google/wiki40b huggingface dataset:
אלברטו ג'ילארדינו

קריירת קבוצתית

"איל ג'ילה" החל את הקריירה שלו בפיאצ'נצה וערך במדיה את הופעת הבכורה בסרייה A נגד מילאן ב-2000. לאחר מכן שיחק בהלאס ורונה במשך שתי עונות, בהן כבש רק חמישה שערים, אבל הראה כישרון מבטיח. כשמאמן הקבוצה צ'זרה פרנדלי עבר לפארמה ב-2002, הוא התעקש לרכוש את גילארדינו לקבוצתו החדשה.
בעונתו הראשונה במועדון פארמה הוא הבקיע חמישה שערים בלבד. אולם בעונת 2003/2004 (העונה העוקבת) כבר היה שני לאנדריי שבצ'נקו בטבלת המבקיעים של הליגה, עם 23 שערים. הוא זכה בתואר השחקן האיטלקי הטוב ביותר וגם בתואר השחקן הטוב ביותר של עונת 2004/2005.
ב-17 ביולי 2005 רכשה אותו מילאן מפארמה תמורת 24 מיליון אירו.
הוא הצליח להשתלב במועדון הצמרת האירופי ולהבקיע 17 שערים בסרייה א' בעונתו הראשונה, ובעונת 2006/2007 סיים בתור מלך השערים של מילאן במסגרת הליגה. אולם, הוא לא הצליח לשחזר את כושר ההבקעה שלו במסגרת האירופית, ולא מצא את הרשת אף לא פעם אחת ב-12 המשחקים שבהם שותף במהלך הקמפיין של מילאן בעונת 2005/2006 בליגת האלופות. עם זאת, בעונת 2006/2007 הוא זכה עם קבוצתו בליגת האלופות, לאחר שגם כבש בחצי הגמר לרשת מנצ'סטר יונייטד.
בקיץ 2008 עזב ג'ילארדינו את מילאן ועבר לפיורנטינה בתמורה ל15 מיליון אירו. בסיום העונה הראשונה שלו במדי הויולה כבש ג'ילארדינו 19 שערי ליגה ו-25 שערים בכל המסגרות.
ב-9 בינואר 2017, ג'ילארדינו חתם בפסקארה לאחר עונה נטולת שערים עבורו באמפולי.

קריירה בינלאומית

ג'ילארדינו שיחק במדי הנבחרות האיטלקיות של גילאי עד-18 ועד-21. עם הנבחרת עד גיל 21 השתתף במשחקי ההעפלה לאליפות אירופה של 2002, במשחקים הביתיים נגד הונגריה ופולין.
בנבחרות הצעירות היה שותף לזכייה באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2004 ולזכייה במדליית הארד באולימפיאדת אתונה. עם 19 כיבושים במדי הנבחרת הצעירה, הוא הכובש המצטיין בה בכל הזמנים.
ב-4 בספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק נגד נורווגיה. הוא היה שותף והבקיע בניצחון 4 - 1 על נבחרת גרמניה ב-1 במרץ 2006. במונדיאל באותה שנה היה שותף לזכייתה של איטליה בגביע העולמי, והבקיע שער בודד מול נבחרת צ'כיה בשלב הבתים. כמו כן זומן לסגל נבחרת איטליה באליפות אירופה בכדורגל 2008 ולגביע הקונפדרציות 2009, בהם לא כבש.
במוקדמות מונדיאל 2010 כבש ג'ילארדינו 4 שערים, כשאחד מתוכם היה מול נבחרת אירלנד בדקה ה-90, והבטיח את העפלת הנבחרת למונדיאל 2010. כמו כן, במשחק העוקב הבקיע ג'ילארדיניו שלושער לרשת נבחרת קפריסין.
יחסי ארצות הברית–סלובניה

היסטוריה

בתחילת שנות ה-70, פתחה סוכנות המידע האמריקנית (USIS) ספרייה ועיתונות אמריקנית ותרבותית בליובליאנה. מפתיחתו ועד לשנת 1992 פעל המרכז האמריקאי לפיתוח יחסי גומלין קרובים בין ארצות הברית לרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה, שהייתה חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. ב-23 בדצמבר 1990 הצביעו תושבי סלובניה במשאל עם על התנתקות מיוגוסלביה, וב-25 ביוני 1991, הכריזה סלובניה רשמית על עצמאותה. בעקבות כך פרצה מלחמת עשרת הימים, שבמסגרתה נלחמו כוחות טריטוריאליים סלובניים נגד הצבא העממי היוגוסלבי. ארצות הברית הכירה רשמית ברפובליקה החדשה ב-7 באפריל 1992, וכדי לפתח את היחסים הדיפלומטיים עם המדינה החדשה, פתחה ארצות הברית שגרירות חדשה בליובליאנה. בשנת 2004 תמכה ארצות הברית בהצטרפותה של סלובניה לאיחוד האירופי ולנאט"ו.

יחסים כלכליים

ארצות הברית היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של סלובניה. בשנת 2014 ייבאה ארצות הברית בשווי של 699.7 מיליון דולר מסלובניה, וייצאה אליה בשווי של 305.5 מיליון דולר. במסגרת חוק התמיכה בדמוקרטיות המזרחיות (SEED), ארצות הברית סיפקה סיוע טכני בארגון הבנקאות והפנסיה, מדיניות התחרות, וארגון מחדש של החוב הלאומי, וסלובניה הייתה אחת המדינות הראשונות שזכתה להצלחה במסגרת התוכנית. סלובניה היא חברה באיחוד האירופי ויחסיה המסחריים כפופים לחוק הסלובני, האיחוד האירופי וארצות הברית.

שיתוף פעולה ביטחוני

סלובניה תרמה סיוע לארצות הברית ולנאט"ו על ידי סיוע בהקמת כוח האכיפה בבוסניה והרצגובינה, ולאחר מכן תרמה מסוקים, אנשי רפואה, משטרה צבאית ופלוגת חיל רגלים לכוח הייצוב (SFOR), והיא ממשיכה להיות פעילה בכוח האיחוד האירופי. ארצות הברית תמכה בהצטרפותה של סלובניה לנאט"ו במרץ 2004, וממשיכה לעבוד עם הצבא הסלובני כדי לקדם שיתוף פעולה גדול יותר ויכולת פעולה הדדית עם כוחות נאט"ו. פיקוד אירופה של ארצות הברית מספק צוות קישור שעובד עם משרד ההגנה הסלובני, כדי לשפר את שיתוף הפעולה עם נאט"ו. נכון ליוני 2008, לסלובניה היו 34 חיילים שהיו פרוסים בבוסניה והרצגובינה, 363 חיילים בכוח קוסובו, 65 חיילים במשלחת סיוע בינלאומי (ISAF) באפגניסטן, 2 מדריכים למשימת ההדרכה של נאט"ו בעיראק, 14 חיילים בלבנון (יוניפי"ל), 3 בסוריה (UNTSO‏), 15 במשלחת האיחוד האירופי בצ'אד ואחד בארצות הברית (CENTCOM).

תיירות וחינוך

באוקטובר 1997 הצטרפה סלובניה לקבוצת המדינות שאזרחיהן נהנים מהזכות של נסיעות ללא ויזה לארצות הברית, ומטיילים אמריקנים מקבלים הטבות הדדיות בסלובניה. כ-17,000 סלובנים נוסעים לארצות הברית מדי שנה, וכ-20,000 אמריקנים מבקרים בסלובניה.
תוכנית פולברייט הממומנת על ידי ממשלת ארצות הברית, שולחת 6-8 חוקרים וסטודנטים לסלובניה מארצות הברית מדי שנה, ומארחת 6-8 חוקרים וסטודנטים מסלובניה בארצות הברית.

יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה. מאידך, סלובניה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די סי ו-12 קונסוליות בשיקגו, קליבלנד, דנוור, הונולולו, יוסטון, קנזס סיטי, נוקסוויל, מיאמי, מיניאפוליס, ניו יורק, פיטסבורג וסן פרנסיסקו.
On the Floor

רקע

העבודה על אלבום האולפן השביעי של לופז, ?Love, החלה עוד בשנת 2007 והסתיימה בתחילת 2008, והסינגל הראשון מתוכו, "Louboutins", יצא בעזרת חברת התקליטים אפיק רקורדס.
הסינגל לא נחל הצלחה במצעדי ההשמעות, למרות שהגיע למקום הראשון במצעד שירי המועדונים של הבילבורד. לאחר מכן עזבה לופז את אפיק רקורדס בהסכמה הדדית, באומרה שסיימה את התחייבותה לחברה, ושברצונה להוציא את האלבום החדש שלה בחברת התקליטים החדשה. לופז עברה לחברת התקליטים "איילנד רקורדס". ב-16 בינואר 2011 קטע מהשיר דלף ופורסם באתר RapUp.com,
וב-11 בפברואר יצא "On the Floor" כסינגל שני מהאלבום.

תוכן השיר

"On the Floor" הוא שיר דאנס-פופ ואלקטרופופ קצבי ובו אלמנטים משמעותיים של אלקטרוהאוס. השיר נפתח בקטע ראפ של הראפר הלטיני פיטבול, ויש בו סימפול מתוך השיר למבדה של להקת קאומה משנת 1989.
‏"On the Floor" נכתב על ידי בילאל חאג'י, קינדה חאמיד, גונזלו ויוליסס הרמוסה, אשרף ג'אנוסי, רד-ואן וג'ראלדו סאנדל. השיר בעל קצב של 130 BPM.
בתחילת השיר, לפני כניסת התופים, קורא פיטבול בשם המפיק "RedOne" (רד-ואן).

ביקורות

"On the Floor", קיבל בעיקר ביקורות חיוביות מכתבים שונים.
עמית קוטלר, מאתר ynet, תמה לגבי בחירת "למבדה" כבסיס לשיר, ובתוך כך כתב ש"השיר כולל גם הומאז' ברור לזמרת המצליחה והצעירה Ke$ha: כדקה לאחר תחילתו, יש בשיר מעין פאוזה וקריאת "Don't Stop" שאי אפשר לטעות בה." (כמחווה לשיר "TiK ToK", של קשה.)
נועה מגר, מאתר מאקו, נתנה לשיר ביקורת שלילית, ואמרה: "On the floor הוא שיר מבאס. השימוש ב"למבדה", השירה המונוטונית, עיוות הקול וביט הדראם-אנד-בייס המאולץ הופכים את הסאונד לזול וההפקה ניינטיזית ולא במובן הוינטג'י של המילה", ועוד הוסיפה "הסינגל הזה יככב מקסימום במועדונים לילדים בני 16".
ג'ייסון ליפשץ מאתר המגזין האמריקאי בילבורד נתן לשיר ציון של 64 מתוך 100, וכתב "הסינגל החדש של ג'יי לו הוא מעין ברכת חזרה למועדונים בשביל הזמרת בת ה-41".
לי בורדמן

חיים אישיים

ב-2001 התחתן בורדמן עם השחקנית ג'ניפר ג'יימס שכיכבה באופרת הסבון "קורוניישן סטריט". בנם ג'ק אלכסנדר נולד במרץ 2004, ובתם, סקרלט מארי נולדה באפריל 2010.
פרנק ג'רוויס

ביוגרפיה

ג'רוויס נולד בקליפורניה שבפנסילבניה, הוא צאצא ישיר של ג'ורג' וושינגטון. הוא בוגר אוניברסיטת פרינסטון ואחר כך בוגר אוניברסיטת פיטסבורג במשפטים.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1898 זכה ג'רוויס במדליית זהב בריצת 100 יארד. באליפות ה-IC4A ‏(Intercollegiate Association of Amateur Athletes of America) אותה שנה הוא זכה בריצת 440 יארד ובשנת 1890 בריצת 220 יארד.
באולימפיאדת פריז (1900) זכה ג'רוויס במדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני חברו לנבחרת ג'ון טוקסברי (11.1 שניות) וסטנלי רולי מאוסטרליה (11.2 שניות), בשלב המוקדמות הוא השווה את שיא העולם בתוצאה של 10.8 שניות. בנוסף, הוא השתתף בתחרות לקפיצה משולשת, אך סיים רק במקומות 13-7.
לאחר שפרש עבד ג'רוויס כעורך דין.
גאושיונג

היסטוריה

המקום היה מיושב על ידי שבטים שונים עוד לפני בואם של המהגרים הסינים לאזור גאושיונג של היום במאה ה-17. מהגרים אלו קראו למקום בשם דאגואו.
ב-1624 ההולנדים הקימו באזור את מבצר זיילנדיה (במקום בו נמצאת היום העיר טאינאן) והצליחו להביס את השבטים המקומיים כעבור 10 שנים. ההולנדים גורשו על ידי ממלכת טונגנינג ב-1662. כעבור כמה שנים היישוב גדול משמעותית הודות להגירה גדולה מסין. ב-1684 שושלת צ'ינג סיפחה את טאיוואן אליה ובמקום נפתח נמל.
ב-1895 עבר האי טאיוואן לשליטת האימפריה היפנית בהתאם להסכם שימונוסקי. היפנים פיתחו את העיר ואת הנמל והיא הפכה לבסיס צבאי חשוב שלהם. עקב כך העיר הופגזה קשות על ידי כוחות בעלות הברית בשנים האחרונות של מלחמת העולם השנייה.
לאחר היווצרותה של טאיוואן ב-1945 שם העיר שונה לגאושיונג, היא נהפכה לעיר-מחוז וכן בקרבתה נוצר מחוז גאושיונג. ב-1979 מעמדה שודרג ל"רשות מקומית מיוחדת".
ב-2010, כחלק מארגון מחדש בחלוקה המנהלית של טאיוואן, העיר גאושיונג אוחדה עם מחוז גאושיונג לכדי רשות מקומית מיוחדת גדולה יותר.

כלכלה

נמל העיר שנפתח במאה ה-19 ממשיך להוות נמל בינלאומי גדול וחלק חשוב בכלכלתה של גאושיונג. סביב הנמל, המשמש בעיקר לייצוא, נוצר מערך תעשיות נרחב. בנוסף הכלכלה המקומית מסתמכת על תיירות.

ממשל

מבחינה מנהלית הרשות המקומית המיוחדת של גאושיונג מחולקת ל-38 נפות (בסינית: 區) אשר כל אחת מהן מחולקת לתת-נפות עירוניות (בסינית: 里). הנפות לינגיה (苓雅區) ופנגשאן (鳳山區) הן המרכז השלטוני של הרשות המקומית המיוחדת.

חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הרפואית של גאושיונג, האוניברסיטה הלאומית הראשונה של גאושיונג למדע וטכנולוגיה והאוניברסיטה הלאומית של גאושיונג למדעים שימושיים.

תחבורה

מנמל גאושיונג יוצאות מעבורות למעגנים שונים ברחבי העיר.
נמל התעופה הבינלאומי גאושיונג הוא אחד הנמלים העמוסים ביותר בטאיוואן. למרות היותו חשוב, הנמל לא מסוגל לקלוט מטוסים גדולים מכיוון שהוא ישן יחסית ויש תוכניות להגדיל את המסלולים שלו. הנמל מציע טיסות ליעדים אחרים בטאיוואן וכן ליעדים בינלאומיים במזרח אסיה.
באזור גאושיונג פועלת מערכת רכבת קלה שנפתחה ב-2008. המערכת כוללת שני קווים וכן קו נוסף שנמצא בבנייה ועתיד להיפתח ב-2015. בנוסף גאושיונג מקושרת בעזרת מערכת הרכבות של טאיוואן לערים מרכזיות אחרות בטאיוואן כמו הבירה טאיפיי.

ספורט

גאושיונג אירחה את המשחקים העולמיים בשנת 2009. האצטדיון הראשי של המשחקים היה האצטדיון הלאומי שנבנה לרגל המשחקים. זה האצטדיון הגדול ביותר בטאיוואן ויש בו למעלה מ-50,000 מושבים.
יוסף ברגר-ברזילי

יוסף ברגר-ברזילי (ברוסית: Иосиф (Йосеф) Бергер-Барзилай; שמו המקורי: יצחק ז'ליאזניק Isaac Zeliaznik; Исаак (Ицхак) Желязник;‏ 29 בנובמבר 1904, קרקוב, גליציה – 31 במרץ 1978, ישראל) היה חבר מייסד של המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה ושל המפלגה הקומוניסטית הלבנונית.

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ברגר-ברזילי נולד כיצחק ז'ליאזניק ב-1904 בקרקוב שתחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא גדל במשפחה ציונית מסורתית. בעת מלחמת העולם הראשונה, כשהיה בן 10, ברחה משפחתו מפני כיבוש הצבא הרוסי לווינה, וחזרה לקרקוב בשנת 1916. בגיל 16 עלה לארץ עם קבוצה של השומר הצעיר ועבד בסלילת כביש חיפה-ג'דה. לאחר זמן קצר חלה בקדחת ועבר לירושלים, בה עבד במשרה חלקית כמזכיר של פרופ' חיים פיק. במהרה הפך לקומוניסט והשתתף בהקמת המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה. בשנת 1924 הוא נשלח ללבנון, כדי לבנות שם את המפלגה הקומוניסטית. לאחר מכן היה במשך כמה חודשים במוסקבה, ושם הכיר את אשתו, אסתר פלדמן.
רשויות הכיבוש הבריטי לא רצו לתת לו לחזור, אך הוא הצליח להגיע ארצה וחי תחת זהות בדויה בבית צפאפה. 

באביב 1928 הוא נקרא שוב למוסקבה, ושם נפגש עם סטלין, שנתן לו הנחיות איך לפעול בארץ, והוא שב לארץ.
ושוב בשנת 1932 הוא הגיע למוסקבה ועבד במסגרת הקומינטרן. בשנת 1935, אחרי רצח סרגיי קירוב, הוא נעצר בגל המעצרים הגדול, נשפט למוות, אך קיבל חנינה ונשלח לגולאג בסיביר. הוא השתחרר בשנת 1951, ונשפט שוב. בינתיים אשתו ובנו ראו אותו רק 15 שנים אחרי מעצרו. הוא ידע על מלחמת העולם השנייה, על השואה, ועל הקמת מדינת ישראל מרחוק, מהגלות בסיביר. במשך תשע שנים היה ממקימי נורילסק.
רק בשנת 1956 הוא השתחרר סופית, ובגלל מקום הולדתו, שהיה שייך אז לפולין, הוא הורשה להגר עם אשתו ועם בנו לשם, ומשם הגיע לישראל במסגרת "עליית גומולקה".
לדברי נחמיה לבנון, ברגר בערוב ימיו חזר בתשובה, שמר מצוות והתגייס למאמץ לשחרר את יהודי ברית המועצות.
בארץ כתב בעיתון "מעריב" ופרסם מספר ספרים על ברית המועצות, בין השאר בשמות העט "ק. קדמאי", "פ. פנימי" ו-"י. אחיגר".
אשתו, אסתר פלדמן-ברזילי, הייתה אחותה הצעירה של ביילה טשרנוביץ, אשתו של הסופר והעיתונאי העברי שמואל טשרנוביץ ("ספוג"). זיכרונותיה מברית המועצות עד חזרתם לארץ ישראל התפרסמו בכתב העת "אמות", ולאחר מכן ראו אור בספר "כלא בלי סוגר" (תל אביב: עם הספר, תשכ"ד). נפטרה בשנת 1972.
יוסף ברגר-ברזילי נפטר ב-31 במרץ 1978, בגיל 74. נקבר לצד אשתו בבית העלמין קריית שאול.
מקס שמלינג

היריבות עם ג'ו לואיס

לקרב הגיע לואיס עם 27 ניצחונות וללא הפסד. הקרב נמשך 12 סיבובים ובסיבוב ה-12 ניצח שמלינג את לואיס בנוק-אאוט. הניצחון נחשב על ידי המשטר הנאצי כהוכחה לעליונות הגזע הארי, ושמלינג זכה לברכה מידי היטלר והוזמן לפגישה עמו. 
ב-22 ביוני 1938 נערך ב"יאנקי סטדיום" הקרב החוזר בין שמלינג ללואיס. ברקע נשמעו קריאות "להחרים את הנאצי", והקרב הוצג כמאבק בין כוחות הטוב לכוחות הרשע. נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט אף זימן את לואיס לבית הלבן לפני הקרב. הקרב עצמו היה קצר: לואיס הפיל את שמלינג ארבע פעמים במהלך הסיבוב הראשון וניצח בנוק-אאוט לאחר שתי דקות וארבע שניות.
שמלינג נזכר בשנת 1975 בקרב ואמר:
בראייה לאחור אני כמעט שמח שהפסדתי אז בקרב ... תארו לעצמכם מה היה קורה אם הייתי חוזר כמנצח לגרמניה. לא היה לי שום קשר למשטר הנאצי, אבל היו נותנים מדליה והופכים אותי למודל ארי. בסוף עוד הייתי נחשב לפושע מלחמה.
שמלינג ולואיס הפכו לחברים טובים אחרי הקרבות, שמלינג אף מימן ללואיס את התרופות להן נזקק בימיו האחרונים ומימן את הוצאות הלוויה והקבורה של לואיס.

יחסו למשטר הנאצי

שמלינג עצמו לא היה מתומכי הנאצים. הוא מחה בפני היטלר על ההמלצה להיפטר ממאמנו היהודי ג'ו ג'ייקובס. הוא גם סירב להירשם כחבר המפלגה הנאצית ולהתגרש מאשתו הצ'כית אנני אונדרה. הוא אף הסתיר שני נערים יהודים בליל הבדולח, בנים למשפחת לוין, שמצאו מקלט בבית המלון בו שהה שמלינג בברלין, ואף עזר להם לברוח מגרמניה. על כך זכה ב"אות ראול ולנברג".
ההפסד ללואיס הבאיש את ריחו של שמלינג בעיני השלטון הנאצי. הוא היה ספורטאי הצמרת הגרמני היחיד שגויס, בגיל 34, כצנחן לוורמאכט במלחמת העולם השנייה. הוא נפצע בקרבות וגם איבד את הונו.

לאחר המלחמה

בתום המלחמה חזר שמלינג להתאגרף, ופרש סופית בשנת 1948, כשהוא מחזיק בזיכיון של סוכן חברת קוקה קולה בגרמניה. בעת פרישתו, בגיל 43, נרשמו לזכותו 70 קרבות, מהם 56 ניצחונות (מהם 40 בנוק אאוט), 10 הפסדים וארבעה קרבות שהסתיימו בתיקו.
שמלינג נפטר ב-2 בפברואר 2005. קנצלר גרמניה גרהרד שרדר ספד לו: "מקס שמלינג היה אליל עבור דורות בגרמניה ולא רק בגלל האגרוף". עוד לפני מותו נקרא היכל ספורט בשכונת פרנצלאואר ברג בברלין על שמו.
שנה אפלטונית

שנה אפלטונית או השנה הגדולה  היא מחזור בו נקיפת ציר כדור הארץ משלימה הקפה אחת. תקופת הזמן החולפת במחזור כזה היא 25,800 שנה בקירוב. קצב הנקיפה כיום הוא בשיעור של כ-0.01396 מעלות בשנה או לחלופין, כמעלה אחת כל 71.5 שנה בקירוב. בעקבות נקיפת ציר כדור הארץ, במהלך השנה האפלטונית משתנה מיקום הכוכבים בשמיים כפי שהם נצפים מכדור הארץ ובתום מחזור אחד של נקיפה חוזרים הכוכבים למיקומם בשמיים כפי שהיו בתחילתו. מסיבה זו פולאריס, הידוע יותר בכינויו "כוכב הצפון", מורה על צפון כדור הארץ רק בחלק מן השנה הגדולה בעוד שבשאר השנה, יהיו אלו כוכבים אחרים שיצביעו לכוון הצפון. האסטרונום הראשון שהתייחס לתופעה ותעד אותה היה היווני היפרכוס מנייסיה בשנת 130 לפנה"ס. אולם את שמה קיבלה מעבודתו של אפלטון שכינה אותה "השנה המושלמת" או "השלמה" משום שסבר שהשלמתה מעידה על חזרה של גרמי השמיים לעמדתם המקורית.
מחלת השינה

הפרוטיסט

המצאות גאוגרפית בקו רוחב 15 מעלות צפונית ודרומית לקו המשווה. במרכז ומערב אפריקה T. bru gambiense ובמזרח אפריקה T.bru rhodesiense
הפרזיט שטוח ודמוי כישור, בעל יכולת תנועה. בעל גרעין בודד, ה kynetoplast במרכז, שוטן בודד. כשהפראזיט אצל בני אדם - במצב של trypomastigot ה kynetoplast נמצא מאחורי הגרעין, בנקודת היציאה של השוטן. השוטן ממקום לארוך הקצה החופשי של הממבנה ובולט לפניה.

הדבקה

דרך זבובים ממשפחת ה glosina, זבוב הצה-צה. גם הזכר וגם הנקבה ניזונים מדם. הצורה המדבקת של ה trypomastigote נמצאת ברוק של הזבוב למשך 20 יום. אבל יכולת ההדבקה נשמרת לכל אורך חיי הזבוב, כמספר חודשים.

היסטוריה

המחלה נפוצה באפריקה לפחות מאז המאה ה-14 וסביר שהתקיימה שם גם אלפי שנים קודם לכן. המדען הגרמני פאול ארליך פיתח את התרופה הכימית אטוקסיל אשר הייתה יעילה נגד הפרוטיסט אך התעוורות הייתה אחת מתופעות הלוואי. מאז פותחו מספר תרופות שונות לטיפול במחלה.
המחלה מופיעה באופן קבוע באזורים מסוימים באפריקה שמדרום לסהרה, עם אוכלוסייה בסיכון המונה כ-70 מיליון איש ב-36 מדינות. מאז 2010 גרמה המחלה לכ-9,000 מקרי מוות, לעומת 34,000 בשנת 1990. לפי ההערכות כ-30,000 איש חולים במחלה כיום, מתוכם 7,000 מקרים חדשים נוספו בשנת 2012. מעל 80% מהמקרים הם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בהיסטוריה המודרנית נרשמו שלוש התפרצויות עיקריות של המחלה: האחת בין השנים 1896 ו-1906 בעיקר באוגנדה ובאגן קונגו ושתיים נוספות ב-1920 ו-1970 במספר מדינות אפריקניות. בעלי חיים אחרים כגון פרות, עלולים לשאת את המחלה וגם להידבק בה.

אבחנה

תחת מיקרוסקופ בצביעת גימזה את הדגימה ניתן לקחת מהבלוטות, ממח העצם, מנוזל המוח או מהכיבים
ניתן לבצע בדיקה אימנולוגית - ELISA, IFAT. CATT כאשר CATT(card agglutination test for trypanosomes) זאת בדיקת הבחירה ל T..br
רמות גבוהות של IgM ישארו כל זמן שהזיהום יהיה אקטיבי.

אבחנה מבדלת

בשלב המוקדם
הפטיטיס ויראלי
מלריה
tryphoid.
בשלב המוקדם בו יש סימנים נוספים לחום.
kala azar
TB
brucellosis
לימפומה.
בשלב המאוחר כאשר יש מעורבות של הצרברום.
סיפליס
גידולים
cerbral TB
chronic viral encephalitis.

טיפול

suramin, pentamidine בשלב המוקדם.
melarsoprol בשלב המאוחר.
נגד המחלה קיימות מספר תרופות יעילות ], אם כי לכולן תופעות לוואי חמורות, וחלקן אף עלולות להיות קטלניות. אלו, בשילוב עם מחירן הגבוה של התרופות ועם חוסר העניין של חברות התרופות בהשקעת משאבים רבים בפיתוח תרופות נגד המחלה, אשר כאמור אינה נפוצה במערב, אחראיות לשיעורי ההדבקה והמוות הגבוהים באפריקה אף כיום. התרופה היעילה ביותר נגד מחלת השינה פותחה בשנות ה-70. תרופה אחרת - סוראמין - פותחה עוד ב-1916 בגרמניה.
פריצה חשמלית

פריצה חשמלית (באנגלית: Electrical breakdown) היא מצב שבו שדה חשמלי גובר על ההתנגדות של מבודד, כתוצאה מכך נוצר ניצוץ העובר דרך המבודד. מצב זה יכול להיות רגעי כמו בפריקה של חשמל סטטי, או לחלופין יכול לגרום לקשת חשמלית רציפה במקרה שההגנה חשמלית לא תקינה ולא מצליחה להפסיק את הזרם במעגל.

תיאור התופעה

פריצה חשמלית מתרחשת לרוב כאשר יש קצר חשמלי כתוצאה מכך שמתח המעגל עבר את מתח הפריצה של המערכת. פריצה זאת, הגורמת פעמים להפעלה של המאמ"ת, נוצרת לרוב במתקני מתח גבוה כאשר נגרם נזק לקבלים או שנאים בתחנת חלוקת החשמל, אך יכולה להגרם גם במבודדים הנמצאים בקווי החשמל, בקווי חשמל תת-קרקעיים וכן בקווי חשמל העוברים בסמוך לעצים. פריצה חשמלית יכולה להתרחש במבודדים נוזליים כגון שמן ומים, מוצקים, וכן בגזים ובריק. עם זאת ישנו הבדל משמעותי בפריצה בכל אחד מסוגי המבודדים, לכל אחד מהם יש חוזק דיאלקטרי שונה אשר משפיע ישירות על גודל מתח הפריצה.
בעקבות הפריצה החשמלית, המבודד עובר במהירות ממצב של בידוד למצב של מוליכות. מעבר זה גורם ליצירת ניצוץ חשמלי, ולעיתים אף לקשת חשמלית, העוברים דרך המבודד. במבודד מוצק, פריצה זו גורמת לנזק פיזי קבוע המפחית את החוזק הדיאלקטרי שלו, ועקב כך צריך להחליפו במבודד חדש, בנוסף במבודד מוצק עם הזמן נוצר בלאי טבעי עקב התפרקויות חלקיות של החשמל. אולם במבודדים במצב נוזל או גז, לאחר פריצה, החוזק הדיאלקטרי חוזר למצבו הקודם ואין צורך להחליפו.
בגז, כאשר המתח גדל, נוצר תהליך של יינון הגורם להולכה. כאמור, פעולה זו גורמת בדרך כלל נזק, אולם לעיתים תהליך זה מתרחש במכוון כגון בנורות פלואורסצנט או במערכות שלמשקעים אלקטרוסטטים.
בעת הפריצה נפלטים לאוויר מספר גזים, בין השאר פחמן חד-חמצני, חמצן דו-חנקני ואוזון, כך שלעיתים באזורים של הפריצה החשמלית, בגלל ריחו הדומיננטי, ניתן להבחין בריחו של האוזון באוויר. כמו כן ניתן להרגיש ריח זה גם בזמן סופת ברקים. בנוסף ברקים הם דוגמה לפריצה חשמלית היוצרת ניצוץ חשמלי עצום היכול להגיע לאורך של קילומטרים.

המנגנון הפיזיקלי שמאחורי פריצה חשמלית

כאשר המתח החשמלי המופעל על תווך גזי אינו גבוה מספיק, התוצאה היא חימום זניח של התווך הגזי, בהתאם לנוסחה להספק חשמלי  כאשר V הוא המתח החשמלי המופל על התווך ו-R הוא ההתנגדות החשמלית (הגבוהה מאוד) של התווך הגזי (הכמעט מבודד). לפי מודל דרודה, המוליכות החשמלית של חומר תלויה בצפיפות היונים החופשיים שלו ובמהלך החופשי הממוצע שלהם. לעומת זאת, כאשר מופעל על תווך מתח חשמלי גבוה מערך מתח הפריצה שלו, האלקטרונים שמאיצים בהשפעת השדה החשמלי החיצוני רוכשים מספיק אנרגיה קינטית כדי שכאשר יתנגשו עם מולקולות הגז, הם יעקרו מהם אלקטרונים נוספים. התוצאה של ההתנגשויות האנרגטיות עם מולקולות הגז היא אלקטרונים חופשיים נוספים, שאלו בתורם גם יאיצו וישחררו אלקטרונים נוספים. התוצאה היא תגובת שרשרת, בה במעיין תהליך משוב חיובי המתחזק את עצמו מתאפשרת מוליכות חשמלית גבוהה של הגז. 
המנגנון שתואר לעיל נקרא פריקת טאונסנד (Townsend discharge) על שם הפיזיקאי האנגלי  John Sealy Townsend, אשר גילה את מנגנון היינון הבסיסי בעבודתו שבין השנים 1897 ו-1901. הפיזיקאי הגרמני פרידריך פאשן, הידוע בעבודתו הפורצת דרך על פריקות חשמליות, הצליח אף לתאר מתמטית את ההתנהגות הלא ליניארית של תלות הזרם במתח המופעל, והציע מודל שמאפשר לחזות את מתח הפריצה של גזים שונים (במה שנקרא Paschen's Law).
דובר (אנגליה)

גאוגרפיה

דובר היא העיר האנגלית הקרובה ביותר ליבשת אירופה ולצרפת והיא נמצאת במרחק של 34 קילומטרים מנמל קאלה שבצרפת.
דובר שוכנת על צוקי גיר לבנים הידועים כצוקי דובר הלבנים. על שמם של צוקים אלו נקראה בריטניה בתקופה הרומאית "אלביון", שם שפירושו "הלבנה".

כלכלה

בשל קרבתה של העיר לאירופה, מהווה העיר את אחד הנמלים העמוסים ביותר של בריטניה - 18 מיליון נוסעים עוברים בה מיד שנה במעבורות לקאלה ודנקרק שבצרפת.

היסטוריה

דובר היא עיר נמל חשובה כבר למעלה מאלף שנים. בשנת 1992 התגלתה בעיר סירה מתקופת הברונזה, המתוארכת לשנת 1550 לפנה"ס. 
בתקופה הרומית שימשה העיר כמוצב של האימפריה הרומית בשם "פורטוס דובריס" - "שער דובר" (Portus Dubris), והייתה עיר נמל עיקרית של ה"צי הבריטי הרומאי" (Classis britannica). הרומאים בנו מגדלור במקום בו נמצאת כיום טירת דובר, אשר נשמר עד ימינו. כמו כן התגלה במקום בית רומאי של משפחה עשירה, שנשמר כמעט בשלמותו.
בתקופה האנגלו סקסית נבנתה בעיר מצודה, אשר מהווה את התשתית של טירת דובר. בשנת 1216 נכשל ניסיון של צבא צרפת לכבוש את העיר, עליה הגן הובר דה בור (Hubert de Burgh).
במהלך מלחמת האזרחים האנגלית נכבשה העיר בשנת 1642 על ידי תומכי הפרלמנט.
במאה ה-20 שימשה העיר נקודת הגנה עיקרית על בריטניה הן במלחמת העולם הראשונה והן במלחמת העולם השנייה בה הופצצה העיר על ידי מפציצים גרמניים ועל ידי תותחים ארוכי טווח (דוגמת הקרופ K-5) שהועמדו בחוף הצרפתי.
ישיבת ברכת התורה (שבי שומרון)

דרכה של הישיבה

באמצע שנות התשעים הוקם ביישוב שבי שומרון כולל אברכים בראשות הרב שמידט. בשנת תשנ"ט הוקמה הישיבה. 
בישיבה לומדים ב'שיטת הסימנים' שחיבר הרב שמידט במטרה להקל על לומדי גמרא לזכור את תוכן הדף הנלמד על ידי סימנים.
בישיבה קיים "כולל שבי שומרון", בראשות הרב מעטוף, אשר בו לומדים לקראת מבחני ההסמכה של הרבנות הראשית לישראל.
הרב שמידט הוא ר"מ שיעור א'. ר"מים נוספים הם הרב עקיבה ורדי, הרב יעקב משה שמידט, הרב דן גרניק והרב יעקב רמז. מנכ"ל הישיבה הוא ישראל מאיר שמידט. 
בישיבה לומדים כ-50 בחורים וכמה עשרות אברכים. מבין בוגרי הישיבה ניתן למנות את ראש המועצה האזורית שומרון יוסי דגן.
הישיבה קרובה באופייה לזרם "מרכז הרב" ומדגישה את הקשר והחיבור של עם ישראל לארץ ישראל ולתורת ישראל. 
הישיבה מוציאה עלון שבועי "תורה בשומרון", המופץ באזור, ובו דברי תורה והלכה של הרב שמידט. היא מוציאה גם כתב עת שנתי בשם "עלי ברכת התורה" ובו חידושים בגמרא, בהלכה ובאמונה מפרי עטם של תלמידי ורבני הישיבה.
הוצאת הספרים של הישיבה הוציאה את ספר שיטת הסימנים: חלק א' - מסכת ברכות וסדר מועד; חלק ב' - סדר נשים; חלק ג' - סדר נזיקין. כמו כן הוציאה את כי הוא אות עולם היה – חוברת ללג בעומר, בשנת ה'תשע"ה.
מאיר יחיאל הולשטוק

קורות חייו

נולד בשנת תרי"א בעיירה סאבין שבפולין, לאברהם יצחק שהיה אופה כעכים ולחנה ביילה. אביו נמנה עם חסידי רבי ירחמיאל מפשיסחא (בנו של היהודי הקדוש מפשיסחא), השרף ממוגלניצה, אשר על שמו קרא את שם בנו, ורבי אלימלך שפירא מגרודז'יסק.
אביו לקחו עמו אל בית רבו בגרודז'יסק שם קיבל מתורת החסידות. כמו כן למד אצל רבי ישראל יהושע מקוטנא. בהיותו כבן 17 נשא לאישה את בת רבי אברהם מוורקא ולמד שם כמה שנים.
בשנת ה'תר"ם, בגיל 28, נבחר לכהן כרבה של העיר סקרנביץ, בעידודם של רבותיו, רבי יהושע'לה מקוטנא וחתנו רבי חיים אלעזר וואקס. באותה שנה נשא בזיווג שני את רחל מרים שידלובסקי.
בשנת ה'תרמ"ט, נקרא על ידי קהילת אוסטרובצה לשמש בה כאב"ד. בה'תרנ"ב, נפטר רבו, רבי אלימלך מגרודז'יסק. בניו שהיו עדיין פעוטות לא קיבלו עליהם את הנהגת העדה ורבים מחסידי רבו הכתירו אותו עליהם כאדמו"ר, זאת למרות התנגדותו. בהמשך קיבל עליו את ההנהגה והחל לקבל את הבאים אליו לעצה ולברכה ובכל זאת המשיך לנסוע כחסיד לרבי יחזקאל שרגא משינאווא. דרשותיו המפולפלות המתובלות בחשבונות מתמטיים משכו לחצרו אלפי תלמידים וחסידים, אשר עימם נמנו מרבני ואדמו"רי פולין.

הנהגתו

הרב הולשטוק נודע בסגפנותו ופרישותו. מסופר כי במשך ארבעים שנה צם ברציפות כשהוא שובר את צומו רק בשעות הלילה בארוחה דלה. מעבר לכך ידוע היה בחומרותיו הרבות על מנת לצאת ידי חובת כל השיטות ההלכתיות. נשא ונתן עם רבים מגדולי דורו, כמו בעל "שפת אמת", הרב חיים הלברשטאם ועוד. הידע שלו באסטרונומיה ובמתמטיקה, משך אליו אנשי מדע לא יהודים מחוגי האקדמיה הפולנית, שבאו להיוועץ בו בשאלות סבוכות]. 
במשך 39 שנים כיהן כרבה של אוסטרובצה. נפטר בי"ט באדר ה'תרפ"ח ונטמן בבית העלמין במקום. 
את מקומו אחריו באוסטרובצה מילא בנו רבי יחזקאל.