google/wiki40b huggingface dataset:
All the Way... A Decade of Song

רקע והפקה

האלבום משלב בתוכו להיטים ישנים של הזמרת לצד שירים חדשים. על השירים החדשים של האלבום דיון עבדה בעיקר עם המפיק דייוויד פוסטר אך בין היתר עבדה גם עם מפיקים כמו מקס מרטין, ג'ים סטיינמן, רוברט ג'ון לאנגה, ג'יימס הורנר ומאט סרלטיק. 
האלבום קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. את העיקר השבחים קיבל הסינגל הראשון מהאלבום "That's the Way It Is" והבלדה "If Walls Could Talk". אם כי חלק מהמבקרים גם מתחו ביקורת על כך שיש הרבה שירים חדשים ופחות מדי להיטים.

הצלחה

האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים בעולם. הוא הגיע למקום הראשון בכל מדינה מרכזית בעולם, הוא מכר 8.1 מיליון עותקים בארצות הברית ובכך זכה למעמד של 8 פלטינות, באירופה האלבום מכר 5 מיליון עותקים, בקנדה האלבום מכר מיליון עותקים ובכך הגיע למעמד יהלום, וביפן האלבום הגיע למעמד יהלום כפול עם מכירות של 2 מיליון עותקים. 
נכון לינואר 2012 מכירות האלבום עומדות על 17 מיליון עותקים.

סינגלים

הסינגל הראשון מהאלבום "That's the Way It Is" זכה להצלחה רבה בעולם ובין היתר הגיע למקום ה-6 במצעד האמריקאי ובנוסף זכה לביקורות חיוביות. הסינגלים הבאים מהאלבום שוחררו במספר מדינות בלבד ללא כל קידום של דיון כחלק מההפסקה שעשתה ממוזיקה באותה תקופה.
חינוך בממלכה המאוחדת

חינוך יהודי

מסקר שפורסם בינואר 2008, עלה כי 60% מיהדות הממלכה המאוחדת מעדיפה להקנות לילדיה חינוך יהודי, בבתי ספר פרטיים-עצמאיים או בבתי ספר המשתייכים לעמותות. בממלכה המאוחדת 93 בתי ספר יהודיים, מרביתם באנגליה; מהם 48 מקנים חינוך יסודי, 24 הם בתי ספר תיכון והשאר משלבים חינוך ייסודי ותיכוני.
רוד סטריקלנד

תיכון ומכללות

בנערותו למד סטריקלנד ב"תיכון טרומן" שבשכונת הברונקס בניו יורק, וכג'וניור הוביל את נבחרת הקבוצה לאליפות המדינה לתיכונים. בשנתו האחרונה בתיכון עבר ל"אקדמיית אוק היל" היוקרתית שבוירג'יניה.
לאחר התיכון עבר ללמוד באוניברסיטת דה-פול, אותה הוביל לשלוש הופעות רצופות בטורניר אליפות המכללות ואף להעפלה לשלב 16 הגדולות ב-1986 ו-1987. בשנתו האחרונה בדה-פול העמיד ממוצעים של 20.0 נקודות ו-7.8 אסיסטים למשחק.

ניו יורק ניקס

סטריקלנד נבחר על ידי ניו יורק ניקס בבחירה ה-19 בדראפט ה-NBA לשנת 1988. בניו יורק שימש סטריקלנד כמחליף של הרכז הצעיר מארק ג'קסון, והעמיד בעונת הרוקי ממוצעים של 8.9 נקודות ו-3.9 אסיסטים למשחק, אשר זיכו בבחירה לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.

סן אנטוניו ספרס

במהלך עונתו השנייה ב-NBA‏, 1989/1990, נשלח בטרייד לסן אנטוניו ספרס בתמורה לרכז הוותיק מוריס צ'יקס. בסן אנטוניו החל סטריקלנד לפרוח, וכבר באותה עונה הרוויח את תפקיד הרכז הפותח של הקבוצה ושדרג את ממוצעיו ל-14.2 נקודות ו-8.0 אסיסטים למשחק. לפלייאוף 1990 העפילו הספרס מהמקום השני במערב, אך הודחו ממנו בסיבוב השני כשהפסידו לפורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 3-4. בשתי העונות הבאות המשיך להציג יכולת טובה בספרס, עם 13.8 נקודות ו-8.3 אסיסטים למשחק, אך קבוצתו הודחה מהפלייאוף בסיבוב הראשון מול גולדן סטייט ווריורס ופיניקס סאנס, בהתאמה.

פורטלנד טרייל בלייזרס

ביולי 1992 חתם על חוזה עם פורטלנד טרייל בלייזרס, בשורותיה שיחק במשך ארבע העונות הבאות. בתקופתו בפורטלנד שיחק לצד שחקני האולסטאר קלייד דרקסלר וקליפורד רובינסון, והעלה מעט את ממוצעיו העונתיים ל-17 נקודות ו-8.6 אסיסטים למשחק, אך הטרייל בלייזרס כשלו בניסיונם לעבור שלב בפלייאוף ה-NBA.

וושינגטון בולטס/ויזארדס

לפני עונת 1996/1997 הועבר לוושינגטון בולטס בטרייד ששלח את ראשיד וולאס לפורטלנד. בעונת 1997/1998 הוביל סטריקלנד את טבלת מוסרי האסיסטים ב-NBA, הצעיד את וושינגטון לשלב הפלייאוף לראשונה מזה שמונה עונות ונבחר בסיום העונה לחמישיית העונה השנייה, בפעם היחידה בקריירה. עם זאת, ולמרות יכולתו הטובה - לא נבחר סטריקלנד להשתתף במשחק האולסטאר גם בעונה זו, ופרשנים רבים מזכירים אותו כאחד משחקני ה-NBA הטובים בכל הזמנים שמעולם לא השתתפו במשחק היוקרתי. בעוד תפוקתו של סטריקלנד השתפרה עם השנים, קבוצתו הלכה ונחלשה, מה שהוביל לשחרורו מהויזארדס במהלך עונת 2000/2001.

סוף הקריירה

לאחר שחרורו מהויזארדס חתם סטריקלנד בטרייל בלייזרס על חוזה עד סיום העונה, ובארבע העונות הבאות שיחק במיאמי היט, מינסוטה טימברוולבס, אורלנדו מג'יק, טורונטו ראפטורס ויוסטון רוקטס. בסיום עונת 2004/2005 הודיע על פרישה ממשחק, בגיל 38.
בעת פרישתו דורג במקום השביעי ברשימת מוסרי האסיסטים ב-NBA, עם 7,987 אסיסטים, וכן במקום ה-20 ברשימת החוטפים, עם 1,616 חטיפות בסך הכול.
רב יוסף ראש הסדר

רבי יוסף בן יעקב הבבלי (או רב יוסף ראש הסדר) היה חכם יהודי, איש ספר ומעתיק ממוצא בבלי שפעל במצרים בסוף המאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13.

ביוגרפיה

נולד בבגדאד, שהייתה מרכז יהודי באותה התקופה, ובגיל צעיר היגר עם אביו לפוסטאט (כיום קהיר) שבמצרים, בעקבות ההגירה ההמונית מבגדאד, לאחר שקיעתה הכלכלית והמדינית של העיר. היה מעורב בחיי הקהילה בפוסטאט בימי רבי אברהם בן הרמב"ם. עסק בהעתקת כתבי יד, מכירת ספרים והשאלתם. קיומו התגלה עם גילויה של הגניזה הקהירית, שבה נמצאו יותר מ-200 דפים שכתב, רובם התחלות לספרים וטיוטות שכתב לעצמו. הוא נהג לכתב בכתיבה אחרת לשאלה וכתיבה אחרת לתשובה, כך שייראה כאילו נכתבו על ידי שני אנשים.

מאבקו במנהגי בית הכנסת אלשאמיין

רבי יוסף, בהיותו בבלי במקורו, התנגד לקיומם של מנהגי ארץ ישראל שהיו נהוגים בימיו בבית הכנסת "אלשאמיין", כגון קריאת התורה התלת-שנתית, והתפילה בנוסח ארץ ישראל. וכך כתב (בדף טיוטה):
"כיון שההלכה למעשה היא על פי מה שבתלמוד הבבלי, חייבים לכפות את אלה שקיבלו עליהם את מנהג ארץ ישראל ולהחזיר אותם אל מנהג בבל, כדי שהכול יעשו מנהג אחד, כמו שכבר עשו הגאונים בכל ארץ ישראל, עד שביטלו את המנהג הזה ממנה וחייבו את אנשיה לנהוג לפי התלמוד הבבלי. והיום לא נשאר בה שום אדם הדבק במנהג הנפסד הזה אשר מקורו [מנהג שמד]".
במקביל, כתב גם רבי אברהם בן הרמב"ם: "ועינינו ראו ולא זר בעיר הזאת שאנו בה, העיר פֻוסטאט, שני בתי כנסת המוכָּרים היטב. באחד מהם, הנקרא "הבבלים", המנהג בתפילה ובקריאה בספר תורה כמנהג בני הגלות כולם. ולשני, הנקרא "הירושלמים", מנהג מנוגד לכל אחד. בזה קוראים בספר תורה פרשה, ובזה סדר. ועומדים בזה בקדושה, ויושבים בזה בקדושה, וחוץ מזה חילופים בפרטים רבים".
בחודש אדר שנת ד'תתקע"א, חתמו מתפללי בית הכנסת הירושלמים על "כתב אמנה", שבו הצהירו על נאמנותם למנהגיהם הקדומים בקריאת התורה (לפי מחזור הסדרים התלת-שנתי) ובתפילה, וקבעו כי אסור לאף אדם לשנותם. בחודש ניסן השיב רבי יוסף תשובות הלכתיות על שאלות שנשאל בנושא כשרות התפילה ומנהגי התפילה של "כניסה אלשמאיין" (ועל כשרות חזן בית הכנסת), וכך כתב בסוף תשובתו: "זהו סוף מה שעמדתי עליו במנהגי בית כנסת זה. וכב[ר הס]ברתי את שיבוש כולו, בעזרת ה' ובסיועו. וחייב כל מי שיקרא אותו להיכנע לאמת ולשנס את מסניו ולדחות את המנהג הנפסד הזה ולהחזיר את אנשיו אל המנהג האמיתי, וישליך את הדיעות הפסולות והכוונות הזרות ויהיה חרד על דתו שומר עליה, ויעשה חסד עם הסיעה העלובה הזאת לשם שמים, כדי שיתקיים בו "ורבים השיב מעוון", והנה שכרו גדול וגמולו מרובה כמו שאמר הכתוב: "ומצדיקי הרבים ככוכבים לעולם ועד", וכמו שציוו אותנו וחייבו אותנו רבותינו בעלי המסורת שדבריהם דברי אמת: "כל העסיקין עם הציבור יהוא עסיקין עמם לשם שמים שזכות אבותן מסייעתן וצדקתן עומדת לעד"".
עוצמה (פיזיקה)

עוצמה בפיזיקה מציינת את מידת זרימת האנרגיה או שטף האנרגיה. העוצמה נמדדת בהספק ליחידת שטח, או אנרגיה ליחידת זמן ליחידת שטח. 
במערכת היחידות הבינלאומית עוצמה נמדדת בוואט למטר רבוע (W/m²). ניתן להגדיר את העוצמה של מים היוצאים מצינור, אך משתמשים במושג עוצמה בדרך כלל ביחס לגלים של אור או של קול.
עוצמת הקול נמדדת ביחידות של דציבל dB (דציבל = 0.1 בל).
בובנאי

בוּבנאי, בובן או מציג בובות הוא אדם המפעיל בובות בתיאטרון בובות או מופע.
המושגים בובן ובובנאי מתייחסים לאדם האחראי על הפעלת הבובה, אולם הבובנאי אחראי גם על הרכבתה, ויצירתה, בעוד שהבובן אחראי רק על הפעלתה ועל משחק התפקידים שנוצר במהלך ההצגה. על פי הכתוב במילונו, את המילה בובן חידש המתרגם ראובן אלקלעי.
בובנאי הוא הלחם בעברית של בובה ובנאי, בהתאם למקצועו כמייצר בובות. בעבודתו הוא מתפעל חפץ דומם, כמו בובה, כדי ליצור אשליית מציאות. הוא יכול להיות גלוי או מוסתר מהקהל, ואת הבובות ניתן להפעיל על ידי שימוש בחוטים, מוטות, חוטי חשמל או ישירות על ידיו הממוקמות בתוך הבובה או אוחזות בה מבחוץ.
ישנו מגוון רחב של סגנונות תיאטרון בובות, אבל בכל אחד מהם תפקיד הבובן הוא לתפעל את האובייקט הפיזי באופן כזה שהקהל יאמין שהאובייקט חי. במקרים מסוימים, דמות הבובן היא גם מרכיב חשוב בהצגה. בישראל קיים בית ספר לבובנאות בשם "בית 9"  שמציג תיאטרון בובות באולם בית הספר. לעיתים הוא מציג גם ברחוב.  
בובנאי יכול להיות אחראי על כל תהליך פיתוח ועיצוב הבובה. החל מיצירת סקיצה, ציורים בקנה מידה מתאים או יצירה מתוך רעיון של אדם אחר, מתוך שרטוט או מחשבה ולהביאה לפועל.
ביצירת הבובה מאפס הבובנאי יכול להשתמש בבובה שהיא אב טיפוס או ליצור אותה על בסיס בובות קיימות. בין אם הוא בוחר את הבדים לבובה או בתהליך של בנייה משותף עם תופר או מעצב תחפושות.
הבובן הוא שמפעיל את הבובה על ידי הנעת חוטים, כדוגמת המריונטה, מוטות או מנגנונים אחרים. עליו ללמוד את מנעד התנועות ויכולת ההבעה של הבובה כדי להתאימה לטקסט של ההצגה. הוא יכול להיות גם אחראי לפיתוח התסריט. 
ישנם בובנים שהם גם פיתומים והם אינם מוסתרים במהלך הצגה, הם עומדים יחד עם הבובה על הבמה, ויש להם תפקיד כפול. הם משחקים הן את דמותם, והן את דמותה של הבובה.

לקריאה נוספת

קנת גרוס, בובות; חייהן המופלאים של בובות התיאטרון, עברית: זמירה גוטסמן, פרדס הוצאה לאור,2019 .
תחרות הסיפור הקצר של "הארץ"

תחרות הסיפור הקצר של "הארץ" היא תחרות לכתיבת סיפור קצר שמקיים מדי שנה מוסף "תרבות וספרות" של עיתון "הארץ".

היסטוריה

בצורתה הנוכחית מתקיימת התחרות משנת 1989, לאחר שבנימין תמוז, העורך היוצא של "תרבות וספרות", הציע לבני ציפר, העורך הנכנס, "לחדש מסורת ישנה שהחלה בימים עברו ונקטעה בזמנו, של תחרות סיפורים קצרים לכותבים צעירים".
ההכרזה על פתיחת התחרות נעשית סמוך לחנוכה, ותוצאותיה - שמות הזוכים בשלושת המקומות הראשונים, הסיפורים הזוכים ונימוקי חבר השופטים - מתפרסמים בגיליון ערב פסח של "הארץ". סיפורים נוספים מהתחרות מתפרסמים בגיליון של שביעי של פסח תחת הכותרת "סיפור מומלץ". התחרות מיועדת לכותבים שטרם פרסמו ספר פרוזה. על משתתף בתחרות לשלוח אליה סיפור קצר אחד, שאורכו אינו עולה על 2,500 מילים, שטרם פורסם. לתחרות נשלחים מדי שנה מאות סיפורים, ובשנת 2003 הגיע מספרם לשיא של אלפיים סיפורים. בשנת 2008 נערכה במקום תחרות הסיפור הקצר תחרות לכתיבת מסה. לכל תחרות שנתית ממונה צוות בן שלושה שופטים הבוחר את הזוכים בתחרות.
בין הזוכים בתחרות (לא רק במקום הראשון) במהלך השנים: יואב כ"ץ (פעמיים ברציפות), עדי עסיס, אלמוג בהר, סמי ברדוגו, דרור משעני, אפרת מישורי, אריה אקשטיין, אורי אלון, תמר גלבץ, איימן סיכסק, עמיחי חסון, שולמית אפפל, רועי חסן, יאיר אגמון, עילי ראונר, אסתי ג. חיים, גלעד מאירי, אורי אלון, ענת לוין, תמר ורטה-זהבי, פניה עוז-זלצברגר, אבישי חורי.
אמוץ

אמוץ הוא אביו של הנביא ישעיהו בן אמוץ שלפי מסורת חז"ל היה נביא בפני עצמו.
אמוץ לא נזכר בפני עצמו בתנ"ך. אך במסורת חז"ל הוא מופיע פעמיים:
לפי המסופר בגמרא, אמוץ אבי ישעיהו היה נביא אחד מ48 הנביאים שנבואתם נכתבה בתנ"ך, כשהם מזהים את איש האלוהים ואת הנביא שבאו אל אמציה כאמוץ. הגמרא אף מתייחסת למוצאו של ישעיהו וטוענת שאמוץ היה אחיו של אמציה מלך יהודה וישעיהו היה ממשפחת המלוכה.
יחסי קטר–קפריסין

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות החלו בשנת 1955 כאשר קבוצה גדולה של סוחרים, אנשי עסקים ואנשי הצווארון הלבן מקפריסין הגיעו לקטר והחלו להקים שם עסקים וחברות. באמצעות לחץ על הממשלה במקום, החלו לקיים יחסים דיפלומטיים בין השתיים. המדינות המשיכו לתמוך זו בזו גם כאשר כל אחת מהן קיבלה עצמאותה מהבריטים.

הנציגים והנציגויות הדיפלומטיות

השגרירות הקטרית בניקוסיה נפתחה בשנת 2007 שגריר קטר המכהן בקפריסין הוא חוסיין בן אחמד איברהים אאל חמיד. השגרירות הקפריסאית בדוחה נפתחה בשנת 2003. כאשר נפתחה הוכרזה השגרירות כשגרירות הקפריסאית הראשונה במדינה מה-GCC. שגריר קפריסין המכהן בקטר הוא קראלמבוס פנאידייס.

שיתופי פעולה מדיניים ומסחריים

הביקור הגדול ביותר בקפריסין מקטר התקיים באפריל 2010 כאשר אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני ביקר אצל נשיא קפריסין דימיטריס כריסטופיאס. שיתופי הפעולה המדיניים העיקריים בין המדינות הם בעיקר בתחום הנדל"ן והפיתוח. בביקור באפריל 2010 חתמו קפריסין וקטר על הסכם ובו מצהירה קטר כי היא תעזור לפתח מלון גדול בניקוסיה. עד שנת 2011 התנפח ההסכם ועד חתימתו הסופית התחייבה קטר לבנות שכונה חדשה בניקוסיה שתכלול: מלון חמישה כוכבים, קניון גדול, מגדלי משרדים ובנייני דירות. נכון להיום קטר מקיימת את ההסכם והשכונה נמצאת בבנייה.
היבוא של קפריסין מקטר כמעט הוכפל מ-2006 ל-2010, בעוד היצוא שלה עלה ביותר מ-50%. בשנת 2010, קטר הייתה היבואנית העשרים ושתיים בגודלה לקפריסין.
פמפרידין

מנגנון פעולה

בטרשת נפוצה נהרס המיאלין העוטף את העצב, דבר המביא לחשיפה של סיב העצב ולדליפת יונים דרך תעלות אשלגן פתוחות הנמצאות על פני שטח הפנים של העצב. פמפרידין פועלת על ידי חסימת אותן תעלות אשלגן (potassium channel blocker) ובכך למעשה, "מתקנת" את הנזק שנגרם לעצב על ידי המחלה ומשפרת את ההולכה החשמלית לאורך סיב העצב הלקוי.

ממצאים

מחקר שלב III הכולל כ-300 חולי טרשת נפוצה התקפית ומתקדמת שטופלו במשך 14 שבועות בפמפרידין פורסם בכתב העת The Lancet בשנת 2009 . המדד העיקרי שנבדק במחקר היה T25FW: מהירות ההליכה למרחק של 25 צעדים (כ 7-8 מטרים). נבדקו גם מדדים סובייקטיביים הקשורים בהליכה (שאלון MSWS-12).
במחקר זה נמצא כי פמפרידין שיפרה את המהירות ממוצעת בקרוב ל-25% אצל חולים שהגיבו לטיפול (35%-43% ) בהשוואה למהירותם בתחילת הניסוי. כמו כן נמצא שיפור בחוזק שרירי הרגליים.
בנוסף, חולים אלו דווחו על שיפור משמעותי מאד במדדים הסובייקטיביים הקשורים בהליכה כגון שימוש באביזרי עזר, יכולת ללכת מרחק גדול יותר ויכולת לעלות מדרגות.

אופן השימוש

פמפרידין נמכר בטבליות בנות 10 מ"ג. המינון המקובל הוא טבלית אחת פעמיים ביום, עם מרווח של 12 שעות ביניהם.

תופעות לוואי

התופעות השכיחות ביותר הן: דלקות בדרכי השתן, נדודי שינה, סחרחורות, כאבי ראש, בחילה, חולשה, כאבי גב, בעיות שיווי המשקל, קשיי בליעה ונשימה, עצירות, שלשולים, קלקול קיבה, כאב גרון, תחושת בעירה ותחושות של עקצוצים או גירודים בעור.
יבנה (קלן)

יבנה (השם הרשמי בגרמנית: Jüdisches Reformrealgymnasium Jawne, "בית־הספר־התיכוני־הרפורמיסטי היהודי יבנה") הייתה הגימנסיה היהודית היחידה בחבל הריין בגרמניה בין שתי מלחמות העולם. הגימנסיה נוסדה בפסח ה'תרע"ט (1919) והתקיימה עד לגירוש תלמידיה אל מותם ביולי 1942. 130 מתלמידי בית הספר ניצלו במסגרת הקינדר-טרנספורט לאנגליה, ביוזמתו של מנהל בית הספר באותה עת, ד"ר מנחם אריך קליבנסקי.

תולדות בית הספר

בית הספר הוקם ב-1919 על ידי רב העיר רבי עמנואל קרליבך והרב פינחס וולף כהמשך לבית הספר היסודי היהודי "מוריה". מבנה בית הספר הוקם בשנת 1921 ב-Helenenstraße והוא הוכר כ"ליצאום" (Lizeum; בית ספר תיכון) חצי-ציבורי, כך שבנייתו מומנה באופן חלקי על ידי הממשלה. חבר הנאמנים של בית הספר הורכב מנציגי הקהילה היהודית ומוריו היו בעלי השקפות דתיות-אורתודוקסיות.
החל מה-9 באפריל 1929 כיהן כמנהל בית הספר מנחם אריך קליבנסקי ומספטמבר אותה שנה שוייך בית הספר לקטגוריה של Privats Jüdisches Reform-Realgymnasium mit Realschule für Knaben und Mädchen לאמור: בית ספר יהודי פרטי-רפורמיסטי עם בית ספר תיכון לבנים ולבנות. בית הספר התמודד עם קשיים רבים החל מן המשבר הכלכלי העולמי של 1929 ועד שריפת בית הכנסת ב"ליל הבדולח", אולם הלימודים התקיימו ובית הספר אף הצליח לשגשג.
בשנת הלימודים 1930–1931 מנתה אוכלוסיית התלמידים בבית הספר 103 בנים ו-75 בנות. בשנת הלימודים 1936–1937 נמנו 410 תלמידים, בנים ובנות.
אפילו באוגוסט 1941 נפתחה שנת הלימודים כסדרה "כאילו (Als ob) הכל נשאר כמקודם".

השואה ותוכנית ההצלה

החל מ-1937 פיתח קליבנסקי תוכנית ללימוד אנגלית ועברית מודרנית במטרה לסייע לתלמידים להגר לאנגליה או לעלות לארץ ישראל. הוא השיג את הסכמת הלשכה המרכזית להגירת יהודים של ממשלת גרמניה הנאצית ואת הסכמתם של גורמים יהודים בלונדון, ליברפול ומנצ'סטר שהתחייבו לקלוט את התלמידים. עד סגירת השערים ב-1939 הצליח לסייע להצלתם של 130 תלמידים על ידי שילוחם ללא הוריהם לאנגליה.
ביולי 1942 נשלחו אל מותם שרידי הקהילה היהודית של קלן ובהם קליבנסקי ומשפחתו ו-1,100 ילדים, בהם תלמידי בית הספר. הם גורשו מזרחה ברכבות ונורו ביער ליד מינסק לבורות הריגה.

הנצחה

מבני הגימנסיה נהרסו במלחמת העולם השנייה ואחריה. באזור נבנו בניינים מודרניים, אך ב-2001 הוקמה אנדרטה לזכר התלמידים שנשלחו אל מותם וכיכר, הממוקמת במקום בו הייתה חצר בית הספר, נקראה על שמו של קליבנסקי.
בשנת 2007 נפתחה תערוכת קבע במרכז למידע ולזיכרון בקלן בשם "הילדים מהחצר הסמוכה" (Die Kinder auf dem Schulhof nebenan) המנציחה את זכר בית הספר ותלמידיו באמצעות תיעוד רב.
חוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסיים

חוק להגנה על השקעות הציבור בישראל בנכסים פיננסיים, תשמ"ד-1984 אושר בכנסת ב-2 ביולי 1984, ובא לצמצם את החשש של ציבור המשקיעים מפגיעה רטרואקטיבית בתנאים שניתנו להשקעות פיננסיות, באמצעות הגבלת כוחה של הממשלה לערוך שינויים כאלה.

תמצית החוק

סעיף 2 לחוק מפרט את ההגנה שהוא מעניק:
(א) הממשלה לא תפקיע השקעות ציבור שנוצרו לפני תחילתו של חוק זה ולא תשנה לרעה את התנאים שנקבעו להן לפני תחילתו.

(ב) הממשלה לא תפקיע השקעות ציבור שייווצרו לאחר תחילתו של חוק זה ולא תשנה לרעה את התנאים שיהיו קבועים להן בעת שייווצרו, בין שיהיו זהים לתנאים הקבועים להשקעות ציבור מאותו סוג ערב תחילתו של חוק זה ובין שיהיו שוגים.

(ג) בסעיף זה, "תנאים" 

(1) סכום הפרעון או הפדיון;

(2) מועד הפרעון או הפדיון;

(3) שיעור הריבית ומועד תשלומה;

(4) בסיס ההצמדה ושיעורה;

(5) שיעור המס החל;

הכל לפי העניין.
התוספת לחוק מפרטת את ההשקעות המוגנות:
1. פקדון שחל עליו צו לפי סעיף 5(א)(2) לחוק עידוד החסכון, הנחות ממס הכנסה וערבות למילוות, תשט"ז-1956 (להלן – חוק עידוד החסכון);

2. איגרות חוב סחירות שאינן ניתנות להמרה במניות, שחל עליהן צו לפי סעיף 5(א)(3) לחוק עידוד החסכון;

3. איגרות חוב או תעודות מילווה של המדינה, שהוצאו על פי חוק;

4. ניירות ערך שחלה עליהם הודעה בדבר הסדרים לרכישת ניירות ערך בנקאיים;

5. פקדון תושב או פקדון תושב (פיצויים) כמשמעותם בהיתר הפיקוח על המטבע, תשל"ח-1978;

6. זכויות עמית בקופת גמל כהגדרתה בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005;

7. פוליסת ביטוח חיים שהוצאה בישראל.
שינוי בחוק וגריעה מהתוספת ייעשה רק ברוב של חברי הכנסת (כלומר לפחות 61 חברי הכנסת). זהו חוק יחיד שאינו חוק יסוד שזוכה לשריון. הוספת השקעה לתוספת היא בסמכות שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת.
טירן פולק

טירן ישראל פולק (נולד ב-1967) הוא פעיל ימין ישראלי, ובעבר אחד מראשי כ"ך, מפלגה ישראלית שהוצאה מחוץ לחוק והוכרזה כארגון טרור בישראל ובמדינות נוספות.
טירן ישראל פולק נולד בשנת 1967 בירושלים וגדל בשכונת קריית היובל. במקור היה שם משפחתו "פלק" ומוצאה מסוריה; אביו העניק לו את השם "טירן" על שם מיצרי טירן משום שנולד בזמן מלחמת ששת הימים.
בגיל 16 איבד את שתי אחיותיו, נורית ואסתר, בפיגוע שאירע בקו 18 ב-6 בדצמבר 1983. בעקבות הפיגוע הצטרף לתנועת כ"ך שאותה הנהיג הרב מאיר כהנא. פולק שחזר בתשובה בגיל צעיר לא שירת בצה"ל. פולק הפך למנכ"ל התנועה ולאחר הירצחו של הרב כהנא הפך לאחד משלושת מנהיגיה, יחד עם ברוך מרזל ונועם פדרמן.] כמו כן, הוא שידר בתחנת רדיו פיראטית בירושלים בשם "קול הרמה" והקים ארגון בשם יד לאחיות שנועד למנוע נישואי יהודיות לערבים.] היה אחד מיושבי ראש "הוועד לביטחון בכבישים", ארגון שהוצא אל מחוץ לחוק לאחר רצח רבין.
ב-23 במרץ 2000 נעצר, יחד עם ברוך מרזל, נועם פדרמן, יהודה עציון וברוך בן יוסף, כאשר ביקשו למחות על פגישת האפיפיור עם הרבנים הראשיים לישראל בהיכל שלמה. הם הועמדו לדין ונמצאו זכאים, ואף נפסקו להם פיצויים על הפגיעה בחירותם.
פולק נשוי ומתגורר מאז 2003 בבית שמש. מאז סוף שנות ה-90 הוא אינו פעיל עוד בארגונים פוליטיים או בהפגנות.
אנטכינוס

מאפיינים

האנטכינוס דומה במבט שטחי לעכבר, אולם יש ביניהם הבדלים רבים: האנטכינוס גוצי ושעיר יותר ובעל פרווה זיפית, קוצנית ומחוספסת, יש לו ראש מחודד יותר, אוזניים גדולות וכפות רגליים רחבות במיוחד; מערכת השיניים שלו אינה דומה לאלה של מכרסמים אלא לאלה של טורפים רגילים. בהתאם לכך, הוא אינו מכרסם כל הנקרה בדרכו אלא ניזון מרמשים שונים כדוגמת חרקים, עכבישאים, תולעים, ולטאות קטנות. הדו-צורתיות הזוויגית ניכרת היטב אצל מרבית המינים בסוג, כאשר הזכרים גדולים מהנקבות הן במשקל והן בגודל. טווח הגודל של מיני האנטכינוס נע בין אורך של 120 מילימטר ומשקל של 170 גרם אצל המין הגדול ביותר לאורך של 80 מילימטר ולמשקל של 16 גרם אצל המין הקטן ביותר. צבע הפרווה של מיני האנטכינוס נע בין חום לאפרפר ומשתנה בין המינים.
כל האנטכינוסים הם מינים טרופיים החיים ביערות גשם, יערות נשירים, ביצות, סוואנות גשומות ובתי גידול לחים אחרים. אף שרובם טפסנים מעולים, הם מתחלקים לכאלו הפעילים קרקעית ולכאלו הפעילים יותר על העצים. לכל המינים יש טפרים חזקים המאפשרים להם לחפור על מנת למצוא רמשים, והם מהירי תנועה ובעלי יכולת קפיצה טובה. מרביתם נוהגים לקנן בעצים חלולים ובנקיקי סלע המשמשים להם כמסתור. האנטכינוסים הם יונקים ביישניים פעילי לילה, להוציא עונת הרבייה שאז הם הופכים לחסרי מנוחה ופחות נרתעים מהסביבה ונראים בכל שעות היום.

רבייה ומחזור חיים

עונת הרבייה של מיני האנטכינוס נופלת לרוב בחורף בין אוגוסט לספטמבר, ואז הם נכנסים לתקופה של כשלושה שבועות שבהם כל שגרת יומם סובבת סביב ההזדווגות; במהלך התקופה זאת הזכרים הופכים לאגרסיביים במיוחד, והם תרים באובססיביות אחר נקבות או נלחמים עם זכרים אחרים. האנטכינוס ידוע בתור אחד היונקים עם זמן ההזדווגות הארוך ביותר אשר נמשך בין 6 ל-14 שעות, ובלוטת יותרת המוח שלו מפרישה בהתאם לכך רמות גבוהות במיוחד של טסטוסטרון. הזכרים מזדווגים במהלך העונה הקצרה עם מספר נקבות, ולאחר מכן מתים כולם. מעבר ללחץ ולתשישות הנגרמים כתוצאה מהתוקפנות בין הזכרים, המוות שלהם נובע בעיקר מהסיבה הבאה: המתח הרב שבו הזכר שרוי כתוצאה מסגנון הרבייה התובעני, מוביל לייצור מואץ של ההורמון קורטיזול מעבר לרמה הסבירה, אשר מאט את קצב חילוף החומרים ומאפשר לזכר להתעסק אך ורק סביב ההזדווגות; בסופו של דבר, הרמות הגבוהות של הקורטיזול מובילות למצב של דיכוי מערכת החיסון של האנטכינוס החלש ממילא בתום העונה ולמותו.
הנקבות מסוגלות לאחסן זרע במשך 3 ימים בשחלות, והן אינן מבייצות עד תום עונת הרבייה; כתוצאה מכך, לשגר וולדות אחד יש מספר אבות. מספר הפטמות משתנה בין 4 ל-10, וגודל ההמלטה משתנה בהתאם. כחודש לאחר ההזדווגות, הנקבה יולדת 7–10 וולדות זעירים במשקל 4 גרם - מהקטנים שבכיסאים. הם נישאים בכיס דמוי שקיק פתוח הדבוק בפטמות האם, ואשר נגרר על האדמה בעת הליכתה. הוולדות שוהים בכיס 5–8 שבועות (משתנה בין המינים), ולאחר מכן, הם הופכים למעמסה על האם עקב גודלם המקשה על תנועתה. האם מעבירה אותם לקן העשוי מחומרים יבשים, ובו הם שוהים פרק זמן נוסף הנע בין 6 ל-8 שבועות. הם נגמלים לאחר 6 חודשים, ומתלווים לאם במשך חודשי הקיץ, במהלכם הם צוברים במהירות משקל רב. לקראת החורף הם מתחילים להתבודד זה מזה עד שנפרדים לדרכם. בוא החורף מסמל את תחילת עונת הרבייה בה הזכרים יסיימו את חייהם. הנקבות עשויות לחיות עד 3 שנים, אך כתוצאה מהלחץ סביב עונת הרבייה, הן לרוב מתות לאחר שסיימו לגדל שגר אחד בלבד.
מגב שמשה

מַגֵּב שִמְשָׁה (בסלנג: וִישֶׁר, מגרמנית: Scheibenwischer) הוא מגב המשמש בכלי רכב מנועי לניקוי השמשה ולסילוק מי גשם ממנה. רוב המכוניות מצוידות בזוג מגבים לשמשה הקדמית, אם כי קיימות מכוניות עם מגב יחיד. יש גם משאיות ואוטובוסים המצוידים בשלושה מגבים לשמשה הקדמית. במכוניות מסוימות יש מגב נוסף לניקוי השמשה האחורית. המגבים הקדמיים מופעלים בדרך כלל על ידי מנגנון ארבעה מוטות המאפשר את תנועתם המתואמת. את המגב המציאה האמריקאית מרי אנדרסון ב-1903, ורשמה עליו פטנט ב-1904.

המצאת מגב השמשה

בביקור בניו-יורק בחורף 1902, בעת נסיעה  ברכבת חשמלית  הבחינה מרי אנדרסון שנהג הרכבת נסע עם חלונות קדמיים פתוחים בחלקם, עקב קושי בשמירה על החלון הקדמי נקי. כשחזרה לביתה היא שכרה את שירותיו של מעצב, עבור עיצוב מגב בהפעלה ידנית לשמירה על שמשה קדמית  נקייה, ושכרה חברה מקומית שתייצר מודל עובד. היא הגישה בקשה לפטנט, וב-1903 הוענק לה פטנט ל-17 שנים עבור מגב שמשה. המכשיר כלל מנוף בתוך הרכב, ששלט על להב גומי בצד החיצוני של השמשה הקדמית. המנוף מופעל כדי לגרום לזרוע לנוע קדימה ואחורה על השמשה הקדמית. למנוף חוברה משקולת שהבטיחה מגע רציף בין המגב לבין החלון. מכשירים דומים נעשו מוקדם יותר, אבל מכשירה של אנדרסון היה הראשון שהיה יעיל.
ב-1905 ניסתה אנדרסון למכור את הזכויות להמצאתה באמצעות חברה קנדית ידועה, אך החברה דחתה את ההצעה, בטיעון ש"אנחנו לא רואים בזה ערך מסחרי שיצדיק את ההתחייבות שלנו". לאחר סיום תוקפו של הפטנט בשנת 1920, והעלייה בתעשיית המכוניות, הפכו מגבי השמשה הקדמית אשר מבוססים על העיצוב הבסיסי של אנדרסון לציוד סטנדרטי.
בשנת 1922 הפכה קדילאק ליצרנית הרכב הראשונה שאימצה אותם כציוד סטנדרטי.
ישיבת אור שמח

ישיבת אור שמח היא ישיבה לחוזרים בתשובה שבסיסה בירושלים, עם סניפים במקומות רבים בעולם. הישיבה נקראת על שם ספרו של הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק.
כיום שוכנת הישיבה בשכונת מעלות דפנה בירושלים. היא מיועדת לחוזרים בתשובה, עם רקע מועט או ללא רקע כלל ביהדות, רובם ממוצא אנגלו-סקסי. לישיבה גם מחלקה ישראלית שהתפצלה מהישיבה המקורית, והיא ממוקמת בשכונת עזרת תורה בירושלים בהנהלת הרב משה רחלזון. כמו כן, לישיבה סניפים במקומות רבים בעולם ובהם: ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, בריטניה, אוסטרליה, אוקראינה ורוסיה.
הרעיון להקמת הישיבה נהגה בידי הרב נח וינברג, שהיה גם ממקימי ישיבת התפוצות ובהמשך גם ישיבת אש התורה. הישיבה נוסדה בשנת 1970 בשם "שמע ישראל" בידי הרבנים נח וינברג, מנדל וינבך ונטע שילר. לאחר עזיבתו של הרב וינברג שונה שם הישיבה ל"אור שמח". הרבנים וינבך ושילר המשיכו לכהן כראשי הישיבה.
בין ראשי הישיבה היו הרב אברהם רביץ, לימים חבר כנסת מטעם דגל התורה, הרב אברהם דב אוירבך רבה של שכונת בקעה בירושלים והרב משה פרנק]. ראש ישיבה נוסף היה הרב אהרן פלדמן, שכיום משמש כראש ישיבת נר ישראל בבולטימור, מרילנד.
לישיבה אתר אינטרנט נרחב, שהיה אחד הראשונים בתחום התורני.
בפברואר 2014 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בירושלים הקמה של קמפוס בן 12 קומות (9 מעל הקרקע) אשר ישמש את מוסדות ישיבת אור שמח וכן עבור מחסני חירום עבור ארגוני החירום וההצלה בעיר, ביניהם זק"א.
Songs by Sinatra

הפקה

ההוצאה הראשונה של האלבום הייתה בשנת 1947 ובשנת 1950 יצא הגרסה עם העטיפה המוכרת יותר והיא נקראה, Songs by Sinatra, Volume 1. אין הבדל בין רשימות השירים של שני האלבומים ושינוי השם נעשה במחשבה ליצור סדרת אלבומים של סינטרה תחת השם הזה. אך דבר זה לא התממש עקב פרדתו של סינטרה מחברת קולומביה שנתיים לאחר מכן.
האלבום מכיל שמונה שירים שאורגנו בידי אקסל סטרדהל ובניצוח על תזמורתו. השירים הוקלטו בשישה מפגשי הקלטה שונים. השירים הם בלדות שקטות המדברות על אהבה ורגשות ורובם נכתבו במהלך שנות ה-20.
האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה (יחסית לתקופה) והגיע אל המקום השני במצעד המכירות האמריקני.
בשנת 1998 יצא האלבום על גבי תקליטור.