שאנון ווקר

ביוגרפיה

נולדה ביוסטון, טקסס ביוני 1965. למדה תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת רייס, אותו סיימה ב-1987.
התחילה לעבוד בחברת רוקוול במרכז החלל ג'ונסון כבקרית טיסה של תפעול רובוטי עבור תוכנית המעבורות. הייתה בקרית טיסה במהלך משימות המעבורת, כולל STS-27, STS-32, STS-51, STS-56, STS-60 וSTS-61.
בין השנים 1990–1993 לקחה חופשה ללא תשלום על מנת ללמוד תואר שני במדעים ותואר שלישי באסטרופיזיקה באוניברסיטת רייס, אותם סיימה ב-1992 ו-1993 בהתאמה. נושא המחקר שלה היה השפעת הרוח הסולרית על אטמוספירת כוכב הלכת נוגה.
ב-1995 הצטרפה לנאס"א, והייתה חלק מתוכנית תחנת החלל הבינלאומית. ד"ר ווקר עבדה בתחום הרובוטיקה, בתכנון ובניית החומרה הרובוטית לסיוע בניית התחנה. במסגרת עבודתה עבדה בצמוד עם השותפים הבינלאומיים לבניית התחנה. ב-1998 הצטרפה לצוות הערכת משימת תחנת החלל (ISS Mission Evaluation Room (MER)  כאחראית על תיאום פתרון בעיות הקורות בתחנת החלל הבינלאומית במהלך טיסה בחלל. ב-1999 עברה למוסקבה לעבוד עם סוכנות החלל הרוסית וקבלניה לפתרון בתחום שילובי האוויוניקה ופתרון בעיות התיאום בין הגופים השונים. היא חזרה לארצות הברית ב-2000 והייתה המובילה הטכנית לתוכנית ISS MER וגם סגנית מנהל של צוות ההנדסה במסלול (on orbit engineering office).
נשואה לאסטרונאוט אנדי תומאס וחברה באיגוד הטייסים ובארגון הבינ"ל לנשים טייסות.

כאסטרונאוטית

ווקר נבחרה לכיתת האסטרונאוטים של נאס"א ב-2004, וסיימה את האימונים ב-200. במסגרת האימונים למדה לטוס על T-38 טאלון, ועברה אימונים נרחבים אודות מבנה המעבורת ותחנת החלל הבינלאומית. ווקר מוסמכת לטיסה במעבורת ובתחנת החלל, וכן מוסמכת לביצוע פעילות חוץ רכבית והפעלת הזרוע הרובוטית Canada Arm.
מספטמבר 2006 ועד אפריל 2007 ווקר שימשה כאסטרונאוט התומך בצוות תחנת החלל (crew support astronaut) עבור משלחת 14 לתחנת החלל. בתור האסטרונאוט התומך היא הייתה אשת הקשר העיקרית לכל התיאומים ותכנונים של המשימה מול צוות המשלחת בזמן השהות בחלל, ונציגם על פני הקרקע במהלך שהותם בחלל שנמשכה 215 ימים.
בקיץ 2007 החלה להתאמן למשימת שהות ארוכה בתחנת החלל הבינלאומית. הייתה צוות הגיבוי למשלחת 19, וגיבוי למפקד משלחת 21/22 לתחנת החלל, ועד שנבחרה כצוות משלחת 24/25. בנוסף שימשה כ-CAPCOM, האסטרונאוט המקשר בין תחנת הקרקע במרכז החלל ג'ונסון ביוסטון ובין הצוות בתחנת החלל. הייתה האחראית על ניהול התקשורת בזמן משימת STS-118, ובעיקר תמיכה בזמן עגינת המעבורת בתחנת החלל ותקשורת בזמן ארבעת הEVA. 
ב-15 ביוני 2010, שוגרה לחלל על סויוז TMA-19 כחלק ממשלחת 24/25. שהתה 161 יום בתחנת החלל. במהלך השהות הצוות ביצע ארבעה פעילויות חוץ ריכביות, בינן שתיים בלתי צפויות מראש לפתרון דליפת אמוניה האחראית על קירור התחנה. בזמן פעילויות אלו ווקר הייתה אחראית על תפעול הזרוע הרובוטית ותמיכה בצוות מתוך התחנה.
ווקר חזרה לכדור הארץ על סויוז TMA-19 ב-25 בנובמבר 2010. סך הכל שהתה בחלל 163 יום, 7 שעות ו-11 דקות.

NEEMO

בספטמבר 2011, נאס"א הכריזה כי ווקר תפקד על משימת NEEMO-15 למעבדת המחקר התת-ימית אקווריוס  ותהיה אחראית על צוות האקוונאוטים במעבדה התת-מימית אקווריוס. עקב בעיות מזג אויר המשימה התחילה ב-20 באוקטובר 2011.  בצהריי ה-21 באוקטובר, ווקר ואנשי הצוות שלה הפכו רשמית לאקוואנאוטים, לאחר שבילו יותר מ-24 שעות מתחת למים. המשימה NEEMO 15 הסתיימה מוקדם מהצפוי, ב-26 באוקטובר עקב הגעתו של הוריקן רינה. NEEMO-15

משלחת 53/54

במרץ 2017 נאס"א הודיעה כי ווקר תהיה גיבוי לאסטרונאוט ג'וזף אקבה, שיטוס במשלחת 53 / 54 לתחנת החלל הבינלאומית, כחלק מההכנות לקראת טיסה עתידית שלה.

ביקור בישראל

בפברואר 2016 ביקרה ווקר בישראל במסגרת אירועי שבוע החלל הישראלי שנערך במלאת 13 שנה למותו של אילן רמון באסון הקולומביה. בין השאר היא השתתפה בכנס החלל הבינלאומי על שם אילן רמון במכון פישר שבהרצליה, במרכז החלל הדרוזי ע"ש אילן רמון בירכא ובכנס החלל ע"ש אילן רמון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

פרסים ואותות כבוד

ווקר זכתה בפרסים רבים, בהם שבעה פרסים על הפעלת תחנת החלל הבינלאומית ותשעה פרסים נוספים על ביצועים שונים.