google/wiki40b huggingface dataset:
M37

היסטוריה

הצביר מופיע ברשימותיו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה משנת 1654, אך לא ידוע מתי צפה בו. למרות שהצביר בהיר יותר מ-M36 ומ-M38 הסמוכים, הוא לא התגלה על ידי האסטרונום הצרפתי גיום לה ז'נטיל שצפה בשניים האחרים בשנת 1749. לעומת זאת ב-2 בספטמבר 1764 הוא נצפה על ידי שארל מסיה, שלא ידע על גילויו המוקדם יותר ותיאר אותו בקטלוג מסיה כצביר של כוכבים קטנים שמוקפים בערפילית.
לצביר דרגת בהירות 6.2 וניתן לאתרו באמצעות משקפת כ-4 מעלות ממזרח לכוכב χ בעגלון. כוכבי הצביר הבהירים ביותר הם מדרגת בהירות 9.0, כך שקשה להבחין בהם באמצעות משקפת ורק באמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין שמדובר בצביר. במרחק של כ-3.7 מעלות ממערב-צפון-מערב ל-M37 נמצא הצביר M36.

מאפייני הצביר

גודלו הזוויתי הנצפה של M37 הוא כ-24 דקות קשת, כשלושה רבעים מקוטרו של הירח המלא ומרחקו ממערכת השמש לא ידוע בוודאות ונע בין 4,100 ל-4,700 שנות אור, כך שקוטרו של M37 הוא בין 20 ל-25 שנות אור. הצביר מכיל כ-150 כוכבים שבהירותם היא מדרגה מתחת ל-12.5 ובסך הכל כ-500 כוכבים. יש בצביר למעלה מ-10 ענקים וגילו של הצביר מוערך בלפחות 300 מיליוני שנים - המבוגר ביותר מבין שלושת הצבירים M37, M36 ו-M38.
רעב המוני

רעב המוני הוא מחסור במזון שפוקד אוכלוסייה נרחבת, תוך כדי הבאת רבים לידי רעב, תת-תזונה ומגיפות לרוב עד כדי העמדתם בסכנת מוות.
רעב הנובע מפגעי טבע ניתן למניעה באמצעות התפתחות טכנולוגית וחברתית. עם זאת, וחרף ההתקדמות הטכנולוגית העצומה בעולם המודרני, מקומות מסוימים בעולם חשופים עדיין לרעב המוני, כתוצאה מפגעי טבע, ובפרט בצורת או ארבה וכן כתוצאה ממלחמה. האומדן האחרון בנוגע למספר האנשים בעולם הסובלים מתת-תזונה עמד על 923 מיליון בני-אדם, רובם באפריקה ודרום-מזרח אסיה. בימי הביניים היה הרעב נפוץ באירופה. המדינה הראשונה באירופה שהצליחה להגיע להתפתחות טכנולוגית המונעת רעב המוני היא הולנד, שלאחרונה פקד אותה רעב בימי שלום בתחילת המאה ה-17.
רעב המוני נזכר בספרות חז"ל כעונש על חטאים שונים, כמו אי נתינת צדקה.

רעב בתנ"ך

רעב היה נפוץ בעת העתיקה, במקרא מתואר סיפור ירידת אברהם למצרים בשל הרעב:
וַיְהִי רָעָב, בָּאָרֶץ; וַיֵּרֶד אַבְרָם מִצְרַיְמָה לָגוּר שָׁם, כִּי-כָבֵד הָרָעָב בָּאָרֶץ.
— ספר בראשית, פרק י"ב, פסוק י'
סיפור מוכר נוסף הוא אודות הרעב שדחף את יעקב ובניו לרדת מצרימה "לשבור שבר" - לקנות מזון מאסמי התבואה:
א וַיַּרְא יַעֲקֹב, כִּי יֶשׁ-שֶׁבֶר בְּמִצְרָיִם; וַיֹּאמֶר יַעֲקֹב לְבָנָיו, לָמָּה תִּתְרָאוּ. ב וַיֹּאמֶר--הִנֵּה שָׁמַעְתִּי, כִּי יֶשׁ-שֶׁבֶר בְּמִצְרָיִם; רְדוּ-שָׁמָּה וְשִׁבְרוּ-לָנוּ מִשָּׁם, וְנִחְיֶה וְלֹא נָמוּת.
— ספר בראשית, פרק מ"ב, פסוקים א'-ב'
טונוס

טונוס שרירי הוא הכיווץ החלקי (התמידי) של שרירי הגוף. טונוס נורמלי מסייע ליציבה.
החלק במוח המשפיע בין השאר על טונוס השרירים נקרא הצרבלום. גירוי עצבי תת-הכרתי מסייע לשמור על טונוס השריר. מתיחה פתאומית של השריר תעורר רפלקס שיגביר את הטונוס ויתנגד לתנועה הפתאומית. בזמן הפעלת שריר אנטגוניסט או פרק זמן קצר לאחר הפעלת השריר האגוניסט (עקב "זמן החלמה" של השריר מהכיווץ), הטונוס יחלש.
מצבים אבנורמליים של טונוס שרירי נקראים "היפוטוניה" (hypotonia) - טונוס חלש, ו"היפרטוניה" (hypertonia) - טונוס מוגבר. היפוטוניה והיפרטוניה נקראים לפעמים "פלסידיות" ו"ספאזם" (עווית), בהתאמה. היפוטוניה והיפרטוניה בדרגות שונות אופייניים לפגיעות נוירולוגיות. יכול להיות מצב של טונוס שרירים משתנה כל הזמן, כלומר, עולה ויורד חליפות, עם או בלי סימני מתיחות, והחולה אינו שולט בתנועות שלו. סוג זה נקרא אטטואיד.
פרכוסים עלולים לפגוע בטונוס השרירי ובכך להביא לידי חוסר בשיווי המשקל.
וו וו

מקור השם

השם הוא אונומטופיה. לאחר שהמזמינים מוזגים לעצמם את הקוקטייל לכוסות שוט, הם צועקים "וו וו" ושותים.
טום קריסטנסן

קריירה מוקדמת

טום קריסטנסן נולד בעיירה הוברו בדנמרק ב-7 ביולי 1967. קריירת המרוצים שלו החלה בשנת 1984 כאשר החל להתמודד במרוצי קארטינג בהם זכה במספר תארים. בתחילת שנות ה-90 החל להתחרות ביפן בסבב הפורמולה 3 ובמרוצי מכוניות תיור במקביל. בשנת 1991 זכה באליפות גרמניה בפורמולה 3, בשנים 1992 ו-1994 סיים במקום השני באליפות יפן למכוניות תיור (JTCC) ובשנת 1993 זכה באליפות יפן בפורמולה 3. בשנים 1996–1997 התחרה בסבב הפורמולה 3000 וסיים במקום השישי שנתיים ברציפות. בשנת 1998 שימש כנהג המבחן והבדיקות של קבוצת טיירל הבריטית בעונתה האחרונה במרוצי הפורמולה 1, ובשנת 2000 שימש במכונית הפורמולה 1 של קבוצת ויליאמס כנהג המבחן של יצרנית הצמיגים מישלן אשר סיפקה צמיגים לקבוצות המשתתפות בסבב הפורמולה 1. בשנת 1999 זכה קריסטנסן לראשונה במרוץ הסיבולת 12 השעות של סברינג כאשר נהג תחת קבוצת ב.מ.וו במכונית ה-V12 LMR וזכה שוב בשנת 2000 כאשר נהג עבור אאודי במכונית ה-R8 (מרוצים) החדשה של החברה.
באפריל 2007 קריסטנסן היה מעורב בתאונה במהלך מרוץ במסלול הוקנהיימרינג אשר גרמה לפציעתו ולהפסקה ארוכה של קריסטנסן מאימונים, כאשר השתתפותו במרוץ לה מאן באותה שנה הוטל בספק, עם זאת קריסטנסן הספיק להחלים בזמן והורשה להשתתף לאחר שנבדק ואושר על ידי רופאי המרוץ. בנוסף דווח כי סוג חדש של צווארון בסרבל המרוצים שלו מנע ממנו את שבירת המפרקת בתאונה.

24 השעות של לה מאן

בשנת 1997 התמודד לראשונה במרוץ לה מאן כאשר נהג עבור קבוצת פורשה-יואסט ובסיומו ניצחו קריסטנסן וצוותו לאחר שהקיפו את המסלול 361 פעמים במכונית הפורשה WSC-95. בשנים 2002–2000 ניצח במרוץ תחת קבוצת אאודי יחד עם צוות הנהגים השותפים עמנואל פירו ופרנק בילא במכונית האאודי R8. קריסטנסן וצוותו הפכו לנהגים הראשונים אשר ניצחו במרוץ 3 שנים ברציפות מאז עשה זאת הנהג ג'קי איקס בשנת 1977. בשנת 2003 זכה במרוץ תחת בנטלי, ובשנת 2004 ניצח שוב את המרוץ תחת אאודי והשווה את שיא 6 הניצחונות של ג'קי איקס. בשנת 2005 ניצח קריסטנסן את המרוץ וקבע שיא 7 ניצחונות חדש. במהלך מרוץ 2007 הובילה בבטחה מכוניתם של הצוות קריסטנסן\מקניש\קאפלו בדרך לניצחון אולם הצוות נאלץ לפרוש לקראת סוף המרוץ לאחר תאונה בה היה מעורב רינלדו קאפלו. ניצחונות נוספים רשם בשנים 2008 וב-2013. הישג נוסף רשם כאשר זכה באליפות העולם במרוצי סיבולת לשנת 2013 יחד עם צוות הנהגים השותפים אלן מקניש ולואיק דובאל.
בנובמבר 2014 הודיע על פרישה.
ג'וני סוויט

ביוגרפיה

סוויט נולד בנוטינגהאם ולמד בבית הספר העצמאי נוטינגהאם היי סקול. הוא למד אנגלית בפמברוק קולג' באוניברסיטת קיימברידג', שם הכיר את שותפו לכתיבה ג'ו תומאס. השניים היו חברים במועדון הדרמה של האוניברסיטה "פוטלייטס". פעמיים היה סוויט סגן נשיא לסיימון בירד, שהיה נשיא המועדון, ותומאס היה המזכיר. אחרי סיום הלימודים השלושה היו שותפים לדירה. הוא סיים את הלימודים בהצטיינות וציפו ממנו שילך בעקבות אביו למקצוע המשפטים, אבל הוא נכנס להתמחות בחברת ההפקה Endemol UK.

קריירה

ב-2009 זכה סוויט בפרס הקומדיה של אדינבורו לקומיקאי החדש הטוב ביותר על הופעתו ב-"Mostly About Arthur". עוד באותה שנה כיכב במחזה "Party" מאת טום באסדן לצדם של טים קיי, אנה קרילי, קייטי ויקס וניק מוחמד. המחזה זכה בפרס "Fringe First", והוצג בפסטיבל ארטס בסידני, ואחר כך בתיאטראות וסט אנד בלונדון.
סוויט ידוע בגילום דמויות מהמעמד הגבוה (posh), אחרי שגילם את דמותו של ראש הממשלה דייוויד קמרון בתוכנית הסאטירית "When Boris Met Dave", המתארת את פגישתם של ראש עיריית לונדון, קמרון, ובוריס ג'ונסון. הוא הופיע יחד עם אליסטר מקגוואן, אדריאן אדמונדסון, יו דניס בתוכנית "Pete and Dud: The Lost Sketches", עיבוד מחודש של תוכניתם של פיטר קוק ודאדלי מור ששודרה בערוץ BBC Two.
ב-2012 שיחק סוויט בתפקיד משנה בסדרה הקומית "הוא והיא" בדמות אחיו למחצה של פול.
סוויט כותב מערכונים יחד עם כוכבי הסדרה "קרועים", סיימון בירד וג'ו תומאס, שמהווים את הלהקה "The House of Windsor". אחרי ההצלחה באדינבורו של תוכניתם "The Meeting", הם פיתחו פרויקטים לטלוויזיה ולקולנוע. הסיטקום שלהם "Chickens" עוסק בסרבני גיוס בתקופת מלחמת העולם הראשונה, ושודרה בערוץ Sky One. תומאס וסוויט מופיעים יחד כצמד, וזוכים לבקורות נלהבות. השניים היו מועמדים לפרס גילדת הכותבים.
הוא הקליט שתי עונות של הסיטקום הרדיופוני "Hard to Tell", פרשת אהבה בה לא שומעים את בני הזוג מדברים זה עם זו. בסיטקום מככבת שארלוט ריצ'י בתפקיד מושא אהבתו.
ב-2014 כיכב סוויט בתפקיד טום אוליבר בדרמה הקומית המשטרתית "בבילון" של ערוץ 4. ב-2015 יצר, כתב וכיכב בסיטקום "Together" של ה-BBC. הוא כתב פרק בסדרה "Gap Year" של טום באסדן בערוץ E4.
ב-2017 החל סוויט לככב בדרמה הקומית "Loaded".

חיים אישיים

סוויט הוא אוהד של מועדון הכדורגל נוטינגהאם פורסט.
אוויוניקה

אוויוניקה (מאנגלית: Avionics - Aviation Electronics - אלקטרוניקה אווירית) - שם כולל למערכות האלקטרוניקה והמחשבים בכלי טיס. דוגמאות למערכות אוויוניקה הן מערכות התקשורת, הניווט ההיגוי והטייס האוטומטי.
במטוסי הקרב, נחלקת האוויוניקה של המטוס לבקרת ירי (בקר"י), ניווט וקשר (נש"ר) ולוחמה אלקטרונית (ל"א).
המהפכה האלקטרונית של המחצית השנייה של המאה העשרים לא פסחה על ענף התעופה, ובאופן הדרגתי נוספו לכלי הטיס מערכות אלקטרוניות רבות, אם כתחליף למערכות המכניות או החשמליות הקיימות או למטרות חדשות לחלוטין. כפי שקרה בתחומים רבים אחרים, הטכנולוגיה ששימשה למטרות צבאיות, הקדימה בתחילה את זו האזרחית, והמערכות האלקטרוניות הראשונות נכנסו לשימוש במטוסי קרב.
כיום קיימות במרבית המטוסים המודרניים מערכות אלקטרוניות ספרתיות משולבות המשמשות למטרות שונות ומגוונות. בדרך כלל קיימת תקשורת נתונים בין המערכות השונות, בתקנים שונים לפי סוג המטוס.
המערכת האוויונית המתקדמת יצרה חברת GeneralDynamic למטוסי ה-F16 המתקדמים. במטוס זה נעשה שימוש לראשונה בצגים מתקדמים רב שימושיים אשר אפשרו העברת מרבית התפעול שנעשה עד אז על ידי קופסאות בקרה ייעודיות לתפעול בעזרת הצגים הנ"ל. שיפור נוסף היה הטמעת מחשבים נוספים לאוויוניקת המטוס: מחשב החימוש SMS, מחשב תצוגה עילית HUD, מחשב ניהול טיסה UFC או FMS, מחשבי התצוגות MFDS, והמחשב הקרקעי DTCLR אשר שימש להעברת נתוני מהקרקע למטוס.
כיום מקובל להתקין בין מכלולי המטוס, תקשורת נתונים ספרתית רחבת פס. במטוסים אזרחיים, נפוץ ערוץ תקשורת לפי התקן ARINC 629, שפותח על ידי בואינג. בתקן זה, תעבורת המידע היא דו-כוונית ועוברת דרך זוג גידים מפותל (Twisted Pair). במטוסי קרב, נפוץ פרוטוקול 1553 MUXBUS, תקשורת סיפרתית בקוד מנצ'סטר.

אוויוניקה בישראל

ישראל הייתה בין המדינות הבודדות בעולם מלבד ארצות הברית אשר רכשו את היכולת לתחזק אוויוניקה מערבית בחיל האוויר. היא גם פיתחה ושילבה עשרות מערכות במטוסים הכוללות מערכות ל"א, קסדה בעלת כוונת דיגיטלית חימושי אוויר קרקע מתקדמים מתוצרת רפאל וחימושים אמריקאים שונים, ועוד מגוון יכולות ומערכות שונות אשר שימשו את מטוסי הקרב שלה במשך השירות שלהם.
כמו כן ישראל פיתחה ושילבה מערכת תקשורת דיגיטלית אשר שיפרה לאין ערוך את היכולת הקרבית של המטוס, התמצאות הטיס במרחב, שיתוף משאבים ומידע רב ערך בין המטוסים ובין המטוסים לבין השולט בקרקע.
ישראל נחשבת היום למעצמת אוויוניקה בינלאומית, והיא מייצרת מערכות אוויוניות עבור חיל האוויר הישראלי ועבור חילות זרים רבים, בהם חיל האוויר האמריקאי וחיל האוויר הסיני.
מאוריצ'יו ברוצ'ינר

מאוּרִיצ'יוּ בְּרוֹצִ'ינֶר (ברומנית: Mauriciu Brociner;‏ 1854 – 18 ביולי 1946, בוקרשט) היה גיבור מלחמה יהודי רומני, היהודי הראשון שקיבל דרגת קצונה בצבא רומניה והיהודי הראשון שקיבל אזרחות רומנית.
מאוריצ'יו ברוצ'ינר הוא אחיהם של מרקו, יוסף ואנדריי ברוצ'ינר.
ארבעת האחים היו בניו של אידל בר ברוצ'ינר, יהודי מחסידי תנועת ההשכלה היהודית, שהיה נכדו של הרב החסידי אברהם דוד ואהרמן (1771–1840), הידוע גם כ"רב מבוצ'אץ'" בגליציה.
ברוצ'ינר לחם במלחמת רוסיה-טורקיה, 1878-1877 הנחשבת מלחמת העצמאות של רומניה, כחייל מתנדב בצבא הרומני. היהודים ברומניה לא היו זכאים לזכויות אזרח, לכן גם לא היו חייבים בגיוס לצבא. ברוצ'ינר התנדב לצבא רומניה, כמו עוד כאלף יהודים רומנים נוספים. במהלך המלחמה קודם ברוצ'ינר לדרגת סגן משנה וכמעט מיד לאחר מכן, ביום 30 באוגוסט 1877, בקרב מכריע לכיבוש מצודת גריביצה בפלבנה, הסתער בראש החיילים הרומנים (לאחר שקפטן ולטר מרצ'יניאנו, הגיבור הרומני האגדי, נהרג בהסתערות) כבש את המצודה וקבע בה את הדגל. ברוצ'ינר נפצע בקרב וכאשר ראש ממשלת רומניה דאז, ברטיאנו (Brătianu), ביקר אותו בבית החולים, ציין שהוא "הביא כבוד לבני עמו".
ברוצ'ינר עוטר ב"מסדר כוכב רומניה", הועלה לדרגת אביר ומונה כקצין קבע בגדוד חיל הרגלים מס' 8. הוענק לו גם אות "מסדר המעלות הצבאי" דרגה ראשונה והעיטור הרוסי "סטניסלב עם חרבות". בהמשך שירותו הצבאי התקדם עד לדרגת קולונל ולאחר מכן היה קונסול רומניה בפרנקפורט והשליש של המלכה הרומניה אליסאבטה. במהלך חייו קיבל ברוצ'ינר גם את העיטורים האוסטרו-הונגריים "מסדר פרנץ יוזף" ו"מסדר כתר הברזל".
בצו 255 משנת 1879 ניתנה לראשונה אזרחות רומנית ל-883 יהודים שלחמו במלחמה הנחשבת למלחמת העצמאות של רומניה. את הרשימה הוביל ברוצ'ינר. הוא קבור בבית העלמין פילנטרופיה בבוקרשט.
משפט פרמה (לנקודות קיצון)

בחשבון אינפיניטסימלי, משפט פרמה קובע כי אם פונקציה גזירה בנקודה מסוימת, ואותה הנקודה היא נקודת קיצון של הפונקציה (מקסימום מקומי או מינימום מקומי), אז הנגזרת באותה הנקודה שווה לאפס. כלומר, שיפוע המשיק לפונקציה בנקודה זו הוא אפס. יש לשים לב כי ההפך לא תמיד נכון - נגזרת יכולה להיות שווה לאפס גם בנקודה שאינה מקסימום או מינימום, אלא נקודת פיתול או אחרת. בנוסף, נקודת קיצון יכולה להתקיים גם במקרה בו הנגזרת לא מוגדרת. כלומר, בנקודה בה הפונקציה אינה גזירה.

זה אינו המשפט המפורסם המוכר כמשפט האחרון של פרמה.

הוכחה

נוכיח במקרה שבו \ x_0 היא נקודת מקסימום מקומי. ההוכחה לנקודות מינימום דומה.
מאחר ש-\ x_0 נקודת מקסימום מקומי, הרי שקיימת סביבה \ U=(x_0-\delta,x_0+\delta) המוכלת כולה בקטע \ (a,b), כך שלכל x\isin U מתקיים f(x)\le f(x_0). מכאן כי עבור כל \ \Delta x שעבורו x_0+\Delta x\isin U מתקיים f(x_0+\Delta x)\le f(x_0).
כעת נסתכל בנגזרות מימין ומשמאל של הפונקציה בנקודה \ x_0:
f'_+(x_0)=\lim_{\Delta x \to 0^+}\frac{f(x_0+\Delta x)-f(x_0)}{\Delta x}\le 0
זאת כי המונה תמיד שלילי או אפס, כפי שראינו, והמכנה תמיד חיובי, כי השאיפה לאפס היא מצד ימין.
לעומת זאת:
f'_-(x_0)=\lim_{\Delta x \to 0^-}\frac{f(x_0+\Delta x)-f(x_0)}{\Delta x}\ge 0
כי הפעם המכנה שלילי תמיד.
מאחר שהפונקציה גזירה בנקודה \ x_0 הרי שמתקיים f'_-\left(x_0\right)=f'_+(x_0) ולכן בהכרח f'\left(x_0\right)=0.
תיארוך איזוכרון

תיארוך איזוכרוני היא שיטת תיארוך רדיומטרי המשמשת לתיארוך של סלעים. השיטה מיושמת לעיתים על סלעים מחוץ לכדור הארץ, כמו מטאוריטים.
היתרון בשיטה זו הוא שאין צורך להניח את כמותו המקורית של איזוטופ הבת. למעשה, באמצעות השיטה ניתן להעריך את כמותו המקורית של יסוד הבת. השיטה דורשת שלתוצר ההתפרקות יהיה איזוטופ יציב נוסף לזה שאליו דועך איזוטופ האב.

תיאור השיטה

לוקחים מתוך הסלע כמה דגימות ממינרלים שונים. בכל דגימה מודדים את כמות איזוטופ האב (יסומן P), איזוטופ הבת (יסומן D), ואיזוטופ אחר מאותו יסוד של איזוטופ הבת (יסומן Di). את התוצאות מסדרים בגרף שבו ציר ה-x הוא היחס  וציר ה-y הוא היחס . אמור להתקבל קו ישר. משיפוע הגרף ניתן לחשב את גיל הסלע.
רכס פורתוס

גילוי הרכס

הראשונים שהגיעו אל הרכס היו אנשי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בינואר 1957 בהנהגת ו. ג. בושר (WG Bewsher).

מקור השם

המשלחת קראה לרכס, בדומה לשני הרכסים הסומכים לו (רכס אתוס שמצפון לו ורכס אראמיס שמדרום לו), על שמות הדמויות מהספר "שלושת המוסקטרים" של אלכסנדר דיומה - ספר שחברי המשלחת הביאו עימם, והיה הפופולרי מבין הספרים שחברי המשלחת קראו.
ג'פרסון איירפליין

היסטוריה

להקת רוק זו הוקמה בחוף המערבי של ארצות הברית במהלך קיץ 1965 בתקופה שבה קמו במפרץ סן פרנסיסקו להקות פולק רבות. הזמר מרטי באלין גייס את פול קנטנר (מוזיקאי פולק אף הוא), את גיטריסט הבלוז ג'ורמה קאוקונן, את זמרת הג'אז והפולק סיין טולי אנדרסון, את המתופף ג'רי פלוקווין ואת נגן הבס בוב הרווי. הלהקה ספגה השראה מלהקות כמו הביטלס, הבירדס, והלאווינג ספונפול. הלהקה צברה קהל מעריצים מקומי במועדון המטריקס.
הלהקה הופיעה לראשונה בפומבי ב-13 באוגוסט, שנת 1965 במועדון המטריקס שבסן פרנסיסקו. התנגדותו של פלוקווין לשימוש שעשו עמיתיו בסמים הייתה המניע לעזיבתו את הלהקה שבועות בודדים בלבד לאחר הקמתה. את מקומו, כמתופף הלהקה, תפס סקיפ ספנס. בהדרגה הלהקה החלה לפתח צליל חשמלי יותר אשר הוביל להחלפתו של הרווי בחבר ילדות של קאוקונן בשם ג'ק קסדי, באוקטובר 1965. מאוחר יותר באותה שנה, חתמה הלהקה על חוזה עם RCA ויקטור והקליטה אלבום בשם "ג'פרסון איירפליין ממריאים" אשר הופץ כשנה מאוחר יותר. האלבום הושפע רבות ממוזיקת הפולק וכלל גם את הבלדות "It's No Secret" (עברית:"זה לא סוד") וכן "Come Up The Years". בהמשך, ביוני 1967, הופיעה הלהקה בפסטיבל הרוק המפורסם במונטריי, פסטיבל שהיה אחד מסמליו של דור ילדי הפרחים והיה אחד משיאיו של מה שכונה 'קיץ של אהבה'.
משוואות הקצב של איינשטיין

משוואות הקצב של איינשטיין הן משוואות המקשרות בין שלושת התהליכים של אינטראקציה של חומר עם קרינה אלקטרומגנטית (כגון אור), שהם פליטה ספונטנית, פליטה מאולצת ובליעת אור. אלו משוואות דיפרנציאליות רגילות מסדר ראשון עבור קצב התהליכים השונים כתלות בזמן, התלויות גם בטמפרטורה, בתדר הקרינה ובמקדמי איינשטיין, שהם קבועים במשוואות התלויים בחומר ובמעברי האנרגיה הנידונים.

שימושים

משוואות איינשטיין משמשות, למשל, לתיאור מתמטי של מגבר אופטי. בעזרת יחסי איינשטיין ניתן לפתח את חוק בר-למברט וכן משוואות נוספות הנוגעות למעבר אור בחומר, למשל משוואות המתארות רוויה של לייזר. 
עבור חומר שזמן החיים שלו ברמה העליונה הוא , נפלטים  פוטונים ביחידת זמן, ולכן מקדם איינשטיין לפליטה ספונטנית הוא . במקרים מסוימים קל יותר למדוד את מקדמי איינשטיין האחרים, למשל – את מקדם הפליטה המאולצת של חומר שהוא בסיס ללייזר, וכך, בעזרת יחסי איינשטיין, למצוא את זמן החיים של החומר ברמה העליונה. עם זמן החיים ניתן לחשב, למשל, את רוחבה של ההרחבה הטבעית של החומר.

מקורות

Mark Csele, Fundamentals of Light Sources and Lasers, Wiley-Interscience, 2004
המדינה החופשית שוורצבורג-רודולשטאדט

היסטוריה

ב-25 בנובמבר 1918 התפטר מתפקידו גינטר ויקטור, נסיך שוורצבורג, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר. עד מהרה נבחרה ממשלה, ובדצמבר אותה שנה הגיעה הממשלה להסכם עם גינטר ויקטור על מסירת רוב נחלותיו לרשות המדינה, בעד לזכויות שימוש וציד ביערותיו ופנסיה שנתית שהובטחה לו.
בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, ושלל הצטרפות לפרוסיה.
נחל שורק

חלקי הנחל

חלקו של הנחל המתפתל בהרי ירושלים נקרא בערבית ואדי א-צראר (מבוטא סראר), ואילו החלק בשפלה מאזור בית שמש נקרא ואדי רובין, על שם הקדוש הקבור נבי רובין הסמוך לנחל, על הגדה הדרומית מזרחית ליישוב פלמחים.

משטר הזרימה

המים הזורמים בנחל כיום הם מי נגר מהרי ירושלים שהתנקזו לאפיק, מי קולחין (שפכים מטוהרים) שלא נוצלו להשקיה חקלאית ובאים ממכון טיהור השפכים נחל שורק, מי ביוב של יישובים פלסטינים באזור רמאללה, ובחורף גם מי שטפונות.

תוואי

חלקו המרכזי בהרי ירושלים מתאפיין בפיתולים ניכרים ובקניון עמוק, בניגוד לנחלים אחרים באזור הרי ירושלים. טופוגרפיה זו משכה את עינם של גאולוגים רבים, שניסו להסביר את פיתולי הנחל בנחל קדום שניקז את אזור עבר הירדן המזרחי. אחת הסברות הנסמכת על תזוזה צפונה של הלוח הערבי שמזרח לירדן בשיעור של כ-100 ק"מ לעומת הצד המערבי של הירדן משערת שנחל שורק הוא המשכו העתיק של נחל יבוק שבעבר ניקז את מרכז עבר הירדן המזרחי. ההשערה היא כי הנחל נותק מהמשכו מערבה עם פתיחת הבקע הסורי-אפריקני, תזוזת הלוח הערבי צפונה ותהליכי הארוזיה במשך הזמן.
את הפיתולים הניכרים והשיפוע המתון בעקבותיו מנצלת מסילת הרכבת בין תל אביב לירושלים שנסללה בתוואי הנחל עוד במאה ה־19.
ביל סדון

קריירה

סדון החל את הקריירה בקבוצת הנערים הלונדונית וילה אתלטיק, וב-1922 הצטרף לג'ילינגהאם על תקן של שחקן חובב. ב-1923 ניסה להתקבל ללא הצלחה לאסטון וילה, נבחן בארסנל בנובמבר 1924, וחתם שם על חוזה כשחקן מקצוען בדצמבר שלאחר מכן. הוא שיחק בעמדת הקשר האחורי, ולרוב השתתף במשחקי קבוצת המילואים של המועדון. הוא צבר לזכותו למעלה מ-200 הופעות בליגת המילואים, ואף מונה לקפטן כשהקבוצה זכתה בחמש אליפויות של ליגת המילואים בשנות ה-20.
באותה תקופה שיחק סדון מדי פעם גם עבור הקבוצה הבכירה של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו לאחר שהחליף את אלף בייקר בהפסד 1 - 2 לסנדרלנד ב-10 באפריל 1926. הייתה זו הופעתו היחידה בעונת 1925/1926, ובעונה שלאחר מכן הוא שותף ב-17 משחקים. אולם, הוא לא נכלל בהרכב לקראת גמר גביע ה-FA של 1927, ומאחר ושחקני ההגנה הדומיננטיים של ארסנל באותה תקופה היו אלף בייקר, ג'ק באטלר ובוב ג'ון, סדון השתתף בארבעה משחקים בעונת 1927/1928, ובאפס משחקים בעונת 1928/1929.
אולם, בעונת 1929/1930 הוא חזר להרכב של ארסנל, וחלק את עמדת הקשר הימני עם אלף בייקר עד שהבלם הרי רוברטס נפצע במשחק מול וסטהאם יונייטד. סדון החליף את רוברטס הפצוע בהגנה, השתתף ב-12 המשחקים האחרונים של הליגה, ופתח בגמר גביע ה-FA של 1930, שהסתיים בניצחון 2 - 0 על האדרספילד טאון ובתואר המשמעותי הראשון בהיסטוריה של ארסנל.
בעונת 1930/1931 השתתף סדון ב-18 משחקי ליגה, וזכה עם ארסנל באליפות הראשונה בתולדות המועדון. הוא חזר לשחק בעמדת הקשר הימני, אך איבד את מקומו בהרכב לאחר הגעתו של צ'ארלי ג'ונס, ובעונת 1931/1932 השתתף בחמישה משחקים, האחרון מתוכם מול שפילד יונייטד. הוא עזב את המועדון במרץ 1932, ועבר לגרימסבי טאון תמורת 2,500 לירות שטרלינג. הוא רשם לזכותו 76 הופעות במדי ארסנל, ולא הבקיע בהן ולו שער אחד.
הוא שיחק בגרימסבי במשך עונה אחת לפני שהצטרף ללוטון טאון ביולי 1933, ופרש בפברואר 1934. לאחר פרישתו צורף סדון לצוות האימון של לוטון, והחזיק במשרה זו במשך כחצי שנה. בין אוגוסט לדצמבר 1934 הוא עבד כמאמן כושר בנוטס קאונטי, ובעונת 1935/1936 שימש כמאמן בגרימסבי טאון. במלחמת העולם השנייה הוא הוצב במערב אפריקה על ידי הצבא הבריטי, ולאחר המלחמה הצטרף לרומפורד כאיש תחזוקה. ב-1967 ערכו ארסנל ורומפורד משחק ראווה לרגל פרישתו לגמלאות.
יחסי דנמרק–פורטוגל

היסטוריה

בשנים 1701 עד 1714, נלחמו דנמרק ופורטוגל אחת נגד השנייה במלחמת הירושה הספרדית. במלחמות הנפוליאוניות, דנמרק הצטרפה לצרפת במלחמתה כנגד בריטניה, אוסטריה, ספרד ופורטוגל ושתי המדינות נלחמו שוב אחת כנגד השנייה.
ב-14 בדצמבר 1896, נחתם חוזה בין דנמרק ופורטוגל שעסק בכינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות.
השוטה (סרט)

עלילה

השרברב הרוסי, דימה ניקיטין, הוא גם ראש צוות התיקונים העירוני ולומד הנדסת בניין בעיירה רוסית ללא שם שטרם מלאו לה 40 שנה. חלק מאבני הדיור בעיר כבר במצב קשה של התפרקות. צינור האמבטיה פרץ באחד מבנייני הדיור השיתופי הרעוע חושף בעיה גדולה בהרבה, שכן הקיר החיצוני שמאחורי הצינור נסדק והחל להתפרק. כשניקיטין יוצא החוצה לבדוק את העניין, הוא מבין שהבניין התפוצץ מהיסוד עד לקומה התשיעית והאחרונה.
אף על פי שזה לא חלק רשמית מהמחוז שלו, תחושת האחריות האישית של ניקיטין מביאה אותו ללכת באמצע הלילה כדי למצוא ולהודיע לרשויות על אמונתו כי הבניין יקרוס תוך פחות מ-24 שעות. ניקיטין דוהר למסיבת יום ההולדת ה-50 של נינה גלגנובה, ראשת העיר הכוחנית של העיר, כדי לשכנע אותה לפנות את הבניין. הוא עוקף את הבוס הישיר שלו פדוטוב, המפקח המושחת של הדיור הציבורי, שרכש רק צבע בפעם האחרונה שקיבל כספים לביצוע שיפוץ גדול בפרויקטים שלו; הוא גנב את הכסף לשימוש עבור הרחבת מגוריה האישיים של בתו. גלגנובה מקיימת פגישה מורחבת, בדלתיים סגורות, עם ניקיטין, פדוטוב וראשי מחלקות אחרות, כולל מפקדת הכבאות מטוגין. ההתכנסות האינטנסיבית מתרחשת בחדר שליד מסעדת המלון בה מסיבת יום ההולדת של נינה בעיצומה, כשמוזיקה רועשת מסתננת לחדר הישיבות.
גלגנובה שולחת את פדוטוב ומטוגין להעריך את הנזק עם ניקיטין. הרשמים מקבלים במהרה כי הבניין אכן ייפול וחוזרים לדווח על כך לראש העיר. כולם מבינים שפינוי בסדר גודל זה יגרום לבדיקה כספית ויחשוף שנים של מעילות. הם מתחילים לפנות את התושבים, אך ראש העיר עוצרת אותם ומחפשת דיור זמני לתושבים בפרבר סמוך. מנהל גושי הבתים מסרב לקבל את האנשים. בוגאצ'וב, גורם אחר מושחת, מאיים על תפקידה ומזכיר לה שהוא עזר לגלגנובה להיבחר לתפקיד ולשפר את מעמדה בחיים.
גלגנובה ובוגאצ'וב מחליטים להטיל את האחריון על קריסת הבניין הצפויה על פדוטוב ומטוגין. יחד עם ניקיטין, פדוטוב ומטוגין מונחים על ידי סייפין, מפקד המשטרה, להיערך לפינוי. השלישייה מוכנסת למכונית משטרה ונלקחת לכאורה לפגוש את גלגנובה, אך במקום זאת הם נלקחים למקום מרוחק בפאתי העיר. ברור להם שגלגנובה מכסה את עקבותיה על ידי חיסולם, כדי להפיל את האחריות לקריסת הבניין עליהם. פדוטוב מפציר בשוטרים לשחרר את ניקיטין והם מסכימים באי רצון, ומנחים אותו לעזוב את העיר עם משפחתו מייד. מטוגין ופדוטוב מוצאים להורג.
ניקיטין לוקח את אשתו ובנו ונוסע משם, מאמין שהמבנה מפונה. עם זאת, כאשר הם חולפים על פניו, ניקיטין מבין כי לא נעשים ניסיונות פינוי. אשתו חוששת ורוצה לעזוב מיד, אך ניקיטין כועס ואומר לה לעזוב אותו לנצח. ניקיטין מחליט להישאר ולעזור לתושבים גם אם חייו מונחים על כף המאזניים. האישה נוסעת ומשאירה את ניקיטין מאחור. בהכירו את מעשיו של ניקיטין, הוריו מרחמים עליו ומבקשים ממנו לסלוח להם על כך שלא ציידו אותו לחיות עם מציאות העולם.
לפנות בוקר, ניקיטין ממהר לבניין ומפנה את התושבים בזה אחר זה, אומר להם שהבניין עומד לקרוס. בסופו של דבר, הוא מוציא את כולם מהבניין, אך מכיוון שקריסת הבניין לא נראית לעין, שיכור מקומי מסית נגדו את ההמון. הדיירים מכים את ניקיטין וחוזרים לדירותיהם ומשאירים אותו על המדרכה.

ביקורת

הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרים. באתר עגבניות רקובות הסרט החזיק בציון של 91%, מבוסס על 11 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.7 / 10. באתר Metacritic הוענק לסרט ציון של 83 מתוך 100, המבוסס על 7 מבקרים.
לנתיבות ישראל (ספר)

עבודת העריכה

בכסלו ה'תשכ"ז (1967) הדפיס הרב צבי יהודה קובץ מאמרים שכתב במהלך חייו בהוצאת מנורה. אביו, הרב אברהם יצחק קוק, הורה לו שנים לפני כן לפרסם את מאמריו בקובץ אחד. הוא בחר לקרוא לקובץ "לנתיבות ישראל". לאחר כ-12 שנים הוציא הרצי"ה בשנת ה'תשל"ט את חלק ב' של הספר. בשנת ה'תשס"ב, 20 שנה לאחר פטירת הרצי"ה, יצאו הספרים במהדורה חדשה בהוצאת ישיבת בית אל. ההוצאה, בראשות הראל כהן, עברה מחדש על המאמרים גם במקום פרסומם המקורי, ותיקנה שגיאות על פי כתבי יד והתייעצות עם מכירי תורת הרצי"ה. בנוסף המאמרים נוקדו ומוספרו לפי סדר פרסומם.

כרך א'

הכרך הראשון מכיל את עיקרי תורתו האמונית של הרצי"ה ונערכו על ידו לפי סדר כתיבתם הכרונולוגי. בכרך זה 54 מאמרים העוסקים בעיקר בנושאי ארץ ישראל, הגאולה, ומהותו של הדור.

כרך ב'

כרך זה יצא באחרית ימיו של הרצי"ה והוא שונה מהכרך הראשון. בכרך הראשון הרצי"ה ביצע עבודת עריכה אחידה ויסודית בעוד שהכרך השני היה מסודר פחות. רבים מהפערים בין הכרכים נערכו מחדש בהוצאה המחודשת של מאבני המקום. הכרך השני לא נערך לפי סדר כרונולוגי של כתיבת המאמרים, אלא מחולק ל-4 שערים לפי נושאים: אישים, בירורי הלכה, מאמרים, בהלכות ציבור, סך הכל 115 מאמרים.