באד הומבורג

ימי הביניים

על פי המסורת המקומית החלה ההיסטוריה המתועדת של באד הומבורג באזכורה של "וילה טידנהיים" (Villa Tidenheim) בקודכס לורש (Codex Aureus Laureshamensis) משנת 782. נוהגים לקשור בין וילה טידנהיים זו לבין העיר העתיקה המכונה "דיטיגהיים". וקשר זה משתקף בשמות הרחובות. היסטוריון מקומי בשם רידיגר קורת (Rüdiger Kurth) פקפק בסיפורים מסורתיים אלו על סמך מחקר שערך במקורות הכתובים ועל סמך עדויות בשטח. ב-2002 יזם קורת חפירות ארכאולוגיות שנערכו מטעם אוניברסיטת פרנקפורט בניהולו של הפרופסור יואכים הניג (Joachim Henning). חפירות אלו הראו כי אין כל עדות ליישוב במקום מתחילת ספירת הנוצרים ועד המאה ה-13. נראה כי המקור ההיסטורי שנמצא במנזר אברבך (Eberbach) המזכיר את וורטווין (Wortwin או גם אורטווין – Ortwin) פון הוהנברך (von Hohenberch) כמייסד באד הומבורג משנת 1180 לערך הוא העדות המוצקה היחידה לקיומה של עיירה במקום.
כבר ב-1962 נתגלו בחפירות מתחת לטירה של באד הומבורג המכונה Hirschgangflügel שתי שכבות שרפה, שמהן הגיע גינתר בינדינג, שהיה אחראי על החפירות, למסקנה שלטירה הנוכחית קדמו שתי טירות שנבנו באתר זו אחרי זו, וכל אחת נשרפה מאוחר יותר.
חפירות מאוחרות יותר שנערכו בטירה של באד הומבורג באפריל 2006 על ידי צוות מאוניברסיטת פרנקפורט, שוב ביוזמתו של קורת ובניהולו של פרופסור הניג, הובילו לגילוי שבפועל הייתה שכבת שרפה אחת בלבד, שמקורה במבנה שחוזק בקורות עץ – ייתכן שמדובר בטירה עם מגדלים – שממצאי כלי החרס בה תוארכו למאה ה-12 או ה-13. סביר להניח שבניין זה היה קשור לטירת וורטווין. עם זאת, ייתכן שמתחת לשרידים אלו חבויה שכבה מתרבות קודמת שטרם נתגלתה. מחקרים תוך שימוש בשיטות תיארוך כדוגמת תיארוך פחמן-14 ואנליזה מיקרומורפולוגית עשויים לספק תיארוך מדויק יותר.
הומבורג קיבלה מעמד של עיר שוק בערך ב-1330, אך המסמך שהעניק זכויות אלו אבד.
שם העיר "הומבורג" מקורו ב"טירת הוהנברג" (Hohenberg "הר גבוה") השוכנת על ההר מעל הומבורג. הסיומת "פור דר ההה" הופיעה כנראה לראשונה בכתובים במסמך מ-1528 והתייחסה למיקומה של העיר למרגלות הרי הטאונוס.
ב-1622 נוסדה משפחת האצילים הסן-הומבורג שמושבה היה בהומבורג. את השושלת הקים הלנדגראף גיאורג הראשון מהסן-דרמשטט שעמד בראש נסיכות פיאודלית, והחליט לחלק בין בניו את שטחי הנסיכות. את השטח שכלל את הומבורג והכפרים שמסביבה קיבל בנו פרידריך, שקיבל את הכינוי הלנדגראף פרידריך הראשון מהסן הומבורג. המשפחה הייתה כפופה להסן-דרמשטט בלא ריבונות עד 1806. אחד מצאצאיו, פרידריך השני (1708-1680) זכה לפרסום כנסיך מהומבורג. כגנרל על כוחות ברנדנבורג הוא תקף את הצבא השוודי בקרב פהרבלין (Fehrbellin). הניצחון בקרב ביסס את מעמדו של בית ברנדנבורג-פרוסן ושימש מקור לרומן "Prinz Friedrich von Homburg oder die Schlacht bei Fehrbellin" שכתב היינריך פון קלייסט. מ-1817 עד 1866 הייתה הסן-הומבורג מדינה עצמאית (שגודלה 176 קמ"ר) בפדרציה הגרמנית, כתוצאה ממלחמת שבעת השבועות בין אוסטריה לפרוסיה סופחה הומבורג לשלטון פרוסיה.

עיר ספא ומשכן קיסרי

עם בואה של תעשיית הספא לעיר באמצע המאה ה-19, שקצרה רווחים גדולים מהקזינו שנבנה בעיר, התפרסמה העיר כעיר מעיינות מרפא קוסמופוליטית. המרחצאות של באד הומבורג היו חביבים במיוחד על האצולה הרוסית.
תעשיית הספא החלה עם גילוי "מעיין אליזבת" (Elisabethenbrunnen) ב-1834, אם כי הקידומת באד ניתנה לעיר רק ב-1912. בניין הספא והקזינו הראשון בהומבורג נבנו בשנים 1842-1841 על ידי האחים פרנסואה (François‏ 1877-1806) ולואי בלאן (Louis Blanc‏ 1852-1806), שאחר כך רכשו את הקזינו במונטה קרלו, ומשום כך מכנים לעיתים את הקזינו של באד הומבורג "האם של מונטה קרלו". הקזינו נסגר ב-1873 בשל החוק הפרוסי שאסר הימורים, ונפתח מחדש רק אחרי מלחמת העולם השנייה ב-1949-1948. ב-1860 חוברה העיר לפרנקפורט באמצעות מסילת רכבת ה"הומבורגר באן" (Homburger Bahn).
ב-1888 התפרסמה באד הומבורג ברחבי הקיסרות הגרמנית משום שוילהלם השני, קיסר גרמניה הכריז על טירת באד הומבורג כמעון הקיץ הקיסרי, ואחר כך מימן את בניית כנסיית המושיע (Erlöserkirche, נבנתה בשנים 1905-1901) הסמוכה. אשתו, הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה משלזוויג הולשטיין, תרמה לכנסייה את המזבח המשובץ באבנים טובות שיועד במקור לכנסייה במתחם אוגוסטה ויקטוריה שבירושלים. גם אמו של וילהלם, ויקטוריה, אלמנת הקיסר הקודם, ובתה הבכורה של המלכה ויקטוריה מבריטניה התגוררה במקום שנים רבות. אחיה, המלך לעתיד אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, התארח במקום לעיתים קרובות. אדוארד פרסם את מגבעת הומבורג ואת המכנסיים ששוליהם מגולגלים כלפי מעלה באופן קבוע, שפגש במקום. הוא אף עבר 32 פעמים צומות לריפוי.
"מועדון הגולף של באד הומבורג" (Homburger Golf Club 1899 e. V) ברודרוויסן (Röderweisen) שבדורנהולצהאוזן (Dornholzhausen) – כיום חלק מבאד הומבורג - הוא מועדון הגולף הוותיק ביותר בגרמניה. שורשיו בפארק ההבראה של באד הומבורג ("קוּרפארק"), שבו אפשר עדיין למצוא בניינים של מועדונים ישנים ואפילו קטעים של מסלול גולף שעדיין ניתן לשחק בהם.
לא רחוק ממנו ניצבת קפלה רוסית – למעשה שמה המדויק הוא כנסיית כל הקדושים – כנסייה השייכת לנצרות האורתודוקסית שאבן הפינה שלה הונחה בנוכחות הזוג הקיסרי הרוסי ב-16 באוקטובר 1896, אם כי הם לא נכחו בטקס ההקדשה כשהמבנה הושלם, כמעט שלוש שנים אחר כך.
המלך צ'וללונגקורן מסיאם (כיום תאילנד) שלח ביתן גן תאי בהכרת תודה על מרפא מוצלח. הביתן הוקם ב-1914.
הורקס (Horex) הייתה חברת אופנועים גרמנית ידועה של "Horex - Fahrzeugbau AG", שנוסדה בבאד הומבורג על ידי פריץ קלימן (Fritz Kleemann) ב-1923.

התקופה המודרנית

עסקי הספא הלכו והתדרדרו עקב שתי מלחמות העולם, אבל חשיבות העיר דווקא גדלה משום שמוקמו בה מטות של רשויות שונות וגופי ממשל. בסתיו 1946 כבר הורה הממשל הצבאי על הקמת רשויות לשני האזורים. באד הומבורג נבחרה כמקום המושב של המרכז המנהלי הפיננסי. ב-23 ביולי 1947 הקימה "מועצת הכלכלה של שני האזורים" במקום את "המרכז המיוחד של הכסף והאשראי" כהכנה לרפורמה במטבע. בראש המרכז עמד לודוויג ארהארד. גם אחרי שנוסדה הרפובליקה הפדרלית של גרמניה – גרמניה המערבית, ובון נקבעה כבירתה, נשארו בבאד הומבורג מנהלת החוב הפדרלי (Bundesschuldenverwaltung), המשרד לטיפול בניירות ערך (Amt für Wertpapierbereinigung), והמשרד הפדרלי להשוואה (Bundesausgleichsamt).
במאה ה-20 הפכה באד הומבורג לאזור מגורים חביב על המעמד העליון. ב-30 בנובמבר 1989 נרצח אחד מחבריו, אלפרד הרהאוזן (Alfred Herrhausen). הרהאוזן, שהיה מנכ"ל דויטשה בנק, נהרג ונהגו נפצע ממטען צד מתוחכם שהונח בדרך מבאד הומבורג. משערים כי את הפצצה הכינו אנשי סיעת הצבא האדום, אם כי סברה זו לא הוכחה בוודאות מעולם.

הקהילה היהודית

בבאד הומבורג התקיימה קהילה יהודית קטנה מאז המאה ה-16.
בין השנים תרי"א (1852) - תרל"ה (1875) כיהן כרב במקום רבי פנחס זליגמן פרום.
במהלך שנות ה-20 של המאה העשרים התגוררו בבאד הומבורג סופרים ואינטלקטואלים עבריים, ובהם ש"י עגנון, חיים נחמן ביאליק, אחד העם, יעקב פיכמן, משה גליקסון, נתן ביסטריצקי, נתן בירנבוים וזליג ושושנה פרסיץ.
בשנת 1921 עברו ש"י עגנון ואשתו מוויסבאדן לדירה מרווחת בבאד הומבורג. ב-6 ביוני 1924 פרצה שרֵפה בדירה זו, כתב יד מקור של עגנון ואוסף ספריו הגדול עלו באש. עגנון היה מאושפז בבית חולים בעת השרפה, ואשתו וילדיו ניצלו ברגע האחרון. זמן קצר לאחר השרפה עלה עגנון ל ארץ ישראל.בפארק העירוני במרכז העיר מוצב פסל של עגנון.עיריית באד הומבורג הציבה את הפסל לכבודו של עגנון כאשר קיבל את פרס נובל לספרות.לדברי ספרנית העירייה נמסר לה כי נשרף כתב יד שהכיל 1500 עמודים.עגנון ראה באירוע השריפה אות משמיים אשר בעקבותיו עלה לארץ ישראל.
בשנת 1922 עבר חיים נחמן ביאליק, בעצת רופאו, מברלין לבאד הומבורג, והתגורר בה כשנתיים, עד לעלייתו לארץ ישראל. בתקופה זו התהדקו הקשרים בין ביאליק לעגנון.
כיום, ישנה קהילה יהודית קטנה המורכבת בעיקר מיהודים אשר יצאו ממדינות ברית המועצות.
רב הקהילה הוא הרב שלום בער רבינוביץ', אשר לראשונה מאז שואת יהודי אירופה עשה 2013 הכנסת ספר תורה אל בית הכנסת היהודי החדש בעיר וכן השנה 2016 הוכנס בפעם השנייה.
כמו כן, יש בעיר גני ילדים יהודיים.