google/wiki40b huggingface dataset:
פראטס השלישי

פראטס השלישי שלט על האימפריה הפרתית בשנים 57-70 לפנה"ס. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון התקיף המצביא הרומי לוקולוס את מלך ארמניה טיגראנס הגדול ואת בן בריתו מיתרידטס השישי מלך פונטוס, שמצא אצלו מקלט. פראטס השלישי סירב להענות לבקשות הסיוע של טיגרנס ומיתרידטס, ושמר על נייטרליות במלחמה בינם לבין הרומאים.
בשנת 67 לפנה"ס שיכנע טיגרנס הצעיר, בנו של "טיגרנס הגדול", את הפרתים לפלוש לממלכת ארמניה, כדי להמליך אותו כשליט ארמניה בחסות הפרתים. אולם הפלישה הפרתית נכשלה בהשגת מטרתה, והצבא הפרתי נאלץ לחזור על עקבותיו. שנה לאחר מכן פלש המצביא הרומי פומפיוס לממלכת ארמניה, בשיתוף פעולה עם טיגרנס הצעיר, והכניע אותה. אולם לאחר ניצחונו הכיר פומפיוס בשלטונו של "טיגרנס הגדול" בארמניה, ולקח איתו כבן ערובה את בנו הבוגדני. פומפיוס לא היה מוכן לשתף פעולה עם הפרתים. הוא פלש לגורדינה (Gordyene) ולאוסראינה, שתי ממלכות ואסליות של האימפריה הפרתית בצפון מסופוטמיה, והשתלט עליהם, ובנוסף לכך השפיל את פראטס השלישי כאשר סירב להכיר בתוארו כ"מלך המלכים" (התואר שאומץ על ידי המלכים הפרתיים).
בשנת 57 לפנה"ס נרצח פראטס על ידי שני בניו, מיתרידטס השלישי ואורודס השני, שירשו את כסאו.

קישורים חיצוניים-

מדיה וקבצים בנושא פראטס השלישי בוויקישיתוף
אריאן קאוילי

קריירת שחמט

קאוילי נולדה במנילה שבפיליפינים והחלה לשחק שחמט בגיל 6. ב-22 בדצמבר 2000 היא זכתה באליפות אסיה מתחת לגיל 16 בתחרות שהתקיימה בבגאק, שבפיליפינים. בשנה לאחר מכן, צברה 5.5 נקודות מ-9 אפשריות בתחרות "קונקה דלה פרסולה" שבאיטליה. ברשימת הדירוג של פיד"ה באוקטובר 2002, השיגה קאוילי את ניקוד השיא שלה - מד כושר של 2309.
בשנת 2004 עברה קאוילי להתגורר באוסטרליה, והחלה לייצג אותה בתחרויות השחמט. בשנת 2009, היא זכתה בתחרות השחמט הקלאסית של לונדון לנשים לאחר שצברה 8 נקודות מ-9 אפשריות, שתי נקודות לפני המקום השני. באותה שנה, זכתה קאוילי באליפות שחמט לנשים באוקיאניה וכתוצאה מזכייה זו העפילה לאליפות העולם לנשים בשנת 2010. עם זאת, בחרה שלא להשתתף בתחרות זו.
אינה שחמטאית פעילה מספטמבר 2015.

הופעות בטלוויזיה

קאוילי הייתה אחת המשתתפות בעונה החמישית של תוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים" האוסטרלית. שותפה המקצועי בריקודים היה הרקדן קרמלו פיזינו, הזוג סיים במקום השני.
באחד הפרקים של תוכנית הטלוויזיה "דיל או לא דיל" ניצחה קאוילי באחת התחרויות וזכתה במכונית.

חיים אישיים

קאוילי נמצאת מאז 2008 במערכת יחסים זוגית עם לבון ארוניאן, מהשחמטאים המובילים בעולם. הם נפגשו לראשונה בשנת 1996, באליפות העולם לנוער בלאס פאלמאס, והכירו ב-2006 על ידי חברם המשותף אלכס ווהל. ב-2015 השניים התארסו וב-30 בספטמבר 2017 התחתנו בארמניה במנזר סאגמוסקאנק בן המאה ה-13, בהשתתפותם של נשיא ארמניה סרז' סרקזיאן ואשתו ריטה סרקזיאן.
קאוילי מדברת מספר שפות באופן שוטף, ולמדה לתואר דוקטור באוניברסיטה גרמנית. עבודת הדוקטורט שלה עסקה ב"מדיניות החוץ הרוסית, ובמיוחד קשריה הכלכליים והעסקיים עם ארמניה ברמת המדינה וברמה הפרטית". היא עובדת כיועצת בחברת ייעוץ עולמית. מאז 2013 קאוילי חיה ועובדת בארמניה.
השריר הכפן המרובע

השריר הַכַּפָּן הַמְרֻבָּע (TA: Musculus pronator quadratus) הוא אחד משרירי האמה העמוקים. השריר הוא המניע העיקרי של האמה בסיבוב כף היד כלפי מטה, מסייע לו בפעולה זו השריר הכפן העגול. מיקומו העמוק צמוד לחלקן המרוחק של עצמות האמה, מאפשר לו לייצב אותן זו מול זו.

תיאור

לשריר הכפן המרובע ארבע פינות וארבעה צדדים המקנים לו צורה מרובעת. תחילתו בחלק המרוחק של הפן הקדמי של עצם הגומד והוא נאחז בחלק המרוחק של הפן הקדמי של עצם החישור.

עצבוב

השריר הכפן המרובע מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך העצב הבין גרמי הקדמי, ענף של עצב התווך.
לילה אחד באוקטובר הבודד

תקציר העלילה

לילה אחד באוקטובר הבודד, מסופר מנקודת מבטו של רחרחן, כלבו של ג'ק המרטש. חלק הארי של הסיפור מתרחש בלונדון וסביבותיה, אם כי בשלב מסוים הסיפור מתרחש בעולם חלום שתואר בידי ה.פ. לאבקראפט בספרו Dream-Quest of Unknown Kadath. אף שהדבר לא נכתב במפורש, רמזים שונים (כמו הופעתו בסיפור של שרלוק הולמס, המכונה "הבלש הנודע") מרמזים על כך שהסיפור מתרחש בתקופה הוויקטוריאנית המאוחרת.
אחת לכמה עשרות שנים, כאשר ליל כל הקדושים מתרחש בליל ירח מלא, מרקם המציאות נעשה דק יותר וניתן לפתוח שערים בינו לבין עולמותיהם של האלים הקדומים. בתנאים המתאימים, גברים ונשים בעלי ידע נסתר עשויים להתאסף באתר הפולחן כדי לנסות לפתוח את השער או לשמור עליו סגור. אם הסוגרים מנצחים, העולם נותר על כנו עד להזדמנות הבאה. אם הפותחים ינצחו, האלים הקדומים יגיעו אל כדור הארץ וישעבדו אותו. פגישות אלו מכונות "המשחק" בידי המשתתפים ששומרים עליו בסוד משאר האוכלוסייה.
השחקנים השונים המתוארים בספר הם דמויות טיפוסיות מהספרות הגותית מהתקופה הוויקטוריאנית: ג'ק המרטש (מכונה ג'ק), דרקולה (מכונה הרוזן), פרנקנשטיין (מכונה הדוקטור הטוב), איש זאב (ששמו הוא לארי טלבוט). בנוסף משחקים מכשפה (גייל המשוגעת), כומר (רוברטס), דרואיד (אוון), נזיר (רסטוב) ותלמידי תורת הנסתר (מוריס ומקאב).
לכל שחקן יש בן לוויה - חיה שמסייעת לו בהכנות למשחק. האינטראקציה בין החיות היא חלק משמעותי מהסיפור המסופר מנקודת מבטו של רחרחן, שהוא בן לוויה בעצמו.
לאורך הספר, השחקנים בוחרים צדדים, כורתים בריתות, מבצעים עסקאות ומתקיפים זה את זה, עד ל-31 באוקטובר, אז מתנהל הטקס שיקבע את גורל העולם.
הטכנאי הצעיר

היסטוריה

"הטכנאי הצעיר" ("הטכנאי הצעיר: טכניקה ומדע לנוער ולעם") החל להופיע כירחון בשנת 1945, על ידי הוצאת יבנה ועורכו היה חיים רוז.
עורכים נוספים היו אינג'ינר י' פיינסוד (כרכים ב' ו-ד'), א' בוכנר (כרך ד'), י' לוינטון (כרך ד') ושמואל שיחור השותף לעריכה.
בין הכותבים היו יוסף שחורי וזאב גלילי.
הכתבות והמדורים התבססו בעיקר על תרגומים מן העיתונות המדעית הלועזית וחלקם חומר מקורי, המבוסס בין השאר על ראיונות שקוימו עם מדענים ישראליים.
המוציאים לאור של כתב העת תכננו אותו מראש כך שהחוברות ייכרכו לספרים. מספור העמודים לא החל בכל חוברת מחדש אלא היה רציף. כך שכאשר כרכו את החוברות הן נראו כספר לכל דבר.
כתב העת הפסיק להופיע באמצע שנות ה-50, והחל להופיע מחדש לתקופה מסוימת בסוף שנות ה-50.
כתב העת החל להופיע כסדרת ספרים בשנת 1951. הספרים זכו להצלחה עצומה ונמכרו שנים רבות אחרי שכתב העת הפסיק להתקיים.
"הטכנאי הצעיר" היה אחד משורה של כתבי עת בנושאי מדע וטכניקה שהופיעו במהלך השנים: "טכניקה ומדע", "טכניקה ומדע לנוער", "מה טוב לדעת" (בעריכת יצחק אבנון), "אלומות", ועוד.
הוצאת יבנה הוציאה לאור גם את ספר המדע הפופולרי "המדע והעולם". בהמשך, בשנות השבעים, הופיעה סידרה של שלושה כרכים בהוצאת י' מרכוס ושות' של החובב הצעיר הדנה בתחביב חובבי הרדיו.

תעתועים ותרמיות בשם המדע

סדרת מאמרים " תעתועים ותרמיות בשם המדע " מאת מרטין גרדנר סיפרה את סיפורן של תאוריות והמצאות מדעיות מופרכות. הפרקים עובדו ותורגמו לעברית  מספרו Fads and Fallacies in the Name of Science
הסדרה
באה לא רק לשעשע את הקורא בספורים מבדחים, אלא להזהיר מלהילכד בפח שטומנים לו כמה וכמה "בני סמכא"
— "פתח דבר" לכרך ז' של העורך חיים רוז
בין המאמרים היו:
"עולם שטוח וחלול","מלומד ישראלי מסעיר את עולם המדע", "כוכב שביט של ווילאם ויסטון", "בוז לאיינשטיין", "תורת החורבן" של דונאלי, תורת הירחים של הארביגר ובאלאמי, הפורטאנים.
הליסאנקואיזם (תורת האבולוציה בשבי הקומוניזם), "המסך הגראוויטאציוני" של סאר רוג'ר באבסון, וילאם לאוסון- "אבי הלאוסונומיה" (תאוריות השוללות את מושג ה"אנרגיה"), "גלגולה הראשון" של בריידי מארפי (תרמית היפנוט)
"אטלנטיס וולמוריה", "דיאנאטיקה" ("מדע" לטיפול במחלות נפש), "רופאי הפלא" (הרבמטיזם של מרת סמית, הומאופתיה, הנטורופאתיה, אירידיאגונוזיס ו"תורת האזורים", החיידקים בנהר גנגס)

טריוויה

בספר הנוסטלגי "איפה היינו ומה עשינו" של אמנון דנקנר ודוד טרטקובר, בערך "הטכנאי הצעיר" נכתב:
"חוברת לילדים ששיחקו במכאנו. מי שקרא אותו ידע בדיוק איך פועל פריג'ידר, איך נוסעת מכונית ואיך מרכיבים רדיו גביש"
שבועת הנאמנות הלאומית של סינגפור

שבועת הנאמנות הלאומית של סינגפור (מלאית Ikrar Negara Singapura; אנגלית: Singapore National Pledge) היא שבועת נאמנות למדינת סינגפור הנאמרת מדי יום בבתי הספר ובאירועים רשמיים דוגמת מצעד היום הלאומי ויום הצבא.

היסטוריה

השבועה חוברה זמן קצר לאחר הקמת המדינה באוגוסט 1966 על ידי שר החוץ דאז, סינטמבי רג'רטנאם. רג'רטנאם האמין שבאמצעות השבועה ניתן יהיה לגשר על השוני הרב בין הקבוצות המרכיבות את האומה הסינגפורית על ידי הדגשת הרגש והמחויבות הלאומית לסינגפור בקרב כלל האוכלוסייה, ללא הבדל דת, גזע או שפה. הטיוטה הראשונה הוגשה לראש הממשלה הראשון של סינגפור, לי קואן יו, ולאחר מקצה שיפורים הועלתה לאישור הקבינט (הממשלה הסינגפורית).
ב-25 באוגוסט 1966 כ-500,000 תלמידים מ-529 בתי ספר שונים קראו את השבועה הלאומית של סינגפור בפעם הראשונה. בהוראת שר החינוך, השבועה נעשתה בפני דגל סינגפור ובהרמת יד ימין. ב-27 ביוני 1988 שונו הנהלים והתלמידים נדרשו להישבע עם יד ימין צמודה לחזם, זאת כדי לבטא טוב יותר את המשמעות הרגשית של השבועה.
חל איסור חמור על כל שימוש מסחרי בשבועה. ארגונים המעוניינים להדפיס או להשתמש בשבועה בכל מדיה שהיא נדרשים לעתור למשרד ראש הממשלה בבקשה מנומקת.
דגל קולורדו

משמעות הסמל

הצבע הכחול שבדגל בא לסמל את השמיים, העיגול המוזהב מסמל את השמש, הלבן - את השלג בפסגות ההרים במדינה, והאדום - את צבע הקרקע והסלעים במדינה.

היסטוריה

הדגל עוצב על ידי אנדרו קרלייל ג'ונסון בשנת 1911. בית המחוקקים של המדינה אימץ את הדגל רשמית כדגל המדינה ב-5 ביוני באותה שנה. בית המחוקקים, בהחלטתו, לא ציין את גודל האות "C" ואת הגוון המדויק של הצבעים, ועל כן נוצרו מספר גרסאות של הסמל בגוונים שונים ובגדלים שונים של האות. ב-28 בפברואר 1929 החליטה האספה הכללית של בית המחוקקים כי הצבעים אדום וכחול יהיו בדיוק באותו גוון של צבעים אלה בדגל ארצות הברית. ב-31 במרץ 1964 החליט בית המחוקקים כי קוטר המעגל המוזהב יהיה בדיוק כרוחב הפס האמצעי של הסמל.
פיני עדן

קורות חייו

עדן החל את דרכו כזמר בלהקת "שבעת המינים" של מועדון החמאם בהנהלת חיים חפר ודן בן אמוץ. עמו השתתפו בלהקה גבי ברלין, אמנון נדב ושרה'לה שוב. לאחר מכן החל לחבר תסריטים, בין השאר לסרטים "אבא גנוב" (יחד עם חיים מרין) ו"אבא גנוב 2" (יחד עם שלמה משיח). בשנת 1993 חיבר את התסריט לסרט "מנת יתר", בבימויו של שמואל אימברמן. בשנת 1997 כתב תסריט לסרט "דנה לא רוקדת", אף הוא בבימויו של אימברמן. בין השנים 1998–2000 שימש כתסריטאי הסדרה "בעקבות הסיפורים הקסומים" ובמקביל חיבר תסריטים לסדרה הקומית "משפחת עזאני", בבימויו של ארנון צדוק. בשנת 1999 כתב את התסריט לסרט "תסתכל לי בעיניים" בבימוים של צדוק. בשנת 2001 חיבר את התסריט לסרט "אינג'יל" בבימויו של צדוק ובהפקתו של ערן ושימש כמפיק שותף בסרט. ב-2003 יצר את הסדרה "צימרים" ששודרה בערוץ 1. כתב, ביים והפיק את הסרט "קמטי צחוק", בהשתתפות ליא קניג, יוסף כרמון ואפרת לביא. כמו כן הלחין את פסקול הסרט, במשותף עם רפי תורן.
בעבר, היה ממשתתפיה הקבועים של תוכנית הרדיו "לצון נופל על לצון" וכתב טור הומוריסטי שבועי בעיתון "ידיעות אחרונות". הטור נקרא "סיפורים שנפלו לי". בנוסף שימש שנתיים כמרצה לתסריטאות, עריכת תוכן וכתיבה יוצרת בבית הספר לקולנוע של המכללה למינהל וכתב וביים כעשרים הצגות, בהן: "לא סמים עליכם", "הצבע זהב", "הולכים לאיבוד לדעת", "זה עובר עם עגיל" ו"בירה ודי".
נובלה קליגאריס

ביוגרפיה

קליגאריס נולדה בפדובה בת למשפחת שחיינים. אמה, רומנה, השתתפה באולימפיאדת הלסינקי (1952) כשחיינית חופשי ואחיה הבוגר, מורו, השתתף יחד איתה באולימפיאדת מינכן (1972) כשחיין מעורב אישי.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) בהיותה רק בת 13 וחצי סיימה קליגאריס במקום 26 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:26.3 דקות, במקום 17 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:59.4 דקות ובמקום 14 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:21.0 דקות. 
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 1970 זכתה קליגאריס במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:38.8 דקות, אחרי קרין נויגבאואר ממזרח גרמניה (9:29.1 דקות) ולינדה דה בור מהולנד (9:35.7 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:39.7 דקות, במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:14.9 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.9 דקות.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה קליגאריס ב-3 מדליות. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:22.44 דקות, אחרי הכוכבת של התחרות שיין גולד מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 4:19.04 דקות ולפני גודרון וגנר ממזרח גרמניה (4:23.11 דקות). שתי מדליות ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:57.46 דקות, אחרי קינה רותהמר מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 8:53.68 דקות וגולד (8:56.39 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:03.99 דקות, אחרי גייל ניל מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 5:02.97 דקות ולזלי קליף מקנדה (5:03.57 דקות).

תחרות השיא

באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 זכתה קליגאריס בשתי מדליות, מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:52.97 דקות, לפני ג'ו הרשברגר מארצות הברית (8:55.56 דקות) ווגנר (9:01.82 דקות) ובשתי מדליות ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:21.79 דקות, אחרי הת'ר גרינווד (4:20.28 דקות) ורותהמר (4:21.50 דקות) שתיהן מארצות הברית ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:02.02 דקות, אחרי וגנר שקבעה שיא עולם חדש של 4:57.51 דקות ואנגלה פרנקה (5:00.37 דקות) שתיהן ממזרח גרמניה. 
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה קליגאריס במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:57.93 דקות, אחרי קורנליה דור ממזרח גרמניה (8:52.45 דקות) ולפני וגנר (8:59.79 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:22.92 דקות, אחרי פרנקה (4:17.83 דקות) ודור (4:19.72 דקות) שתיהן ממזרח גרמניה. בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:08.20 דקות ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.76 דקות.
דני גולן (זמר)

ביוגרפיה

דני גולן נולד ברמת גן, שירת בצה"ל בצוות הווי פיקוד הדרום, ולאחר שהשתחרר ב–1967 הקים עם ציון צדוק את צמד דרום.
אלבומם הראשון של צמד דרום כלל מספר להיטים של אותם שנים, ביניהם "שיר אהבה ישן" ו"יום א' בשבוע".
"שיר אהבה ישן", שירו של נתן יונתן "רומנסה" הולחן על ידי נחום היימן ב-1968 במיוחד לאלבום הראשון של צמד דרום.
לאחר פירוקו של צמד דרום המשיך במהלך שנות ה–70 להופיע כסולן ושר באלבום של שירי פסטיבל הזמר תש"ל (1970) את השיר "ילדות".
בפסטיבל הזמר 1971 ביצע את השיר "רגע שקט" והקליט עם שולה חן גם את הדואט "כשאהיה זקן".
גולן הקליט את השיר "המשתה" שהלחין יאיר רוזנבלום למילים של נתן אלתרמן והשיר שולב בתקליט הזהב של להיטון לשנת 1972. 
כחבר צמד דרום הופיע במספר מדינות בעולם, ובהן אנגליה, גרמניה וצרפת. בהולנד הופיע בתוכניות ליום העצמאות יחד עם יפה ירקוני.
ב–1977 שר בפסטיבל הזמר את השיר "חורף". 
בשנות ה-80 החל גולן תהליך חזרה בתשובה בעקבות אשתו, האומנית והפסלת נחמה גולן, התנתק מעולם השעשועים והיה מתלמידי הרב ברוך שלום אשלג. לאחר פטירת רבו ב-1991 המשיך ללמוד וללמד תורת הקבלה בבני-ברק
ב–1998 יצא אלבום כפול עם שירי צמד דרום.
בשנות ה-2000 הופיע מספר פעמים, בין השאר בתוכניתה של רבקה מיכאלי בערוץ 2.
הליברטון

הליברטון (באנגלית: Halliburton) הוא תאגיד רב-לאומי אמריקאי בתחום האנרגיה. תחומי פעילותו כוללים שירותי קידוחי נפט, הערכת מצאי נפט ומוצרים לתעשיית הקידוחים.
התאגיד פועל ביותר מ-70 מדינות, ובבעלותו מאות חברות-בת. מועסקים בו למישרין ודרך חברות-הבת למעלה מ-50,000 איש. התאגיד רשום בארצות הברית, ולו מטה הנהלה ביוסטון ובדובאי.
נמל התעופה הבינלאומי של טביליסי

אמצעי התחבורה לשדה

שדרות ג'ורג' בוש, כביש מהיר ארבע-מסלולי בכל נתיב, מובילות מנמל התעופה למרכז טביליסי. בשדה התעופה עצמו ישנם 1,000 מקומות חניה בחזית אולם הנוסעים הנכנסים והנוסעים היוצאים.
12 ק"מ משדה התעופה מתחילה רשת הרכבת התחתית של טביליסי. קו מסילת ברזל משדה התעופה לטביליסי נמצא בתכנון של רכבת גאורגיה.

היסטוריה

עד שנת 2005 היה בשדה התעופה טרמינל קטן בלבד שנבנה בשנת 1995. היו בו ארבעה מבנים ומקום ל-60 מטוסים, כמו איליושין Il-86 ובואינג 747. בעת ביקורו של ג'ורג' בוש בגאורגיה, במאי 2005, נאלץ מטוסו, אייר פורס 1 לדומם את המנוע כדי לא לגרום נזק לשדה התעופה.
ב-10 באוגוסט 2008, במהלך פלישת רוסיה לגאורגיה, תקף חיל האוויר הרוסי שדה תעופה צבאי ששיך לתעשייה הצבאית של גאורגיה, סמוך לנמל התעופה. עיתוי התקיפה היה מספר שעות לפני בואו של שר החוץ הצרפתי, ברנאר קושנר. רוסיה הכחישה כי תקפה את נמל התעופה הבינלאומי של טביליסי.

פיתוח

שדה התעופה נבנה מחדש ועבר מודרניזציה שהחלה בשנת 2006 ונסתיימה בפברואר 2007. לתפעול השדה נבחרה מפעילה חדשה, החברה הטורקית, ".TAV Airports Holding Co", שהיא גם המפעילה של שדה התעופה הטורקי, נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק. החברה המקומית, בעלת הזיכיון והממנקת העיקרית של הפרויקט, נקראת "TAV Urban Georgia", וחברת SPV האחראית על המבנים.
פרויקט השיקום כלל הקמת טרמינל בינלאומי חדש עם 24,000 מ"ר, 24 דלפקי צ'ק-אין, מגרש חנייה סמוך, שיפור משטח המטוסים, משטח מסלולי הנסיעה ומסלולי ההמראה, ורכישת קרקע לטיפולים עבור מטוסים.
מאז הבנייה מחדש של נמל התעופה יכולים לנחות בה גם מטוסים גדולים כמו איירבוס A330 או איירבוס A340, ותנועת הנוסעים יכולה להגיע למעלה מ-2,000 נוסעים לשעה. סך ההשקעה בבנייה מחדש של שדה התעופה הוא 90 מיליון דולר מתוכם 27 מיליון דולר ניתנו כהלוואה מהבנק האירופאי לשיקום והשקעות (EBRD).
יישום ההערכות המחודשת, שהייתה נחוצה עקב הגידול בנפח התנועה, הביאה לשימוש במערכות טכנולוגיות מודרניות המאפשר נוחות ויעילות שימוש לנוסעים עם מרחב מרווח גדול והדור להתארגנות. נפח התנועה היה ממילא במגמת גידול גם לפני השיקום, כאשר בשנת 2004 גדל נפח התנועה ב-28% ביחס לשנה שקדמה לו ובשנת 2005 ב-39%. כיום עומדת, קיבולת נפח התנועה של נמל התעופה המשופץ, על 2.8 מיליון נוסעים לשנה. בשנת 2007 גדל מספר הנוסעים בכ-8.5% ותנועת המטוסים בכ-18.7%.
המזון והמשקאות מסופקים על ידי חברת BTA, בשבע נקודות עם סגל של כ-75 איש. שירותי הדיוטי פריי מסופקות על ידי חברת ATU‏.
יצחק ונה

הרב יצחק בן אברהם בן יוסף ונה (מכונה מהרי"ו או מהר"י ונה, סביבות ה'של"ה 1575 - סביבות ה'ת"ל 1670), היה מקובל ופוסק, מגדולי רבני תימן בזמנו.

ביוגרפיה

נולד לרבי אברהם בן יוסף ונה. הרב יצחק רצאבי הביא מסורת במשפחת ונה שסיבת שם המשפחה, שמשמעותו בערבית היא "אנחה", היא שאחד מאבותיו של הרב נשבע לערבים כביכול בשם ה' "ואללה" כדי להחמיר על עצמו שלא יאכל מפת גויים כפי שנהגו בתימן, אלא שהיה משנה את מילת השבועה ל"ונה".
המהרי"ץ כתב עליו: "ובאשר נכנס ר' אברהם ונה אל צנעא לקנות... [הביא] עמו את יצחק בנו ילד. וכאשר ר' יוסף הנזכר הציץ בו כי רוח אלהים בו, ויביאהו אל ביתו [ויפצר בו ללון] וילבישהו ויאכילהו וישקה וילמדהו דעת והיה לו לרב" (מהרי"ץ, מגילת תימן). רבי יצחק התגורר בכפר "מעבר", דרומית לצנעא. למד בילדותו בצנעא אצל רבי יוסף עראקי-הכהן. לאחר מכן למד אצל רבי שלמה הכהן בעל ספר "לחם שלמה", שרבי יצחק מרבה להביא בחיבוריו דברים בשמו. ייתכן שלמד גם אצל רבי סעדיה קורח. במקום אחד בספריו, בעניין תפילת הדרך, הוא מזכיר דבר הלכה בשמו של רבי יוחנן מזרחי בעל ספר ה"מזרחי" על הש"ס. רבי יצחק פעל להפצת תורת הקבלה. למחייתו התפרנס מכתיבת ספרי תורה וספרי לימוד. 
בן דורו, הרב שלמה חראזי, מכנה אותו "מאור הגולה הרב המובהק". מהרי"ץ מזכירו בחיבוריו בלשון "אדונינו מהר"ר יצחק ונה" (סידור עץ חיים ח"ב דף ס"ב). באחת מתשובותיו הוא מזכירו כאחד הסופרים הגדולים, שמי יכול "לחלוק ולפסול מעשיהם חלילה".
בהקדמת ספרו רכב אלקים הוא כותב: "אנו מודים בעצמנו שאין לנו חכמה ולא תבונה, שאפילו כעמי הארץ של הראשונים אין אנו". ואחר כך הוא כותב שאיננו מחבר אלא "מלקט", אף על פי שהוא עיבד הכול לפי דרכו והבליע בו את דברי עצמו פעמים רבות. 
מסורת בידי צאצאיו היא שהשאיר אחריו שלושה ילדים.
כריסטופר גורהאם

חיים אישיים

גורהאם נולד בפרזנו, קליפורניה לדייוויד גורהאם, רואה חשבון מוסמך, ולקת'רין גורהאם, אחות בית ספר. יש לו תואר ראשון בקולנוע ותיאטרון מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בעת לימודיו בקולג', עסק בסוגי ספורט רבים, בין היתר באמנויות לחימה, סייף, גלגיליות וריקודים סלוניים.
גורהאם נשוי לאָנֵל לופז גורהאם ששיחקה לצדו ב-"Popular", והייתה בת זוגו בקולג'. לזוג שלושה ילדים.

קריירה

תפקידו הראשון היה כמתמחה בסדרה משמר המפרץ ב-1989. גורהאם הופיע במספר סדרות מדע בדיוני, וכיכב בסדרות "אודיסאה" וג'ייק 2.0. שיחק גם בסדרות שולחן לחמישה, פליסיטי וללא עקבות. ב-2001, כיכב בסרט הקולנוע הצד האחר של גן עדן לצד אן האת'וויי.
גורהאם שיחק את האריסון ג'ון בסדרה של The WB,‏ "Popular", ואת ד"ר מיילס מק'ב בסדרה "חקירה רפואית" (NBC). הוא לקח חלק בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים "טיפול משפחתי" (CBS). הוא ביצע את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה של ABC Family,‏ "Relative Chaos".
שלוש שנים לאחר סיום הסדרה ג'ייק 2.0, גורהאם עבד בשנית עם יוצר הסדרה סילביו הורטה, הפעם על תפקיד משני בסדרה בטי. גורהאם משחק בסדרה את הנרי גראבסטיק, מושא אהבתה המרכזי של גיבורת הסדרה בטי סוארז (אמריקה פררה). החל מהעונה השנייה, הוא החל לעבוד במשרה מלאה בסדרה. ב-2008, הוא עזב את הסדרה, אך חזר לסיום העונה השלישית והרביעית.
ב-2009, הוא כיכב במיני-סדרה של CBS, "הארפר'ס איילנד".
בקיץ 2010, הוא לוהק לתפקיד הראשי בסדרה פרשיות סמויות, בה הוא משחק את הסוכן העיוור אוגי אנדרסון, שמדריך את הדמות הראשית, סוכנת CIA זוטרה, בעבודתה החדשה. הסדרה צברה רייטינג גבוה בארצות הברית כבר מן הפרק הראשון, והוזמנה לה עונה נוספת.
שלום קובושווילי

חייו

קובושווילי נולד באחלציחה למשפחה יהודית ענייה. בתחילה ייעדו אותו הוריו ללימודים כרב ונתנו לו הכשרה דתית. העניין שלו באמנות נתגלה על ידי משפחתו והוא נשלח להיות שוליה של צייר. משפחתו שהייתה ענייה לא יכלה לשלוח אותו ללימודים כצייר והוא למד לצייר באופן עצמאי. בגלל עוניו הוא עסק במשך רוב חייו במסחר ובמלאכה. כאשר נוסד המוזיאון ההיסטורי-אתנוגרפי ליהודי גאורגיה, הוא החל לעבוד בו כשומר כאשר היה בגיל 60.
הציורים במוזיאון עוררו בו את הרצון לצייר והוא החל להגשים את שאיפתו לצייר. הוא היה צייר מוכשר בסגנון האמנות הנאיבית. את כל ציוריו הוא הקדיש לנושאים יהודיים. חלק מציוריו צויירו בשמן חלק בצבעי מים על נייר. ציוריו כאמור יוחדו לנושאים יהודיים כמו חתונה יהודית, חגים יהודיים וסצינות מחיי יהודי גאורגיה בכפרים והקולחוזים יהודיים. מבין ציוריו נכללים: ברכת הילדים על ידי השליח, הגעלת כלים, מקווה, הרובע היהודי, כלה יהודיים, שליח סוחר בתשמישי-קדושה, התרת נדרים, חג שמחת-תורה, אשתו של יהודי עשיר הולכת לבית-מרחץ, וזאת כפרתך ועוד.
בתחילת שנות ה-50 נסגר המוזיאון ההיסטורי-אתנוגרפי ליהודי גאורגיה על ידי השלטונות הסובייטים, חלק ממוצגי המוזיאון הושמדו וחלק הועבר לאקדמיה למדעים ופוזר בין המוזיאונים בגאורגיה. על פי רשימות שנערכו על ידי אליהו פאפיסימדוב, מנהל המוזיאון בעת סגירתו, נמצאים ציוריו של קובושווילי במוזיאון סימון ג'נשיה. בשנת 2006 הוצגה בטביליסי תערוכה רטרוספקטיבית של עבודותיו של קובושווילי.
מקש רווח

מקש רווח הוא מקש במקלדת שמשמש בעיקר ליצירת מרווח בין סימנים כתובים ומילים. כדי ליצור מרווח בין שתי המילים כותבים מילה, לוחצים על מקש הרווח, וכותבים את המילה הבאה.

מיקום

מקש הרווח ממוקם בחלק השמאלי של המקלדת ומצדדיו נמצאים שני מקשי "אלט" (Alt).
סולצי

היסטוריה

האזכור הראשון של סולצי הוא משנת 1390, אז הוא מוזכר ככפר שתושביו עסקו בהפקת מלח, הקרוי ברוסית "סול" (соль), וזהו מקור שמה של העיירה. היישוב היה נקודת עצירה חשובה על הדרך בין נובגורוד ופסקוב בתקופת רפובליקת נובגורוד. ב-1471 כוחותיה של נסיכות מוסקבה הביסו בקרב שלון שנערך בקרבת מקום את כוחות רפובליקת נובגורוד, מה שהוביל לסיפוח הרפובליקה לנסיכות.
במאה ה-16 הצאר איוואן הרביעי הקים במקום מפעל לייצור כרכרות עבור הצבא הרוסי הקיסרי במשך 200 שנה. ב-1781, בעקבות צו של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, היישוב קיבל מעמד של פוסאד . בערך באותה תקופה היישוב והאזור נכללו בפלך פסקוב של האימפריה הרוסית.
ב-23 במאי 1914 היישוב קיבל מעמד עירוני. זמן קצר לאחר מכן נפתח בו בית הבראה מצליח. ב-1927, לאחר ההקמה וההתייצבות של ברית המועצות, סולצי נכללה במחוז לנינגרד.
ב-13 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, סולצי נכבשה על ידי קורפוס הפאנצר ה-56 של הוורמאכט. באופן נדיר בשלב הזה של המלחמה הצבא האדום הצליח לכבוש מחדש את העיירה למספר ימים (רו'). התקיפה נוצלה בעיקר כדי לאפשר נסיגה מסודרת יותר וכדי להרוויח זמן ליצירת הגנות על לנינגרד וב-22 ביולי הגרמנים כבשו את העיירה מחדש. ב-21 בפברואר 1944 העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום במסגרת מבצע לנינגרד-נובגורוד.
ב-5 ביולי באותה שנה נוצר מחוז נובגורוד וסולצי נכללה בו. העיירה שוקמה לאחר מלחמת העולם השנייה וב-1975 סופחו אליה כמה כפרים שהיו בסביבתה.

הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ב-1939 נמנו בעיירה 156 יהודים, פחות משני אחוזים מהאוכלוסייה הכללית.

השואה

עד הכיבוש הסופי של הגרמנים ב-22 ביולי 1941 כמה עשרות יהודים הצליחו להימלט מזרחה או שהם גויסו לצבא האדום. לכול היותר נותרו בעיירה עם הכיבוש הגרמני 100 יהודים. תוך זמן קצר נעשה רישום של יהודי העיירה והם חויבו לשאת טלאי צהוב וסרט לבן על הזרוע שלהם. כמו כן הם נאלצו לבצע סוגים שונים של עבודות כפייה ורכושם הוחרם.
כעבור חודשים ספורים היהודים רוכזו במעין גטו מבודד, שאליו הובאו גם יהודים שהתגוררו ביישובים קטנים בקרבת סולצי. בשלב מסוים ב-1941 כל היהודים נלקחו ליער סמוך ונורו למוות.
גזפרום-יוגרה יוגורסק

היסטוריה

המועדון הוקם לראשונה בשנת 1993 כ"טיומן טרנסגז". מעונת 1995/1996 מתמודדת בליגת המשנה ולאחר מכן בליגת העל הרוסית בקטרגל. בעונת 1996 המועדון העפיל לגמר הגביע הרוסי אך הפסיד בהארכה לקבוצת "דינה".
ב-1997 המועדון שינה את שמו ל"ט.ט.ג. יאבו" (ТТГ-Яву) המועדון לא הצליח לשמור על מקומו בצמרת הליגה, עד עונת 2000/2001 כשסיימה במקום השלישי.
בעונת 2006/2007 הקבוצה שוב סיימה במקום השלישי ורק שנה לאחר מכן הצליחה לסיים במקום השני והוכתרה לסגנית האלופה. להישגים אלה הצליחה בזכות הרכב שחקנים ברזילאים ששיחקו בשורותיה כדוגמת אדר לימה, שהוכתר כמלך השערים בליגה הרוסית בעונת 2007/2008 ורוביניו, שהיה אחד השחקנים המוכשרים בליגה.
בעונת 2008/2009 הקבוצה שינתה את שמה ל"ט.ט.ג. יוגרה" ושוב סיימה במקום השלישי. הקבוצה הצליחה לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה בעונת 2015 ושנה לאחר מכן כבר זכתה בגביע אופ"א ובגביע הרוסי.
בעונת 2017/2018 זכתה בגביע הרוסי ובאליפות המדינה. אך עונה לאחר מכן, בעונת 2018/2019, אף שסיימה כאלופת העונה הסדירה היא לא הצליחה לזכות באליפות והסתפקה בזכייה בגביע הרוסי.