google/wiki40b huggingface dataset:
בלדכילדיס

בלדכילדיס או בלדתילד (Baldechildis וגם Balthild‏, Bathilda‏, Baudour או Bauthieult;‏ נולדה ב-626 לערך - נפטרה ב-30 בינואר 680) הייתה אשתו של כלוביס השני מלך נויסטריה ובורגונדיה.
שתי מסורות, נפרדות ואף סותרות מתייחסות אליה. אחת היא הגיוגרפיה שנועדה לקדם את הכרזתה כקדושה והשנייה היא כרוניקה המאוששת על ידי ממצאים ארכאולוגיים.
שתי המסורות מציגות אותה כבת העלית האנגלו-סקסית, ייתכן שהייתה קרובת משפחה של ריקברט,  מלך ממלכת מזרח אנגליה, המלך הפגאני האחרון שם. אחרי שריקברט הודח מכס השלטון על ידי סיגיברט נמכרה בלדכילדיס לעבדות. היא הגיעה, עדיין כנערה צעירה, למשק הבית של ארכינולד (Erkinoald), שהיה המיורדומוס בנויסטריה, תחת כלוביס השני.
על פי ההגיוגרפיה "Vita Sanctae Bathildis", בלדכילדיס הייתה נערה יפה, חכמה, צנועה וקשובה לצרכיהם של אחרים. ארכינולד, שאשתו נפטרה, נמשך לשפחה ורצה להינשא לה. בלדכילדיס שלא רצתה להינשא לו התחבאה עד שהוא נישא בשנית. בשלב זה הבחין בה המלך כלוביס עצמו וביקש את ידה בשנת 649. על פי המסופר הייתה בת 19 בהינשאה לכלוביס והוא עצמו היה, לפי הגרסאות השונות, בין גיל 12 ל-16.
לפי המקורות, גם כמלכה נשארה צנועה וחסודה והתפרסמה בזכות תרומותיה הנדיבות ומעשי הצדקה שלה. בין תרומותיה היו מנזר קורבי (וכן מענק קיום שנתי עבורו מתוך המיסים שנאספו בעיר פוס) ומנזר של (Chelles). היא תמכה גם בקדוש קלאודיוס ובמנזר שלו.
נולדו לה שלושה בנים שהפכו למלכים: כילדריך, כלותאר ותאודריק.
לאחר שנפטר בעלה, ככל הנראה בין השנים 655 ל-658 (התאריך המדויק אינו ידוע) ירש אותו בנה בן ה-5, כלותאר השלישי והיא הפכה לעוצרת בשמו עד הגיעו לגיל בגרות בשנת 664. כמלכה הייתה מדינאית מיומנת, ביטלה את המנהג של מסחר בעבדים נוצרים ואף ביקשה את שחרורם של ילדים שנמכרו לעבדות. על פי הסיפור, כאשר שלושת בניה הגיעו לגיל מתאים וקיבלו כל אחד נחלה (כלותאר בנויסטריה, כילדריק באוסטרזיה ותיאודוריך כנראה בבורגונדי) ויתרה בלדכילדיס על סמכויות השלטון ועל תוארה והצטרפה (או אולצה להצטרף) למנזר. את שארית חייה הקדישה כדי לשרת את העניים וחולים.
בלדכילדיס נקברה במנזר אותו הקימה, מנזר של מחוץ לפריז. הגיוגרפיה עליה (Vita Baldechildis) נכתבה זמן קצר לאחר מותה, כנראה בקהילת של. בדומה להגוגיורפיות אחרות על קדושים מהשושלת המרובינגית, גם הגיוגרפיה זו מספקת מספר עובדות היסטוריות. פולחן קדושים שלה החל בשנת 833 כאשר שרידיה הועברו מהמנזר הישן לכנסייה חדשה שנבנתה. בלדכילדיס הוכרזה כקדושה כ-200 שנה אחרי מותה על ידי האפיפיור ניקולאס הראשון.
בחקר היסטורי, למרות שההגיוגרפיה שלה מדגישה את צניעותה כשפחה, בהקשר של תרבות המאה השביעית נראה כי בלדכילדיס הייתה פילגש שהעניק ארכינולד כמתנה לכלוביס. 
בתקופה בה היה כלותאר השלישי קטין, הייתה צריכה בלדכילדיס להתמודד עם ניסיון ההפיכה של המיורדומוס האוסטרזי גרימולד (Grimoald) והצליחה כנראה בעזרתו של אדונה לשעבר, ארכינולד.
על פי ההגיוגרפיה "Vita Sancti Wilfrithi" הייתה בלדכילדיס  שליטה אכזרית. בהמשך לסכסוך עם הבישופים, כנראה שהייתה אחראית על מספר חיסולים. 
נשים אחרות שהגיעו בתקופה המרובינגית ממעמד נמוך למעמד הגבוה ביותר היו פרדגונד, ביליכילד (Bilichild), וייתכן שאף ננטילד.
חותם זהב, שהיה במקור צמוד לטבעת חותם, נחשף בשנת 1999 על ידי גלאי מתכות בשדה כמה קילומטרים ממזרח לנוריץ' שבאנגליה ושמור כיום במוזיאון טירת נוריץ'. לחותם שני צדדים, הצד הרשמי מראה פני אישה והכיתוב BALDAHILDIS. אף כי השם לא היה נדיר משערים כי היה זה חותמה של בלדכילדיס שניתן לנציג רשמי שלה, על מנת שיוכל להזדהות ככזה.
גיא גרימלנד

ביוגרפיה

למד בתיכון חדש בהרצליה. הוא בוגר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בפסיכולוגיה.
בין השנים 2002–2004 היה עורך ב-MSN ישראל ובשנים 2004–2006 היה עורך ב"אנשים ומחשבים". בין השנים 2006–2012 היה כתב ב-TheMarker בנושאי טכנולוגיה, היי-טק, סטארט-אפים, והון סיכון וכלכלה.
החל משנת 2012 משמש כדובר חברת אינטל ישראל.
תושב ראש העין. נשוי לשרי קסל גרימלנד, מרפאה בעיסוק.
הכוחות המזוינים של איטליה

חברות בנאט"ו ומשימות שמירת שלום של האו"ם

איטליה הצטרפה לרבים מהמבצעים של האו"ם ושל נאט"ו, וכן מסייעת לרוסיה ולחבר המדינות, משתתפת בתהליך השלום במזרח התיכון, בשיחות רב-צדדיות, במשימות שמירת שלום, ולוחמת בסחר בסמים, בסחר בבני אדם, בשוד ימי ובטרור.

מלחמת המפרץ

איטליה לקחה חלק בכוח הרב-לאומי בלבנון ב-1982, יחד עם ארצות הברית, צרפת ובריטניה. כמו כן השתתפה איטליה במלחמת המפרץ ושלחה שמונה מטוסי  טורנדו לערב הסעודית. צבא איטליה נשלחו לסייע לפליטים הכורדים בצפון עיראק לאחר המלחמה.

אפגניסטן

כחלק מ"מבצע חירות מתמשכת" (Operation Enduring Freedom), לקחה איטליה חלק בפעולות באפגניסטן. כוחות איטלקים היו חלק מכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי, הכוח של נאט"ו באפגניסטן ובצוות השיקום (Provincial Reconstruction Team). הכוח האיטלקי שנשלח במסגרת זו כלל 411 איש, כולל פלוגת חיל רגלים להגנה על מפקדת כוח הסיוע, פלוגת הנדסה, מחלקה לטיפול בנשק להשמדה המונית, יחידת לוגסטיקה ויחדות קישור ומטה. הכוחות האיטלקיים גם עומדים בראש כוח משימה הנדסי רב-לאומי ומפעילים מחלקת משטרה צבאית של הקרביניירי.

מלחמת עיראק

צבא איטליה לא השתתף בפעולות קרביות במלחמת עיראק ב-2003 ושיגר כוחות רק כאשר הסתיימו הקרבות. הכוחות האיטלקיים הגיעו בקיץ 2003 והחלו לסייר בנסריה (Nasiriyah) ובסביבתה. השתתפותה של איטליה בפעולות בעיראק הסתיימה בסוף שנת 2006, כאשר כל כוח האדם התפנה להוציא קבוצה קטנה של כ-30 חיילים שהופקדו על אבטחת שגרירות איטליה בבגדד וכ-87 חיילים שהוצבו בבסיסים במפרץ הפרסי (לא על אדמת עיראק). איטליה לקחה חלק חשוב במשלחת ההדרכה של נאט"ו (NATO Training Mission – Iraq) בשנים 2004–2011 שסייעה לפתח את כוחות הביטחון העיראקים.

משימות נוכחיות

הכוחות המזוינים של איטליה מבצעים משימות שונות ברחבי העולם מטעם האו"ם, מטעם, האיחוד האירופי, מטעם נאט"ו וכן משתתפים בכוחות רב לאומיים במסגרות אחרות. כמו כן מבצעים הכוחות המזוינים משימות שונות בתחומי איטליה, כמו תפקידי מניעת פשיעה, פעילויות בתחום איכות הסביבה וסיוע לתושבי המדינה באסונות טבע.
הכוחות המזוינים של קרואטיה

תקציב

התקציב הצבאי בשנים האחרונות היווה פחות מ-2% מהתמ"ג, שינוי משמעותי ביחס לשנות ה-90 כאשר הוצאות הביטחון היו חלק משמעותי מתקציב המדינה בשל מלחמת העצמאות של קרואטיה. לדוגמה, ב-1995 עמד תקציב ההגנה של קרואטיה על 12.4 מיליארד קונה קרואטי או 12% מהתמ"ג.
על אף שהתקציב קטן משנה לשנה, הצליחו הכוחות המזוינים לשמור על מוכנות ולקחת חלק בתרגילי נאט"ו.
הצמצום בכוח האדם אפשר להפנות את התקציב למטרות מודרניזציה, כאשר בשנים האחרונות הושקעו 1.6 מיליארד קונה בממוצע למודרניזציה, תשתיות ובניית מתקנים חדשים.
משרד ההגנה הקרואטי פרסם תוכנית מודרניזציה ארוכת טווח לשנים 2015-2024. על פי התוכנית הכוחות המזוינים צפויים לקבל ציוד חיוני חדש, כולל תותחים מתנייעים, כלי רכב חדשים, לפחות 8 הליקופטרים חדשים וטייסת מטוסי קרב.
חיל האוויר הקרואטי ישמור 12 מטוסי מיג-21, אשר יעברו שיפוץ באוקראינה במטרה לשמור עליהם מבצעיים למשך 5 שנים נוספות.

כוחות מיוחדים ומשמר הכבוד

גדוד המבצעים המיוחדים (Bojna za specijalna djelovanja) הוקם בספטמבר 2000, כתוצאה מאיחוד המרכז לכישורי לחימה מיוחדים ומספר חיילים מ-1. Hrvatski Gardijski Zdrug. בגדוד כ-300 חיילים. כיום הוא מהווה את אחת מיחידות העלית של צבא קרואטיה, ומהווה את אחת מהיחידות המיוחדות המאומנות ביותר באזור.
המטה כללי מפקד ישירות על גדוד המבצעים המיוחדים, וכן כל חייל המשרת בכל אחד משלושת הענפים יכול להגיש מועמדות לשרת בה.
כוחות מיוחדים נוספים כוללים את גדוד המודיעין הצבאי, ופלוגת משטרה צבאית מיוחדת.
משמר הכבוד מכיל 300 איש וממוקם בבסיס צבאי בזאגרב. ותפקדיו הם להשתתף בטקסים בהם נוכחים אישים בכירים מקרואטיה או מחו"ל, וכן לאבטח את המפקד העליון (נשיא קרואטיה).
עצלנות

עצלנות (או עצלות) היא התנהגות המאפיינת אדם שלא מבצע את מטלותיו, כמו עבודה או לימודים, ומבכר את המנוחה. העצלנות הפוכה לחריצות. אדם שיש לו נטייה לעצלנות מכונה "עצלן" או "עצל".
העצלנות מתוארת כהתנהגות שלילית ביהדות, היא נחשבת כאחד משבעת החטאים בנצרות ומיוחסת לה חסימה של התקדמות אישית בבודהיזם.

לך אל הנמלה עצל

בספר משלי קיים קטע המדבר בגנות העצלנות, ומזכיר את הנמלה כדוגמה לחריצות:
לֵךְ-אֶל-נְמָלָה עָצֵל;    רְאֵה דְרָכֶיהָ וַחֲכָם.

אֲשֶׁר אֵין-לָהּ קָצִין--    שֹׁטֵר וּמֹשֵׁל.

תָּכִין בַּקַּיִץ לַחְמָהּ;    אָגְרָה בַקָּצִיר, מַאֲכָלָהּ.

עַד-מָתַי עָצֵל תִּשְׁכָּב;    מָתַי, תָּקוּם מִשְּׁנָתֶךָ.

מְעַט שֵׁנוֹת, מְעַט תְּנוּמוֹת;    מְעַט, חִבֻּק יָדַיִם לִשְׁכָּב.

וּבָא-כִמְהַלֵּךְ רֵאשֶׁךָ;    וּמַחְסֹרְךָ, כְּאִישׁ מָגֵן.
— ספר משלי, פרק ו', פסוקים ו'-י"א
Wham!

1981-1983: הקמת הלהקה ואלבום בכורה

מייקל ורידג'לי הכירו בבית הספר התיכון והופיעו עם שלושה מחבריהם ללימודים בלהקה שנקראה "The Executive". הלהקה הזו פורקה, מה שהוביל את רידג'לי ומייקל להקים את Wham! וחתמו עם חברת Innervision Records על חוזה שמאוחר יותר תבעו את החברה כדי להשתחרר ממנו. לאחר שסיימו את החוזה הקודם חתמו על חוזה עם חברת CBS. מייקל לקח את התפקיד המרכזי בלהקה כאשר הוא גם שר, הלחין והפיק. השניים היו צעירים מאוד וביטאו זאת באופי הלהקה ובשירים הראשונים שלהם שייצגו אורח חיים צעיר ונהנתני. הסינגל הראשון שיצא היה "Wham Rap! (Enjoy What You Do)" שיצא ב-16 ביוני 1982. הסינגל השני היה "Young Guns (Go for It)" שיצא ב-15 באוקטובר 1982. השיר נכנס למצעד השירים בתוכנית Top of the Pops והחשיפה של הלהקה החלה לגדול עד שהסינגל השני שלהם הגיע למקום השלישי במצעד השירים הבריטי.
ב-13 במאי 1983 הוציאו את הסינגל השלישי שהיה "Bad Boys". ב-9 ביולי 1983 יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא "Fantastic" והגיע למקום הראשון במצעדים. באותו חודש יצא הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום שהיה "Club Tropicana". לאחר מכן יצא לאור השיר "Club Fantastic Megamix" שהיה רמיקס לחלק מהשירים של הלהקה, הוא יצא במהלך הסכסוך של הצמד עם חברת התקליטים. לאחר סיום החוזה חתמו ואם על חוזה חדש עם חברת CBS ובאותה תקופה זכו לפופולריות רבה והגיעו למעמד של להקות כמו מועדון תרבות ודוראן דוראן.

1984-1985: אלבום שני והצלחה מסחרית

הלהקה החליטה לשנות כיוון ולשלב את השירים שלהם עם מוזיקת פופ. ב-5 במאי 1984 יצא הסינגל הראשון מאלבומם השני של ואם שנקרא "Wake Me Up Before You Go-Go" והפך להצלחה מסחרית השיר הגיע לראש המצעדים כולל מקום ראשון במצעד הבילבורד. השיר נכתב על ידי מייקל בהשראת פתק שהשאיר רידג'לי להוריו. הסינגל הבא מהאלבום היה "Careless Whisper" שהיה קטע סולו של מייקל ויצא ב-24 ביולי. השיר הגיע במהירות למקום הראשון במצעדים עם מכירות של למעלה ממיליון עותקים בממלכה המאוחדת. הסינגל השלישי מהאלבום, ""Freedom"", יצא באוגוסט והגיע לראש המצעד הבריטי. לאחר מכן יצאו השירים "Last Christmas" ו"Everything She Wants". האלבום השני יצא ב-23 באוקטובר 1984 ונקרא "Make It Big". האלבום זכה להצלחה גדולה והגיע למקום הראשון במצעדים. האלבום זכה למעמד אלבום פלטינה במדינות כמו קנדה, הונג קונג, פינלנד, ארצות הברית והממלכה המאוחדת ומעמד של אלבום זהב בצרפת וגרמניה. באפריל 1985 יצאו מייקל ורידג'לי לסיבוב הופעות מסביב לעולם ואף הופיעו בסין שמסעם שן תועד בסרט "Foreign Skies" של הבמאי לינדסיי אנדרסון. בספטמבר 1985 הוציאו את השיר "I'm Your Man" שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי.

1986: הפירוק

לאחר סיבוב ההופעות מייקל היה נחוש לשנות את אופי הלהקה ולפנות לקהל בוגר יותר מאשר הקהל הצעיר שאפיין את הלהקה עד היום. רידג'לי לא תמך בהחלטה לכן הודיעו ואם על התפרקותם באביב 1986. הצמד החליטו להוציא אלבום רביעי ואחרון שיהיה הסוף של הלהקה ולכן גם שמו "The Final". ביוני 1986 יצא הסינגל "The Edge of Heaven". ב-14 באוקטובר 1986 יצא הסינגל האחרון של הלהקה שנקרא "Where Did Your Heart Go?‎".

1987-היום: לאחר הפירוק

לאחר פירוק הלהקה התבטא ג'ורג' מייקל בשליליות לגבי תקופתו בלהקה. הוא ציין את הלחץ בו היה נתון ושהצמד לא נוהל נכון. לאחר התפרקותם עבר רידג'לי למונקו וניסה להצליח שוב. לאחר מכן עבר למשך תקופה קצרה ללוס אנג'לס ולאחר שלא הצליח חזר לאנגליה בשנת 1990. באותה שנה הוציא רידג'לי את אלבום הסולו הראשון והאחרון שלו שנקרא "Son of Albert".
ג'ורג' מייקל נפטר ב-25 בדצמבר 2016.
סטן ברגמן

ביוגרפיה

סטן ברגמן נולד בכפר רנסטר שבשוודיה ליוהאן, מתרגם ופרופ' לשירה קלאסית וקרסטין הנריקסון, מורה. כשהיה סטן בן 13 עברה המשפחה לרונינגה, פרבר של סטוקהולם. בשנת 1914 נרשם ברגמן ללימודי זואולוגיה, בוטניקה והוראה באוניברסיטת סטוקהולם. הוא נישא לדגני (לינדה) ברגמן ב-1920 ויחד הם יצאו למסעות החקר במזרח הרחוק. ברגמן סיים את לימודי הדוקטורט כשנתיים לאחר שובו ממסעו הראשון בקמצ'טקה בשנת 1925.

מסעות חקר

ברגמן החל את קריירת המסעות שלו במסע לקמצ'טקה (1920–1923) שברוסיה. חלק ניכר מהציוד שאסף לקראת מסע זה, אבד עוד בתחילת המסע כאשר ספינתו טבעה. במסע זה אפיין ברגמן את הדוב המסתורי שנקרא מאוחר יותר על שמו.
בין השנים 1925 ל-1929 ערך מספר מסעות חקר בשוודיה בהם אסף ציפורים עבור מוזיאון הטבע הלאומי של שוודיה.
במסעותיו הבאים הגיע לאיים הקוריליים בצפון מזרח רוסיה (1929–1930).
בין 1936 ל-1937 הוא ביקר בקוריאה וחקר שם את חיי הטבע עבור מוזיאונים שונים בשוודיה. קורותיו בסיור בקוריאה מתועדים בספר שכתב ב-1938.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוא נאלץ לקטוע את סיוריו וניצל את הזמן לכתיבת ספרים ומתן הרצאות.
עם תום המלחמה, ברגמן חזר למסעותיו במזרח הרחוק. הוא ערך שלושה מסעות ארוכים לפפואה גינאה החדשה (1948–1950, 1952–1953 ו-1956–1959). במסעות אלו, מלבד החשיפה לעושר בעלי החיים בג'ונגלים של דרום מזרח אסיה, נחשף ברגמן למנהגי בני המקום ובספרו הוא תיאר אף את הקניבליזם שהיה נהוג שם ולא רק לצורכי פולחן.
בעקבות תאונת דרכים ב-1964 הוא ירד בכושרו וחדל ממסעותיו.
רבקה מאיירס

לונדון 2012

מאיירס ערכה את הופעת הבכורה שלו במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים לונדון (2012) בקטגוריית 13 לבעלי לקות ראייה וזכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, בתוצאה של 2:30.13 דקות, אחרי ואלרי גרנד-מייסון מקנדה, שקבעה שיא עולם חדש של 2:27.64 דקות ולפני בת ארצה קלי בצ'רר (2:30.36 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי, בתוצאה של 1:01.90 דקות, אחרי בצ'רר (59.56 שניות) וגרנד-מייסון (1:00.07 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.21 שניות, ובמשחה ל-100 מטר חזה בו שחתה בזמן של 1:25.97 דקות במקצה המוקדם לא הצליחה להעפיל למשחה הגמר.

ריו 2016

באולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016) היא זכתה בארבע מדליות פאראלימפיות, שלוש מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 1:03.25 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:19.59 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.66 דקות. מדליית כסף,  במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.77 שניות, אחרי אנה סטסטנקו מאוקראינה (59.19 שניות).
קרחון ארנב

היסטוריה

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד לאנטארקטיקה שנערכה בין השנים 1957–1958. הקרחון נקרא על שם ספינת צי ארצות הברית ארנב, אשר בשנת 1957 הביאה את המבנים הנדרשים להקמת תחנת האלט.
סימורג

סִימוּרג (בפרסית: سیمرغ) הוא שמו המודרני של יצור מכונף מן המיתולוגיה הפרסית. הסימורג הוא חלק מהאמנות בתרבות האיראנית, ומופיע גם באזורים אחרים שהיו תחת ההשפעה התרבותית הפרסית. מקור השם "סימורג" בפרסית אמצעית (פהלוי), שם הוא נקרא sēnmurw,ומופיע גם בפזנד כ-sīna-mrū. באוסטא נקרא היצור mərəγō Saēnō, כלומר "הציפור [ששמה הוא] סינא". 
במרוצת השנים, וכחלק מההשפעה האיראנית על האומנות הערבית, אומצה דמותו של הסימורג באומנות הערבית, ואף באומנות האיסלאמית. לעיתים מזהים את הסימורג עם ה"ענקא" (בערבית: عنقاء).

מיתולוגיה

סימורג מתואר באמנות האיראנית כיצור מכונף בצורת ציפור ענקית, אשר ביכולתה לשאת בעזרת כנפיה פיל או לויתן. הסימורג הוא סוג של טווס בעל ראש של כלב וציפורני אריה, לפעמים גם עם פנים אנושיות. הסימורג הוא נדיב מטבעו. הוא משתייך במידה מסוימת למשפחת היונקים, בעל שיניים. יש לו איבה כלפי נחשים, וסביבתו הטבעית מרובה מים. נוצותיו אמורות להיות בצבע נחושת. במקורות יהודיים הוא זוהה לעיתים עם ה"זיז" - הציפור המיתולוגית המקראית.
אטימולוגיה עממית מפרשת את שמו כמורכב משני חלקים: "סי" ו"מורג". "סי" בפרסית הוא 30 ו"מורג" הוא "ציפור", או "עוף". הסבר עממי זה מתאים לאגדות המספרות, למשל, כי סימורג היה גדול או שווה ערך לשלושים ציפורים רגילות או שהוא בעל 30 צבעים (siræng). אטימולוגיה עממית אחרת מסבירה את השם כמורכב מן המילים "סים" (כסף, כסוף) ו"מורג" (ציפור, עוף).
אגדות איראניות אחרות מנסות לבחון את מצבה של הציפור אשר חזתה את הרס העולם 3 פעמים. סימורג הם 30 יצורים באחד, שלמדו רבות על החיים ובמשך זמן רב. הם 30 כי עליהם לאחוז בידע העצום של כל ימי עולם. באגדה אחרת, סימורג אמור לחיות 1,700 שנים, לפני שהוא צולל בעצמו אל תוך הלהבות (בדומה לעוף החול).

בתיאטרון

דמות זו מופיעה במחזה הרצאת הציפורים על פי חיבורו של פריד א-דין עטאר, יוצר סופי מן המאה ה-12 שחי באיראן. הספר של עטאר עובד למחזה בידי ז'אן-קלוד קרייר ופיטר ברוק עבור הצגה בבימוי ברוק שהועלתה בתיאטרון בוף דה נור החל משנת 1978. המחזה תורגם לעברית בידי אוריאל זוהר בשנת 1996.
מגדלי אקירוב

שכונת גבעת עמל א'

לפני מלחמת העצמאות שכן באזור שבו עומדים מגדלי אקירוב כפר ערבי בשם ג'מאסין אל ע'רבי. הכפר ננטש ב-1948, במהלך מלחמת העצמאות, ובבתיו שוכנו עולים יהודים, בשכונה שנקראה "גבעת עמל א'" מצדו המערבי של דרך נמיר (בצדו המזרחי נקראה גבעת עמל ב'). בשנות ה-80 של המאה ה-20, מאחר שהבתים בשכונה היו במצב פיזי ירוד, יזמו מינהל מקרקעי ישראל ועיריית תל אביב מהלך של התחדשות עירונית (פינוי השכונה ובנייה מחדש). עו"ד בן דרור ימיני, תושב השכונה, עזר בארגון ועד תושבים ובמשא ומתן מול הרשויות. 
לאחר מספר שנים של משא ומתן, נוסחו קריטריונים לפיצוי ונקבע כי הפיצוי יהיה לפי מחיר דירה באזור ושטח הדירה בשכונה בשנת 1992, עם פיצוי נוסף לבעלי דירות קטנות מאוד ודרישה על הסכמה של לפחות 80% מהתושבים להסכם. הוחלט שרק קבלן שיקבל את התנאים יוכל לרכוש את השטח. אלפרד אקירוב זכה במכרז וחתם על הסכם פינוי עם התושבים. רובם רכשו דירות חלופיות באזור עם כספי הפיצוי.

בניית המגדלים

בניית המגדלים החלה בשנת 1999. בניית המגדל האחרון הסתיימה בשנת 2006. במגדלים מתגוררים והתגוררו בעבר גם אישים בעלי שם, כגון אהוד ברק, ועד שנת 2006 גם העבריין עמיר מולנר. בשל כך, קיימת אבטחה מוגברת על הבניינים, מחשש לפגיעה באישי ציבור או אנשים ידועים אחרים המתגוררים בהם. עובדה זו יצרה לא פעם חיכוכים וטרוניות בקרב דיירים שרכשו דירות במקום, ומצאו עצמם בלב התרחשויות שהדירו את מנוחתם ופגעו באיכות חייהם. בשנת 2005 אף אירע פיצוץ במכוניתו של מנהל המגדלים.
גובהו של כל אחד משלושת המגדלים הוא 123 מטרים, והמעטפת שלהם עשויה זכוכית ורצועות בטון מחופה באבן גרניט אפורה, בסגנון פוסט-מודרני. במגדלים כ-360 יחידות דיור, ושטח הדירה מחולק כרצון הלקוח.
בתוכנית המגדלים הוגדרו גם שטחים ציבוריים פתוחים וגינות לתועלת הכלל, אך עיצובם אינו מזמין והציבור ממעט להשתמש בהם. קיימת גינה קהילתית בגינת הבניינים.
בשנת 2007, נמכרה במגדלי צמרת אחת מהדירות היקרות ביותר בישראל, במחיר של 10 מיליון דולר.
איידה טורטורו

ביוגרפיה

טורטורו נולדה בברוקלין, ניו יורק. בתם של דורותי, עקרת בית סיציליאנית ודומיניק טורטורו, אמן אמריקאי-איטלקי. טורטורו היא בת-דודתם של כוכב הקולנוע ג'ון טורטורו, השחקן ניקולס טורטורו והשחקנית נטלי טורטורו.
טורטורו היא בוגרת לימודי תיאטרון מ"אוניברסיטת ניו יורק". טורטורו פעלה להגברת המודעות הציבורית של דלקת מפרקים שיגרונית.

קריירה

החלה לקבל תפקידים משמעותיים רק בשנות ה-90, בקומדיות " ג'וניור" של איבן רייטמן ו"אנג'י" לצידה של ג'ינה דייוויס. ב-1998 שיחקה בסרטו של וודי אלן "סלבריטי", ובסרט "נקודת מגע" בכיכובו של דנזל וושינגטון. ב-1999 השתתפה בסרטו של מרטין סקורסזה "לגעת במוות" ובמותחן האימה "ים כחול עמוק".
בשנת 2000 התפרסמה לקהל הרחב בזכות תפקידה בסדרת הדרמה המצליחה "הסופרנוס" בה השתתפה במשך כ-7 שנים. טורטורו הופיעה בתפקיד ג'ניס סופרנו אחותו הלא יציבה של טוני סופרנו (ג'יימס גנדולפיני) והועמדה על משחקה פעמיים לפרס אמי.
במהלך הקריירה שלה שיתפה פעולה עם דודה הבמאי ג'ון טורטורו בסרטים, "אילומינטה" (1998), "רומנים וסיגריות" (2005) בתפקיד רוזבאד, והסרט "רק ג'יגולו" (2013) בתפקיד אשת הנהג. 
בשנים האחרונות השתתפה טורטורו בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד השופטת פליסיה קטנו.
מוזיאון בית אברהם קריניצי

היסטוריה

הבית נבנה בשנת 1925 כביתו הפרטי של אברהם קריניצי במרכז רמת גן והיה לאחד מבתי האבן הראשונים באזור. הבית כולל קומת מגורים וכן קומת מרתף חלקית. בשנת 1926 נבחר קריניצי לראשות הרשות המקומית רמת גן ופתח את ביתו לפגישות ואירועים חברתיים וציבוריים רבים. במהלך מלחמת העצמאות נפגע הבניין כשפגז נחת על הגג, חדר פנימה והחריב חלק מהחדרים. הבית שופץ במהירות ונערכו בו גם מספר שינויים.
בשנת 1966 כתב קריניצי בצוואתו כי בכוונתו להוריש את הבית לעירייה ל"מטרה ציבורית תרבותית" ושהבית "יקרא תמיד בית אברהם קריניצי".
קריניצי נהרג בתאונת דרכים בשנת 1969 ובשנת 1983 לאחר פטירתה של שרה קריניצי, עבר הבית לבעלות העירייה. לצורך מימוש הצוואה הוקמה בשנת 1986 עמותת בית הראשונים על שם אברהם קריניצי. בשנת 1988 נפתח הבית לאחר שעבר שינויים, בעיקר כאלה פנימיים, והפך למוזיאון לתולדות העיר. תצוגותיו הקבועות כללו מצגות אור-קוליות שהציגו את תולדות רמת גן והתפתחותה. בשנת 2017 הוחל בתהליך החזרת חלק ממצבו המקורי של הבית. במסגרת זו פורקה התצוגה המוזיאלית ונחשפו פרטי הבניין המקוריים לרבות רצפה מצוירת ופתחי חלונות. בבית מתקיימים הרצאות, סיורים, ואירועי תרבות כמו הקרנת סרטים וטקסים.

המוזיאון כיום

לאורך השנים נוספו למוזיאון אולם הרצאות, ארכיון, כיתות לימוד ואגפים נוספים. הארכיון מהווה את הארכיון ההיסטורי של העיר רמת גן והוא שוכן באגף שנוסף לבית בשנות ה-90.
איינרס בגאצקיס

קריירה כשחקן

בגאצקיס שיחק במשך 21 עונות בליגות באירופה, החל משנת 1985 בואף ריגה. בסך הכל שיחק ב-14 קבוצות שונות, איתן זכה באליפויות בנורווגיה, בלטביה, בליטא ובליגה הבלטית.
הוא שיחק בז'לגיריס קובנה, ובין השאר, השתתף באפריל 2004 במשחק נגד מכבי תל אביב שכונה "נס ז'לגיריס", שאותו כינה -"ההפסד הקשה ביותר בקריירה שלי".
בסוף עונת 2006 פרש ממשחק ועבר לקריירת אימון.

קריירה כמאמן

בשנת 2006, בעונתו האחרונה כשחקן, בגאצקיס כבר שימש כמאמן-שחקן בליגת העל הלטבית. בהמשך אימן תקופה קצרה את קבוצת ז'לגיריס קובנה ולאחר מכן אימן קבוצות נוספות בלטביה, ברוסיה, בגאורגיה ובאוקראינה.
החל משנת 2010 משמש בגאצקיס כמאמן נבחרת לטביה. הוא הוביל את נבחרתו לשלוש אליפויות אירופה - 2011, 2013 ו-2015. באליפות האחרונה סיימה לטביה במקום השמיני וזכתה בכרטיס לטורניר הקדם-אולימפי.
בין השנים 2014–2016 אימן בגאצקיס את קבוצת ניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית.
בקיץ 2016 מונה לעוזרו של המאמן דייוויד בלאט בקבוצת דרושפאקה הטורקית.
ב-24 בדצמבר 2016 מונה למאמן קבוצת מכבי תל אביב עד לסוף העונה עם אפשרות להארכה. ב-16 במאי 2017 פוטר ממכבי תל אביב לאחר רצף הפסדים וכשלונות.
ב-30 ביוני 2018 בגאצקיס מונה לתפקיד מאמן ברוזה במברג.
אולם סאראוואק

אולם סאראוואק הוא מערת ענק הנמצאת בגואה נסיב בגוס (Gua Nasib Bagus), שפירושו "מערת המזל הטוב", וממוקמת בפארק הלאומי גונונג מולו הנמצא על האי בורנאו שבמלזיה. האולם נחשב לאולם התת-קרקעי הגדול ביותר בעולם.

גילוי המערה

האולם התגלה על ידי שלושה אנגלים בשנת 1981. אנדי אויס, דייב צ'קלי וטוני ווייט חקרו את האזור הצפוף והלא-מיושב של הג'ונגל בסביבת הפארק הלאומי גונונג מולו, הנמצא בצפון בורנאו, במשלחת בראשותו של האנגלי בן ליון. בזמן שהם סקרו חלק מן המערות החדשות באזור הם נקלעו למשהו שנראה כמו מערה ענקית. גם לאור העששיות שלהם הם לא ראו את קצה האולם; הם נכנסו למה שנודע כמרחב הסגור הגדול בעולם.
האולם, שנקרא מאוחר יותר אולם סאראוואק, גדול פי שלושה מהאולם הגדול שבמערת קרלסבד בניו מקסיקו, שנחשבה עד אז לאולם הגדול ביותר. אולם סאראוואק הוא באורך 700 מטר, ברוחב 400 מטר וגובהו לפחות 70 מטר. האולם נחשב כיום באופן רשמי לגדול ביותר בעולם. החלל גדול דיו כדי להכיל את כל בזיליקת פטרוס הקדוש שבקריית הוותיקן או כמה מטוסי נוסעים מדגם בואינג 747.
המערה נמצאת באזור מלא במערות חדשות שרק נתגלו בתוך הפארק הלאומי גונונג מולו, וספציפית בזו הקרויה גואה נסיב בגוס. על מנת להגיע לאולם סאראוואק נדרשים לעקוב במעלה הנהר היוצא מפתח המערה. למעבר הארוך הזה יש תקרה בגובה של 60 מטר לפחות ונדרשת קצת שחייה וחצייה של הקצה.

מבנה וגאולוגיה

האולם קיים הודות לשני גורמים: הראשון הוא עליית הקרקע שקרתה לפני 2 עד 5 מיליון שנים. השני הוא הסחף של סלע הגיר הרך ועוד סוגי סלעים בשילוב עם גשמים רבים מיערות הגשם המקיפים. שני גורמים אלה יצרו את האולם שאנו רואים כיום.