google/wiki40b huggingface dataset:
סטיבן פריי

קורות חיים

סטיבן פריי נולד בהמפסטד שבאנגליה לאביו אלן ג'ון פריי, מדען אנגלי-נוצרי, ולאמו מריאן (לבית ניומן), יהודייה ממוצא הונגרי.

ספרים ואוטוביוגרפיות

באוטוביוגרפיה שלו הוא מתאר את עצמו כמי שהוא גם יהודי וגם הומוסקסואל הנאלץ להמתמודד עם הניכור החברתי בבית ספר פרטי באנגליה. הוא כותב על דילמות של זהות מינית, ונטייה תמידית לשקר. פריי הסתבך במעשה של תרמית וגניבה, שהביאו למאסרו. לאחר שחרורו מהכלא התחיל ללמוד בקווינס קולג' שבקיימברידג'. כמה שנים לאחר מכן אובחן פריי כדו-קוטבי, והוא אף עשה מיני סדרה על חייו לפני ואחרי הגילוי הנקראת "Stephen Fry: The Secret Life of a Manic Depressive".
ב-1992 פרסם את ספרו הראשון "השקרן", רומן על נער אנגלי הומוסקסואל הלומד בבית ספר פרטי ובאוניברסיטת קיימברידג' (כמו פריי). ב-1997 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, שבה הוא מספר מחדש את האירועים הבדיוניים כביכול שתיאר ברומן הביכורים שלו. ספריו שנונים, משעשעים ומפתיעים. הספר "כדורי הטניס של הכוכבים" הוא עיבוד שלו לרומן הרוזן ממונטה כריסטו, ושמות הגיבורים בו הם אנגרמות של שמות הגיבורים של דיומא.

על המסכים

פריי מרבה להופיע בטלוויזיה, הוא השתתף בסדרה הפתן השחור של ה-BBC. זכור במיוחד שיתוף הפעולה שלו עם יו לורי בתוכנית הטלוויזיה הקומית "קטעים עם פריי ולורי" ובסדרה על פי ספריו של פ. ג. וודהאוס "ג'יבס וווסטר", בה גילם את דמותו של ג'יבס רב-המשרתים המושלם. ב-1995 לוהק למחזה של סיימון גריי "חברים לתא", בעקבות עבודה קשה בחזרות וביקורות לא מחמיאות, הוא נעלם ונמצא אחרי התמוטטות עצבים בבלגיה.
בקולנוע גילם את דמותו של אוסקר ויילד בסרט "ויילד", והופיע בסרט על חיי פיטר סלרס. הוא הופיע ב"החברים של פיטר". בסרטו של רוברט אלטמן, פארק גוספורד, שיחק כחלק מצוות שחקנים מהשורה הראשונה, בתפקיד מפקח משטרה לא יוצלח.
ב-2003 ביים פריי את סרטו הראשון "צעירים יפים ומבריקים", על פי רומן של אוולין וו ותסריט שכתב בעצמו. הסרט מציג את החברה הלונדונית הגבוהה, ההדוניסטית והדקדנטית של שנות השלושים, לפני מלחמת העולם השנייה.
באותה שנה החל להנחות את שעשועון הטלוויזיה Qi אשר נכון ל-2017 ממשיך להיות משודר, זו העונה ה-14.
פריי יצר סדרה תעודית. עבור BBC בשם "סטיבן פריי חוצה את אמריקה" שבה חצה את ארצות הברית במונית בריטית שחורה.
בשנת 2016 שיחק בסרט "אהבה וידידות", קומדיה רומנטית בכיכובם של קייט בקינסייל וקלואי סביני.
בשנים 2016-2017 שיחק בסיטקום האמריקאי "מרחבים סגורים".

חיים אישיים

פריי מגדיר את עצמו הומוסקסואל והומניסט; הוא תומך במפלגת הלייבור הבריטית. הוא ידוע כפעיל ותומך בחופש המידע ובמוסד לתוכנה חופשית. הוא פעיל למען זכויות האדם ונגד גזענות ואנטישמיות, בעיקר באירופה. בראיון מסוים פריי דיבר על הבעייתיות עם מפלגות פולניות שיש להן היסטוריה שקשורה למחנות השמדה כמו אושוויץ, אולם לאחר שספג ביקורת על טענותיו פריי חזר בו והתנצל.
הוא מבקר תכופות את המדיניות הישראלית כלפי הפלסטינים. הוא חתום על מכתב המותח ביקורת קשה על הציונות, מאת מאות יהודים-בריטיים בולטים שנשלח לעיתון "הגרדיאן" ב-2007. שמו של פריי מופיע גם ברשימת התומכים של "יהודים למען צדק לפלסטינים". עם זאת, הוא סירב לתמוך בחרמות על ישראל במשך השנים ואף ביקר בישראל מספר פעמים, האחרונה בהן בשנת 2011.
אל ג'ם

היסטוריה

העיר נבנתה, בדומה לערים רומאיות אחרות בתוניסיה, על התיישבות פונית קדומה יותר. האקלים ששרר באזור זה היה פחות צחיח מכפי שהוא כיום ואיפשר לטיסדרטס לשגשג. במאה ה-2 הפכה העיר למקור מרכזי לייצור וייצוא של שמן זית בפרובינקיה אפריקה. בעיר זו ישב בהמשך בישוף נוצרי וכיום יושב בעיר בישוף קתולי.
בתחילת המאה ה-3 נבנה האמפיתיאטרון באל ג'ם. באותה עת התחרתה העיר עם האדרומטום (העיר סוסה של ימינו) על מעמד העיר הרומית השנייה בחשיבותה בצפון אפריקה אחרי קרתגו. פריצתו של מרד בעיר בשנת 238 והתאבדותו של גורדיאנוס הראשון בוילה הרומית שלו בסמוך לקרתגו, הובילו להתקפה מצד כוחות רומיים שהיו נאמנים לקיסר מקסימינוס שהרסה את העיר, שלא הצליחה להתאושש מאז.
בשנת 699, בעת הכיבוש הערבי את צפון אפריקה, חנתה המצביאה הברברית קהינה עם כוחותיה בעיר במהלך המרד הברברי במוסלמים.

השוק העתיק

חולות נודדים שימרו את עיר השוק של טיסדרוס ואת פרבר הווילות הרומיות שהקיף אותו. פסיפסים רבים מהתקופה הרומאית נמצאו ופורסמו. יחד עם זאת לא נעשו הרבה עבודות ארכאולוגיות באזור.
מורגן 3-וילר

יצרנית הרכב "מורגן מוטור"

"חברת מורגן מוטור" היא חברה בריטית בבעלות משפחתי, אשר נוסדה בשנת 1910 על ידי הנרי פרדריק סטנלי מורגן. מקום מושבה של החברה ב- Malvern, אשר במחוז ווסטרשייר באזור מערב המידלנדס אחת מתשעה אזורי אנגליה. 
החברה מעסיקה 177 עובדים. כל המכוניות מיוצרות בעבודת יד.
הרג השבויים והאזרחים המצרים בקרב המיתלה

הרג השבויים והאזרחים המצרים בקרב המיתלה כולל שני מקרים שבהם הרגו חיילים ישראליים מחטיבת הצנחנים שבויים ואזרחים מצריים בקרב המיתלה במלחמת סיני בשנת 1956.
האחד, בדרך למעבר המיתלה, כעשרה שבויים שנתפסו. השני, בצומת פרקר, כ-30–40 פועלי כביש שעבדו במקום.
איש לא הועמד לדין על מעשי הטבח. ישנה מחלוקת בנוגע לידיעת מפקד הגדוד, רפאל איתן, ומפקד החטיבה אריאל שרון, על המעשים.
בשנת 1995 פורסם במקומון ירושלים ראיון ובו הודה אריה בירו, אז מפקד פלוגה בגדוד 890, שהרג כמה עשרות שבויים מצריים שנתפסו במעבר המיתלה, ובהם כאלה שהיו כפותים. הוא טען שהיה בזה צורך מבצעי, מפני שלא היו מספיק חיילים שיכלו לשמור על השבויים. הראיון זכה לתהודה ובעקבותיו התוודו חיילים נוספים על מעשי טבח שביצעו.
בעקבות הגילוי החליט ראש הממשלה דאז, שמעון פרס, על הקמת ועדה לבדיקת הנושא. הוועדה גילתה מקרה אחד בו חיילים ישראלים היו מעורבים בהריגת שבויים מצרים, לעומת שורת מקרים בהם הרגו חיילים מצרים שבויים ישראלים.
בעקבות הפרסום מצרים דרשה מספר פעמים את העמדתו לדין של בירו או את הסגרתו למצרים, אך הסתבר כי בספר החוקים של צה"ל אין סעיף מתאים.
תימנית-יהודית

יסודות השפה

לשפה התימנית־יהודית שלושה מרכיבים עיקריים: הבסיס, שהוא הרכיב הערבי; רכיב עברי; ורכיב ארמי. הרכיב הערבי היה המרכזי מבין השלושה; הוא השפיע על כל תחומי הלשון: הפונטי, הדקדוקי, הסמנטי והתחבירי, ובין השאר גרם ליצירת צורות חדשות במילים עבריות וארמיות, על פי הדקדוק הערבי. הרכיב העברי, ברובו, "שוּערב" לצורות ערביות על בסיס מילים עבריות, אך לא כולו. מקור רכיב זה בעברית לרבדיה השונים: לשון המקרא, הגמרא והמדרשים, וספרות השו"ת. היסוד הארמי מקורו בתקופה שבה דוברה השפה הארמית על ידי יהודי תימן.

היסטוריה

יצחק גלוסקא מניח שבתחילה, לאחר גלותם מארץ ישראל והגעתם לחג'אז ולצפון תימן, שימשה את יהודי תימן הארמית הארץ־ישראלית והחִמְיַרִית, ולאחר מכן, עם הגעתם של גלי הגירה נוספים, הוחלפה בארמית בבלית. בהמשך, עם הדורות, הוחלפה זו בשפה שהושפעה משפתם של ערביי תימן. גלוסקא מצביע על השימוש הרב, גם לאחר המעבר לדיבור בערבית, במילים ובצורות לשוניות ארמיות בשפה.
השפה התפתחה, בין השאר, כ"שפת סתרים" שהבדילה את יהודי תימן מהמוסלמים תושבי תימן, ושימשה אותם כשרצו לומר דבר שלא יובן על ידיהם. היקף השימוש במילות סתר היה נרחב יותר בערים, שם הצורך בהסתרת מידע היה רב יותר. בכפרים, שבהם היה דו־קיום נרחב יותר בין היהודים למוסלמים, שפת הסתר נשאה לרוב נופך הומוריסטי.
כשמרבית יהודי תימן עלו לישראל במסגרת מבצע מרבד הקסמים ולאחריו, מרבית התימנים החליפו את התימנית־יהודית בעברית בתור שפת האם ושפת הדיבור היום־יומי שלהם.
בית הקברות סגולה

היסטוריה

בית הקברות נוסד בשנת תרמ"ט (1888), עשר שנים לאחר ייסוד העיר.
על מצבתו של הקבר הראשון נחקק התאריך י"ט בתשרי תרמ"ט, וכמו כן נחקק בו המשפט "ברית כרותה לשפתיים". הסיפור מאחורי הכיתוב המוזר: בערב יום הכיפורים תרמ"ט הקצו את חלקת הקרקע לבית הקברות בטקס מסורתי שכלל הקפת השטח תוך אמירת מזמורי תהילים. כשסיימו הפטיר מישהו: מעניין מי יהיה הנקבר הראשון. אחד הנוכחים השיב בהיתול: אני מוכן להיות הראשון. כעבור עשרה ימים נפטר האיש, ונקבר בבית הקברות. בעקבות זאת החליטו רבני העיר לחקוק על מצבתו את הביטוי "ברית כרותה לשפתיים".
אחד האישים הראשונים שנקברו בבית הקברות הוא הרב מרדכי גימפל יפה. בבית הקברות נקברו מייסדי העיר וותיקיה, ובהם בני משפחת שטמפפר, בני משפחת ראב, אברהם שפירא, סנדר חדד וראשי העיר פנחס רשיש ויוסף ספיר. כמו כן נקברו בו רבנים בני המקום, ובהם הרב יחיאל מרדכי גורדון, רב העיר ראובן כץ, הדיין הרב ישעיהו משורר, הרב דוד סלומון ובנו רב העיר ברוך שמעון סלומון.
בראשיתו השתרע בית הקברות על שטח בן שלושה דונמים וחצי, ועם השנים התרחב שטחו וכיום הוא משתרע על פני כמאתיים וחמישים דונם.
בבית הקברות חלקות שונות, הוותיקה שבהן היא 'חלקת הראשונים', שבה קבורים מייסדי העיר, שומריה, ראשי העיר ורבנים וראשי ישיבות שפעלו וחיו בה. חלקה מיוחדת מוקדשת לנופלי ארגוני ההגנה, האצ"ל והלח"י, וכמו כן חלקה לחללי צה"ל ממלחמת השחרור. במרכז בית הקברות חלקה צבאית חדשה. בבית הקברות נמצאת חלקת הקברים של הרוגי אסון הבונים. בבית הקברות קבורים גם ארבעה מחללי אסון המטיילים בעין גדי.
מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד שנות ה-80, ניהל את בית הקברות בן-ציון גליס, איש ירושלים. בתקופתו התפתח בית הקברות ושטחו התרחב, וכמו כן נבנה בית הלוויות (כיום נקרא על שמו "אוהל בן ציון"). לאחר מותו הנציחה עיריית פתח תקווה את זכרו בקריאת הרחוב הראשי המוביל לבית הקברות על שמו.
בית הקברות מתנהל על פי מנהג ירושלים, לאור הקמת פתח תקווה על ידי אנשי ירושלים. בהתאם לכך מתקיימות בו הלוויות בלילה כדי להימנע מאיסור הלנת המת, והחברא קדישא משתדלת למנוע נטיעת עצים בשטח בית הקברות.

אדמו"רים שנפטרו בחו"ל ונקברו בבית הקברות סגולה

בבית הקברות סגולה טמונים כמה אדמו"רים שנפטרו ונקברו בחו"ל ועצמותיהם הועלו לישראל. המפורסם שבהם הוא רבי יוסף מאיר וייס, בעל "אמרי יוסף", האדמו"ר הראשון של חסידות ספינקא, שנפטר בשנת תרס"ט (1909). בשנת תשל"ב (1972) הועלו עצמותיו מרומניה ביוזמת נכדו, האדמו"ר יעקב יוסף ווייס מספינקא בני-ברק. על קברו של ה"אמרי יוסף" הוקם אוהל, ולימים נקבר בו גם האדמו"ר יעקב יוסף עצמו, וכן כמה מבני משפחתו.
אדמו"ר נוסף שנפטר בחו"ל ועצמותיו הועלו לישראל ונטמנו בסגולה הוא רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא. את הבאתו, בשנת תשל"ז (1977), יזם בנו הרב ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ האדמו"ר ממונקאץ', שאף הוא עצמו נקבר בבית הקברות סגולה.
מייבל

ביוגרפיה

מייבל נולדה ב-20 בפברואר 1996, במאלגה שבספרד, לזמרת-יוצרת ננה צ'רי, ולמפיק המוזיקלי קמרון מקווי. מייבל גדלה והתחנכה בסטוקהולם שבשוודיה, ולאחר כמה שנים, עברה לגור בלונדון, אנגליה.
בשנת 2015, הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Know Me Better".

קריירה

את סינגל הבכורה שלה, "Know Me Better", הוציאה מייבל בשנת 2015. לאחר שנה, הוציאה את שני השירים "My Boy My Town", ו-"Thinking of You". בתחילת 2017, הוציאה את סינגל הפריצה שלה, "Finders Keepers". השיר זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-40 מיליון צפיות ביוטיוב, הגיע למקום ה-8 במצעד הסינגלים הבריטי, ואף זכה בתואר הפלטינה בבריטניה. כמה חודשים לאחר מכן, יצאו שני השירים "Bedroom", ו-"Begging". בסמוך לכך, הוציאה רמיקס לשיר "My Lover", שזכה להצלחה נאה ברחבי העולם. בהמשך השנה הוציאה את המיקסטייפ Ivy to Roses, וגם את מיני-האלבום, Bedroom.
בתחילת 2018, הוציאה את השיר "Fine Line", שהגיע למקום ה-4 במצעד שירי ה-R&B של בריטניה, ואל המקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי. כמה שבועות לאחר צאתו, זכה בתואר כסף על מכירות של כ-200,000 עותקים במדינה זו בלבד. מיד לאחר מכן, הוציאה את השיר "Cigarette", ביחד עם סטפלון דון ורה. ביולי 2018, הוציאה את השיר "Ring Ring", ביחד עם ג'קס ג'ונס וריץ' ת'ה קיד. השיר נכנס לעשירייה הפותחת של המצעד השוודי. בהמשך הוציאה את השיר "One Shot" ביחד עם קליפ נלווה. באותה שנה, הצטרפה מייבל לחלק האירופאי בסיבוב ההופעות של הזמר "הארי סטיילס", כהופעת חימום לזמר.
בשנת 2019, הוציאה את השיר "Don't Call Me Up".
מת לחיות 4.0

עלילה

בתחילת הסרט, קבוצת אנשים בראשותו של תומאס גבריאל שולחת מתנקשים על מנת לחסל 6 האקרים. בינתיים, בניו יורק, ג'ון מקליין (ברוס ויליס) תופס את בתו לוסי מקליין עם חבר שלה. הבת שמעוצבנת מסדר העדיפויות של אביה, טוענת שהיא "לוסי ג'נרו", שם משפחתה של אמה. כשה-FBI מגלים על חדירה למחשביהם הם מורים לאנשיהם ולמשטרה כולל ג'ון, לאסוף 7 האקרים העשויים להיות קשורים לפריצה. ג'ון נוסע לאסוף את ההאקר היחיד שעדיין חי, מתיו פרל (ג'סטין לונג). בזמן שהם בביתו של מתיו, אנשיו של גבריאל מנסים להרוג אותם, ואחרי קרב ארוך השניים מצליחים לברוח. 
ג'ון ומתיו מתחילים לנוע לכיוון מטה ה-FBI, כשלפתע הם שמים לב לתאונות דרכים מוזרות ושכל הרמזורים ירוקים. ההאקרים של גבריאל מתחילים במה שנקרא "מכירת חיסול" - הפלה של כל המערכות המחוברות לרשתות מחשבים ושליטה בהם. מכירת החיסול פוגעת בכל החוף המזרחי של ארצות הברית, משבשת את מערכות התנועה והמרכזים הפיננסיים בשוק. 
פרל ומקליין מגלים שגבריאל מתכנן לשלוח אנשים לתחנת כוח במערב וירג'יניה כדי לשבש את כל מערכת החשמל של החוף המזרחי. השניים נוסעים למערב וירג'ינה כדי לעצור את המאהבת של גבריאל, מאי לין. לאחר שהם מצליחים להציל את המצב ותחנת הכוח מתפוצצת, נגרמת הפסקת חשמל, התוקעת גם את בתו של מקליין במעלית. מקליין ופרל טסים במסוק אל חבר של פרל, פרדי "וורלוק", ונעזרים בו לאתר את גבריאל. גבריאל, השבור ממותה של מאי לין, לוקח את לוסי כבת ערובה. לאחר שמקליין ופרל מגיעים לתחנת הכוח, מיקומו של גבריאל, הם משחקים במשחק של חתול ועכבר. לאחר מאבק, גבריאל ושלושה מאנשיו מגיעים יחד עם לוסי ומתיו שמוחזקים בני ערובה למקום מחבוא חדש. מקליין, לאחר מעקב מתיש אחריהם מצליח להגיע אליהם. אחרי קרב ארוך, מקליין יורה בגבריאל דרך כתפו שלו, ומשחרר את מתיו ולוסי.
ג'ומנג'י: השלב הבא

תקציר העלילה

מבלי שידוע לחבריו, ספנסר (אלכס וולף) שמר את פיסות משחק הווידאו של ג'ומנג'י, ויום אחד עבד כדי לתקן את המערכת בבית של סבו. כאשר חבריו של ספנסר מגיעים לבית, הם מגלים שספנסר חסר והמשחק פועל, ומחליטים להיכנס שוב אל ג'ומנג'י כדי להציל אותו. סבו של ספנסר, אדי (דני דה ויטו), וחברו, מילו ווקר (דני גלובר), נתקעים בטעות במשחק גם הם. החברים חייבים לעזור לאדי ולמילו להתרגל לאוואטרים שלהם במשחק ולקבל את עזרתם כדי למצוא את ספנסר ולברוח מהמשחק שוב.
אריק סמית' (קצין)

ביוגרפיה

סמית' גדל בפלאנו שבטקסס. למד תואר ראשון באוניברסיטת טקסס A&M, במהלך הלימודים הצטרף לתוכנית הכשרת הקצונה של חיל הנחתים וב-1987 התגייס לשירות הצבאי. 
שירת בגדוד השני של רגימנט הנחתים השלישי ולחם עמו במלחמת המפרץ. שימש מפקד פלוגה בגדוד השני של רגימנט הנחתים השני והשתתף במבצע חילוץ האזרחים האמריקאים מליבריה בעקבות מלחמת האזרחים במדינה ב-1996. לאחר מכן שימש מדריך של צוערי הנחתים באוניברסיטת טקסס A&M ולמד במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית. בשנים 2001–2003 הוצב בקראקס שבוונצואלה. 
בשנים 2003–2006 שירת בדיוויזיית הנחתים הראשונה, כקצין מבצעים, סגן מפקד צוות הקרב החטיבתי הראשון, מפקד הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים החמישי ועוזר קצין אג"ם של הדיוויזיה. כמפקד הגדוד הראשון פיקד על יחידתו בעת שנלחמה בקרבות בעיר רמאדי שבעיראק. בתפקידיו הבאים שימש עוזר למפקד חיל הנחתים, ראש מחלקת שיתוף אש ותמרון בפיקוד פיתוח תורת הלוחמה של חיל הנחתים. בשנים 2009–2012 שירת בדיוויזיית הנחתים השנייה ופיקד על רגימנט הנחתים השמיני, בתקופה זו הוצב עם הרגימנט במשך שנה באפגניסטן. ביוני 2012 מונה לראש תחום פיתוח היכולות של הנחתים, במאי 2013 מונה לעוזר צבאי בכיר לסגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית אשטון קרטר. 
ביוני 2015 מונה למפקד כוחות הנחתים בפיקוד דרום של ארצות הברית. הוא היה בכך לקצין הראשון הממלא תפקיד זה באופן בלעדי. חודשים ספורים אחר כך, בנובמבר 2015, נקרא על ידי מזכיר ההגנה אש קרטר לשמש כעוזרו הצבאי, לאחר שקרטר פיטר את העוזר הקודם שהואשם בהטרדה מינית. בפברואר 2017 מונה לעוזר ראש אגף תכנון, מדיניות ומבצעים במטה חיל הנחתים.
ביוני 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. במסגרת תפקידו כמפקד הדיוויזיה שם מטרה להילחם בתופעת ההתעמרות בחיילים מצד עמיתיהם. כ-30 חיילים נשלחו למחבוש כתוצאה מהמדיניות התקיפה. בית הדין הצבאי לערעורים קבע שצעדיו של סמית' היו מרחיקים לכת, בעלי עניין אישי והביאו להטיה כנגד הנאשמים. באוגוסט 2018 מונה למפקד כוח המשלוח השלישי של הנחתים שמפקדתו באוקינאווה שביפן. ביוני 2019 מונה למפקד פיקוד פיתוח הלוחמה של הנחתים.
מרכז ההוקי של ריו

מרכז ההוקי האולימפי של ריו דה ז'ניירו הופעל לראשונה ב-2007 כמתקן הוקי זמני במסגרת המשחקים הפאן-אמריקאיים. המרכז שימש לתחרויות ההוקי שדה, ונבנה במתחם הספורט בשכונת דאודורו בעיר.
לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) תוכנן תחילה להקים אצטדיוני הוקי זמניים בבארה אולימפיק פארק עבור טורניר ההוקי האולימפי, שנועדו להכיל 10,000 מקומות ו-5,000 (במגרש המשני). אולם לאחר מכן הוחלט להשמיש מחדש את מגרשי ההוקי בשכונת דאודורו ואף להפוך אותם למרכז האימונים הקבוע של נבחרת ההוקי הברזילאית.
מרכז ההוקי כולל 2 מגרשים (ועוד מגרש אימונים קטן המותאם לאימוני שוערים) לצד חדרי הלבשה ומנהלה. לצורך האולימפיאדה הוקמו יציעים זמניים סביב 2 המגרשים. על פי התוכנית המגרש הראשי נועד להכיל כ-10,000 צופים והמשני כ-5,000. אולם בפועל מספר המקומות צומצם והאצטדיון המרכזי מכיל כ-7,800 מקומות בארבעה יציעים (ולאחר המשחקים יישאר בו יציע קבוע המכיל 2,500 מקומות) והמגרש המשני מכיל כ-4,100 מקומות ב-2 יציעים.
המרכז נבנה ליד דאודורו ארנה ובקרבתו מתקנים אולימפיים נוספים כגון אצטדיון דאודורו הזמני, שיארח את חלק מתחרויות הקרב חמש, ההיפודרום האולימפי בוילה מיליטר, המטווח האולימפי, מתקני הרכיבה לאופני ההרים ומסלולי השטת הקיאקים.
Morrison Hotel

הפקה

לאחר שאלבומה הקודם The Soft Parade, שיצא ב-1969, לא זכה להצלחה גדולה, חזרה הלהקה באלבום זה לשורשיה, אל סגנון הבלוז. מהאלבום לא יצאו סינגלים או להיטים גדולים. האלבום כולל שני שירים שהוקלטו בזמן הקלטות שניים מאלבומיה הקודמים של הלהקה: Indian Summer הוקלט ב-1966 בזמן הקלטת אלבום הבכורה The Doors, ו-Waiting for the Sun אשר הוקלט לבזמן הקלטת האלבום Waiting For The Sun.
עטיפת האלבום צולמה במלון מוריסון שעל שמו נקרא האלבום. בעל המקום אינו נתן אישור לצילום התמונה, אך לאחר שהבעלים הלך, הלהקה נכנסה וצולמה. המלון מוקם ברחוב 1246 סאות' הופ בלוס אנג'לס. עטיפתו האחורית של האלבום צולמה בבית קפה בשם "הארד רוק קפה" שהוא גם שמו של הצד הראשון של התקליט. מייסד רשת הארד רוק קפה (אין קשר לבית הקפה מעטיפת האלבום), שאל את שמו של העסק לאחר שראה אותו על עטיפת האלבום.
NoCopyrightSounds

היסטוריה

פיתוחה של החברה החל כאשר בילי וודפוד חיפש מוזיקה ללא זכויות יוצרים על מנת לשלב אותם בסרטוני יוטיוב שלו שבהם היה מפרסם חוות דעת על משחקי מחשב. כשלא מצא מוזיקה לא זכויות החל וודפוד לסרוק ליוטיוב מוזיקה ללא זכויות יוצרים. כך שיוטיוברים (כינוי לפעילי יוטיוב) יוכלו להשתמש בחינם במוזיקה שהעלה ללא תשלום ועליהם רק לרשום עליהם קרדיט בסרטון שהעלו. במשך הזמן העלו אומנים רבים (בעיקר חובבנים) לערוץ מוזיקה שיצרו בחינם. בזכות הפרסום הרב שהערוץ נותן היו רבים שהתפרסמו בזכותו ופתחו בקריירה מוזיקלית. למשל אלן ווקר שהעלה שיר לערוץ שזכה לכ-370 מיליון צפיות.

ז'אנרים

המוזיקה של NCS מתמקדת בעיקר במוזיקה אלקטרונית. הסרטונים מלווים במיצג אודיו חזותי. הרקע בדרך כלל היא תמונת נוף, בצד ימין של המסך מוצג על יד הסמליל עיגול פועם פנימה והחוצה לפי קצב המוזיקלי של השיר, בתוכו נעים מעגלים וקווים.
צבעם של העיגולים מורה על סגנון המוזיקה לדוגמה:  אדום - מלודי
שלום יוסף פרידמן

קורות חייו

נולד ברוז'ין לרבי ישראל פרידמן מרוז'ין ולשרה. נקרא על שם סבו רבי שלום שכנא מפראהביטש ועל שם יוסף הצדיק שבריתו חלה ביום האושפיזין שלו. היה חתנו של רבי דן מראדוויל, נכדו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב וחתנו של הרב מאפטא.
סירב לקבל רבנות במקומות אחרים מפני שהיה קשור מאוד לאביו. לאחר פטירת אביו בג' בחשוון ה'תרי"א, תפס את מקומו בהנהגה, אולם הוא לא האריך ימים ונפטר עשרה חודשים בלבד אחריו בי"א באלול ה'תרי"א, בגיל שלושים ותשע ונקבר בבית הקברות בלייפציג, כפי שחזה אביו בשעת לידתו.

תורותיו

דברי תורתו פורסמו בספרים רבים. ולאחרונה לוקטו כל מאמריו הפזורים והן מתוך כתבי יד, בספר רשפי קודש ויצא לאור על ידי מכון 'תורת אמת'-שטפנשט .
ישיבת בית אורות

תולדות הישיבה

הישיבה נוסדה בסוכות ה'תש"ן (1990) לאחר שארווין מוסקוביץ' קנה אדמות באזור. משפחתו של הרב יהושע ויצמן גרה במקום מספר חודשים בתנאים נמוכים עד להקמת הישיבה. את הישיבה ייסדו הרב חנן פורת והרב בנימין (בני) אלון, אשר עמד בראש הישיבה עד לבחירתו כחבר הכנסת בה'תשנ"ו (1996).
שמה של הישיבה "בית אורות" ניתן לה על שם גיורא אשכנזי, מ"פ בחטיבת הצנחנים, אשר נהרג בקרב במקום במלחמת ששת הימים.
הישיבה שוכנת בבית ערבי עתיק, ובמתחם הישיבה ישנם מספר בורות מים שנחפרו בתחילת המאה הקודמת. בשנת ה'תשע"ד (2014), נחנכה בסמוך לישיבה שכונת מגורים יהודית ובה עבר להתגורר הרב דוב ליאור לאחר שעזב את קריית ארבע. מתחם הישיבה הממוקם בסמיכות לשכונת א-טור סבל מהתפרעויות הכוללות זריקת אבנים והתנכלויות לתושבים היהודים במקום.
בשנת 2014 התפתח עימות בין מייסדי הישיבה לבין אישים בוועד המנהל של העמותה. מנהלי העמותה פיטרו את ראש הישיבה ובקשו לאחד את הישיבה עם ישיבת "תורה בציון" של הרב יצחק נריה. מייסדי העמותה, שלא היו מעורבים בניהולה במשך שנים רבות יצאו נגד הפיטורין. בספטמבר 2019 החזיר בית המשפט העליון לבית המשפט המחוזי לבירור נוסף את שאלת זהותם של חברי העמותה שיכריעו לגבי עתיד הישיבה.

תוכניות לימוד

בשנת תשע"ה נוסדה בישיבה תוכנית תורת המדינה, כתוכנית הראשית הנלמדת בה. מטרת התוכנית היא עיסוק בדמותה של מדינת ישראל על פי התורה ופיתוח מדיניות מעשית תואמת. במסגרת התוכנית ישנו עיסוק בזמן הישראלי, בתורת ביתא ישראל, בחוק הורים וילדיהם ועוד. הישיבה ארגנה כנסים בחלק מנושאים אלה.
בישיבה גם תוכנית עיון אליבא דהלכתא בנשיאות הרב דוב ליאור.

פעילות קהילתית

תלמידי השנה הרביעית והחמישית בישיבה נפגשים באופן קבוע עם בני נוער בשכונת הגבעה הצרפתית, במסגרת פרויקט שמטרתו לסייע לבני הנוער להשלים את בחינות הבגרות.
הפעילות ההתנדבותית כוללת גם פעילות במסגרת "גשר" עם בני נוער חילוניים הבאים להתארח בישיבה. במהלך הסדנאות נערכים דיונים על נושא ההווי הדתי במדינה, על ערכים המעסיקים את הנוער ועל התמודדות של בני נוער דתיים וחילוניים עם חיי היומיום.
הישיבה מקיימת קשרים גם עם האוניברסיטה העברית בקמפוס הר הצופים, במסגרת זו מעבירים רבנים מהישיבה שיעורי יהדות באוניברסיטה.
אהרן אבנון

ביוגרפיה

אבנון נולד וגדל בחיפה, למד בגימנסיה ביאליק. התגייס למשטרת היישובים העבריים ושירת בעמק הירדן. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת כרמלי, השתתף כמפקד מחלקה בקרב רמת יוחנן, כמפקד פלוגה לחם בקרבות כיבוש עכו, בחיפה. כמפקד פלוגת בית הספר למ״כים של החטיבה, שהורכבה ממספר כלי רכב משוריינים, לחם בקרב על ג'נין, לקראת סוף המלחמה השתתף במבצע חירם. ב-1949 מונה למפקד גדוד 21 בחטיבה ולאחר המלחמה עבר עמו לחטיבת גולני. השתתף ב-1951 בקרב תל מוטילה, היה ראש מטה בחטיבה 16, ושימש סגן מפקד חטיבת גולני. למד בבית הספר למלחמה בקימברלי שבבריטניה והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. במלחמת סיני לחם כסגן מפקד חטיבה 4, חטיבת חי"ר מילואים שפעלה בגזרה המרכזית של חצי האי סיני. ב-1957 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז. 
ב-1958 מונה למפקד פיקוד הנח"ל, לאחר מכן פיקד על בית הספר לחי"ר. עשה הסבה לשריון ובמלחמת ששת הימים פיקד על חטיבה 9 שהייתה בהליכי הסבה לחטיבה ממוכנת. החטיבה בפיקודו לחמה בשומרון, כבשה את תל תענך ואת העיר ג'נין. לאחר המלחמה שירת כנספח צה"ל בבריטניה ובמדינות סקנדינביה. בספטמבר 1970 מונה לראש מינהל הסגל ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1973. 
במלחמת יום הכיפורים שירת כעוזרו של מפקד פיקוד הדרום, מפקד הגשרים על תעלת סואץ, קצין קישור לכוחות האו"ם והשתתף בשיחות הפסקת האש בק"מ ה-101. לאחר המלחמה מונה לממונה על ההסברה, תפקיד חדש שנוצר בעקבות לקחי המלחמה, הוא שירת בתפקיד חודשיים לפני שהתפטר ופרש מצה"ל.
נפטר באוקטובר 2006.
דומנטאס סאבוניס

נעורים וקריירת מכללות

סאבוניס, בנו של כדורסלן נבחרות ברית המועצות וליטא ארבידאס סאבוניס, נולד בפורטלנד, בעת שאביו שיחק במדי פורטלנד טרייל בלייזרס.
כשהיה בן 16 בלבד הצטרף לקבוצת אוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק אימון מול ציבונה זאגרב ב-5 בספטמבר 2012. בהמשך העונה הושאל לקליניקאס רינקון אקסארקייה מהליגה השנייה. ב-2013 שב למאלגה, וערך את משחק הבכורה שלו בליגה הספרדית במשחק מול אסטודיאנטס מדריד ב-13 באוקטובר 2013, בו היה שחקן חמישייה, וגם היה לשחקן הצעיר ביותר ששיחק במדי מאלגה במשחק רשמי. ב-18 באוקטובר 2013 ערך את משחק הבכורה שלו ביורוליג, במשחק מול אולימפיאקוס. במקביל, שיחק בקבוצת הנוער של מאלגה, שהעפילה לגמר ליגת הנוער הספרדית, והפסידה לריאל מדריד.
במהלך התקופה בה שיחק במאלגה, לא קיבל סאבוניס שכר, כדי שיוכל להצטרף לליגת המכללות. בעונת 2014/2015 הצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת גונזגה, מאזור החוף המערבי של ליגת המכללות. במהלך העונה הראשונה שלו במדי הקבוצה קלע 9.7 נקודות בממוצע למשחק (באחוזי קליעה של 66.8% מהשדה) וקלט 7.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של אזור החוף המערבי ולחמישייה הראשונה של שחקני השנה הראשונה ("Freshmen").

קריירה ב-NBA

סאבוניס נבחר בבחירה ה-11 בדראפט ה-NBA על ידי אורלנדו מג'יק ששלחה אותו לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. בסיום עונת הרוקי שלו נשלח סאבוניס בטרייד לאינדיאנה פייסרס, יחד עם ויקטור אולדיפו, בתמורה לפול ג'ורג'.
באוקטובר 2019 חתם על הארכת חוזה באינדיאנה ל-4 עונות נוספות, החל מעונת 2020/2021, עבור כ-77 מיליון דולר.

נבחרות ליטא

סאבוניס שיחק במדי נבחרת ליטא באליפות אירופה עד גיל 16 שנערכה בליטא ובלטביה ב-2012, בו סיימה הנבחרת במקום ה-11. סאבוניס היה הריבאונדר המצטיין של הטורניר, עם 14.4 ריבאונדים בממוצע למשחק, ואף רשם נתון יוצא דופן של 27 ריבאונדים במשחק בודד, מול נבחרת פולין. בנוסף, דורג שני בטורניר באחוזי קליעה מהשדה (58.3%), שלישי בסחיטת עבירות (6.1) וחמישי בחסימות (1.4). בארבעה משחקים מתוך שבעה סיים עם דאבל דאבל, ובשלושת הנותרים היו חסרים לו נקודה אחת או ריבאונד אחד כדי לרשום דאבל דאבל גם בהם.
ב-2013 היה השחקן היחיד יליד 1996 בנבחרת ליטא עד גיל 18, באליפות אירופה לגילאים אלו שנערכו בלטביה. הנבחרת סיימה במקום החמישי, וגם בטורניר זה היה סאבוניס הריבאונדר המצטיין, עם 11.4 למשחק. בנוסף, דורג במקום השלישי באחוזים מהשדה (55.4%) ושמיני בנקודות למשחק (14.0). בשישה מתוך תשעה משחקים סיים עם דאבל דאבל, ובמשחק השיא שלו מול סרביה, קלע 22 נקודות וקלט 22 ריבאונדים.
ב-2014 שוב השתתף סאבוניס באליפות אירופה עד גיל 18, שנערכה באותה שנה בקוניה, ובה סיימה ליטא במקום השלישי. הוא קלע בטורניר זה 15.9 נקודות בממוצע למשחק, וקלט 12 ריבאונדים, נתון שהספיק לו הפעם רק למקום השני בטורניר. כן דורג במקום הרביעי באחוזים מהשדה (54.7%) ובסחיטת עבירות (5.4 בממוצע למשחק), אך גם באיבודי כדור (3.2). גם בטורניר זה סיים שישה משחקים מתוך תשעה עם דאבל דאבל.
בשנת 2015 היה סאבוניס לצעיר השחקנים בנבחרת ליטא עד גיל 20 באליפות אירופה שנערכה באיטליה, בה סיימה במקום השביעי. הוא קלע בטורניר זה 11.5 נקודות בממוצע למשחק, ודורג ראשון במספר הריבאונדים - 13.24 בממוצע למשחק. במשחק השיא שלו, מול נבחרת אוקראינה, רשם שיא טורניר של 28 ריבאונדים, קלע 18 נקודות ומסר 6 אסיסטים. הוא סיים חמישה משחקים מתוך עשרה עם דאבל דאבל.
מאז 2014, נכלל סאבוניס בסגל הרחב של נבחרת ליטא, אך רק ב-29 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה, במשחק אימון מול נבחרת אוסטרליה.