בנדי

בנדי, המוכר גם כהוקי רוסי, הוא ספורט חורף קבוצתי המשוחק על משטח קרח, בו שתי קבוצות שחקנים מנסים להכניס כדור בעזרת מקלות לשער הקבוצה היריבה.
חוקי הבנדי דומים מאוד לחוקי הכדורגל: המגרש שגודלו כגודל מגרש הכדורגל, ושתי קבוצות בנות 11 שחקנים, אחד מהם הוא שוער, זמן המשחק הוא 90 דקות והוא מחולק לשתי מחציות של 45 דקות. חוק הנבדל זהה לזה שבכדורגל.

המשחק

בנדי משוחק על קרח, באמצעות כדור עגול. שתי קבוצות שמטרתן להכניס את הכדור לשער של הקבוצה היריבה באמצעות מקלות, ובכך להבקיע שער. הקבוצה שהבקיע הכי הרבה שערים בסוף הזמן היא הקבוצה המנצחת.
החוק העיקרי הוא שאסור לשחקנים לגעת בכדור באמצעות הראש או הידיים, לעומת זאת, מותר להם להניע את הכדור באמצעות המקל, או כל חלק גוף חוץ מהראש או הידיים, וניתן להשתמש במחליקים באופן מוגבל. עבירה על חוק זה גוררת השעיה של השחקן מהמשחק למשך 5 דקות ומשאירה את הקבוצה שביצעה את העבירה בחיסרון מספרי לזמן זה.
בשונה מהוקי קרח, ובדומה להוקי רולר, ישנה הגבלה על המגע הפיזי המותר. בדומה לכדורגל, בנדי הוא משחק שבו אין עצירות מלבד שהכדור יצא המהגרש או ברגע ביצוע עבירה. לאחר הפסקה, המשחק יתחדש בכדור חופשי. במידה ומדובר בכדור חוץ, השופט נדרש לקבוע מי הקבוצה האחרונה שנגעה בכדור, והקבוצה היריבה מקבלת את הכדור החופשי.

שחקנים ושופטים

לכל קבוצה מקסימום של 11 שחקנים (לא כולל מחליפים), כאשר אחד מהם הוא השוער. קבוצה שאין לה לפחות 8 שחקנים לא יכולה להתחיל במשחק. השוערים הם השחקנים היחידים הרשאים לגעת בכדור ביד, והם רשאים לעשות זאת אך ורק ברחבה שמסביב לשערם.
אין הגבלה על כמות חילופי השחקנים המותרת, וניתן לבצע בזמן המשחק (לא מחייב עצירת המשחק), ואין צורך להודיע לשופט על כך. על השחקן המחליף להיכנס למגרש רק לאחר שהשחקן היוצא יצא לגמרי מתחומי המגרש. קבוצה רשאית להגיע עם עד 4 מחליפים, כשבדרך כלל אחד מהם הוא שוער מחליף.
המשחק מתנהל על ידי שופט, שאחראי על אכיפת החוקים, שנעזר באחד או שני שופטים משניים.

ציוד

הציוד ששחקן נדרש ללבוש הוא: מחליקיים, קסדה, מגן שיניים, ושוער צריך גם מגן פנים. כל קבוצה לבושה במדים המבדילים אותה מהקבוצה היריבה. המחליקיים והמקל חייבים להיות בצבע שונה מהכדור. בנוסף, שחקנים רשאים להשתמש במגני ברכיים, מגני מרפקים, מגני צוואר, כפפות מרופדות, ומכנסי מגן.

מגרש

גודל מגרש בנדי הוא בין 4,050 ל-7,150 מטר מרובע ((45-65 על 90–110 מטרים). כמעט זהה למגרש כדורגל וגדול באופן ניכר ממגרש הוקי קרח. בצידי המגרש, ניצב קיר בגובה 15 סנטימטרים על מנת למנוע מהכדור לצאת מהמגרש. הקיר לא מקובע לקרח, על מנת למנוע פציעות, והוא מסתיים בין מטר ל-3 מטרים לפני קו השער.
בכל קצה של המגרש, במרכז, ממוקם שער ברוחב 3.5 מטרים ובגובה 2.1 מטרים, ולפניו רחבה בצורת חצי עיגול ברדיוס של 17 מטרים. נקודת עונשין (פנדל), ממוקמת במרחק של 12 מטרים מהשער, וישנן נקודות כדור חופשי על קו הרחבה המוקפות בעיגול ברדיוס 5 מטרים.
במרכז המגרש ישנה נקודת המרכז, המוקפת עיגול בקוטר 5 מטרים. וקו האמצע עובר דרכה ורוחב המגרש.
בכל נקודת קרן ישנו רבע עיגול ברדיוס מטר.

זמן המשחק ושובר שוויון

משחק בנדי מורכז משתי מחציות של 45 דקות כל אחת. בדומה לכדורגל, השעון לא עוצר בזמן עצירות המשחק. בין המחציות ישנה הפסקה של 15 דקות.
בדומה לכדורגל, שופט המשחק הוא גם שופט הזמן, והוא יכול להוסיף זמן למשחק בהתבסס על זמן שהתבזבז על חילופים, פציעות ועבירות.
במשחקי ליגה, משחקים שהסתימו בשוויון מסתיימים כך, אך בטורנירים מסוימים בהם מונהגת שיטת "המפסיד נופל", ובהם חיבת להיות הכרעה, יינתנו שתי הארכות של 15 דקות (או הארכות רגילות או הארכות שער זהב), ואם לאחריהן אין הכרעה, המשחק יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין.

אזהרות ועבירות

השעיה של שחקן ל-10 דקות מהמשחק מוצגת באמצעות כרטיס כחול. (על עבירות חמורות)
בפעם השלישית ששחקן מורחק מהמשחק, הוא מורחק לצמיתות, וקבוצתו רשאית להחליפו לאחר 5 או 10 דקות. שופט יכול להרחיק שחקן עד סוף המשחק באמצעות כרטיס אדום. (במידה ותקף שחקן יריב, או השתמש בשפה פוגעת). במקרה כזה, הקבוצה לא תוכל להחליפו בשחקן אחר ותישאר בחיסרון מספרי עד סוף המשחק.

נבדל

חוק הנבדל בבנדי זהה לחוק הנבדל בכדורגל.

שחקן נמצא בעמדת נבדל אם הוא קרוב יותר לקו השער של הקבוצה היריבה מהכדור וכן מכל שחקן של הקבוצה היריבה.

היסטוריה

נמצאו שרידי תיעודים של משחקים המזכירים את משחק הבנדי במנזרים רוסים מתקופת המאה ה-10 והמאה ה-11. תיעוד של בנדי מודרני קיים מהשנים המוקדמות של המאה ה-18. לעומת זאת, החוקים היו שונים בתקופה הזאת מאלה החדשים אשר הומצאו באנגליה בשלב מאוחר בהרבה. לאורך כל התקופה המודרנית, רוסיה שמרה על המקום העליון באזור בבנדי, כשהיא אחת מהמקימות של הפדרציה הבינלאומית לבנדי, וגם בקבוצה המצליחה ביותר באליפות העולם.
הרוסים רואים עצמם כאלו שהמציאו את הספורט, והביאו זאת לידי ביטוי בשם הלא רשמי של הספורט: "הוקי רוסי" או ברוסית "русский хоккей".