google/wiki40b huggingface dataset:
דב כהן

נעוריו

דב כהן נולד בעיירה הורודנקה (אז חלק מפולין) לסופיה ואהרון-לייב כהן. דב גדל במשפחה משכילה והשלים בעיר הולדתו את לימודי בית ספר היסודי והתיכוני וגם למד עברית. במקביל הצטרף לתנועת בית"ר שם מונה לסגן מפקד הסניף המקומי ולמפקד בית"ר הצעירה. עם סיום לימודיו שירת בצבא פולין. בתחילת 1938 הגיע לסוריה ומשם חצה את הגבול והצטרף לפלוגת בית"ר בראש פינה. ביוני 1938 נרשם לאוניברסיטה העברית בירושלים ועל פי בקשתו הועבר לפלוגת נחלת יצחק בקרבת ירושלים ובמקביל לעבודתו בפלוגה החל ללמוד באוניברסיטה.

השירות בחיל החפרים

ב-20 בדצמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, התגייס כהן לחיל החפרים המלכותי ובתחילת 1940 נשלח עם יחידתו לעיר רן בצרפת שם עבדו בהנחת מסילת רכבת. עם התקדמות הצבא הגרמני נסוגה היחידה לעיירת החוף סן-מלו ומשם פונו לאנגליה ולאחר חודשיים הוחזרו למזרח התיכון.
באוקטובר 1940 הקים קצין בריטי את יחידת הקומנדו 51 על בסיס מתנדבים מחיילי חיל החפרים שפונו מסן-מלו. החיילים נלקחו לסדרת אימונים על שפת תעלת סואץ שבמצרים ועם סיומם נשלח הגדוד בו שירת כהן לאריתריאה שם השתתף במערכה לסילוק האיטלקים מקרן אפריקה. כהן לחם במספר רב של קרבות ששיאן היה בכיבוש העיר קרן  בפברואר-מרץ 1941 בה זכה כהן באות הצטיינות.

השירות בבריגדה

ב-1943, עם סיום המערכה בקרן אפריקה, פוזרה יחידת הקומנדו וכהן נשלח חזרה ארצה וצורף לגדוד העברי השני של בריגדה היהודית. תחילה נשלח הגדוד למדבר המערבי ובינואר 1945 נשלח לגזרת נהר ה"סניו" באיטליה. בחזית זו מונה כהן למפקד מחלקת חבלנים ובתפקיד זה פינה מוקשים בדרכו של הגדוד לחציית נהר ה"סניו" ואף זכה במדליה על אומץ ליבו. לאחר כיבוש איטליה עבר הגדוד לבלגיה והולנד שם ניצל כהן את ההזדמנות ונסע לעיר הולדתו כדי לגלות שלא נותר בה שריד למשפחתו.

השירות באצ"ל

בדצמבר 1945 השתחרר כהן וחזר ארצה ותוך זמן קצר חידש את קשריו עם האצ"ל. תפקידו הראשון במסגרת זו היה הפיקוד על תקיפת שדה התעופה לוד. פעולה זו הסתיימה בהצלחה ומספר מטוסים פוצצו. לאחר פעולה זו צורף למחלקת התכנון של הארגון בראשות איתן לבני.
ב-2 באפריל 1946 היה כהן בין המפקדים בפעולה שנועדה לחבל ברכבות בדרום הארץ. הכח בראשו עמד כהן חיבל בהצלחה בתחנת הרכבת באשדוד אולם בדרך חזרה נשבה רוב הכוח על ידי הבריטים למעט כהן ועוד חייל שחמקו מהמאסר. בעקבות התוצאות הקשות של פעולה זו החליט האצ"ל להגביר את תדירות פעולותיו כנגד הבריטים וכהן היה מהפעילים במערכה זו.
ב-4 במאי 1947 פיקד כהן על הפריצה לכלא עכו. שורה של תקלות הכריחה את בורחי הכלא להימלט רגלית דרך בית הקברות המוסלמי. כהן חיפה על הנסוגים תוך שהוא יורה על החיילים הבריטים במקלע "ברן" עד שנפגע ונהרג.
כהן ושאר חללי הפעולה הובאו לקבורה בבית הקברות של שבי ציון. 
ב-1960 יצא לאקרנים הסרט אקסודוס ובו כלולה הפריצה לכלא עכו בהובלת איש ההגנה ארי בן כנען דבר שהכעיס את אנשי אצ"ל שטענו לסילוף ההיסטוריה.
אאומורי (עיר)

אטימולוגיה

מילולית, משמעות שמה של העיר היא יערות כחולים (ניתן לפירוש גם כיערות ירוקים), ושם זה נחשב על ידי רבים כמתייחס ליער קטן שהתקיים בסמוך לעיר והיה לסימן-יבשה בעבור הדייגים. תאוריה אחרת מעלה את האפשרות שהשם אולי נגזר משפת האיינו.

היסטוריה

האזור של העיר יושב נרחבות כבר בתקופות פרהיסטוריות, ואתרים רבים מתקופת ג'ומון נמצאו באזור על ידי ארכאולוגים. האתר הנפוץ ביותר באזור זה מתוארך לשנת 5500-4000 לפנה"ס ושמו אתר סאני-מאריואמה. במהלך תקופת הייאן האזור היה שייך לשבט פוג'יווארה הצפוני, אך עדיין היה מיושב באימישי. לאחר נפילת שבט פוג'יווארה הצפוני בתקופת קאמאקורה, האזור עבר לידי שבט נאנבו. 
בתקופת סנגוקו האזור עבר לידי אויבם, שבט צוגורו, אשר טירתו הייתה בנאמיוקה.
לאחר תחילת תקופת אדו, אאומורי היה אזור קטן בשטח הירוסאקי ונקרא אוּטוֹ (善知鳥村). העיירה נבנתה מחדש ב-1626 בידי מוריאמה יאשיצ'ירו, תחת הוראות של הדאימיו צוגרו נובוהירה אשר נתן לעיר את השם אאומורי, אך השם לא נקלט בשימוש עד לשנת 1783. לאחר רסטורציית מייג'י בוטלה שיטת ההאן ונוצרו שישה מחוזות שונים בתוך השטח של אאומורי המודרנית. כל המחוזות הללו אוחדו ב-1871 למחוז אחד אשר לא שרד זמן רב. בעקבות האיבה המתמשכת בין השבט לשעבר צוגרו ממערב והשבט לשעבר נאנבו ממזרח, הועברה בירת המחוז מהירוסאקי לאאומורי, הממוקמת יותר במרכז המחוז, והמחוז נקרא על שמה ב-23 בספטמבר 1871. למרות זאת, אאומורי לא קיבלה את תוארה כעיר, אלא רק ב-1 בספטמבר 1898. 
משרד ההתיישבות היפני החל לבצע שימוש במעבורות מאאומורי להקודאטה בהוקאידו ב-1872. בספטמבר 1891 חוברה אאומורי לטוקיו בידי רכבת כחלק מפתיחת רכבת טוהוקו המרכזית. רכבת או המרכזית נפתחה בדצמבר 1894. הפיתוח המודרני של אאומורי נבע בעיקר ממעמדה כבירת המחוז. המחלקה השמינית של הצבא היפני הקיסרי הוצבה באאומורי החל מ-1896. בשנת 1902 נעלמו 199 חיילים מתוך 210 חיילים במזג האוויר הקר במהלך תרגיל צבאי כאשר הם ניסו לעבור את הרי האקודה, דבר שנודע כתקרית הרי האקודה. 
חלק גדול מהעיר נשרף בשריפה גדולה שהתרחשה ב-3 במאי 1910. למרות זאת העיר המשיכה להתפתח וב-1924 הורחבו שירותי הנמל. ב-1926 החלו לעבור בעיר אוטובוסים. מטוסים החלו לבצע טיסות מהעיר ואליה בשנת 1937. 
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, ב-28 ביולי 1945, הופצצה אאומורי בידי הצבא ארצות הברית. התקפה זאת בוצעה נגד החיילים באאומורי וכן נגד האזרחים אשר גרו בעיר. ההתקפה גרמה ל-1,767 הרוגים, והרסה 88% מהעיר. 
בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה, נבנתה אאומורי כמרכז פוליטי וכמרכז פרסום. העיר חוברה לטוקיו בידי כביש מהיר ב-1979. ב-1 באוקטובר 2002 הוכרזה העיר כעיר ליבה, דבר שזיכה אותה באוטונומיה יחסית. 
ב-1 באפריל 2005 אוחדה העיירה נאמיוקה לתוך אאומורי, אך אאומורי איבדה חלק מנאמיוקה לטובת פוג'יסאקי ב-1 בספטמבר 2007.

ספורט

אאומורי אירחה מספר משחקי קרלינג בינלאומיים, שניים ב-2003 (בהם גם משחקי החורף האסייתים).
טרייג'ן לנגדון

קריירת מכללות

לנגדון החל את הקריירה בגיל 14 בתיכון המקומי, שם שיחק עד סוף לימודיו. בגיל 18 עבר לאוניברסיטת דיוק, בה שיחק במשך חמש עונות, כשבעונתו האחרונה הוא קולע 17 נק' בממוצע קליעות של 50% מהשדה. בשל שביתת השחקנים בליגת ה-NBA, זומן בעת לימודיו לנבחרת ארצות הברית לאליפות העולם בשנת 1998, וזכה עמה במדליית הארד.

קריירה מקצועית

לאחר מכן הוא נבחר בדראפט ה-NBA של 1999 במקום ה-11 על ידי קליבלנד קאבלירס. לאחר שלוש עונות לא מוצלחות ב-NBA, הוא עבר בעונת 2002/03 לבנטון טרוויזו, עימה זכה באליפות הליגה ובגביע. 
בעונה שלאחר מכן חתם בקבוצת היורוליג הבכירה אפס פילזן כשגם שם הוא ממשיך לגרוף תארים כשזכה באליפות טורקיה. לאחר עונה אחת בלבד עבר לדינמו מוסקבה, בה לראשונה בקריירה האירופאית שלו לא זכה בשום תואר. לאחר שצסק"א מוסקבה ניצחה בגמר הפלייאוף את לנגדון ודינמו 3-1 בסדרה, עבר לנגדון ליריבתה הגדולה של דינמו, צסק"א מוסקבה, עימה הוא זכה בשלוש אליפויות רוסיה, בגביע רוסיה ובשתי אליפויות יורוליג.
בתום עונת 2010/2011 עם זכיית קבוצתו צסק"א מוסקבה באליפות, החליט לפרוש ממשחק פעיל יחד עם חברו לקבוצה ג'יי אר הולדן.
יגואר F-Type

ביקורת

ה-F טייפ זכתה לביקורות טובות והכתירו אותה כממשיכת דרכה של ה-E טייפ. באתר mako של זכיינית השידור קשת, עשו מבחן דרכים ל-F טייפ בכתבה רשם הכתב 
נעם וינד: "ה-F טייפ היא מסוג היצירות המוטוריות שאי אפשר להישאר אדישים אליהן: היא יפהפייה, חושנית, שובבה, מרגשת, מסעירה, ברוטלית, לעיתים גם חצופה ויש לה את הפסקול שכל מי שאוהב ונושם מכוניות יכול לחשוב עליו."
סלים עבוד-אשקר

ביוגרפיה

עבוד-אשקר נולד בנצרת בשנת 1976. זכה מגיל 10 במלגות של קרן התרבות אמריקה-ישראל. הוא למד בקונסרבטוריון נצרת ולאחר מכן למד במגמת מוזיקה של התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות (ירושלים). בהמשך למד באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון אצל מריה קורצ'ו והמשיך את לימודיו בבית הספר הגבוה למוזיקה ולמחול בהנובר אצל אריה ורדי. 
סלים עבוד-אשקר הופיע בגיל 22 בהופעת בכורה בקרנגי הול בניו יורק, תחת שרביטו של דניאל בארנבוים. עבוד-אשקר ניגן עם תזמורות ידועות-שם, כגון התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של וינה בפסטיבל זלצבורג, תזמורת הגוונדהאוס מלייפציג, תזמורת דיוואן מזרח-מערב ותזמורות ישראליות. הוא עבד עם מנצחים רבים בהם זובין מהטה, לורנס פוסטר, סבסטיאן ויגל, ולדימיר פדוסייב וריקרדו מוטי. בשנת 2000 זכה עבוד-אשקר בפרס "הכישרון הצעיר של השנה" בפסטיבל הפסנתר הבינלאומי רוהר. כנגן מוזיקה קאמרית, ניגן עבוד-אשקר יחד עם מוזיקאים כגון גיל שוחט, ודים גלוצמן ואנטוניו מנסס. 
עבוד-אשקר מעביר באופן קבוע כיתות אמן ברחבי העולם. כמו כן, הוא היה שותף להקמת עמותת "אורפיאוס" לקידום החינוך המוזיקלי בקרב ערבים ויהודים. עבוד-אשקר הוא המנצח של תזמורת הגליל ובמקביל הוא נציגה הבולט של פריחת החינוך המוזיקלי בנצרת ומהווה השראה לצעירים רבים בה דוגמת הפסנתרן בשארה הארוני ואחרים.
פרינצרגנטנטורטה

פרינצרגנטנטורטה (Prinzregententorte) היא עוגת טורט בווארית המורכבת משש עד שבע שכבות של ספוג שביניהם חמאת שוקולד ומצופה בריבת משמש. השכבה העליונה של העוגה מצופה בשכבה עבה של זיגוג שוקולד.
פרינצרגנטנטורטה היא עוגה אהובה ביותר במדינת בוואריה, ניתן לרכוש אותה במאפיות ובמעדניות לאורך כל השנה שם.

מקור

העוגה נקראת על שם לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה משנת 1886. טורטה משמעה עוגה בגרמנית והתחילת פרינץ מתייחסת לנסיך והמילה רגן משמעה עוצר. עד להיום, לא ידוע בוודאות מי המציא את העוגה. לפי הסברות היה זה האופה הראשי של  הנסיך, יוהאן רוטנהופר, האופה אנטון זיידל או מאפיית היינריך גאורג ארבשהאואר. 
במקור, העוגה הייתה מורכבת משמונה שכבות של ספוג ושמונה שכבות של מילוי כדי לייצג את שמונה המחוזות של ממלכת בוואריה. מאחר שמחוז אחד נגרע משטח הממלכה והתאחד עם ריינלנד-פפאלץ (או בשמו הנוסף ריינלנד-פלטינאט) עקב מלחמת העולם השנייה, הוסרו מן העוגה שכבת ספוג אחד מילוי שוקולד אחד בהתאמה וכיום היא מורכבת רק משבע שכבות.
יורם זבה

קורות חיים

זבה נולד וגדל בתל אביב. לאחר שירותו בצה"ל כמכונאי חימוש מטוסים, סיים את לימודיו והוסמך כמהנדס תעשייה וניהול (B.Sc.) מטעם הטכניון. בתקופה זו נבחר ליו"ר אגודת הסטודנטים בטכניון וליו"ר חברת הנסיעות איסתא ליינס. בהמשך סיים זבה בטכניון את התואר השני (M.Sc.) והשלישי בחקר ביצועים (.D.Sc).
בשנת 1971 החל זבה את עבודתו בחברת צים בתפקיד מנהל מחלקת התכנון. בחודש מאי שנת 1972 השתתף בהקמת שרות המכולות הבינלאומי, שנקרא ZIM Container Service ושימש סמנכ"ל תכנון ופיתוח וסמנכ"ל ספנות. בין השנים 1997 ל-2004 כיהן כמנכ"ל וכנשיא חברת צים. תקופתו בלטה בהיקף ההצטיידות באוניות מכולה חדשות וגדולות – 25 אוניות חדשות, בקנייה ובחכירה לטווח ארוך. צים מדורגת כיום במקום ה-11 בעולם, על פי הדירוג של כתב העת הבינלאומי Alphaliner שהוא כתב עת מהחשובים בעולם הספנות.
בשנת 1993 נבחר זבה לחבר בוועדות התחבורה של הסכמי אוסלו ובשנת 1994 נבחר לחבר בוועדות התחבורה של הסכמי השלום עם ירדן.
זבה שימש במשך ארבע שנים כחבר במועצת המנהלים של אחת מחברות הביטוח הגדולות בעולם לאוניות – London Steamship Owners Mutual Insurance Association Ltd. וארבע שנים נוספות כחבר במועצת הספנות העולמית בוושינגטון.
משנת 2005 ועד 2007 שימש חבר דירקטוריון צים, סגן יו"ר פעיל, ויו"ר כל חברות הלוגיסטיקה של צים בארץ. בתקופה זו הביא למיזוגן של שלוש חברות שילוח ולוגיסטיקה ישראליות לחברה חדשה בשם Uti Israel ומונה ליו"ר הראשון שלה.
זבה מתגורר בחיפה, נשוי לפרופ' רחל זבה (קולודני) ואב לשלושה. בנו, המוזיקאי והמנצח דוד זבה, הוא מנצח הבית של סימפונט רעננה ומנהל את הסטודיו לאמנים צעירים של האופרה הישראלית.

פעילות ומעורבות אקדמית

זבה היה פעיל בחבר הנאמנים ובוועד המנהל של אוניברסיטת חיפה והוא חבר כיום בחבר הנאמנים של המרכז האקדמי רופין.
בשנת 2010 יזם את הקמת מגמת הספנות לתואר שני במרכז האקדמי רופין. בשנת 2013 יזם יחד עם פרופסור יהודה חיות את הקמת התוכנית ללימודי MBA בהתמחות לניהול ספנות ונמלים במסגרת הפקולטה לניהול, אוניברסיטת חיפה.
לשכת הספנות הישראלית מקיימת בהנחיתו קורס שנתי אינטנסיבי, להשלמת הידע בספנות. כיום הוא פעיל בדירקטוריון הטכניון, בוועד המנהל ובוועדות נוספות של המוסד.

פעילות ציבורית

בין השנים 2008 ל-2016 שימש יו"ר עמותת הידידים של המרכז הגריאטרי-שיקומי פלימן בחיפה. בשנת 1997 מונה זבה לקונסול כבוד של פינלנד בחיפה ובצפון. וקיבל את האות "אביר, דרגה ראשונה של מסדר האריה של פינלנד" מידי נשיא פינלנד סאולי ניניסטה על פועלו. בשנת 2015 קיבל זבה את התואר יקיר חיפה ובשנת 2018 הצטרף כחבר הוועד של הקרן לחיפה.
בינואר 2012 נבחר זבה לנשיא לשכת הספנות הישראלית. "יום הספנות", המפגש המקצועי השנתי של ענף הספנות בישראל, מתקיים ביוזמתו מאז שנת 2014 בהשתתפות שר התחבורה וצמרת הענף. בשנת 2018 הוא נבחר ליו"ר פורום לקוחות הנמלים בישראל, המייצג את התאחדות התעשיינים, איגוד לשכות המסחר, מועצת המובילים ולשכת הספנות הישראלית.
שפה מתוכננת

שפה מתוכננת (באנגלית: Planned Language או Constructed Language) ידוע גם בקיצור (Conlang או Conlanging) היא שפה שאוצר המילים שלה והדקדוק שלה הומצאו באופן יזום ומתוכנן, להבדיל משפה טבעית, שהתפתחה באופן טבעי כחלק מהתרבות. שפה מתוכננת היא למעשה חיקוי של שפה טבעית, בעיקר מבחינת כללי התחביר והפונולוגיה. ההבדל בין שפות מתוכננות לשפות מלאכותיות (כגון שפות מחשב או שפות לוגית) הוא בכך שהאחרונות אינן מחקות בהכרח את הדקדוק האנושי, ובדרך כלל אין להן מערכת פונולוגית כלל. לרוב, שפה מתוכננת נוצרת לתקשורת בין בני אדם, בעיקר כדי להקל על התקשורת הבינלאומית, אך יש שפות מתוכננות שנוצרו לצורך קיום תקשורת סודית, במסגרת יצירה ספרותית, או כניסוי בלשני (אלה נקראים "שפות מהונדסות"). מספר שפות מתוכננות נוצרו במסגרת ניסויים בלשניים בקופי אדם, כדי לאפשר לקופי אדם לרכוש שפה הדומה לשפה אנושית טבעית.
לפעמים מכנים שפות מתוכננות "שפות מלאכותיות", אך כינוי זה אינו מדויק, והוא יוצר בלבול בין סוגים שונים של שפות לא-טבעיות. שפות מתוכננות הן מלאכותיות בכך שנוצרו באופן יזום בידי בני אדם, אולם המבנה שלהן מבוסס על המבנה של שפות טבעיות. שפות מלאכותיות לגמרי כמו שפות מחשב או שפות לוגיות אינן כפופות לחוקי הדקדוק המוכרים משפות טבעיות, והן נועדו לתקשורת בין בני אדם למכונות (בעיקר מחשבים), או לצורך מחקרים פילוסופיים ומתמטיים. שפה מתוכננת עשויה להפוך בתנאים מסוימים לשפה טבעית, אולם אין אפשרות להפוך שפת מחשב או שפה לוגית לשפה אנושית טבעית.
העיסוק בבניית שפות מתוכננות נקרא "קונלינגוויסטיקה" (Conlinguistics או Conlanging). אדם שעוסק בקונלינגוויסטיקה כתחביב מכונה "קונלנגר" (conlanger) או בונה שפות מלאכותיות. שפה מלאכותית נקראת "קונלנג" (conlang - כקיצור של constructed language).

שפות עזר בינלאומיות

שפות מתוכננות רבות, תוכננו על מנת שישמשו כשפות עזר בינלאומיות. הנודעת שבהן היא אספרנטו, אך קיימות מלבדה גם שפות נוספות. ביניהן, וולאפיק השפה המתוכננת הראשונה שנוצרה למטרה זו, אידו שפה המבוססת על אספרנטו, אינטרלינגואה, ונובה לינגואה פרנקה.  שפות אלה מנסות לחקות את הפונטיקה, התחביר והמורפולוגיה של שפות הודו-אירופיות, אולם הכללים שלהן פשוטים יותר וכוללים פחות יוצאים מן הכלל. מטרת יוצרי השפות הייתה להקל על התקשורת הבינלאומית בעיקר מתוך הנחה ששלטה במאה ה-20 ששפות אירופיות הן הנפוצות והנלמדות ביותר ברחבי העולם. כיום ידוע על אנשים ברחבי העולם שרכשו את שפת האספרנטו מהוריהם באופן טבעי (הם בדרך כלל דו-לשוניים ודוברים אספרנטו ושפה אחרת מקומית כשפות-אם). לפיכך נוהגים לראות באספרנטו המדוברת בפי אנשים אלה שפה טבעית לכל דבר.
מצודת חוקוק

הרקע הביטחוני

המצודה נבנתה בסביבה מאוכלסת על ידי ערבים על מנת להביא להתיישבות יהודית באזור ועל מנת לשמור על הכביש העולה מטבריה לגליל העליון (כיום כביש 90). גישה זו נגזרה מתפיסה ביטחונית של מיקום מצודות באזורים עם אוכלוסייה ערבית צפופה והיא מומשה גם בבית קשת, עמיעד, ביריה, משגב עם, רמות נפתלי ועין זיתים

על המבנה

המבנה, שהוקם ב-1945, תוכנן על ידי יעקב מטריקין בתקופה שכיהן כראש המחלקה הטכנית של מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית. שטח המצודה הוא כ-1,200 מ"ר (30x40) והיא כוללת חומת מגן, מגדל מים, עמדות תצפית והגנה וחדרים.

ההיסטוריה של המקום

ב 5 באוקטובר 1945, לאחר הקמת המצודה, היא אוכלסה על ידי ההכשרה המגויסת של הפלמ"ח מחפצי-בה וקבוצת משוחררי הצבא הבריטי. המתיישבים והקימו במקום חדרי מגורים וכן יחידות עזר. בנוסף הוצבו בחצר המבנה אוהלים עבור משפחות. אנשי המקום עסקו בעיקר בעבודה ובאימונים. 
בשנת 1946 הצטרפו למקום גרעינים נוספים והוקם קיבוץ חוקוק. אנשי הקיבוץ המשיכו להתגורר במצודה.
ב-1948 סייעו אנשי היישוב, שיצאו מהמצודה, לבלום את כוחות צבא ההצלה בהנהגת קאוקג'י.
ב-1950 החל הקיבוץ לבנות את המשק מחוץ למצודה אבל זו המשיכה לשמש אותו למטרות שונות.
ב-1983 נטש הקיבוץ את המקום שהועבר לרשות המועצה לשימור אתרים ששיפצה את המקום, פתחה בו מוזיאון והפכה אותו לאתר תיירות בו מתבצעת פעילות חינוכית, סיורים באזור, סדנאות, סמינרים וימי עיון.
נופית

היסטוריה

תחילת דרכו של היישוב ביוזמה של שמונה משפחות (ארבל, גל, גפן, כהן, כרמלי, נאור, פרוינד, שפרינגר) מאזור חיפה והקריות להקמת יישוב בעל חיי קהילה בגליל. יוזמה זו תאמה את מדיניות הממשלה, שסיפקה את האישורים בשנת 1982. בשנת 1984 החלו עבודות התשתית: פריצת דרכים והכנת תשתיות תת-קרקעיות (חשמל, מים, טלפון, טלוויזיה מרכזית), באפריל 1986 החלה בניית בתי המגורים וטקס האכלוס ל־179 המשפחות הראשונות התקיים ב־9 בנובמבר 1987. היישוב נקרא בתחילה פי-נר על שמו של לודוויג פינר, מראשי חברת רסקו, והוחלף אחר כך לשם הנוכחי.
היוזמה להקמת היישוב הייתה של האדריכל צבי (ציבי) שפרינגר שגם תכנן את נופית כיישוב כפרי ירוק המשתלב בסביבה ובטבע, נוסע החולף בדרך שבין יגור לאחיהוד יתקשה להבחין כי על הגבעה המתנשאת מדרום לנחל ציפורי קיים יישוב הטובל כולו בירק וצמחייה, תוצאה של תכנון וחשיבה בת קיימא.
שלב ב' של היישוב, שנקרא "נופית הצעירה" נבנה במהלך שנות ה־90 ואכלוסו החל בשנת 1997. הבנייה והאכלוס התבצעו על ידי מינהל מקרקעי ישראל ללא תיאום עם האגודה השיתופית שאיגדה את תושבי שלב א', ובפועל נוצרו שני יישובים צמודים ומופרדים מבחינה מנהלתית. על רקע ההפרדה נוצרו מתחים בין תושבים ותיקים וחדשים, ובשנת 2003 החל תהליך למיזוג היישוב והוקם ועד מקומי סטטוטורי. התרחבות היישוב הביאה גם לפיתוח תשתיות, בהן בריכת שחייה ומרכז ספורט הכולל גם את קיר הטיפוס על שם ערן נאור, בית כנסת והרחבת מערך גני הילדים ובית הספר היסודי. מקיף את היישוב מחוצה לו מסלול טיול מסומן על שם אוהד זך, המשקיף על הוואדיות הסובבים את היישוב ועל מפרץ חיפה, ומקושר לשביל ישראל.
אחד באמצע

אחד באמצע או קוף באמצע או חמור באמצע הוא משחק ילדים המיועד לשלושה שחקנים לפחות ומצריך כדור אחד.

חוקים

בתחילת המשחק עומדים רוב השחקנים בצדדים שונים ואחד השחקנים עומד באמצע. מטרתם של השחקנים העומדים בצדדים היא למסור בכל פעם לצד שונה בלי שהשחקן העומד באמצע יתפוס את הכדור. אם השחקן שעומד באמצע תפס - הוא מתחלף עם שחקן מהצד שזרק את הכדור בתור שבו הוא תפס, והמשחק ממשיך. בדרך כלל מגרילים את השחקן שעומד באמצע. המנצח במשחק הוא מי שהיה באמצע הכי פחות פעמים. אסור לזוז

X באמצע

X באמצע (שניים באמצע, שלושה באמצע וכו') היא גרסה של "אחד באמצע", שבה באמצע ישנם שחקנים רבים יותר המנסים לתפוס את הכדור. זה מהם שתופס את הכדור מתחלף עם הצד שזרק את הכדור בתור שבו הוא תפס.
החונטה הצבאית האתיופית

החונטה הצבאית האתיופית (רשמית: המועצה הצבאית המנהלית הזמנית) ידועה יותר בשם ה-דרג שמשמעו בשפת הגעז "ועדה" או "מועצה". שלטון צבאי פרו-סובייטי ששלט באתיופיה מהפלת שלטונו של הקיסר הפרו-מערבי היילה סלאסי בסופה של המהפכה האתיופית ב-12 בספטמבר 1974 ועד ההכרזה על הרפובליקה העממית ב-10 בספטמבר 1987.
המשטר החדש שהתגבש על חורבות המשטר הקיסרי המיט שורה של אסונות קשיים - החל במלחמה במחוזות ובגבולות, בטרור הפנימי ובשבר כלכלי וחרפת רעב וכלה בהרס תרבותי כולל, בעליית מתחים אתניים, בפיצול הארץ עד כדי סכנה ממשית להמשך קיומה של אתיופיה.
חוסבה בלוקי

התאונה בטור דה פראנס 2003

בטור דה פראנס של 2003 הצטיין בלוקי. בקטע ההררי שהסתיים באלפ ד'ואז הוא סיים יחד עם ארמסטרונג ופיגר אחריו ב-32 שניות שהיו תוצאה של ניצחון קבוצתו של ארמסטרונג בקטע נגד השעון קבוצתי.
ב-14 ביולי, בקטע ה-9 במרוץ, כ-8 קילומטרים לפני קו הסיום בפו, רדפו בלוקי וארמסטרונג אחרי אלכסנדר וינוקורוב שהוביל בקטע. בעת שרכבו במורד קוט דה לה-רושט, איבד בלוקי את השליטה על אופניו לאחר שצמיגו האחורי השתחרר מהחישוק כשרכב על טלאי אספלט בכביש שרוכך על ידי החום ששרר באותו יום. הדבר קרה בעת שבלוקי ניסה לפנות בכביש המתפתל כשהוא רוכב במהירות גבוהה ביותר. בלוקי הוטח על האספלט וסבל פגיעות קשות. הוא שבר את עצם הירך בשני מקומות, את המרפק ואת שורש כף היד. הוא פונה לבית חולים סמוך ואחר כך נותח בספרד. בעת התאונה רכב ארמסטרונג מטרים בודדים מאחורי בלוקי. הוא הצליח להימנע מהתנגשות בו על ידי ירידה מן הכביש לשדה מעובד, חצה את השדה, חזר אחרי כמה עשרות מטרים לכביש המתפתל והמשיך לרכוב עם שאר הרוכבים בדבוקה.
נדמה היה כי בלוקי החלים מפציעתו והוא החל להתאמן והוחתם בעונת 2004 על ידי הקבוצה הצרפתית "בריוש לה בולנז'ר" תוך שהוא מדווח לעיתונות כי החלים לחלוטין מפציעתו. באפריל 2004, במרוץ וואלטה אל פאיז וסקו ניסה בלוקי את כוחו לראשונה מאז הפציעה, אולם הוא לא הצליח לסיים את הקטע הראשון במרוץ. הוא עבר באותה עונה לקבוצה הספרדית "סוניה דובאל" וגם שם לא הצליח לחזור לכושרו. ב-2005 חזר למאמנו הוותיק מנולו סאיז ולקבוצתו שנקראה עתה "ליברטי סגורוס". הוא השתתף ב-2005 בטור דה פראנס וסיים במקום ה-75. ב-2006 הוא היה בין הרוכבים ששמם נקשר בפרשת מבצע פוארטו - פרשה בה נעצרו רופא ספורט ספרדי ומנולו סאיז ונתפסו חומרי אימרוץ שקושרו אליהם ולספורטאים רבים. בעקבות פרשה זו לא השתתף בלוקי בטור דה פראנס ב-2006 ולמעשה סיים את הקריירה המקצוענית שלו.
למרות שבלוקי ורוכבים אחרים ששמם נקשר בפרשה זוכו לחלוטין על ידי שופט ספרדי, שמו הוכתם כתוצאה מהפרשה ויש רבים הסבורים כי יש להטיל ספק בכשרות השגיו אליהם הגיע בעת שאומן על ידי מנולו סאיז.
מרק דייוויד צ'פמן

מארק דייוויד צ'פמן (באנגלית: Mark David Chapman; נולד ב-10 במאי 1955 בטקסס) הוא רוצחו של הזמר ג'ון לנון.
בערב ה-8 בדצמבר 1980 רצח צ'פמן בן ה-25 את הזמר ג'ון לנון בפתח ביתו. לדבריו של צ'פמן, הוא ההתגלמות הגשמית של הולדן קולפילד, גיבורו של הספר "התפסן בשדה השיפון", והוא רצח את לנון בטענה שהוא "מלך המזויפים". במהלך חייו היה צ'פמן מכור לסמים ומאושפז בבתי חולים פסיכיאטרים.

ראשית חייו

צ'פמן היה צעיר נוצרי שהתנדב בארגון ימק"א. בשנים שלפני הרצח התגורר בהוואי, שם עסק בעבודות מזדמנות. עבודתו האחרונה הייתה שומר בבניין דירות. ביום עבודתו האחרון חתם ביומן נוכחות בשם "ג'ון לנון".

ההכנות

צ'פמן רכש בהונולולו אקדח תופי ב-169 דולר, אך משום מה לא רכש במקביל תחמושת. הוא הוציא רישיון להחזקת כלי נשק כחוק, ושמו האמיתי מופיע על הטופס. כאשר הגיע לניו יורק, גילה כי לא יוכל לרכוש בה תחמושת, והוא טס לעיר מולדתו באטלנטה כדי לרכוש תחמושת מחבר ילדות, לשם הגנה עצמית. ביום הרצח רכש צ'פמן עותק של הספר "התפסן בשדה השיפון", שעל עטיפתו רשם את המילים "This is my statement" ("זוהי הצהרתי").

יום הרצח

בבוקר יום הרצח הגיע צ'פמן והמתין מחוץ לבניין הדקוטה. בשעה חמש לערך לנון, שסיים להתראיין לבי בי סי, ירד ביחד עם אשתו אל עבר מכוניתו בדרכם אל אולפן ההקלטות. צ'פמן עצר את לנון והושיט לו עותק של אלבומו האחרון של לנון "פנטזיה כפולה". המוזיקאי שאל את צ'פמן "אתה רוצה שאחתום על התקליט?" וחתם. את הרגע הזה הנציח הצלם הניו יורקי ומעריצו של לנון, פול גורש.
בשעה 22:50 חזרו לנון ויוקו אונו מאולפן ההקלטות. הם יצאו מהמכונית והלכו לכיוון הכניסה של בניין דקוטה. לנון החזיק בידיו מספר קלטות שהביא מן האולפן. צ'פמן קרא לעברו "מר לנון?", ומיד ירה לעברו חמישה כדורים. הכדור הראשון החטיא וניפץ את זגוגיות הכניסה של בניין דקוטה. ארבעה כדורים אחרים פגעו בגבו ובכתפו של לנון. הזמר עדיין המשיך להחזיק בקלטות, נכנס דרך דלת הכניסה אל תוך הבניין, הביט בשומר ונפל פרקדן על הרצפה כשבאותו זמן החלה אשתו לזעוק לעזרה.
טיפול רפואי הגיע מהר מאד, אך הפגיעה הרב מערכתית למעשה גרמה למותו של לנון עוד לפני הגיעו לבית החולים סנט לוקס - רוזוולט בניו יורק.
מארק צ'פמן, לאחר שירה בלנון, זרק את אקדחו על המדרכה, הוציא מכיסו עותק של הספר "התפסן בשדה השיפון", והחל לקרוא לאור פנס הרחוב כשהוא ממתין לבוא המשטרה.

עונש

כשנתפס, הועמד לדין בעוון רצח מדרגה שנייה. לאחר זמן קצר שבו טען עורך דינו לאי שפיות, בשל העבר הפסיכיאטרי והדיכאוני שלו, הוא חזר בו מטענה זו, והודה ברצח בטענה שאלוהים הורה לו לעשות כן. עונשו נגזר למאסר של 20 שנה עד מאסר עולם. את מאסרו הוא מרצה בכלא אטיקה, אחד מבתי הכלא הקשים בארצות הברית. בקשתו למאסר על תנאי ושחרור מהכלא נדחתה מספר פעמים. באוגוסט 2008 צ'פמן הביע חרטה, לאחר שבית המשפט דחה את בקשתו החמישית לשחרור.

השתקפות הרצח בסרטים

בשנת 2007, יצא הסרט פרק 27 בכיכובו של ג'ארד לטו. שם הסרט מתייחס לרומן התפסן בשדה השיפון, בו יש 26 פרקים.
הסרט מתעד את התהליכים הנפשיים אותם עובר צ'פמן כשהוא מגיע לניו יורק ומחכה לג'ון לנון בכניסה לביתו, כדי לקבל ממנו חתימה על האלבום החדש שלו.
הר יוג'ין

מקור השם

במקור נקרא ההר "הר ארתור יוג'ין" ("Mount Arthur Eugene") - שם זה ניתן להר בשנת 1883 על ידי חיל הקשר של צבא ארצות הברית, במהלך משלחת החקר - משלחת מפרץ ליידי פרנקלין.
מידול תלת-ממדי

מידול תלת-ממדי הוא תהליך יצירת אובייקטים וירטואליים תלת-ממדיים באמצעות תוכנת מחשב מסוג תוכנת מידול תלת-ממד (באנגלית: 3D modeling software או modeler). האובייקט הווירטואלי אשר נוצר בתהליך זה מכונה מודל תלת-ממדי (3D model).
מודלים וירטואליים תלת ממדיים מהווים כלי עזר חשוב בתהליכי תכנון, בתחומי האדריכלות, העיצוב, הרפואה וההנדסה, ומשמשים בתעשיית הקולנוע והאנימציה ומשחקי הווידאו.
את המודלים התלת-ממדיים ניתן הן להציג כתמונות דו-ממדיות בתהליך המכונה רינדור תלת-ממדי, וכמו כן ניתן להשתמש בהם בהדמיות מחשב של תופעות פיזיקליות. ניתן גם ליצור מודל פיזי של המודל התלת-ממדי באמצעות מדפסות תלת-ממדיות.
ניתן ליצור מודלים תלת-ממדיים באופן אוטומטי או באופן ידני. התהליך הידני דומה במידה מסוימת לפיסול.

תוכנות ליצירת מודלים תלת-ממדיים

ישנן תוכנות מחשב שונות המסוגלות ליצור מודלים תלת-ממדיים וירטואליים. התוכנות הקנייניות והתוכנות החופשיות הבולטות והנפוצות ביותר הינן:
שליו שחור-חזה

תפוצה

שליו הגשם נפוץ בדרום אסיה, בין השאר הוא נצפה במדינות הבאות: בנגלדש, קמבודיה, הודו, מיאנמר, נפאל, פקיסטן, סרי לנקה, בורמה, תאילנד ווייטנאם. חי באזורים לחים ונודד דרומה בחורף.

בית גידול, קינון ורבייה

שליו הגשם חי על הקרקע באזורי מונסון טרופיים ועשביה סבוכה. שליו הגשם ניזון מתערובת של עשבים זרעים וחרקים. עונת הקינון חופפת לעונת הגשמים. הנקבה מטילה 6-8 ביצים במשקל כ- 6.5 גרם, בתוך קפל קרקע, או מתחת לשיח נמוך. האפרוחים בוקעים לאחר 16-18 יום. הזכר אינו מסייע בדגירה או בגידול האפרוחים. האפרוחים נשארים ליד הוריהם כ- 8 חודשים.