יוזף שמידט

שנות ילדותו וצעירותו

יוזף שמידט היה השלישי מבין חמשת ילדיהם של וולף שמידט ואשתו, שרה, בת לבית אנגל. נולד בכפר דוידני (Davideni) שבבוקובינה, כיום באוקראינה. היו לו שלוש אחיות:רגינה, בטי ומרים ואח שלמה. משפחת שמידט, שהייתה משפחה קשת יום, נדדה בין יישובים שונים עד שאחרי פריצת מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 השתקעה בבירת בוקובינה, צ'רנוביץ. יוזף לקח שיעורים פרטיים במוזיקה אצל המלחין א. זבולוביץ' וכן שיעורי נגינה בפסנתר וכינור. הוא שר החל מגיל 12 במקהלות בתי הכנסת של צ'רנוביץ (לצד חזנים כמו דוד משה שטיינברג ודוד פלדמן) ושל רדאוץ וקיבל שיעורי פיתוח קול אצל החזן סמואל טנדושטיין ומאוחר יותר אצל המורה הידועה בצ'רנוביץ, פליציטס לרכנפלד-הז'ימאלי. פרט לשפות אמו - יידיש, גרמנית ועברית, רכש שמידט מגיל צעיר שליטה טובה מאוד ברומנית, צרפתית ואנגלית. 
עוד כנער השתתף בהפקות אופרה של קבוצות מקומיות גרמניות ובסיוריהן. בשנת 1918 נרשם לגימנסיה ובשנת 1922 לקורסים באקדמיה למסחר בצ'רנוביץ. 
בנובמבר 1924 הופיע לראשונה כסולן ברסיטל פומבי בצ'רנוביץ עם אריות מתוך אופרות - הטרובדור ואאידה של ורדי, ליצנים של לאונקוואלו, כרמן של ביזה, הספר מסביליה של רוסיני וגם לידר ובלדות רומניות. 
בהמשך עבר לגור בברלין, בחסות דודו לאו אנגל, שהיה תושב העיר ובסופו של דבר הפך לאמרגנו. בברלין קיבל שיעורי פסנתר ולמד פיתוח קול בכיתה של הבריטון והמורה הרמן וייסנבורן, בבית הספר המלכותי למוזיקה.
בשנת 1926 נאלץ להפסיק את לימודיו ולשוב לרומניה (אליה השתייך בין 1940-1918 אזור הולדתו) כדי למלא את חובת השירות הצבאי הסדיר. שרת כמתופף בתזמורת צבאית בעיר רדאוץ. לפעמים נתבקש לשיר בפני קציני הגדוד. עם תום השרות הצבאי באותה שנה קיבל משרת חזן בבית הכנסת כורל של צ'רנוביץ, ה"טמפל".

פריצת הקריירה הבינלאומית

בשנת 1928 חזר שמידט לברלין והשלים את לימודיו. הוא הפך שם ל"כוכב בן לילה" לאחר שהבריטון ההולנדי קורנליס ברונסחסט, מנהל חטיבת האופרה של רדיו ברלין, ליהק אותו ב-29 במרץ 1929 בתפקיד ואסקו דה גאמה בשידור הרדיופוני של האופרה "האפריקאית" מאת מאיירבר שהתקיים ב-18 באפריל 1929 בשעה 20 ברדיו ברלין. שמידט שר לאחר מכן גם בתפקידים של הנס ב"הכלה המכורה" מאת סמטנה וליונל ב"מרתה" מאת פלוטו. הייתה לו עם זאת גם הופעה על הבמה באופרטה של ראלף בנצקי "שלושת המוסקטרים" במסגרת מופעי הרוויו של אריק שארל. כעבור שבועות מספר כבר חתם על חוזי הקלטות, קודם עם חברת "אולטרפון" ואחר כך עם "אודיאון/פרלופון. קומתו הנמוכה (1.54 מטר) מנעה ממנו להופיע על במות האופרה. הוא היה נמוך מדי להופעה במופעי אופרה רגילים, לכן התמקד בהופעות ברדיו, ברסיטלים, הקלטות ובהשתתפות בסרטים בגרמנית ובאנגלית. עד שנת 1933 שר ב-37 תפקידים במופעי אופרה רדיופוניים, ביניהם "הדוור מלונז'ימו" מאת אדם,"האילמת מפורטיצ'י" מאת אובר,"בנבנוטו צ'ליני" מאת ברליוז, "לואיזה" מאת גוסטב שרפנטייה,"דינורה" ו"הנביא" מאת מאיירבר, "אידומניאו" ו"חליל הקסם" מאת מוצרט, סיפורי הופמן מאת אופנבך, "הספר מסביליה",וילהלם טל ו"סמירמידה" מאת רוסיני, לה טרוויאטה, "הטרובדור","נשף מסיכות", דון קרלו וערבית סיציליאנית מאת ורדי. דרך גלי האתר הפך מוכר ונערץ בכל קצות תבל.
בשנת 1931 קיבל את תפקידו הקולנועי הראשון בסרט Der Liebesexpress (אקספרס האהבה) בבימויו של רוברט וינה (Wiene).
במקביל להופעותיו ברדיו ברלין, שר שמידט מדי פעם כחזן בבית הכנסת הרפורמי הגדול של ברלין. שירתו הוקלטה באולפני ברלין, כשהוא מלווה במקהלה בת 100 זמרים, שני עוגבאים ועוד סולנים ידועים. רפרטואר החזנות שלו כלל יצירות רבות מאת לואיס לבנדובסקי. הקלטות אלה נלקחו על ידי המנהל המוזיקלי של הקהילה, ד"ר הרמן שילדברגר, שהיגר בשנת 1939 לאוסטרליה, אך חלקן ניזוקו על ידי שומרי הגבול הגרמנים. הקלטות אלה הגיעו בשנת 1994 לידי בית התפוצות בתל אביב.

שיא הקריירה בעולם הקולנוע ומנוסתו מפני הנאצים

עם עליית הנאצים לשלטון עדיין התאפשר לו לתקופה קצרה להמשיך בפעילותו האמנותית.
הגיע לשיא הפופולריות שלו בבכורת סרטו המוזיקלי (Sängerfilm) הראשון - "שיר סובב עולם", שבויים על ידי ריכרד אוסטוולד והופק במיוחד עבורו ובהשראת חייו בהיכל אופה בברלין ב-9 במאי 1933. בסרט דובר על זמר צעיר מוכשר שלא היה יכול להופיע על במות האופרה בגלל קומתו הנמוכה והוא מצא את דרכו אל לב הקהל באמצעות הרדיו.
אך במהרה נאסרה כניסתו לאולפני הרדיו והקולנוע בגלל מוצאו היהודי. מאוחר יותר, בשנת 1937 שמידט והבמאי אוסטוולד, שהיה גם הוא יהודי, יצרו גרסה באנגלית של הסרט My Song Goes Round The World שזכתה גם היא להדים יוצאי דופן. 
נאלץ לעזוב את גרמניה ולעבור לווינה, בה הופקו יתר סרטיו - Ein Stern fällt vom HimmelWenn du jung bist, gehört dir die Welt,«Heut’ ist der schönste Tag in meinem Leben»
למרות עוינות השלטון בגרמניה קולו החם, בעל המנעד הרחב, הלהיב את ההמונים ונמכרו אלפים מתקליטיו. בשנים 1934 ו-1936 שיחק גם בסרטים שהופקו באנגליה. בסרטו האחרון «Heut’ ist der schönste Tag in meinem Leben גילה שמידט גם כישורי משחק כשנדרש לגלם בו שני תפקידים.
הזמר עשה סיורים עתירי הצלחה בעולם, לרבות בלונדון, בודפשט, קובה ומקסיקו.
ב-1933 התארח בשביל שני רסיטלים באולם החברה המוזיקלית בצ'רנוביץ (בימינו אולם התזמורת הפילהרמונית המקומית). רסיטלים בצ'רנוביץ כללו, למשל, אריות מ"אאידה", יבגני אונגין ומ"נעלי המלכה" מאת צ'ייקובסקי, מהחטיפה מן ההרמון מאת מוצרט, מ"ההולנדי המעופף" מאת וגנר וקטע הסולו לטנור מסימפוניית "פאוסט" מאת פרנץ ליסט. ב-1934 הופיע שמידט גם בארץ ישראל בסיור הופעות שנמשך כשבועיים. הופיע בחמישה קונצרטים בתל אביב, כמו כן בעין חרוד וביישובים אחרים וביקר בכותל המערבי.
בפני צופים יהודים, בעת הסיור בארץ ישראל, שר גם פרקי חזנות. 
בשנת 1936 שר מול קהל של 100,000 איש בבירקהובן שבהולנד ובשנת 1937 ערך סיור בארצות הברית והופיע בקרנגי הול לצד זמרים ידועים אחרים כמו למשל, גרייס מור. בינואר 1937 ביקר והופיע בפעם אחרונה בברלין. 
בעקבות האנשלוס עזב האמן את וינה ובמרץ 1938 התיישב בבריסל, מקום בו היה רצוי ובו יכול היה בינואר 1939 להופיע לראשונה בהפקת אופרה על במה, ב"תיאטר דה לה מונה" בתפקיד רודופלו ב"בוהמה" מאת פוצ'יני, בעוד שבגרמניה ובאוסטריה כבר לא יכול היה להופיע בשום אופן. החל מיום הבכורה ב-19 בינואר 1939 ובהמשך הזמר קצר במופע זה הצלחה אדירה. הוא סייר בהמשך ברחבי בלגיה - בליאז', גנט, אנטוורפן, ברוז', קורטרה, אוסטנדה וורבייה, אחר כך גם בהולנד בדורדרכט, אוטרכט ובתיאטר פרינסס בהאג. 
בשנת 1939 ביקר שמידט לאחרונה את אמו בצ'רנוביץ.

סוף חייו בשווייץ

בשנת 1940 שר בשידורים רדיופוניים בשווייץ ובאנגליה. באותה שנה עמד לגלם שוב ב"תיאטר לה מונה" את אלעזר ב"היהודיה" מאת הלוי אולם הדבר לא יצא לפועל מפני שב-10 במאי 1940 גרמניה הנאצית פלשה לבלגיה. שמידט נאלץ להימלט על נפשו. הצליח להגיע לליון בצרפת ומשם לניצה ומשם תכנן להפליג באונייה לארצות הברית דרך קובה. 
תוכנית זאת השתבשה - הויזה לקובה שסודרה לו בהתערבותו של האמרגן הידוע סול יורוק בארצות הברית הגיעה לקונסוליה הקובנית במרסיי ב 27 בנובמבר 1941 אך השלטונות הצרפתיים מנעו ממנו את התנועה והגישה למרסיי. ב 7 בדצמבר 1941 כתב לקונסול הקובניוביקש להעביר אליו את הויזה למקום מושבו בניס ואכן הקונסול טוב הלב העביר אליו את הויזה שתוקפה עד סוף דצמבר. למזלו הרע בעקבות המתקפה על פרל הארבור, נכנסה ארצות הברית למלחמה. ימים אחדים לאחר מכן פסקה תנועת השיט לכיוון אמריקה ושמידט לא היה יכול לנצל את כרטיס ההפלגה שרכש ל 20 בדצמבר ונותר תקוע בדרום צרפת. 
במאי 1942 הופיע לאחרונה באופרה בעיר אביניון. אך מנוסתו לא הסתיימה, הוא ניסה להגיע לספרד ופורטוגל אך המשטרה הצרפתית מנעה ממנו ובהמשך החרימה את דרכונו הרומני והוא הפך באחת לפליט נטול אזרחות שעליו להתייצב מדי 48 שעות במשטרה. שלטונות צרפת של וישי החלו בלחץ הנאצים לשלוח באותו זמן יהודים אל המזרח למחנות ההשמדה ותחת חשש זה נטל על עצמו סיכון רב בניסיון מעבר לשווייץ. לאחר שני ניסיונות נפל  הצליח לעבור בליל ה-8/7 באוקטובר והגיע לציריך בה הופיע בקונצרט רק שנתיים קודם לכן. שם מצא קורת גג למשך לא יותר משבוע, עד אשר נתפס על ידי השלטונות.
הזמר הועבר ב-16 באוקטובר על ידי השלטונות השווייצריים למחנה פליטים בגירנבאד ליד ציריך, יחד עם עוד 350 יהודים. הובהר לו שעד להבהרת מעמדו אסור לו לעסוק בזמרה והצטרך לעמוד בתנאים הקשים של המחנה. שמידט סבל מבעיות בלב ואף קיבל התקף לב. נבדק וטופל החל מ-27 באוקטובר בחשד לדלקת גרון בבית החולים הקנטונלי בציריך, אך לבסוף נחשד ב"התחזות" וב"השתמטות מהעבודה". תוך התעלמות מכאביו בחזה שוחרר ב-14 בנובמבר 1942 מבית החולים בטענה ש"החלים". 
כעבור יומיים, ב-16 בנובמבר 1942 בעת שביקש לנוח באכסניית ואלדג הסמוכה, שמידט התמוטט, ככל הנראה בעקבות התקף לב שני ונמצא ללא רוח חיים על ידי המארחת. הוא נפטר בגיל 38. למחרת היום הוצא עבורו רישיון עבודה שהיה מאפשר לו לנוע חופשי בתוך שווייץ.
יוזף שמידט הובא לקבורה בבית העלמין היהודי "אונטרר פריזנברג" ברובע וידיקון של ציריך. על מצבתו נכתב: "כוכב נופל".