוי ליעל ואב לשמונה. אחיו, פרופ' יונתן הלוי הוא מנהל המרכז הרפואי שערי צדק בירושלים. אחותו ורדינה נשואה לרב אלי סדן, ראש מכינה קדם-צבאית בני דוד, גיס נוסף שלו הוא הסופר הרב חיים סבתו, מראשי ישיבת מעלה אדומים.
ג'ולי האייק

ביוגרפיה

האייק נולדה וגדלה בקליפורניה, אביה היה טייס בחברת תעופה ואמה הייתה יועצת בבית ספר תיכון. היא סיימה תואר בביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
כשהייתה מעודדת באוניברסיטה היא התגלתה ולאחר מכן הופיעה בפוסטר פרסומי של פוקס המאה ה-20.
ב-1983 זכתה בתואר "מיס קליפורניה" ולאחר מכן זכתה במקום הראשון בתחרות "מיס ארצות הברית" וייצגה את ארצות הברית במיס תבל וזכתה במקום השני.
כשחקנית היא הופיעה בסדרות טלוויזיה ביניהן טווין פיקס ודאלאס.
כיום עובדת כסוכנת נדל"ן ופעילה למען בעלי חיים.
דמוקרטיה עממית

דמוקרטיה עממית (או רפובליקה עממית) הוא מינוח מכובס שמתאר את סוג המשטר במדינות קומוניסטיות תחת שלטון או השפעה של ברית המועצות.
לאחר מלחמת העולם השנייה החלה ברית המועצות בהשתלטות הדרגתית על מדינות רבות במזרח אירופה. באמצעות הצבא האדום, ומנהיגים קומוניסטים שהוכשרו לכך מבעוד מועד, הפעילה ברית המועצות לחץ על המשטר המקומי במדינות אלה, ועודדה את ניצחון הקומוניסטים בבחירות פסאודו-דמוקרטיות, או בהשלטת שלטון קומוניסטי בכוח הזרוע. לאחר הבחירות, הוציאו הקומוניסטים שורת חוקים, ששינו את סדרי המשטר של המדינה הנידונה, והפכו אותה לחלק מהאימפריה הסובייטית.
תהליך הקמתן של "דמוקרטיות" מסוג זה, והחשש שהדבר יצר במדינות המערב בכלל ובארצות הברית בפרט, היה אחת הסיבות העיקריות לפתיחת המלחמה הקרה.
ב-1990, חלק ניכר מן "רפובליקות העממיות" של מזרח אירופה (פולין, הונגריה, ובולגריה) ומונגוליה שינו את שמם ל-"רפובליקות" ועברו למשטר דמוקרטי וכך המושג "רפובליקה עממית" הפך למזוהה עם המשטרים הקומוניסטים הישנים.
לעיתים משתמשים בביטוי הרפובליקה העממית כדי להבדיל בין הרפובליקה של סין (טייוואן) לבין הרפובליקה העממית של סין (סין היבשתית).
בין הרפובליקות העממיות שקיימות היום:
 הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה
 הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס
  הרפובליקה העממית של סין
דוגמאות היסטוריות כוללות, בין השאר, את:
 הרפובליקה העממית [בשנים 1976-1992 גם "הסוציאליסטית"] של אלבניה (1946-1992) 
 הרפובליקה העממית של אנגולה (1975-1992)
 הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה (1987-1991)
 הרפובליקה העממית של בנין (1975-1990)
 הרפובליקה העממית הסובייטית הבוכרית (1920-1924)
  הרפובליקה העממית של בולגריה (1946-1990)
 הרפובליקה העממית של קונגו (1970-1992)
 הרפובליקה העממית ההונגרית (1949-1989)
 הרפובליקה העממית של קמבודיה (1979-1989)
 הרפובליקה העממית של מקדוניה (1944-1991)
 הרפובליקה העממית של מונגוליה (1924-1992)
 הרפובליקה העממית של מוזמביק (1975-1990)
  הרפובליקה העממית הפולנית (1952-1989)
 הרפובליקה העממית הרומנית (1947-1965)
 הרפובליקה העממית של אוקראינה (1917-1919)
 רפובליקת תימן הדמוקרטית העממית (1967-1970)
 הרפובליקה הפדרלית העממית של יוגוסלביה (1946-1963)
המונח "רפובליקה עממית" משמש גם בשמות הרשמיים של אלג'יריה ובנגלדש שאינן קומוניסטיות.
Know hope

תחילת עבודתו

"Know hope" נולד בדרום קליפורניה שבארצות הברית, ועלה לישראל עם הוריו כשהיה בן 10. לדבריו, מעולם לא למד אמנות במוסד על-תיכוני, אך תמיד היה מוקף באמנות. שני הוריו אמנים, ועיקר ניסיונו והידע שלו נרכשו על ידי ניסוי וטעייה.
עבודותיו החלו להופיע ברחובות העיר תל אביב בשנת 2005, בעיקר בכיתובי גרפיטי באמצעות תרסיס צבע שהציגו את כינויו על ארונות חשמל, לוחות מודעות, חומות וקירות של מבנים, עניין שהיווה מעין חידה באשר לשאלת קיומו. רק כאשר הציג מספר מעבודותיו במקומות ציבוריים ומקוריים (כמו באתר השיפוצים ברחוב בר גיורא בשנת 2006, ובאזור גדר ההפרדה בבית לחם בשנת 2007) החל הציבור בעיר מתעניין בהן.

המעבר לקונצנזוס בקהילת האמנות בישראל

עם הזמן ובשל השאיפה להדביק טרנדים גלובליים בעולם האמנות, המעודדים יצירה חתרנית (כמו של אמן הגרפיטי הבינלאומי בנקסי, למשל), הפכו עבודותיו של "Know hope" ושל אמני פוסט-גרפיטי אחרים לפופולריים יותר ויותר – ראשית בגלריות בתל אביב (כמו גלריית "אורבניקס"), ולאחר מכן גם במוסדות יוקרתיים ו"מעונבים" יותר בעולם האמנות כמו הביאנלה בהרצליה.
על המעבר לקונצנזוס, אמר "Know hope" שהוא מודע למחיר שהוא עלול לשלם בעקבות העיסוק באמנות ממוסחרת, הכוללת מכירת עבודות והצגתן תמורת תשלום. מאידך, טוענים מנהלי גלריות וחוקרי אמנות כי המעבר מהרחוב לגלריות הוא בעצם משאלת לבם של אמנים אלה, וכי רצונם הוא לתקשר עם הציבור כמו האמנים הממוסדים.
צוק ארתורסון

היסטוריה

משלחת החקר הלאומית האנטארקטית של אוסטרליה (ANARE) השתמשה בראש המצוק כמנחת מסוקים עבור משלחת החקר מטעם ANARE שהוביל פיליפ לואו שחקרה את האזור בשנת 1962.
ANARE נתנה למצוק את שמו, והוא נקרא על שם קפטן ג'י. ארתורסון, טייס מסוקים שסייע למשלחת החקר. 

לקריאה נוספת

• Edmund Stump, The Ross Orogen of the Transantarctic Mountains, P 74
אוליבר הארט

חייו

הארט נולד בבריטניה להורים יהודים, פיליפ ד'ארסי הארט, חוקר בתחום הרפואה, ורות מאייר, גינקולוגית. אביו היה ממשפחת אצולה, נינו של סמואל מונטגיו. 
הארט קיבל תואר ראשון במתמטיקה מקינגס קולג', קיימברידג', ב-1969. את התואר השני בכלכלה קיבל ב-1972 מאוניברסיטת וורוויק, ואת הדוקטורט עשה באוניברסיטת פרינסטון ב-1974. לאחר קבלת הדוקטורט חזר ללונדון, לימד בצ'רצ'יל קולג', קיימברידג', ולאחר מכן כיהן כפרופסור בבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-1984 חזר לארצות הברית ולימד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ומ-1993 כפרופסור באוניברסיטת הרווארד. בין 2000 ל-2003 כיהן כראש המחלקה לכלכלה באוניברסיטת הרווארד.
הארט הוא חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, החברה האקונומטרית, האגודה האמריקאית למימון (American Finance Association), האקדמיה הבריטית, ושל האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
את פרס נובל בכלכלה לשנת 2016 קיבל במשותף עם בנגט הולמסטרום בגין מחקריהם בתורת החוזים.
אדיל אקטר

ביוגרפיה

אקטר נולד בלונדון לאב פקיסטני ולאם קנייתית. הוא סיים תואר במשפטים אבל שינה כיוון מקצועי למשחק. את הכשרתו המקצועית רכש באולפן השחקנים בניו יורק.

קריירה

אקטר ידוע מתפקידו בדמות פייסל, המוסלמי הקיצוני, בסרטו של כריס מוריס "Four Lions". הוא הופיע בתפקידים קומיים בהם גופטה בתוכנית "The Angelos Epithemiou Show", מארוש בסרט "הדיקטטור" וסמי בסרט "פאן" של האחים וורנר בבימויו של ג'ו וייט.
אקטר זכה לשבחים גם על הופעותיו בתפקידים דרמטיים. ב-2015 היה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד וילסון וילסון בסדרה "אוטופיה" של ערוץ 4. הוא גילם חנווני בשם אחמד במיני-סדרה "קפיטל" של ה-BBC לצדו של טובי ג'ונס. בסדרת הדרמה "ריבר" שיחק בתפקיד סמל בילוש איירה קינג. בסקירה על הסדרה "ריבר" בעיתון דיילי טלגרף שיבח מייקל הוגן את הופעתו.
ב-2016 הופיע אקטר בדמות שהזאד בסרט הטלוויזיה של ה-BBC בשם "Murdered by My Father". ב-2017 זכה על הופעתו בדרמה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר. עוד ב-2016 שיחק בתפקיד רוב סינגהל במיני-סדרה של ה-BBC "מנהל הלילה" המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'ון לה קארה.
שבט יששכר

שבט יששכר (מבטאים יִשָּׂכָר) הוא אחד משנים-עשר שבטי ישראל המוזכרים בתנ"ך. 
הוא נקרא על שם אבי השבט יששכר בנה החמישי של לאה ובן תשיעי ליעקב.

ברכת יעקב

"יִשָּׂשכָר חֲמֹר גָּרֶם רֹבֵץ, בֵּין הַמִּשְׁפְּתָיִם; וַיַּרְא מְנֻחָה כִּי טוֹב וְאֶת-הָאָרֶץ כִּי נָעֵמָה וַיֵּט שִׁכְמוֹ לִסְבֹּל וַיְהִי לְמַס-עֹבֵד;"

ברכת משה

בברכת משה ששבטים בפרשת וזאת הברכה נאמר
שבט יששכר קיבל את ברכת משה ביחד עם שבט זבולון: 
"וְלִזְבוּלֻן אָמַר שְׂמַח זְבוּלֻן בְּצֵאתֶךָ וְיִשָּׂשכָר בְּאֹהָלֶיךָ. עַמִּים הַר יִקְרָאוּ שָׁם יִזְבְּחוּ זִבְחֵי צֶדֶק כִּי שֶׁפַע יַמִּים יִינָקוּ וּשְׂפוּנֵי טְמוּנֵי חוֹל." (דברים לג יח).

סימלי השבט: אבן החושן והדגל

על פי הפירוש, 
האבן המייצגת את השבט, בין אבני החושן, היא אבן הספיר שאותה נשא אהרון הכהן עם שאר האבנים הטובות שנשא על ליבו בחושן.
ה"אות" של שבט זה (כלומר הדגל שלו) היה ציור של שמש וירח על כחול דומה לשחור.

על פי הכתוב "וּמִבְּנֵי יִשָּׂשכָר יוֹדְעֵי בִינָה לָעִתִּים".

נשיאי השבט

בספר במדבר, פרשת נשא נזכר נשיא שבט גד במדבר:  נְתַנְאֵל בֶּן צוּעָר.
הוא הקריב את קורבנות הנשיאים ביום השני לחנוכת המשכן.
בפרשת מסעי נזכר הנשיא פלטיאל בן עזן.
נציג השבט בשנים עשר המרגלים היה: לְמַטֵּה יִשָּׂשכָר יִגְאָל בֶּן-יוֹסֵף. (במדבר יג יב)

המסע במדבר

בזמן מסעם של בני ישראל במדבר, חנה שבט יששכר במחנה יהודה, שהיה מזרחה למשכן. 
במפקד הראשון שערך משה מנה השבט 54,400 איש, ובמפקד השני 64,300 איש.

השבט בארץ ישראל

שבט יששכר ושבט שמעון הם השבטים היחידים שלא נאמרה כנגדם ביקורת על אי השלמת כיבוש נחלתם בארץ כנען בתחילת ספר שופטים.
השבט השתתף במלחמת סיסרא ונזכר לשבח בשירת דבורה.
מהשבט יצא השופט תולע בן פואה.
מהשבט יצא בעשא מלך ישראל (מלכים א', ט"ו, כ"ז).
בימי חזקיהו היו בני יששכר בין הבאים מאפרים לעשות פסח בירושלים (דברי הימים ב', ל' י"ח) 
בגלות עשרת השבטים גלה שבט יששכר, ומאז לא נודעו עקבותיו.

השבט במדרש

אנשי השבט היו ידועים בחוכמתם הרבה, והתפרסמו במיוחד בזכות ידיעת "סוד העיבור". 
על פי ברכת משה והמדרש כי השבטים התחלקו בין לימוד תורה (יששכר) ופרנסה (זבולון), נוסד הסכם יששכר וזבולון, שהוא הסכם בין אדם בעל יכולת כלכלית לתלמיד חכם עני.
ראובן איל

ביוגרפיה

איל נולד בטרנסילבניה. בתקופת מלחמת העולם השנייה נלקח אביו למחנה עבודה בכפייה והחנות המשפחתית הוחרמה על ידי משמרות הברזל הרומנים. הוא שרד את התקופה יחד עם אמו ואחיו גדול. ב-1947 החל במסע העלייה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער יחד עם אחיו, עד הגעתו לישראל באוקטובר 1948. הוא נקלט בקיבוץ נצר סירני, ב-1949 התאחד עם הוריו ולמד בבית ספר התיכון בבית הכרם. 
ב-1953 התגייס לצה"ל ועבר קורס מ"כים. לאחר הקורס הצטרף לקורס טיס אותו סיים ב-1955 במגמת קרב. במלחמת סיני שירת כטייס מוסקיטו. שימש מדריך טיסה ומדריך לימודי קרקע בבית הספר לטיסה. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 היה חבר בצוות חיל האוויר שנשלח לגאנה להקים את בית הספר לטיסה של חיל האוויר המקומי. 
בשובו לישראל לאחר כשנתיים עבר הסבה למסוקים. שירת כטייס מסוקים במהלך מלחמת ששת הימים. למד הנדסה אווירונאוטית בטכניון, לאחר הלימודים מונה למפקד בית מלאכה ביחידת האחזקה האווירית 22. שימש ראש מדור במטה חיל האוויר במחלקת אמצעי לחימה, במלחמת יום הכיפורים שימש ראש ענף מחקר נשק אויב. שימש ראש מחלקת מחקר מודיעין בחיל אוויר ומפקד כנף 15 (בסיס שדה דב). בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש ראש להק המודיעין, כולל בתקופת מבצע אופרה, השמדת הכור הגרעיני בעיראק על ידי חיל האוויר. 
לאחר שחרורו עסק כיועץ בתחומים ביטחוניים.
מורן קריב

ביוגרפיה

מורן קריב הוא בנם של המלחין והמעבד המוזיקלי אורי קריב ודגנית קריב, שהייתה סולנית להקת חיל האוויר באמצע שנות ה-70. חבר בהרכב "יוסטון פרוג'קט". 
החל משנת 2003 עיבד והפיק רמיקסים רשמיים לאמנים ישראלים מוכרים כמו גידי גוב ("אני שוב מתאהב") אריק סיני ("סיבה טובה"), משה פרץ ("קרמלה") יהורם גאון ("לא נפסיק לשיר") וסי היימן ("גיבור גדול") .

בין האמנים הנוספים שאיתם עבד נמצאים: יהודה פוליקר, עילי בוטנר, קובי אפללו, עדן בן זקן, גלעד שגב, רן דנקר, אברהם טל, התקווה 6, הראל סקעת, קרן פלס, מאיה בוסקילה, דנה לפידות, מארינה מקסימיליאן וריקי גל.
בשנת 2010 הופיע יחד עם ערן ברנע תחת ההרכב "יוסטון פרוג'קט" כמופע החימום של הזמרת ריהאנה. ההופעה התקיימה באצטדיון בלומפילד שבתל אביב ב-30 במאי, מטעם חברת אורנג', והייתה פתוחה רק למוזמני ומתנדבי לקוחות אורנג' מעל גיל 16, אשר תרמו 4 שעות התנדבות לקהילה.

מורן חתום בחברת התקליטים הבינלאומית "Pacha Recording" הנמצאת באיביזה שבספרד ופרסם קטעים רבים בעולם תחת ההרכב "יוסטון פרוג'קט" ובאופן עצמאי.
בשנת 2015 הקים את ההרכב "Square Wheel" עם השיר "Bring Home The Sun" . השיר נכנס לערוץ העולמי "Clubbing TV" תחת קטגוריית "Hits".
בשנת 2016 הפיק ביחד עם שמוליק נויפלד לזמרת Shefita את המנון מצעד הגאווה הרשמי של תל אביב לשיר Pink שהוא גרסת כיסוי ללהיט של להקת Aerosmith משנת 1996.
חוץ מעיסוקו בתחום המוזיקה, עוסק קריב בשנים האחרונות בבימוי וצילום קליפים מקצועיים, בין היתר לאמנים כמו: עברי לידר, ברי סחרוף, מוקי, עלמה זהר, שמעון בוסקילה, ים רפאלי, נרקיס ועוד.