google/wiki40b huggingface dataset:
נעמי יוליה

נעמי יוליה הייתה אוניית מעפילים (שמה נכתב במקור כ-Naomijullia).
הפליגה מנמל סולינה ברומניה ב 1 ספטמבר 1939 כשעל סיפונה 1,130 מעפילים. הגיעה אל מול חופי הארץ ב-19 בספטמבר. כוחות הצבא הבריטי גילו אותה, מול נמל בירות, והיא הובלה על ידי משחתת בריטית אל נמל חיפה. המעפילים הועברו למחנה מעצר בצריפין. הגברים הועברו לצריפין והנשים והילדים שוכנו במחנה העולים בעתלית שעדיין לא היה מחנה מעצר.
ארגון מבצע ההעפלה של ספינה זו נעשה בידי פעילי ההסתדרות הציונית החדשה של רוויזיוניסטים, כחלק מעליית אף על פי.
היכל התהילה הלאומי לנשים

היכל התהילה הלאומי לנשים (באנגלית: National Women's Hall of Fame) הוא מוסד חינוכי אמריקאי ללא כוונת רווח שהוקם ב־1969 בסנקה פולס שבמדינת ניו יורק, המקום בו התכנסה הוועידה הראשונה לזכויות האישה ביולי 1848. מטרתו להנציח את נשות ארצות הברית שתרמו למדינה.
נכון ליוני 2017, בהיכל חברות 266 נשים.

היסטוריה

לפי רישומי ההיכל, המחשבה על הקמתו החלה ב־1968, עת ג'ון רוזנקרנס, נשיא אייזנהאואר קולג' הצעיר בסנקה פולס, ביקר בהיכל התהילה לאמריקאים הגדולים  באוניברסיטת ניו יורק. הוא הופתע מהופעתן של 9 נשים בלבד בין 110 חברי ההיכל, וסיפר על כך למזכירתו, שירלי הארטלי. עם הקמת המוזיאון, שנועד להוות חלופה להיכל התהילה הניו־יורקי, הייתה הארטלי לנשיאתו הראשונה. בינואר 1969 נערך הכינוס הראשון של הארגון נערך, ובו הוצגה לראשונה מטרתו: 
לכבד ולהנציח את אותן הנשים, אזרחיות ארצות הברית, שתרומותיהן לאמנות, לאתלטיקה, לכלכלה, לחינוך, לממשל, למדעי הרוח, לפילנתרופיה ולמדע היו בעלות ערך רב לפיתוח ארצן.
— מטרות היכל התהילה הלאומי לנשים, כפי שהכריזו מקימיו עם ההקמה בינואר 1969
 נבחר ועד שבו ישבו חברי כבוד לבחירת חברי היכל התהילה, ואייזנהאואר קולג' הסכים שבו ישכון ההיכל עד בחירת מבנה קבוע. ב־23 באוגוסט 1973, כשהוא עדיין שוכן בקולג' הקטן בסנקה פולס, נבחרו 20 חברות ההיכל הראשונות: ג'יין אדמס, מריאן אנדרסון, סוזן ב. אנתוני, קלרה ברטון, מרי מק'לאוד בת'ון , אליזבת בלקוול, פרל בק, רייצ'ל קרסון, מארי קאסאט, אמילי דיקנסון, אמיליה ארהארט, אליס המילטון , הלן הייז, הלן קלר, אלינור רוזוולט, פלורנס סאבין , מרגרט צ'ייס סמית, אליזבת קיידי סטנטון, הלן טאוסיג והארייט טאבמן.
ב־1977 עבר ההיכל למבנה משלו, התיאטרון הישן של סנקה פולס, ושנתיים לאחר מכן, ב־1979, רכש את מבנה הבנק ההיסטורי של סנקה פולס, ושיכן שם את תערוכת הקבע שלו ואת משרדיו. מבנה הבנק שוכן בקרבת הפארק ההיסטורי הלאומי של זכויות האישה , שבו נערכה ועידת סנקה פולס ביולי 1848.

תהליך הבחירה

הנשים הנבחרות יכולות להיות עכשוויות או היסטוריות, אך חייבות להיות אזרחיות ארצות הברית – או מלידתן, או שהתאזרחו במדינה. תרומתן, שעל פיה הן נבחרות, חייבת להיות בעלת ערך לאומי או בינלאומי, ולהמשיך להשפיע גם בחלוף השנים. אדם שחושב שדמות זכאית להיכלל בהיכל, שולח את פרטיה, שנבדקים על ידי צוות המכון כדי לוודא את עמידתה בקריטריונים. מועמדות שנמצאות כעומדות בקריטריונים יישלחו לפאנל שופטים ארצי, שמורכב מאמריקאים בעלי השפעה ומנציגי ארגונים ברחבי ארצות הברית. הפאנל ינקד את חשיבות הדמות על בסיס ערך תרומתן למדינת ארצות הברית, על בסיס חשיבות ההשפעה של הישגן, ולפי בדיקה של המשכיות מעשיהן. על מנת לשמור על האובייקטיביות בתהליך השיפוט, חברי צוות של ההיכל אינם חברים בפאנל השופטים.
שח

מבוא

שח הוא תוצאה של מהלך של אחד השחקנים, שמציב את המלך היריב תחת איום, על ידי אחד או שניים מהכלים של מבצע המהלך (בווריאציות מסוימות, אפשר לאיים בשח גם על ידי יותר משני כלים). אם מלך מאוים בשח, השחקן חייב להפסיק את מצב השח, ואם אין מהלכים חוקיים שיכולים להפסיק את השח, המצב נקרא מט. השחקן שמצליח לאיים על המלך של יריבו כך שיהיה מט, הוא המנצח.
שחקן לא יכול לבצע מהלך שבעקבותיו מלכו יהיה מאוים בשח. מהלך כזה אינו חוקי, ואם הוא מבוצע הוא מבוטל (למעט וריאציות מסוימות של הכללים בבליץ). אם בוצעו מאז מהלכים נוספים כולם מבוטלים, ומחזירים את הלוח למצב שלפני המהלך הבלתי-חוקי. אם אין שום מהלך עם המלך שלא יגרום לא להיות מאוים בשח, ואף לא מהלך עם כלי אחר כלשהו, המצב נקרא "פט" והמשחק מסתיים בתיקו. מלך אינו יכול לבצע שח ישיר על המלך היריב בעצמו, כיוון שמהלך כזה יגרום לאיום גם על המלך המאיים (שאר הכלים יכולים לבצע שח). לעומת זאת, מלך יכול לבצע שח עקיף (ראו פסקה סוגים של שח).

הכרזה וסימון של שח

במשחקים שאינם רשמיים, השחקנים נוהגים להכריז "שח" כשהם מצליחים לאיים על מלך יריביהם, על מנת להסב את תשומת לבו לכך שהוא חייב בתורו למנוע את האיום. לפי חוקי השחמט, הכרזת שח היא אופציונלית, ולרוב אינה מבוצעת במשחקים רשמיים. עד שנות העשרים המוקדמות, שחקן היה צפוי להכריז "שח", וחלק מספרי החוקים אילצו זאת.
לעיתים קרובות פחות (ומיושנות), ההכרזה "garde" נאמרת כששחקן מתקיף באופן ישיר את מלכת היריב בצורה דומה. הכרזה זו נזנחה במאה ה-19. מהלך יחיד יכול להיות גם שח וגם garde.
ברישום שחמט, הסימן "+" מסמן מהלך שח.
באטל ראפ

בישראל

בישראל קיימת ליגת באטל ראפ בשם "דיבור נגוע" אותה מנהל הראפר הישראלי 9 מילימטר (יצחק דדשב), בליגה התחרו אמנים כגון: 9 מילימטר, שון חי כספי, רון נשר, חן פורתי, אנדרדוג, שרק ורבים אחרים.
וקיימת ליגת באטל ראפ נוספת בשם “JEWISH BATTLE” אותה מנהל מיכאל
זרם סילון

במטאורולוגיה, זרם סילון הוא זרם אוויר חזק וצר יחסית בשכבות הגבוהות של הטרופוספירה, בגובה 11 קילומטר לערך מגובה פני הים. זרם הסילון נוצר מניגודי טמפרטורה ברום הגבוה - אלה גורמים לניגודי לחץ, היוצרים רוח חזקה בכיוון קבוע. זרם הסילון מצוי בעיקר בשכבת הטרופופאוזה של האטמוספירה. נהוג להחשיב זרם רוח כלשהו לזרם סילון אך ורק אם מהירות הרוח בו היא 75 קשר ומעלה.
בכל המיספירה, כלומר חצי כדור, שני זרמי סילון. הסילון הסובטרופי והסילון הפולארי, כאשר שני אלה נמצאים בגבול בין אזורי האקלים בעולם וזורמים באופן כללי ממערב למזרח. הסילון הסובטרופי נוצר בשל ההבדלים בטמפרטורה שבין האזור הסובטרופי לבין הטמפרטורה באזור הממוזג, בעוד שהסילון הפולארי נוצר בשל ההבדלים בטמפרטורה שבין האזור הממוזג לבין אזור הקוטב. זרמי הסילון מדרימים ומצפינים בהתאם לתנועת גושי האוויר הגורמים להם. בקיץ בהמיספירה הצפונית, זרמי הסילון חלשים משום שניגודי הטמפרטורה בין האזור הפולארי לבין האזור הממוזג ובין האזור הממוזג לבין האזור הסובטרופי אינם גדולים כל-כך, וצפוניים מפאת התפשטות האוויר החם צפונה.
זרמי הסילון התגלו במלחמת העולם השנייה על ידי טייסים שטסו מארצות הברית לאירופה, בעיקר לאנגליה. אלה שמו לב כאשר טסו לאנגליה שמהירות המטוס גדולה מהמהירות הפוטנציאלית לכאורה שיכול המטוס לטוס בה. במהלך המלחמה ניצלו היפנים את זרם הסילון לתקוף את ארצות הברית בעזרת כדורים פורחים הנושאים חומרי נפץ. נשלחו כאלף בלונים מסוג זה, אך מלבד זריעת טרור פסיכולוגי, גבה המבצע רק חמש נפשות בצורה ישירה.
כיום נעשה מחקר בתחום זה כדי להפיק אנרגיה מתחדשת באמצעות טורבינות שיועלו לגובה של זרם הסילון באמצעות עפיפוני ענק או צפלינים ויהיו מחוברים בכבל חשמלי לאדמה.
קאדי

קאדי (قَاضِي (قَاضٍ), תעתיק מדויק: קאצ'י) הוא שופט מוסלמי הפוסק לפי חוקי השריעה, מקבץ החוקים הדתיים של האסלאם.
ברוב החברות המוסלמיות הקאדי מוסמך לדון בעברות על מצוות האסלאם, במשפט פלילי ובדיני ממונות, אולם במדינת ישראל הוא מוסמך לדון בדיני אישות וירושה בלבד, אף כי שכיחים גם דיונים בענייני הקדש (ואקף). עאלם הממונה לקאדי מחויב לדון על-פי ספרי החוקים של האסכולה המשפטית אליה הוא משתייך (האסכולה החנפית, האסכולה החנבלית וכדומה).
על פי המסורת המוסלמית, מונה הקאדי הראשון על ידי הח'ליפה עומר בן אל-ח'טאב, על מנת להקל על עצמו את נטל השיפוט. בתקופת הח'ליפות היו הקאדים ממונים על ידי הח'ליפה או מושל מטעמו, וחויבו לציית להם.
בישראל מוכר מעמד הקאדי בתוך בית הדין הדתי המוסלמי הנקרא "בית דין שרעי" (מהמילה "א-שריעה" - ההלכה המוסלמית). במדינת ישראל פועלים שמונה בתי דין שרעיים אזוריים בערים באקה אל-גרבייה, עכו, חיפה, נצרת, טייבה, יפו, באר שבע וירושלים. בנוסף להם פועלים בית הדין השרעי לערעורים והנהלת בתי הדין השרעיים, אשר ממוקמים בירושלים.
בית הדין האזורי דן בהרכב של קאדי אחד ובית הדין השרעי לערעורים דן בהרכב של שלושה קאדים. מעמדם, מינויים ועניינים אחרים הנוגעים לקאדים בישראל מוסדרים בחוק הקאדים, התשכ"א-1961.
פסקי הדין של בית משפט בראשות קאדי נקראים סיג'יל (sigill) מהמילה הלטינית סיגילום (Sigillum) שמשמעה חותם.

מערכת המשפט בתקופת בית עבאס

בתקופת בית עבאס מונו הקאדים על ידי הח'ליפים ונהנו מסמכות מלאה; ניתן היה לערער על החלטותיהם רק בפני הח'ליפה או מושלי הפרובינציות. בראש הקאדים היה ממונה הקאדי אל-קודאת, זקן השופטים. הוא היה ממונה על כל המערכת המשפטית, ותפקידיו העיקריים: לפקח על תקינות עבודתם של הקאדים, ובדיקת כישורים מקצועיים של מועמדים לתפקיד. לצד הקאדים פעלו יועצים ובראשם השוהוד, עדים, תפקידם היה לפקח על תקינות ההליכים המשפטיים. העדויות בבית המשפט נכתבו על טפסים מיוחדים שנקראים שורוט, ומסמכים אלו נשמרו בבית המשפט. מערכת המשפט האסלאמית הייתה אחד המוסדות הגבוהים והחזקים שיצר האסלאם.
פרנק האריס

מהלך חייו

פרנק האריס (ג'יימס תומאס האריס) נולד ב-1856 במחוז גולוויי באירלנד. הוריו היו ולשים, ואביו היה קצין בצי הבריטי. ילדותו עברה עליו ללא אמו שמתה בשלב מוקדם בחייו, ואביו התקשה לגדלו. האריס נשלח לאנגליה לבית ספר שהוא גם פנימייה, אותה תיאר הסופר בזיכרונותיו כמקום אשר גרם לו סבל ובו נחשף לחינוך הכולל מלקות ויחסי מין הומוסקסואליים כחלק מניצול יחסי מרות.
בשנת 1869 הוא היגר לבדו מאירלנד ללא הסכמת אביו, אל ארצות הברית. הסיבה שבחר דווקא בה הייתה שהיא נחשבה "לארץ האפשרויות הבלתי מוגבלות". בעוד אירלנד מולדתו ובעיקר אנגליה בה התחנך העיקו עליו. כנער החל לעבוד כפועל קשה יום, הוא עבד כפועל בהנחת היסודות לגשר ברוקלין, כמצחצח נעליים, כפקיד במלון, ולבסוף כבוקר. במסגרת עבודה זו הוא החל להתעשר, בעיקר בזכות מיומנות הברחת הבקר שרכש, שאפשרה לו להבריח בקר בדרך לא חוקית לארצות הברית, בעיקר לשיקגו שהתפרסמה בבתי המטבחיים ותעשיית הבשר המשגשגת שבה. אך לבסוף בעקבות מאורעות הקשורים בתעשיית הבשר בשיקגו הוא איבד את רוב הממון שצבר כמבריח בקר.
במשך כל תקופת ילדותו באירלנד ונערותו בארצות הברית, קרא האריס ספרים ולמד לעיתים באופן עצמאי. לאחר כישלונו כמבריח בקר הוא התקבל ללימודי משפטים באוניברסיטת קנזס, סיים את לימודיו והיה לעורך דין מן המניין. במהרה זנח את קריירת המשפטים לטובת קריירה של עיתונאי, במלחמת רוסיה טורקיה, הוא שימש ככתב של כמה עיתונים אמריקאים. בשנת 1878 הוא נשא את אשתו הראשונה פלורנס רות אדמס, שנפטרה שנה אחר-כך. בשנים הללו כבר יצא שם להאריס כרודף נשים וטיפוס חלקלק, והיו טענות שהאריס נשא את פלורנס אדמס רק בגלל עושרה הרב, כמו כן האשימו את האריס שבמהלך מלחמת רוסיה טורקיה, הוא סיקר את המלחמה מבית בושת באודסה ולא מהחזית כמו שהיה מחויב. האריס הכחיש את הטענות, וטען שבמהלך כל המלחמה התלווה אל הגנרל הרוסי מיכאיל סקובלב.
בשנת 1880 הגיע האריס אל לונדון והחל לעבוד כסגן עורך בעיתון איבנינג ניוז (Evening News), במהרה הוא התקדם לתפקיד העורך הראשי של העיתון ובניהולו העיתון החל לשגשג, באותן שנים ניסה האריס את כוחו בפוליטיקה וניסה להיבחר לפרלמנט הבריטי ונכשל. אחר כך רכש באמצעות הלוואה את השבועון הספרותי הבריטי סטרדיי רוויו (Saturday Review). הוא החליף את צוות הכותבים של העיתון וגייס במקומם כותבים חדשים שהיו גם חבריו: ג'ורג' ברנרד שו, תומאס הרדי ורודיארד קיפלינג. ידידים נוספים של האריס היו וולט וויטמן ותומאס קרלייל. באותם ימים היה האריס מוכר בבוהמה הלונדונית. הוא היה חברו הטוב של אוסקר ויילד, שניהם נחשבו לאישים אשר הפכו את שנינות השיחה לאמנות. האריס היה בין הבודדים אשר תמכו באוסקר ויילד בתקופת משפטו.
בין השנים 1908 ל-1931 כתב האריס סיפורים קצרים, מחזות, רומנים, ומסות ביוגרפיות על שקספיר, אוסקר ויילד וברנרד שו. בשנת 1923 הוא פרסם את הכרך הראשון של האוטוביוגרפיה שלו: חיי ואהבותיי, ועד יום מותו הוא פרסם שלושה כרכים נוספים. הכרך החמישי פורסם זמן קצר לאחר מותו. עם צאת הכרך הראשון לאור בשנת 1923 הוגשו מספר רב של תביעות משפטיות נגד האריס, בעיקר באשמת פגיעה במוסר. ברנרד שו הנהיג מספר אנשי עט ואמנים שיצאו לעזרתו של האריס, והתביעות בוטלו. ההליכים המשפטיים, הולידו תחושה של כעס ומרירות אצל האריס ופגעו במעמדו החברתי.
לאחר מותו הוא זכה לתשבחות מסופרים אשר ראו בו לוחם כנגד הצביעות הוויקטוריאנית. עם התפתחות הקולנוע במהלך המאה ה-20 אף הופקו מספר סרטי קולנוע על פי יצירותיו ודמותו גולמה על ידי שחקנים ידועי שם כדוגמת ג'ק למון

מקורות

חיי ואהבותי, (הכרך הראשון של המדורה העברית הכוללת גם מבוא על האריס שנכתב על ידי מתרגמי הספר, והקדמה שנכתבה על ידי האריס עצמו)
קליפסו (ירח)

מקור השם

כאשר התגלה, הירח קיבל שם זמני S/1980 S25. הירח התגלה על ידי דן פשאו, קנת' סידלמן, ויליאם באום, דאגלס קורי.
בשנת 1983, הוא קיבל שם רשמי, על שמה של קליפסו במיתולוגיה היוונית, נימפה, בתו של אטלס, אחד מהטיטאנים ואלת הסערות. (השם ניתן גם לאסטרואיד 53 Kalypso ).

מסלול

קליפסו נמצא במסלול משותף עם הירחים טלסטו וטתיס. קליפסו נמצא בנקודת לגראנז' L5 ‏(60° אחרי טתיס) בעוד שטלסטו נמצא ב-L4 ‏(60° לפני טתיס) על אותו המסלול. קליפסו וטלסטו התגלו באותה שנה ונקראים הירחים הטרוייאנים של טתיס.
קליפסו משלים הקפה כל 45 שעות סביב שבתאי.

מבנה

לירח קליפסו יש מבנה לא רגיל, ונראה כי פני השטח מורכבים מחומר או רכיבים משוחררים היכולים להחליק את פני השטח והמכתשים עליו. פני השטח מחזירים אור עם אלבדו של 1.34,
ככל הנראה מחול ורכיבים הנפלטים מהגייזרים של הירח אנקלדוס.

חקר באמצעות גשושיות

החללית וויאג'ר 2 ביצעה יעף ליד קליפסו וצילמה אותו בשנת 1981. הגשושית קאסיני ביצעה מספר יעפים ליד קליפסו במהלך שנות משימתה.
קייל ריצ'רדס

משפחתה

ריצ'רדס נולדה בהוליווד, קליפורניה. בתם של שרון קתלין ריצ'רדס (2002–1938) וקנת ריצ'רדס (1998–1935). אמה ממוצא אירי ואביה ממוצא גרמני וולשי, ב-1972 הוריה נפרדו ולאחר מכן נישאה אמה עוד פעמיים נוספות, אחותה היא השחקנית קים ריצ'רדס ואחותה למחצה מנישואיה הראשונים של אמה היא השחקנית קאתי הילטון. האחייניות שלה הן פריס הילטון ומעצבת האופנה ניקי הילטון, וגיסה הוא איש העסקים ויורש רשת המלונות הילטון, ריצ'רד הילטון.

קריירה

ריצ'רדס החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 6 בסדרה "בית קטן בערבה" לצד אחותה קים בתפקיד אלישה, בתו המאומצת של מר אדוארדס. היא הופיעה במהלך שנות ה-70 במספר סרטי אימה כגון: "המכונית", "נאכלו חיים" ו-"ליל המסכות" כאחת הילדות שלורי סטרוד שמרה עליהן ואף הופיעה בדרמת האימה של דיסני, "The Watcher in the Woods" לצד בטי דייוויס ולין-הולי ג'ונסון.
בשנים 2006–1998 הופיעה ריצ'רדס בסדרה ER בתפקיד דורי האחות ובנוסף שיחקה במספר תפקידי משנה בסדרות טלוויזיה כגון:"National Lampoon's Pledge This!",בוורלי הילס 90210 ועולמו המופלא של דיסני, היא כיכבה לצד אחיניתה פריס הילטון במספר פרקים של תוכניות המציאות "החיים הפשוטים" ו"חברה הכי טובה לנצח" ובסרט "פריס הילטון מלכת הקולג'". ב-2010 החלה להופיע לצד אחותה קים ומשפחתה בתוכנית המציאות "עקרות בית אמיתיות: בוורלי הילס" בתוכנית זו עוקבים אחר נשים עשירות מארצות הברית ואחר אורח חייהם הראוותני.

חייה האישיים

לריצ'רדס ארבע בנות משני נישואים שונים, ב-1988 נישאה לחברה מהתיכון לאחר שהיא גילתה שהיא בהריון ובאותה שנה היא ילדה את ביתם פארה, ב-1990 כעבור שנתיים התגרש הזוג.
ב-1996 נישאה ריצ'רדס לבעלה השני מאוריציו אומנסקי, סוכן נדל"ן יהודי מקסיקני ממוצא טורקי, יווני, רוסי וליטאי וריצ'רדס שגדלה כקתולית התגיירה על-מנת להינשא לו. מנישואים אלו נולדו לה שלוש בנות נוספות: אלקסיה (1996), סופיה (1999) ופורשיה (2008). 
ב-2011 היא הודיעה שהיא מתחילה להיות שותפה בהשקת בוטיק אופנה יוקרתי בבוורלי הילס שיציג מותגים ופריטים ממגוון מעצבים ברחבי העולם.
כיום משמשת ריצ'רדס כעקרת בית ועוסקת בעיקר בגידול ילדיה.
קלאודיאנוס

קלאודיוס קְלָאוּדִיאָנוּס (בלטינית: Claudius Claudianus)‏ (בערך 370 – כנראה 403 או 404) היה משורר החצר של הקיסר הונוריוס והמגיסטר מיליטום פלביוס סטיליקו. קלאודיאנוס נחשב למשורר האחרון של רומא הקלאסית.

ביוגרפיה

קלאודיאנוס נולד בערך בשנת 370, ככל הנראה באלכסנדריה ומת ככל הנראה בשנת 403 או 404 ברומא. הוא הגיע לרומא בערך בשנת 395, אחרי מותו של הקיסר תאודוסיוס. שני בניו של תאודוסיוס, ארקדיוס והונוריוס חילקו ביניהם את הממלכה לחלק מזרחי ומערבי. ארקדיוס היה מכשיר בידיו של הפרפקט הפראיטוריאני רופינוס במזרח, שקלאודיאנוס תקף אותו בשתי פואמות ארסיות, ואחריהן תקף בארסיות לא פחותה את יורשו, הסריס אאוטרופיוס. 
בחצר המערב שלט בהונוריוס הגרמאני סטיליקו, שהיה אחד המצביאים של תיאודוסיוס ונלחם מספר פעמים באלאריק מלך הויזיגותים. קלאודיאנוס השתלב ככל הנראה כמעין מזכיר ומשורר חצר של סטיליקו, בחצרו במילנו והילל את אדונו ופעולותיו הרבות ברוב הפואמות שלו. בשנת 400 עבר עם סטיליקו לרומא ושם זכה לכבוד בדמות כתובת המתעדת אותו (בשנת 402) ופסל שלו. התיאור האחרון שהוא נותן למעשיו של סטיליקו הוא מן התבוסה שהנחיל לאלאריק בקרב פולנטיה בשנת 402. קלאודיאנוס נישא בשנת 403 לאישה עשירה מבנות חסותה של סרנה, אשת סטיליקו ומת ככל הנראה במהלך ירח הדבש. 
שירתו של קלאודיאנוס זוכה להערכה בעיקר בזכות השפה הלטינית המעודנת שלו, ששליטתו בה מפליאה במיוחד משום שככל הנראה כתב עד שנת 395 רק ביוונית. כפואמות, שיריו מתעלים לרמה גבוהה רק לעיתים רחוקות, אך יכולתו לסלסל עלבונות פולמיים עשויה להפוך משעשעת ביותר לעיתים, כמו במקרה בו הוא משתפך לאורך עשרות שורות על חילול הקודש שאין לו מחילה בדמות היותו של אאוטרופיוס סריס. במקרים רבים, עם זאת, הציניות של קלאודיאנוס עשויה להיות מטרידה ומייגעת. 
כמקור היסטורי, יש לשיריו של קלאודיאנוס חשיבות רבה, למרות ההטייה הברורה של הכותב, גם משום קרבתו לסטיליקו, וגם משום שכתביו נוצרו סמוך מאוד למועד התרחשות האירועים.
פרננדו בלוצ'י

קריירה

בלוצ'י החל את הקריירה שלו בניואל'ס אולד בויס, בה שיחק 3 שנים וזכה איתה באליפות ארגנטינה. בלוצ'י היה במרכזו של מאבק בין שני מועדוני הפאר של ארגנטינה, ריבר פלייט ובוקה ג'וניורס שנאבקו על שירותיו. אף על פי שמחצית מכרטיסו היה שייך לבוקה ג'וניורס, העדיף השחקן להצטרף לריבר פלייט שמאוחר יותר השלימה את רכישת מלוא הכרטיס מניואל'ס ומבוקה. בלוצ'י היה מכוכבי קבוצת הפאר הארגנטינאית שנקלעה לקשיים באותן שנים. כחלק ממגמה בכדורגל הארגנטינאי הקבוצה מכרה מחצית מכרטיסו לאנשי עסקים, ביניהם הישראלי פיני זהבי. 
בינואר 2008 רכשה אולימפיאקוס את מחצית הכרטיס שבבעלות ריבר פלייט תמורת 6.5 מיליון אירו אחרי שהיה מבוקש על ידי מספר קבוצות צמרת מאירופה. בקיץ 2009 עבר לקבוצת פורטו. בעונתו השנייה במועדון זכה עמה בטרבל, כולל זכייה בליגה האירופית לאחר ניצחון במשחק הגמר 1-0 על ספורטינג בראגה. בעונתו השלישית במועדון הושאל לגנואה. בקיץ 2012 עבר לבורסאספור הטורקית.
ב-2015 עבר בלוצ'י לקרוס אסול מליגת העל המקסיקנית.
ב-2016 עבר לסאן לורנסו הארגנטינאית.

נבחרת ארגנטינה

בלוצ'י היה שותף לזכייתה של נבחרת ארגנטינה הצעירה באליפות דרום אמריקה לנוער בשנת 2003.
בלוצ'י ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במרץ 2005 במשחק נגד נבחרת בוליביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006.
יחסי אינדונזיה–מקדוניה הצפונית

סקירה כללית

אינדונזיה כוננה יחסים עם מקדוניה ב-25 במאי 1993, והייתה המדינה ה-8 בעולם שכוננה יחסים עם מקדוניה לאחר קבלת העצמאות מיוגוסלביה. אינדונזיה היא אחת מהמדינות המכירות במקדוניה תחת שמה.
בשנת 2005, השליחה המיוחדת של הנשיא האינדונזי למקדוניה, השגרירה ננה סוטרסנה ביקרה ביקור רשמי בסקופיה. במרץ 2007, השגריר האינדונזי במקדוניה, מנגסי סיחומבינג, הציג את כתב ההאמנה שלו לנשיא מקדוניה, דבר שהצריך ביקור רשמי והכנות מצד המקדונים. בחודש יוני 2007 ביקר מזכיר המדינה המקדוני איגור אילייבסקי בג'קרטה לפגישת התייעצות דו-צדדית.
בשנת 2016 חתמו שתי המדינות על הסכם חילופי מידע בנושא מס שכלל בתוכו אמנה למניעת כפל מס.

כלכלת אינדונזיה

הכלכלה האינדונזית היא הכלכלה הגדולה בדרום-מזרח אסיה. היא מאופיינת ככלכלת משק, שבה לממשלה בעלות על חברות מרכזיות רבות, וכן סמכות לפיקוח על מחירים של מוצרים רבים.
אינדונזיה היא מפיקת נפט מרכזית במזרח אסיה, ובנוסף עשירים האיים במרבצים של גז טבעי, בדיל, נחושת וזהב.
החקלאות מהווה פעילות כלכלית עיקרית כאשר האורז הוא החשוב שבגידולים. גידולים נוספים הם תה, קפה, תבלינים וגומי. תעשיית התיירות מתפתחת רבות בשנים האחרונות, ובשל מיקומה הגאוגרפי אינדונזיה מהווה תחנה חשובה בנתיבי הסחר הימי העולמיים.
השותפים העסקיים העיקריים הם: יפן, ארצות הברית, הרפובליקה העממית של סין, סינגפור, מלזיה ואוסטרליה.

כלכלת מקדוניה הצפונית

השטח המיוער תופס יותר משליש משטח המדינה, כרבע משטח המדינה משמש למרעה וכ-16% ממנו מעובד. הגידולים העיקריים הם חיטה, תירס, כותנה וטבק. במדינה עדר של כ-300,000 ראשי בקר ו-2.2 מיליון כבשים (1992). התעשייה קטנה, אבל קיימת כרייה של מחצבים, בעיקר פחם חום, עופרת, ברזל, נחושת וגופרית.
הרפובליקה של מקדוניה הצפונית נחשבת למדינה עם תעשייה מפותחת למחצה, בעלת צמיחה מתמשכת בייצור התעשייתי. תהליך השינוי בכלכלה החל ב-1995 כאשר הממשלה חתמה על הסדרים עם קרן המטבע הבינלאומית ועם הבנק העולמי. כלכלת המדינה פתוחה ומשתלבת בתוך המסחר הבינלאומי, עם יחס מסחר-תוצר מקומי גולמי כולל של 79.5%. המגזרים החשובים ביותר הם חקלאות ותעשייה. מגזר השירותים גדל גם כן במהלך השנים האחרונות. לכוח העבודה יש חינוך תחרותי וכישורים, אולם חסרות לו עבודות מתאימות, מה שגורם לבריחת מוחות. המדיניות הכלכלית של המדינה היא למשוך משקיעים זרים ולהגדיל את אחוז התעסוקה. אחד המאפיינים הבולטים של כלכלת המדינה הוא המדיניות הפיסקלית ששמרה על יציבות הדינר המקדוני למשך תקופה ארוכה. המדינה עושה מאמצים לפתח מגזר יזמות בגודל בינוני.
במבט לאחור, מקדוניה הצפונית, ביחד עם מונטנגרו, בוסניה והרצגובינה וקוסובו, השתייכה לאזורים הפחות מפותחים ביוגוסלביה לשעבר. היא סבלה מקשיים כלכליים חמורים לאחר שקיבלה את עצמאותה, כאשר השוק היוגוסלבי הפנימי התמוטט והסובסידיות מבלגרד הפסיקו. בנוסף, היא עמדה בפני אותן בעיות שעמדו בפני מדינות מזרח אירופיות סוציאליסטיות לשעבר במהלך המעבר לכלכלת שוק. נתיב מסילת הרכבת העיקרי שלה, דרך סרביה, נשאר בלתי אמין ועלויות המעבר דרכו הן גבוהות, ולפיכך משפיע על היצוא הרווחי לשעבר של שוק הירקות שלה אל גרמניה.

סחר

בשנת 2016 ייצאה אינדונזיה למקדוניה סחורה בשווי 572 אלף דולר אמריקאי. החלק הגדול ביותר בסחורה היה מרגרינה (77%). השני אחריו היה שמן דקל (12%). באותה השנה ייצאה מקדוניה לאינדונזיה סחורה בשווי 1.47 מיליון דולר אמריקאי. הסחורה הייתה רובה ככולה (88%) טבק מגולגל (סיגריות).
סמי גווארה

ארגונים עצמאיים (2013–היום)

גווארה ערך את קרב היחידים הראשון שלו בקריירה ב-25 בינואר 2013 עבור הארגון National Wrestling Alliance, שבו הפסיד לאריק שאדוס. את הופעת הבכורה שלו בארגון Pro Wrestling Guerrilla ערך במסגרת טורניר "הקרב של לוס אנג'לס" 2017, שבו ניצח בסיבוב הראשון את ג'ואי ג'נלה, אך הודח בשלב רבע הגמר על ידי ג'ף קוב. באירוע Bask In His Glory, שנערך ב-25 במאי 2018, גווארה איתגר את אלוף העולם של PWG, וולטר לקרב על התואר במסגרת הקרב המרכזי של האירוע, אך הוא כשל בניסיונו לרשום הישג זה. באירוע "הראמבל של פקיסטן", שנערך ב-28 באפריל 2019, גווארה ניצח את ראג'ה נאוויד וזכה באליפות האולטימטיבית של PWFP.

Major League Wrestling‏ (2017–2019)

ב-7 בדצמבר 2017, גווארה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-MLW כשניצח את ג'ייסון קייד במסגרת האירוע Never Say Never. באירוע Zero Hour, שנערך ב-11 בנובמבר 2018, גווארה ניצח את דארבי אלין.

Lucha Libre AAA World Wide‏ (2018–היום)

גווארה ערך את קרב הבכורה שלו ב-AAA ב-3 ביוני 2018 כשהתחרה בקרב משושה נגד ארו סטאר, דראגו, אוסטרליין סואיסייד, דארבי אלין וגולדן מג'יק על אליפות העולם במשקל קל של AAA, שבסופו ארו סטאר ניצח. גווארה זכה בסופו של דבר בתואר זה באירוע טריפלמאניה 26, שנערך ב-25 באוגוסט, לאחר שניצח את האלוף לשעבר אוסטרליין סואיסייד בנוסף למשתתפים האחרים בקרב: ACH ושיין סטריקלנד. ב-16 בפברואר 2019, הוא איבד את התואר, כשהפסיד ללארדו קיד.
באירוע טריפלמאניה 27, שנערך ב-3 באוגוסט 2019, גווארה הצטוות לשורות המתאבקת סקרלט בורדו כשהשניים השתתפו בקרב זוגות מרובע על אליפות הזוגות המעורבת העולמית של AAA, אך הם כשלו בניסיונם לזכות בתואר זה.

All Elite Wrestling‏ (2019–היום)

ב-7 פברואר 2019, נודע שגווארה חתם על חוזה בארגון All Elite Wrestling‏ (AEW). באירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי, גווארה נוצח על ידי קיפ סביאן. באירוע Fight for the Fallen, שנערך ב-13 ביולי, גווארה, MJF ושון ספירס ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את דארבי אלין, ג'ימי האבוק וג'ואי ג'נלה. ב-2 באוקטובר במסגרת תוכנית הבכורה השבועית של הארגון, המוכרת בשם Dynamite, גווארה הפסיד בקרב יחידים לקודי. לאחר הקרב, גווארה הסיח את דעתו של קודי, כשלחץ את ידו, מה שאיפשר לכריס ג'ריקו לנצל זאת ולתקוף את קודי. שבוע לאחר מכן, ג'ריקו הכריז על קבוצה חדשה בראשותו הכוללת אותו, סמי גווארה, ג'ייק הייגר, סנטנה ואורטיז; קבוצה זו נודעה בשם Inner Circle. באותה התוכנית, גווארה וכריס ג'ריקו ניצחו בקרב זוגות את אדם פייג' ודאסטין רודס.
משה עברי-סוקניק

ביוגרפיה

עברי-סוקניק נולד בתל אביב וגדל כילד חוץ בקיבוץ שער העמקים. התגייס לחיל השריון בשנת 1967, לאחר מלחמת ששת הימים. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קצינים. במלחמת ההתשה לחם כמפקד מחלקה בשריון והשתחרר בשנת 1970. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שב סוקניק, ששהה בלונדון, לישראל, התגייס ולחם בקרב החווה הסינית כמפקד פלוגה בגדוד 100, גדוד שריון עליו פיקד אהוד ברק. על תפקודו במלחמה עוטר בעיטור העוז. לאחר תום המלחמה שירת בצה"ל תקופה נוספת של כחצי שנה עד שהשתחרר. באזרחות עבד בעסקי הובלות, היה מנהל סניף תל אביב של חברת הגרירה "מגור" ומנהל שירות ארצי שלה. התקדם לתפקיד מג"ד במהלך שירות המילואים שלו, ובשנת 1981, לפי בקשת הצבא שנזקק למג"די שריון, התגייס מחדש לשירות קבע. במלחמת לבנון הראשונה פיקד על גדוד 184 בגזרה המזרחית.
לאחר מכן קודם למגוון תפקידים: מפקד קורס קציני שריון, מפקד חטיבת מילואים "מרכבות הברזל", מפקד חטיבה 500. בשנת 1990 מונה למפקד אוגדת מילואים - עוצבת להב, ולאחר מכן מונה למפקד עוצבת געש. בשנת 1994 מונה למפקד הגיס הצפוני והועלה לדרגת אלוף. בשנת 1998 מונה לראש מפקדת זרוע היבשה. בשנת 2001 מונה לנספח צה"ל בארצות הברית. לאחר סיום כהונתו בשנת 2004 פרש מצה"ל. לאחר מלחמת לבנון השנייה הופקד על תחקור תפקודה של אוגדה 162, ובשנת 2007 התבקש לחזור לשירות צבאי פעיל כמפקד הגיס הצפוני, לאחר שהתפקיד נוצר מחדש, תפקיד ממנו פרש בראשית שנת 2008. לאחר פרישתו מתח ביקורת על רמת האימונים של צה"ל, שלטענתו לא מספיקה כדי להילחם ביעילות במלחמה הבאה.

חיים אישיים

סוקניק הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
נשוי ואב לשלושה.