google/wiki40b huggingface dataset:
ערוץ טדי

הקמה

ביוני 2017 עלה שירות פרטנר TV. עם ההכרזה על השקת השירות הוכרז גם כי פרטנר עובדת יחד עם טדי הפקות על ערוץ טלוויזיה חדש שישדר תוכני בידור וקומדיה.
בסוף אוקטובר 2017 ארגנה חברת פרטנר מסיבת עיתונאים ובה הכריזה על השקת ערוץ חדש שנקרא 'טדי'. במהלך מסיבת העיתונאים הוכרז כי הערוץ יחלוק בבעלות על התוכן עם יוצריו במתכונת של 50/50.

שידורי הערוץ

הערוץ משדר 24 שעות ביממה, אם כי מספר שעות השידור הראשוני שלו מדי יום הוא נמוך מאוד (נכון ל-2017), וההערכה היא כי מספר השעות יגדל בהמשך.
הערוץ הוא היחיד ששידר תוכן בלעדי בפרטנר TV, וניתן לשים לב לחשיבותו של הערוץ במיקומו בשלט - באפיק 15, מיד לאחר הערוצים המסחריים.
הערוץ בנוי בקונספט של Bite Size TV (קטעים קצרים) וכמו כן שידוריו זמינים גם ב-VOD של החברה ובשירות ה-Catch Up, שמאפשר צפייה בשידורים עד שבועיים אחורה.
ב-10 באפריל 2019 הפך להיות זמין גם ללקוחות HOT ו-NEXT TV אך בניגוד לפרטנר – ערוץ טדי שובץ באפיק 70.

תוכניות הערוץ

תוכניות והפקות מקור :
"סחילנד"- סדרה על עולם ההייטק הישראלי בכיכובם של ליאור דובדבני ואילן קובץ'.
"המופע של אלעד לוי"- סדרה על חייו של כוכב הרשת אלעד לוי בכיכובו של לוי עצמו ואורי גבריאל.
"אימוג'יניישן"- סדרה של צמד הקומיקאים דרור טייכנר וליאור פאוקר המתרחשת כולה בדמויות של אימוג'ים.
"פקקים וסידורים"- סדרה בכיכובו של גיל קופטש.
"טרו סטוריז"- סדרה המתרחשת כולה כסטורי באינסטגרם בכיכובם של עידן ברקאי ואסי גל.
"ג'נטלמנים ישראלים"- סדרה בה אנשים קוראים מול מצלמה שיחות טינדר אמיתיות והזויות.
"אמת אמנותית"- סדרה בכיכובו של המוזיקאי ניר פרידמן.
"נו פילטר"- שעשועון רחוב בו אנשים מתבקשים לבצע משימות בעזרת הטלפון הנייד שלהם בתמורה לכסף. בהנחיית הקומיקאי יובל חקלאי.
"ספיישל טדי"- ספיישל סטנד אפ במועדון הסטנד אפ פקטורי בהשתתפות הסטנדאפיסטים של המועדון ובהנחיית יונתן ברק.
"שגיב פרידמן מחפש את האחת"- סדרה בה הקומיקאי שגיב פרידמן מחפש בת זוג.
"טראש טוק"- סדרה בכיכובם של אור בן מלך ואלישע בנאי.
"איזה קשה זה"- סדרה בכיכובו של הקומיקאי מורן קל.
"חי באשליות" - תוכנית קסמים בכיכובו של הסטנדאפיסט גידי ליבנה
"טדי בשטח"- תוכנית משאל רחוב.
"הינשוף"- שעשועון רחוב בהנחיית הקומיקאי והסטנדאפיסט עומר בורשטיין.
"מחפשת את החברים שלה"- תוכנית בכיכובה של הקומיקאית אפרת אברמוב.
"מעניין"- סדרה בכיכובו של טל מנקס.
"שרופים"- סדרה על שלושה אוהדים של קבוצת הכדורגל בני יהודה בכיכובם של יוסי צברי, דורון בן דוד וגולן יורקביץ.
"במדינת תל אביב"- סדרה על שני חברים מאשקלון שיוצאים לטיול של אחרי צבא בתל אביב בכיכובם של גיל כהן, לירן דוד ומיכאל גבעתי.
"אבויה"- סדרה בכיכובם של מולי שולמן וריקי בליך.
"מונדיאל הגמל"- ספיישל מיוחד בשיתוף מועדון הקאמל קומדי קלאב לכבוד מונדיאל 2018.
"חיות בר"- סדרה על בר שכונתי המאכלס טיפוסים מוזרים והזויים.
"תהיה גבר"- סדרה על שני חנונים בכיכובם של אורי ברויר ואיציק לוי.
"לי סובר"- סדרת מתיחות על עוברי אורח בכיכובה של לי סובר.
"המירוץ לצמרת של צחי רבינא"- תוכנית המבוססת על דמותו של צחי רבינא המגולמת על ידי יונתן סבג.
תוכניות רכש :
הפיג'מות
שמש
הקומדי סטור
השיר שלנו
חיפושית גוליית

מאפיינים

חיפושית גוליית נימנית על החרקים בעלי גלגול מלא. זחלי חיפושית זו שונים במקצת מזחלי חיפושיות זבל אחרות, בזה שיש להם צורך גדול יותר במזון עשיר בחלבונים מאשר רוב הסוגים האחרים. גם בתנאים אופטימליים, לוקח לזחל מספר חודשים להגיע לבגרות מלאה וזאת בגלל הממדים הגדולים אליהם הוא אמור להגיע. ביכולתו להגיע לאורך של 150 מ"מ ולמשקל של 100 גרם. בהגיעו לגודל המרבי, בונה הזחל פקעת בעלת קליפה דקה, מוקשה ואטומה מאדמה חולית, שבה הוא יתחיל את תהליך השינוי למצב בוגר. עם סיום בניית הפקעת, עובר הזחל לשלב הגולם, שהוא שלב הביניים בין זחל לבוגר. במהלך תקופת שלב הגולם, רקמות החרק מתפרקות ומתארגנות מחדש לצורת חיפושית בוגרת. כשתהליך זה מסתיים, החרק משיל את עור הגולם ומתחילה תקופה של תרדמת כחיפושית בוגרת עד לסיום עונת היובש. כשמתחילים הגשמים, שוברת החיפושית את קליפת הפקעת ויוצאת החוצה. החיפושית הבוגרת ניזונה מחומרים עשירים בסוכר, במיוחד צוף ופירות. בתנאי שבי, חיפושית בוגרת יכולה לחיות כשנה מאז שיצאה מהפקעת. אורך חייה בטבע הוא כנראה קצר יותר כתוצאה מאויבים ותנאי מזג אוויר. תקופת הבגרות מוקדשת כולה אך ורק להתרבות ולאחר שמהלך זה נעשה, זמן חייה של החיפושית הבוגרת מוגבל, דבר הנכון לגבי מרבית סוגי החרקים האחרים.
יחסי אינדונזיה–תימן

סקירה כללית

ב-25 ביוני 2002 ביקר שר ההשכלה והמחקר התימני באינדונזיה ופגש את שר החינוך של אינדונזיה. בפגישה זו, נחתם מזכר בדבר שיתוף הפעולה בחינוך בין המדינות. באותה שנה, שיבח סגן נשיא תימן את התפתחות הטכנולוגיה באינדונזיה והביע רצון בשיתוף הפעולה הרב-צדדי בין המדינות.
הנני (ציור)

תיאור

סגן-כהן עשה שימוש בדפוס בלט כדי להדפיס את המילה "הנני", בגופן מסוג "וילנא" ובצבע שחור, על גבי גיליון נייר בגובה של 27 ס"מ וברוחב של 38 ס"מ. בנוסף להדפסת האותיות הוסיף האמן סימנים של טעמי המקרא שצוירו במכחול. בצדו השמאלי של הציור מופיע כתם צבע לבן המכסה סימן לכלוך. ההדפסה עצמה נעשתה על ידי דוד טרטקובר בדפוס של בצלאל בירושלים. טרטקובר העיד שבחירת הגופן והפורמט נעשתה על ידו.
המילה "הנני" מביעה נוכחות של דובר. היא מופיעה בתנ"ך כ-177 פעמים. בספר בראשית, לדוגמה, מקושרת מילה זו הן אל נוכחותו של האל ("וַאֲנִי, הִנְנִי מֵקִים אֶת-בְּרִיתִי אִתְּכֶם", בראשית, ט', ט') והן אל נוכחותו של האדם ("וַיֹּאמֶר אֵלָיו, אַבְרָהָם וַיֹּאמֶר הִנֵּנִי", כ"ב, א'). על פי דוד הד, ידיד של סגן כהן ובעליו של הציור, השימוש בטקסט זה ואופן ציורו מרחיב את גבולות הציור מן החזותי אל הטקסטואלי ומן מהתחום הפרטי אל תחום הקדושה.
בעקבות סקיצה שיצר סגן-כהן ביומנו, קושר הד את העבודה אל יחסו של האמן אל אביו. גם מבקר האמנות איתמר לוי מצביע על ההעדר ומוות העולים מן העבודה, והמתבטאים במסגרת השחורה, ההופכת את היצירה למעין "מודעת אבל". בכך, טוען לוי, "למעשה הוא אינו מצהיר הנני, כי אם אינני".
חלולית

התפתחות החלולית

תוכן החלולית הוא למעשה תוכנם של גופיפי הגולג'י שהתאחו ויצרו חלל אחד גדול. כל גופיף שהתאחה, כאשר רק גופיפי גולג'י ספציפיים יכולים ליצור אותה עקב תכונה הייחודי, מעביר את תוכנו לתוך החלולית. בנוסף, ממברנות הגופיפים הופכים לממברנת החלולית.
בבעלי חיים החלוליות קטנות יחסית ומצויות בכמות רבה (ייתכנו גם תאים אנימליים ללא חלוליות כלל), ואילו בצמחים החלוליות מתאחות לחלולית אחת גדולה. תופסת את עיקר נפחו של התא הצמחי הבוגר - עד 95% מנפח התא (גדילת נפח התא מתאפשרת בעיקר על ידי גדילת נפח החלולית). בתאים אלו ממברנת החלולית כמעט זהה בגודלה לממברנת התא. יש להוסיף כי ממברנת החלולית אינה מתמזגת עם ממברנת התא הצמחי. גדילת הצמחים והתארכותם מתאפשרת הודות ליצירה מהירה של חלוליות.

מבנה

סביב החלוליות יש קרום הדומה לקרום התא וצורתה בדרך כלל אליפסואידית, קרום זה מכונה טונופלסט. תפקידה המרכזי הוא המסת חומרים שונים במים שהיא אוגרת בתוכה וניפוק מים ומומסים לחלקי התא השונים (לדוגמה: בין החומרים שמומסים בחלולית מומסים גם צבענים, המקנים לפרחים את צבעם).קרום בררני זה מכיל טרנספורטרים ייעודיים, לדוגמה: משאבת נתרן-אשלגן, טרנספורטרים של סוכר בגבעול קנה הסוכר או בתאי הפרנכימה של סלק סוכר שגורמות לחלולית להיות בריכוז סוכר גבוה, משאבות פרוטונים שמחמיצות את תוכן החלולית. למעשה ממברנת החלולית איננה שונה ממברנת התא מבחינת מבנה, אך ההבדל ביניהן הוא בתפקידן ובחלבונים המצויים בתוכן.
כשמה, היא חלל מלא מים בתוך התא. אך לעיתים היא מכילה גם חומרי תשמורת (במיוחד סוכרים ואף מלחים), גבישים וחומרי טעם וצבע. תוכן החלולית נקרא מוהל התא. לדוגמה רבים מהטעמים והצבעים של פירות, ירקות, עלים ופרחים מקורם בחומרים המצויים בחלולית. דוגמה נוספת, על גבי העלים של חסת המים יש תאים ובתוכם חלולית המכילה גבישים של חומר צורב (קלציום אוקסלט) - כאשר מופעל לחץ מכני על העלה התא נשבר וכמו כן גם הגביש מתפרק לסיבים דקים וצורבים, משמש בעיקר להגנה. לעיתים הצמח מסלק מולקולות רעילות אל החלולית.
נוסף על תפקיד זה חלולית התא צוברת מומסים שונים ובכך מעלה את הפוטנציאל האוסמוטי שמביא לקליטת מים מהציטופלסמה. החלולית משמשת כ"מאגר המים" של התא לזמנים של מחסור במים, וצורתה עוזרת בייצוב מבנה התא ושמירה על לחץ טורגור שלו. כאשר ישנו מחסור במים, החלולית מתכווצת ובכך גורמת להתכווצות הציטופלזמה. בכך נחסכים לצמח מים נוספים, מכיוון שבציטופלזמה נוזלים רבים. עם זאת, כאשר מחסור המים גדול מדי, החלולית מתכווצת יותר מדי, וקרום התא מתנתק מדופנו בתהליך שנקרא פלסמוליזה. למעשה, כאשר החלולית מלאה בנוזל היא מעלה את הלחץ ההידראולי בתא, ובכך העלים של הצמח נשארים זקופים.
החלולית יכולה לפעול בדומה לליזוזומים שבתאים אנימליים, שלהם PH חומצי והן מכילות אנזימים רבים, כמו פוספוליפאזות (מפרקות קרומי תאים), נוקלאזות (מפרקות חומצות גרעין), פרוטאזות (מפרקות חלבונים) וכדומה.

חלוליות אגירה

סוג נוסף של חלוליות הן חלוליות האגירה. חלוליות אלה חשובות לבקרה על כניסת המים ותפקוד הצמח. ברקמת אגירה של צמחים, בעיקר בצמחים ובפירות, ישנם חלוליות קטנות שמכילות שמן (למשל שמן הזיתים) - חלוליות אלו נקראות ספרוסומים. בזרעים יש חלוליות אוגרות חלבון תשמורת ומכונות גרגירי אלאורון, ברגע שהם הופכים לנבטים הם משתמשים בחלבוני תשמורת אלו. חלוליות המכילות חלבון תשמורת בכלורופלסטים של האצות מכונות פירנואידים, והן עטופות בדרך כלל בגרגירי עמילן.
דרך ה'

דרך ה' הוא ספרו של רבי משה חיים לוצאטו (רמח"ל), אשר פעל במאה ה-18. נכתב לאחר פולמוס ציבורי סוער על הגותו, שבעקבותיה נגנזו כתביו הקבליים. הספר עוסק בנושאים מרכזיים במחשבת ישראל בצורה שעל פניה היא פילוסופית ולא סודית (מיסטית), אך מושפעת עמוקות מתפיסת העולם הקבלית שלו. ראה אור במהדורות רבות.

מרעיונות הספר

דרך ה' הפך לספר לימוד ישיבתי בהיר לענייני קבלה ופילוסופיה, ועל כן יש לו חשיבות כמתווה השקפת עולם אמונית עכשווית.
גוף ונפש: "להיות הדבר הזה (הבחירה החופשית) נשלם כראוי, גזרה החכמה העליונה שיהיה האדם מורכב משני הפכים, דהיינו מנשמה השכלית וזכה, וגוף ארצי ועכור, שכל אחד מהם יטה בטבע לצדו. דהיינו: הגוף לחומריות והנשמה לשכליות, ותמצא ביניהם מלחמה, באופן שאם תגבר הנשמה, תתעלה היא ותעלה הגוף עימה."
חטא אדם הראשון והשפעתו: "השתדלותו המצטרך עתה להגיע לשלמות, הנה הוא כפול, כי יצטרך תחלה שישובו האדם והעולם אל המצב שהיו בראשונה קודם החטא, ואחר כך שיתעלו מן המצב ההוא שישובו האדם והעולם אל מצב השלמות שהיה ראוי לאדם שיעלה...
מלבד כל זה גזרה מידת דינו יתברך שלא יוכלו, לא האדם ולא העולם מעתה, הגיע אל השלמות – עודם בצורה שנתקלקלה, דהיינו הצורה שיש להם עכשיו, שבה נתרבה הרע, אלא יצטרך להם בהכרח עבור מעבר ההפסד, דהיינו המיתה לאדם." 
שכר לגויים: "לעולם הבא לא תימצאן אומות זולת ישראל, ולנפש חסידי אומות העולם יינתן מציאות בבחינת נוספת ונספחת על ישראל עצמם ונטפלים להם כלבוש הנטפל לאדם, ובבחינה זו יגיע להם מה שיגיע מן הטוב, ואין בחוקם שישיגו יותר מזה כלל."
אסטרולוגיה: "משפטי ההשפעה הזאת של הכוכבים, גם הם מוגבלים כפי מה שגזרה החכמה העליונה היותו נאות. וקצת מדרכיהם נודעים לפי סדרי המבטים, והוא מה שמשיגים הוברי השמים. אכן לא כל אמיתת סדריה מתגלית בזה."
איוואן יאקובובסקי

ביוגרפיה

איוואן יאקובובסקי נולד בכפר בקרבת מוהילב (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בבלארוס) למשפחת איכרים ממוצא בלארוסי. לאחר סיום בית ספר היסודי עבד לפרנסת המשפחה. בשנת 1932 הוא סיים את השנה השנייה של לימודים במכללה למורים והתכונן לקריירה של מורה.
בשנת 1932 יאקובובסקי גויס לצבא האדום והתחיל לשרת בחיל התותחנים. בשנת 1935 הוא סיים קורס קציני שריון והחל לשרת בחיל. כקצין שריון הוא השתתף בפלישה הסובייטית לפולין ב-1939 ובמלחמת החורף.

מלחמת העולם השנייה

כבר בימים הראשונים של המלחמה יאקובובסקי השתתף בקרבות מגננה בשטח בלארוס. ביחד עם יתר יחידות הצבא יחידה בפיקודו נסוגה מזרחה. בנובמבר 1942 הוא קודם לדרגת קולונל. בשנת 1943 חטיבת שריון שבפיקודו צורפה לארמיית הטנקים השלישית. בהיותו מפקד חטיבה יאקובובסקי השתתף בקרבות לשחרור אוקראינה ונכנס לשטח פולין. על תפקודו והצטיינותו כמפקד הוענק ליאקובובסקי תואר גיבור ברית המועצות פעמיים - בינואר ובספטמבר 1944. את קרבות המלחמה סיים יאקובובסקי בפראג בדרגת גנרל-מאיור של חיל השריון. 
במהלך המלחמה נפגע הטנק של יאקובובסקי מספר פעמים והוא נפצע.

שרות לאחר המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה יאקובובסקי המשיך לפקד על מספר יחידות שריון. בשנת 1948 הוא סיים את האקדמיה של המטה הכללי הסובייטי. בשנת 1957 הוא נשלח לגרמניה המזרחית והיה מפקד של ארמיית הטנקים הראשונה של ברית המועצות וסגן מפקד הכוח הסובייטי באזור והחל משנת 1960 מפקד הכוח. בשנת 1961 במהלך משבר ברלין בעקבות הקמת חומת ברלין, מרשל איוואן קונייב מונה למפקד הכוחות ויאקובובסקי היה סגנו. עם סיום המשבר, באפריל 1962 יאקובובסקי חזר להיות מפקד הכוח הסובייטי המוצב באזור גרמניה המזרחית.
בינואר 1965 יאקובובסקי מונה למפקד מחוז צבאי קייב. ב-12 באפריל 1967 מונה יאקובובסקי לתפקיד הסגן הראשון של שר ההגנה וקודם לדרגת מרשל ברית המועצות. החל מיולי 1967 הוא היה מפקד של כוחות ברית ורשה.
יאקובובסקי נפטר במוסקבה והוטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין.
וולפגנג פיקרט

קריירה מוקדמת

פיקרט נולד ב-3 בפברואר 1897 בפוזן, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-73 (מזוריה ה-1), עמו לחם במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פיקרט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1936 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1937 מונה למפקד הסוללה ה-1 ברגימנט הנ"מ ה-49 במנהיים. ב-1 ביולי 1938 הוא מונה לראש מטה הלופטגאו ה-13 בנירנברג, וב-1 בדצמבר 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

מלחמת העולם השנייה

ב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה לקצין אג"ם של פיקוד ההגנה האווירית ה-4, והיה אחראי על הארטילריה של אזור הרוהר כולו. במאי 1940 הוא מונה לראש מטה קורפוס הנ"מ ה-1, וב-1 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1940 הוא מונה לראש מטה פיקוד הלופטוואפה מרכז, אשר היה אחראי להגנה האווירית של ברלין. ב-25 ביוני 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הנ"מ ה-9, וב-1 באוקטובר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. פיקרט השתתף עם הדיוויזיה שלו בקרב סטלינגרד, וב-7 בדצמבר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-11 בינואר 1943 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-12 בינואר 1943 הוא הוטס מתוך הכיתור בסטלינגרד, על מנת לדווח על המתרחש לאריך פון מנשטיין, ולאחר מכן נאסר עליו לחזור לכיס סטלינגרד. בתחילת פברואר 1943 הקים פיקרט את הדיוויזיה מחדש בחצי האי קרים, ולאחר מכן פיקד עליה במהלך הקרבות בראש הגשר בקובאן. ב-1 בנובמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 ביוני 1944 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף מאי 1944 הוא מונה למפקד קורפוס הנ"מ השלישי, ופיקד עליו במהלך המערכה בנורמנדי. ב-1 במרץ 1945 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הנ"מ, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי בעלות הברית.

לאחר המלחמה

פיקרט שוחרר מהשבי בתחילת 1948, ולאחר שחרורו התגורר בווינהיים, עד למותו ב-19 ביולי 1984.
פרויקט וסט פורד

פרויקט וסט פורד (West Ford Project) המכונה גם חגורת וסט פורד או פרויקט המחטים הוא מיזם חלל שאפתני מתחילת שנות השישים (1961-1963), שבוצע עבור צבא ארצות הברית על ידי מעבדת לינקולן של אוניברסיטת MIT, כחלק מניסיון למצוא אמצעי תקשורת אלחוטית ארוך טווח שיהיה בלתי אפשרי לחסימה אלקטרונית או חבלה בקווי תקשורת.
מטרת המיזם הייתה בדיקת אפשרות ליצור סביב כדור הארץ, בגובה של כ-3500 עד 3800 ק"מ, חגורה ממחטי נחושת קטנטנות, המהוות כל אחת אנטנת דיפול זעירה באורך 1.78 ס"מ, בקוטר של כ-2 מאיות המילימטר ובמשקל של כ-40 מיקרוגרם.
החגורה איפשרה תשדורת רדיו גלובלית, ממרכז שידור שמוקם בווסטפורד, מסצ'וסטס, וקמפ פארקס, קליפורניה.
ממדי המחט תוכננו כדי להחזיר גלי רדיו בתדר 8 גיגה-הרץ. גלי הרדיו יחזרו אל כדור הארץ וכך תתאפשר תקשורת בגלי רדיו מסביב לעולם ללא הפרעה. 
לאחר ניסיון כושל ראשון ב-1961 מטיל שנשאר עד היום במסלול סביב כדור הארץ, בוצע ניסיון שני ב-9 במאי 1963, מטיל מסוג מידס 6 (MIssile Defense Alarm System) שנשא מטען בן 19 ק"ג בסך הכל שהכיל 480 מיליון מחטים. המחטים אכן פוזרו במסלול הרצוי, והאמריקנים הצליחו לבצע כמה תשדורות רדיו ארוכות טווח מוצלחות בין מסצ'וסטס וקליפורניה. רוחב הפס של התשדורת היה 20 Kbps ואיכות הקול המשודר תוארה כ"ניתנת להבנה" (intelligible). אך לאחר כחודש המחטים המשיכו להתפזר ותשדורת נוספת בוצעה בקצב של 400 bps (ביט לשנייה) בלבד. למרות זאת, הניסוי נחשב כמוצלח.
מנוע גרפי

היסטוריה

המנועים הראשונים התחילו בשנות ה־80 עם עליית המנוע הגרפי בדו־מימד. באמצע שנות ה־90 התחילו המנועים התלת־מיימדים (3D), אחד הראשונים שבהם היה המנוע Quake Engine שהיווה בסיס למנוע המפורסם GoldSrc.
משנת 1994 עד שנת 2003 המנועים היו בסגנון GoldSrc ובסגנון Unreal Engine 1, ובשנת 2004 הופיע המנוע שהתחיל עידן חדש של גרפיקה, המנוע Source שפותח על ידי Valve, שחולל מהפכה שלמה בעולם המנועים הגרפיים שיחסית לשנת 2004 המנוע היה מציאותי ביותר והראה גרפיקה שלא נראתה מעולם.
עם השנים הגרפיקה השתפרה יותר ויותר. בשנת 2006 הופיע מנוע חדש בשם YETI שפיתחה החברה Ubisoft והופיע בכמה משחקים אחדים, אך הציג גרפיקה מציאותית לגמרי ובשנת 2012 הופיע גרסה חדשה למנוע שהופיע במשחק Tom Clancy's Ghost Recon: Future Soldier שהציג מציאותיות ברמה גבוהה ביותר. אך הופיע מנוע גרפי בגרסה חדשה מאותו החברה בשם Dunia Engine 2, ששימש לפיתוח המשחק Far Cry 3.
פורטונה (סרט)

העלילה

ניסים בוזגלו המגולם על ידי פייר בראסר (Pierre Brasseur ‏ 1972-1905, שחקן קולנוע צרפתי) מתגורר בדימונה ועובד כמנהל עבודה במפעלי ים המלח שבו עובדים גם בניו יוסף (יוסי בנאי), חיים ומשה. באחת השבתות מארח בוזגלו קבוצה של מהנדסים צרפתיים שבאה לייעץ למנהלי המפעל כיצד להתייעל. בתו של בוזגלו, פורטונה (אהובה גורן בתפקידה הקולנועי היחיד) מתאהבת בפייר (מייק מרשל - Mike Marshall ‏ 2005-1944 שחקן אמריקני-צרפתי) אחד המהנדסים הצרפתים. היחידה שמבחינה באהבתה של פורטונה לפייר היא מרגו (גילה אלמגור) גיסתה והיא מעודדת את פורטונה ללכת אחר ליבה.
אלא שפורטונה הובטחה עוד בטרם נולדה לידידו של בוזגלו אדון סימון (סארו אוּרְצי - Saro Urzì ‏ 1979-1913 שחקן איטלקי). במכתביו לבוזגלו מתאר סימון חיי עושר בפריז והאח חיים תולה תקווה בנישואיו לפורטונה כדרך לברוח מהחיים המשמימים בדימונה ולעבוד כנהג מונית בפריז. כשאדון סימון מופיע לקבל את שהובטח לו הוא מתברר כזקן שמן, קמצן וחסר פרוטה המתגורר בכלל במרסיי.
למרות האכזבה מחליט בוזגלו האב לקיים את ההחלטה ולחתן את בתו עם סימון. ערב החתונה בורחת פורטונה עם פייר לים המלח ובמפלי עין גדי מתעלסת אתו. האח חיים שסיכויו להגיע לפריז תלויים בחתונה רודף אחריהם בג'יפ שלו ופורטונה מתערבת במאבק בינו לבין פייר ומוצאת כך את מותה.
דיר אל-אסד

היסטוריה

בתקופת הצלבנים היה במקום יישוב נוצרי בשם לָה בֶּנָה, וסמוך אליו מנזר על שם סנט ג'ורג'. בתקופה העות'מאנית גורשו הנוצרים מהכפר על ידי הסולטאן סולימאן הראשון, וצאצאיהם הקימו מאוחר יותר את בענה הסמוכה. את שטח הכפר ואדמות המנזר מסר הסולטאן לידי שייח' אל-אסד א-צפה מצפת, שייסד את היישוב הנוכחי.
בשנת 1961 הופקעו מאדמות הכפר, בעיקר כאלו שלא היו ראויות לעיבוד, לצורך הקמת כרמיאל.
בשנת 2003 אוחדו היישובים בענה, דיר אל-אסד ומג'ד אל-כרום תחת מועצה מקומית משותפת בשם שגור. בשנת 2005 הוכרז היישוב 
כעיר. בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, החל מ-1 בדצמבר 2008, ומשיב את המצב לקדמותו. לפי חוק זה, נערכו בחירות חדשות למועצות המקומיות הנפרדות ב-18 באוגוסט 2009, ועד אז נוהלה העירייה המאוחדת בידי ועדה קרואה.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים בדיר אל-אסד 12,348 תושבים (מקום 147 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.0%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, לדיר אל-אסד דירוג של 3 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 81.4%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 6,393 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
אורי שרגא פייבל שרייאר

הרב אורי שרגא פייבל הלוי שרייאר (תקע"ט, 1819 - ליל ה' בכסלו ה'תרנ"ט, 18 בנובמבר 1898) היה רב גליציאני, דיין ומהדיר ספרים. נשיא הכבוד של כמה תנועות ציוניות בגליציה.

ביוגרפיה

נולד בבוהורודצ'אני לישראל משה שרייאר, סוחר עצים גדול; ולרוניה טובה, דור שלישי לרבי אורי פייבל מדובינקה מחבר הספר "אור החכמה".
עם מות אביו בילדותו, התדרדר מצבה הכלכלי של המשפחה והם התפרנסו בדוחק מחנות מכולת שפתחה האם. הילד הוכר כ"עילוי" ואמו שלחה אותו לבית המדרש המקומי. בבית המדרש הכיר אותו רבי אברהם דוד מבוטשאטש שעבר במקרה בעיר ושכנע את אמו למסור אותו לידיו לחינוכו ולימודו. הוא נסע עמו לבוטשאטש וגדל בביתו כאחד מבניו. בהמשך ההדיר והדפיס את ספריו של רבו זה כשהוא עורך את הגהותיו וחידושיו מסביב להם.
בילדותו שידך אותו רבו לבתו של אחד מנגידי בוצ'אץ', אליהו צבי גוטפריד, שקיבל על עצמו את פרנסת הילד עד לנישואיו. על חשבונו נשלח הילד לפודהייצה ללמוד אצל הרב נטע מלר, רב מפורסם ואחד משלושת הרבנים היחידים שנסמכו לרבנות בידי רבי משולם איגרא. בהמשך נסע ללמוד אצל רבי שמחה יואל רובינשטיין מחבר "חלת לחם" שהתגורר בבוברקה הסמוכה ללבוב. בעת לימודיו בבוברקה נקלע פעם עם רבו ללבוב, רבו נהג לשוחח בלימוד עם רבי יוסף שאול נתנזון ורבי מרדכי זאב איטינגא, והשנים הכירו את הילד, התרשמו ממנו והסכימו שיישאר ללמוד תחת השגחתם עם יצחק אהרן איטינגא שהיה צעיר ממנו בשנים ולימים כינה אותו בתשובותיו "מורי ורבי". בגיל 16 שב לבוצ'אץ' ולמד במשך שנתיים בחברותא עם רבו-מאמצו, לאחר שנתיים אלו נישא לארוסתו לבית גוטפריד והמשיך בלימודיו עם רבי אברהם דוד. במקביל החלה אשתו לפתח בית מסחר וזכתה להצלחה רבה. לאחר פטירת רבו סירב להצעת רבנות מכובדת בבוצ'אץ' והעדיף להתפרנס מבית המסחר שניהלה אשתו וללמוד בלא מחויבות ציבורית בבית המדרש. אך לאחר שריפה שפרצה בבוצ'אץ' בשנת תרכ"א (1861) וכילתה את בית המסחר, ניאות לקבל מינוי לרבנות עיר הולדתו בוהורודצ'אני (בראטשין).
כפי הנראה העריכוהו בני דורו עד מאוד, עד כדי כך שנקרא לשמש כבורר בסכסוך שנתגלע בקהילת סיגט שבהונגריה.
שונה הלכות

שונה הלכות הוא מושג תלמודי המתאר תלמיד חכם שבקיא במשניות ובברייתות (כלומר בדיני ההלכות) אך לא בתלמוד (כלומר בסברה העומדת מאחוריהן).
יחסי מונטנגרו–מקדוניה הצפונית

היסטוריה

שתי המדינות העצמאיות כיום של מונטנגרו וצפון מקדוניה חולקות היסטוריה משותפת, שכן שתיהן היו רפובליקות מכוננות של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
כאשר יוגוסלביה החלה להתפרק בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, שתי הרפובליקות היוגוסלביות סלובניה וקרואטיה הכריזו על עצמאות מיוגוסלביה ב-25 ביוני 1991. הרפובליקה של מקדוניה הצביעה על משאל עם ב-8 בספטמבר 1991 בעד מדינה ריבונית והכריזה גם על עצמאות. מונטנגרו ארגנה גם משאל עם לעצמאות, אך החליטה להישאר ביוגוסלביה.
באפריל 1992 הקימו הרפובליקות היוגוסלביות הנותרות מונטנגרו וסרביה את הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לרפובליקה של מקדוניה נקבעו ב-8 באפריל 1996. היחסים בין המדינות היו יציבים וידידותיים. בשנת 2003 שונה שמה של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה "לאיחוד המדינה של סרביה ומונטנגרו", דבר המשקף את שני החלקים (הרפובליקות) מהם הוא מורכב.
בשנת 2006 קיימה מונטנגרו משאל עם שני על עצמאותה. משאל העם היה מוצלח ומונטנגרו הפכה למדינה ריבונית, ובכך התפרקה סרביה ומונטנגרו וכתוצאה מכך סרביה הפכה למדינה עצמאית.

היחסים בין המדינות

היחסים הדיפלומטיים בין מונטנגרו למקדוניה כוננו ב-14 ביוני 2006.
בין המדינות מתקיימים יחסים קרובים, ושתיהן חולקות את המטרה המשותפת להצטרף לאיחוד האירופי. מונטנגרו הייתה גם בין 131 מדינות בעולם שהכירו במקדוניה בשמה החוקתי לפני ששינתה את שמה למקדוניה הצפונית.

מונטנגרים בצפון מקדוניה

יש מספר קטן של מונטנגרים החיים בצפון מקדוניה. על פי המפקד האחרון שנערך במקדוניה בשנת 2002, המיעוט המונטנגרי מהווה 2,003 תושבים, שהם כ־0.1% מכלל אוכלוסיית מקדוניה.

מקדונים במונטנגרו

מיעוט מקדוני קטן קיים גם במונטנגרו. המפקד האחרון שנערך בשנת 2003 הראה כי 819 אנשים הצהירו על עצמם כמקדוניים, שהם 0.13% מכלל אוכלוסיית מונטנגרו.

נציגויות דיפלומטיות

מונטנגרו מחזיקה במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה וקונסוליות בביטולה ובשטיפ. מאידך, מקדוניה הצפונית מחזיקה במונטנגרו שגרירות בפודגוריצה בלבד.
קאסם א-רימאווי

ביוגרפיה

קאסם א-רימאווי נולד בבית רימה שבארץ ישראל המנדטורית בשנת 1918. למד סוציולוגיה בקהיר ולאחר מכן משפטים בלונדון. המשיך ללימודי דוקטורט בכלכלה וחינוך באוניברסיטת קולומביה, וסיים את לימודיו בשנת 1956.
בשנות ה-60 החל את דרכו הפוליטית ושימש בשני העשורים שלאחר מכן בתפקידים שונים בצמרת הפוליטיקה הירדנית, בין היתר כשר הפנים וכשר החקלאות. כיהן גם כיושב ראש הפרלמנט. מונה לשר בממשלתו של עבד אלחמיד שרף, שהחלה לכהן בדצמבר 1979. אולם חצי שנה בלבד לאחר שהחלה כהונתו מת במפתיע ראש הממשלה הצעיר כתוצאה מהתקף לב. א-רימאווי התמנה לראש הממשלה באופן זמני ב-3 ביולי 1980 והוא שימש בתפקיד עד למינויו של מודר בדראן ב-28 באוגוסט 1980. א-רימאווי הוא מראשי הממשלה הירדנים הבודדים למן שנות ה-60 שהיו ממוצא פלסטיני.
נפטר ב-29 באפריל 1982 בעמאן בירת ירדן.
יצחק ליסר

חייו

ליסר נולד בגרמניה בשנת 1806. היה בעל השכלה יהודית רחבה שאת רובה רכש על ידי לימוד בעל פה. הוא היה בעל זיכרון פנומנאלי וזכה בשל כך לשבחים רבים מפי רבניו ומוריו.
בהיותו בן 18, ומשכבר היה יתום מהוריו, היגר ליסר מאירופה לארצות הברית והתיישב בבית דודו בעיר ריצ'מונד שבווירג'יניה. שנה מאוחר יותר עבר לפילדלפיה, שם כיהן שנים ארוכות כשליח ציבור לקהילה הספרדית-פורטוגזית "מקוה ישראל" במקום. בשרותו בקהילה זו הקדיש ליסר את עיקר זמנו לרווחת הקהל (העני ברובו) של באי בית הכנסת ופעל ללא לאות להטבת מצב החינוך היהודי במקום.
ליסר נחשב היה מראשוני הבונים של יהדות אמריקה. הוא היה הוגה דעות ורעיונאי, עורך ספרותי, עסק בתרגום ספרות הקודש לאנגלית וכתב מסות ודרשות רבות שנישאו מדי שבת בקהילתו. בין השאר תרגם את התנ"ך, לראשונה, לאנגלית (1857) ואת הספר "תבואות הארץ" של יהוסף שוורץ (1853).
בימיו של ליסר נראתה ראשית צמיחתה של הרפורמה ביהדות אמריקה, פריחתה והתפשטותה. בראשית דרכה תמך בה ואף ראה בהתפשטות לימודי הדת לשכבות שונות של האוכלוסייה היהודית דבר מה בעל ערך חיובי רב אולם משנודע לו אדישותו של הציבור וחוסר העניין שגילה, ראה שאין בתהליך זה כדי לאחות את הקרעים ונטש דרך זו.
שתי השקפות התקיימו במקביל אצל ליסר: הוא תמך בהתפתחותה של המסורת היהודית ובפרשנות מרחיקת לכת של ההלכה, ובמקביל הקפיד על שמירה דקדקנית של ההלכה, מעין "שמרן-מתקדם".
ליסר ניהל מאבק אידאולוגי עם קהילתו על מעמדו של שליח הציבור בעדה ומשחש כי אינו זוכה עוד ליחס ראוי ממנה, נטש את משרתו בקהילת "מקווה ישראל" ולאחר תקופת מה עבר לכהן כחזן בבית הכנסת "בית אל אמת", קהילה שהתפצלה מבית הכנסת הקודם בו כיהן. ליסר היה שותף בערוב ימיו להקמת "מכללת הרמב"ם להכשרת רבנים" ואף תרם לה את כל ספרייתו.
ליסר היה הראשון שראה צורך למזג את הישן עם החדש והיה מבשרה של האסכולה ההיסטורית ביהדות אמריקה.