google/wiki40b huggingface dataset:
בריכת הסולטן

אירועי תרבות

לאחר מלחמת ששת הימים ואיחוד ירושלים, יזם ראש עיריית ירושלים טדי קולק את פיתוח סביבת השכונות ימין משה ומשכנות שאננים כאזור תרבות ואמנות, בין השאר הוקמו באותה עת: חוצות היוצר, המרכז למוזיקה ירושלים במשכנות שאננים, בית הקונפדרציה ותיאטרון החאן. בשנת 1981 עבר גם סינמטק ירושלים לאזור. כחלק מתוכנית זו, הקרן לירושלים פיתחה "בריכת הסולטן" כמתחם לאירועי תרבות. נבנתה במה ומתחתיה חדרי הלבשה. מאז, בבריכת הסולטאן מתקיימים כמידי שנה מופעים ואירועים שונים רבי משתתפים. במקום מוקרן על מסך ענק סרט הפתיחה של פסטיבל הקולנוע ירושלים, נערכות בה הפקות של פסטיבל ישראל, הפקות אופרה תחת כיפת השמיים.
אמנים בינלאומיים רבים ערכו הופעות באתר הייחודי, מול חומות העיר העתיקה, במהלך ביקורם בישראל, בהם להקת דייר סטרייטס (שהשיקה בה את המופע הבינלאומי "Brothers in Arms" ב-1985), יורית'מיקס, לאונרד כהן, ג'יימס טיילור, אריק קלפטון, בוב דילן, טום פטי, רוד סטיוארט, ג'ת'רו טאל, מדונה ואחרים.
החל משנות התשעים הורחב מתחם יריד חוצות היוצר (המתקיים כל שנה באוגוסט) מתחומי חוצות היוצר אל בריכת הסולטאן, תוך שהוא כולל הופעות מוזיקה, סדנאות יצירה, פעילויות לילדים ותצוגות של אומנים מארצות חוץ (ביתנים בולטים הם של ארצות דרום אמריקה, סין, רוסיה ארצות אפריקה ועוד).
במקום התארחו גם הופעות האיחוד של להקת כוורת ב-1984, 1990 ו-2013 והופעות של אמנים ישראלים רבים כשלום חנוך, עידן רייכל, סטפן לגר, שלמה ארצי, משינה, אהוד בנאי, אביב גפן, אברהם פריד ורבים אחרים.
קתדרלה פרימאדה דה אמריקה

היסטוריה

האפיפיור יוליוס השני הורה על הקמת הקתדרלה ב-1504, ובנייתה החלה ב-1512. ב-1519 הוחלט לשנות את התוכניות, כך שהקתדרלה תהיה מפוארת יותר. בנייתה הושלמה ב-1541. לבקשת קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הכריז האפיפיור פאולוס השלישי ב-12 בפברואר 1546 כי הקתדרלה היא הפרימאט של יבשת אמריקה כולה.
ב-1586, במהלך מלחמת אנגליה-ספרד, הצליח פרנסיס דרייק לכבוש את סנטו דומינגו ולהחזיק בה במשך כחודש. הוא השתמש בקתדרלה כמפקדתו, וכך נמנע חורבנה.
ב-1920 העניק לקתדרלה האפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר את התואר בזיליקה מינור.

אדריכלות

הקתדרלה בנויה אבן גיר. יש לה שלוש כניסות, אחת מהן מכיוון כיכר קולון שמצפון לה. היא מורכבת מ-12 קפלות (כולן תוספות מאוחרות) ואולם מרכזי עם שלושה מעברים בין המושבים. אורכה 54 מטרים, ואורך כל אחד מהמעברים 23 מטרים. גובהה המרבי 16 מטרים, ושטחה 3,000 מ"ר. אוצרות הקתדרלה כוללים ציורים ופסלים איקונוגרפיים אופייניים לנצרות הקתולית, ועבודות עץ ואבן.
בעבר, נטמנו בקתדרלה עצמות שנטען כי שייכות לכריסטופר קולומבוס, אך הן הועברו למגדלור קולומבוס עם חנוכתו ב-1992, במסגרת האירועים לציון 500 שנה לגילוי אמריקה.
הקדים רפואה למכה

הקדים רפואה למכה הוא ביטוי עברי מתקופת האמוראים, שמשמעותו נקיטת אמצעים המונעים צרה או אסון עוד לפני שהתרחשו. 
היות שהמשמעות של המילה רפואה בביטוי זה היא תרופה, שגור גם הביטוי הקדים תרופה למכה.

מקור הביטוי

בתלמוד מובאים דברי רבא וריש לקיש: "אַחַר הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה, אחר מאי? אמר רבא: אחר שברא הקדוש ברוך הוא רפואה למכה. דאמר ריש לקיש: אין הקדוש ברוך הוא מכה את ישראל אלא אם כן בורא להם רפואה תחילה, שנאמר: 'כְּרָפְאִי לְיִשְׂרָאֵל וְנִגְלָה עֲוֹן אֶפְרַיִם'."
הכוונה היא לכך שעוד לפני שהמן עלה לגדולה במלכות אחשורוש ונגזרה הגזירה להשמיד את עם ישראל, כבר נרשם בספר הזכרונות של אחשורוש שמרדכי סיפר לאסתר המלכה שסיפרה למלך בשמו על תוכניתם של בגתן ותרש, ועל ידי כך זכה שאחשורוש יזכור אותו לטובה.
לדברי ריש לקיש כך נוהג הקב"ה תמיד בקשר לעם ישראל, שלפני שנגזרת עליהם גזרה רעה כבר מוכנת התרופה לכך.
נשק גרעיני בארצות הברית

ניסויים גרעיניים

הניסוי הראשון בפצצה גרעינית, ניסוי טריניטי (Trinity), התרחש ב־16 ביולי 1945 והוגדר כהצלחה. כמות האנרגיה שהשתחררה בניסוי הייתה שקולה כנגד פיצוץ 21,000 טונות של TNT‏ (21 קילוטון TNT). למחרת, נפגש הנשיא טרומן עם וינסטון צ'רצ'יל ועם יוסיף סטלין, בועידת פוטסדם, וסיפר להם כי יש בידי ארצות הברית נשק חסר-תקדים.
ב-1 בנובמבר 1952 בוצע הניסוי הראשון בפצצת מימן, שפותחה על ידי אדוארד טלר ושותפיו. 
אתר הניסויים נבדה הוקם ב-11 בינואר 1951 והפך לשדה הניסויים העיקרי של נשק גרעיני אמריקאי בעוצמה של 500 עד 1,000 קילוטון. מאז הקמתו נערכו בו 928 ניסויים גרעיניים. 
עד נובמבר 1962 רוב הניסויים בראשי נפץ גרעיניים שביצעה ארצות הברית היו מעל פני האדמה. אחרי חתימתה על האמנה למניעת ניסויים בנשק גרעיני היא העבירה את כל ניסוייה אל מתחת לפני האדמה. 
עד פברואר 2006 הוצרכה ארצות הברית לשלם 1.2 מיליארד דולר פיצויים לאזרחי ארצות הברית שנפגעו בריאותית כתוצאה מתוכנית הגרעין האמריקנית. עד 1998 שולמו כ-759 מיליון דולר לאיי מרשל כפיצוי לחשיפת אזרחיה לניסויים הגרעיניים שביצעה ארצות הברית באיים.

מרכזי פיקוד

פיקוד האוויר האסטרטגי היה ענף של חיל האוויר האמריקני שהיה אחראי על חלק גדול מארסנל הנשק הגרעיני של ארצות הברית, החל מהטילים הבליסטיים עד המפציצים אשר נשאו נשק גרעיני ומטוסי התדלוק שתידלקו אותם באוויר. כמו כן היה אחראי על התקפות גרעיניות בשטחי ברית המועצות במקרה של מלחמה. הפיקוד הוקם ב-21 במרץ 1946. ב-1992, לאחר נפילת מסך הברזל והתמוטטות ברית המועצות, נסגר הפיקוד רשמית וכל משאביו ובסיסיו הוכפפו לחיל האוויר האמריקני. מעט מכלי הנשק הגרעיניים הועברו לחיל הים האמריקני. בהמשך אוחדו המפקדות השונות תחת הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית, שהוקם ב-1992. המפקדה שלו ממוקמת בבסיס חיל האוויר אופט מערבית לאומהה, נברסקה. באוקטובר 2002 הוא התמזג עם פיקוד החלל של ארצות הברית. 
פיקוד המהלומה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית אחראי על כל המפציצים האסטרטגיים בעלי יכולות נשיאת נשק גרעיני ועל הטילים הבליסטים הבין-יבשתיים. במהלך 2009 התמקמה מפקדתו הראשית בבסיס ברקסדייל בלואיזיאנה.
האלמנה העליזה

עלילת הספר

עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי ספנסר, גיבורו הראשי של פרקר, נשכר על ידי ריטה פיורי, עורכת דין ובעברה תובעת מחוזית, כדי לסייע לה להגן על מרי סמית הנאשמת ברצח בעלה, הבנקאי נייתן סמית, שנמצא ירוי במיטתו. הראיות כנגד סמית רבות, בהתחשב בעובדה שהיא היורשת הבלעדית לרכושו של בעלה, בכך שהאליבי שלה מפוקפק ובעובדה כי ברשות התביעה עד הטוען כי שכרה אותו על מנת להרוג את בעלה.
הלנה בונהם קרטר

ביוגרפיה

בונהם קרטר נולדה בלונדון למשפחה השייכת לאצולה האנגלית, מצד אביה הנוצרי. סבו של אביה היה הלורד הרברט הנרי אסקווית', ראש ממשלת בריטניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה ואביה ריימונד בונהם קרטר (1929–2004) היה בנקאי ידוע. סבתה של אמה, הייתה יהודיה בת למשפחת אצולה אוסטרית, בשם מיצי פולד-שפרינגר, שברחה ממולדתה בעקבות משפט דרייפוס, והבת השנייה שלה, הלנה פולד - שפרינגר, הייתה סבתה של בונהם קרטר אשר נישאה לדיפלומט ספרדי-קתולי, בן לאב יהודי ממוצא בוהמי, אשר היה לימים לחסיד אומות העולם, אדווארדו פרופר דה קליאחון. הסבא והסבתא דה קליאחון סייעו להציל אלפי יהודים בתקופת מלחמת העולם השנייה, כשהסב שירת כמזכיר ראשון בשגרירות ספרד בפריז והעביר אלפי יהודים מצרפת של וישי, הכבושה בידי בני בריתם הצרפתים של הנאצים, לספרד. בתם, אמה של בונהם קרטר, לאחר מלחמת העולם השנייה בחרה את יהדותה להמיר לנצרות-קתולית.

קריירה

סרטה הראשון של בונהם קרטר היה "ליידי ג'יין" ב־1985, שם היא צדה את עינם של המפיק איסמעיל מרצ'נט והבמאי ג'יימס אייבורי, שליהקו אותה לסרטם "זיכרונות אהבה מפירנצה" (לפי רומן של א.מ. פורסטר). הסרט היה מועמד ל-8 פרסי אוסקר, וקיבל ביקורות נלהבות. בונהם קרטר המשיכה להופיע במספר הפקות של השניים, וכן בהפקות של בן זוגה באותה העת, קנת בראנה. בין השאר הופיעה בעיבודיו של בראנה למחזות השייקספיריים "המלט" (גרסה מ-1990) ו"הלילה ה-12" (גרסה מ-1996).
ב־1997 הייתה מועמדת לפרס האוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט "כנפי היונה", על פי ספרו של הנרי ג'יימס. ב-1999 הופיעה בתפקיד בולט נוסף בסרטו של דייוויד פינצ'ר "מועדון קרב", אשר הפך לסרט פולחן.
ב-2001, לאחר שנפרדה זה מכבר מבראנה, הופיעה בסרטו של טים ברטון "כוכב הקופים". השניים הפכו לזוג ובונהם קרטר החלה להופיע באופן תדיר בסרטיו, בהם "סיפורי דגים", "צ'ארלי בממלכת השוקולד", "סוויני טוד" ו"אליס בארץ הפלאות" במגוון תפקידים. במקביל השתתפה בסדרת סרטי הארי פוטר, החל מהחמישי שבהם, בתפקיד בלטריקס לסטריינג'.
ב-2010 זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרט "נאום המלך", בתור המלכה אליזבת.

חיים אישיים

לבונהם קרטר ולברטון שני ילדים. בילי נולד בשנת 2003 ונל בשנת 2008. בעודה מצלמת את הסרט סוויני טוד הייתה בתחילת הריונה של נל. ב-2014 נפרדו.
יבשת-על

בגאולוגיה, יבשת-על היא מסה יבשתית המכילה שתי יבשות או יותר, המתחברות כתוצאה מתנועתם של לוחות טקטוניים זה לקראת זה.
אלפרד וגנר היה הראשון שהניח את קיומן של יבשות-על במסגרת נדידת היבשות – תאוריה שפיתח על-מנת להסביר את הופעתם של מאובנים זהים בשכבות גאולוגיות המופרדות כיום על ידי אוקיינוסים. בשנת 1915 התפרסם ספרו "מקור היבשות והאוקיינוסים", בו כלל וגנר את רעיון קיומה של יבשת-על גדולה המכילה את כל היבשות המוכרות, ובמהדורות מאוחרות יותר אף העניק לה שם: פנגיאה.
במונח "יבשת-על" מגדירים לא רק מסה המכילה את כל השטח היבשתי של קרום כדור הארץ אלא כל מסה יבשתית המכילה יותר מאשר יבשת אחת.

מחזור היבשות וטקטוניקת הלוחות

תאוריה זו של וגנר התחלפה בשנות ה-60 של המאה ה-20 בזו של "מחזור היבשות" (הנקרא גם מחזור וילסון) שנהגה על ידי הגאולוג והגאופיזיקאי ג'ון טוזו וילסון (John Tuzo Wilson). וילסון היטיב לתאר את תנועתן של יבשות ואת היווצרותם וסגירתם של אוקיינוסים, אולם לא סיפק את ההסבר למנגנון הגורם לכך. תאוריית טקטוניקת הלוחות – יורשתו של מחזור וילסון – החלה להתפתח בשנות ה-80 של המאה ה-20, וסיפקה הסבר אפשרי: תנועת הלוחות מתחילה באוקיינוסים ונובעת מהתפשטות קרקעית הים בהם. תהליך זה מתחיל ברכסים מרכז אוקייניים שמהם נפלטת מאגמה. המאגמה בונה קרום בזלתי, הדוחק את הקרום הקיים לצדדים. הלוחות משני צדי האוקיינוס מתרחקים זה מזה, וברווח הנוצר חודרת מאגמה חדשה. התקרבות לוחות זה כלפי זה נובעת מסגירה של המרחק ביניהם, היוצרת אזורי הפחתה בהם לוח אחד חודר מתחת ללוח אחר, או ששני לוחות מתנגשים זה בזה ויוצרים רכסי הרים בתהליך של אורוגנזה.
מריה לואיסה, נסיכת ספרד

ביוגרפיה

מריה לואיסה נולדה בנאפולי ב-24 בנובמבר 1745, לקרלוס השלישי, מלך ספרד, ומריה אמליה מסקסוניה, בתו של אוגוסט השלישי, מלך פולין ומריה יוזפה, ארכידוכסית אוסטריה.
ב-16 בפברואר 1764 התחתנה מריה לואיסה על ידי שליח עם לאופולד, ארכידוכס אוסטריה, בנו של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה, וב-5 באוגוסט 1764 מומשו הנישואים באינסברוק. לאחר מותו של פרנץ הראשון בשנת 1765, ירש בעלה לאופולד את הדוכסות הגדולה של טוסקנה, ובני הזוג עברו לפירנצה שם גרו 25 שנה. בשנת 1790 מת גיסה יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובעלה הוכתר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולכן עברה המשפחה לווינה.
ב-1 במרץ 1792 מת בעלה לאופולד, ושלושה חודשים לאחר מכן ב-15 במאי מתה מריה לואיסה.
דלתא 4

תיאור הכלי

השלב הראשון של דלתא 4 מונע באמצעות מנוע RS-68 (שלושה מנועים בגרסת ה"כבד").
השלב השני והעליון כמעט זהה לזה שבדלתא 3, אך מכליו מוארכים או שקוטרם גדול יותר. השלב השני מונע במנוע RL10-B-2.
משגרים דומים: אטלס 5, אריאן 5, H-IIB, פאלקון 9.
ויקימניה

ויקימניה (באנגלית: Wikimania) הוא הכנס השנתי הבינלאומי של קרן ויקימדיה. הכינוס מתקיים מדי קיץ (ביולי או באוגוסט) מאז 2005, בכל פעם במקום אחר בעולם. הכנס כולל הרצאות, סדנאות ודיונים בנושאים: תוכן חופשי, תוכנה חופשית, זכויות יוצרים, קהילות ורשתות חברתיות באינטרנט, שימוש באינטרנט לצורך למידה והשכלה והשינוי בדרכי הלמידה עקב התפתחות קהילות לומדות וירטואליות. מוקד ההרצאות והדיונים הוא מיזמי קרן ויקימדיה והקהילות שנוצרות סביבם, ותוכנת מדיה-ויקי, אולם חלק ניכר מהם מתפרס על פני תחום רחב יותר וכולל גם דיון במיזמים אחרים של תוכן חופשי ובתופעת הקהילות המקוונות באופן כללי.
ההרצאות והדיונים פתוחים לקהל הרחב, אולם נעשה מאמץ מיוחד להביא אל הכינוס משתתפים פעילים במיזמי ויקימדיה, כדי לאפשר מפגש פנים-אל-פנים בין אנשי "תנועת ויקימדיה" ממקומות שונים בעולם. רוב ההרצאות מתקיימות באנגלית, אם כי לפעמים ניתנות הרצאות גם בשפת מקום הכינוס. ההרצאות מצולמות ומתומללות ומופצות ברישיון חופשי.
אתר הכינוס נבחר על ידי ועדה הכוללת נציגים של קרן ויקימדיה, מארגנים של כינוסים קודמים ופעילים במיזמי ויקימדיה. הבחירה נעשית באמצעות מכרז. הוועדה מקבלת הצעות של צוותים מרחבי העולם, המעוניינים לארגן את הכינוס בארצם, ולאחר שהיא דנה בכל ההצעות, בוחרת את המקום בו יתקיים הכנס הבא. במהלך הבחירה נלקחים בחשבון העלויות הכרוכות בקיום האירוע, ציוד טכני נדרש, סידורי לינה ואפשרות ההגעה לאתר הכינוס ממקומות שונים. מקובל לתת עדיפות לאזורים בעולם שבהם הכינוס לא התקיים כדי להדגיש את אופיו הבינלאומי, וכדי לתת הזדמנות לאנשים ממקומות מרוחקים ליהנות מגישה נוחה לכינוס לפחות אחת לכמה שנים.
פרדי איתן

פרדי איתן (נולד ב-20 בינואר 1947) הוא דיפלומט ושגריר ישראלי, סופר ועיתונאי. פרסם 20 ספרים בשפות שונות.  מ-2006 מכהן כחוקר בכיר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה (JCPA).

ביוגרפיה

איתן גדל במושב ניר יפה שבעמק יזרעאל לעוזי ורותי, ניצולי שואה. בתום לימודיו התיכוניים התגייס לצה"ל, ושירת באגף המבצעים של פיקוד צפון.  בתום מלחמת ששת הימים ושירות קבע הוא מונה לצנזור צבאי לתקשורת ושירת במלואים כקצין עיתונות ביחידת דובר צה"ל.
אחרי לימודים לתואר ראשון במדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, המשיך את לימודיו האקדמאיים באוניברסיטת פריז. שם התמחה במדעי התקשורת והיה הישראלי הראשון שקיבל תואר הסמכה לעיתונאות.
במקביל ללימודיו שירת איתן במשך ארבע שנים בשגרירות ישראל בפריז והיה ממונה על ענייני הסברה ועיתונות.
את צעדיו הראשונים בעיתונות עשה איתן בגלי צה"ל ובידיעות אחרונות.
ב-1976 מונה לכתב קול ישראל בפריז. במשך חמש שנים דיווח כתבות וידיעות לרדיו ולעיתונות הישראלית. הוא סקר אירועים היסטוריים.  בין דיווחיו הבלעדיים: חטיפת מטוס אייר פרנס לאנטבה, פרשת אבו דאוד והכור הגרעיני בבגדד. איתן גם ראיין את מנהיגי ישראל וצרפת. הוא היה העיתונאי האחרון שראיין את משה דיין, ימים ספורים לפני מותו, באוקטובר 1981; הראיון הבלעדי פורסם במלואו ב"ידיעות אחרונות".
ב-1981 מונה איתן לראש דסק החוץ ולעורך ומפיק היומן הבינלאומי של קול ישראל. בתום שלוש שנים בתפקיד מונה למנהל מחלקת החדשות לחו"ל ולעולים ברשות השידור. איתן גם לימד עיתונאות ודוברות באוניברסיטת בר-אילן ובבית ספר "כותרת" וכן את תולדות הסכסוך הערבי–ישראלי באוניברסיטה העברית.
ב-1989 שב איתן לשירות החוץ בתפקיד ממונה על ההסברה והעיתונות בשגרירות ישראל בבריסל ולאיחוד האירופי. במסגרת תפקידו סייע בהקמת תחנות יהודיות לרדיו וטלוויזיה, סוכנות ידיעות יהודית אירופית, וכן שדולה ישראלית בפרלמנט האירופי.
ב-1996 מונה איתן לראש מטה ההסברה המדינית בלשכת שר החוץ ולדובר ויועץ בכיר לשר. הוא כתב וערך נאומים וחיבר מכתבים רשמיים של שר החוץ. השתתף בכל השיחות הדיפלומטיות בארץ ובבירות העולם. כן היה דובר של משלחת ישראל לשיחות השלום עם הפלסטינים.
בתום שנתיים בתפקיד נשלח איתן לנואקשוט בירת מאוריטניה, שם פתח את השגרירות והיה לשגריר הראשון של ישראל בצפון אפריקה. במהלך שלוש שנות פעילותו הוא הידק את היחסים הדו-צדדיים בכל התחומים. הקים במדינה בין היתר בית חולים לאבחון סרטן ואירגן ניתוחים של רופאי עיניים ישראלים בלב מדבר הסהרה.
מ-2006 מנהל איתן את פרויקט אירופה ב"מרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה" וכן את אתר המרכז בצרפתית. הוא גם פרשן בכיר קבוע בתחנות השידור השונות באירופה ובקנדה.
פרדי איתן נשוי לנירה, מתרגמת ומעצבת פנים. להם שלושה בנים: רונן - איש טלוויזיה וקולנוע, אורן - איש מוזיקה, וערן - מאמן באקדמיה לכדורסל במכון וינגייט.
מערכת לניהול למידה

מטרה

מערכות לניהול למידה (LMS) היא למעשה סביבה ממוחשבת, אשר נותנת מענה לכל הפעילויות המנהליות הקשורות בתהליך הלמידה או ההדרכה. כל מערכת לניהול למידה טיפוסית, מנהלת מסד נתונים ומערכת הרשאות של לומדים ופרופילים, מאפשרת קטלוג של קורסים, מרכזת ומעבדת את תוצאות הלמידה ומספקת דוחות לדרג המנהל את ההדרכה.
מעקב אחר תוצאות הלמידה וריכוזן אל מערכת לניהול למידה הוא כלי בידי הארגון לצורך 'מדידת' הידע בארגון וניצול טוב יותר של הידע של המשאב האנושי בארגון מחד והשלמת פערים הקיימים בידע מאידך.
רבים מתייחסים למערכת זו כמערכת לפיתוח, עריכה והפקה של תכנים או כאל מחולל תכנים ואין כך הדבר. מערכות לניהול למידה לרוב מתרכזות בניהול הדרכה ולא ביצירתה. מערכות אלו טיפוסיות מאפשרות סביבה פתוחה לעבודה עם מערכות הדרכה ממוחשבות המסופקות על ידי ספקים שונים על פי תקן מקובל.
מערכות לניהול למידה נבדלות אחת מהשנייה בעיקר בתפקידים אותן הן ממלאות ובטכנולוגיה, ולרוב מערכות לניהול למידה המתאים לצורכי ארגון אחד אינו מתאים בהכרח לצורכי ארגון שני. כיום ניתן למצוא מערכות לניהול למידה המספקות כלים ליצירת יחידות לימוד (מחוללים), ניהול כיתות, ניהול ידע ברמות שונות, ניהול פערי ידע והסמכות, התאמה מדויקת של ידע לשולחן העבודה של העובד הבודד, ניהול חניכה, כלים מקוונים (צ'אטים ודומיהם), קהיליות למידה ועוד.

השוואה בין מערכות לניהול למידה לבין מערכות לניהול קורסים

בספרות יש שכיחות רבה בשימוש לא ראוי של מערכות לניהול למידה ביישומי מחשב שהיינו מזהים כמערכות לניהול קורסים (CMS). מערכות אלו משמשות בעיקר ללמידה מקוונת או מעורבבת, התומכים בהנפקה של חומרי קורס מקוון, שיוך תלמידים עם קורסים, מעקב אחר ביצועי תלמיד, שמירת הגשות סטודנטים, ותיווך תקשורת בין התלמידים, ומשמשת כמדריך שלהם. בלבול בין שני הסוגים של מערכות אלו ניתן להבין בגלל שחלק מהפונקציונליות של מערכות לניהול קורסים (CMS) ניתן למצוא במערכות לניהול למידה (LMS). עם זאת, המהות המערכתי של מערכות לניהול למידה (LMS) אינו מגביל את הפונקציונליות שלו לזה של מערכות לניהול קורסים (CMS).
שומר החומות

שומר החומות הוא פזמון עברי שכתב דן אלמגור, הלחין בני נגרי ובוצע על ידי צוות הווי פיקוד המרכז ב-1977.

הופעת השיר

השיר יצא לאור בשנת 1977 במסגרת התוכנית "שירי ירושלים" של צוות הווי פיקוד מרכז. הוא יצא כתקליט שדרים בנוסף לשני שירים נוספים שהוציא הצוות, אך לא נכלל בתקליט. כשנה לאחר מכן פורק הצוות בשל החלטתו של הרמטכ"ל רפאל איתן לפרק את הלהקות הצבאיות.
צוות הווי פיקוד מרכז ביצע את השיר בתוכנית הטלוויזיה "עוד להיט" של הערוץ הראשון. בשניות הראשונות של הסרטון נראה מגיש התוכנית דורי בן זאב, עולה על סולם לבוש במדי צה"ל, מזיז את שפתיו ושר, כאשר ברקע נשמע קולו של הסולן יואל לרנר. לאחר מספר שניות מוסטת המצלמה לעבר הזמר. בין זמרות הליווי בשיר הייתה מזי כהן.

הכרה וגרסאות כיסוי

השיר הגיע למקום השני במצעד הפזמונים השנתי לשנת תשל"ח של גלי צה"ל.
בשנת 2016 הוציא הזמר ליאור פרחי גירסת כיסוי לשיר, במסגרת אלבום שכלל חידושים לקלאסיקות ישראליות.

תוכן השיר

השיר מדבר על חייל השומר על חומות העיר העתיקה בירושלים במסגרת שירותו הצבאי. החייל מציין שכאשר היה בבית הספר דקלם את הפסוק מספר ישעיהו "על חומותיך ירושלים הפקדתי שומרים" (ספר ישעיהו, פרק ס"ב, פסוק ו').
בשיר הרמז נוסף מספר ישעיהו "שומר מלילה מה מליל" (ספר ישעיהו, פרק כ"א, פסוק י"א).
בשיר תיאורים מן הסביבה: השוק, קולות רוכלים ועגלות, וכן קולות של מואזין הנשמע ברקע. בשיר מביע החייל שאיפה ליום שיגיע השלום ובו "לא נזדקק עוד לשומרים".
בית הספר המיוחד לעבודות צבוריות

היסטוריה

בית הספר הוקם בשנת 1891 על ידי ליאו איירול, והוכר רשמית על ידי ממשלת צרפת בשנת 1921. הוא אחד מבתי הספר הכלליים להנדסה כחלק מהגרנד אקול, במשך השנים הכשיר בית הספר כ-24,000 מהנדסים וכ-7,000 מנהלי אתרי בניה. בין בוגרי בית הספר: משה פלדנקרייז והרב מנחם מנדל שניאורסון, הרבי מחב"ד.
המוסד מציע קורסים לתואר בהנדסת בניין, הנדסה אזרחית, טופוגרפיה והנדסת חשמל, בני שנתיים ושלוש שנים.
בית הספר היה ממוקם בשדרות סן ז'רמן ברובע הלטיני שבפריז, ובשנת 2011 עבר לקמפוס חדש בקאשן (פרבר בדרום פריז).
המכללה פתוחה לדוברי אנגלית שרוצים ללמוד הנדסה בשיתוף עם צרפתים.
עקיקה

עקיקה (בערבית: عقيقة) הוא מסורת איסלאמית של הקרבת בהמה לרגל לידת תינוק.

מהלך הטקס

בתקופת השבוע הראשון לחייו, התינוק נחשב לפגיע במיוחד. לכן, בתום השבוע, המוסלמים עורכים לו טקס הנקרא "עקיקה". עוד לפני הטקס נערך טקס "החניכ" (שורש המילה היא מהמילה ח.נ.כ שכן כמו בעברית משמעותה לחנוך) על פי המסורת האב אומר באוזנו האחת של התינוק את השהאדה כלומר "אין אלוהים מלבדי אללה ומוחמד הוא נביאו (או שליחו). לאחר מכן, לוקח האב תמר או כל פרי מתוק אחר, לועס מעט ונותן את הפרי הלעוס לתינוק, כדי שיהיה מוכן להנקה, בידי כך שנתן לו להתחיל את פעולת טחינת המזון. 
טקס ה"עקיקה" עצמו כולל שחיטת כבש, שהיא מעשה סמלי של הקרבת קורבן, קריאת התינוק בשם, ובקשה מן האל שיגן עליו מפני אסונות ומפני השטן. הטקס מקושר לציווי האלוהי לאברהם להקריב את בנו ישמעאל, ולכך שאברהם צווה לבסוף לפדות את בנו באמצעות הקרבת בהמה. לרגל הולדתה של בת שוחטים כבש אחד, ולרגל הולדת בן שוחטים שני כבשים. הקורבן ניתן על ידי ההורים בשם התינוק ומבשרו מבשלים מאכלים חגיגיים ומגישים אותם לבני המשפחה המורחבת. 
בטקס ה"עקיקה" נוהגים גם לספר את שערו של התינוק ולתת צדקה בכסף, כמשקל השיער שסופר לעניים. המוסלמים שומרי המצוות מחלקים את הבשר לשלושה חלקים: חלק אחד למשפחה, חלק שני לשוחט או למיילדת מבשר בואו של התינוק וחוג המשפחה המורחב וחלק שלישי לעניים כצדקה.
KPMG

תרמית מקלטי המס הלא חוקיים

בתחילת 2005 האשימה מחלקת המשפטים של ארצות הברית את KPMG LLP בתכנון מקלטי מס אגרסיביים. KPMG LLP הודתה באשמת יצירת מקלטי מס לא חוקיים במטרה לסייע ללקוחות עשירים להימנע מתשלום מיסים בסך 2.5 מיליארד דולר. על רקע פרשת התמוטטות משרד רואי החשבון ארתור אנדרסן לאחר הרשעתו בשיבוש הליכי חקירה והחשש מהתמוטטות משרד רואי חשבון גדול נוסף, הסכימו הצדדים על הסכם דיחוי תביעה  (כלומר החברה לא תעמוד בפני הליכים פליליים כל עוד תעמוד בהסכמות עם הממשלה) תמורתו שילמה KPMG LLP קנסות בסך 456 מיליון דולר. ב-3 בינואר 2007 הוסרה התביעה.
טרם ההסכם פיטרה KPMG שותפים והודתה ב"התנהלות בלתי חוקית" של שותפים אלו. החברה הסכימה לשתף פעולה עם חקירת המחלקה המשפטית בארצות הברית ולעזור בתביעה כנגד השותפים לשעבר שהגו, תכננו ומכרו את מקלטי המס.

KPMG International

KPMG International Cooperative‏ ("תאגיד KMPG הבינלאומי") היא ישות שווייצרית הרשומה בקנטון השווייצרי צוג. כל חברות KMPG קשורות לחברה זו שאחראית בין היתר לפיתוח התאגיד.
אפקט סטרופ

הדגמת האפקט
נסו לומר במהירות מהו הצבע שבו צבועות המילים להלן:
כחול צהוב אדום
ירוק צהוב ירוק
אפקט סטרוּפ הוא המחשה של הפרעות בזמן תגובה של אדם במטלה. האפקט פורסם לראשונה באנגלית ב-1935 על ידי ג'ון רידלי סטרופ, וקרוי על שמו (למעשה האפקט פורסם לראשונה ב-1929, אך בגרמנית בלבד).
מטלות סטרופ מדגימות את ההבחנה בין תהליכים קוגניטיביים אוטומטים לבין תהליכים קוגניטיביים נשלטים.
בניסוי המדגים אפקט זה, מתבקש אדם לציין את שם הצבע שבו כתובה מילה. המילים הן שמות צבעים, והן רשומות במגוון צבעים שונים. על פי האפקט, נדרש לאדם זמן תגובה ארוך יותר לומר "כחול" כאשר המילה "אדום" כתובה בכחול, מאשר כאשר המילה "כחול" כתובה בצבע כחול.
ההסבר המקובל לתופעת סטרופ הוא היפותזת זיהוי המילים האוטומטי: חשיפה למילה מעלה באופן אוטומטי את התוכן הסמנטי כלומר את המשמעות של המילה, ודבר זה מפריע למשימת זיהוי הצבע בו כתובה המילה. זוהי דוגמה של תפיסה של מלמעלה-למטה.

התופעה מתרחשת גם במילים שקשורות לצבע (שמים, אש) וגם בצירופי אותיות שדומים למילים המתארות צבעים (wred, bloo).
בשנות החמישים השתמשו בארצות הברית בתופעה זו כדי לזהות סוכנים סובייטים על ידי כתיבת מילים ברוסית בצבעים שונים ובקשה מהנבדקים להגיד מהו צבע המילים]. אם הם היו יודעים רוסית, זה היה מפריע להם בקריאת המילים.
כיום משתמשים באפקט זה על מנת לאבחן דיסלקסיה, וכן פגיעות נוירולוגיות. משתמשים בו גם כמדד לפגיעה בתהליכים אינהיבטוריים.
יש כיום מטלות רבות דמויות סטרופ (stroop-like), לדוגמה אפקט סטרופ מספרי שבו אדם מתבקש לציין איזו ספרה מתוך שתיים היא הגדולה יותר - פעם אחת הוא נשאל באשר לגודל הפיזי של הספרה (גודל הגופן) ופעם אחרת לגבי הערך המספרי של הספרה.
הדרך הפשוטה ביותר שבה אפשר להערים על הבוחן היא טשטוש ראייה רצוני ויזום עד למידה שבה אי אפשר לקרוא את המילים, אבל אפשר לזהות את הצבע שלהן.
מבחינה נירולוגית מטלות סטרופ מפעילות את פיתול החגורה הקדמי.
יוהאן אוגוסט סטרינדברג

שנותיו הראשונות

סטרינדברג, אשר נולד בסטוקהולם, היה בנם השלישי של קארל אוסקר סטרינדברג, סוכן הובלה ימית ממשפחה בורגנית, ואולריקה אלאונורה (נורה) נורלינג, אשה ממוצא פשוט אשר הייתה צעירה מבעלה בשתים-עשרה שנים. בספרו האוטוביוגרפי, "בן המשרתת", מכנה סטרינדברג את אימו "אישה משרתת". סבו מצד אביו של סטרינדברג, זכריאס, נולד ב-1758 לכומר נוצרי והיגר לסטוקהולם בבגרותו. שם הוא התעשר מעיסוקו בסחר בתבלינים והפך לרב-סרן בצבא שוודיה. דודתו של סטרינדברג, ליזט, התחתנה עם התעשיין והממציא האנגלי סמואל אוון. דודו של סטרינדברג, יוהאן לודוויג סטרינדברג, היה איש עסקים מצליח ורבים טוענים כי עליו ביסס סטרינדברג את אחת הדמויות בספרו "החדר האדום". דמות זו, דודו של גיבור הסיפור - ארוי פאלק, בולטת בעושרה ובשאיפותיה החברתיות הנרחבות.
סטרינדברג תיאר את ילדותו בספרו האוטוביוגרפי "בן המשרתת". עם זאת, הסופר אולוף לאגרקרנץ, אשר כתב ספר ביוגרפי אודות סטרינדברג, טוען כי יש לנהוג ב"בן המשרתת" בביקורתיות. לדבריו, רוב הפרטים שסטרינדברג הזכיר בספר הם בעלי אופי אוטוביוגרפי אך עם זאת "הוא השתמש ביכולתו לגרום לנו להאמין במה שהוא רוצה שנאמין". לאגרקרנץ טוען כי כבר בגיל צעיר סטרינדברג מיאן לקבל כל תיאור אחר לאישיותו מלבד הדימוי שהוא קבע לעצמו. 
מחזה אחד שלו מפורסם במיוחד "מחזה חלום".
את ילדותו (מגיל 7) בילה סטרינדברג בחלקה הצפוני (הכפרי) של סטוקהולם. כיום, בפארק אשר ממוקם בקרבת ביתו דאז, מוצב פסל בדמותו. הוא למד בבית-הספר היסודי "קהילת קלרה ויעקב" ומשם עבר ל"מוסד ההשכלה העממי של סטוקהולם", תיכון פרטי ומודרני אשר תלמידיו היו בניהם של בני-המעמד הגבוה והבינוני. ב - 25 במאי 1867 סטרינדברג סיים בהצלחה את בחינות הגמר של התיכון ובסתיו של אותה שנה הוא נרשם לאוניברסיטת אופסלה.

על יצירותיו

היצירה "החדר האדום" (1879) הביאה לסטרינדברג את תהילתו. המחזות המוקדמים שלו נכתבו בסגנון הנטורליסטי. לרוב משווים את מחזותיו מתקופה זו למחזות של הנריק איבסן. המחזה הנודע ביותר של סטרינדברג מתקופתו זו הוא "העלמה יוליה". גם המחזה "היותר חזקה" הוצג לא פעם על במות שונות בארץ ובעולם.
סטרינדברג האמין כי הכתיבה הנטורליסטית האמיתית היא מאבק פסיכולוגי בין שני מוחות. שני אנשים ששונאים אחד את השני ברגע נתון ונלחמים על מנת להוליך אחד את השני לאבדון. מין עוינות מנטלית שסטרינדברג לחם על מנת ללכוד אותה. יותר מזה, הוא התכוון כי מחזותיו יהיו לא משוחדים ואובייקטיבים, הייתה לו תשוקה להפוך את הספרות לסוג של מדע.
לאחר מכן עבר סטרינדברג תקופה של מהפך פנימי, הידועה כ"תקופת הגיהנום". הוא נתן לה ביטוי בספרו "גיהנום", אשר נכתב בצרפתית. בנוסף הוא החליף כמה מכתבים ביקורתיים עם ניטשה.
לאחר מכן סטרינדברג נפרד מהנטורליזם לטובת יצירות בסגנון הסימבוליזם.