google/wiki40b huggingface dataset:
מישל רודריגז

ביוגרפיה

רודריגז נולדה בסן אנטוניו, טקסס שבארצות הברית כבתם של כרמן מילדי פארד, מהגרת מהרפובליקה הדומיניקנית, ורפאל רודריגז, יליד פוארטו ריקו וחייל לשעבר בצבא ארצות הברית. סבתה מצד אמה גם גידלה אותה על ערכי עדי יהוה. יש לה עשרה אחים ואחיות-למחצה. רודריגז היגרה בגיל 8 לרפובליקה הדומיניקנית עם אמה, ובהמשך עברו לפוארטו ריקו. מאוחר יותר הן חזרו לארצות הברית והתגוררו בניו ג'רזי.
רודריגז נשרה מהלימודים בתיכון אך הצליחה לעבור את מבחני ה-GED, בחינות המקבילות ל"בוגר תיכון". רודריגז למדה תקופה קצרה בבית ספר למסחר לפני שהתמקדה במשחק בהוליווד.

קריירה

רודריגז הצליחה להביס 350 מועמדות לתפקידה הראשון בסרט העצמאי אגרוף של אישה. הופעתה של רודריגז בתפקיד דיאנה גאזמן, נערה אגרסיבית המנסה להיות למתאגרפת מקצועית, זכה לביקורות חיוביות ושליליות כאחד. למרות הערכות שתזכה בפרס האוסקר באותה שנה, רודריגז לא זכתה בו. רודריגז והסרט הצליחו לזכות בפרסים אחרים כמו פרסי פסטיבל קאן ופרסי פסטיבל סאנדנס. בעקבות הצלחה זו זכתה רודריגז לשחק בסרטים מהיר ועצבני, האויב שבפנים, וכן ימ"מ יחידת פריצה. בשנת 2002 דורגה על ידי מגזינים ידועים כאחת הנשים הסקסיות בעולם. באותה שנה שיחקה בסרט "Blue Crush" בתפקיד הגולשת אדן.
ב-2004 השתתפה רודריגז בדיבוב למשחק "Halo 2" בתור חיילת מארינס. היא גם דיבבה דמות בסדרה של רשת Cartoon Network. מ-2005 עד 2006 היא שיחקה בסדרה אבודים של רשת ABC בתפקיד השוטרת הקשוחה אנה לוסיה קורטז. בסדרה היא החלה לשחק החל מהפרק האחרון של העונה הראשונה ובמשך רוב העונה השנייה ובשנת 2012 שיחקה גם בסרט הקרב על לוס אנגלס.
ב-2009 כיכבה במספר סרטים: אווטאר, מהיר ועצבני 4 וקרב בסיאטל. כמו כן שיחקה בעונה החמישית ובעונה השישית של הסדרה אבודים. ב-2010 שיחקה בסרט מצ'טה את תפקידה של "לוס", ושבה לגלם תפקיד זה בסרט מצ'טה קטלני ב-2013.
ב-2013 המשיכה רודריגז לגלם את תפקידה של לטי בסרט "מהיר ועצבני 6", בו היא שיחקה את אחת מהאנטגוניסטים שלבסוף מגלה את עצמה האמיתית וחוזרת למוטב. ב-2015 שוב גילמה רודריגז את דמותה של לטי בסרט מהיר ועצבני 7, כשהפעם עזרה לדומיניק טורטו (וין דיזל) לנצח את דקארד שואו (ג'ייסון סטיית'ם). היא מופיעה גם במהיר ועצבני 8 ב-2017.
ב-2015 מישל שיחקה בלשית בקליפ של השיר "Confident" של הזמרת דמי לובאטו.
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הדרמה "הסוד של מילטון" לצידו של דונלד סאת'רלנד.
יהודה טלית

ילדות, נעורים וקריירה מוקדמת

טלית נולד בתל אביב ולמד בבית הספר היסודי בלפור ובהמשך בתיכון החקלאי מקווה ישראל. את תחילת דרכו העסקית עשה כשהקים עסק לקידום מכירות וייצר בין היתר מחזיקי מפתחות, שהיו פופולריים מאוד בשנות ה-60. על מחזיקי המפתחות הוטבעו דיוקנאות של ספורטאים, זמרים ושחקנים פופולריים מאותה תקופה וכן חברות מסחריות.

עסקי האמרגנות וההפקה

ב-1966 פגש את חיים סבן שהיה חבר בלהקת האריות. טלית הציע לסבן למכור מחזיקי מפתחות עם תמונות של "האריות", וכך נולדה השותפות העסקית הראשונה ביניהם. השניים הקימו חברה שייצגה, חוץ מ"האריות", אמנים ישראלים בולטים רבים מאותה תקופה, בהם "הצ'רצ'ילים" ואריק איינשטיין.
ב-1977 הקים טלית את חברת "טלית הפקות". בשנות ה-80 החברה הפיקה קונצרטים גדולים והביאה לישראל אמנים בינלאומיים כמו בוב דילן, טרייסי צ'פמן, דייר סטרייטס, סטינג, לאונרד כהן, בוי ג'ורג', בילי ג'ואל, בראיין אדמס, ג'ו קוקר, חוליו איגלסיאס, דוראן דוראן, דייוויד בואי ויוריתמיקס. החברה גם יזמה שורה ארוכה של הפקות אופרות, מחזות זמר, הצגות תיאטרון ואירועי ספורט, כשהבולטים שבהם: בלט בולשוי, "הספר מסביליה", רחוב 42, עולם הקרח של וולט דיסני ומופע הכדורסל של "הארלם גלובטרוטרס".
"טלית הפקות" גם הייתה אחראית על מופע ליל אהבה בצמח, המחזמר "הקוסם!" שהיה מבוסס על הקוסם מארץ עוץ ורץ מ-1994 ב-500–600 הצגות. בהמשך הריץ טלית את ההצגה "איש המערות", בכיכובו של אבי קושניר, בהפקה משותפת עם תיאטרון בית ליסין.
במקביל, החברה ייצגה אמנים ישראלים כמו: "כוורת", שלום חנוך, אבי קושניר, דני סנדרסון, דייוויד ברוזה ועוד. את חלקם היא ממשיכה לייצג עד היום.

עסקי הטלוויזיה

ב-1997 הרחיב טלית את עסקיו, כשנכנס לתחום הטלוויזיה בישראל. הוא הקים את חברת "טלית תקשורת", שהפכה לחברת האם של "טלית הפקות". במקביל חבר לשותפות עסקית עם רון אייזק בהקמת חברת ההפקות "איגואנה".
ב-1998 רכש טלית את זכויות השידור בישראל של ערוץ האופנה. ב־1999 חבר לטמירה ירדני וחיים סלוצקי בהקמת חברת "סינרגיה תקשורת", שזכתה ברישיון להפיק את ערוץ הטלוויזיה בלוויין YTV. במקביל נכנס לשותפות עסקית עם ענק התוכן הגרמני EM.TV, במסגרתה רכש זכויות שידור של תוכניות אנימציה כמו הדבורה מאיה, מרקו, פינוקיו, נילס הולגרסון, בילבי וקלסיקות נוספות ששודרו בטלוויזיה הישראלית.
בהמשך מכר טלית 50% מבעלות "טלית תקשורת" לחברה הגרמנית, אך לבסוף רכש את חלקו בחזרה.
ב-2000 יצר שותפות עסקית נוספת עם חברת ההפקות של ג'ים הנסון, ממנה רכש את הזכויות המסחריות בישראל עבור תוכנית הטלוויזיה "החבובות". ב-2001 הקים את "ערוץ הקבוצות" ששידר כתבות צבע ואת משחקיהן של מכבי חיפה, הפועל תל אביב ומנצ'סטר יונייטד בערוצי הכבלים והלווין.
ב-2003 קיבל את הייצוג של ערוץ הטלוויזיה הצרפתי TV5, והקים את ערוץ התינוקות בייבי TV. ב-2007 רכש תאגיד התקשורת האמריקאי פוקס 50% מהבעלות בחברה האירופית בעלת הזכויות בערוץ "בייבי". ב-2009 קיבל טלית את זכויות הייצוג של ערוצי הנשיונל ג'יאוגרפיק בישראל. כיום טלית תקשורת מייצגת ובעלת כ-20 ערוצי טלוויזיה המשודרים בישראל.
טלית נפטר ב-8 ביוני 2019. הותיר אחריו אישה - בתיה, שהייתה גם שותפתו לעסקים, ושלושה ילדים - לירן, שמתגורר בלונדון ומנהל את ערוץ בייבי TV, וליאת ואלינור העובדות בחברה בישראל. התגורר בהרצליה פיתוח.
קטע (מתמטיקה)

בגאומטריה, קטע הוא קבוצת כל הנקודות על ישר אשר נמצאות בין שתי נקודות שונות (הנקראות קצות הקטע או נקודות הקצה של הקטע), לרבות נקודות הקצה (קטע סגור), למעט שתי נקודות הקצה (קטע פתוח) או לרבות נקודת קצה אחת ולמעט השנייה (קטע סגור למחצה, או פתוח למחצה).
במובן כללי יותר, גם הקבוצה הריקה, נקודה בודדת, קרן וכל ישר הם קטעים.
במקרה שהמרחב הוא הישר הממשי אפשר לתאר קטע כקבוצה המכילה כל מספר ממשי בין שני מספרים נתונים, ואפשר שגם את אחד הקצוות או את שניהם. כמו כן ייתכן שבאחד הצדדים או בשניהם אין קצה. לדוגמה, הקטע שמסומן  מכיל את כל המספרים הממשיים בין 10 ל-20, לא כולל 10 ו-20. אולם הקטע  מכיל כל מספר בין 10 ל-20, וגם את המספרים 10 ו-20. לעיתים מסמנים קצה פתוח של קטע בסוגר מרובע הפוך, במקום בסוגר עגול, כדי למנוע בלבול עם סימונים אחרים כגון זוג סדור . כך למשל, הקטע הפתוח בין 10 ל-20 יסומן .
בהכללה, קטע הוא תת קבוצה  של קבוצה עם יחס סדר מלא , המקיימת שלכל  ו-, אם  אזי . במקרה של יחס הסדר על הממשיים ההגדרה שקולה להגדרה הרגילה של קטע.
האסון האווירי בפרקלטון

האסון האווירי בפרקלטון התרחש ב-23 באוגוסט 1944. מפציץ אמריקאי מדגם קונסולידייטד B-24 ליברייטור התרסק אל תוך מרכז הכפר פרקלטון (Freckleton) במחוז לנקשייר שבבריטניה ופגע במספר מבנים. בתאונה ניספו 61 אנשים, מהם 38 ילדים. זה היה אחד מאסונות התעופה החמורים ביותר בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה.

התאונה

שדה התעופה וורטון בלנקשייר שימש בשנת 1944 את חילות האוויר של צבא ארצות הברית. בבוקר יום האסון המריאו מהשדה לטיסת ניסוי שני מטוסי B-24 חדשים, שנועדו להימסר לטייסת מבצעית. עקב התפתחות סופה באזור הם נקראו לחזור לשדה. עד שהתקרבו המטוסים לשדה התעופה כבר הפחיתו הרוח והגשם את הראות באזור. 
המטוס הראשון התקרב לנחיתה ממערב במסלול 26 וטייסו הודיע למגדל הפיקוח ברגע האחרון שהוא מבטל את הנחיתה ופונה לבצע הקפה נוספת. זמן קצר לאחר מכן פגע המטוס במרכז הכפר פרקלטון, שנמצא מצפון-מזרח לשדה התעופה. קצה כנפו של המטוס, שנמצא בגובה נמוך מאד, פגעה תחילה בצמרת עץ ולאחר מכן נתלשה מגוף המטוס משפגעה בפינת מבנה. גוף המטוס המשיך לנוע כשהוא פוגע בארבעה מבנים ואז חצה רחוב, פגע בקרקע והתלקח. חלק מגוף המטוס פגע באגף של בית הספר "השילוש הקדוש" שבו למדו ילדים בגיל הגן. דלק שדלף ממכלי המטוס התלקח וגרם לדלקה נרחבת.
בבית הספר שנפגע נהרגו 38 ילדים בני ארבע עד שש וששה מבוגרים. אחד המבנים האחרים שנפגע היה בר ובו ניספו 14 - שבעה אמריקאים, ארבעה חיילי חיל האוויר המלכותי ושלושה אזרחים. גם שלושת אנשי צוות המטוס ניספו. בסך הכל נהרגו כתוצאה מההתרסקות בו במקום 52 אנשים. אנשים רבים אחרים נפצעו ותשעה מהפצועים נפטרו בימים שלאחר מכן.

לאחר התאונה

דו"ח החקירה של האסון קבע כי סיבת ההתרסקות המדויקת איננה ידועה, אך כי טייס המטוס לא הבין את מידת הסכנה הטמונה בסופה שהתפתחה אלא כשהיה בגישה הסופית לנחיתה, מועד בו כבר לא נמצא בגובה ובמהירות מספיקים לשם תימרון. האפשרות של כשל מבני בגוף המטוס לא נשללה, אך כיוון שהמטוס נהרס כליל לא ניתן היה לבדוק אפשרות זו באופן ממצה. הדו"ח ציין כי רבים מטייסי ארצות הברית שהגיעו לבריטניה הקלו ראש בעוצמת הסופות המקומיות והמליץ כי באימוניהם תודגש הסכנה הטמונה בסופות אלו.
אנדרטה לניספים הוקמה בחצר כנסיית הכפר ואנדרטה נוספת הוצבה באתר התאונה בשנת 2007. גן זיכרון וגן משחקים לילדים ניבנו בכפר בכספים שאספו אוויראים אמריקאים ונפתחו באוגוסט 1945. אולם זיכרון להרוגים נחנך בכפר בשנת 1977.
המנון הרשות הפלסטינית

"פדאא'י" (בערבית: فدائي), או "לוחם", הוא שמו של ההמנון הלאומי של אש"ף ושל הרשות הפלסטינית.

מוטני

החל בשנות השלושים של המאה העשרים היה "מוטני" (בערבית: موطني), או: "מולדתי", המנון הבלתי-רשמי של הפלסטינים. השיר חובר על ידי המשורר הפלסטיני אבראהים טוקאן בשנת 1936, והולחן על ידי המלחין הלבנוני מחמד פליפל. למרות שהוא נעדר מעמד רשמי, הוא זוכה לפופולריות בקרב הציבור הפלסטיני.  
בשנת 2003 הוא נקבע כהמנון הלאומי של עיראק.

פדאא'י

"פדאא'י" נכתב על ידי סעיד אל-מוזיין והולחן על ידי המלחין המצרי עלי אסמאעיל. תנועת פת"ח השתמשה בו בעת הפיכת מוסדות התנועה למוסדות הלאומיים הפלסטיניים ועל כן נודע בשם "המנון המהפכה הפלסטינית".  
החל משנת 1972, משמש כהמנון הרשמי של הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף). 
לאחר הקמת הרשות הפלסטינית הוא נקבע כהמנונה הרשמי.

מאפייני ההמנון

בהמנון ניכרת הרוח הלאומית, ובולטת בהיעדרה כל התייחסות בעלת גון דתי, למשל לעניין האסלאם, אזכור האל או הג'האד. תחת הערכים הדתיים, בולטים אתוסים לאומיים כגון נושא הלאומיות, המאבק והשיבה.
מארק ברשיאנו

קריירה

ברשיאנו החל לשחק כדורגל מקצועי בבולין ליונס מהליגה המחוזית של ויקטוריה בשנת 1995 בגיל 15, הוא לא הרבה לשחק ולרוב ישב בספסל. בשנת 1997, ברשיאנו חתם בקארלטון, אך נאלץ לחכות עד המחזור ה-17 כדי לערוך את הופעת הבכורה שלו. מאז הוא שיחק כל משחק עד לסיום העונה.
בשנת 1999, ברשיאנו יצא לשחק באירופה וחתם בקבוצה האיטלקית אמפולי שבעונה הקודמת ירדה לסרייה ב'. בשנתו השלישית של ברשיאנו במועדון, הוא כבש 10 שערים ועזר לקבוצתו לעלות לסרייה א'. בקיץ 2002, ברשיאנו הצטרף לפארמה תמורת סכום של 7 מיליון €. בזמנו, סכום שיא עבור שחקן אוסטרלי. בעונתו השנייה במועדון, בעונת 2003-04, הוא כבש שמונה שערים ב-33 הופעות, כמעט פי שניים ממה שהציב לעצמו בתחילת העונה ויותר מכל קשר אחר בסרייה א', בסוף עונה זו סיימה פארמה במקום החמישי. בעונת 2005-06, ברשיאנו שיחק ברוב המשחקים והיווה תפקיד משמעותי בקבוצה.
זמן קצר לאחר מונדיאל 2006, ברשיאנו הוחתם על ידי פאלרמו ל-4 עונות והפך לשחקן הרכב ראשון בקבוצה. בתום הקריירה שלו בפאלרמו, מאזנו בקבוצה עמד על 12 שערים ב-107 הופעות. ב-3 ביולי 2010, פורסם שברשיאנו חתם בלאציו על חוזה לשנתיים. ב-27 באוקטובר 2010 הוא כבש את שערו הראשון במועדון בסיבוב השלישי במסגרת הגביע האיטלקי נגד פורטוגרוארו מהסרייה ב'.
ב-9 באוגוסט 2011, פורסם שברשיאנו חתם בא-נאסר מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. לאחר עונה אחת במועדון, ב-6 באוגוסט 2012, חתם ברשיאנו באל-גארפה מליגת העל הקטרית על חוזה לשלוש שנים שם סיים את הקריירה שלו כשחקן פעיל.
הרחבת פיקאר-וסיו

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה דיפרנציאלית, הרחבת פיקאר-וסיו (Picard–Vessiot) היא הרחבת שדות דיפרנציאלים המתקבלת על ידי הוספת פתרונות של משוואה דיפרנציאלית לשדה המקורי.

קיום ויחידות

אם F שדה דיפרנציאלי ששדה הקבועים שלו הוא שדה סגור אלגברית, אז לכל משוואה דיפרנציאלית ליניארית הומוגנית L קיימת הרחבת פיקאר-וסיו  ביחס לL. אם שדה הקבועים אינו סגור אלגברית יש דוגמאות שבהן לא קיימת הרחבת פיקאר-וסיו. למרות זאת, לכל שדה דיפרנציאלי ומשוואה L כדלעיל קיימת הרחבה דיפרנציאלית K שבה נמצאים כל הפתרונות של L וששדה הקבועים שלה הוא הרחבה אלגברית של שדה הקבועים של F.
אם קיימת לF הרחבת פיקאר-וסיו ביחס למשוואה L אז היא יחידה עד כדי איזומורפיזם של שדות דיפרנציאלים (כלומר, איזומורפיזם של שדות המכבד את פעולת הגזירה).
יחסי צ'ילה–קירגיזסטן

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה הקירגיזית הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין קירגיזסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-9 באוגוסט 1999.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בקירגיזסטן אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן למשך שישים ימים. לעומת זאת, אזרחי קירגיזסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
הוראה

הוראה היא אחת מתהליכי הלמידה בחינוך. מטרתה היא להקנות ידע ולהכשיר את התלמיד ללמוד בכוחות עצמו באמצעות פיתוח יכולות אורייניות, אסטרטגיית למידה ומיומנויות חשיבה. 
הדידקטיקה היא תחום של הפדגוגיה, אשר עוסק בפן התאורתי של ההוראה לצורך פיתוח של גישות ושיטות הוראה יעילות.
איש המקצוע העוסק בהוראה מכונה מורה. המורה הוא הגורם המרכזי אשר מחולל שינויים רצויים אצל הלומדים. על כן ישנה חשיבות מכרעת לאישיותו ולהתנהגותו בכיתה.
הדרכה וחניכה הן דרכי לימוד נוספות, אשר משויכות לרוב לחינוך בלתי פורמלי או להכשרה תוך כדי עבודה. לרוב הן מתמקדות יותר בפיתוח מיומנויות ספציפיות והנחלת ערכים מאשר בהקניית מידע ופיתוח כישורים אקדמיים.

יעדי ההוראה

ליעדים של ההוראה יש תפקיד מרכזי בהנחיית ההוראה ובמדידה והערכה בחינוך פורמלי. זאת משום שבכדי להחליט כיצד להעריך, יש להגדיר תחילה מהם היעדים שמצפים כי יושגו בעקבות ההוראה.
בעבר היה נהוג לנסח יעדי הוראה במונחים של פעילויות הוראה. כלומר, יעדי ההוראה פרטו את ההתנהגות הרצויה ותארו מה על המורה לעשות במהלך ההוראה. הבעיה בניסוח יעדי ההוראה כפעולות של המורה היא שהשגתם אינה מלמדת דבר על הידע או המיומנויות שרכשו התלמידים בעקבות ההוראה.
עם הזמן הוסט הדגש מהתשומות המושקעות בתלמיד כמדד של איכות בית הספר, אל עבר תוצרי החינוך והתפוקה שלו. בהתאם לכך נעשה שינוי גם בניסוח יעדי ההוראה וההערכה. במקום להדגיש מה יעשה המורה בכיתה, הדגש מושם על מה שיידע התלמיד ויהיה מסוגל לעשות בתום ההוראה.
הצורך לשפר את תהליכי ההוראה והלמידה עולה מתוך שאיפה להגברת ההצלחה של התלמיד.
הוראה מפתחת חשיבה, תורמת להבניית הידע של התלמידים. היא מסייעת לתלמידים לעבור מלמידה המדגישה זכירה ולימוד בעל פה, ללמידה אשר מדגישה הבניה של הידע בדרכים משמעותיות. באופן זה הידע הנלמד יישמר לאורך זמן בצורה טובה יותר וישמש את הלומד גם מעבר להקשר ספציפי שבו הוא נלמד.

ההוראה במערכת החינוך

הוראה במסגרת חינוך פורמלי מתבצעת במסגרת שיעורים מוסדרים הנבנים על פי תוכנית הלימוד של משרד החינוך. היא משמשת להקניית מיומנויות כמו קרוא וכתוב, ידע בסיסי במתמטיקה ובמדעים, מקצועות ההומניסטיים, אזרחות ומורשת תרבותית של החברה.
סולומון חלפון

סולומון חלפון (Solomon Halfon) ‏ 
(1790–1862), בנקאי ומהפכן יהודי רומני בן העדה הספרדית מבוקרשט.
סולומון חלפון היה הבנקאי של המושל העות'מאני באדריאנופול וב-1929 עבר עם משפחתו לנסיכות ולאכיה, שם היה מייסד של בנק חשוב, שנשא את שמו, "בנק חלפון ובניו", ואבי משפחת בנקאים. הוא היה שותפו לעסקים של הילל מנוח ואף ממשיכו במועצת העיר של בוקרשט. חלפון, יחד עם הבנקאים דוויצ'ון באלי והילל מנוח והציירים ברבו איסקובסקו וקונסטנטין דניאל רוזנטל, היה בין תומכי מהפכת 1848 בבוקרשט.
לאחר מותו של סולומון עבר ניהול הבנק לבניו, אברהם ויוסף נסים.
אשכולית

מקור הפרי

עץ האשכולית הוא הכלאה של תפוז מג'מייקה ופומלו אינדונזי. ההכלאה נעשתה לראשונה במאה ה-18 באי ברבדוס. התיעוד הראשון של הפרי הוא מ-1750. האגדה מספרת כי מלח אנגלי בשם "קפטן שדוק" הביא לג'מייקה זרעי פומלו וגידל את העץ לראשונה (הפומלו נקרא באנגלית שדוק על שם מלח זה). ב-1823 הביאו מהפרי לפלורידה.
בארץ ישראל גידלו אשכולית לראשונה בתחילת המאה ה-20 בפרדס וייס-קרמנסקי בפתח תקווה. הפרי הפך פופולרי יותר כשהובא מפלורידה ב-1913 הזן "מארש" על ידי האגרונום אברהם בריל. השם העברי "אשכולית" ניתן לפרי בסוף שנות ה-20 על ידי חבר הנהלת אגודת "פרדס" ד"ר ישראל ויינברג.

תגובות עם תרופות

בבשר האשכולית ובקליפתה נמצא חומר המשפיע מאד על פעולתן של תרופות רבות וכן על תופעות הלוואי שלהן. הוא מעכב אנזים הקשור לפירוק תרופות. כתוצאה מכך, רמותיהן בדם עלולות להיות גבוהות מדי. ישנן גם תרופות שעליהן להתפרק חלקית על מנת שייהפכו פעילות. במקרים אלו, אשכולית תעכב את הפירוק, כלומר רמת התרופה הפעילה בגוף תהיה נמוכה מהמתוכנן. אכילת אשכולית ושתיית מיץ אשכוליות יכולים גם לעכב ספיגת תרופות במעי.
אפילו אשכולית אחת בלבד או כוס מיץ אשכוליות יכולים לגרום להרעלת תרופות.
Daydream (אלבום)

רקע כללי

האלבום הוא אחד מרבי המכר של קארי, ומכירותיו עומדות על 10 מיליון עותקים בארצות הברית ו- 25 מיליון עותקים בעולם. כמו כן, הוא נחשב לאחד האלבומים הנמכרים ביותר אי פעם לזמרת.] האלבום נכנס פעמיים למקום הראשון למצעד האלבומים של הבילבורד האמריקאי, פעם בשנת 1995 ופעם בשנת 1996. נוסף לכך, הוא נכנס בסוף אותה שנה לרשימת חמשת האלבומים הנמכרים ביותר. "Fantasy", הסינגל המוביל שיצא לאור ב-1995 הוכרז כשיר המושמע ביותר לשנת 1995, על אף יציאתו בחודש ספטמבר אותה שנה. שניים מתוך הסינגלים אשר יצאו לאור בהמשך, "One Sweet Day", ו-"Always Be My Baby", נכנסו לרשימת חמשת השירים המושמעים ביותר לשנת 1996.
הצלחתו הרבה של האלבום התבטאה בתהליך הוצאת הסינגלים מתוכו. "One Sweet Day", הלהיט המשותף שלה עם בויז טו מן, שהה 16 שבועות בראש המצעד האמריקאי - יותר מכל שיר אחר בהיסטוריה. כמו כן, קארי הצעידה שני שירים מהאלבום אשר נכנסו ישירות למקום הראשון במצעד האמריקאי ("Fantasy", "One Sweet Day"). בנוסף, הישג נוסף ברשותה הוא הצעדת, "Always Be My Baby" הישר אל המקום השני.
באלבום זה קארי התנסתה לראשונה גם בבימוי, וביימה בעצמה את הקליפים לסינגלים "Fantasy", ו-"Always Be My Baby".
כל שירי האלבום נכתבו והופקו על ידי קארי בסיוע של מפיקים וכותבים נוספים, למעט הרצועה "Open Arms", שהיא גרסת כיסוי לשירה של להקת ג'ורני, משנת 1982.
בזכות האלבום, קארי הייתה מועמדת לשישה פרסי גראמי בשנת 1996, אך היא הפסידה לאלאניס מוריסט שפרצה באותה שנה עם אלבום הבכורה שלה. בין היתר, הועמד האלבום לפרס גראמי לאלבום השנה.
בישראל הגיע האלבום למעמד זהב לאחר מכירות של 20,000 עותקים. במצעד של רשת ג' הגיעו "One Sweet Day", ו-"Always Be My Baby", למקום הראשון ואילו "Fantasy", ו-"Open Arms", למקום השני.

ביקורות והשפעה

האלבום זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים. במהלך השנים הוא הוכרז על ידי ארגון היכל התהילה של הרוק אנד רול לאחד מ-200 האלבומים הטובים ביותר. כמו כן, הוא נכנס למקום ה-69 ברשימת 1000 האלבומים הטובים ביותר אי פעם של מגזין המוזיקה האמריקאי, הרולינג סטון.
השפעתו של האלבום על סגנון הרית'ם אנד בלוז והראפ ניכרת מאוד בכך שהוא היה ראשוני מסוגו ופורץ דרך. בצעד מפתיע לאותן שנים, קארי בחרה לשלב בגרסת הרמיקס של הרצועה המובילה "Fantasy", את הראפר או די בי. השילוב יוצא הדופן היה ראשון מסוגו בכך שזמרת מבצעת גרסה חדשה לשיר על ידי הוספת ראפר לרמיקס. השיר מעולם לא יצא על גבי האלבום עצמו, אלא בסינגל שיצא למכירה. רק באלבומה הבא של קארי, Butterfly היא שילבה ראפ ביצירותיה באופן ממשי. גרסת הרמיקס הפכה להצלחה ברדיו והושמעה תדירות. מאז, בזכותה, הדבר הפך לתופעה מקובלת בתרבות המוזיקה האמריקאית והעולמית.
בנימין אנקשטיין

בנימין אנקשטיין (ברוסית: Вениамин Анекштейн;‏ 1903 - 19 במאי 1949) היה אדריכל ישראלי יהודי שפעל באמצע המאה ה-20.

חייו

אנקשטיין נולד בעיר ברנוביץ שברוסיה (כיום בלארוס). בגיל 19 עלה לארץ ישראל עם הוריו.
לאחר שעבד בכמה משרדי אדריכלים דגולים כגון ברלין–פסובסקי ומאיר רובין, 
הלך אנקשטיין בשנת 1928 ללימודי ארכיטקטורה באקדמיה לאמנויות היפות בגנט ובבריסל.
לאחר שהוכשר בשנת 1932 הוא עיצב כמה בניינים ומבנים ציבוריים בבריסל כולל את הבנק התעשייתי של בלגיה (Banque Industrielle Belge).
לאחר ששב לישראל ב-1932 השתתף במספר תחרויות עיצוב אדריכלות ואף הגיע למקומות נכבדים.
בשנת 1937 זכה לבנות את בנין הקק"ל שברח' שפירא.
בנימין נפטר בהיותו בן 46 ונקבר בתל אביב.
ריכוז (כימיה)

ריכוז של מרכיב בתערובת הוא היחס בין כמותו של אותו מרכיב לכמות התערובת כולה. כמות של חומר יכולה להמדד על פי משקל, על פי נפח או על פי מספר המולקולות.
ריכוזים של חומרים נמדדים בתמיסות, בתרחיפים, בתמיסות מוצקות, כמו גם בתערובות יותר "יומיומיות" כמו דברי מאכל.

תמיסות

החומר שנמצא בשפע בתמיסה נקרא ממס, והחומר שהוכנס לתוכו נקרא מומס. בתמיסות של נוזל ומוצק, המוצק הוא תמיד המומס והנוזל הוא הממס. ישנן מספר הגדרות לריכוזים בתמיסות. העיקריות הן: אחוז משקלי, שבר מולי, מולריות, מולליות, חלקי-מיליון, ונורמליות.
לקביעת ריכוזו של חומר בתמיסה ישנה חשיבות רבה בתהליכים כימיים רבים. הענף בכימיה העוסק בקביעת ריכוזי חומרים נקרא כימיה אנליטית.

שבר מולי

שבר מולי הוא כמות המרכיב במולים חלקי כמות התערובת במולים, ושווה ליחס מספר המולקולות. בהגדרה זו משתמשים למשל כדי לחשב תכונות קוליגטיביות (Colligative) של תמיסות, שהן תכונות התלויות במספר המולקולות (לחץ אוסמוטי, פוטנציאלים כימיים ועוד). את השבר המולי לעיתים מסמנים באות היוונית "כי" (). מול אחד הוא מספר אבוגדרו (‎6.022×10²³‎ לערך) של מולקולות.

ריכוז מולרי

ריכוז מולרי או מולריות הוא כמות המרכיב במולים לנפח של התערובת בליטרים, ונמדד במולר (M).

מולליות

מולליות היא היחס בין כמות המרכיב במולים למסת שאר המרכיבים בתערובת בקילוגרם (ולא מסת התערובת כולה). בתמיסות, מולליות היא יחס כמות המומס במולים למשקל הממס (ולא התמיסה) בקילוגרמים. מולליות נמדדת במולל, שמסומן באות m. המולליות שימושית למדידת התכונות הקוליגטיביות של הורדת נקודת קיפאון והעלאת נקודת רתיחה.

חלקים למיליון ומטה

חלקים למיליון, המסומן ב-ppm ‏(parts per million), היא יחידה המתארת ריכוזים מאוד קטנים (למשל כמות הכלור במי ברז). בגלל התלות של היחידה בשפת הדובר (המספר ביליון, שהוא למעשה מיליארד, אינו מוכר בכל העולם), חלקי-מיליון וכל היחידות של חלקי-מספר (חלקי-מיליארד - ppb, חלקי-טריליון - ppt וכו') אינם חלק מ־SI (היחידות הסטנדרטיות הבינלאומיות). ריכוז בחלקי-מיליון (ppm) הוא משקל הרכיב בגרמים חלקי מיליון גרם של התערובת, ובאופן דומה נמדדים גם ppb, ppt. בגלל שחלקי-מיליון ומטה מתארים ריכוזים מאוד קטנים, מניחים לרוב שמשקל התמיסה (התערובת) שווה למשקל הממס (סך שאר המרכיבים) בקירוב.
מקדם תעסוקה

מקדם תעסוקה (אנגלית: Employment counselor), אחראי על הליווי האישי של משתתף בתוכנית תעסוקה מרגע קבלתו לתוכנית ועד לסיומה. מתפקידו לייעץ, לאמן, לספק מידע ולתמוך באנשים הנמצאים בתהליכי קליטה בשוק העבודה.
לתפקיד מקדם התעסוקה התמחויות נוספות : עבודה קבוצתית, פיתוח קשרי מעסיקים ועבודה קהילתית בתוכניות אחדות מחולקות ההתמחויות הללו בין מספר נושאי תפקידים ובאחרות ממלא מקדם תעסוקה אחד את כולן.
קרב האוויר הראשון במלחמת יום הכיפורים

רקע

ב-21 בפברואר 1973 הפילו מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי מטוס נוסעים לובי שחדר בטעות לסיני, לאחר שלא הגיב לאזהרותיהם. בעקבות החשש מתקיפת תגמול במטוסי אל על שטסו מעל שארם א-שייח' בדרכם לאפריקה, הוחלט להציב מטוס פנטום בכוננות יירוט והגנה בבסיס חיל האוויר אופיר בשארם א-שייח'.
בערב יום הכיפורים הגיע לבסיס קצין חיל האוויר אל"ם יעקב נבו, שהודיע שקיבל את המינוי כמפקד הבסיס, והזהיר את הטייסים שלמחרת עלולה לפרוץ מלחמה. לבסיס קודמו שני מטוסי פנטום, על מנת להוות תשובה מיידית לאיום בלתי צפוי מהדרום.
אנשי הצוות הכונן בבסיס היו אנשי צוות אוויר צעירים וחסרי ניסיון קרבי משמעותי, מטייסת 107 ("אבירי הזנב הכתום") – שני טייסים, סרן אמיר נחומי וסרן דניאל שקי, ושני נווטים, יוסף יבין ודוד רגב. למעשה לא היה ביניהם טייס המוסמך להובלת מבנה מטוסים, ונחומי שהיה בעל ניסיון קרבי כלוחם בסיירת שריון, ועבר שנתיים קודם לכן הסבה לפנטום לאחר שירות כמדריך בבית הספר לטיסה, הוסמך להובלה על ידי מפקד הטייסת יפתח ספקטור בשיחת טלפון בבוקר הקרב.
בבוקר שבת הורו לארבעת אנשי הצוות הכונן להיות זמינים בכוננות של חמש דקות להזנקה (המראה לצורך יירוט).

קרב האוויר

מעט לפני השעה שתיים בצהריים כינס מפקד הבסיס את ארבעת אנשי הצוות לתדריך, שנקטע על ידי אזעקה שהופעלה על ידי סג"ם ארבל ביחידת הבקרה 528], לאחר שזיהה בשעה 13:56 כ-16 מטוסי מיג שהתקרבו לאזור במרחק של 55 מייל, מכיוון 200. תחילה ניסה ארבל לנעול את מכ"ם בקרת האש של סוללות טילי קרקע-אוויר הוק, שהיו באחריות היחידה, על ארבע הרביעיות ובמקביל הורה לשני הטייסים בשדה אופיר להמתין במטוסים ("הנע והמתן") תוך שהוא מנסה להשיג יחד עם סוללת ההוק נעילה על 4 הרביעיות. בשלב זה נכנס סגן נבו לקרון, וניסה להתקשר למרכז השליטה של ח"א וליב"א 509 (שלה הייתה כפופה י"ב 528) לקבלת הוראות פתיחה באש. לאחר כ-30 שניות של אי הצלחת סוללות ההוק לבצע נעילה ואי הצלחה ליצירת קשר עם מרכז השליטה של חיל האוויר או יב"א 509 - החליטו נבו וארבל לקבל החלטה בעצמם, סג"ם ארבל הורה לטייסים בשדה אופיר להמריא, תוך הכוונתם לקראת מטוסי המיג לשם הפלתם.
מיד לאחר ההמראה הבחינו הטייסים במכתשי פצצות על מסלול הטיסה, ובמטוסי מיג באוויר, והבינו שפרצה מלחמה. למרות שבקרבות אוויר נהוג לנהל בזוגות כך שמטוס אחד מחפה על השני, החליטו הטייסים להתפצל, כדי להגן על האזור שכלל גם את היישוב אופירה ובסיס חיל הים שלידו. נחומי ויבין נותרו בגזרה המזרחית, ושקי עם רגב עברו לגזרה המערבית.
הקרב התרחש בגובה נמוך מאוד, ובתנאים קשים. במהלך הקרב פגע מטוסם של שקי ורגב שלוש פעמים בפני הים והצליח לצאת ללא נזק. במטוסם של נחומי ויבין כבה אחד מהמנועים לאחר שיגור טיל, והקשה עליו בביצוע אחת מההפלות. הקרב נמשך כשש דקות (זמן ארוך יחסית), והסתיים עוד בטרם הגיעה רביעיית מטוסי מיראז' שהופנתה לאזור לעזרה. בסך הכול הפילו נחומי ויבין ארבעה מטוסים, ושקי ורגב הפילו שלושה מטוסים - ההפלות הראשונות של המלחמה.
בעת החזרה לנחיתה גילו הטייסים שהמסלול נפגע קשות מההפצצה, והתלבטו לגבי צורת הנחיתה הרצויה. עקב כך נחתו שקי ורגב על טיפות הדלק האחרונות, ואחריהם נחומי ויבין, שהתארגנו להגנת הבסיס מחדש.