ניקו ניתאי

שנותיו הראשונות

ניתאי נולד וגדל בשכונת קרנגאש בבוקרשט, בירת רומניה, ולמד בבתי ספר יהודיים, בהם בתי הספר "מלבי"ם" ו"קולטורה". עם מוריו נמנו דמויות חשובות של האליטה היהודית בתקופה זו, כמו הסופר מיכאיל סבסטיאן והמוזיקאי חיים שוורצמן.
בגיל 10 השתתף בלהקת הילדים בהדרכתו של ליקה גרינברג שפעלה במסגרת התיאטרון היהודי באראשאום בבוקרשט, בימי הדיקטטורה הפאשיסטית-צבאית של אנטונסקו. 
אחרי נפילת הרודנות הפאשיסטית, למד תיאטרון וקולנוע באוניברסיטת בוקרשט. הופיע לראשונה ב"תיאטרון קונסטנטין נוטארה" בעיר הולדתו. עלה לישראל בשנת 1961.

פעילותו באינטרנט

בשנת 2012 השתתף בקליפ לגרסת הרדיו של השיר "זלמן זה לא אתה" של קובי אוז. ניתאי השתתף בתפקיד זלמן. הקליפ פורסם באתר YouTube.

פעילותו בתיאטרון

המחזה הראשון בו שיחק בישראל היה אילוף הסוררת של שייקספיר ב"תיאטרון חיפה", הצגת הבכורה של התיאטרון שזה עתה הוקם. בהמשך שיחק במחזות תיאטרון רבים, כמו "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס, "ריצ'רד השני","הנערים שבחבורה"(מארט קראולי) "חלום ליל קיץ" ועוד. וכמו כן שיחק בתיאטראות רבים, בין היתר ב"תיאטרון הבימה", "תיאטרון האהל", "תיאטרון צוותא" ואחרים. 
ניתאי גם ביים עשרות מחזות, כמו "החלום האמריקני" ו"מותה של בסי סמית" מאת אדוארד אלבי, "נדנדה בשניים" מאת ויליאם גיבסון, "תפוס את הגנב" מאת יוסף לפיד, "הירושה" מאת שולמית לפיד, "המרפסת" של ז'אן ז'נה, "הבשורה" מאת אהרון אשמן, "אדם הוא אדם" מאת ברטולט ברכט, ועוד.
בנוסף גם כתב מספר מחזות תיאטרון, בין היתר "איש הרוח, הזונה והליצן", "גן עדן טרום חובה", ו"היפוכונים" ואף ביים ושיחק בחלקם.
לאחר פעילות ענפה בתיאטראות הממסדיים, פועל ויוצר ניתאי החל מתחילת שנות ה-80 מחוץ לממסד. ב-1982 ייסד את "תיאטרון הסימטה" ביפו, אותו ניהל במשך כ-18 שנה. בשנת 2001 ייסד את תיאטרון השוליים "קרוב", שפעל בבית מרכזים בתל אביב עד שריפתו. השריפה הקשה שפקדה את המבנה ב-2003 כילתה מחזות, תלבושות, פלקטים וארכיונים רבים של ניתאי. התיאטרון הוקם מחדש ב-2004 במשכנו החדש במתחם התרבות והאמנות בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב. 
מאז 1975 משחק ניתאי בהצגת היחיד שעיבד בעצמו, "הנפילה" מאת אלבר קאמי. מדובר בהצגת היחיד הוותיקה ביותר בישראל. הצגות יחיד נוספות שהעלה ניתאי הן "פינוק מטריף" מאת אמיל אז'אר, "את ואני ואשליות" מאת ז'אן קוקטו ופול ז'רלדי ו"ל. ס. דיוניסוס" מאת ניתאי עצמו.
משנת 2008 מוצג בתיאטרון "קרוב" המחזה "א-א אישה אלימה" אשר נכתב בשיתוף שחקנים יוצרים. זהו מחזה אקטואלי אשר עוסק ביחסי נשים וגברים בתוך מערכת יחסים.

קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

בנובמבר 1964 שיחק בסרטו של מנחם גולן שמונה בעקבות אחד. בשנת 1971 שיחק בסרט הצרפתי "הלילה המופלא" (fois... par jour ‏7), סרטו של דניס הרו (Denis Héroux). בשנת 1979 שיחק בתפקיד שמעון בר יונה בסרט האמריקאי "ישו". בין השנים 1986-1983 שיחק בתפקיד "אסף" בתוכנית "קשת וענן", ששודרה בטלוויזיה החינוכית. בשנת 1994 שיחק בסרט האמריקאי "Hellbound" לצד צ'אק נוריס. ב-1999 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "שמש". בשנת 2002 שיחק גם כן בתפקיד אורח בצמד פרקים בסדרה "שוטטות". בשנת 2003 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הילדים "הילדים מגבעת נפוליאון" וכמו כן השתתף בסדרה "פרנקו וספקטור" לצד משה איבגי, ששודרה בערוץ 2. בשנת 2013  שיחק בתפקיד אורח בסדרה "חסמבה דור 3" וכן בסדרה "חיות לילה", ששודרה בהוט קומדי סנטרל.

פרסים

בשנת 1996 קיבל את פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה על מפעל חיים (תיאטרון הסימטה) ותרומתו לתרבות התיאטרון.
באוקטובר 2012 זכה בפרס לנדאו לאמנויות הבמה בתחום התיאטרון.

השכלה וחיים פרטיים

ניתאי פרוד ואב לשתי בנות, אביטל והבמאית והשחקנית דורית ניתאי נאמן. הוא בעל תואר שני בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב.