google/wiki40b huggingface dataset:
אלמנך (ניווט)

אלמנך ימי הוא שנתון המפרט את מיקומם של גרמי השמים, לרבות השמש, הירח, כוכבי הלכת ו-57 כוכבי שבת נבחרים, בכל רגע נתון לגבי כל מיקום על פני כדור הארץ.
האלמנך משמש רבות לניווט אסטרונומי, בו ידיעת מיקומם של גרמי השמים מאפשרת חישוב מיקום הצופה על פני כדור הארץ.
תנועתם היחסית (לכדור הארץ) של גרמי השמים ניתנת לחיזוי מדויק. כלומר, ביחס לכל נקודה על פני כדור הארץ, ניתן לחשב בדיוק רב מה יהיו הזוויות היחסיות לגרמי שמים מסוימים. מאחר שמהירות תנועתם הזוויתית של גרמי השמים המצויים במערכת השמש, קרי השמש, הירח וכוכבי הלכת, מהירה יחסית, מיקומם מפורט באלמנך בנפרד. מיקום כוכבי השבת לעומת זאת, אינו מפורט לגבי כל כוכב וכוכב, אלא מצוין מיקומה של נקודת אריאס. באמצעות ספרות נוספת, ניתן לדעת את מרחקם הזוויתי של כל אחד מכוכבי השבת מאריאס.
מאחר שהשימוש העיקרי בניווט אסטרונומי נעשה בכלי שיט, האלמנך המסורתי ערוך באוריינטציה ימית ומחויב להימצא בכל כלי שיט על פי תקנים בינלאומיים. עם התקדמות המחשוב בכלי שיט, הולך ומתייתר השימוש באלמנך בצורתו המסורתית ואת מקומו מחליפות תוכנות מחשב.
האלמנך המסורתי מוצא לאור על ידי האדמירליות הבריטית, אולם כיום קיימות הוצאות מתחרות נוספות. האלמנך הראשון הוצא על ידי האדמירליות בשנת 1767.
בוב וינדל

ביוגרפיה

וינדל נולד בסידני, ניו סאות' ויילס וגדל בוייברלי פרבר של סידני.
באליפות אוסטרליה בשחייה שנערכה בשנת 1960 זכה וינדל במדליית כסף במשחה ל-1650 יארד חופשי, אחרי ג'ון קונרדס וניכלל בנבחרת האוסטרלית לאולימפיאדת רומא, אך המאמנים הלאומיים שלו בחרו לשלוח אותו רק לחוש את אוירת האולימפיאדה ולכן הוא לא השתתף בתחרויות עצמן. לאחר המשחקים הוא עבר להתאמן עם קונרדס בהדרכתו של דון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם (יאן אובריאן, קווין ברי, אילזה קונרדס אחותו של ג'ון). מאמנו כינה אותו "גרייהאונד" בשל מבנה גופו הרזה.
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בשנת 1962 זכה וינדל ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחים 4x220 יארד חופשי בשיא עולם חדש של 8:13.4 דקות, מדליית כסף במשחה 1650 יארד חופשי (17:44.5 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-440 יארד חופשי (4:23.1 דקות) .

שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה בטוקיו, יפן ב-21 באפריל 1963 קבע וינדל שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.3 דקות.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה וינדל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 17:01.7 דקות, לפני ג'ון נלסון מארצות הברית (17:03.0 דקות) ובן ארצו אלן ווד (17:07.7 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.1 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:33.2 דקות וגרמניה (3:37.2 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:05.7 דקות, את המשחה שלו הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:58.7 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:21.6 דקות.
לאחר המשחקים האולימפיים נרשם וינדל ללימודים באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית והתאמן בהדרכתו של דון קונסילמן, מאמנם של אלופים אולימפיים רבים ביניהם מארק ספיץ, ג'ים מונטגומרי, גארי הול סניור, צ'ארלס היקוקס ועוד. 
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקינגסטון, ג'מייקה בשנת 1966 זכה וינדל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-440 יארד חופשי (4:15.0 דקות) במשחה שליחים 4x110 יארד חופשי (3:35.6 דקות) ובמשחה שליחים 4x220 יארד חופשי (7:59.5 דקות). שלוש התוצאות הללו היוו שיאי עולם חדשים.
באולימפיאדת מקסיקו (1968) זכה וינדל בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.7 דקות, אחרי ארצות הברית (7:52.3 דקות) ולפני ברית המועצות (8:01.6 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:34.7 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:31.7 דקות וברית המועצות (3:34.2 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.9 דקות ובמקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.6 שניות.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש מספורט תחרותי.
פליקס, נסיך שוורצנברג

ראשית חייו

פליקס נולד ב-2 באוקטובר 1800 בצ'סקי קרומלוב בממלכת בוהמיה, כבנו השני של יוזף, נסיך שוורצנברג (1769-1833) ופאולינה פון ארנברג. בית שוורצנברג היה אחד ממשפחות האצולה הבוהמיות המשפיעות ביותר; אחיו הבכור יוהאן אדולף השני, נסיך שוורצנברג יזם את בניית קו הרכבת מווינה לפילזן, ואילו אחיו הצעיר פליקס פרידריך נהיה ארכיבישוף זלצבורג בשנת 1835 וארכיבישוף פראג בשנת 1849.
פליקס שהיה אחיינו של קרל פיליפ, נסיך שוורצנברג, מפקד הצבאות האוסטריים בשלבים האחרונים של המלחמות הנפוליאוניות, נכנס לשירות הדיפלומטי לאחר שירות צבאי קצר, שם הפך לבן חסותו של קנצלר המדינה, הנסיך קלמנס פון מטרניך. פליקס כיהן כשגריר אוסטריה בסנקט פטרבורג, לונדון, פריז, טורינו, ונאפולי. בשנת 1828 במהלך זמנו כדיפלומט בלונדון, היה לו רומן עם ג'יין דיגבי, אשר אותה נטש לאחר שהכניס אותה להריון, בשל דרישת בעלה אדוארד לואו, רוזן אלנבורו הראשון.

כהונתו כקנצלר

עם פרוץ מהפכות 1848, מיהר פליקס אל ממלכת לומברדיה-ונציה, להצטרף לכוחותיו של גנרל-פלדמרשל יוזף רדצקי פון רדץ שהביס את הכוחות האיטלקים בראשות קרלו אלברטו, מלך סרדיניה במילאנו. בשל תפקידיו כיועץ קרוב של רדצקי, כמו גם היותו גיס של אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גרץ, אשר דיכא את המרד הבוהמי בפראג ואת מרד וינה באוקטובר, מונה שוורצנברג ב-21 בנובמבר 1848 לקנצלר האימפריה ולשר החוץ. עם קבלתו את התפקיד הפעיל פליקס לחץ רב על פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה שיתפטר, ואכן ב-2 בדצמבר התפטר פרדיננד מתפקידו, ואחיינו הצעיר פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה עלה לשלטון במקומו.
שוורצנברג הקים ממשלה חדשה עם פוליטיקאים שמרנים, כשר הפנים הרוזן פרנץ פון שטדיון, ופוליטיקאים ליברלים, ובתוכם הברון אלכסנדר פון באך, קרל לודוויג פון ברוק ואנטון פון שמרלינג, כמו גם שר החינוך הבוהמי הפדרליסט ליאופולד, רוזן טון והוהנשטיין. ברצונו לחמוק מגורלו של מטרניך, היה שוורצנברג נחוש בדעתו לא רק להילחם במהפיכה אלא להתגבר עליה. על רקע הדיונים בפרלמנט בפרנקפורט בנוגע לשאלה הגרמנית, הוא דגל ברעיון של איחוד אוסטרי-גרמני, כולל כל אדמות הכתר האוסטריות בתוך הקונפדרציה הגרמנית. פליקס הביא לדה-לגיטימציה לאספה בפרנקפורט בכך שהחזיר את הנציגים האוסטרים, ופירט את הרעיונות הפדרליסטיים של פרלמנט קרמזייר האוסטרי עם פרסום חוקת מרץ בשנת 1849.
יחד עם הקיסר החדש, קרא שוורצנברג לצבא האימפריה הרוסית לסייע בדיכוי המרד ההונגרי, ובכך נתן לאוסטריה יד חופשית לנסות לסכל את דרכה של פרוסיה לשלוט בגרמניה. פליקס ביטל את הרפורמות הדמוקרטיות והחזיר את השליטה המלוכנית באוסטריה, ואף כפה על פרוסיה את הסכם אולמוץ, ובכך מנע ממנה את האפשרות לאחד את גרמניה תחתיה.
שוורצנברג נפטר במהלך כהונתו בווינה, בשעת ערב מוקדמת של ה-5 באפריל 1852, כתוצאה משבץ.
סימטריה גבישית

סימטריה בגבישים היא אוסף הפעולות שניתן לבצע לתא היחידה של הגביש כך שלא יהיה ניתן להבחין בין המצב התחילי למצב הסופי. דוגמאות מובהקות לפעולות שתא יחידה עשוי להיות סימטרי תחתיהן הן שיקוף, סיבוב והזזה.
לסימטריה של גביש שני היבטים: סימטריה נקודתית וסימטריה מרחבית. סימטריה נקודתית משאירה נקודה מסוימת בתא היחידה אִינווַריאַנטית, כלומר אותה נקודה לא משתנה בכלל עקב פעולת הסימטריה. עם פעולות הסימטריה הנקודתית נמנות שיקוף (רפלקציה, reflection), סיבוב (רוטציה, rotation) וצירופיהן. סימטריה מרחבית של גביש מחזורי כוללת הזזה (טרנסלציה, translation) וצירופיה עם הפעולות הנזכרות לעיל. כלל הסימטריות מהווה חבורה. לפיכך, גביש מסוים מאופיין על ידי חבורת הסימטריות הנקודתית והחבורות הסימטריות המרחביות שלו. בדיבור מכלילים ומדברים על "סימטריית הגביש", כאשר הכוונה היא לכלל הסימטריות. אין זה מטעה, כי הכוונה תמיד ברורה מן ההקשר.
אליאור סיידר

קריירה

סיידר החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל עכו. בעונת 2008/2009 כבש 30 שערי ליגה במדי קבוצת הנוער, וב-11 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0-0 נגד הפועל בני לוד. עד תום העונה שותף בסך הכל בארבעה משחקים במסגרת הליגה הלאומית, ובשנתיים שלאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער ובמקביל ערך שלוש הופעות בליגת העל.
בקיץ 2011 סיים את גיל הנוער והושאל למכבי סקציה מעלות-תרשיחא מליגה א' צפון. סיידר כבש תשעה שערי ליגה והיה שותף להעפלה של הקבוצה לפלייאוף העלייה לליגה לאומית, אך בסופו של נשארה הקבוצה בליגה א'. בעונה שלאחר מכן הושאל להפועל עפולה. סיידר היה מלך השערים של המועדון בליגה עם 10 שערים, והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה.
בקיץ 2013 חזר סיידר להפועל עכו. ב-19 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-3 נגד הפועל רעננה, ואת העונה סיים עם שלושה שערים ב-23 הופעות. ב-10 בינואר 2015 שבר את הלסת ואת ארובת העין במהלך משחק נגד הפועל פתח תקווה, ונעדר מהמגרשים לשלושה חודשים. ב-18 באפריל 2015 חזר לשחק כאשר עלה כמחליף בדקה ה-72 למשחק הליגה נגד הפועל חיפה, וכעבור שבע דקות הבקיע את שער הניצחון שהעלה את הקבוצה מהמקום האחרון בטבלה, בו שהתה במרבית העונה. במחזור האחרון כבש את שערו השני בעונה זו, בניצחון 0-1 על בני סכנין.
בעונת 2015/2016 כבש שני שערי ליגה, ובסופה ירד עם הפועל עכו לליגה הלאומית.
בינואר 2017 חזר לקדנציה שנייה בהפועל עפולה עד לסיום העונה.
במהלך קיץ 2017 נבחן בהפועל אשקלון, אך בסוף לא חתם במועדון ואת העונה התחיל כשחקו חופשי. ב-5 בנובמבר 2017 חתם על חוזה בהפועל עפולה. ב־7 בדצמבר 2017 זכה עם הפועל עפולה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית אחרי ניצחון 3:0 על הפועל רמת גן.
ב-24 ביולי 2018 חזר סיידר להפועל עכו וחתם לעונה אחת. ב-15 ביולי 2019 חזר סיידר להפועל עפולה וחתם לעונה אחת.
שרי אלפי

ביוגרפיה

אלפי, ילידת רמת גן, היא בתו של מספר הסיפורים יוסי אלפי, ואחותו הצעירה של השחקן והקומיקאי גורי אלפי. כבר בגיל צעיר השתתפה בחוגים של צעירי תיאטרון הבימה ותיאטרון הקאמרי, ושיחקה בהצגות שונות בתיאטרון. בשנת 2001, לאחר שירות צבאי בלהקה הצבאית, סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן גם סיימה תואר שני בהצטיינות בפסיכולוגיה חברתית מאוניברסיטת בר-אילן. אלפי אף מלמדת סטטיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן. במקביל ללימודיה, בשנת 2002, השתתפה במערכונים שונים בתוכנית של אחיה, גורי אלפי, והקומיקאי אסי כהן, "שידורי המהפכה" בערוץ 2. באותה תקופה השתתפה בדרמה הטלוויזיונית "שחקנית ספסל". בשנת 2004 השתתפה בתוכנית המערכונים "חכמולוגי" בערוץ לוגי, וב-2005 הנחתה את "סברס- תקרא תצליח" בטלוויזיה החינוכית. בשנת 2006 זכתה לחשיפה משמעותית כשהשתתפה בטלנובלה של הוט, "האלופה", לצד לירון וייסמן, עפר שכטר ומירב גרובר בדמותה הקומית של אשלי קרינגטון. הגישה פינה בתוכניתה של עינב גלילי "באה בטוב". ב-2018 הוציאה את ספר הביכורים שלה, "כדאי שתשבי".
אין עושין מצוות חבילות חבילות

אין עושין מצוות חבילות חבילות הוא כלל הלכתי, הקובע שישנן פעולות של מצוות שאין לכרוך אותן האחת עם השנייה.

מקור הכלל וטעמו

מובא בברייתא: "אין משקין שתי סוטות כאחת ואין מטהרין שני מצורעין כאחת ואין רוצעין שני עבדים כאחת ואין עורפין שתי עגלות כאחת לפי שאין עושין מצות חבילות חבילות."
טעם הדבר הוא שלא ייראה כמי שהמצוות הן עליו לטורח והוא מבקש להשליכן מעליו. ויש אומרים שהטעם הוא שיהיה ליבו פנוי למצווה האחת.
לדעת התוספות האיסור הוא מדרבנן
טנקרד, נסיך הגליל

טַנְקְרֶד דה הוטויל (בצרפתית: Tancrède de Hauteville;‏ 1072–1112) היה ממנהיגי מסע הצלב הראשון. שימש כנסיך הגליל וכן כעוצר בנסיכות אנטיוכיה וברוזנות אדסה.
טנקרד היה בן למשפחת אצילים צרפתית, נכדו של רובר גיסקאר ואחיינו של בוהמון הראשון, נסיך אנטיוכיה. בשנת 1096 הצטרף לדודו שהיה ממובילי מסע הצלב הראשון ויחד איתו הגיע לקונסטנטינופול. בהגיעם לעיר זומנו מובילי המסע לפגישה עם הקיסר הביזנטי אלכסיוס הראשון במהלכה חויבו האצילים לשאת שבועה לפיה יעניקו כל פיסת אדמה שיכבשו בארץ הקודש לידיו של הקיסר. טנקרד היה היחיד מבין מנהיגי המסע שסירב לשאת את השבועה, על אף שגם שאר המנהיגים לא התכוונו כלל ועיקר לעמוד בהבטחתם.
לאחר שעזבו הצלבנים את קונסטנטינופול חבר טנקרד לבלדווין מבויון (מאוחר יותר בלדווין הראשון, מלך ירושלים) למסע כיבושים בקיליקיה, מסע שמטרתו המוצהרת הייתה כיבוש נחלה אשר תהיה רכושו הפרטי. לאחר שהסתכסך עם בלדווין הצטרף טנקרד לעיקר הצבא הנוצרי במצור על אנטיוכיה.
בעת המצור על ירושלים בשנת 1099 הנהיג טנקרד את אחת היחידות שתפקידן היה לפרוץ לעיר. כוחותיו של טנקרד חנו ממערב לחומה, מעט צפונית משער יפו וכיום ניתן למצוא במקום את "מגדל טנקרד", שרידיה של מצודה צלבנית שנקראת על שמו של המצביא. טנקרד היה אחד הראשונים לפרוץ אל העיר הנצורה, כשהוא לוקח בשבי מספר רב של מוסלמים. את השבויים שברשותו ריכז במתחם הר הבית והבטיח להם הגנה, אולם גם הם נטבחו מאוחר יותר על ידי החיילים הנוצרים המשולהבים. לאחר כינונה של ממלכת ירושלים זכה טנקרד בתואר "נסיך הגליל" וקיבל לידיו את השטחים שכונו מאוחר יותר "נסיכות הגליל".
בשנת 1100 הפך טנקרד לעוצר בנסיכות אנטיוכיה לאחר שדודו, הרוזן, נפל בשבי הטורקים הדנישמנדים. הוא הרחיב את שטחי הנסיכות על חשבון הטריטוריה הביזנטית, ועמד בהצלחה בניסיונות הקיסר הביזנטי לספח את הנסיכות לאימפריה שלו. בשנת 1104 השתלט על רוזנות אדסה, לאחר שמנהיגה, בלדווין השני, נפל בשבי המוסלמי. לאחר שובו מן השבי של בלדווין השני הוא נאלץ להלחם בטנקרד כדי לשוב ולהיות רוזן באדסה. טנקרד יצא נפסד מן המאבק ושב לאנטיוכיה.
בשנת 1108 סירב טנקרד להכיר בחוזה דבול אשר נחתם בין בוהמון הראשון לקיסר הביזנטי ולפיו לאחר מותו של בוהמון תוחזר נסיכות אנטיוכיה לידי הביזנטים. טנקרד המשיך לשמש כעוצר בנסיכות אנטיוכיה תחת הנסיך הרשמי בוהמון השני, עד למותו ממחלת הטיפוס בשנת 1112.
סיפאקה

מאפיינים

הסיפאקות הן אינדריים בגודל בינוני שמגיעות לאורך של עד 55 ס"מ ולמשקל של עד 6 ק"ג. שלא כמו האינדרי, אורך הזנב הוא כאורך גופן. פרוותן ארוכה ומשיית, עם צבעים המשתנים ממין למין, מצהבהב-לבן עד לחום-שחור. הפנים העגולות והקירחות הן שחורות אצל כל מיני הסיפאקה.בסדרה זובומפו משתתף סיפאקה מיוחד בשם זובו ובסרט "דינוזאור" מופיעים למורי סיפאקה קדמונים.
דלית

דלית (המכונים "טמאים", או "מנודים") הם קאסטה של מעמד חברתי נמוך, קבוצה של אנשים הנחשבים באופן מסורתי ל"מוקצים" (שאסור לגעת בהם). הקבוצה מכילה תת-קבוצות שונות ברחבי הודו. בהם דוברי שפות שונות ומשויכים לדתות שונות. חברי דלית חיים במגוון מדינות נוספות כמו נפאל, פקיסטן ובריטניה, אך הרוב המוחלט של בני הדלית (מעל 200 מיליון חברים) חיים בהודו.
ב-2011 הכילה הקבוצה כ-24.4% מאוכלוסייתה הכוללת של הודו. באותה שנה פנג'אב הכילה את היחס הגבוה ביותר של כ-31.9%, ומיזוראם - את הנמוך ביותר (כמעט 0).
ממשלת הודו מכירה בהם ולמעשה מיישמת מדיניות הגנה עליהם, בהיותם מוגדרים "Scheduled Castes", ו-"Scheduled Tribes" (המונחים החוקיים לבני הדלית).
פעילות זכויות האדם מנג'ולה פראדיפ, בין יוצאי העדה, פעולת רבות בתחום הגנת הנשים של העדה.
חבר'ה (אתר אינטרנט)

ההיסטוריה של האתר

בשנת 2003, בעקבות הצלחת האתר, הוקמו שני אתרי היכרויות: חבר'ה דייט עבור הציבור החילוני ודתי-דייט עבור הציבור הדתי וכן אתר חמולה - אתר המיועד למשפחות ענפות להקמת עץ משפחתי. כל קבוצת האתרים הללו נכללו תחת השם "קבוצת אתרי חבר'ה" (יחד עם אתר פיק לשיתוף ופיתוח תמונות שהוקם בשנת 2004).
בשנת 2006 נעשה ניסיון להפוך את אתר חבר'ה לפורטל תוכן, מבוסס על שותפי תוכן ואתר הייד פארק שנרכש באותה שנה, אולם ניסיון זה לא צלח והפורטל נסגר.
בשנת 2007 נרכש אתר חבר'ה ושאר קבוצת אתרי חבר'ה על ידי חברת גלובל נטוורקס, בבעלות גיא כהן, בעסקה ששווייה הוערך בכ-15 מיליון שקל.
בשנת 2008, בעקבות עליית הפופולריות של פייסבוק שפגעה קשות באתר חבר'ה, נעשה ניסיון להקים את אתר חבר'ה החדש כרשת חברתית ישראלית מתחרה לפייסבוק ולאתר מקושרים, אולם גם ניסיון זה כשל.
כיום האתר אינו פעיל.
מכפיל הון

מכפיל הון (price-to-book ratio) הוא יחס פיננסי המחושב על ידי חלוקת שווי השוק הנוכחי של חברה בשווי בספרים של ההון העצמי שלה, או במשוואה:
הון עצמי הוא מונח חשבונאי המציין את חלק החברה המוחזק בידי בעלי המניות, או במילים אחרות, סך הנכסים של החברה פחות סך ההתחייבויות שלה.
ניתן לצפות שמכפיל זה תמיד יהיה גדול מ-1 כיוון שמחיר השוק של החברה מגלם בתוכו שפע הזדמנויות ותזרימי מזומנים שהחברה עתידה להפיק. במרבית המקרים זהו אכן המצב, אולם המשבר הפיננסי שפרץ בשלהי שנת 2008 הדגים כי לעיתים מכפיל הון נמוך יכול לנבוע משתי סיבות. האחת, ציפיות לביצועים נחותים בעתיד, והשנייה, הפחתות צפויות בשווי הנכסים שבמאזן החברה.
כאשר מכפיל ההון שווה ל-1, מחיר החברה בשוק שווה להון העצמי שלה. כאשר חברה נסחרת במכפיל הון נמוך מ-1, לכאורה משתלם לפרק את החברה- לקנות אותה במחיר השוק, למכור את נכסיה ולהחזיר את הלוואותיה, דבר שאמור להשאיר את הבעלים עם ההון העצמי, הגבוה מהמחיר בו נקנתה.
ציונות מדינית

הציונות המדינית היה זרם בתנועה הציונית בשלהי המאה ה-19, אשר דגל בפעולה מדינית דיפלומטית לפני פעולות התיישבות בקנה מידה רחב בארץ ישראל. הציונות המדינית הייתה שונה ואף מנוגדת לתנועת חיבת ציון ולזרם המעשי שדגלו בעיקר בעבודה בארץ ישראל בלי להבטיח מראש זכויות פוליטיות.
מנהיגו המובהק של הזרם היה בנימין זאב הרצל, ולשם מימושה של הציונות המדינית נוסדה ההסתדרות הציונית. עיקר פעילותו של הרצל היה למען הקמת מדינה יהודית.
שורשיה של הציונות המדינית, בין השאר, בהגותם של מבשרי הציונות. ראשון להם, על פי ההיסטוריון ונשיא מדינת ישראל יצחק בן-צבי היה הרב ד"ר יהודה ביבאס ואחריו תלמידו רבי יהודה בן שלמה חי אלקלעי.
אליהו חכים

ביוגרפיה

אליהו חכים נולד בשנת 1925 בביירות לפולה ושמעון הכהן, ובגיל שבע עלה לארץ ישראל עם הוריו. גדל והתחנך בחיפה. למד בבית הספר היסודי "אליאנס" ובבית הספר הריאלי. הצטרף בנעוריו ללח"י. בעקבות רציחתו של יאיר, מפקד הלח"י, נפגעה פעילות הארגון, וחכים התנדב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה ושירת במצרים. עם התאוששות הלח"י ערק חכים משירותו כדי להשתתף בפעולות לח"י. בין השאר השתתף בהתנקשות הכושלת בחיי הנציב העליון הרולד מקמייקל בשנת 1944.

בתרבות

לכבודם של אליהו חכים ואליהו בית צורי נכתב השיר שני אליהו.
מישל קישקה

ביוגרפיה

קישקה נולד בשנת 1954 בלייז' שבבלגיה. הוריו יהודים ניצולי השואה: בימי מלחמת העולם השנייה אביו, אנרי קישקה, יליד בריסל, גורש בגיל 16 עם משפחתו לאושוויץ ולמחנות ריכוז אחרים. אמו, לוסי, הצליחה להימלט עם משפחתה לשווייץ.
מישל קישקה החל לצייר בגיל מאוד מוקדם, בהשפעת הקומיקס הבלגי אשר אהב לקרוא. בתחילת שנות ה-70, בהיותו תלמיד תיכון, למד קישקה הנדסת בניין בבלגיה. בין השנים 1973 עד 1974 למד אדריכלות באקדמיה לאמנויות ואדריכלות, בלייז'.
בשנת 1974, בעקבות מלחמת יום הכיפורים, עלה לישראל. בין השנים 1974 עד 1978 למד בבית הספר "בצלאל".
לאורך השנים אייר עשרות ספרים לילדים ולמבוגרים, עיתונים, וכו'. בין השאר כתב וצייר סיפורי קומיקס בירחונים שונים בישראל. הוא זכה לפרסום רב בעיקר עקב כרזות הומוריסטיות פופולריות אשר מציגות את חיי היומיום בערים הגדולות בישראל ובעולם ועל חיי היומיום בעיר ובקיבוץ.
בשנות ה-80 צייר את הקומיקס "מיסטר טי" (נער שכוחו היה טמון בשתיית תה) בירחון לילדים "משהו".
בשנת 1982 זכה בציון לשבח בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים ע"ש בן-יצחק עבור איוריו לספר "דווקא כן ואי אפשר" מאת נירה הראל.
בין ספרי הילדים הידועים שאייר: סדרת ספרי "אלונה לא", "נסים ונפלאות", "מהפחד הזה אני לא מפחד", "חולצת האריה", "דווקא כן ואי אפשר", "תמונה משפחתית", "יואש בלש" ועוד.
בסוף שנות ה-90 הופיע בפינה קבועה בתוכנית הבוקר של טלעד "קפה טלעד" בה נהג להציג קריקטורה יומית אקטואלית. לקישקה מדור קבוע המתפרסם משנת 1998 במגזין הילדים "עיניים" בשם "הקומיקס שאינו נגמר" ובו הילדים קוראי המגזין מוזמנים להמשיך סיפור קומיקס שקישקה צייר וכתב.
בשנת 2008 זכה בפרס דוש לקריקטורה.
בשנת 2012 הוציא לאור רומן גרפי בצרפתית בשם: "הדור השני: דברים שלא סיפרתי לאבא" על היחסים בינו לבין אביו ניצול השואה. בשנת 2013 הספר יצא לאור בעברית.
קישקה, נשוי ואב לשלושה בנים, מתגורר בירושלים והוא מרצה לאיור במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל.

מסלול מקצועי

החל משנת 1978 הוא מאייר עצמאי. משנת 1979 ועד היום אייר כ-60 ספרי ילדים.
במהלך השנים עבד במגוון פרויקטים בתחום הקריקטורה: בין השנים 1997-2005 היה קריקטוריסט הבית של ערוץ 2 (טלעד). משנת 2000, מדור "הקומיקס שאינו נגמר" במגזין "עיניים". בין השנים 2002-2006 - קריקטוריסט אורח של הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס. משנת 2001, קריקטוריסט של הערוץ הצרפתי TV5. משנת 2001, קריקטוריסט בשבועון הצרפתי Courrier International ושל המגזין הבלגי Regards. בין השנים 2000-2012 קריקטוריסט בשבועון הצרפתי L'Arche ומשנת 2013, קריקטוריסט של הערוץ הישראלי i24NEWS.
בין השנים 2004–2010 כיהן כיו"ר איגוד הקריקטוריסטים. היה חבר ועדת ההיגוי של הקמת המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס בחולון בין השנים 2006–2008. חבר בארגון הבינלאומי "קריקטוריסטים למען שלום" מ-2006. חבר ועדת שיפוט של פרס על שם דוש בוועדות שיפוט בתחרויות בינלאומיות לקריקטורות.
בנוסף, הוא אוצר תערוכות קומיקס וקריקטורות.
ריאל סעודי

היסטוריה

הריאל היה המטבע בערב הסעודית מאז היווסדה. הריאל שימש כמטבע של חיג'אז לפני ערב הסעודית. הריאל החיג'אזי התבסס על הלירה העות'מאנית, וכתוצאה מכך חולק ל-20 ג'ירש, חלוקת המשנה של הלירה העות'מאנית. וכך, מכיוון שהריאל הסעודי הראשון השתווה לקודמו החיג'אזי והופץ ביחד עם זה העות'מאני, הוא השתווה לכ-22 לירות עות'מאניות, וחולק לחלוקת משנה של כ-22 ג'ירושים. המערכת הזו נותרה מערכת המטבע אפילו ששוי הריאל ירד, ולבסוף השתווה לרופי ההודי בשנת 1935. בשנת 1960, המערכת שונתה ל-20 ג'ירש = 1 ריאל, ולאחריו הגיעה יצירתו של ההללה בשנת 1963, שהשתווה למאית הריאל.
קאמארג

קאמארג (בצרפתית: Camargue) הוא חבל ארץ של אדמת ביצות בדלתה של הנהר רון בדרום צרפת.
הקאמארג משתרע על שטח של 930 קילומטר רבוע ומהווה את הדלתה הגדולה ביותר במערב אירופה. הוא מופרד מן הים על ידי גבעות חול ומוקף מים מכל צדדיו. יש בו לגונות של מים מלוחים ובמרכזו יש לגונה גדולה המשתרעת על שטח של 65 קילומטר רבוע שעומקה פחות משני מטרים.
הקאמארג הוא אתר טבע המשמש כתחנה בנדידת עופות, והוא מפורסם גם בשל סוסי הפרא הגדלים בו מזה מאות בשנים. יש בו עדרי בקר הגדלים בתנאים טבעיים בפיקוח בוקרים רכובים על סוסים. רוב הפרים מיוצאים לספרד ומשמשים שם במלחמות שוורים. אנפית הבקר מצטרפת לעדרים, ואוכלוסיית בעלי החיים כוללת גם את הפלמינגו הגדול וזנים שונים של דגים. הצמחייה עשירה ורבגונית וכוללת בין היתר את אשל המים.
חלק גדול של הקאמארג יובש לצורכי חקלאות ובהם גידול אורז, כבשים וסוסים. בפארק האזורי שהוקם ב-1970 יש מוזיאון שבו מוצגים הצמחייה ובעלי החיים המיוחדים לחבל ארץ זה. בירת האזור היא העיר ארל שבגבולו הצפוני של הקאמארג.
הסרט הצרפתי "הסוס הלבן" (1953) בבימויו של אלבר לאמוריס מתעד את אופיו המיוחד של חבל ארץ זה.
יבגני פשוטין

קריירת משחק

פשוטין שיחק בעמדת הרכז בקבוצות גדולות בברית המועצות כספרטק סנקט פטרבורג, דינמו מוסקבה וצסק"א מוסקבה וגם בישראל - במכבי רעננה. בתואר היחיד שלו בתור שחקן, אליפות ליגת העל הרוסית בכדורסל, זכה עם צסק"א בעונתו האחרונה (2002/2003), ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
בנבחרת רוסיה שיחק פעמיים באליפות העולם בכדורסל (1994, 2002), בשלושה טורנירי יורובאסקט (1995, 1997, 1999) ובאולימפיאדה אחת (2000).

קריירת אימון

פשוטין החל את קריירת האימון שלו בקבוצת הנוער של צסק"א, מיד לאחר שתלה את נעליו. בעונתו היחידה שם זכה עם הקבוצה בטורניר היורוליג לנוער. לאחר עונה מוצלחת זו מונה לעוזר מאמן בקבוצה הבוגרת של צסק"א. במקביל החל לאמן את נבחרת העתודה של רוסיה בכדורסל, איתה זכה בעונתו הראשונה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 בשנת 2005. אחרי עונתו השנייה עבר להקדיש עצמו לתפקיד עוזר המאמן בצסק"א. אחרי ארבע עונות כעוזר מאמן בצסק"א, בהן זכה יחד עם הקבוצה בשני תוארי אליפות היורוליג ועוד שתי הופעות בגמר המפעל, בארבע אליפויות מקומיות ובשלושה גביעי רוסיה, מונה לתפקיד המאמן הראשי בקבוצת ספרטק סנקט פטרבורג. בספרטק אימן עונה אחת עד שנקרא לחזור לצסק"א, הפעם לעמדת המאמן הראשי. בעונתו היחידה במועדון הפאר כעומד בראש צוות האימון, זכה פשוטין באליפות רוסיה ובגביע, והעפיל לפיינל פור היורוליג, אך סיים את תפקידו בתום העונה ובמקומו מונה דושקו וויושביץ'.
אחרי העונה בצסק"א עבר לאמן בפעם הראשונה באוניקס קאזאן, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה איתה ביורוקאפ, אחרי שהיא מנצחת ברבע הגמר את יובקזרטה באסקט, בחצי הגמר את צדביטה זאגרב ובגמר את סביליה בתוצאה 92–77. בליגה הרוסית הודחה אוניקס באותה עונה בחצי הגמר, על ידי חימקי מוסקבה, וסיימה במקום השלישי. בליגת ה-VTB סיימה הקבוצה גם כן במקום השלישי, כשהיא מודחת בחצי הגמר על ידי אותה קבוצה. בעונת 2011/2012 סיימה הקבוצה במקום החמישי בליגה הרוסית, אך הגיעה לשלב הגמר של ה-VTB, כשהיא מנוצחת בגמר על ידי צסק"א מוסקבה. עקב זכייתה באליפות היורוקאפ בעונה הקודמת, זכתה הקבוצה בראשות פשוטין בכרטיס לעונת 2011/2012 ביורוליג. במפעל זה העפילה הקבוצה עד לשלב ההצלבה, בו נוצחה בסוויפ של 0–3 על ידי ברצלונה.
בסיום אותה עונה עבר פשוטין לאמן את קבוצת לוקומוטיב קובאן, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עימה באליפות היורוקאפ והגיע איתה עד גמר ליגת ה-VTB. הזכייה במפעל השני בחשיבותו באירופה הקנה ללוקומוטיב כרטיס כניסה לעונת 2013/2014 ביורוליג. בעונה זו הודחה הקבוצה מהיורוליג בשלב 16 הראשונות, אך הגיעה לגמר הגביע הרוסי ולרבע גמר ה-VTB. בסיום העונה חוזהו של פשוטין בקובאן לא הוארך, והוא עבר לאמן לקדנציה שנייה את אוניקס קאזאן. כמו כן, החל מעונה זו לאמן את נבחרת רוסיה בכדורסל.
בעונתו הראשונה באוניקס הגיעה הקבוצה לחצי גמר היורוקאפ, אחרי שהחלה את העונה ביורוליג ונשרה בשלב הבתים. בזירה המקומית הגיעה הקבוצה לרבע הגמר. בעונת 2015/2016 הגיעה הקבוצה בהדרכת פשוטין לשמינית גמר היורוקאפ, ולגמר ליגת ה-VTB. בינואר 2016 סיים את תפקידו בנבחרת רוסיה, ובמקומו מונה סרגיי בזראביץ'. אחרי עונה פושרת ב-2016/2017 עזב פשוטין את קאזאן והחל לשמש כעוזר מאמן בקבוצת ויסקונסין הרד, קבוצת הבת של מילווקי באקס בליגת הפיתוח של ה-NBA. אחרי תקופה קצרה חזר לרוסיה, הפעם לאימון קבוצת אוטודור סראטוב, שמאמנה התפטר בשל סיבות אישיות. בסיום העונה עבר לאמן את קבוצת פלקנסטרו קאנטו מהליגה האיטלקית.
בינואר 2019 עזב את קאנטו, חזר לאמן את אוטודור סראטוב הרוסית.
ציר אופטי

ציר אופטי הוא ציר המקיים סימטריית סיבוב בדרגה כלשהי במערכת אופטית, דוגמת מערכת העדשות של מצלמה, מיקרוסקופ, ועוד.
הציר האופטי הוא קו דמיוני המגדיר את הכיוון בו מתקדם האור במערכת האופטית. במערכות המורכבות מעדשות ומראות פשוטות, נוח להגדיר ציר עובר דרך מרכז העיקום של כל אחד ממשטחי הגבול של העדשה או המראה, והוא מתלכד עם ציר הסיבוב של כל אחת מהן. במקרה כזה הציר נחשב ציר אופטי ראשי. במקרים מיוחדים, כמו עבור אלומות אור המגיעות לעדשה או למראה שלא בכיוון ציר הסימטריה שלהן, כיוון התקדמותן יוגדר כציר אופטי משני.
במקרה של סיב אופטי, הציר האופטי איננו בהכרח קו ישר, אלא מוגדר לאורך מרכז ליבתו של הסיב, והוא מכונה ציר הסיב.