google/wiki40b huggingface dataset:
פאבלו ויטאאר

ביוגרפיה וקריירה

ההופעה הראשונה שלה בטלוויזיה התרחשה בשנת 2014, בתוכנית טלוויזיה ברזילאית הנקראת "Brazilian TV", שם ביצעה את "I Have Nothing" של ויטני יוסטון. מאוחר יותר ב-2015 היא התפרסמה בתקשורת, בעקבות הצלחתו של הווידאו קליפ הראשון שלה "Open Bar", שהוא בעצם גרסה בשפה הפורטוגזית לשיר - "Lean On". את השיר הפיקו בונדה דו רול ואומולו. בתוך פחות מארבעה חודשים, הווידאו קליפ צבר למעלה מ-38 מיליון צפיות. באותה שנה הוציאה ויטאאר את ה-EP הראשון שלה, "Open Bar". מה-EP יצאו שלושה סינגלים; "Open Bar",‏ "Minaj", ו-"Amante". כל הסינגלים זכו להצלחה מתונה בברזיל בלבד.
ב-12 בינואר 2017, יצא לאור אלבום הבכורה שלה Vai Passar Mal. באותו חודש, היא הוציאה את "Todo Dia", שיצא כסינגל השני מן האלבום. הסינגל השלישי "K.O‎.", הפך ללהיט ויראלי כאשר מונה הצפיות שלו עולה על למעלה מ-155 מיליון צפיות ביוטיוב. הסינגל הרביעי והאחרון מן האלבום, "Corpo Sensual" יצא ב-6 בספטמבר באותה שנה. באותו זמן יצא לאור שיתוף הפעולה השני של ויטאאר, "Decote" שכלל בתוכו את פראטה גיל. ביוני 2017, היא הפכה למלכת דראג עם כמות העוקבים הגדולה ביותר באינסטגרם.
ב-30 ביולי 2017, יצא לאור שיתוף הפעולה השלישי של ויטאאר, "Sua Cara". שיתוף הפעולה כלל את הזמרת הברזילאית אניטה ומייג'ור לייזר. הווידאו קליפ שיצא לסינגל זכה להצלחה עולמית, וביומו הראשון ביוטיוב מונה הצפיות שלו עמד על למעלה מ-25 מיליון צפיות. דבר אשר הופך אותו לווידאו קליפ השלישי הנצפה ביותר בכל הזמנים ב-24 שעות ביוטיוב, ול-9 הנצפה ביותר בכל הזמנים סביב כל פלטפורמה אינטרנטית אפשרית.
בשנת 2018, הוציאה את הסינגל השיווקי "Hasta La Vista", ביחד עם סימונה וסימריה ולואן סנטנה. באותה השנה יצא אלבומה השני, Não Para Não. מאוחר יותר, הוציאה את "Problema Seu" כסינגל הראשון מתוך האלבום, ואת "Disk Me" כסינגל השני מתוכו.
היהדות במוזיקה

היהדות במוזיקה (בעברית לעיתים נקרא היהודים במוזיקה, גרמנית: Das Judenthum in der Musik) הוא המאמר האנטישמי המרכזי ביותר אשר פרסם ריכרד וגנר בעיתון Neue Zeitschrift für Musik בשנת 1850 בעיר ציריך, שבה התיישב שנה לפני כן. המאמר פורסם תחילה בשם העט K. Freigedenk ("מחשבה חופשית"). ההתייחסות למאמר הייתה מעטה עד פרסומו על ידי וגנר עם חתימת שמו בחוברת בשנת 1869, וכך עורר גל מחאה אשר התבטא לראשונה בעת הצגת האופרה Die Meistersinger von Nürnberg ("אמני השירה מנירנברג").

היהודים מבחינה דתית ומדינית

על אף כל שנאמר ונכתב בזכות האמנציפציה ליהודים, תמיד חשנו באופן אינסטינקטיבי דחייה עזה מפני מגע ממשי אתם.
וגנר צידד בטמיעתם של היהודים בתוך התרבות הגרמנית, כך שהשפעתם ה"זרה" תיפסק. חוקרים מסוימים טוענים כי רעיונותיו והאידאולוגיה שלו בענייני היהודים שבוטאו בצורה כה חריפה במאמרו זה, השפיעה על המפלגה הנאצית כמה עשרות שנים מאוחר יותר, אך הניגוד הבסיסי והמבטל הוא, שהנאצים לבסוף תמכו חד משמעית בחיסול מוחלט של היהודים, ואילו וגנר העדיף את התבוללותם בתרבות הגרמנית והעממית או התנצרות.
יהדות שווייץ

יהדות שווייץ היא קהילה יהודית באזור שווייץ של היום. כיום יש בשווייץ כ-20,000 יהודים ביותר מ-20 קהילות.

יהדות חרדית בשווייץ

בציריך קיימת קהילה חרדית בשם "אגודת אחים", שאיגדה את כל בתי הכנסת החרדיים בציריך, מיסודו של הרב מרדכי יעקב ברייש וקהילה יקית בשם "קהל עדת ישורון" (IRGZ) הקיימת מאז 1895 מיסודו של רש"ר הירש. קיימת בציריך קהילה קטנה עצמאית בשם "חברת מחזיקי הדת". חלק מהקהילה משתייך לזרם החסידות, ולחסידות גור וחסידות בעלז יש בתי כנסת עצמאיים, וכן קיים קהילת אגודת אחים שמכהן בה הרב שאול ברייש, שממלא את מקום אביו הרב מרדכי יעקב ברייש. לפי ההערכות מונות הקהילות החרדיות בציריך כ-2400 נפש.
בבזל קיימת קהילה של כמה עשרות משפחות מהזרם הליטאי.
בז'נבה קיימת קהילה קטנה בשם "מחזיקי הדת", קהילה זו מחזיקה גם מערכת כשרות. בלוצרן  הייתה קיימת ישיבה ותיקה שהקימה הרב משה סולובייצ'יק (בהתחלה בלוגנו) והתפרסמה בעיקר על שם מחליפו בתפקיד, הרב יצחק דוב קופלמן. הישיבה נחשבה לאחת הישיבות הטובות באירופה ונסגרה בשנת 2015. בלוגנו הייתה קיימת קהילה חרדית ותיקה בראשות האדמו"ר מביאלא שהיה רב הקהילה, אך רוב המשפחות החרדיות עזבו והאדמו"ר עבר להתגורר בישראל. 
הקהילות בלוצרן ובלוגנו פועלות בשיתוף פעולה עם מרכזי חב"ד המקומיים. 
במונטרה הייתה קהילה וכן ישיבת עץ חיים שלימים עלתה כולה לישראל והייתה לישיבת היכל אליהו.

מרכזי חב״ד בשווייץ

תנועת חב"ד החלה פעולתה בשווייץ בשנת 1982 ונכון להיום נוטלת חלק מרכזי בפעילות היהודית בשווייץ, ובדגש רב על מספר גדול של יהודים שאינם חברים רשמיים בקהילות. סניפים של התנועה ניתן למצוא בציריך, ג׳נבה, לוגנו, בזל, צוג ולוצרן.

ארגונים יהודיים בשווייץ

הקהילה היהודית מנהלת מספר ארגונים, גני ילדים ובתי ספר יהודיים. לדוגמה בציריך קיים בית ספר יסודי "נעם" שנועד עבור הקהילה היהודית ומלמד בין היתר את השפה העברית. בבזל ובציריך מתקיימים מספר גנים יהודיים. קיימים מספר אירוגני סטודנטים יהודיים בשווייץ המאוגדים לאיגוד הסטודנטים יהודים השווייצרים Swiss Union of Jewish Students (SUJS).
בנוסף קיימת פדרציה השווייצרית של הקהילות היהודיות (Swiss Federation of Jewish Communities) המשמשת ארגון-גג למספר ארגונים וקהילות יהודיות הפעילות בשווייץ. הארגון הבינלאומי בני ברית  מפעיל בשווייץ מספר ביתי הילל.
הרמן שרכן

ביוגרפיה

שרכן נולד בברלין וניצח בריגה מ-1914 עד 1916 ובקניגסברג מ-1928 עד 1933. אז עזב את גרמניה במחאה נגד המשטר הנאצי ועבד בשווייץ.
אחרי הופעת הבכורה שלו עם "פיירו הסהרורי" של שנברג, עשה לו שם כמומחה למלחיני המאה ה-20 כמו ריכרד שטראוס, וברן, ברג ווארז וקידם את יצירותיהם של מלחיני התקופה הצעירים יותר, ביניהם יאניס קסנאקיס ולואיג'י נונו.
פרסומו העיקרי של שרכן בא לו, קרוב לוודאי, מן העיבוד התזמורתי (וההקלטה) ל"אמנות הפוגה" של יוהאן סבסטיאן באך. הישג אחר שלו הוא ההקלטה, בשנת 1958, של סימפוניית ארואיקה, הסימפוניה השלישית של בטהובן, לחברת וסטמינסטר (הוצאה מחדש על תקליטור), ובה הביצוע המהיר ביותר, שהוקלט (נכון ל-2006), של הפרק הראשון והקרוב ביותר לציון המטרונום של בטהובן. ספרו משנת 1953, 
Lehrbuch des Dirigierens (מחקר בניצוח) הוא ספר לימוד סטנדרטי. הרפרטואר המוקלט שלו היה עצום בהיקפו, החל בויולדי וכלה בריינהולד גליאר.
הרמן שרכן מת בפירנצה והשאיר אחריו מספר ילדים, ביניהם וולף שרכן. הקשר בן שש השנים של וולף עם בנג'מין בריטן החל כשהיה בן 13. ג'ון ברידקט מתאר את חילופי המכתבים הנלהבים בין המלחין המפורסם לנער ב"ילדי בריטן". 
אשתו מרים שרכן מנהלת את חברת ההקלטות, טאהרה", המפיקה הקלטות היסטוריות של מנצחים מפורסמים על גבי תקליטורים, ביניהן הקלטות של שרכן עצמו.
בלבינוס

קורות חייו

מעט מאד ידוע על קורות חיו של בלבינוס בטרם עלה לשלטון. הוא נולד ככל הנראה בשנת 178 למשפחת אצולה מבוססת שהעמידה פוליטיקאים ואנשי צבא רבים לאורך ההיסטוריה הרומאית. הוא היה, ככל הנראה, מכוהני סלי (Salii) של האל מרס. ההיסטוריון הרומי הרודיאנוס מאנטיוכיה  (יוונית: Ἡρωδιανός, לטינית: Herodianus) טוען כי הוא היה מושל של מספר פרובינקיות וההיסטוריה אוגוסטה מונה 7 מהן, אך יש ספק לגבי הדיוק ההיסטורי שברשימה זו. בשנת 213 שימש כקונסול תחת שלטונו של הקיסר קרקלה, וכיהן בתפקיד זה עוד פעם נוספת לפני כן - בשנה לא ידועה.

שלטונם של פופיאנוס ובלבינוס

במהלך חילופי הגברי התכופים של שנת 238 (הידועה כשנת ששת הקיסרים) תפס מקסימינוס התראקי את כס הקיסר כנגד רצון הסנאט. ניגוד עניינים זה הביא את הסנאט לתמוך בגורדיאנוס הראשון ובנו גורדיאנוס השני כקיסרים כנגד מקסימינוס התראקי. שלטונם של הגורדיאנוסים ארך כחודש, ותבוסה צבאית סמוך לעיר קרתגו קטעה את שלטונם וחייהם. על מנת לקדם את פני מקסימינוס התראקי שעתה עלה על רומא עם הלגיונות הנאמנים לו, מינה הסנאט את פופיאנוס ובלבינוס לקיסרים משותפים ביום 22 באפריל 238. ההחלטה לא עברה ללא התנגדות, ונאמני הקיסרים הקודמים דרשו כי יורשם החוקי - גורדיאנוס השלישי - יוכתר לקיסר; אך לבסוף, לאחר מהומות ברחובות רומא, הסכימו פופיאנוס ובלבינוס לפשרה לפיה יתמנה גורדיאנוס השלישי לתפקיד "קיסר", שבתקופה זו היה תואר כבוד חסר סמכויות.
בלבינוס, שהיה כבן שבעים וחסר ניסיון צבאי, נשאר ברומא, ופופיאנוס צעד בראש הצבא הנאמן לסנאט לכוון רוונה, שם זכה לראות את תבוסתו ומותו של מקסימינוס התראקי במהלך המצור על אקוויליה.

המצור על אקוויליה

צבאו של מקסימינוס התראקי נכנס לאיטליה מהצפון, ובהגיעו אל מול חומות העיר אקוויליה ציפה כי שערי העיר יפתחו לפניו ללא התנגדות. להפתעתו גילה כי תחת הנהגת סנטורים המתנגדים לו, התכוננה העיר למצור וסירבה לאפשר לצבאו להצטייד להמשך דרכם. צבאו של מקסימינוס נאלץ להיכנס למלחמת מצור, אך נכשל בניסיונות לעלות על החומות או לשכנע את התושבים להיכנע. הצבא, שלא היה מצויד למלחמת מצור והתשה, החל לסבול ממחסור באספקה, והכישלון לכיבוש העיר פגע במורל הגייסות. את הכף הכריעו השמועות כי צבא הנאמן לסנאט נאסף וצועד צפונה על מנת להתעמת עם חיילות הקיסר ולהכריעם, מה שגרם למקסימינוס להבין כי סיכוייו מועטים; בסופו של דבר, במהלך חודש מאי בעת הפוגה בקרבות נרצח מקסימינוס התראקי באוהלו בידי חייליו, ועימו נרצחו בניו והקצינים הנאמנים לו. לצבא הסנאט שהגיע לעיר בפיקודו של פופיאנוס לא נותר אלא לברך על המוגמר ולחזור לרומא, מלווה בגדוד שומרי ראש גרמנים. בינתיים, בלבינוס שנותר ברומא לא הצליח להביא להרגעת הסדר הציבורי, ונאלץ להסתגר בארמון הקיסרי מחשש ההמון הזועם.

סוף שלטונם

בואו של פופיאנוס מלווה בשומרי ראש לא תרם לשלוות רוחו של בלבינוס, שחשש כי שותפו מתכנן להפטר ממנו ולשלוט לבדו.
השניים תפסו חלקים שונים של האחוזה הקיסרית, מנסים לרכוש את אמונו ורצונו הטוב של המשמר הפרטוריאני, שמצידו היה בעמדת עימות מול הסנאט ועם קיסרים שמונו מצד הסנאט. פופיאנוס הבין את מצבו הנואש, מנותק משומרי ראשו ומבודד בארמון באופן שהותיר אותו נתון לחסדי אויביו; ולכן פנה לבן בריתו היחיד, בלבינוס, וביקש ממנו להכניס את שומרי הראש הגרמניים לאחוזה. בלבינוס שחשד כי צעד זה עלול להביא למותו סירב, ופרץ וויכוח בין שני הקיסרים; הוויכוח הופסק על ידי חיילי המשמר הפרטוריאני, שפרצו לחדר וגררו את זוג הקיסרים אל מחנה המשמר, שם הם עונו למוות.
וטאפה

וַטָאפָּה (Vatapá) הוא תבשיל באהיאני טיפוסי, עשוי מעיסה של לחם, בוטנים ואגוזי קשיו קלויים, בצל, שום, מלח, זנגביל (ג'ינג'ר), קוקוס טחון, חלב קוקוס, שמן דקלים (דֶנדֶה) וצ'ילי. את העיסה מחממים בסיר על הכירה תוך כדי ערבוב בלתי פוסק, עד הרגע שבו היא הופכת לצמיגה. היא מוגשת עם חסילונים שלמים או נתחי בקלה או בשר עוף, ועם אורז. 
דוריבאל קאיימי, המוזיקאי הגדול מבאהיה, כתב על הווטאפה שיר, שאותו ביצעה גל קוסטה.
חן קוגל

ביוגרפיה

קוגל הוא נכדו של ד"ר חיים קוגל, ראש המועצה המקומית הראשון של חולון וראש העירייה הראשון שלה. 
ב-1986 סיים לימודי רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שם למד במסגרת העתודה האקדמית. עם סיום לימודיו שירת בחיל הרפואה, ובהמשך התמחה ברפואה משפטית. הגיע לדרגת סגן-אלוף, ובמילואים הוא מפקד מרכז איסוף נתוני חללים של צה"ל.
קוגל עבד במכון הלאומי לרפואה משפטית החל משנת 1991. בין השנים 1996 ל-1998 שהה בסבב מכונים לרפואה משפטית בארצות הברית, באנגליה, באוסטרליה ובדרום אפריקה. 
בשנת 2005 פרש מהמכון לרפואה משפטית, והקים מכון פרטי, ראשון מסוגו בישראל, לשירותי רפואה משפטית. לפרישה קדמה תלונתו על אי סדרים בניהולו של פרופ' יהודה היס, תלונה שנבדקה על ידי מבקר המדינה ונמצאה מוצדקת. 
במסגרת עבודתו במכון לרפואה משפטית ובהמשך כמנהל מכון פרטי, נתן קוגל פעמים רבות עדות מומחה במשפטים שבהם נדרשה בדיקה פתולוגית. בין היתר, הכין את חוות הדעת הרשמית בנוגע לסיכוי מותם של החיילים החטופים אהוד גולדווסר ואלדד רגב זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת לבנון השנייה וכן חוות דעת בנוגע לסיבת מותה של הילדה רוז פיזם. 
בשנת 2013 מונה קוגל למנהל המכון הלאומי לרפואה משפטית.
לצד עבודתו כפתולוג הוא מלמד בפקולטות למשפטים ולרפואה של אוניברסיטת תל אביב ושל אוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, הוא חבר הוועד המנהל של עמותת עוגן, המסייעת לעובדים חושפי שחיתות החוששים לפגיעה בהם.

אות הלוחם בשחיתות

במהלך שנות עבודתו במכון הלאומי לרפואה משפטית, נחשף ד"ר קוגל לפעילות מכונים מקבילים בחו"ל. בעקבות חשיפה זו חש כי פעילות המכון הלאומי בישראל לוקה באי-סדרים חמורים, לרבות פגיעה בכבוד המתים. לאחר שנסיונותיו לשנות את הקיים מבפנים לא צלחו, פנה ד"ר קוגל לתקשורת. בשנת 2000 התפרסמה ב"ידיעות אחרונות" סדרת תחקירים, שבעקבותיה הורה שר הבריאות, דני נוה, על הקמת ועדת בדיקה בראשות שופט שהמליצה להעמיד את מנהל המכון פרופ' יהודה היס לדין משמעתי והמכון עצמו הוכפף על ידי משרד הבריאות לבית החולים "אסף הרופא".
במהלך עבודת הוועדה חש ד"ר קוגל כי היס ניסה לקצץ בסמכויותיו, ופנה בעניין זה למבקר המדינה, אליעזר גולדברג, שהורה למשרד הבריאות שלא לפגוע במעמדו. על רקע חשיפה זו הוענק לד"ר קוגל ב-2007 אות אביר איכות השלטון בקטגוריית "אות הלוחם בשחיתות".

חיים אישיים

לצד עבודתו המקצועית, קוגל הוא פסנתרן ג'אז חובב, המנגן להנאתו במועדוני ג'אז בתל אביב ובערים אחרות. הוא הומוסקסואל הפעיל במשך שנים באגודת הלהט"ב, והיה שותף כמוזיקאי להקמת להקת ה"גייזמרים" - המקהלה הגאה של האגודה. נמנה עם מייסדי "גאווה בליכוד" - קבוצת הלהט"ב בליכוד.
קוגל הוא תושב תל אביב.
המעבדה הלאומית לוס אלמוס

המעבדה הלאומית לוס אלמוס (באנגלית: Los Alamos National Laboratory, או בראשי תיבות LANL), הוא מכון מחקר של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית, הממוקם ליד העיר לוס אלמוס במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית. המכון הוא אחד ממכוני המחקר הבין-תחומיים הגדולים והחשובים בעולם, והוא מעסיק כעשרת אלפים עובדים ישירים ועוד כשלושת אלפים עובדים בחוזה קבלני. כשליש מהחוקרים במכון הם פיזיקאים, ושני השליש הנותרים הם מהנדסי מערכות, חוקרים בתחום המתמטיקה החישובית, הכימיה והביולוגיה. המכון משתף גם סטודנטים במחקריו ומספק שרותי מחקר ופיתוח לגורמים אקדמאים ותעשייתיים בארצות הברית ובעולם.
מעבדת לוס אלמוס מפורסמת בעיקר בהיותה אחד משני המכונים ששימשו את ארצות הברית בפיתוח הנשק הגרעיני שלה.

לאחר המלחמה הקרה

השינויים הפוליטיים המהירים שהתרחשו בעולם בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, חייבו את ממשלת ארצות הברית להיערך מחדש כדי לשמר את מעמדה כמעצמה מובילה, הן בתחום הצבאי והן בתחום המחקר המדעי, היות שלא ניתן היה להתלות יותר בתחרות עם הסובייטים כדי להמשיך ולקבל את תמיכת הציבור האמריקאי להקצאת משאבי ענק למחקר הגרעיני. מצד שני, היכולות שפותחו במעבדת לוס-אלמוס, כמו גם במכוני המחקר האחרים של ממשלת ארצות הברית נתגלו עתה כשימושיות למגוון גדל והולך של יישומים. ההחלטה הכמעט מקרית להכפיף את מכון המחקר לאוניברסיטה ציבורית, התגלתה עתה כמועילה ביותר. ממשלת ארצות הברית ביצעה מהלך מקיף של פתיחת המחקר בלוס-אלמוס למגוון גדול ככל הניתן של תחומים היכולים ליהנות ממשאביה של המעבדה (כמו למשל מחשבי העל ששימשו עד אז בעיקר לסימולציה של ביקועים גרעיניים) ומהידע הרב שנצבר על ידי הסגל שלה. כיום עוסקים המדענים בלוס-אלמוס במגוון רחב של מחקרים בתחום הפיזיקה, הכימיה, מדעי האקלים, הביולוגיה ואפילו מדעי החברה. ברבים מהמחקרים מושם דגש על האופן שבו ניתן לשלב רעיונות מתחומים שונים במסגרת מחקר אחד. 
יחד עם זאת, המכון ממשיך לעסוק גם במחקר צבאי סודי עבור ממשלת ארצות הברית, פעילות שלוותה במספר שערוריות על רקע האשמת עובדים במכון בהפרת סודיות, דבר שהביא להחלשת הקשר בין המכון לאוניברסיטת קליפורניה והעברת חלק גדל והולך של פעילותו לידי קבלנים אחרים.
זואי סאג

חיים אישיים

סאג היא האחות הבכורה לאחיה ג'ו סאג, שגם הוא ולוגר ידוע ביוטיוב. סאג נמצאת במערכת יחסים עם היוטיובר אלפי דיאס, המוכר בכינוי Pointless Blog.

קריירה

סאג עבדה כמתמחה בחברת עיצוב פנים כאשר יצרה את הבלוג שלה "זואלה" בפברואר 2009. בסוף השנה היו לה למעלה מאלף עוקבים, ובחודש ספטמבר 2015 היא קיבלה למעלה מ-540 מיליון ביקורים.
רומן הבכורה של סאג, "נערה מחוברת", יצא לאור ב-25 בנובמבר 2014. הרומן השיג את התואר "המכירות הגבוהות ביותר של השבוע הראשון" ובכך עקף את השיא שרשם הרומן הארי פוטר. בשנת 2015 הרומן הוצא לאור בשפה העברית על ידי הוצאת שוקן, בתרגום אורה דנקנר.
ספר ההמשך בסדרה, שנשא את הכותרת "נערה מחוברת בסיבוב הופעות", יצא לאור ב-20 באוקטובר 2015. בשנת 2016 הוצאת שוקן הוציאה גם ספר זה לאור בשפה העברית, בתרגום אורה דנקנר.
הספר השלישי בסדרה, שכותרתו "נערה מחוברת הולכת סולו", יצא לאור ב-17 בנובמבר 2016, ונכון למאי 2017, עדיין לא תורגם לעברית.
יונתן אגסי הציל את חיי

רקע

הסרט הופק בתמיכת קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה, הוט – ערוץ 8 ומועצת הפיס לתרבות ולאמנות. הוא מופץ בישראל ברשת בתי קולנוע לב. הקרנת הבכורה שלו הייתה ב-30 באוגוסט 2018.

תקציר עלילה

הסרט מתמקד ביונתן אגסי (שם הבמה של יונתן לנגר), נער דחוי מחולון שהמציא את עצמו מחדש כאחד מכוכבי הגיי-פורנו הגדולים בעולם, שחולק את חייו בין ברלין לישראל. הסרט מספק מבט נדיר על עולם הפורנו והליווי, בפירוט אינטימי ומפוכח, לצד יחסים מפתיעים בין אם ובנה שבוחנים מחדש את גבולות התא המשפחתי. זה סרט על אדם בודד שמחפש אהבה ומשמעות אך נשאב למסלול חיים הרסני.
בורסה (עיר)

יהודי בורסה

כבר בתקופה הביזנטית ישבו בבורסה יהודים רומניוטים (דוברי יוונית). בשנת 1324, לאחר הכיבוש העות'מאני, התיר הסולטאן אורחאן לבנות את בית הכנסת "עץ החיים". לאחר הגעת יהודים ספרדים מגירוש ספרד, התערבבו בתוכם היהודים המקומיים. בין בתי הכנסת המפורסמים, היה בית כנסת "הגירוש". בשנת 1955 נותרו בבורסה כ-500 יהודים וכיום כ-60 בלבד.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוגלו לעיר מנהיגי השומר. אבשלום פיינברג שהה שם כשהמתין לאישור יציאה לאירופה, משום שבעיר גרו מספר קרובים שלו אחרי גירושם מארץ ישראל בהיותם מקורבים לשומר.

יהודי בורסה בארץ ישראל

יהודי בורסה, כיהודי טורקיה ויוון, עלו במרוצת הדורות לארץ ישראל והתיישבו בערים הוותיקות כחלק מן היישוב הספרדי. בירושלים קיים בית תפילה השוכן ברחוב הנביאים. שמו בית כנסת עולי בורסה והוא נוסד בשנת 1932. בית הכנסת משמר עדיין את המנגינות הישנות של הנוסח הספרדי ובימי שבת וחג מתקיים בו מניין מצומצם. בבית הכנסת ישנם ספרי תורה רבי ערך וביניהם ספר תורה שניצל מן העיר העתיקה, לפני שנפלה בידי הליגיון הערבי, ספר תורה מבית כנסת "גירוש" שהובא מבורסה שבטורקיה וכן ספר תורה שהיה מופקד בקבר רחל.
ג'יימס וייט

ביוגרפיה

וייט נולד בפורט לודרדייל שבפלורידה הצעיר מבין שני בנים של טיירון וליסה. אביו הוא שוטר ואמו קצינת מבחן. בשנים 2010–2013 למד ושיחק פוטבול באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, ב-4 העונות שלו בליגת המכללות השיג 4,015 יארד ו-13 טאצ'דאונים בריצה וכן 670 יארד ו-3 טאצ'דאונים בתפיסה. 
בדראפט ה-NFL של 2014 נבחר בסיבוב הרביעי במקום ה-130 על ידי ניו אינגלנד פטריוטס. בעונתו הראשונה שותף בשלושה משחקים בלבד בעונה הסדירה ולא שיחק בפלייאוף בו זכתה ניו אינגלנד בסופרבול XLIX. בעונת 2015 הפך לחלק משמעותי יותר ברוטציה של ניו אינגלנד בעיקר בעקבות פציעתם של עמיתיו דיון לואיס ולגארט בלאנט. הוא סיים את העונה עם 56 יארד ושני טאצ'דאונים בריצה ו-410 יארד ו-4 טאצ'דאונים בתפיסה. בעונת 2016 שותף בכל משחקי הקבוצה, והשיג 551 יארד ו-5 טאצ'דאונים בתפיסה. בסופרבול LI רשם את המשחק הטוב בקריירה שלו, כשקבע שיא סופרבול של 14 תפיסות, שיא של 20 נקודות והשווה את שיא הסופרבול עם 3 טאצ'דאונים, שניים בריצה ואחד בתפיסה. סך הכל השיג 110 יארד בתפיסה ועוד 29 יארד בריצה וכן הבקעת שתי נקודות בונוס. הוא גם השיג את הטאצ'דאון המכריע שקבע את הניצחון לניו אינגלנד בהארכה. טום בריידי שנבחר ל-MVP של משחק הסופרבול ציין כי לדעתו התואר מגיע לוייט. לאחר העונה הוארך חוזהו של וייט בפטריוטס עד 2020 בתמורה ל-12 מיליון דולר.
בעונת 2017 סייע לקבוצה להעפיל לסופרבול LII בו השיג 21 יארד בתפיסה, 45 בריצה וטאצ'דאון אחד, בהפסד לפילדלפיה איגלס. בעונת 2018 זכה עם הקבוצה בסופרבול LIII.
A-10 ת'נדרבולט II

מלחמת המפרץ

המטוסים שימשו לראשונה במלחמת המפרץ הראשונה, וביצעו במלחמה למעלה מ-8775 גיחות מבצעיות. המטוסים תקפו מטרות שונות ומגוונות והשמידו בין היתר בהצלחה רבה כ-1600 משאיות, 987 טנקים, 923 תותחים, 501 נגמשי"ם, 96 מתקני מכ"ם, 50 עמדות נ"מ, עשרה מטוסים על הקרקע ואף רשמו לזכותם הפלה של כשני מסוקים בעזרת התותח שבחרטום המטוס.
תפקיד חשוב שמילא המטוס במלחמה, היה בציד סקאדים שנורו לעבר ישראל וסעודיה ממערב עיראק, שם הצליחו להשמיד, ככל הנראה, כ-51 משגרים. עם זאת, הדבר נתון לוויכוחים רבים, בין השאר כי היו פזורים במערב עיראק מספר רב של משגרי דמה.
במהלך המלחמה הוכיח המטוס כי הוא יכול לבצע את משימתו נאמנה, ופגע במטרות באחוזים גבוהים מאוד. 
במהלך המלחמה המטוסים הצליחו לבצע כ-95.7% ממשימותיהם, ארבעה מטוסים הופלו על ידי מערך הנ"מ העיראקי, בעזרת טילי קרקע אוויר.
ההפעלה המוצלחת של המטוס, בנוסף לתועלת ולתרומה הרבה במלחמה, גרמה לביטול התוכנית להחלפת המטוס בגרסת סיוע קרוב של ה-F-16 פייטינג פלקון.

ניסיון להחלפה ב-F-35

בתחילת העשור הקודם, הכריז הפנטגון שה-F-35 יחליף את ה-A-10. בעקבות הכרזה זו פרצה סערה באינטרנט. לוחמים לשעבר ובתפקיד העידו שה-A-10 הציל את חייהם וחיי חבריהם, ואמרו שהם לא מוכנים להפקיד את חייהם בידי ה-F-35. הם טענו שה-F-35 דומה יותר למטוסי הסילון ממלחמת קוריאה, מהיר מדי ומוגבל בתמרון במהירות איטית, לא זריז מספיק בגובה נמוך, לא נושא מספיק חימוש ושהראות ממנו פחות טובה.]
לאחר מאבק שהובל על ידי בהובלת סנטורים רפובליקנים כגון ג'ון מקיין, מרתה מקסאלי וקלי איוטה, ביחד עם גנרלים, הפנטגון משך את החלטתו.] ב-2019 נודע שה-A10 יקבל תקציב שישדרג את גופו המיושן.]
רולף רוסלאו

ביוגרפיה

רוסלאו נולד בטרטו, ב-1993 התפרסם כששיחק במחזמר אולבר!.
ב-2002 השתתף בתחרות המוזיקה "Fizz Superstar", ב-2003 השתתף ב-Kaks takti ette, תוכנית כשרונות של הטלוויזיה האסטונית הציבורית.
ב-2008 הוציא את האלבום הראשון שלו וב-2009 הוציא את אלבומו השני.
הוא השתתף בין היתר במחזות הזמר קאטס, תהילה המבוססת על הסרט, דון קישוט, מיס סייגון וסיפור הפרברים,
ב-2011 ייצג את אסטוניה באירוע המוזיקה "EuroVoice".
ב-2013 השתתף בתוכנית "Su nägu kõlab tuttavalt" בערוץ TV3.
הוא ניסה מספר פעמים לייצג את אסטוניה באירוויזיון, ב-2010 ו-2013 שימש כמציג הניקוד האסטוני.
סיירת מערכה

סיירת מערכה היא סוג של סיירת, שהייתה בשימוש במחצית הראשונה של המאה ה-20.

היסטוריה

בתחילת המאה ה-20 הופיע סוג חדש של סיירת, סיירת מערכה. סיירת המערכה צמחה בצי הבריטי ומטרתה הייתה לשלב את מהירותה של הסיירת ויכולת התמרון שלה עם עוצמת האש של אוניית המערכה. אונייה זו נועדה למלא את החלל שבין הסיירת הקלאסית לאוניית המערכה. הוגה הרעיון היה אדמירל סר ג'קי פישר, לורד הים הראשון (תפקיד מקצועי בפיקוד על הצי הבריטי, שיש להבחינו מתפקיד הלורד הראשון של הימיה שהוא תפקיד פוליטי). פישר רצה לחסוך, מחד, בהוצאות העצומות של הצי, ומאידך לשמור על עליונותה הימית של בריטניה. כדי להשיג יעד זה הוציא פישר מהשירות את הצי העצום של אוניות מערכה מיושנות, ועמן סיירות משוריינות ומוגנות, שלהן קרא "ערב רב של גרוטאות חסרות ערך". את מקומן של אוניות אלה היו אמורות לתפוס סיירות המערכה. עד הופעתו של טיפוס אונייה זה, היה מקובל שכל אונייה חייבת להיות משוריינת ברמה כזו, שתוכל לעמוד בפני תותחיה שלה. בסיירות המערכה נזנח עיקרון זה; האוניות היו בעלות תותחים כבדים כשל אוניות מערכה, אך בעלות שריון קל יחסית. בזכות הקרבת השריון היו יכולות לשאת מנועים חזקים יותר, שהקנו להן מהירות רבה וטווח גדול. סיירות המערכה היו מסוגלות להשיג ולהטביע כל אונייה קטנה מהן, ולחמוק מכל אונייה כבדה מהן. הן לא היו אמורות להיכנס לקרב מול אוניות מערכה, אלא לזהות את האויב ולהטריד אותו, עד שיתערבו אוניות המערכה.
לאחר שעזב פישר את הצי נדחק הרעיון, ומעט אוניות מדגם זה נבנו. אולם כאשר התחילה מלחמת העולם הראשונה שב אדמירל פישר הסוער והכריזמטי לתפקידו, והיה ברור כי סוג זה של אוניות עומד לקבל דחיפה משמעותית.
סיירות המערכה היו אוניות קלות משמעותית מאוניות המערכה, אך היו כבדות ומסורבלות יותר מאשר סיירות רגילות (אפילו הכבדות שבהן), כדי שיוכלו לעמוד במשקל ובעוצמה של תותחים כבדים. הרעיון היה שאונייה מטיפוס זה תוכל להטביע כל כלי שיט אחר, למעט אוניות מערכה, שמהן תוכל לנתק מגע במהירות. גם הצי הגרמני השקיע בסיירות מערכה; ההבדל ביניהן היה במוקד הוויתור: הבריטים העדיפו לוותר על שריון לטובת המהירות, ואילו הגרמנים העדיפו שריון חזק יותר על פני המהירות. 
בקרב איי פוקלנד, ב-8 בדצמבר 1914, ביצעו סיירות המערכה את תפקידן המוגדר: במרחק גדול מבסיסי הבית שלהן, הצליחו שתי סיירות מערכה בריטיות, בסיוע חמש סיירות משוריינות וקלות, להטביע שייטת גרמנית שמנתה חמש סיירות. ואולם, בקרב הימי הגדול ביותר במלחמה, קרב יוטלנד, כאשר סיירות המערכה בשני הצדדים נלחמו זו בזו, הוכיחו עצמן סיירות המערכה הגרמניות כעדיפות על הבריטיות. שלוש סיירות מערכה בריטיות טובעו בקרב, ורק מעטים מאנשי צוותן נותרו בחיים. 
לאור תוצאות הקרב, וללא חסותו של אדמירל פישר (פישר מונה לתפקיד לורד הים הראשון שוב, עם תחילת מלחמת העולם, ופרש מתפקידו ב-15 במאי 1915), בוטלו רוב ההזמנות לבניית אוניות מסוג זה. העדיפות חזרה לאוניות המערכה. התקדמות הטכנולוגיה אפשרה לבנות אוניות מערכה שהצליחו לשלב מהירות גבוהה עם שריון מתאים וחימוש כבד, ובכך למעשה היו יכולות ליטול על עצמן את תפקידה של סיירת המערכה.
מיכל טראוריג

ביוגרפיה

מיכל טראוריג נולדה בכפר סבא כבת זקונים למשפחה בת שלושה ילדים. היא בת דודה של שדרנית הטלוויזיה איריס קול. 
מיכל טראוריג החלה את עבודתה כשחקנית בשנת 2003, כששיחקה בטלנובלה "משחק החיים" לצד לירון וויסמן וגיא אריאלי שלוש שנים אחר כך, שיחקה בסרט "הדברים שמאחורי השמש" בבימוי יובל שפרמן. בשנת 2008 שיחקה בסדרה "חשופים", בתפקיד טליה.
בשנת 2004 הנחתה את תוכנית המציאות "המסע המוטרף של פאנטה" בספרד ובצרפת בשיתוף ערוץ 10. 
ב-2010 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "טובה תחת טובה" בבימוי ארנון צדוק.
על במות התיאטרון הופיעה בהצגה "בואינג בואינג" (בימוי: לזלי לוטון) של תיאטרון הקאמרי; בתיאטרון בית ליסין ב"פילומנה" (בימוי: רוני פינקוביץ'); במחזה "דפוקים" במסגרת פסטיבל "פותחים מסך" - מחזה אשר זכה בתחרות באותה שנה (בימוי: רוני ניניו) וב"מסיבת הפיג'מות של איתי", בבימוי אבי דור.
מלמדת תיאטרון בבית הספר "גבעולים" ברמת גן ובהתנדבות, משמשת מורה לתיאטרון לנוער במצוקה בתל אביב. 
כיום טראוריג היא עיתונאית ועורכת ברשת שוקן. בעבר היא הייתה כתבת של המגזין "פנאי פלוס", בעלת טור אישי ומבקרת טלוויזיה תרבות ולייף סטייל. היא כתבה גם במגזין "עיתון תל אביב" מבית ידיעות אחרונות ובאתרים וואלה ונענע.
טראוריג היא גרושה ולה בן.
חטיבת מנשה

מפקדה

מפקדת החטיבה (המפח"ט) ממוקמת כיום במחנה בעין שמר. קודם לכן הייתה ממוקמת במחנה דותן הסמוך להתנחלות מבוא דותן שבצפון השומרון, אך הועברה בשל תוכנית ההתנתקות ולאחר פיגוע בשנת 2004 שבו ירו מחבלים מגבעה ליד הכפר הפלסטיני עראבה אל תוך הבסיס והביאו למותו של חייל ששהה במקום.

מבנה וייעוד

בשונה משאר החטיבות המרחביות באיו"ש, חטיבת מנשה אחראית על שתי ערים פלסטיניות מרכזיות ולא על אחת בלבד: ג'נין וטול כרם. גזרת החטיבה משתרעת על פני שטח נרחב ומוקפת מצדה הצפוני והמערבי בגדר הפרדה.
בגזרת החטיבה כפרים פלסטיניים והתנחלויות, ובעקבות תוכנית ההתנתקות פונו בגזרת החטיבה שלוש התנחלויות: גנים, כדים ושא-נור.

מבנה החטיבה

במפקדת החטמ"ר מחלקות שונות, ביניהן פלוגת תקשוב (פלחי"ק), מחלקת מודיעין, רפואה, שלישות, לוגיסטיקה וחימוש. במפקדה נמצאים גם מחלקת צמ״ה מפלוגת הצמ״ה של אוגדת יו״ש אשר מופעלים תחת הקהנ״ח (קצין הנדסה חטיבה), גששים, מחלקת אג"ם (אגף המבצעים) וכמו כן מחלקת הגמ"ר (הגנה מרחבית) האחראית על הקשר עם ההתיישבות הישראלית בגזרת החטיבה.