google/wiki40b huggingface dataset:
רואליה טובורוזה

תיאור ותכונות

רואליה טוברוזה היא צמח דו-שנתי בעל פקעת כישורית עבה ופרחים סגולים מרשימים בצורת משפך, כשבאיים הקריביים הצמח פורח כל השנה. גובה הצמח בין 30 ל-60 סנטימטרים, העלים מוארכים וסגלגלים באורך 6–8 סנטימטרים וברוחב 2–4 סנטימטרים בקצה פטוטרת באורך 2 סנטימטרים. הפרי הוא הלקט באורך 2 סנטימטרים חסר גבעול המכיל כ-20 זרעים. מקורם של חלק מהכינויים של הצמח באנגלית כדוגמת "popping pod" (תרמיל מתפצפץ), "duppy gun" (אקדח דביק) ו"cracker plant" (צמח מתפוצץ) הוא בעובדה שילדים נהגים לשחק עם התרמילים היבשים שמתפוצצים כאשר משפשפים אותם עם רוק או מים.
רואליה טובורוזה יכולה לגדול בסביבה לחה ומוצלת. היא מעדיפה לגדול בערבות דשא ובצדי דרכים – לרוב כעשב שוטה בשדות מעובדים, וכן בבתי גידול צחיחים וכצמח מעזבות.
ברפואה מסורתית וברפואה המבוססת על איור ודה משתמשים בצמח כמשתן, לטפל בסוכרת, להוריד חום, לשכך כאבים, כנוגד יתר לחץ דם, כטיפול מגן על הקיבה ולטפל בזיבה. בצמח נעשה שימוש גם כמקור של צבע טבעי לצביעת בדים.
גרציאדו איסאיה אסקולי

גרציאדו איסאיה אסקולי (באיטלקית: Graziadio Isaia Ascoli; בשמו היהודי: אלחנן ישעיה אסקולי; 16 ביולי 1829 - 21 בינואר 1907) היה בלשן ומזרחן יהודי-איטלקי.

קורות חיים

נולד ליהודה אפרים אסקולי בגוריציה שבאיטליה, בגיל חמש החל את לימודיו בחדר המקומי שבו למד קריאה וכתיבה. בהמשך למד דקדוק עברי תנ"ך ותלמוד מפי הרב שמואל חיים לולי, וחשבון ומסחר מפי אחיו שלמה.
הוא גילה עניין בבלשנות בגיל צעיר מאד, וכבר בגיל 15 פרסם תאוריה שלו, שאותה כינה בשם "השאלה הלאדינית" (La questione ladina), שבה טען כי שלוש השפות פורלן, רומאנש ולדינית שייכות למשפחת שפות אחת שדוברה בעבר בשטח שבין שווייץ בצפון ועד לחופי הים האדריאטי ואיסטריה בדרום. בשעתו זכתה התאוריה למשוב חיובי, אך כיום מסכימים רוב החוקרים שפורלן, רומאנש ולדינית הן שפות נפרדות. בגיל 17 למד יוונית, לטינית וצרפתית אצל הפרופסור יוסף ונצל מנצל שהיה אז מורה בגימנסיה בגוריציאה ובהמשך עמד בראש הגימנסיה בטריאסטה. בעת לימודיו אלו התרועע עם יוסף אלמנצי ויצחק שמואל רג'יו. בטקס הפתיחה של בית הספר הריאלי בגוריציאה נאם אסקולי לראשונה בפומבי, במעמד אישים רמי דרג. שמואל דוד לוצאטו הקדיש לכבוד יום חתונתו של אסקולי את חיבורו הנודע "ויכוח על חכמת הקבלה ועל קדמות ספר הזוהר".
ב-1854 הדפיס חלק ממחקריו והם זכו לפרסום והכרה. בשנת 1860 התמנה כפרופסור לשפות שמיות מזרחיות באוניברסיטת מילאנו. ב-1875 נעשה חבר האקדמיה דיי לינצי , וב-1985 באקדמיה דלה קרוסקה . ב-1876 התקבל כחבר כבוד באקדמיה הרוסית למדעים ואחר כך כחבר כבוד באקדמיות וחברות מדעיות נוספות בגרמניה.
ב-1887 מונה בידי אומברטו הראשון, מלך איטליה כחבר הסנאט של הרפובליקה.
אסקולי נפטר ב-21 בינואר 1907, השאיר אחריו כתבים ופרסומים רבים וחידושים רבים בבלשנות.
אברהם שם טוב

הרב אברהם יצחק שם טוב (נולד בה' באדר תרצ"ז, 16 בפברואר 1937) הוא יושב ראש "אגודת חסידי חב"ד העולמית", מוסד העל העולמי של חסידות חב"ד, מנהל "בית רבקה", מוסד החינוך לבנות בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, מנהל מחנה הקיץ "גן ישראל" בניו יורק, מנהל "חוג הידידות" של חב"ד בארצות הברית, וכלוביסט של חב"ד בממשלת ארצות הברית, שליח חב"ד הראשי בפילדלפיה, ומנהל פעילות חב"ד במדינת פנסילבניה שבארצות הברית.

קורות חיים

נולד במוסקבה שבברית המועצות לרב בן ציון וגולדה שם טוב. התחנך בישיבות חב"ד שהתקיימו במחתרת בימי השלטון הקומוניסטי בסמרקנד ובטשקנט שבאוזבקיסטן. לאחר הגירתו לארצות הברית, החל (בשנת 1952) ללמוד בישיבת חב"ד שבמרכז חב"ד העולמי - 770 בניו יורק, והוסמך שם לרבנות בשנת 1960.

בוושינגטון

שם טוב, המכונה בחב"ד "השגריר של הרבי בוושינגטון", יצר קשר עם אישים רבים בוושינגטון ופעל לקידום ענייניה של חסידות חב"ד והרבי מנחם מנדל שניאורסון מול נשיאי ארצות הברית. ב-1972 הקים בהוראת האדמו"ר מחב"ד את חוג ידידי חב"ד בארצות הברית. ב-1978 פעל להצבת ההחנוכייה הלאומית של ארצות הברית בסמיכות לבית הלבן. ב-1984 מונה על ידי הנשיא רונלד רייגן לאחד מחמשת חברי המועצה הלאומית לחינוך מבוגרים בארצות הברית.
שם טוב ממונה מדי שנה על המשלחת של רבני חב"ד לבית הלבן לפגישה עם נשיא ארצות הברית המכהן. באותו מעמד חותם הנשיא על הצהרת יום החינוך לכבודו של הרבי מחב"ד. המשלחת קיימה את האירוע עם כל הנשיאים מניקסון ועד אובמה.
שם טוב פעל להענקת מדליית הזהב של הקונגרס שניתנה לאדמו"ר המנוח בשנת 1995, אחרי מותו בשנת 1994. וקיבל בשמו את המדליה בטקס בבית הלבן.
שם טוב היה פעיל בהבאת ארכיון ספריית אגודת חסידי חב"ד ששכן בפולין מאז מלחמת העולם השנייה. כמו כן פעל למתן רישיון להצבת חנוכיות ציבוריות ברחבי ארצות הברית. פעל במערכה להשבת הספרים שנלקחו מספריית אגודת חסידי חב"ד במשפט הספרים.

פעילות אחרות

בשנת 1964 החל לנהל את מחנה הקיץ (קעמפ) המרכזי של חב"ד - 'גן ישראל', תפקיד שהוא ממלא עד היום. בשנות השישים יצא בשליחות הרבי מחב"ד למדינת פנסילבניה שבארצות הברית, ופתח את מרכז חב"ד בפילדלפיה.
בשנת 1985 מינה אותו הרבי מחב"ד ליו"ר ועד אגודת חסידי חב"ד העולמית.
שם טוב מארגן התוועדות מרכזית בתאריכים חב"דיים חשובים, ובהם יום ההילולא של הרבי מנחם מנדל שניאורסון בג' בתמוז. האירועים מתקיימים במוסד "בית רבקה" בשכונת קראון הייטס שבברוקלין.
מתחילת שנות השבעים מארגן שם טוב מדי שנה כינוס תורני מרכזי שנקרא "ירחי כלה". האירוע מתקיים בסמיכות לכ' באב, יום ההילולא של הרב לוי יצחק שניאורסון. בכינוס משתתפים רבני חב"ד וראשי ישיבות חב"ד ואישים תורניים אחרים מרחבי העולם והוא נערך בשטח מחנה גן ישראל.

משפחתו

במשפחתו של הרב שם טוב שלוחי חב"ד נוספים: בשנות התשעים מונה בנו הרב לוי לשליח חב"ד בבית הלבן ובגבעת הקפיטול. בנו הרב אליעזר הוא שליח חב"ד באורוגוואי, בנו הרב יהודה הוא שליח חב"ד ביארדליי שבפנסילווניה, וחתנו הרב מרדכי אבצן הוא שליח חב"ד בהונג קונג.
הפלינגר

הפלינגר (באנגלית: Haflinger) הוא גזע של סוס מסדרת סוס הבית, שמוצאו באוסטריה ובצפון איטליה. שם נוסף לסוס ה"הפלינגר" הוא "Avelignese",,

היסטוריה

קיימות מספר תאוריות על מקור הגזע "הפלינגר". סבורים שמוצאו של הסוס בימי הביניים, בזמן שפותח לשימוש בשטח הררי. כנראה ה"הפלינגר" הוא תוצאה של זיווג מגזעיים ערביים לסוסי הפוני של טירול. בתקופות מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה  סוסים באיכות נמוכה יותר שימשו לעיתים כדי להציל את הגזע מהכחדה. הצבא השתמש בתקופת "מלחמת העולם השנייה" בסוסי ה"הפלינגר" קצרים יותר, אך בתום המלחמה הדגש השתנה לעבר סוסים עם גובה משופר. 
בין השנים 1950–1974 גדלה אוכלוסיית ה"הפלינגר", גם כאשר אוכלוסיית הסוסים באירופה ירדה. קיימות חוות גידול בכמה מדינות באירופה, אבל רוב מלאי הרבייה בא מאוסטריה. בשנת 2003 הפך ה"הפלינגר" הסוס הראשון המשובט, בשם "Prometea"
הגוף השולט הבינלאומי השולט בסטנדרטים של גזע עבור ה"הפלינגר ", מורכב מקונפדרציה של 22 רישומים לאומיים, ומסייע לקבוע מטרות, הנחיות וכללים לארגונים החברים בו.

המאה העשרים

,
מלחמת העולם הראשונה גרמה להפלינגרים רבים להילקח לשירות צבאי ואת ההפרעה של תוכניות הרבייה.  לאחר המלחמה, על פי תנאי חוזה סן ז'רמן, דרום טירול (כולל האפלינג) הועבר לאיטליה, ואילו צפון טירול נשאר באוסטריה.  פיצול זה היה מזיק מאוד לגזע הפלינגר  אלמלא מאמץ קטן לשיתוף פעולה נעשה בין מגדלים בצפון ובדרום טירול, ובשנות העשרים של המאה העשרים הוקמה בבולצאנו שבאיטליה רשות חדשה לטיפול  ב"הפלינגר".
דלדול האוכלוסין של הסוסים  בשתי מלחמות העולם נמשך.
משנת 1938 כל הסוסים שלא היו בעלי איכות של רבייה נמכרו לצבא הגרמני. לאחר המלחמה, דגש הרבייה השתנה כדי לקדם עידון וגובה. 
בשנת 1954, יוגוסלביה ואיטליה רכשו מלאי רבייה מצפון טירול כדי להקים תוכניות משלהם, ובשנת 1956 רכשה גרמניה סוסי רבייה.
בין השנים 1950 ל -1974, גם כאשר אוכלוסיית הסוסים האירופית כולה נפלה בשל מיכון מוגבר, אוכלוסיית ה"הפלינגר "הלכה וגדלה. בתקופה זו, באוכלוסיית  ה"הפלינגר" בארופה נרשמה עליה מ -1,562 ל -2,043 סוסים. בין השנים 1980–2000 שילשה אוכלוסיית הפלינגר בצרפת.
ב-1963 יוצא ה"הפלינגר" הראשון לבריטניה
ב-1966, יוצא ה"הפלינגר" לבלגיה וב -1968, לפולין, הונגריה ואלבניה 
בין השנים 1970 ו-1975, סוסי ה"הפלינגר" יובאו גם ללוקסמבורג, דנמרק, תאילנד, קולומביה, ברזיל, דרום אפריקה, שוודיה ואירלנד.  
ב -1974, ה"הפלינגר "הראשון יובא לאוסטרליה, ב-1977 ה"הפלינגר הראשון יוצא לארצות הברית ובשנת 1980 לקנדה ובהמשך ליפן.
בסלובניה קיימת אוכלוסייה קטנה של "הפלינגר", עם כ -307 סוסות גידול ו -30 סוסי רבייה .
הריבוי העולמי נמשך לאורך שנות השמונים והתשעים, ומספר האוכלוסין גדל בהתמדה.  בשנת 2005 נרשמו בעולם כ- 250,000 סוסי "הפלינגר"
באיטליה, שבה צריכת בשר הסוסים היא הגבוהה ביותר בקרב כל חברי הקהילה האירופית, ה"פלינגרס" מספקים אחוז גדול מהייצור הלאומי. רוב הסוסים שגידלו במיוחד לייצור בשר נטבחו בין הגילאים 10 ו - 18 חודשים, או כתוצאה של בעיות בריאותיות, או גיל
ה"הפלינגר" מייצר גם את רוב חלב הסוסים הנצרך בגרמניה

שיבוט "הפלינגר"

ב -28 במאי 2003, הופלינגר בשם "פרומטה" הפך לשכפול הסוס הראשון שנולד על ידי המדענים האיטלקים. 
"פרומטה" הייתה משובצת מתא עור של סוס, והייתה סייח בריא. בשנת 2008, פרומטה עצמה ילדה את הצאצאים הראשונים כתוצאה של שיבוט סוסים, סייח בשם "פגסו" שנרשם על ידי סוס של הולינגר באמצעות הזרעה מלאכותית.
ניקומדס הרביעי

ניקומדס הרביעי (פילופאטור) היה מלכהּ האחרון של ביתיניה, שעליה מלך משנת 94 לפנה"ס לערך ועד שנת 74 לפנה"ס, עת מסר את ממלכתו מרצונו לידי הרפובליקה הרומית.

חייו

תאריך לידתו, כמו גם תולדותיו טרם היה למלך, אינם ידועים, ונראה כי שנות מלכותו הראשונות היו רגועות. עם זאת בשנת 90 לפנה"ס ובסיוע אחיו של ניקומדס, פלש מיתרידטס השישי, מלך פונטוס לביתיניה ובכך החל את מלחמת מיתרידטס הראשונה בינו לבין הרומאים. ניקומדס נמלט לאיטליה ושב אל ממלכתו רק לאחר שלבקשת הרומאים נסוג מיתרידטס מביתיניה. ואולם הסכסוך לא הגיע לסיומו ושנתיים לאחר מכן תקף ניקומדס את פונטוס בעידודם של הרומאים והובס. הסנאט הרומי שלח את הקונסול לוקיוס קורנליוס סולה, אשר הביס לבסוף את מיתרידטס ושחרר את ביתיניה סמוך לשנת 85 לפנה"ס. שוב שב ניקומדס לביתינה בשנת 84 לפנה"ס, אך מעורבותה של רומא בענייני ממלכתו הייתה רבה וספק אם היה עצמאי לנהלה כרצונו.
בשנת 81 לפנה"ס נשלח יוליוס קיסר הצעיר לביתיניה על מנת לארגן את הצי הרומי שלחופיה. הצלחתו הובילה לשמועות אודות יחסים הומוסקסואליים שקיים עם ניקומדס:
גאליה לפני קיסר כרעה, והוא לפני ניקומדס;
ראו, קיסר חוגג עתה על גאליה כי הוכרעה,
ניקומדס אינו חוגג, הוא שהכריע את קיסר תחתיו
— שיר של חייליו של קיסר, מתוך: סווטוניוס, חיי שנים עשר הקיסרים: יוליוס האלוהי, 49.4 (תרגם: אלכסנדר שור)
בשנת 74 לפנה"ס ויתר ניקומדס על השלטון ומסר את ממלכתו לידי הרומאים אשר הכריזו עליה כפרובינקיה רומית. בכך העניק ניקומדס למיתרידטס השישי את העילה לפתיחת מלחמת מיתרידטס השלישית.
חנן המצרי

חנן המצרי היה תנא מהמאה ה-2 שהתגורר תחילה באלכסנדריה ומאוחר יותר עבר ליהודה והיה פעיל בקרב חכמי יבנה. היה תלמידו של רבי עקיבא ומצוטט כ'דנין לפני חכמים' (בבלי סנהדרין, דף י"ז עמוד ב). רק הלכה אחת, הנוגעת לעבודת המקדש ביום כיפור מוזכרת בשמו (בבלי יומא, דף ס"ג עמוד ב').
חכם תלמודי נוסף הנושא את אותו שם כיהן בתפקיד שופט בבית המשפט האזרחי בירושלים בתקופת בית המקדש. הוא היה פעיל כמה דורות קודם לכן.
מיאנמר נשיונל איירליינס

תולדות החברה

מיאנמר נשיונל איירווייז נוסדה על ידי ממשלת בורמה לאחר קבלת העצמאות ב-15 בספטמבר 1948, תחילה כאיחוד בורמה איירווייז (Union of Burma Airways). בראשית דרכה, הפעילה החברה טיסות ליעדים פנימיים בלבד, אולם החל משנת 1950, הוסיפה החברה טיסות ליעדים בינלאומיים מוגבלים. בשנת 1993, הפסיקה החברה את טיסותיה הבינלאומיות למשך 23 שנים עד 2016 עם קו טיסה לסינגפור. בדצמבר 1972, שונה שמה של החברה לבורמה איירווייז וב-1 באפריל 1989, למיאנמה איירליינס בעקבות קריאת שמה של המדינה מחדש מבורמה למיאנמר.
בשנת 2014, מותגה החברה מחדש למיאנמר נשיונל איירווייז.
בשנת 2015, עם מסירתו של מטוס הבואינג 737-800 הראשון, הודיעה החברה על כוונתה להמשיך עם פעילות הטיסות הבינלאומיות אשר פסקה ב-1993.
פרידריך היינריך יעקבי

ביוגרפיה

יעקובי נולד בדיסלדורף בשנת 1743. בתחילת דרכו היה סוחר ולאחר כך פקיד. הוא החליט ללמוד והלך לז'נבה, שם היה תלמידו של הפיזיקאי ז'ורז' לואי לה סאג. הוא כיהן כנשיא האקדמיה במינכן.
הוא נפטר במינכן ב-10 במרץ 1819.

הגותו

יעקבי התנגד בתוקף לגישה של מנדלסון בקשר ליחס בין הדת לתבונה האנושית. 
יעקבי, שהושפע מהתנועה הרומנטית, סבר כי אין ליישב בין האמונה לתבונה. הוא ראה סתירה בין הדת לנאורות לפי שפינוזה, ולא ניסה לחפש יישובים ותירוצים כדי לגשר בין הדברים.
לעומתו, משה מנדלסון סבר שיש הרמוניה בין האמונה לתבונה. הוא האמין בדרך שונה משפינוזה - לא נאורות חילונית אלא נאורות המושפעת כל העת מהדת ואורח החיים הדתי.
הוועד למלחמה באיידס

הוועד למלחמה באיידס, שנוסד בשנת 1985  הוא הגוף הוותיק והגדול בישראל בתחום המאבק במחלת האיידס.
לוועד שתי מטרות עיקריות: האחת, קידום מוּדעוּת ובריאות הציבור בכל הנוגע למחלת האיידס, במטרה לעצור את התפשטות המחלה, והשנייה, לשמור ולקדם את האינטרסים של נשאי נגיף ה-HIV וחולי האיידס בישראל. לצורך קידום שתי מטרות אלה, הוועד נמצא בקשר מתמיד עם רשויות השלטון ושרותי הבריאות באמצעות הנהלתו, ומקיים פעילות תקשורתית שוטפת על-מנת להעלות את המודעות למחלה, לשפר את השירותים הרפואיים והסוציאליים הניתנים למי שנדבקו בנגיף, לטפול בתלונות של נשאים וחולים ולסייע להם חברתית.
הוועד הוא עמותת חברים, הפועלת באמצעות צוות עובדים מצומצם, ובאמצעות מספר גדול של מתנדבים, שרבים מהם עוסקים בתמיכה באנשים החיים עם איידס ובקרוביהם. בנוסף, מפעיל הוועד מרכזים לבדיקות איידס אנונימיות ופשוטות.
רובו של תקציב הוועד מגיע מתרומות. מדי שנה מקיים הוועד אירוע התרמה גדול של מכירת יצירות אמנות ישראלית, אותו מארגן עבור הוועד איש יחסי הציבור רני רהב.
בשנת 2002, ובעקבות הצבעה שנערכה בין חבריי ארגון בלה דואגת, התאחד ארגון בלה דואגת עם הוועד למלחמה באיידס, ומאז הוא מהווה כזרוע ההסברה של הוועד לחבריי הקהילה הלהט"בית.
מנכ"ל הוועד מאז דצמבר 2012 הוא ד"ר יובל לבנת.
חברת הפרסום y&r israel עובדת בהתנדבות עם הוועד למלחמה באיידס בשנים האחרונות, במהלך שנים אלו נוצרו קמפיינים לשיפור המודעות בנושא האיידס, כיצד נבדקים ודרכי מניעת הדבקה, חלקם זכו להכרה עולמית ואחד מהם אף זכה בפרס מיוחד של האו"ם.
באגיסו

הבאגיסו (בלוגיסו - Bagisu) הם בני הקבוצה האתנית בוגיסו. מוכרים גם בשמות גישו, מסבה או סוקוויאה, בני השבט מוכרים כבני אומת מסבה של מזרח אוגנדה. הם קרובים אתנית לשבט הבוקוסו בקניה. הבאגיסו חיים בעיקר במחוז מבאלה למרגלות הר אלגון ודוברים את שפת המסבה המוכרת גם כלוגיסו.
בני הגיסו נוהגים למול את בניהם בטקס מעבר לבגרות שנקרא אימבלו ונערך מדי שנתיים בחודש אוגוסט.
הטלת גורל

הטלת גורל או הטלת גורלות (באכדית פֻּרֻ) הוא טקס שנעשה כדי לבחור אפשרות אחת מתוך מגוון אפשרויות.

בימינו

גם כיום משתמשים בהטלת גורל במקומות מסוימים, כדי להגיע להכרעה קשה שאין לה פתרון רציונלי ברור, או כאשר לא ניתן להכריע באופן ברור. 
כך למשל שבעוד שהטלת גורל כדי למנות בעל תפקיד כאשר יש שוויון בין המתחרים איננה מקובלת, מקובלת הטלת גורל כאשר יש לחלק נכס משותף בין בעליו, וכאשר ישנה הכרעה טכנית כמו הצעות זהות לוועדת מכרזים, והקצאת דירות בידי המדינה כאשר מספרן קטן ממספר הפונים. בחברת עמידר בשנות השבעים היה מקובל לערוך הגרלה בין הקונים, באשר למיקומה של הדירה בבלוק כולו. 
בצה"ל חיילים משתמשים לעיתים בהטלת גורל כדי להגיע להכרעה, מי יהיו החיילים שישארו כשומרים בבסיס, בזמן שכולם יוצאים לחופשה.
במשחק כדורגל נהוג להטיל מטבע, כדי להחליט מיהו הצד שיתחיל במשחק. בטורניר, במצב של תיקו לאחר הארכה ולאחר שיוון בפנדלים, עלול להיות מוכרע גורל המשחק בהטלת מטבע נוספת. דירוג מתחרים בתחרויות שחמט במצב של שיויון היה מוכרע בעבר באמצעות הטלת גורל, אך שיטה זו בוטלה.
גם בבעיות מתמטיות שונות נעשה שימוש בהטלת גורל. למשל, בהצפנת תוכן, באמצעות מפתח הצפנה שנוצר מהקלדת מקשים ותנועות עכבר אקראיות של המשתמש.
בשנת 2016 החלה ממשלת ישראל להקצות דירות מוזלות לחסרי דיור באמצעות הגרלה, משום שמספר הדירות המוצעות היה נמוך במידה ניכרת ממספר המעוניינים ברכישתן.
המושג "הגרלה" בעברית שמשמש כיום בעיקר לזכייה מקרית בפרסים, מקורו בביטוי "הטלת גורל". המספר ש"עלה בגורל" מזכה את מנחשו בפרס.
נורינקו

נורינקו (בסינית מפושטת: 中国北方工业公司 "איגוד התעשיות הצפוני של סין", באנגלית: Norinco) היא חברה סינית המייצרת רכבים, בעיקר משאיות, רכבים פרטיים ואופנועים, וכן מכונות, ציוד אופטי ואלקטרוני, ציוד ייעודי לשדות נפט, כימיקלים, חומרי נפץ ותחמושות, ונשק אזרחי וצבאי. נורינקו מעורבת גם בפרויקטים אזרחיים בתחום הבניין.
מחוץ לסין ידועה נורינקו בשל מוצרי ההי-טק שלה בתחומים הצבאיים, כולל מערכות תקיפה מדויקות, נשק וציוד תת-מימי, נשק נגד מטוסים ונגד טילים וכן מוצרי איסוף מודיעין, פצצות דלק, וציוד לפיזור הפגנות.
רכס ורמיליון (קולומביה הבריטית)

גאוגרפיה

שטחו של הרכס 568 קמ"ר.  
אורכו של הרכס כ-46 קילומטרים מצפון לדרום, ורוחבו 33 קילומטרים ממזרח למערב.
שיאו של הרכס בהר ורנדריה שגובהו 3,085 מטרים מעל פנים הים. 
גובהו הממוצע של הרכס 1,767 מטרים מעל פני הים.

רכס ורמיליון "האחר"

ישנו בסמוך, רכס נוסף בשם זה - רכס ורמיליון בפרובינציית אלברטה; שני הרכסים בעלי שם זה נמצאים בהרי הרוקי הקנדיים.

לקריאה נוספת

• Dave Birrell, 50 Roadside Panoramas in the Canadian Rockies, PP 62 - 65
• Gerry Shea, Mountain Treks in British Columbia, PP 62 - 73
• Brian Patton, Parkways of the Canadian Rockies: A Touring Guide to Banff, Jasper, Kootenay, PP 62 - 64
אנדרטת תיאפוואל לנעדרי הסום

האנדרטה

האנדרטה ניצבת בסמוך לכפר תיאפוואל, כ-140 קילומטר מצפון לפריז. האתר להקמת האנדרטה נבחר בשל גובהו כמו גם בשל ההקשר ההיסטורי שלו : הכפר תיאפוואל היה בין המטרות המבוצרות ביותר של המתקפה הבריטית ביולי 1916, ושעליהן הגנו הגרמנים בעקשנות הרבה ביותר. הוא נועד לכיבוש בראשית יולי אך נכבש רק בסוף ספטמבר. הכפר נחרב כליל והוקם מחדש לאחר המלחמה. בתחומיו נמצאים שני בתי קברות צבאיים בריטים.
האנדרטה היא מבנה רבוע מסיבי המוכתר בקשתות, בגובה של 45 מטר. אורך בסיסו הוא 42 מטר ורוחבו 36 מטר. בראש הקשת המרכזית של האנדרטה מונפים דגלי בריטניה וצרפת. 
חזיתות המבנה מצופות לבנים אדומות. קשתות המבנה נשענות על גבי 16 עמודים מלבניים, המקובצים ברביעיות על גבי מפלס מוגבה ממפלס הקרקע שמסביב. על גבי לוחות אבן גיר שהוצמדו לפאות העמודים נחרתו שמותיהם של הנעדרים. אל כל אחד מן העמודים הוצמד עיטור אבן מפוסל בדמות זר, שבמרכזו נחרת שמו של אחד משדות הקרב שבהם נפלו הנעדרים.
טורי מדרגות מעפילים אל מפלס העמודים מרגלי חזיתה המערבית והמזרחית של האנדרטה. במרכז המפלס, מתחת לקשת המרכזית של המבנה, ניצבת אבן הזיכרון – מרכיב מסורתי במבני ההנצחה הבריטיים. על גביה נחרתה הכתובת: "Their Name Liveth for Evermore" ("שמם יחיה לדור ודור").
על גבי האנדרטה נחרתה באנגלית כתובת זו:
בשל מידותיה והאתר הגבוה בו היא ממוקמת נראית האנדרטה למרחוק.

הנעדרים

על גבי האנדרטה חרותים שמותיהם של למעלה מ-72,000 נעדרים - 830 מהם דרום אפריקאים והיתר בריטים. חיילים אלו נפלו בחזית הסום מחודש יולי 1915 ועד ל-20 במרץ 1918, ערב המתקפה הגרמנית האחרונה בחזית הסום ; מרביתם נפלו בקרב על הסום ב-1916. שמותיהם של הנעדרים מיתר צבאות האימפריה הבריטית, שנפלו בחזית זו, הונצחו על גבי אנדרטאות אחרות. 
עד היום נמשך גילוים של שרידי חללים ממלחמת העולם הראשונה בצרפת. במידה ומתגלה גופת חייל הניתנת לזיהוי מקרב הנעדרים המונצחים על גבי האנדרטה, הוא מובא לקבורה בטקס צבאי באחד מבתי הקברות הבריטיים בצרפת, ושמו מוסר מעל גבי האנדרטה.

בית הקברות הבריטי-צרפתי המשותף

מול חזיתה המערבית של האנדרטה הוקם בית קברות צבאי משותף לצבאות בריטניה וצרפת. הקמתו נועדה לסמל את שיתוף הפעולה בין שני הצבאות בקרב על הסום ואת קורבנם.
בבית הקברות מצויות שתי חלקות מקבילות, אחת לחללי כל אחד משני הצבאות, ובכל אחת מהן 300 קברים. מרבית החללים בבית הקברות (239 בריטים ו-253 צרפתים) הם אלמונים. גופותיהם נתגלו בשדות הקרב של צרפת – בעיקר באלו של הסום - בחודשים הראשונים של שנת 1932. מצבות לוח אנכיות הוצבו על קברי החללים הבריטים ; על קברי החיילים הצרפתים הוצבו צלבים אפורים.
בקצה המערבי של בית הקברות ניצב צלב ההקרבה, אף הוא מרכיב קבוע במבני ההנצחה הבריטיים. על גבי שני צידי בסיסו נחרתה באנגלית ובצרפתית הכתובת הבאה:
האנדרטה ובית הקברות תוכננו על ידי האדריכל הבריטי סר אדווין לאצ'נס (Edwin Lutyens) והוקמו על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה. בנייתם החלה ב-1928 והם נחנכו על ידי הנסיך מוויילס (לימים – המלך אדוארד השמיני) במעמד נשיא צרפת אלבר לברן ב-1 באוגוסט 1932.
טקס זיכרון מרכזי נערך באתר האנדרטה ובית הקברות מדי שנה, ב-1 ביולי – יום פתיחת הקרב על הסום. טקס זיכרון נוסף נערך במקום - כמו גם ברבים מאתרי ההנצחה הבריטיים של מלחמת העולם הראשונה - ביום א' השני של חודש נובמבר, שהוא יום הזיכרון לחללי צבאות האימפריה הבריטית.
בשנת 2004 נפתח מרכז תצוגה בסמוך לאנדרטה.
עילוי נשמה

עילוי נשמה ביהדות היא האמונה שנשמות המתים יכולות לעלות ממקומם הנוכחי במרומים למקום גבוה ונאצל יותר. על פי האמונה לפעולות שונות שמבצעים החיים יכולת להיטיב עם נשמת הנפטר.

מהות העניין

על פי האמונה היהודית, לאחר מותו של אדם, נשמתו נידונה בבית דין של מעלה על מעשיו בימי חייו. נשמות הצדיקים מובלות למקומן בגן עדן, ונשמות הרשעים מובלות לגיהנום לשם מירוק חטאיהם. ישיבת נשמות הרשעים בגיהנום היא זמנית, ועל פי חז"ל "משפט רשעי ישראל בגיהנום שנים עשר חודש". בסיום ריצוי התקופה שנקבעה לנשמות בגיהנום הן מובלות למקומן בגן עדן, בתמורה למעשיו הטובים של האדם. 
על פי האמונה בעילוי נשמה, בכל מצב בו נמצאת הנשמה, יש ליהודים אחרים דרכים להשפיע על העלאתה ממקומה הנוכחי למקום גבוה יותר על ידי קיום מצוות שונות כגון אמירת קדיש ואזכרה על קברו של הנפטר. על פי אמונה זו, אף לימוד תורה ומעשי צדקה וחסד, המוקדשים על ידי צאצאיהם או מוקירי זכרם של הנפטרים, ולזכותם, גורמים לעליית נשמתם.

לעילוי נשמת

בהתאם לכך נפוץ מאוד הכיתוב וההקדשה "לעילוי נשמת" (בראשי תיבות: לע"נ) המוצמד למעשי צדקה וחסד, שהוקדשו על ידי עושיהם. ככלל, כוללת ההקדשה לעילוי הנשמה את שמות הנפטר שם אביו ותאריך פטירתו.  
הכיתוב "לעילוי נשמת" נפוץ על גבי ספרים תורניים, שהוקדשו לבית מדרש, על ידי קרובי ואוהדי הנפטרים, בעבור שהלימוד בהם יהא לטובת נשמתם, הכיתוב מופיע אף על גבי בנינים של מוסדות תורה, שהוקדשו למטרה זו, ניתן אף למצוא את הכיתוב על גבי אמבולנסים, שנתרמו לעילוי נשמת קרוביו של התורם.

מנהגים נוספים

בחסידויות שונות נהוג להגיש ביארצייט, עוגות ויי"ש לאחר התפילה בבית הכנסת, על מנת שהמתפללים יברכו בִרכות מזונות ושהכל, ולאחל ש"לנשמה תהיה עלייה", מנהג זה מכונה "שתיית לחיים".

לימוד משניות

אמונה יהודית נפוצה גורסת, כי לימוד משניות מועיל במיוחד לעילוי הנשמה, ואף ניתן רמז לכך, שמשנה היא שיכול אותיות לנשמה, בהתאם לכך אף קיימים חבורות של לומדי משניות, בהן בסיום כל שיעור מזכירים "שהלימוד יהא לעילוי נשמת פלוני בן פלוני".
בשעת השבעה או יום השנה נהוג בעיקר ללמוד את פרקי מסכת מקוואות.
אוזבקיסטן איירווייז

תולדות החברה

החברה הוקמה בשנת 1992 לאחר הקמתה של אוזבקיסטן כמדינה עצמאית, על בסיס מטוסיה של החטיבה האוזבקית של אירופלוט. קו הנוסעים הראשון שהופעל היה בין טשקנט ללונדון. בשנת 1993 החלה החברה להפעיל טיסות פנים-ארציות.

פעילות החברה בישראל

נכון לשנת 2018 מפעילה החברה 4 טיסות שבועיות בין נמל התעופה הבינלאומי טשקנט לנמל התעופה בן-גוריון.
דגל סומלילנד

1903-1950

כאשר בריטניה סיפחה את השטח שכלל את סומלילנד בשנת 1903, הם יצרו במקום מדינת חסות בריטית (פרוטקטורט) אשר הפכה לחלק מן האימפריה הבריטית. הבריטים ייחסו חשיבות רבה לאזור הגאוגרפי של סומלילנד לצורך הקשר המסחרי עם הודו ומצרים. הבריטים קבעו למקום, ששמו הרשמי היה סומלילנד הבריטית, דגל חדש. כמו ברוב מדינות חבר העמים הבריטי אף בדגלה של סומלילנד הבריטית היה רקע כחול כהה ועליו בפינתו השמאלית העליונה דגל הממלכה המאוחדת. על הדגל הופיעה גם תמונה של קודו (סוג של אנטילופה הנפוצה באזור זה), זאת על רקע אליפסה לבנה. הדגל הונף על ספינות הצי הסומלי וכן על בנייני ממשלה בסומלילנד הבריטית.

1950-1960

בשנת 1950 השתנה סמלה של מדינת החסות, סומלילנד הבריטית, ועקב כך השתנה גם דגלה. הדגל עדיין נושא דגל קטן של הממלכה המאוחדת. אולם, תמונתו של הקודו הוסרה ועתה מופיע רק ראש האנטילופה, מעל מגן מלכותי, כשהוא מביט היישר אל הצופה. בין קרני האנטילופה מופיע סמל כתר המלכות כדי לסמל את המשפחה המלכותית ואת האימפריה הבריטית.
המגן המלכותי עצמו לשלושה, פס אופקי זהוב ומתחתיו חלוקה אנכית לצבעים ירוק וכחול. על הרקע הזהוב מגן של צ'יף סומלי לפני שתי חניתות מוצלבות שחודן פונה כלפי מטה. על הרקע הירוק מופיע צריח מסגד לבן. על הרקע הכחול מופיע ציור של סירת דאו ערבית במפרש מלא על גלי הים, מתחתיה עוגן זהוב.
דגל זה כאמור הונף משך תקופה קצרה בלבד, היות שב־26 ביוני 1960 הוכרזה עצמאותה של סומלילנד וביום 1 ביולי, אותה שנה, אוחדה סומלילנד עם סומליה.