דוקטור

דוקטור (בקיצור, ד"ר), או "תואר שלישי", הוא התואר האקדמי העליון, המוענק לאחר השלמת עבודת מחקר בהיקף משמעותי, או הגעה לרמה מקצועית המאפשרת פעילות עצמאית ברמה גבוהה. 
המילה דוקטור מקורה בשפה הלטינית: בלטינית הקלאסית פירושה היה מורה, ובלטינית של ימי הביניים מלומד ויועץ דתי. המשמעות הנוכחית, של המחזיק בתואר גבוה באוניברסיטה, התקבעה בסוף המאה ה-14 .

התואר בעבר ובהווה

השימוש בתואר החל באוניברסיטת בולוניה, שבסוף המאה ה-12 התחילה להעניק את תואר דוקטור למשפטים. באותה התקופה המונחים "דוקטור" (Doctor) ו"מוסמך" (Master) היו בעלי משמעות זהה. במשך השנים התפתח הנוהג ברוב אוניברסיטאות אירופה להשתמש במונח "מוסמך" לבוגרי הפקולטות לאמנות ולדקדוק, ובמונח "דוקטור" לבוגרי הפקולטות לפילוסופיה, משפטים ורפואה. מכיוון שכדי ללמוד פילוסופיה, משפטים או רפואה יש ללמוד קודם כל דקדוק, התואר "דוקטור" החל לציין דרגה אקדמית גבוהה יותר מזו של התואר "מוסמך".
במאה ה-21 מקובלות שתי מסגרות להענקת התואר. תואר דוקטור מחקרי מוענק לאחר השלמת תזה (קרויה גם דוקטורט או דיסרטציה), שהיא עבודת מחקר מקיפה שיש בה משום תרומה לקידום הידע האנושי בתחום מן התחומים המדעיים. עבודת הדוקטורט מוגשת לאוניברסיטה, ופעמים רבות תוכנה מתפרסם גם כספר, בגרסה שנועדה לעשותה נגישה לקהל רחב יותר של קוראים, או שתקציר שלה מתפרסם כמאמר בכתב עת מדעי. במרבית התחומים (כולל במדעים) קרוי תואר זה "דוקטור לפילוסופיה" (PhD). במספר תחומים, שהבולט ביניהם הוא משפטים, מקובל מסיבות היסטוריות תואר אחר (כגון "דוקטור למשפטים", JSD או LLD).‏
התואר דוקטור מוענק גם בגין השלמת הכשרה מקצועית ברמה גבוהה, למשל בתחום הרפואה והרפואה הווטרינרית: בוגרי לימודי רפואה מקבלים את התואר M.D (דוקטור לרפואה או Doctor of Medicine). בוגרי רפואה וטרינרית מקבלים את התואר D.V.M (דוקטור לרפואה וטרינרית או Doctor of Veterinary Medicine) תואר זה הוא בדרך כלל התואר האקדמי הראשון או השני. דוקטורים לרפואה יכולים ללמוד לתואר שלישי - "דוקטור לפילוסופיה" (ובפרט דרך מסלול משולב MD-PhD).

התואר בישראל

בישראל שמורה הזכות להעניק תואר דוקטור לתשע האוניברסיטאות הציבוריות (לבד מן האוניברסיטה הפתוחה) ולמכללה בלתי-מתוקצבת אחת - המרכז הבינתחומי הרצליה. אלו מעניקות את התואר Ph.D.) Doctor of Philosophy) - דוקטור לפילוסופיה - בכל התחומים למעט משפטים, ואת התואר J.S.D.) Doctor of Juridical Science) או LL.D.) Legum Doctor) - בתחום המשפטים.
ות"ת ומל"ג בחנו (ב-2014) אפשרות להתיר הענקת תואר דוקטור למוסדות נוספים, ובשנת 2018 אישרה המל"ג למרכז הבינתחומי הרצליה עקרונית להגיש בקשה לפתיחת תוכנית לדוקטורט.
חלק מהאוניברסיטאות שיש להן פקולטה לרפואה מעניקות תוארי דוקטור במקצוע זה: התואר M.D (דוקטור לרפואה או Doctor of Medicine), את התואר D.M.D (דוקטור לרפואת שיניים או Doctor Medicinae Dentariae), את התואר D.V.M (דוקטור לרפואה וטרינרית או Doctor of Veterinary Medicine), או את התואר Pharm D (דוקטור לרוקחות קלינית או Doctor of Clinical Pharmacy). עם זאת במקומות מסוימים בעולם, כמו בבריטניה ובהודו, לאחר לימודי רפואה מתקבל התואר MBBS (קיצור של Bachelor of Medicine, Bachelor of Surgery). לאחר מכן ההתמחות נחשבת לתואר שני, וכותבי מחקר עם תזה מקבלים את התואר Ph.D.
בתחומי המחקר ניתן לגשת ללימודי הדוקטורט לאחר השלמת לימודי תואר שני (ולכן לעיתים מתייחסים אליו כ"תואר שלישי"), או, במקרים מיוחדים, גם לאחר השלמת לימודי תואר ראשון.
תלמיד בלימודי דוקטורט קרוי דוקטורנט. במקרים רבים מועסקים הדוקטורנטים כעוזרי הוראה, מתרגלים ואף כמרצים באוניברסיטה במהלך לימודי הדוקטורט שלהם.
ב-2009 היו בישראל כ-34,000 בעלי תואר דוקטור.

תוארי ד"ר מקצועיים נוספים

בארצות שונות תוארי דוקטור שונים. בארצות הברית ובקנדה, לדוגמה, ניתנים תוארי ד"ר בכירופרקטיקה (DC), ד"ר באוסטאופתיה (DO) וד"ר בפודיאטריה ניתוחית (DPM).