google/wiki40b huggingface dataset:
טוצ'יגי (מחוז)

היסטוריה

בראשית המאה ה-15 נבנה במחוז אשיקאגה גאקו, המוסד האקדמי הוותיק ביותר ביפן, הפעיל גם כיום. במאה ה-17 איחד טוקוגאווה אייאסו את יפן תחת שלטונו. לאחר מותו, נבנה בניקו מקדש טושוגו, ובו המאוזוליאום של טוקוגאווה. לאחר מכן סללה שוגונות טוקוגאווה את הניקו קאידו (日光街道) - דרך שחיברה בין ניקו ואדו - וחייבה דאימיו מכל רחבי יפן לעלות לרגל למאוזוליאום. 
במאה ה-19 התמוטטה שוגונות טוקוגאווה, ולאחר רסטורציית מייג'י קמה ממשלה חדשה שביטלה את שיטת החלוקה הקודמת ויצרה מחוזות חדשים. מחוז טוצ'יגי נוצר ב-1873, לאחר איחוד המחוזות אוצונומיה וטוצ'יגי. 
לאחר האסון הגרעיני בפוקושימה במרץ 2011, נמדדו באוצונומיה רמות רדיואקטיביות גבוהות פי 33 מהרגיל.

גאוגרפיה

שטחו של מחוז טוצ'יגי הוא 6,408 קילומטרים רבועים, 22% מתוכם מהווים פארקים לאומיים. למחוז אין גישה לים, והוא שוכן במרכז החלק הצפוני של אזור קאנטו. המחוז גובל במחוזות איבראקי, גונמה, סאיטאמה, ופוקושימה. 
בטוצ'יגי שורר אקלים ממוזג ולח, אך בעל שינויים ניכרים בטמפרטורות. החורפים יבשים ומלווים ברוחות, ואילו הקיצים לחים ומלווים בסופות רעמים. 
במרכז המחוז ישנו מישור פתוח, הגדול ביותר באזור קאנטו, שבגבולו הצפוני ניצבים ההרים שיראנֶה (2,578 מטרים), נאנטאי (2,484 מטרים), ונסוּדאקֶה (1,917 מטרים). מקורותיהם של הנהרות קינוגאווה, נאקגאווה ווטראסה נמצאים באזור זה, ומשם הם זורמים לאורך קאנטו ונשפכים לאוקיינוס השקט.

כלכלה

בשל קרבתו לטוקיו, טוצ'יגי הוא ביתם של תאגידים ושל תעשיות רבות, בהם הקומפלקס התעשייתי קיוהארה, הגדול ביותר ביפן. התעשייה תופסת 36.6% מכלכלת המחוז, והמוצרים העיקריים המיוצרים בו הם כלי רכב, חלקים ואביזרים לרכב, מכשירי רדיו וטלוויזיה, תרופות, וציוד תקשורת אלחוטית.
התוצר השנתי של המחוז בתחום החקלאות עומד על 274 מיליארד ין, ועיקר התוצר הוא אורז, ירקות ובקר.
המנדולינה של קפטן קורלי

עלילה

אירועי הספר מתרחשים בשנת 1941 בעיצומה של מלחמת העולם השנייה בעת פלישת האיטלקים ליוון, חייליו של קפטן אנטוניו קורלי, מתמקמים באי קפלוניה. תושבי הכפר הסולדים מנוכחותם של הפולשים עושים הכל כדי לפגוע בהם וביניהם אף פלגיה בתו של דוקטור יאניס רופא הכפר המאורסת לדייג שהתגייס למלחמה ולא משיב למכתביה. למרות המלחמה מתחבבים החיילים ובראשם הקפטן השובה בעל המנדולינה על התושבים. בין פלגיה לבין הקפטן מתפתח סיפור אהבה שנפסק בעקבות הטבח שעורכים הגרמנים בחיילים האיטלקים, אנטוניו שניצל בזכות חברו שהגן עליו בגופו נמלט מן האי באמצע הלילה על גבי סירה. חייה של פלגיה אחרי המלחמה מלאים התמודדויות ביניהם אימוץ תינוקת שננטשה בפתח ביתה. בתה המאומצת מתחתנת ויולדת ילד המוצא את המנדולינה של הקפטן האהוב ולומד להשתמש בה, באחת הפעמים פוגש בו אנטוניו והילד מוביל אותו לסבתו שצורחת על הקפטן שנטש אותה לאורך השנים. לאחר נסיונותיו להסביר את התנהגותו הם מתחילים את דרכם מחדש.

הסרט

סרט המבוסס על הספר יצא לאקרנים בשנת 2001, בבימויו של ג'ון מאדן ובכיכובם של ניקולס קייג', פנלופה קרוז, ג'ון הרט, כריסטיאן בייל.
לנגטאנג

לנגטאנג (בנפאלית: लाङटाङ) הוא אזור בנפאל הגובל בצפונה של נפת קטמנדו ובדרומה של טיבט. חלק מאזור זה מוגדר כשמורת טבע, המוכרת בשם הפארק הלאומי לנגטאנג, ומצויים בה מספר פסגות הרים, שהגבוהה מביניהן מתנשאת ל-7,246 מטרים.
בשמורה זו חיים כ-4,500 בני אדם ורובם משתייכים לשבט הטאמג (דוונאגרי: तामाङ). כ-25% מאזור זה מיוער (גדלים בו בעיקר עצי אלון, אורן, אדר ורודודנדרון) והוא מייצא לסביבתו עצים להסקה. האזור מאופיין במספר סוגי אקלים, מסובטרופי לאלפיני . המגוון הביולוגי מכיל את הדוב השחור האסייתי, טאר ההימלאיה, קופי מקוק רזוס ופנדה אדום. בנוסף, קיימים סיפורים על אנשים שראו באזור את יטי איש השלג.
הפארק הלאומי מכיל את אגמי הגוסאינקונדה, הקדושים לדת ההינדו, ובחודש אוגוסט נערכת עלייה לרגל לאזור זה. אתר רוחני נוסף הוא המנזר הבודהיסטי Kyanjin Gompa.
פעילויות תיירות באזור זה כוללות: טיפוס הרים, טרקים ורפטינג.
Canned heat

הקמה ושנים ראשונות

בשנת 1965 בלוס אנג'לס, הקימו רוברט ארנסט היט (שזכה לשם המתאים "הדב" the bear) ואלן וילסון  (עם הכינוי "הינשוף העיוור" the blind owl) את להקת canned heat. בתקופה שבה הרבה מאוד להקות חדשות קמו וחידשו את מוזיקת הרוק, חברי הלהקה החליטו לחדש את מוזיקת הבלוז. הם החליטו לקרוא ללהקה בשם canned heat על שם משקה אלכוהולי מסכן חיים שהשחורים העניים באמריקה נהגו להכין כי לא היה להם כסף למשקאות אלכוהוליים רגילים. המשקה היה כל כך לא בריא, שרבים מהאנשים ששתו את המשקה הזה מתו תוך זמן קצר. שמה של הלהקה הוא בעצם מחאה על העוני של האזרחים האפרו אמריקנים בארצות הברית באותה העת. את האלבום הראשון שלהם, "canned heat" הם הוציאו בשנת 1967. האלבום עירב מוזיקת בלוז ומוזיקת רוק ולגיטרה באלבום תפקיד משמעותי ביותר.

האלבום השני והשלישי

האלבום השני של "Boogie with Canned Heat" יצא בשנת 1968 (שנה לאחר אלבומם הראשון), היה מוצלח ביותר, וכלל להיטים רבים כגון "Amphetamine Annie"ו- "On the Road Again". האלבום זכה להצלחה רבה גם בקרב הקהילה האפרו אמריקאית וגם הקהילה הלבנה בארצות הברית, שלא הייתה מחוברת לבלוז באותה התקופה. האלבום השלישי של הלהקה "living in the blues" גם זכה להצלחה רבה והשמעות רבות, ומכיל בתוכו את השיר "going up the country", שהוא שיר בלוז חדשני המערב נגינת בלוז קלאסית עם סולואי חליל.

1969 וודסטוק

בשנת 1969 יצא אלבומה השלישי של הלהקה "הללויה", שהוא גם אלבומה האחרון בתוך ההרכב המקורי. בהמשך שנת 1969 התקיים פסטיבל וודסטוק, שידוע בעשרות הלהקות החדשות שהופיעו בו והצליחו מאוד לאחר מכן, כמו: סנטנה, ג'ימי הנדריקס, ג'ו קוקר, ובין היתר גם canned heat. ההופעה של הלהקה בוודסטוק נחשבת לאחת ההופעות הטובות של הלהקה, והיא הוקלטה והוסרטה.

סוף ההרכב הראשוני

בשנת 1970, בגיל 27 בלבד נפטר אלן וילסון, הגיטריסט האגדי של הלהקה. שנה לאחר מכן יצא האלבום "hoockern' heat", שהוא אלבום משותף של הלהקה עם אמן הבלוז הידוע ג'ון לי הוקר. בשנת 1981, בגיל 38, נפטר גם "הדב". זה היה סופו של ההרכב הראשוני.
אומרים ישנה ארץ

הנוסח הראשון

הנוסח הראשון של השיר נכתב בשנת 1923, במהלך נסיעתו של המשורר בחשמלית בברלין. בנוסח זה מופיעות שאלות רבות על הארץ והדרך אליה, ותשובות להן אין, כפי שממחיש הבית הבא:
אַיָּם: אוֹתָהּ אֶרֶץ,

כּוֹכְבֵי אוֹתָהּ גִּבְעָה?

מִי יַנְחֵנוּ דֶּרֶךְ

יַגִּיד לִי הַנְּתִיבָה?
בנוסח זה ניכרת נימה של אכזבה וייאוש מהארץ וממה שלכאורה היא מבטיחה. השיר מסתיים בדברים הבאים:
אוּלַי כְּבָר אֵינֶנָּה?

וַדַּאי נִטַּל זִיוָהּ.

דָּבָר בִּשְׁבִילֵנוּ

אֲדֹנָי לֹא צִוָּה.

הנוסח השני

לקראת הוועידה העולמית של תנועת "החלוץ" שהתקיימה בברלין באביב 1923, כתב המשורר שני בתים נוספים וגם הקריא בוועידה את הנוסח המורחב. בנוסח זה, ששני בתיו הראשונים כמעט זהים לאלה של הנוסח הראשון, ניתנות תשובות לתהיות שמובעות בתחילתו; והדובר משוחח כביכול עם רבי עקיבא, שהוא סמל של גבורה והקרבה, ושומע מפיו את המילים: "אַתָּה הַמַּכַּבִּי!", כלומר עליך להביא את הגאולה. נימת הייאוש שבבתים הראשונים מוחלפת באזכור של מורשת העבר היהודי הקדום, המוצגת כדרך לגבור על הייאוש.

ביצועים ועיבודים

השיר הולחן לראשונה על ידי יואל אנגל בשנת 1924, וזכה לביצועים רבים, בהם של עדה שור, ושל שולמית לבנת ולהקת רון הכרמל. לחן פופולרי לנוסח זה נכתב על ידי שלמה ארצי בשנת 1973, שגם שר את השיר. ארצי השמיט את הבית השלישי של הנוסח המקורי, ואת הבית האחרון הפך לפזמון חוזר. 
נעמי שמר יצרה בשנת 1979 גרסה המשלבת את שני נוסחיו של טשרניחובסקי. בניגוד לשלמה ארצי, שהפך את הבית המסיים, הפסימי, לפזמון חוזר, שמר השמיטה בית זה מגרסתה. שמר חיברה לחן משלה לגרסתה, ואף ביצעה גרסה זו. גרסה זו זכתה לביצוע גם על ידי ירדן בר כוכבא, ושימשה כפתיח הסדרה בנות בראון, בה השתתפה.
הזמרות אסתר שמיר, מירי אלוני וצילה דגן השתמשו בלחן של נעמי שמר לביצוע גרסה שבה מושמעים שני נוסחיו של טשרניחובסקי גם יחד.
השיר בלחן של נעמי שמר בוצע גם כחלק מהמַסֶּכֶת בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-70 למדינת ישראל.
בול מנוקב

בול מחורר (באנגלית: perfin או SPIFS) הוא בול דואר רגיל, שחיררו אותו בצורה מיוחדת, שלא פוגעת בשימוש בו, אך מכבידה על גניבתו.
חירור הבולים החל ב-1868, באנגליה ובהמשך התפשט הנוהג למדינות אירופאיות נוספות וליתר העולם. חירור הבולים נועד לסמן אותם בראשי תיבות או סמלים של הבעלים וכך להכביד על גניבתם ושימוש לא מורשה או כדי לקדם רעיונות ונושאים מסוימים.
כלוריד

בגוף האדם

יוני כלוריד חשובים לתהליך חילוף החומרים בגוף האדם, ומסייעים בשמירה על מאזן החומציות בגוף. ריכוז הכלוריד בדם נשמר ברמה הרצויה על ידי הכליות. ליוני כלוריד תפקידים פיזיולוגיים חשובים. לדוגמה, במערכת העצבים המרכזית, פונקציית העיכוב של גליצין וחלק מפעולת GABA תלויים בקליטת יון כלוריד לנוירונים ספציפיים. כמו כן, החלבון המשמש להעברת יוני כלוריד וביקרבונט, Band 3, משתמש ביוני כלוריד על מנת להגביר את קיבולת הפחמן הדו-חמצני של הדם, בצורת יוני ביקרבונט.
ערכי נורמה בבדיקת דם עבור כלוריד נעים הין 95 ל-105 מיליאקוויוולנט (mEq) לליטר. ערכי הנורמה עשויים להשתנות מעט בין מעבדות. התצרוכת היומית המומלצת (DRI) לפי מכון הרפואה של האקדמיה הלאומית של ארצות הברית היא בין 2,300 ל-3,600 מיליגרם ליום, עבור זכר בן 25.
אברהם כרמל

אברהם כרמל (קרפל) (1919 – 2007) היה מתרגם מגרמנית, מבכירי המתרגמים בישראל מגרמנית. חתן פרס טשרניחובסקי לתרגום (1994).

ביוגרפיה

כרמל נולד בכפר קטן בגליציה שבפולין, ליד העיר לבוב. למד בגימנסיה יהודית מיסודו של הרב צבי פרץ חיות. עלה לארץ ישראל בשנת 1938, על פי בקשה מיוחדת של האוניברסיטה העברית. לאחר שסיים את לימודיו לתואר הראשון והשני בחוגים לפילוסופיה וספרות עברית, היה שנים רבות מזכיר הפקולטה למדעי הרוח. חי בירושלים עם אשתו ושתי בנותיו.
משפחתו הקרובה, שנשארה בלבוב, גורשה על ידי הנאצים למינסק והושמדה שם בבור הריגה יחד עם יהודים רבים אחרים. כרמל הקדיש את תרגום היצירה "מחיקה" מאת תומאס ברנהרד להוריו ולאחיותיו "שהוצאו מביתם בווינה על ידי שוטרים אוסטרים וטולטלו עד למינסק שבבלארוס, הועמדו שם על פי בור ונורו לתוכו, יהי זכרם ברוך".
אברהם כרמל תרגם מאמר משל ריכרד ואגנר שנכתב ב-1850, "היהדות במוזיקה", וכן תרגם מיצירות הרמן הסה, פרנץ קפקא, רוברט מוסיל, תומאס ברנהרד ונוספים. בשנת 1994 זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום.
הנהג

עלילה

גיבור הסרט הוא הנהג (רייאן אוניל), ששמו לא מוזכר לאורך כל הסרט, אדם שקט שנחשב לנהג רכבי מילוט עבור כנופיות שודדים הטוב ביותר בלוס אנג'לס. הבלש (ברוס דרן), בלש משטרה יהיר שגם שמו לא מוזכר בסרט, אובססיבי בשאיפתו ללכוד את הנהג, אותו הוא מכנה "קאובוי". המהמרת (איזבל אג'אני), אשה יפה ומסתורית, עדה למעשה שוד שבו הנהג לוקח חלק, אך מכחישה בעדותה למשטרה כי ראתה אותו. בייאושו מחליט הבלש לטוות מלכודת לנהג ורותם לכך כנופיית שודדים שמגייסת את שירותיו של הנהג עבור שוד בנק גדול.אנשי הכנופיה מתחכמים לשניים במטרה לקחת את כספי השוד, להרוג את הנהג ולהימלט. בשל כך נאלצים הבלש והנהג, להילחם זה על הקריירה שלו בשירות החוק וזה על חייו.
הספרייה הפנטסטית

הספרייה הפנטסטית היא פורטל ישראלי המוקדש לז'אנר הפנטזיה, אך גם עוסק בתחומים נלווים, כגון מדע בדיוני, ספרות ילדים ונוער ועוד. האתר מציע חדשות וסקירות עומק אודות ספרים, קומיקס, סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה, מוזיקה, אירועים מיוחדים ואמנות.

על אודות

הספרייה הפנטסטית החלה את דרכה בשנת 2008 כבלוג פרטי, ומאז צמחה והלכה עד שהגיעה למתכונתה הנוכחית. נכון לשנת 2017 הפעיל האתר צוות של כ-20 כותבות וכותבים. האתר מפרסם ידיעות הקשורות לז'אנרים בהם הוא עוסק על בסיס כמעט יום-יומי. על ניהול הספרייה אמונה דמות בדיונית המתקראת "ספרן הלילה". במרוצת השנים נעשתה הדמות אהודה על ידי חובבים רבים, ואף רואיינה באמצעי תקשורת שונים, לרבות מגזינים מקוונים, גלי צה"ל ועוד. מאחורי דמותו של ספרן הלילה עומד נדב אלמוג, דוקטורנט לספרות אנגלית באוניברסיטת חיפה, עורך ומתרגם.
לדברי יוצריו, האתר הוקם מתוך אמונה מוצקה בכך שגם לחובבים בישראל מגיע ליהנות מאתר חדשות ז'אנרי בסטנדרט בינלאומי, שיעניק במה ליצירה ולקהילה המקומית. כמו כן שואף האתר להוות קונטרה לפרסומים בערוצי תקשורת קונבנציונליים, שבהם חדשות הנוגעות לז'אנרים בהם עוסק האתר (פנטזיה, מדע בדיוני וכד') הן נדירות ולעיתים קרובות מציגות נימה סטריאוטיפית לא מכבדת וחוסר היכרות עם הנושאים המדוברים.

פעילות מקומית ובינלאומית

אתר הספרייה הפנטסטית פועל בשיתוף פעולה עם הוצאות ספרים רבות, חברות הפצה של סרטים וארגונים רבים בארץ ובעולם, ומקיים איתם פעילויות ותחרויות שונות. במסגרת זו מקיים האתר גם ראיונות עם אנשי מפתח מן הארץ והעולם, כגון ברנדון סנדרסון, פטריק רות'פס, מייקל מורקוק, קלי לינק, קאזו קיבואישי – יוצר סדרת הרומנים הגרפיים "הקמיע", לי ברדוגו - מחברת טרילוגיית "הגרישה", ג'ונתן סטראוד, מחבר טרילוגיית ברטימאוס וטרילוגיית "לוקווד ושות'" ועוד. כמו כן, האתר מעניק פרס שנתי בינלאומי. הפרס מחולק לקטגוריות ספר הפנטזיה הטוב ביותר, סרט הפנטזיה הטוב ביותר, התרומה לז'אנר הפנטזיה ו"החתול הספרותי הפנטסטי" - פרס היתולי אשר אף על פי כן נלקח ברצינות תהומית. הפרס מחולק ליצירות וליוצרים ישראליים ובינלאומיים כאחד.
כמו כן ידועה הספרייה הפנטסטית כבמה לחשיפה של יצירות בכורה, פרקים ראשונים ועוד, ואף ליוותה יוצרים נבחרים בפרויקטים של גיוס מימון המונים הקשורים לפנטזיה ולמדע בדיוני, לרבות מימון סרטים, ספרים ומשחקי מחשב.

השפעה תרבותית

בשנת 2013 זכה האתר בעיטור "הפנקס" לתרומה לתרבות הילדים והנוער, בנימוק כי היוזמה הפרטית "הפכה מפרויקט אישי שנולד מאהבה גדולה לספרות פנטזיה, לאחד האתרים המובילים, החשובים, המעניינים והרלוונטיים ביותר בתחום".
ספרן הלילה והספרייה הפנטסטית אף היוו השראה לדמות בשם זה בספר הפנטזיה הישראלי "אגם הצללים" מאת רוני גלבפיש, שראה אור ב-2015. בספר שונה שמה של הספרייה הפנטסטית לספריית הלילה.
מציצה

מציצה היא הליך של יניקה באמצעותו מבוצעת שאיבת נוזל לוואקום חלקי או מלא. כל גורי היונקים נולדים עם רפלקס מציצה, אשר באמצעותו הם יונקים מזון נוזלי, כגון חלב. הגורים אינם צריכים ללמוד את הרפלקס מכיוון שהוא אינסטינקטיבי. בפעוטות רפלקס המציצה קיים מהלידה ועד גיל 4 חודשים. הרפלקס מתבטא בכך שכאשר נוגעים בזווית פי התינוק הוא מפנה את ראשו לכיוון בו ננגע, פותח פיו ומוכן למצוץ. ככל שהתינוק מתפתח, המציצה הופכת לפעולה רצונית יותר ויותר. מרכיב המציצה של התינוק נחשב לחלק ממנגנון בן שלושה שלבים: מציצה-בליעה-נשימה. הסנכרון בין שלושת אלה הוא הדפוס ההתפתחותי הראשון הדורש תזמון ורצף של תנועות, ומחקרים מצאו כי הוא קריטי להתפתחות הסנסורית-מוטורית, להתפתחות הקוגניטיבית, להתפתחות הדיבור והשפה, לוויסות פיזיולוגי-רגשי, לשליטה בתנוחה, לאכילה ולהאכלה, ולהתפתחות האישיות.
בעלי חיים בוגרים מסוימים משתמשים במציצה כדי לשתות, כגון בני האדם, המשתמשים בקשיות לשתייה, או העטלף הערפדי, הפוצע את טרפו ואז מוצץ את דמו. בעל חיים נוסף המוצץ דם היא העלוקה. היא עושה זאת באמצעות שלוש מלתעות המכילות כל אחת כ-100 שיניים זעירות. במקביל למציצה, העלוקה מחדירה חומר נוגד קרישה בשם הירודין, העוזר להמשיך את פעולת הניקוז.
טוני קרוס

מועדוני נוער ובאיירן מינכן

קרוס החל להתאמן בקבוצה מקומית בעיר הולדתו, לפני שעבר ב-2002 למערכת הנוער של הנזה רוסטוק. ב-2006 הצטרף אל באיירן מינכן. קרוס נכלל בסגל הקבוצה הבוגרת החל מעונת 2007/2008, כשהיה בן 17 בלבד. מנהל הקבוצה, אולי הנס, הצהיר כי קרוס ילבש את חולצה מספר 10 כשיגדל - מספר שלא נלבש שנים רבות.
בעונה זו שיחק הן בקבוצת המשנה של באיירן מינכן והן בקבוצה הבוגרת. בקבוצה המשנה, שיחק בסך הכול ב-13 משחקים והבקיע ארבעה שערים. את הופעת בכורתו בקבוצה הבוגרת ערך ב-26 בספטמבר 2007 כשנכנס כמחליף 18 דקות לסיום המשחק מול אנרגי קוטבוס. כישרונו נראה באופן מיידי – בזמן המועט שלו על המגרש בישל שני שערים למירוסלב קלוזה. גם בהופעת בכורתו בגביע אופ"א כנגד הכוכב האדום בלגראד הפגין יכולת טובה, כשבישל שער פעם נוספת לקלוזה והבקיע את שער הניצחון בשניות הסיום. בקבוצה הבוגרת שיחק ב-12 משחקים בסך הכול לעונה זו. בסיום העונה זכתה קבוצתו בדאבל - אליפות הבונדסליגה והגביע הגרמני.
בינואר 2009 הושאל קרוס לקבוצה הגרמנית באייר לברקוזן. בעונת 2009/2010 הפגין קרוס יכולת טובה, כולל 10 הבקעות וזכייה בתואר שחקן הבונדסליגה המצטיין של חודש ינואר. ב-1 ביולי 2010 חזר קרוס לקבוצת האם שלו - באיירן מינכן. קרוס זכה עם באיירן מינכן בטרבל בעונת 2012/2013 ובדאבל בעונת 2013/2014.

ריאל מדריד

ב-17 ביולי 2014 קרוס הצטרף לריאל מדריד תמורת 25 מיליון יורו, לאחר שסירב להאריך את חוזהו בבאיירן מינכן שהיה אמור להסתיים ב-2015. קרוס חתם על חוזה למשך שש שנים. ב-8 בנובמבר כבש את שער הבכורה במדי מדריד בניצחון הקבוצה 1:5 על ראיו ואיקאנו. קרוס הפך לבורג מרכזי בחוליית הקישור של ריאל מדריד, לצד הקשרים לוקה מודריץ' וקאסמירו. הוא זכה 3 פעמים ברציפות בליגת האלופות עם ריאל מדריד. בשנת 2018 נבחר קרוס ככדורגלן השנה בגרמניה. טוני קרוס הוא השחקן עם מספר הזכיות הרב ביותר בגביע העולם למועדונים אשר זכה בחמישה תארים.

נבחרות גרמניה

קרוס החל לייצג את גרמניה כבר בנבחרת עד גיל 16. ב-2004 וב-2005 שיחק שמונה פעמים במדיה והבקיע שישה שערים. ב-2005 שיחק לראשונה בנבחרת עד גיל 17, עמה זכה להצלחה רבה. הוא היה מהשחקנים הבולטים בגביע העולם עד גיל 17 2007 שנערך בקוריאה הדרומית. נבחרתו הגיעה למקום השלישי. קרוס עצמו הבקיע חמישה שערים (ביניהם צמד לשערה של נבחרת גאנה בשלב הבתים ואחד נוסף במשחק על המקום השלישי, שוב לשערה של נבחרת גאנה) ונבחר לשחקן המצטיין בטורניר. בזכות חמשת שעריו גם זכה ב"כדור הארד" - השחקן שהבקיע את כמות השערים השלישית בגודלה - לצד בויאן קרקיץ'. בסך הכול השתתף ב-36 משחקים של הנבחרת עד גיל 17 והבקיע 18 שערים.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עד גיל 21 של גרמניה ערך ב-5 בספטמבר 2008 במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21. במשחק הבקיע שער ובישל נוסף. קרוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של גרמניה כשנכנס כמחליף ב-3 במרץ 2010 במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה. במונדיאל 2014 בישל ארבעה שערים, וכבש את הצמד המהיר בהיסטוריית המונדיאל בניצחון גרמניה 1-7 על ברזיל בשלב חצי הגמר. ב-13 ביולי 2014 זכה קרוס עם נבחרתו במונדיאל לאחר ניצחון 0:1 על ארגנטינה בגמר.
בשלב הבתים של מונדיאל 2018 כבש קרוס את שער הניצחון נגד שוודיה בכדור חופשי בדקה ה-95, אך במשחק לאחר מכן הפסיד עם נבחרתו 2:0 לדרום קוריאה ונבחרת גרמניה הודחה כבר בשלב הבתים.

סגנון משחק

קרוס משחק כקשר אחורי ומתפקד גםקשר מרכזי 50:50 המבצע הגנה והתקפה וכן מנהל את המשחק של קבוצתו. הוא שולט בקצב המשחק ומבצע משימות טקטיות במרכז השדה.
קרוס ידוע בבעיטות החופשיות וההגבהות המדויקות שלו. לקרוס יש בעיטה טובה מרחוק, והוא כבש לא מעט שערים בבעיטות מחוץ לרחבה.
ג'יפרס קריפרס

עלילה

פטרישה "טריש" ג'נר ואחיה דארי חוזרים יחדיו הביתה לחופשת האביב. הם מעבירים את הנסיעה הארוכה הביתה בדיבורים וצחוקים, ונהנים מכל רגע. לפתע הם רואים במראה רכב חשוד שדוהר אחריהם וכמעט גורם להם לרדת מהכביש הראשי. לוחית הרכב מראה B-E-A-T-N-G-U, והשניים מפרשים את זה כ"מכה אותך" ('beating you') או "אוכל אותך" ('be eating you'). באותו זמן, דארי נזכר באגדה העירונית על קני ודרלה, שני תלמידי תיכון שנעלמו על אותו הכביש שהם נוסעים עליו לפני 20 שנה.
בהמשך הם מבחינים באותו רכב, החונה ליד כנסייה נטושה. מן המכונית יוצא יצור מוזר, המשליך משהו עטוף בסדין מוכתם בדם לתעלת הניקוז. סקרנותו של דארי מובילה את הצמד אל התעלה, אליה הוא נופל ומגלה למרבה הזוועה, מערת אימים מלאה גופות חסרות איברים וגם את גופותיהם של קני ודרלה. מכאן הופך הסרט למערבולת של זוועות, כאשר האחים נמלטים על חייהם מפני יצור דורסני ורעב לבשר אדם, המתעורר פעם ב-23 שנה, ובמשך עשרים ושלושה ימים ניזון מחלקי גופותיהם של בני אדם מסוימים. השניים מיידעים את המשטרה בממצאים שנמצאו במרתפי הכנסייה הנטושה, ועד מהרה גם תחנת המשטרה הופכת בעצמה לזירת מוות.
לקראת סוף הסרט, הצופים מבינים למה היצור רדף אחר שני האחים, משום שהוא רצה את איבריו של דארי. ובסופו של דבר הוא תופס את דארי כשהוא מוקף על ידי המשטרה ומצליח לברוח ביחד עם דארי ובסוף הסרט מציגים את דארי מת ועניו נעקרו על ידי היצור.

המשך

בשנת 2003 יצא סרט המשך בעל אותו שם, המתרחש יום לאחר מותו של דארי, היום השני מבין השלושה שבהם היצור ניזון מקורבנות אדם. השחקן ג'סטין לונג מופיע בתפקיד אורח בסרט ההמשך, המספר על חבורת צעירים מהתיכון, שהאוטובוס שלהם נתקע בכביש מבודד. היצור בוחר מביניהם ארבעה נערים שהוא רוצה לאכול ומתחיל במסע הרג.
בשנת 2017 צפוי סרט המשך שלישי בסדרה, "ג'יפרס קריפרס 3: הקתדרלה". הסרט ימשיך את הסיפור של הסרט המקורי עם טריש (ג'ינה פיליפס), הפעם 23 שנה אחרי האירועים של הסרט הראשון, יש לטריש ילד בגיל העשרה, היא קוראת לו על שם אחיה המנוח דארי (ג'סטין לונג), לבנה יש סיוטים והיא מפחדת שהם יסבלו מאותו הגורל.
יעקב בן אשר

קורות חייו

נולד בגרמניה כבנו השלישי של רבנו אשר בן יחיאל (הרא"ש). למד תורה מפי אביו, וב-1304 ייתכן שעבר עמו לטולדו שבספרד. שני אחיו הגדולים ממנו רבי יחיאל ורבי שלמה החסיד מתו בגיל מוקדם.
למרות גדולתו התורנית סירב רבי יעקב לשמש ברבנות וחי חיי דוחק, כפי שמעיד הוא על עצמו:
"וכמה פעמים נשאתי ונתתי בדבר לפני אבי אדוני ז"ל, כמוני היום שיש לי מעט משלי ואינו מספיק לי וצריך אני לאחרים אם אני בכלל עשה שבתך חול אם לאו".
אחיו ר' יהודה בן הרא״ש כיהן ברבנות טוליטולה לאחר פטירת אביהם הרא"ש בשנת ה"א פ"ח (1327). גם שאר אחיו, ר' אליקום, ר' משה, ר' אליעזר ור' שמעון היו חכמים גדולים אולם מחיבוריהם לא נשאר בידינו דבר.
בסוף ימיו עקר ר' יעקב בן אשר מטולדו. יש אומרים שהוא נסע מאשכנז לארץ ישראל.
ממסמכים שהתגלו] באי היווני כיוס מסתבר שר' יעקב חי באי זה ושם נפטר בשנת ה'ק"ח. עדות נוספת לכך היא מר' נתן מברסלב שכתב כי בחזרתו מארץ ישראל עבר דרך "כיוס" והשתטח על קבר ר' יעקב בעל הטורים. עם זאת, מקור אחר מסמן את מקום קבורתו באזור איזמיר.
רחוב הטורים בירושלים נקרא על שמו ושם ספרו.

פירוש בעל הטורים על התורה

בזמנו, טרם הומצא הדפוס, וספרים הוצאו בהעתקה ידנית. על פי ההקדמה לפירושו לתורה, חותנו, אשר מימן את הוצאת ספריו, בקש ממנו לכתוב חיבור שאינו עוסק בהלכה, ולכן כתב את הפירוש לתורה המבוסס ברובו על דברי הרמב"ן, ומכיל גם ליקוטים מדברי רש"י, ר' יוסף קמחי, רשב"ם והרא"ש. הספר נדפס בשתי הוצאות עד אמצע המאה ה-20 (בתקס"ו - סביבות 1806, ותקצ"ט - 1839). הפירוש שנדפס בחומשים תחת הכינוי "בעל הטורים" כולל רק את ההקדמות לגוף הפירוש, בהן הביא ר' יעקב בן הרא"ש פרפראות לחכמה (כגון גימטריאות ורמזי מספרים) אותם מתאר המחבר כ"מעט פרפראות וגימטריות וטעמי המסורות, להמשיך הלב". זו דרך פירוש שייחודית לו; פרשן נוסף שכתב כך היה מורו המהר"ם מרוטנבורג.
פירושו של רבינו יעקב בן אשר לתורה הוא פרשנות מסוג "הכא והתם", היינו מילה מסוימת שנמצאת רק מספר פעמים קטן בתנ"ך, ועל ידי הקשר בין המקומות השונים הוא מוצא מקורות לדרשות חז"ל, ומוסיף אף חידושים משלו. לפי חוקר הספר יעקב קופל רייניץ, קיימת אגדה שאת פירושו לתורה הוא כתב בלילה אחד ובע"פ, כלומר ללא התבוננות בספרים נוספים.
ברנר זננהונד

היסטוריה של הגזע

כמו כל הכלבים, הברניזי הוא צאצא של הזאב. במקור נקרא הגזע Godly וגודל באזור העיירה הקטנה (Dürrbach) שבו הכלבים הגדולים היו נפוצים במיוחד. סביר להניח שכלבי המסטיף הרומאיים הוכלאו עם כלבים ששימשו לשמירת עדרים ואשר היו מסוגלים לעמוד בתנאי מזג האוויר הקשים של האלפים, כך גם הצליחו לרכך את מזגם של המסטיפים. כלבי הברנר זננהונד שימשו לאחר מכן כמושכי עגלות ומרעה. במהלך המאה ה-19 הגזע כמעט ונעלם. בשנות 1900 המוקדמות, מגדלים הציגו כמה פרטים של הכלבים גדולים בתצוגות בברן, ובשנת 1907 מגדלים ספורים מאזור בורגדורף ייסדו את מועדון הגזע הראשון, "Schweizerische Dürrbach-Klub" וכתב העת הראשון Standard שהגדיר הכלבים כגזע נפרד. בשנת 1910 כבר היו 107 חברים רשומים במועדון הגזע.

מבנה כללי

לברניזי יש פרווה מבהיקה בשלושה צבעים ועליה סימנים ייחודיים: "מעיל" שחור עם חזה לבן או סימנים בצבע חלודה מעל העיניים, צידי הפה, מול הרגליים, וכמות קטנה סביב החזה הלבן. פרוותם רכה ומשיית ושכבת השיער התחתונה שלהם עבה במיוחד. כאשר מסתכלים מהחזית, רואים מעין פרסת סוס לבנה סביב האף וצלב לבן "שווייצרי" על החזה. "נשיקה שווייצרית" היא סימן לבן הנמצא בדרך כלל מאחורי הצוואר, אבל עשוי להיות חלק מן הצוואר. כמו שאר הזננהונדים, מדובר בכלבים חזקים ומוצקים בעלי עצמות אדירות, כתפיים חזקות במיוחד ופסיעות ארוכות ויציבות. הם מגיעים לגובה ולאורך המרבי שלהם בסביבות גיל 15 חודשים, אולם ייתכן שיחלפו עוד שנתיים או 3 בטרם יגיעו לבגרות מלאה. הנקבות מעט קטנות יותר מהזכרים.

אופי

הזננהונד הם כלבים משפחתיים שאוהבים את כל בני המשפחה, ולכן מהווים בני לוויה מעולים. אלה כלבים שופעי טובי לב וסבלניים הטובים במיוחד עם ילדים. הם זקוקים לחברה אנושית ולחיבה. הם נובחים כדי להודיע על התקרבות זרים, אולם נרגעים במהרה. אם חושפים אותם לחתולים סוסים ולחיות בית אחרות בגיל צעיר, הם יקבלו אותם. כמה מהם יכולים להיות דומיננטיים מאוד ביחסם לכלבים אחרים. הכלבים יכולים לקפוץ לגובה רב ויש להזהר איתם שלא ימשכו חזק מידי או שיפחידו אנשים זרים.
הברנרים הם כלבים חכמים, נכונים להשביע רצון וקלים יחסית לאילוף, כל עוד הוא מתבצע בגיל צעיר. על כן, הברנר זננהונד הוא אחד הגזעים הפופולריים של כלב משטרה.
פיישנס אוזוקוור

ביוגרפיה

אוזוקוור נולדה בכפר נגוו במדינת אנוגו, שבניגריה, ולמדה בבית ספר יסודי בלאגוס, שם כבר החלה לשחק במחזות בית הספר. היא סיימה תואר באמנות במכון לניהול וטכנולוגיה באנוגו. עוד לפני שהחלה את דרכה בתחום המשחק, היא כבר הייתה מוכרת לציבור מהשתתפותה בדרמה ברדיו. היא אז השתתפה באופרת סבון ברשות השידור הניגרית (NTA), Someone Cares  היא התחתנה בגיל 19, ויש לה שלושה ילדים ביולוגיים וחמישה מאומצים. בעלה נפטר בשנת 2000.
סטניסלב יז'י לץ

סטניסלב יז'י לץ (בפולנית: Stanisław Jerzy Lec;‏ 6 במרץ 1909 - 7 במאי 1966) היה משורר ומחבר אמרות פולני, ממוצא יהודי.

קורות חיים

לץ נולד בלבוב (כיום באוקראינה) למשפחה יהודית עשירה שהתנצרה. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה להתגורר בווינה, ואחרי המלחמה שבה ללבוב. ב-1927 קיבל תואר מוסמך למשפטים מטעם אוניברסיטת לבוב. השתתף בפעילות פוליטית ופרסם מאמרים בכתבי עת סוציאליסטיים. בשל פעילותו הפוליטית נאלץ לעזוב את לבוב ועבר להתגורר בוורשה, שם זכה להצלחה ספרותית וייסד את "הקברט הספרותי" (בשיתוף עם לאון פסטרנק) שנסגר במהרה בפקודת השלטונות. הוא היה גם חבר החזית העממית האנטיפשיסטית.
מ-1941 היה במחנה ריכוז, שממנו הצליח להימלט ביולי 1943, כשהוא לבוש בחליפה של חייל גרמני. הוא הגיע לוורשה והצטרף למחתרת הפולנית. אחרי המלחמה המשיך בכתיבה ובמשך תקופה קצרה שימש כנספח לענייני תרבות בשגרירות פולין בווינה. עקב חילוקי דעות עם השלטון הקומוניסטי נמלט מפולין ושהה בישראל שנתיים בחברת אשתו, בנו ובתו. עם שובו לפולין אסרו עליו השלטונות הקומוניסטיים לפרסם את יצירותיו, אולם ב-1957 הוציא לאור את אמרותיו ("מחשבות סרק"), שכללו דברים נגד המשטר הטוטליטרי. למרות היותו אנטי-קומוניסט, זכה בפרסום רב ועם מותו ב-1966 נערכה לו הלוויה רשמית מטעם המדינה.
חוף החלל

חוף החלל (באנגלית: Space Coast) הוא אזור במדינת פלורידה שבארצות הברית, לחוף האוקיינוס האטלנטי. מקור שמו של האזור בהחלטה למקם בו את מרכז החלל קנדי.
הערים העיקריות באזור זה הן טיטוסוויל, קוקה, מריט איילנד, מלבורן ופאלם ביי. האזור נמצא באזור ברווארד.
מדרום לאזור זה נמצא חוף האוצר, ומערבית וצפונה לו מרכז פלורידה.

קוד הטלפון של האזור

קוד הטלפון של האזור שונה ב-1 בנובמבר 1999 ביוזמה של רוברט אוסבאנד, דייר מקומי, אשר גילה כי קוד טלפון 321 אינו תפוס על ידי אף אזור אחר (והיה שמור לגידול עתידי של העיר שיקגו). אוסבאנד פנה לרשויות וביקש קוד זה מאחר שהוא מזכיר את הספירה לאחור בעת המראה לחלל.‏‏