גשר הרכבת הטורקי על נחל באר שבע

בניית הגשר

באר שבע, שהוקמה בשנת 1900 על הגדה הצפונית של נחל באר שבע, הפכה למרכז הלוגיסטי של מאמץ המלחמה הטורקי לשליטה על מרחבי סיני כהכנה להשתלטות על מרחב תעלת סואץ. אוכלוסייתה גדלה פי ארבעה במהלך שנות המלחמה. מבני ציבור מפוארים כגון בתי ממשל, בתי חולים ובתי ספר נבנו בה. רוב המתיישבים בה היו ערבים מחברון ומעזה, אך גם מאות עובדי הרכבת ומניחי המסילות, שהיו ברובם יהודים, התיישבו בה. הנחל, על אף היותו יבש ברוב ימות השנה, היה מקור החיים בעיירה. כל הבארות באזור זה שאבו מים ממי התהום שמקורם במפלס התת-קרקעי של הנחל. הנחל נחשב לאחד מהנחלים הגדולים והעזים בארץ, במיוחד בתקופות שיטפון. נתון זה היה ידוע למתכנני הגשר שבחרו את המקום שבו הנחל רחב ורדוד. את התוכניות ערך המהנדס הגרמני וינגל בירושלים ועל הביצוע הופקד מהנדס הרכבות הגרמני היינריך מייסנר פאשה שניהל את כל הפרויקטים של הרכבת החיג'אזית.
את הגשר בנו קבלנים יהודים, לאחר שזכו במכרז, השותפים: מיכאל ארליך ואליהו ינובסקי. באחת התקופות הקשות ביותר של היישוב היהודי בארץ ישראל, הם גייסו כ-150 פועלים וכן בעלי מלאכה כסתתים ובנאים יהודים (חלקם הגדול מעולי תימן). הפרויקט זכה לעידודה של ההסתדרות הציונית כערך של עבודה עברית ואמצעי שיכול להקל על היישוב היהודי מלחץ המלחמה. העבודות החלו בכ"ט בטבת ה'תרע"ו (ינואר 1916) בחפירת בורות ליסודות הגשר. תלאות הקבלנים היו רבות, תחילה נהרסו יסודות הגשר בשיטפון, אחר כך פרצה מגפת טיפוס בעיר ורבים מהפועלים חלו וטופלו בבתי חולים שקמו בעיר, חלק מהעובדים נטשו והעבודה הופסקה. בצר להם פנו השותפים לד"ר יעקב טהון מנהל המשרד הארצישראלי לעזרה בגיוס עובדים נוספים. לאחר הצלחת הגיוס התמשכו העבודות עד לאוגוסט באותה שנה (בסך הכל כשישה חודשים) ובמהלכם אף נהרגו פועלים יהודים מהפצצות בריטיות שנועדו לעצור את הבנייה. עלות הבנייה הייתה 11 אלף פרנקים צרפתיים. אך את התשלום הם קיבלו רק לאחר שנה של שחיקה אינפלציונית ושקעו בחובות.
הגשר היה אחד מסדרה של גשרים ומעברי מים מבאר שבע ועד קוסיימה בקדמת סיני. מסילת הרכבת שעברה על הגשר הגיעה עד לעוג'ה אל חפיר ומשם לקוסיימה. בתקופת פעילותו, היה אורכו של קו הרכבת מעפולה לסיני כ-300 קילומטר. 
כיום, מסילת הרכבת אינה קיימת עוד אך עדיין ניכרים שרידי הסוללה עליה הונחה המסילה בצד היציאות הדרומיות של באר שבע לכיוון צומת באר משאבים שגם לצדה עדיין נכרים שרידי הסוללה.

לאחר המלחמה

בדומה למסילת העמק הצרה, גם מסילה זו הייתה ברוחב של 105 סנטימטר בלבד. עובדה זו לא סייעה לשימור המסילה לאחר הכיבוש הבריטי. גשר הרכבת בביר עסלוג' פוצץ על ידי הבריטים ב-1917 וגורל גשרים נוספים היה דומה. הגשר היה בשימוש עד 1920, הוא שימש למעבר בין באר שבע לביר עסלוג', שם הקימו הבריטים מחנה ותחנת משטרה. חמש שנים אחר כך פורקה המסילה. תוכניות לפירוק אבני הגשר בשנת 1941 לא התממשו.
כיוון שנבנה כגשר לרכבות לא עלה רוחבו על 4 מטרים. לכן הוא אינו מתאים לנסיעת כלי רכב. למרות זאת, הוכשר הגשר לאחר קום המדינה, לאחר שנסלל עליו כביש אספלט. הגשר נסגר לתנועת כלי רכב בשנת 1962, אך המשיך לשמש בעת שיטפונות כחלופה לגשר אברהם המקשר בין משקי העזר שמדרום לנחל והעיר העתיקה, שהיה באותם ימים גשר אירי.
בשנת 1965 נפגע הגשר בשיטפון שגרם לקריסת אחת האומנות. נעשה ניסיון לתקנה באמצעות גשרון ברזל, אך תיקון זה שרד מספר חודשים, עד לסיום בנייתו של גשר חלופי ומאז הגשר אינו בשימוש.
בשנת 1995 סללה מחדש רכבת ישראל, צמוד למדי לתוואי הישן, הסתעפות קצרה המוליכה מבאר שבע לרמת חובב, לצורך העברת מטענים. בנוסף נבנה גם גשר חדש מבטון בצמוד לגשר הישן.

מבנה הגשר

הגשר בנוי מאבן מסותתת צהבהבה, אורכו המלא הוא 190 מטרים. חלקם על גבי אי סחף באורך 40 מטרים, לגשר 20 קשתות חצי מעגליות חמש במקטע הצפוני לאי ו-15 קשתות (אחת הרוסה) במקטע הדרומי.
טכנולוגיית בנייה זו ידועה למהנדסים מימי הרומאים, קל לשכפלה ולהשיג גשרים או אמות מים ארוכים מאוד, למעשה ללא מגבלה. במבנה זה גם נוח לעקוב אחר תוואי הקרקע ולקבל מסעה אופקית מושלמת שהיא חיונית בגשרי רכבת (על ידי הארכה או קיצור העמודים). כיוון שבנחלי המדבר לא שטות אוניות ניתן להסתפק במפתחים קטנים של ארבעה עד שישה מטרים. כמו כן, חומרי הבניה (אבן, חצץ וחול) קיימים בשפע במדבר וקל יחסית להובילם.

הגשר ושרידי המסילה לסיני

מצב הגשר שפר יחסית לעומת שאר הגשרים בתוואי המוליך לסיני; רוב הגשרים הגדולים על נחל לבן, על נחל הבשור ועל נחל רביבים פוצצו בליל ה-22-23.5.1917 על ידי כוח פשיטה בריטי שכלל חטיבת פרשים מדיוויזיית האנזא"ק ושני גדודי ההנדסה. שרידיהם חרבו, אבניהם המסותתות פורקו ונלקחו, אך עדיין מספר גשרים ומעברי מים מקושתים יפים שרדו וקיימים עד היום, ראוי לציון גשר הרכבת הטורקי על נחל בארותיים ששופץ ומשמש כיום למעבר כלי רכב.