google/wiki40b huggingface dataset:
פאול בלובל

ביוגרפיה

בלובל נולד למשפחה פרוטסטנטית, ולמד בנאות ונגרות בבית הספר למקצועות הבניין. במלחמת העולם הראשונה התנדב לצבא ושירת בחיל ההנדסה. אחרי המלחמה המשיך בלימודיו, היה לאדריכל והתיישב בזולינגן (Solingen). 
בזמן המשבר הכלכלי של 1929 היה ללא תעסוקה. באוקטובר 1931 הצטרף למפלגה הנאצית, וב-1 בינואר 1932 התגייס לאס אס. ממרץ 1933 שירת במשטרת המדינה (Stapo) בדיסלדורף, וב-1 ביוני 1934 עבר לאס דה בדרגת אונטרשטורמפיהרר (מש"ק), וניהל את אזור דיסלדורף באס דה. הוא התקדם באס אס, וכבר ב- 30 בינואר 1941 קיבל דרגת אס-אס שטנדרטנפיהרר (אלוף-משנה).
בראשית יוני 1941 נקרא בלובל לעיירה פרץ' (Pretzsh), על הנהר אלבה, מצפון מזרח ללייפציג, שבה רוכזו המועמדים לאיינזצגרופן (עוצבות המבצע של האס דה) שעמדו לפעול בשטחי הכיבוש בברית המועצות. בלובל נתמנה למפקדה של זונדרקומנדו 4a שבמסגרת איינזצגרופה C שעמדה לפעול באוקראינה. 
בלובל נע בראש יחידתו מסוקאל (Sokal) דרך ווהלין (Volhynia), ושם ערך אקציות בלוצק, בדובנו, ולאחר מכן בז'יטומיר, בברדיצ'ב ועוד. משנפלה קייב נכנס בלובל עם יחידתו לעיר, ובימים 29-30 בספטמבר 1941 אירגן וניהל את רצח יהודי העיר בבאבי יאר. בלובל ויחידתו המשיכו במסע הדמים שלהם לאורך החלק הצפוני של אוקראינה. פעולתו האחרונה הייתה בחרקוב, שבה רצחה יחידתו בסוף דצמבר 1941 כ- 22,000 יהודים בדרוביצקי יאר (Drobitzki-Yar).
ב- 13 בינואר 1942 שוחרר בלובל מתפקידו בגלל מחלת כבד, שהוחמרה מחמת שתיית אלכוהול מופרזת. אחרי שהחלים נקרא למשרד לביטחון הרייך בברלין, והופקד על מבצע 1005, שנועד לטשטש את עקבות רצח ההמונים. בלובל קבע את לודז' למרכז פעילותו והיה כפוף ישירות למפקד הגסטפו היינריך מילר. 
עד סתיו 1943 טיפל בשיטות שריפת הגופות על מוקדים גדולים, שהניסיונות הראשונים בהם נעשו בחלמנו, וכן הוכנסו למחנות הקבע, כגון אושוויץ, תנורי משרפות. באותו זמן ארגן בלובל את סילוק הגופות מקברות המונים בשטחים הכבושים בברית המועצות בידי יחידות שכונו "זונדרקומנדו 1005". בתום העבודה נרצחו האסירים היהודים והאחרים שהועסקו בכך. בכמה מקומות הצליחו אסירים, בעיקר יהודים, לברוח, כגון בבאבי יאר, במחנה ינובסקה, בפורט התשיעי, בפונאר ובגרבובקה (Grabowka) שליד ביאליסטוק.
באוקטובר 1944 רוכזו אנשי האס דה, הסיפ"ו והשוטרים ממשטרת הסדר ששירתו בזונדרקומנדו 1005 ליחידה אחת – "איינזצגרופה אילטיס" (Iltis), בפיקודו של בלובל, והיא נשלחה לקרינתיה (Carinthia) שבגבול אוסטריה-יוגוסלביה, כדי לסייע במלחמה בפרטיזנים.
לאחר המלחמה נאסר בלובל והיה אחד הנאשמים המרכזיים במשפט האיינזצגרופן, התשיעי בין משפטי נירנברג, בפני בית הדין הצבאי האמריקני בנירנברג. איתו עמדו למשפט גם אוטו אולנדורף ופושעי מלחמה נוספים. ב-1948 נידון למוות, וב-8 ביולי 1951 נתלה בכלא לנדסברג שבבוואריה.
Wish You Were Gay

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אייליש עצמה, ועל ידי אחיה פינאס או'קונל, שגם הפיק אותו. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון האינדי, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הפופ. בין היתר, שני סגנונות אלו מאפיינים שירים נוספים של אייליש.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
פתקיות

מהלך המשחק

בתחילת המשחק, רושם כל משתתף שמות של מספר מסוים של דמויות מפורסמות (בדרך כלל ארבע דמויות בארבעה פתקים) מכל תחומי החיים, אמיתיות ובדיוניות כאחד (לרוב מוסכם על ידי המשתתפים שיירשמו אך ורק שמות המוכרים לכלל המשתתפים).
לאחר מכן, מתחלקים המשתתפים לזוגות המתחרים זה בזה במשחק. בחלק מהגרסאות נהוג שהזוגות ישבו זה מול זה במעגל משתתפים, אולם יש הגורסים שאין זה נחוץ.

סיבוב ראשון

בסיבוב הראשון, מעבירים הזוגות אחד לשני את השמות הרשומים על הפתקים באמצעות רמזים מילוליים. אין כל מגבלה על דרך העברת השם, מלבד האיסור על שימוש בשם עצמו, או שימוש בחריזה (לדוגמה: להגיד זודה קוליקר במקום יהודה פוליקר).

סיבוב שני

בסיבוב השני, מעבירים הזוגות אחד לשני את השמות הרשומים על הפתקים באמצעות פנטומימה. בסיבוב זה של המשחק נאסר על המשתתף להוציא כל הגה מפיו, ועליו להעביר את שם הדמות (שכעת, כבר ידועה לכלל המשתתפים לאחר חשיפתה בסיבוב הקודם) באמצעות תנועות בלבד. מותר למשתתף להסתובב בכל החדר ולעשות כל תנועה שעולה בראשו העשויה, לדעתו, לרמוז על זהותה של הדמות, כל עוד אינו אומר דבר.

סיבוב שלישי

בסיבוב השלישי, מעבירים הזוגות אחד לשני את השמות הרשומים על הפתקים באמצעות מילה אחת בלבד. לאחר שהמילה נאמרה, לא ניתן להחליפה והיא נותרת הדרך היחידה עבור המשתתף להעביר את זהות הדמות עד תום הזמן שהוקצה לו. מותר למשתתף לומר את המילה בכל דרך שירצה: תוך כדי שירה, חיקוי הדמות ועוד.

סיכום המשחק

לאחר תום שלושת הסיבובים, מסכמים את מספר הפתקים שכל זוג גילה במהלך שלושת הסיבובים, והזוג בעל מספר הפתקים הגבוה ביותר הוא המנצח.
שמואל רומאנלי

שמואל רומאנלי (באיטלקית: Romanelli, גם בכתיב: רומנלי, רומנילי, רומאנילי; 19 בספטמבר 1757 - 17 באוקטובר 1814), היה סופר עברי יהודי-איטלקי, איש תנועת ההשכלה, מחבר "משא בערב".
תל טווייני

תל טווייני הוא אתר ארכאולוגי השוכן ק"מ אחד ממזרח לעיר הסורית המודרנית ג'בלה. האתר שוכן במישור החוף של ג'בלה. בקרבת אתר זה שוכנים שני אתרים ארכאולוגים נוספים: תל סוקַּס  במרחק 5 ק"מ, ותל סיאנו (Tell Siyannu) במרחק 6 ק"מ. האזור שבו שכנה העיר היה חלק מפיניקייה, 1.7 ק"מ מחוף הים, בנקודת מפגש של שני נהרות.

תקופת הברונזה התיכונה

מתקופה זאת נמצאה חומה גדולה, אבל הממצא הייחודי מתקופה זאת הוא קבר קבוצתי המתוארך ל-1700 לפנה"ס. בקבר נמצאו 42 שלדים של אנשים בוגרים ו-16 שלדי ילדים. מנחות הקבורה בקברים כללו 160 כלים מחרס שמורים היטב, צלחות וקערות מספר סיכות מברונזה, וצלמיות. ממצא נוסף היה גרזן בעיצוב האופייני תקופה זאת, גרזנים דומים נמצאו  באוגרית, גבל וסוקס.

תקופת הברונזה המאוחרת ותקופות מאוחרות יותר

בסוף תקופת הברונזה המאוחרת, שימשה גיבלה גבולה הדרומי של ממלכת אוגרית. בחפירות שנערכו באתר ב-2007, נמצא שהעיר הייתה מיושבת במהלך המאות ה-11 וה-10 לפנה"ס. בתקופת הברזל היישוב היה עירוני לחלוטין. סקר גאופיזי שנעשה באתר זיהה מערכת רחובות עתיקה מתקופת הברזל. בתקופה הפרסית, איבדה העיר מחשיבותה, וההתיישבות עברה לאזור חוף הים בנמל של העיר המודרנית ג'בלה. מהתקופה הביזנטית נמצאו באתר מספר מבנים מבודדים שנבנו על פני השטח.

המחקר הארכאולוגי

האתר נחפר החל מ-1999 על ידי משלחת משותפת סורית-בלגית במסגרת פרויקט ג'בלה יוזמה של מחלקת העתיקות הסורית בניהולם של מישל אל-מקדיסי ומסעוד בדאוי מסוריה, פרופ' קרל ואן לרברג' (Karel Van Lerberghe) ופרופסור יואכים ברטשניידר (Joachim Bretschneider) מהאוניברסיטה הקתולית של לוון , מהעיר לוון בבלגיה.
מאז תחילת החפירות התגלו ממצאים חשובים רבים, ביניהם מקדש פיניקי, קבר ציבורי גדול משותף, שהכיל 58 שלדים, חומת עיר גדולה, מספר מבנים ציבוריים וביתיים מתקופת הברזל I-II וממצא קטן רב.
יריב יוגב

ביוגרפיה

יוגב נולד בגבעתיים לאב סוכן ביטוח ואם מורה, גדל בראשון לציון, למד במגמה הביולוגית בגימנסיה הריאלית, ובמקביל התנדב במד"א. למד בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון בחיפה, וסיים את לימודיו בהצטיינות במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1995 סיים יוגב שנת סטא'ז בבית החולים תל השומר, בהצטיינות.
בצה"ל שירת יוגב כרופא צבאי בחטיבה 7 של השריון, ברצועת הביטחון שבדרום לבנון.
בין השנים 1996–2006 התמחה במיילדות וגיניקולוגיה, בבית החולים בילינסון.
בין השנים 2003–2004 עבר יוגב התמחות-על מחקרית וקלינית ברפואת אם עובר בבית החולים St. Luke’s Roosevelt Hospital  ואוניברסיטת קולומביה בניו יורק, ארצות הברית.
בין השנים 2006–2011 עבד יוגב כרופא בכיר במחלקה להיריון בסיכון גבוה בבית החולים בילינסון.
בין השנים 2011 - 2015 ניהל יוגב את חדרי הלידה, המיון המיילדותי ומחלקת יולדות בבית החולים בילינסון.
משנת 2014 מנהל יוגב את האגף לנשים ויולדות-ליס בבית החולים איכילוב.

מחקר

יוגב שותף לכתיבת למעלה מ-230 מאמרים מדעיים, שני ספרים ו-כ 20 פרקים בספרים בתחום המיילדות. בשנת 2010 היה יוגב שותף למחקר "לידות בגיל מאוחר" שצוטט בספרות המדעית העולמית, בניו יורק טיימס ובתוכנית של אופרה וינפרי.
במחקר נבדקו תוצאות היריון אחרי גיל 45, נבדקו 2000 נשים בהיריון אחרי שבוע 24 בגילאי 30–40 ו-2000 נשים בגילאי 40–45 וקבוצה גדולה של נשים בנות 45 ואחרי גיל 50.
תוצאות המחקר הראו כי קיימים ניתוחים קיסריים, שליית פתח, סוכרת, וסיבוכי יתר לחץ דם אצל הנשים ההריוניות בנות ה-45 ומעלה, אבל לטווח הקצר של 5 ימים אחרי הלידה, על אף שהיו יותר סיבוכים. התוצאות המיילדותיים שדווחו היו לא רעות בכלל. תוצאות ההיריון הרבה פחות טובות במקרי תאומים באישה המבוגרת.

אקדמיה

בין השנים 2006 - 2010 ניהל את בית הספר ללימודי המשך במיילדות וגינקולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2007 מונה יוגב למרצה בכיר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2008–2011 היה יוגב אחראי על תחום הסוכרת ההריונית בחברה האמריקאית לרפואת אם עובר.
בשנת 2010 מונה יוגב לפרופסור חבר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2012 - 2014 היה יוגב אחרי החברה הישראלית לרפואת האם והעובר.
בשנת 2014 מונה יוגב לפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

יוגב בסדרת הטלוויזיה "בייבי בום"

בשנת 2013 יוגב כיכב בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה בייבי בום שצולמה בבית החולים בילינסון.
מ-26 בנובמבר 2017 יוגב במשותף עם הגיניקולוגית הד"ר רונית אלמוג מגישים תוכנית שבועית קבועה "נשי אישי": ברדיו תל אביב (102FM) בנושאי פריון, היריון, לידה ורפואת נשים.

משפחה

סבו של יוגב: יוסף פיליפ אביה של אימו, הוא ניצול שואה ששרד את צעדת המוות, הגיע לארץ עם רעייתו מהונגריה בחוסר כל, בנה את חייו מחדש ופתח מכבסה.
יוגב אח בכור מבין 3 בנים, אחד מהנדס ואחד עורך דין.
יוגב גרוש ואב לבת, משנת 2015 בזוגיות עם שלי.
סוון אלקלעי

קורות חיים

יליד סרייבו, אביו בן למשפחה ממוצא יהודי ספרדי ואימו קרואטית. סוון אלקלעי מגדיר את עצמו יהודי חילוני. הוא למד הנדסת מכונות באוניברסיטת סרייבו עד שנת 1974. בשנת 1987 סיים תואר שני בכלכלה ויחסים בינלאומיים באותה אוניברסיטה. בשנים 1985-1975 הוא עבד כמנהל מסחרי של החברה המשותפת הצרפתית-יוגוסלבית "פטרולאינווסט" בסרייבו. בהמשך היה בשנים 1988-1985 היה מנהל אזורי של חברת "אנרגואינווסט" למזרח התיכון והמזרח הרחוק מנהל אזורי של "אנרגואינווסט", אחר כך עבד כמנהל של החברה בבנגקוק בשנים 1988-1993. בשנת 1999 סיים את בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הארוורד בתחום מימון חברות.

קריירה דיפלומטית ופוליטית

בשנת 1993 פגש אלקלעי לראשונה את המנהיג הבוסניאקי האריס סילאייג'יץ' והצטרף בהמשך למפלגתו. הסתבר להם ששני האבות שלהם שרתו לפני מלחמת העולם השנייה באותה היחידה בצבא היוגוסלבי ואביו של אלקלעי עמד לצידו של אביו של סילאייג'יץ' שהיה אימאם, כשחיילים סרבים ניסו לכפות עליו לאכול בשר חזיר. 
בדומה לסילאייג'יץ', שואף אלקלעי לרוויזיה של הסכמי דייטון אשר במתכונתם הנוכחית מחריפים לדעתו את הקרע בין הלאומים של בוסניה והרצגובינה.
בשנים 2000-1993 כיהן כשגריר ארצו בארצות הברית ובשנים 2004-2000 שגריר ליד ארגון מדינות אמריקה. כשגריר בוושינגטון עשה אלקלעי מאמצים לגייס את תמיכת ארצות הברית בעת מאבק ארצו עם סרביה. בתוקף התפקיד הוא היה מעורב במו"ם שהביא באוקטובר 1995 לחתימת הסכם דייטון לפיו חולקה בוסניה והרצגובינה לפדרציה בוסניאקית-קרואטית ולרפובליקה סרפסקה הסרבית, כל אחת עם ממשלה ונשיא משלה, לצד ממשלה מרכזית של כל בוסניה והרצגובינה ובראשה נשיאות מתחלפת לפי רוטציה. 
בשנים 2007-2004 היה שגריר של בוסניה והרצגובינה בבלגיה וראש המשלחת של ארצו במוסדות נאט"ו בבריסל. בין פברואר 2007–2012 כיהן כשר החוץ של בוסניה והרצגובינה.
כשר חוץ של בוסניה והרצגובינה ייצג בשנת 2007 את ארצו בוועידת הארצות האסלאמיות באסלאמבאד. בהזדמנות, בהתאם למדיניות של בוסניה והרצגובינה סירב להזמנת מקבילו האיראני לבקר בטהרן ונעדר מהמפגש של שרי החוץ של הארצות המוסלמיות עם נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד כשהלה ביקר בעצרת האו"ם בניו יורק.
בשנת 2007 ביקר שר החוץ אלקלעי בישראל.
בשנת 2012 התמנה על ידי מזכיר האו"ם באן קי מון למזכיר פועל של הוועדה הכלכלית של האומות המאוחדות לאירופה.

ביקורת

נמתחה עליו ביקורת חריפה, והוא נדרש להתפטר מתפקידו לאחר שקיבל גם את האזרחות של קרואטיה.

באפריל 2010, במהלך ביקור באירלנד, הצהיר שעל סרביה להסגיר את הגנרל ראטקו מלאדיץ' לידי בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.

שונות

אלקלעי מדבר באופן שוטף אנגלית וצרפתית ויודע את השפה לדינו. הוא נשוי בשנית והוא אב לשתי בנות.
חיים מגרלשוילי

קריירה

מגרלשווילי החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי חיפה, ממנה עבר בגיל צעיר למחלקת הנוער של היריבה העירונית, הפועל חיפה. משחק הבכורה שלו בליגת העל במדי הפועל חיפה היה ב-1 במרץ 2002.
בעונת 2004/2005 חזר לשחק במדי מכבי חיפה, עמה זכה בשתי אליפויות ובגביע הטוטו. בעונתו הראשונה בקבוצה, אף על פי שהובא על תקן מחליף לנג'ואן גרייב הוותיק, תפס מגרלשווילי מקום קבוע בהרכב. בעונתו השנייה ביקש לעזוב אחרי שאיבד את המקום בהרכב לאדורם קייסי הוותיק שחזר לקבוצה, אך לבסוף נשאר בקבוצה ובעונה שלאחר מכן שיחקו השניים כמות משחקים שווה.
בתחילת עונת 2007/2008 עבר מגרלשוילי לויטסה ארנהיים מליגת העל ההולנדית. מגרלשוילי מיעט לשחק בהולנד, ובינואר 2009 עבר למכבי תל אביב בהשאלה עד סוף העונה. את שער הבכורה במכבי כבש בניצחון 2–1 על עירוני קריית שמונה. מגרלשוילי זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לאחר שבישל את שער הניצחון של קבוצתו במשחק הגמר. מגרלשווילי הבקיע שער נגד מכבי חיפה במחזור ה-27 של עונת 2008/2009 אולם מאז, למעט משחקים בודדים, לא שותף ברבים ממשחקי הקבוצה ובסיום העונה שוחרר ממנה.
בעונת 2009/2010 חתם מגרלשווילי במכבי פתח תקווה לעונה אחת בלבד, אולם גם בקבוצה זו לא הצליח למצוא את מקומו, ולאחר מכן עבר לקבוצת אלקי לרנקה מליגת העל הקפריסאית.
ביולי 2011 חתם מגרלשוילי בקבוצת נעוריו מכבי חיפה אולם גם בעונה זו מיעט להשתתף במשחקים ובינואר 2012 הושאל לבית"ר ירושלים עד תום העונה. באוגוסט 2012 חתם לעונה נוספת בבית"ר ירושלים.
ביולי 2013 חתם מגרלשוילי לעונה אחת בא.א.ק. לרנקה הקפריסאית, תמורת שכר של 180 אלף דולר. בתום העונה עזב מגרלשווילי את הקבוצה והפך לשחקן חופשי.
בנובמבר 2014 חזר מגרלשוילי לקבוצת נעוריו הפועל חיפה. בעונת 2017/2018 הפך לשחקן מחליף בעקבות הצטרפותו של שמואל שיימן, אך היה שותף להעפלתה של הקבוצה לפלייאוף העליון, ובמחזור הראשון של הפלייאוף העליון כבש בדקה ה-90 את שער הניצחון מול מכבי תל אביב. ב-12 במאי 2018 ערך מגרלשוילי את הופעתו האחרונה בקריירה, במשחק מול מכבי נתניה, ובתום העונה זכה עם הפועל חיפה בגביע המדינה.
ב-28 באוקטובר 2018, בגיל 36, הודיע מגרשווילי על פרישה רשמית ממשחק פעיל.
גשר מהמט פשה סוקולוביץ'

היסטוריה

הגשר נבנה בשלהי המאה ה-16 בפקודת הויזיר העות'מאני סוקולו מהמט פשה (Sokollu Mehmet Paşa, או מהמט פשה סוקולוביץ' Mehmed-paša Sokolović), שהיה בן המקום. תכנון הגשר נעשה על ידי אדריכל הסולטאן הנודע סינאן, והקמתו החלה ב-1571 והסתיימה ב-1577. הגשר חיבר בין פנים הבלקן לבין חוף הים האדריאטי, ובמיוחד אל עיר הנמל דוברובניק. 
המבנה סבל מהצפות חוזרות ונישנות, וקיימות עדויות לעבודות תחזוקה ושיפוץ שנערכו ב-1625 וב-1875. הצפה חמורה במיוחד פגעה בגשר ב-1896, עמודי הקשתות נשחקו וחלק מהריצוף נשטף עם המים הגואים. עבודות נרחבות לשיקום המבנה נערכו בשנים 1911–1912 בידי מהנדסים אוסטרו-הונגריים, שכן לגשר שניצב על הגבול הסרבי נודעה חשיבות אסטרטגית. במהלך מלחמת העולם הראשונה פוצצו שניים מעמודי הגשר באמצעות דינמיט, אך אלה נבנו מחדש לאחר המלחמה וציפוי אבן ברוח הגשר המקורי הונח בשנים 1939–1940. ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, חמש מקשתות הגשר הושמדו לחלוטין, אך נבנו מחדש באופן חלקי בין השנים 1950 ו-1952 לפי מראה הקשתות שלא נפגעו. ב-1986 נבנה גשר מודרני כקילומטר במורד זרם הנהר, ובשנת 2003 נאסרה תנועת כלי רכב על הגשר.

הגשר

הגשר ניצב מיד לאחר עיקול חד בנהר, והמישור שלאורך הגדה הימנית שאחרי עיקול זה איפשר את התפתחותה של העיר וישגרד סמוך לנקודת שפכו של יובל קטן לנהר. מנגד, על הגדה השמאלית של הנהר, מצויות גבעות סלעיות. 
הגשר עשוי מ-11 קשתות שרוחבן בין 10.7 ל-15 מטר. כבש גישה אל הגשר ניצב על הגדה השמאלית של הנהר בזווית ישרה ביחס אליו. אורכו 120 מטר וקבועות בו ארבע קשתות נוספות. אורכו הכולל של הגשר 179.50 מטר ורוחבו 7.2 מטר. במרכזו מגיע הגשר לשיא גובהו ונישא 15.4 מטר מעל מפלסו הממוצע של הנהר. רוחבם של העמודים בין הקשתות הוא 3.9 מטר, ולכל אחד מהם צמודות בליטות אבן משני צדדיו. בליטות אלה מוכתרות בגגות פירמידיאליים בצד הפונה אל מקורות הנהר ובגגות עגולים בצד האחר. 
מעל לעמוד המרכזי הגשר מתרחב, ומצידו האחד קיר המעוצב כמיחרב והנושא כתובת לכבוד חנוכתו של הגשר ומקימיו. בצד הנגדי יש מרפסת אבן.
האביב של בייג'ינג

האביב של בייג'ינג הוא כינוייה של תקופה קצרה של ליברליזציה פוליטית בסין הקומוניסטית אשר התרחשה בשנים 1978-1977. את שמה קיבלה התקופה מהאביב של פראג, תקופה מקבילה במאפייניה אשר התרחשה בצ'כוסלובקיה ב־1968.
במשך תקופת האביב של בייג'ינג, הורשה הציבור הרחב לבקר את הממשלה בצורה שטרם נודעה כמותה בסין הקומוניסטית. רוב הביקורת שהועלתה הופנתה כלפי התנהגות הממשל במהלך המהפכה התרבותית, והיא פורסמה בציבור על ידי תנועת קיר הדמוקרטיה.
מושג זה התייחס גם לתקופה של שינויים פוליטיים בסין הקומוניסטית בין ספטמבר 1997 ונובמבר 1998. במהלך "האביב החדש של בייג'ינג" הממשל הסיני הוריד חלק מההגבלות על התבטאות פוליטית והתארגנות פוליטית. העברת מחוז הונג קונג לסין ללא בעיות מיוחדות ומותו של דנג שיאופינג הובילו לתקופה הקצרה של ליברליזציה.
במהלך תקופה זו קמה תנועה דמוקרטית והוכרה כמפלגה על ידי הרשויות. ווי ז'ינגשנג, ממקימי קיר הדמוקרטיה, שוחרר ממאסר וזוכה מאשמה. סין אפילו חתמה על האמנה לזכויות אזרחיות ופוליטיות. נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ביקר במדינה וכן ביקרה בה מרי רובינסון, נציבת האומות המאוחדות לזכויות האדם. לקראת סוף שנת 1998 חזרה הממשלה לפעול נגד ביקורת פוליטית ונגד הפעילים של המפלגה הדמוקרטית בסין.
בוריס גוריאל

בוריס גוריאל (1 באפריל 1903 - 8 באוקטובר 1983) היה ראש המחלקה המדינית של הש"י, שירות המודיעין של ארגון "ההגנה", שעל בסיסו קמו שירותי הביטחון והמודיעין של מדינת ישראל. לאחר קום המדינה עמד בראש המחלקה המדינית של משרד החוץ, שקדמה למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים כארגון ביון החוץ של ישראל.
Something New

רשימת רצועות

כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני למעט אם צוין אחרת.
רפואניתיים

מראה ומקור השם

הראש של הרפואניתיים כפוף כלפי מטה. לעין יש צורת כליה, המחושים לרוב חוטיים עם 11 פרקים או שצורתם כצורת מחרוזת. לפעמים הם נגמרים באלה. החזה הקדמי צר, הכנפיים רכות, לפעמים מנוונות. הציפורניים מפוצלות או שיש להן תוספתנים.
יש מינים המפרישים בשעת סכנה מנקבים שבמפרקי הרגליים ובמקומות אחרים בגופם נוזל המכיל חומר ארסי, הקרוי קנתרידין, המגן עליהן מפני טורפים. חומר זה הופק לפנים מן החיפושית המכונה "הזבוב הספרדי" - Lytta vesicatoria - והוא שימש ברפואה וגם כרעל. מכאן שם המשפחה.

תזונה

הבוגרים חיים על פני הקרקע ועל צמחים וניזונים מעלים, מאבקת פרחים ומצוף. באביב הם מצויים בעיקר על פרחים, שמהם הם ניזונים.

התפתחות

הזחלים מתפתחים בקנים של דבוראי העוקץ או בתיקי ביצים של חגבים. הנקבה מטילה ביצים רבות (אלפים) על הקרקע. יש שהיא מכסה אותן באדמה.
לרפואניתיים יש דרך מיוחדת של גלגול, הנקרא על-גלגול (hypermetamorphosis): הוא מאופיין בזה שבמשך הגלגול מופיעות צורות אחדות של זחל, ודרגת הזחל האחרונה, או הדרגות האחרונות שלפני ההתגלמות, אינן ניזונות. מן הביצה בוקע זחל ראשוני בעל לסתות חדות, ייחודו בכך שבקצה כל רגל יש כאילו 3 ציפורניים (ציפורן ושני זיפים), לכן ניתן לזחל זה שם מיוחד תלת-ציפורן (triungulinus). בהתאם למין החיפושית, מחפש התלת-ציפורן מזון או מישהו שיביא אותו למזון.

התנהגות תחת מתקפה

החיפושיות ממשפחת הרפואנית (Mylabris tebraecus) מפרישות נוזל רעיל מפרקי רגליהן כאשר הן נמצאות תחת מתקפה, או חושבות שהן נמצאות תחת מתקפה. החומר יכול לגרום לגירוי העור, שלפוחיות וכוויות כימיות. לא מומלץ להחזיק את החיפושית ביד, כיוון שבמינון גבוה הארס שלה יכול להיות מסוכן למדי.
ספקטרום פליטה

ספקטרום הפליטה של חומר הוא קבוצת תדרי הקרינה האלקטרומגנטית הנפלטים ממנו, כתוצאה מחימום, פגיעת אלקטרונים, הקרנת פוטונים מאורכי גל שונים או כל עירור אנרגטי אחר.
כאשר חומר כלשהו עובר עירור, אלקטרונים המצויים בתוכו עוברים מרמה אנרגטית אחת לאחרת. לאחר מכן, כאשר חוזרים האלקטרונים למצבם היציב, נפלטת אנרגיה השווה להפרש בין שתי רמות האנרגיה המעורבות כקרינה אלקטרומגנטית. מאחר שרמות האנרגיה של כל חומר ייחודיות לו, גם מנות האנרגיה הנפלטות מחומר בעת תהליך העירור (המתבטאות באורכי הגל המתקבלים) אופייניות לו בלבד ויכולות לשמש לזיהויו.
האנרגיה הנפלטת מתקבלת לרוב בטווח רחב של תדרים - מתחום גלי הרדיו ועד לקרינת אולטרה סגול ורנטגן. חלק ממנה עשוי להמצא בתחום האור הנראה.
אחד היישומים לתגלית זו הוא זיהוי הרכבם הכימי של כוכבים באמצעות ניתוח הקרינה הנפלטת מהם.
פיטר קול

פיטר קול (נולד ב-19 באוגוסט 1957) הוא מתרגם ומשורר יהודי-ישראלי הכותב באנגלית. זוכה "מלגת המצוינות" של עמיתי מקארתור.

ביוגרפיה

פיטר קול נולד בפטרסון (Paterson), ניו ג'רזי. קיבל תואר ראשון בהמפשייר קולג' במסצ'וסטס. עלה לישראל בשנת 1981 עם אשתו הסופרת עדינה הופמן, והוא חי עם משפחתו בשכונת מוסררה שבירושלים. 
שמו של קול התפרסם בעולם דובר האנגלית בעיקר בשל תרגומי השירה שלו. הוא תרגם משירת ימי הביניים היהודית, בין השאר שירי המשוררים שלמה אבן גבירול ושמואל הנגיד, וכן מהשירה הערבית והעברית הישראלית העכשווית כמו המשורר הערבי-ישראלי טהא מוחמד עלי, אהרן שבתאי ויואל הופמן. תרגומיו יצאו בהוצאות המכובדות בעולם ובהן הוצאת אוניברסיטת פרינסטון ו-New Directions.
ב-1998 הקים קול את הוצאת הספרים Ibis Editions, המוציאה ספרים המתורגמים מצרפתית, גרמנית, לדינו, עברית וערבית.
בנוסף פרסם קול חמישה ספרי שירה. מבחר מקיף של שיריו ותרגומיו, Hymns & Qualms: New and Selected Poems and Translations, ראה אור ב-2017  בהוצאת Farrar, Straus and Giroux היוקרתית.
באלו

ביוגרפיה

באלו הוא דוב שפתני (או בסרטים מסוימים דוב חום ואף דוב שחור אסייתי) שגר בג'ונגלים של הודו ומלמד את הזאבים מהו חוק הג'ונגל. לאחר שמוגלי גדל על ידי הזאבים הוא ובגירה הופכים לחבריו הטובים ובאלו מלמד את מוגלי על חוקי הג'ונגל.

הופעות נוספות

הופעתו הראשונה של באלו בגרסת אנימציה הייתה בגרסת האנימציה "הרפתקאות מוגלי" משנת 1967.
באלו הופיע באותה שנה בעיבוד האנימציה של דיסני לספר בדיבובו של פיל האריס ובשנת 2003 בסרט ההמשך בדיבובו של ג'ון גודמן, וכן בסדרת האנימה היפנית "מספורי ספר הג'ונגל" ובסדרות הנפשה של דיסני כמו: "עולם סחרחר" בתפקיד טייס (בדיבוב אד גילברט), "גורי הג'ונגל" (בדיבוב א.ג. דיילי), ו"בית העכבר".
בסרט של דיסני הוא שר שיר בשם "The Bare necessities" ("הצרכים הפשוטים", אך נשמע גם כמו "צורכי הדוב") בו הוא מציג למוגלי את הפילוסופיה שלו: לחיות בפשטות, ליהנות ממה שיש, לא לבזבז זמן בחיפושים אחר מה שלא קיים, לא לטרוח ולא לעבוד קשה.
במחזמר "ספר הג'ונגל" בישראל בשנת 1996 את באלו שיחק טוביה צפיר.
באלו מופיע בסרט הלייב אקשן בבימויו של ג'ון פאברו, הוא מדובב על ידי ביל מארי. באלו ומוגלי נפגשים לראשונה כאשר באלו מציל את חייו של מוגלי לפני שהוא נאכל על ידי קא הפיתון. לאחר מכן מנצל באלו את מוגלי כדי להשיג דבש, אליו הוא אינו יכול להגיע. בין באלו למוגלי נוצרת חברות שנאלצת להתפרק לאחר שבאלו מבין כי שירחן מנסה להרוג את מוגלי. באלו שב להציל את מוגלי בעזרתו של בגירה מידיו של המלך לואי אשר חוטף את מוגלי. באלו גם עוזר למוגלי להביס את שירחן בקרב האחרון בסרט.
באופן מילולי

באופן מילולי היא תוכנית רדיו יומית ישראלית המשודרת בתחנת הרדיו גלי צה"ל, בהגשתו של הלשונאי ד"ר אבשלום קור, ועוסקת בנושאי לשון עברית ובלשנות בליווי שירים עבריים ודוגמאות מחיי היום יום בישראל. 
הפינה הושמעה לראשונה בשנת 1977 ביזמת מפקד התחנה דאז, ד"ר מרדכי נאור. התוכנית משודרת מדי יום בשעות הבוקר מספר דקות לפני השעה 06:00 ואחר־הצהריים, מספר דקות לפני השעה 15:00 הפינה הקנתה לאבשלום קור פרסום רב כמומחה לענייני לשון וכמרצה מבוקש.
בעקבות הצלחת הפינה הרדיופונית ולאחר שזכה קור בפרס סוקולוב לתקשורת אלקטרונית, צולמה בסוף שנות ה-80 גם גרסה טלוויזיונית לערוץ הראשון תחת השם "הגיע זמן לשון", ואף היא משודרת עד היום.
אות הפתיח של הפינה הוא "במזרח זורח ורד", בביצוע חבורת שירי תנועות הנוער. השיר, שנכתב על ידי נתן אלתרמן ב־1934, הולחן שנה לאחר מכן, על ידי דניאל סמבורסקי.
עד שנות האלפיים שודרו עשרת אלפים פינות לפחות.
בפברואר 2010 הוסרו מאתר גלי צה"ל יותר מ-300 פרקים, ומאז מועלות הפינות ביוזמת פורום גלי צה"ל לאתר הפודקאסט הישראלי.
עקרון האנונימיות

בתורת המשחקים, במשחק מיקוח בו ישנם יותר משני שחקנים, פתרון מקיים את עקרון האנונימיות אם כאשר משנים את שמות השחקנים הפתרון המוצע על ידי בורר משתנה בהתאם לשינוי השמות. כלומר, הפתרון אינו מפלה שחקן בגלל שמו.

ניסוח פורמלי

נסמן משחק מיקוח ב- כאשר יש  שחקנים במשחק (יותר משניים).
פתרון היא פונקציה המתאימה לכל משחק מיקוח נקודה .
נקודה זו היא תוצאת המשא ומתן רק כאשר כל השחקנים החליטו לשתף פעולה. לא נלקחת בחשבון האפשרות שקואליציה של שחקנים תשתף פעולה ותשיג לעצמה תוצאה שעדיפה לה על פני  - נקודת אי-הסכמה.

הגדרה

פתרון  מקיים את עקרון האנונימיות אם לכל משחק מיקוח  ולכל פרמוטציה
 על השחקנים,

הערה

כל פתרון המקיים את עקרון האנונימיות מקיים את עקרון הסימטריה. על עקרון הסימטריה מדברים כאשר במשחק מיקוח יש שני שחקנים.
פלפלים (הדפס)

היסטוריה

ההדפס "פלפלים" נוצר, כנראה, בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20, בטכניקה של חיתוך עץ והודפס על גבי נייר מסוג "קוזו" בגובה של 33 ס"מ, וברוחב של 41.5 ס"מ. העותק המצוי בעזבון האמנית נושא את התאריך 1963. בתקופה התגוררה גרוסמן בגבעתיים, שם הקימה עם בעלה, רודי להמן, בית ספר לאמנות.
ההדפס מציג נושא מסורתי של טבע דומם - ארבעה פלפלים. גרוסמן בחרה להציג את הפלפלים על משטח ריק, המנתק אותם מן הממד הריאלי ומדגיש את האקספרסיביות של הצורות. בנוסף, השתמשה גרוסמן בטכניקת חיתוך-העץ לשם יצירת יחסים של פוזיטיב ונגטיב בתיאור הפלפלים השונים.
היצירה הוצגה בתערוכה "חיתוך עץ בישראל 1928-1986" (1986) שהתקיימה בסדנת ההדפס ירושלים. תצלום היצירה הופיעה בספרו של גדעון עפרת "100 שנות אמנות הדפס בישראל" (סדנת ההדפס ירושלים, 2015).