פרא הודי

תיאור

הפרא ההודי, כמו שאר תת-המינים האסייתים, שונה לגמרי מן הערוד. צבע הפרווה הוא בדרך כלל בגוון חול, אבל הוא יכול להשתנות מאפור אדמדם לחום. לפרא יש רעמה זקופה ארוכה כהה המתחילה מאחורי הראש ונמשכת לאורך הצוואר. הרעמה ממשיכה כפס חום כהה עד לשורש הזנב.

תפוצה ובית גידול

תפוצת הפרא ההודי בעבר הייתה די מורחבת, וכללה את: מערב הודו, דרום פקיסטן (המחוזות של סינד ובלוצ'יסטן), אפגניסטן, ודרום מזרח איראן. כיום, המקלט האחרון של הפרא נמצא במקלט לפראים בהודו, המדבר הקטן של קוץ' והאזורים הסובבים את המדבר הגדול של קוץ' במחוז גוג'אראט של הודו. לעומת זאת, הפרא נראה לפעמים גם במחוזות סורנדראנגאר, באנאסקאנתה, מהסנה, ומחוזות גוג'אראט אחרים. בתי הגידול הנפוצים של הפרא הם מדבריות מלח, אדמות מרעה ואזורים המכוסים בצמחייה של שיחים סבוכים ועצים נמוכים.

הארכת התפוצה בשנים האחרונות

אוכלוסיות הפרא ההודי גדלות ומרחיבות את טווח התפוצה שלהם מהמדבר הקטן של קוץ', שבו אוכלוסיית העולם האחרונה של תת-מינים זו צומצמה בשנים האחרונות, ובהדרגה החלה להתרחק ולהתרחב למדבר הגדול של קוץ'. האוכלוסייה המשיכה להתפתח בהרחבה לתוך המדינה ההודית השכנה של ראג'סטאן בכפרים הגובלים במחוז ג'אלור: גוג'אראט, המדבר הגדול של קוץ' ו-קאג'ארילאי ושכונתו, שבה שטח של 3600 קמ"ר הועבר למחלקת היער של ראג'סטאן על ידי רשויות ההכנסות ב-2007. 
בנוסף בג'ונגלים של האזור חיים צביים הודים, צבועים מפוספסים, שועלים מצויים, חתולים מדבריים, זאבים הודיים וכו'. בנוסף זהו מקום מועדף על ידי רועי גמלים וכבשים.

ביולוגיה והתנהגות

הפרא ההודי רועה מהזריחה עד שמחשיך, ותזונתו מורכבת מדשא, עלים ופירות של צמחים, יבול חקלאי, תרמילי ינבוט והלופיט. בנוסף הוא אחת החיות המהירות ביותר בהודו, עם מהירויות שיא של 70–80 קמ"ש שיכולות לגבור בקלות על ג'יפ.
פראים זכרים חיים לבד, או בקבוצות קטנות של שניים ושלושה, בעוד עדרי המשפחה נשארים גדולים, עונת ההזדווגות היא בעונת הגשמים. כאשר אתון נכנסת ליחום, היא נפרדת מן העדר עם פרא זכר אשר נלחם נגד המתחרים על ההזדווגות איתה. ולאחר כמה ימים של הזדווגות, הזוג חוזר לעדר. והאתון יולדת עיר אחד. הזכר שנולד נוטה להישאר עם אימו ועם העדר עד גיל שנתיים ואז עוזב, בעוד הנקבה ממשיכה להישאר עם עדר המשפחה.

איומים

לא ידוע איך נעלם הפראי ההודי מהשטחים הקודמים שלו ממערב הודו ופקיסטן, שכן הפרא מעולם לא היה יעד לציידים של הראג'ים ההודים ושל פקידים בריטיים בראג' הבריטי. עם זאת, הקיסרים המהוללים של הודו ואצילים באותה תקופה נהנו מאוד לצוד את הפרא ההודי עם הקיסר ג'האנגיר. בעותק מאויר ששרד מהספר "אכבר", ספר המספר על הקיסר המוגולי אכבר הגדול, מופיע איור של אכבר יורה בפרא הודי עם כמה פראים שנורו על ידו. 
בשנים 1958–1960, התפשטה מחלה ידועה בשם "סורה" על הפראים ההודים, שנגרמה על ידי Trypanosoma evansi והועברה על ידי זבובים, שגרמה לירידה דרמטית באוכלוסיית הפרא בהודו. בנובמבר ובדצמבר 1961, אוכלוסיית הפרא ההודי צומצמה ל-870 לאחר שפרצה "מחלת הסוסים" בדרום אפריקה שהתפשטה גם עד הודו.
מלבד המחלות, האיומים האחרים של התחת כוללים הריסה של בתי גידול כתוצאה מפעילויות מלח, הריסת עצי הינבוט (שמשמש כקור מזון חשוב לפרא) על ידי האדם, הפרעות ופלישה לבתי הגידול על ידי רועים. אך מאז מאמצי השימור ב-1969 אוכלוסיית הפראים גדלה ל-4,000 פריטים. 

שימור

במאה האחרונה, הפרא ההודי ההודי חי בכל רחבי האזורים היבשתיים של צפון מערב ומערב פקיסטן כולל ג'איסלמר, ביקנאר, סינד ובלוצ'יסטן. כיום הוא שורד רק במדבר הקטן של קוץ', וכמה מהם משוטטים לעבר המדבר הגדול של קוץ', עם כמה כפרים הגובלים במחוז ג'אלור שבמדינת ראג'סטאן ההודית. 
מפקד האוכלוסין הראשון של הפרא ההודי נעשה בשנת 1940, כשהתוצאות הראו שישנם 3,500 פראים בטבע. אבל עד שנת 1960, האוכלוסייה ירדה באופן דרסטי ל-362 פריטים, והפרא היה מסווג אז כמין בסכנת הכחדה חמורה. בשנים 1973 ו-1976, המדבר הקטן של קוץ' והמחוזות סמוכים נלקחו כאזור שימור עבור תת-המין הזה. מ-1976, מחלקת היער החלה לנהל את המקלט לפראים בהודו. גשמים החלו ליצור בורות מים, מחלקת היער החלה וממשיכה גם את פרויקט הקמת מגרשי חציר למען הפראים. ב-1998 אוכלוסיית הפראים נאמדה ב-2,940 פריטים, ועד שנת 2004 היא גדלה ל-3,863. מפקד האוכלוסין שנערך לאחרונה על ידי מחלקת היער בשנת 2009 גילה כי אוכלוסיית הפרא ההודי בהודו נאמדת ב-4,038 פריטים, שזה גידול של 4.53% לעומת 2004. לאחרונה בשנת 2015, מפקד האוכלוסין הנוכחי של הפרא מראה שהאוכלוסייה גדלה ליותר מ-4,800 פריטים בתוך ומחוץ למקלט לפראים בהודו. 
מאוחר יותר, אנשים הבחינו בפראים קרוב לאחמדאבאד ליד מקלט הציפורים בנאל סארובאר. נראה שזה לא מוגבל יותר מהשטח (3600 קמ"ר) שהוקצב להגנה על הפראים, אבל עכשיו הם התרחבו גם לקאלה דונגר ליד שמורת גראסלאנדס באני ולנאל סארובאר. בתוך מדינת גוג'ראט הוא נמצא כעת גם במחוזות סורנדראנגאר, ראג'קוט, פאטן, באנאסקאנתה וקוץ'. אוכלוסייה זו של הפרא ההודי היא האחרונה בעולם כולו ואחת מששת התת-מינים של הפרא.  

תוכניות של השבה לטבע

האוכלוסייה גדלה מאז 1976, אבל מומחים מזהירים, מגמות ארוכות טווח מראות תנודות חריפות. אזור זה בקוץ', גוג'ראט, נוטה לבצורות עקב מונסונים בלתי יציבים, האוכלוסיות בטבע של הפרא ההודי עלולות לרדת פתאום כתוצאה של מוות מאסיבי. אם לא תהיה בצורת קשה, המין צפוי לגדול ולהתפזר למדבר הגדול של קוץ' הסמוך, שבעבר הרחוק הפראים ההודים חיו גם שם.
דו"ח של הקרן למחקר וחינוך הסביבה של גוג'ראט (GEER) המליץ ​​כי מדבר טהאר בראג'סטאן צריך להיות מפותח כאתר חלופי עבור השבה לטבע מחדש את הפרא ההודי על ידי שחרור לטבע מספר פרטים שם.