היתר כניסה לישראל

היתר כניסה לישראל ("תצריח", בערבית: تصريح) הוא מסמך המונפק לפלסטינים תושבי יהודה, שומרון ועזה והוא מהווה אישור מעבר, כניסה ושהות באזורים המצוינים במפורש בהיתר.

מדיניות ההיתרים

לאחר כיבוש יהודה ושומרון מידי ירדן, ישראל נאלצה להתמודד עם גידול נוסף באוכלוסייה אזרחית עוינת שתחת שליטה ישראלית. במקביל לביטול הגבלות התנועה של הממשל הצבאי על ערביי ישראל, הוטל על צה"ל להתמודד עם שטח ואוכלוסייה רבה. ההחלטה בישראל הייתה לפתוח את הגבולות, והחל מ-1968 הממשל הצבאי הוציא צו הדורש היתר כניסה לישראל מכל תושבי השטחים.
ב-1972 הוציא הממשל הצבאי היתר כללי, שאיפשר למעשה כניסה חופשית לישראל לכל התושבים הפלסטינים שעמדו בתנאי הצו (ללא לינה בישראל ובחלקים הערביים של ירושלים). החל מ-1989 נדרשו תושבי הגדה ורצועת עזה להצטייד בכרטיס מגנטי ואישור ביטחוני פרטני על מנת לצאת לישראל. ההיתר הכללי בוטל למעשה ב-1991 בעקבות מלחמת המפרץ, אך הביטול ניכר רק לאחר חודש מרץ 1993, בעקבות גל הטרור ששטף את ישראל הוטל לראשונה זה 20 שנה, סגר מלא על השטחים.
משמעות הסגר היא התליית כל ההיתרים הקיימים. בעקבות התלות ההדדית שנוצרה במשך עשרות שנות השליטה הישראלית על השטחים, הסגר גרם ללחץ כלכלי ניכר בשני הצדדים, ולכן חזרה הממשלה לאשר הנפקה מצומצת של היתרי כניסה לפלסטינים לצורכי עבודה בישראל. מניעת כניסת עובדים פלסטינים לישראל היא אחת הסיבות העיקריות להגעתם של מאות אלפי עובדים זרים לישראל, לצורך מתן מענה לצורכי תעשיות הבנייה והחקלאות בישראל רבתי.
ההיתרים הונפקו בתחילה על ידי נפות הממשל השונות בערים הפלסטיניות, ולאחר הסכם אוסלו בידי המנהל האזרחי ומנהלות התיאום והקישור בתיאום מול הרשות הפלסטינית או התושבים עצמם.

מניעות

פלסטינים רבים המבקשים היתר כניסה לישראל לצורכי תעסוקה/מסחר, כמו גם חידוש היתר ישן, נענים בשלילה בעקבות מניעה ביטחונית, המוזנת על ידי גורמי שירות הביטחון הכללי, או לחלופין, מניעה משטרתית המוזנת על ידי גורמי משטרת ישראל.
במקרה שבקשת התושב להיתר תעסוקה מסורבת עקב מניעה ביטחונית, יש באפשרות מעסיקו הישראלי של התושב לפנות בבקשה להסרת המניעה לגורמי המנהל האזרחי. במקרה שבקשת התושב להיתר מסחר מסורבת עקב מניעה ביטחונית, יש באפשרותו של התושב לפנות למנהלת התיאום והקישור הנפתית בבקשה להסרת המניעה. במידה ובקשת התושב להיתר מסורבת עקב מניעה משטרתית, יש באפשרות התושב לפנות לגורמי המשטרה לצורך הסבר מהי סיבת המניעה, וכן על הדרך להסרתה. 
נכון להיום, בהתאם לנתונים הנמצאים בידי ארגוני זכויות אדם, מספר התושבים המנועים מוערך בכ-300 אלף מנועי שב"כ וכ-200 אלף מנועי משטרה].

מניעה ביטחונית

מניעה ביטחונית היא הוראה של שירות הביטחון הכללי לגוף המנפיק למנוע או להתנות הנפקת היתרים לתושב לאור היותו סכנה או סכנה פוטנציאלית לביטחון המדינה. תושב שבקשתו להיתר סורבה יקבל את הודעת הסירוב ואת סיבת הסרוב שיכולה להיות מניעה ביטחונית, משטרתית או מנהלתית. פרט לכך לא ניתנים נימוקים נוספים על ידי מנהלת התאום והקישור בה מבקשים להנפיק את היתר הכניסה.
ישנם שני סוגים של מניעות ביטחוניות: מניעה ביטחונית עקב קריטריונים כללים ומניעה ביטחונית עקב מידע מודיעיני חסוי. הראשונה יכולה להיות מוטלת גם על תושב שאין בידי השב"כ מידע מוחשי לאמוד את מסוכנותו, אך הוא נופל תחת תבחינים שנועדו לצמצם את הסכנה לביטחון המדינה מכניסת תושבים פלסטינים לשטחי ישראל.
בעבר ניתן היה לערער על קיום המניעה הביטחונית באמצעות פניה ליועמ"ש איו"ש (היועץ המשפטי לאזור יהודה ושומרון), אך הדבר השתנה בחודש יוני 2007, עת הודיע  היועץ המשפטי על שינוי אופן הפעולה, על פיו לשכת היועמ"ש לא תשמש עוד כגורם ערר על החלטות הגורם המנהלי, ומאז בקשות להסרת מניעות מטופלות על ידי הגורם המנהלי דרכו הוגשה הבקשה להיתר. ארגון "מחסוםווטש" הקים צוות הנותן עזרה לפלסטינים בהגשת בקשות להסרת מניעה. צוות זה פועל כבר כמעט 12 שנה. הצוות הגיש למנהלות התאום והקישור השונות בשנת 2016  2475 פניות עבור פלסטינים מנועי שב"כ. 780 מהבקשות (38%) בלבד נענו בחיוב.
במידה והבקשה להסרת המניעה מסורבת אף היא, סמכות הערר היחידה כיום היא באמצעות פניה לבית המשפט המינהלי ולבג"ץ (במקרים מסוימים). לפלסטינים שידם משגת אמצעים משפטיים, נמצא כי הסיכויי להסרת המניעה עוד לפני הדיון לגופו של אדם עומדים על כ-70% לאחר הגשת העתירה].
ארגוני זכויות אדם ועורכי דין פרטיים מגישים עתירות לבג"ץ בשמם של פלסטינים המנועים ביטחונית מכניסה לישראל. ביניהם, ארגון "מחסוםווטש", ארגון רופאים לזכויות אדם אשר מטפל בפניות  של חולים וסגל רפואי, עמותת גישה מתמקדת בעיקר בזכויות המעבר מרצועת עזה לגדה המערבית, המוקד להגנת הפרט מתמקד בעתירות הנוגעות למנועים ביטחוניים שנמנע מהם לצאת לחו"ל והאגודה לזכויות האזרח הגישה מספר עתירות עקרוניות בסוגיות של מנועים ביטחוניים ומנועי משטרה.