google/wiki40b huggingface dataset:
שרה היילנד

ביוגרפיה

היילנד נולדה במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא בריטי, הולנדי, וגרמני. הוריה הם השחקנים מליסה קנדיי ואדוארד ג'יימס היילנד. היא אחותו של השחקן איאן היילנד. היא עוסקת במשחק כבר מגיל חמש, כשתפקידה הראשון היה כבתו של הווארד סטרן בסרט "פרטים אינטימיים". ב-1999 היא גילמה את מולי בחידוש הקולנועי למחזמר "אנני". בשנים 2008–2009 גילמה את בתה של ברוק שילדס, מאדי הילי, בסדרת הטלוויזיה של NBC "ליפסטיק". היא שיחקה על במת ברודוויי בהצגה "Grey Gardens" בתפקיד ג'קלין קנדי בצעירותה.
מגלמת את דמותה של היילי דאנפי בסדרה הקומית עטורת הפרסים של רשת ABC "משפחה מודרנית".
היילנד למדה בבית ספר מיוחד לאמנויות הבמה במנהטן לצד טיילור מומסן, גרגורי מאלק-ג'ונס ופול איאקונו.
משנת 2009 הייתה במערכת יחסים עם השחקן מאט פרוקופ, אותו הכירה במהלך מבחני הבד לסרט "היי סקול מיוזיקל 3". בשנת 2011 הופיעו ביחד בסרט של ערוץ דיסני "חנון מהסרטים". השניים נפרדו באוגוסט 2014 בשל אלימות מצידו של פרוקופ כלפיה.
ב-2011 דווח כי תופיע לצד כריס קולפר בסרט "היכה בו הברק" שיצא לאקרנים בשנת 2012.
בספטמבר 2012 דווח כי תהיה חלק מקמפיין נינטנדו לצד דיאנה אגרון וגבי דאגלס.

חיים אישיים

בפברואר 2015 החלה לצאת עם השחקן דומיניק שרווד, ששיחק לצידה בסרט "האקדמיה לערפדים", ובאוגוסט 2017, לאחר יותר משנתיים של זוגיות, הזוג נפרד. מאז נובמבר 2017 היא בזוגיות עם ולס אדמס, יוצא תוכניות המציאות "הרווקה" ו"הרווק בגן עדן", ומאז אוגוסט 2018 הם מתגוררים ביחד בלוס אנג'לס. בני הזוג התארסו ביולי 2019.
היילנד סובלת מכליה מולטיציסטית דו-צדדית, מחלת כליות מולדת שגורמת להפרעה קשה בתפקוד של הכליות. באפריל 2012 עברה השתלת כליה שנתרמה מאביה. ב-2017 נאלצה לעבור השתלת כליה נוספת, מאחיה, משום שגופה דחה את האיבר המושתל.
Carry That Weight

פרשנות

מקרטני אמר שהשיר נכתב על הקשיים העסקיים של הביטלס, והאווירה הקשה ששררה באפל באותו הזמן.
בסרט "דמיין: ג'ון לנון" (Imagine: John Lennon), אמר לנון ש"מקרטני שר על כולנו, על כל מה שעבר עלינו".
מבקר המוזיקה איאן מקדונלד פירש את מילות השיר כהודאה של הלהקה ששום דבר שהם יעשו בעצמם כאמנים עצמאיים או אמני סולו לא יהיה שווה למה שהם יוכלו להשיג אם יפעלו ביחד כלהקה, והם תמיד ישאו את המשקל (Carry the Weight) של העבר ה"ביטלסי" שלהם.

הקלטה

הביטלס הקליטו את Golden Slumbers ו-Carry That Weight ביחד ב-2 ביולי 1969. מקרטני, האריסון וסטאר הקליטו את שני השירים 15 פעמים עד שקיבלו את התוצאה הרצויה, בזמן שלנון הבריא בבית חולים מתאונת רכב שעבר בסקוטלנד.
צלילי המנגינה כללו את מקרטני על הפסנתר, האריסון על גיטרת בס וסטאר על התופים. ההקלטות הטובות ביותר היו הקלטות מספר 13 ו-15, שעברו עריכה מאוחר יותר, ב-3 ביולי. ביום ההקלטות וביום שלאחריו, מקרטני ערך אוברדאבינג לקול שלו (שהיה הסולן בשיר) ולגיטרת הרית'ם, והאריסון הוסיף גיטרה מובילה. ב-30 ביולי הם הוסיפו עוד קולות, כולל קולו של לנון, שחזר ב-9 ביולי מבית החולים. עוד קולות, טימפני ותופים הוספו ועברו אוברדאבינג ב-31 ביולי.
רולנדו ויאסון

ביוגרפיה

רולנדו ויאסון נולד במקסיקו סיטי. בגיל 11 החל ללמוד באקדמיה לאמנויות הבמה מוזיקה, משחק, מחול עכשווי ובלט. בשנת 1990 פגש את הבריטון ארטורו ניאטו אשר הכיר לו את עולם האופרה, ואשר החל ללמד אותו פיתוח קול. כעבור שנתיים נכנס לאקדמיה הלאומית למוזיקה, שם שר בתפקידים שונים. לאחר זכייה בשתי תחרויות ארציות במקסיקו ובגואנחואטו, נעשה ויאסון תלמידו של הבריטון גבריאל מיחארס.
בשנת 1998 התקבל כחבר בתוכנית אמנים צעירים באופרה של פיטסבורג, שם הופיע בהפקות אופרה שונות, ביניהן האופרה לוצ'יה די למארמור של גאטנו דוניצטי. מאוחר יותר נכנס לתוכנית באופרה של סן פרנסיסקו, שם קיבל תפקיד ראשי – כאלפרדו באופרה לה טרוויאטה מאת ג'וזפה ורדי, וכן השתתף בכיתות אמן עם הזמרת המפורסמת ג'ואן סאת'רלנד. ויאסון זכה במקום השני, בפרס צרצואלה ובפרס המאזינים, בתחרות operalia של הזמר פלאסידו דומינגו  בשנת 1999.
מספר הופעות באירופה בשנת 2000, הביאו את הזמר לתודעה הבינלאומית. הוא הופיע לראשונה בג'נובה בתפקיד האביר באופרה מנון של מאסנה. לאחר מכן כרודולפו בלה בוהם של פוצ'יני באופרה של ליון וברומא, כאלפרדו בלה טרוויאטה בטריאסטה, וכן נקרא להחליף זמר חולה באותו תפקיד בפריז.
מאז מופיע ויאסון בכל רחבי העולם, משתתף בעשרות הפקות והקלטות, ואף הוציא מספר תקליטי סולו.
בשנת 2006 ויאסון שר בתפקיד אלפרדו בהפקה חדשנית ללה טרוויאטה בפסטיבל זלצבורג, יחד עם הזמרת הכוכבת אנה נטרבקו. באותה שנה הופיע בקונצרט גדול בברלין עם פלאסידו דומינגו ואנה נטרבקו. ב-2007 הוציא יחד עם נטרבקו אלבום דואטים.
ויאסון הופיע לראשונה בישראל בהתנדבות בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים בשנת 2008, ברסיטל מחזור השירים של המלחין רוברט שומאן ושירים לפי פטרארקה של פראנץ ליסט, מלווה בפסנתר בידי המנצח והפסנתרן דניאל בארנבוים.
פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס

תולדות החברה

בשנת 1946 עוד לפני שהוקמה פקיסטן, מוחמד עלי ג'ינה מייסד פקיסטן, האמין כי במדינה החדשה יהיה צורך בחברת תעופה לאומית, מכיוון שבין פקיסטן ומזרח פקיסטן (כיום בנגלדש), הפרידו 1100 קילומטרים.
באוקטובר 1946 הוקמה חברת אוריינט איירווייס בעיר קולקטה. בפברואר 1947 קיבלה החברה שלושה מטוסי DC-3.
ביוני החברה החלה להפעיל טיסות מקולקטה ליאנגון, לאהור, ופשאוור. חודשיים לאחר מכן הוקמה פקיסטן, והחברה העבירה את פעילותה לקראצ'י.
במרץ 1955 אוריינט איירווייס שינתה את שמה לשמה הנוכחי, באותה שנה רכשה שלושה מטוסי ויקרס ויקונט והחלה להפעיל טיסות ללונדון, קהיר, ורומא.
בשנת 1960, הייתה החברה חברת התעופה האסייתית הראשונה שהפעילה מטוסי סילון, כששכרה מפאן אמריקן מטוסי בואינג 707.
בשנת 1961 החלה בטיסות לניו יורק. בשנת 1962 הוזמנו מספר מטוסי בואינג 720.
בשנת 1964 הייתה PIA חברת תעופה ממדינה לא קומוניסטית הראשונה שטסה לסין.
בספטמבר 1965 סייעה החברה לכוחות המזוינים הפקיסטנים במלחמת הודו פקיסטן 1965.
בדצמבר 1971 סייעה החברה שוב לכוחות המזוינים הפקיסטנים במלחמת הודו פקיסטן 1971, חיל האוויר ההודי הפיל מספר מטוסים של החברה.
בשנת 1979, חברת התעופה רכשה מטוסי בואינג 747-200.
בשנת 1980 נרכשו מטוסי איירבוס A300-200, בשנת 1985 נרכשו חמישה מטוסי בואינג 737-300 ובשנת 1989 החלה להעסיק טייסות.
ביוני 1991 קיבלה שישה מטוסי איירבוס A310-300. בשנת 1992 החלה בטיסות לטשקנט וציריך.
בשנת 1996 החברה שכרה מטוסי טופולב Tu-154 והחלה בטיסות לביירות.
באוקטובר 2002 הזמינה חברת התעופה תשעה מטוסי בואינג 777.
בשנת 2004 הייתה החברה לקוח ההשקה של דגם 777-200ER.
בשנת 2005 הנציבות האירופית אסרה על חברת התעופה לטוס באירופה מסיבות ביטחוניות, אולם היא הורשתה להפעיל את מטוסי הבואינג 777 שלה. בנובמבר 2007 ביטל האיחוד האירופי את ההגבלה.

חטיבת המטענים

PIA הפעילה משנות השבעים שירות מטענים בשם פקיסטן אינטרנשיונל קרגו (Pakistan International Cargo) החברה הפעילה שני מטוסי בואינג 707-320C, וטסה למזרח התיכון ואירופה. החברה הפסיקה את פעילותה כששני מטוסיה קורקעו בסוף שנות התשעים.
בשנת 2003 השיקה פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס את PIA Speedex, השירותים מופעלים על ידי שני מטוסי איירבוס A300 שכורים מ-MNG Airlines.
ג'וש הארטנט

ביוגרפיה

הארטנט נולד ובסיינט פול, מינסוטה לוונדי ודניאל הארטנט (מנהל בניין). הוא גודל על ידי אביו ואמו החורגת, מולי (אמנית). יש לו שלושה אחים למחצה: ג'סיקה, ג'ייק וג'ו. הוא ממוצא אירי וגדל בכנסייה הקתולית.
בתיכון גילה הארטנט עניין במשחק והשתתף בהפקת בית הספר "הקלברי פין". בהיותו טיפוס אתלטי וספורטאי, הארטנט היה גם חבר בנבחרת הפוטבול הבית ספרית, אבל בעקבות פציעה בברך שמאל נאלץ להפסיק לשחק. בסיום לימודי התיכון החל ללמוד משחק בניו יורק אך זה לא הסתדר כפי שרצה, ושנה לאחר מכן הוא עבר ללוס אנג'לס. זמן קצר לאחר הגעתו הוא השתתף בדרמה "Cracker". למרות שהסדרה בוטלה לאחר 16 פרקים, הארטנט כבר זכה להכרה. הוא הופיע בתפקידים קטנים ופרסומות טלוויזיה. תפקידו הראשון בקולנוע היה בסרט "ליל המסכות: 20 שנה אחרי". הסרט זכה להצלחה בקופות.
בשנת 1999, ביצע את הפריצה הקולנועית שלו בסרט חמש ילדות יפות שביימה סופיה קופולה. באותה שנה הוא השתתף בקליפ של אייר לשיר "Playground Love", והופיע ברשימת ה"21 כוכבים חתיכים מתחת ל21" של מגזין "טין פיפל".
הוא החל לפתח קריירה קולנועית והופיע בסרטים ההווליוודים: "סיוט בחדר המורים", "בלאק הוק דאון", "להרוג את המזל" ו"פרל הארבור". בשנת 2002, כיכב בסרט "או", עיבוד למחזה של ויליאם שייקספיר, "אותלו". בשנת 2003, ארגון "אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים" הכריז על הארטנט כ"הצמחוני הסקסי של השנה". ב-2006, שיחק בסרט "הדליה השחורה", בו הוא שיחק בלש שחוקר את מותה (האמיתי) של אליזבת שורט. הארטנט לוהק לתפקיד חמש שנים קודם לכן. בשנת 2007, הופיע בסרט "שובו של אלוף" לצידו של סמואל ל. ג'קסון. ב-2008, הוא השתתף והפיק את הסרט "אוגוסט".
בשנת 2009, הפיק את הקליפ של הראפר קיד קאדי לשיר "Pursuit of Happiness". ב-2010 הוא שיחק בסרט "בונראקו" לצידה של דמי מור, וב-2011, הופיע בקומדיה הרומנטית "תקוע בין תחנות".
בשנת 2014, הוא החל לשחק בסדרה "פני דרדפול" כאיתן צ'נדלר. כיום הוא מצלם את הסרט "The Long Home" שעתיד לצאת ב-2017.
בשנת 2017 שיחק בדרמת המלחמה "לוטננט" (The Ottoman Lieutenant) אשר מדברת על אידיאליסטית אמריקאית לבין שוטר טורקי במלחמת העולם הראשונה.

חייו האישיים

הארטנט צמחוני מגיל 12. מיולי 2012 הוא יוצא עם השחקנית טמסין אגרטון.
ב-2011, השתתף בפרסומות טלוויזיה ואינטרנט כחלק מקמפיין של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי.
יעל לוטן

ביוגרפיה

לוטן נולדה בארץ ישראל בשנת 1935, בת לד"ר בנימין אליאב (בנו לובוצקי; 1909–1974), עיתונאי ודיפלומט ישראלי, איש התנועה הרוויזיוניסטית ועורך העיתון "המשקיף", שלימים הפך לפעיל שמאל.
בשנת 1953 נסעה עם הוריה לארגנטינה בשליחות משרד החוץ. כעבור שנה יצאה ללימודים בלונדון, שם נישאה למוריס סטופי (Maurice Stoppi), מהנדס יהודי-אנגלי. 
בשנת 1958 עברה עם בעלה לג'מייקה. כעבור שבע שנים עברה לארצות הברית, שם נישאה ללויל הרסטון (Loyle Hairston), סופר אפרו-אמריקאי, שהיה פעיל איגוד מקצועי, מנהיג של עובדי הדואר בניו יורק.
בשנת 1970 חזרה לישראל עם שני ילדיה. יעל הייתה בוגרת תואר ראשון בלימודי חינוך, למדה באקדמיה לאומנות בצלאל ולימודי תקשורת בניו-יורק. במאמריה הרבים עסקה בענף יחסי ציבור. בשנים 1989–1993 שהתה באנגליה, ועסקה בכתיבה ובתרגום בעברית ובאנגלית. במחצית השנייה של שנות ה-70 ערכה את הרבעון לאמנות, ספרות ומדע "אריאל" של משרד החוץ.
בשנות ה-80 ערכה את המוסף הספרותי של העיתון "על המשמר". בשלהי שנות ה-80 פרסמה במוסף ליום העצמאות, יחד עם סגנה אילן שיינפלד, ראיון חגיגי עם הסופר ההודי אנדד צ'טרג'י, שלא היה ולא נברא.
ב-6 בנובמבר 1986 נפגשה ברומניה, במסגרת משלחת שמנתה כ-20 אנשים, עם אנשי אש"ף, ועקב כך הועמדה לדין יחד עם ראובן קמינר, לטיף דורי ואליעזר פיילר, באשמת הפרה של "חוק המפגשים", שאסר על מגע בין ישראלים לנציגים של ארגון טרור. כאשר נשאלה במשפט "האם הפת"ח ביצע פעולות טרור במדינת ישראל?" ענתה שאינה יודעת ואינה מתמצאת בענייני פת"ח. הארבעה הורשעו בעבירה של קיום מגע אסור, לפי סעיף 4(ח) לפקודת מניעת טרור, ובעבירה של קשירת קשר לבצע עוון, לפי סעיף 499 לחוק העונשין. ערעורם לבית המשפט המחוזי על ההרשעה ועל גזר הדין נדחה, אך בערעורם לבית המשפט העליון הוקל עונשם, והועמד על קנס בסך אלף ש"ח לכל אחד. נוסף על אלה, סייעה למרדכי ואנונו לאחר שחרורו מהכלא. 
לוטן תרגמה מעברית לאנגלית סיפורת וספרי עיון, ובכלל זה ספריהם של חיים לפיד, של אלונה קמחי, של סמי מיכאל, של שולמית שחר, של יאירה אמית ושל גרשון שקד. עם תרגומיה מאנגלית לעברית נמנים ספריהם של פטרישיה קורנוול ושל אלדוס האקסלי. 
נפטרה מסרטן הכבד ב-2 בנובמבר 2009.
פלאצו דיי פריורי

תיאור המבנה

הארמון ניצב בכניסה של עורק התחבורה המרכזי של העיר, מימי הביניים, קורסו ואנוצ'י (Corso Vannucci) לכיכר המרכזית של העיר.
ארמון דיי פריורי נבנה בסגנון גותי. הוא נבנה בשלבים: בשנים 1293-1297 הוא כונה בשם "הארמון החדש של העם" (Palatium Novum Populi). הפריורי, האזרחים הראשונים של העיר, עשו אותו בשנת 1303 לארמון הנהגת העם (Capitano del Popolo). בשנים אלה הושלם חלקו הראשון של הארמון: חלונות בני שלושה חלקים - שלושה לחזית הכיכר ועשרה לאורך קורסו ואנוצ'י. בשנים 1337-1333 הוסיפו לחזית עוד שני חלונות בני שלושה חלקים, מרפסת, בה הוכרזו ההודעות הפומביות לציבור ומדרגות. המדרגות התחתונות נוספו רק בשנת 1902.
בשנת 1353 נוספו שישה חלונות, כדוגמת הקודמים, לאורך הקורסו, שער כניסה רחב-ממדים ומגדל מבוצר מקורי. בשנים 1429-1443 נוספו עוד שלושה חלונות ותוספת לבניין, ששימשה את גילדת החלפנים (Collegio del Cambio). במאה ה-16 הגיע המבנה לסיום בנייתו עם השלמת עורפו.
גג הארמון המקורי היה מבוצר, מוקף חומה ובו חרכי ירי. העוצמה של הביצורים סימלה את עצמאותה של העיר. בשנת 1610, כאשר העיר עברה לשליטת מדינת האפיפיור, הוסרו הביצורים מהגג, וכן נהרס החלק העליון של המגדל. בשנת 1860, עם כינון איטליה העצמאית, הביצורים שבו למקומם.
מעל לכניסה פוסלו דמויות של אריה ונשר. האריה הוא הסמל של האימפריה, של משפחת תומכי האפיפיור, והנשר הוא הסמל של המשפחה מפרוג'ה.

תולדות הארמון

השליטה של ה"פריורי" (האזרחים הראשונים), החלה בפרוג'ה בשנת 1303. בעקבות סדרת מריבות בעיר, הוקם בה מוקד שלטוני על ידי הפודסטה (podestà) - הפקידות הבכירה בעיר - ונקרא ארמון הפודסטה (Palazzo del Podestà). הארמון האחרון עלה באש בשנת 1534 ושרידיו שולבו בארמון הבישוף.
בבית הרשות השופטת (Magistratura dei Priori ) היו ארבעים וארבעה חברים. מכל אחת מהגילדות החשובות העיר נבחרו עשרה נציגים. זמן הכהונה של כל נציג היה רק חודשיים. לגילדה של החלפנים, אשר משכנם היה סמוך לבית, עובדה המעידה על מעמדם, הייתה זכות נוכחות קבועה בבית. כמו כן, גם לגילדת הסוחרים היו שני מקומות קבועים בבית במקום האחד שהיה לאחרים. בשנת 1540, בעקבות ניצחונו של האפיפיור פאולוס השלישי, ב"מלחמת המלח" הפריורי שינו את שמה "Conservatori dell’Ecclesiastica Obbedienza" - שומרי הנאמנות הנוצרית. הארמון היה למושב האפיפיור יוליוס השלישי, שהיה המושל החדש של פרוג'ה. פסלו, שנעשה על ידי הפסל פרוג'ינו מוצב ליד הקתדרלה.
מוליפיין

תכונות

מוליפיין הוא כוכב כפול המורכב מזוג תת-ענקים לבנים מסוג ספקטרלי A1 IV ו-A0 IV, כמעט זהים בתכונותיהם, שנמצאים במרחק של כ-130 שנות אור ממערכת השמש. המסה של כל אחד מבני הזוג היא כ-2.9 מסות שמש, רדיוסיהם כ-3.7 רדיוסי שמש, וכל אחד מהם מאיר בעוצמה של קרוב לפי 100 מעוצמת ההארה של השמש כך שעוצמת ההארה המשותפת שלהם היא פי 186 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פניהם היא סביב 9,300 קלווין. שני הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי למדי כך שהמרחק ביניהם נע בין 8 יחידות אסטרונומיות (פחות מהמרחק של שבתאי מהשמש) ו-67 יחידות אסטרונומיות (יותר מפעמיים המרחק של נפטון מהשמש) וזמן ההקפה הוא 84.5 שנים. שניהם עזבו את הסדרה הראשית ונמצאים בתהליך של התנפחות והתקררות לקראת הפיכתם לענקים אדומים.
קרייג ניומרק

קרייג אלכסנדר ניומרק (באנגלית: Craig Alexander Newmark, נולד ב-6 בספטמבר 1952) הוא יזם אינטרנט אמריקאי יהודי, אשר ידוע בעיקר בזכות הקמת אתר לוח המודעות הפופולרי קרייגסליסט.

שנותיו הראשונות

ניומרק נולד ב-1952 במוריסטאון שבניו ג'רזי, בן להורים יהודים. הוא הלך לבית ספר יהודי משלים ואף חגג בר מצווה. אביו, שעבד בתור מוכר ביטוח, נפטר בעודו בן 12. הדבר הביא לכך שאמו נאבקה כלכלית ועברה עם ניומרק ואחיו לדירה קטנה. בשנת 1971 הוא סיים את לימודי התיכון, ובזכות מלגות שקיבל, הלך ללמוד באוניברסיטה. הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה במדעים ב-1975 ותואר מוסמך אוניברסיטה שנתיים אחר כך.

קריירה

כאשר גמר את לימודיו בקולג', עבד ניומרק בחברת IBM לתקופה של 17 שנים כמתכנת, ונאלץ לעבור לגור בפלורידה ולאחר מכן בדטרויט.
בשנת 1993 עבר לסן פרנסיסקו, שם הכיר לראשונה את עולם האינטרנט. בשנת 1995 הקים את אתר האינטרנט "קרייגסליסט" כאתר ללא מטרות רווח אשר שלח לרשימת תפוצה מצומצמת של כתובות דואר אלקטרוני מודעות בנושא אירועים מקומיים באזור מפרץ סן פרנסיסקו בלבד. בהדרגה האתר הפך ללוח מודעות מקוון מקיף ובעל מדורים למציאת עבודה קבועה או זמנית, דירות ובתים להשכרה וקנייה, היכרויות, מוצרים למכירה, אירועים ושירותים קהילתיים והפצת קורות חיים. עם השנים האתר הפך לאחד מאתרי לוחות המודעות המקוונים הפופולריים ביותר במרשתת, כאשר הוא פעיל במעל ל-700 ערים ב-70 מדינות. אחד המאפיינים שגרמו להצלחה האדירה של האתר הייתה העובדה שפרסום המודעות באתר לא כרוכה בתשלום.
ניומרק עצמו עבד שנים רבות באתר שהקים, והתמקד במיוחד בסוגיות הקשורות לדואר זבל ותרגילי עוקץ למיניהם.

פילנתרופיה וערבות פוליטית

ניומרק תרם לקמפיין הבחירות לנשיאות של המועמדים הדמוקרטים ג'ון קרי. וברק אובמה.
ניומרק הנו תומך גדול בעיקרון שימור האינטרנט כמקום חופשי וחינמי, וב-2006 תרם 10,000 דולר לארגון ללא כוונת רווח בעל דעות ומטרות דומות בנושא.

חיים אישיים

מגזין פורבס הציג אותו ברשימתם בשנת 2010, שם צויין שהונו מוערך בכ-400 מיליון דולר. עם זאת, כשנשאל על כך ב-2017, אמר שהדיווח על סכום זה הוא "כוזב", ובראיון אחר הוסיף שבחר בכוונה במודל עסקי שמניב מינימום רווח - למרות שיכל לבחור אחרת - ושהוא מרוצה מהתוצאות וכיום מסוגל לתרום לארגונים שהוא מאמין בהם.

השתייכות

בין פעולותיו של ניומרק, הוא שימש בעברו כחבר בוועדה היועצת של קרן ויקימדיה, והיה במועצת המנהלים של קרן החזית האלקטרונית.
בקעצור

בישראל

שני מיני בקעצור חד-שנתיים צומחים בר בארץ ישראל, אולם שניהם נדירים: בקעצור החורש ובקעצור שלוש האונות (Saxifraga tridactylites).

משמעות השם

"בקעצור" הוא הלחם של המילים "בקע" ו"צור", תרגום כמעט ישיר של שמו הנפוץ באנגלית - Stonebreaker. הצמח קיבל את שמו בעקבות השתרשות חלק ממיניו באדמות סלעיות.
יש המייחסים את השם העברי "בקעצור" לצמח הידרנג'אה (hydrangea). גישה זו אינה עומדת בקנה אחד עם פרסומי האקדמיה ללשון העברית. עם זאת, בהיעדר שם עברי להידרנג'אה, עדיין יש המכנים אותו "בקעצור".
סאגה

סאגה (בנורדית עתיקה: Saga - "סיפור", וברבים: Sögur) היא סיפור או יצירה שירית אפית נראטיבית המגוללים את הרפתקאותיו של גיבור קדום, או קבוצה; במקור - סיפורן של המשפחות שיישבו את איסלנד וצאצאיהן. סַאגוֹת נכתבו בארצות הצפון, בעיקר בנורווגיה ובאיסלנד של המאות ה-12 עד ה-15; והתבססו במידה רבה על מסורת אוראלית ארוכה.
הסאגות מתחקות אחר מקורותיהם ותולדותיהם של העמים הצפון-גרמאניים, ומספרות את סיפורי מסעותיהם המוקדמים של הוויקינגים, הקרבות ההרואיים, הנדידה לאי החדש והסכסוכים בין משפחות החלוצים. הטקסטים, בנורדית עתיקה, כתובים בפרוזה או משולבים בבתים, לעיתים קרובות תוך הבניה שירית אליטרטיבית (חזרתית). התֶמָה העיקרית בהם היא עלילות-גבורה - שגיבוריהן הם לרוב ויקינגים, לרוב הן מסופרות בצורה ריאליסטית ולעיתים בעלות מוטיבים אגדתיים, מהן שעוסקות בקדושים ומהן רומנסות-אבירים שתורגמו מלשונות אירופה; עתים שהן מובאות באור רומנטי או בדיוני, אולם תמיד סביב דמויות אנושיות שניתן להבין ולהזדהות עימן.
מרבית כתבי-היד שבהם נשתמרו החיבורים הועברו לדנמרק ולשוודיה במאה ה-17, אולם מאוחר יותר הוחזרו לאיסלנד. מעריכים כי רק 10% מהחומר שרד.

המונח בשפות הנורדיות המודרניות

לאורך הדורות קיבל המונח "סאגה" משמעות רחבה יותר בשפות הנורדיות. בשוודית ובדנית בנות זמננו המונח בא לתאר יצירת פרוזה לא-ריאלית או אפית. הביטוי Folksaga משמעו סיפור עממי, מעשייה הכתובה שוודית או דנית שמחברה אינו ידוע. המונח השוודי Konstsaga ("סיפור אמנותי") מתאר מעשייה שמחברה ידוע, למשל הנס כריסטיאן אנדרסן או אסטריד לינדגרן, בעוד שבדנית ובנורווגית המונח לחיבור כזה יהיה Eventyr ("הרפתקה"). המילה סאגה אף נמצאת בשימוש בהתייחסות לסיפורי פנטזיה, למשל יצירתו של ג'.ר.ר. טולקין, שר הטבעות, שתורגמה לשוודית בכותרת Sagan om ringen ("הסאגה על הטבעת"), אף שטולקין, אשר ידע מעט שוודית, הביע חוסר שביעות רצון מתרגום זה.
חיים דוד סרצ'יק

קורות חיים

נולד ביוהנסבורג למשפחה חילונית. כבר בגיל 17 התחיל לחבר שירי מסעות ואחרים ברוח אותה תקופה – שנות ה-60 וה-70. הוא שירת בצבא דרום אפריקה ועסק בצילום. 
בשלב מסוים החל לחפש משמעות רוחנית לחייו. קצת לפני מלחמת יום הכיפורים הוא עלה לישראל והתנדב כחצי שנה בקיבוץ רמת הכובש. לאחר מכן טס לאמסטרדם, עסק ביוגה והסתובב בבגדים לבנים ותרבוש. ערב אחד נקלע סרצ'יק להופעה של הרב שלמה קרליבך והחל להתחבר אליו. הוא מצא חוברת נגינה בגיטרה שכללה כמה שירים של קרליבך, ולמד אותם. לאחר שנה וחצי, הוא עבר לאשראם באנגליה. באחד הערבים הזמין אותו חבר להופעה של קרליבך, ובסיום ההופעה ניגש אליו חיים דוד להתייעץ, האם כדאי לו להיות מורה ליוגה בקנדה. הרב לא חשב כלל על כיוון כזה, והזמין אותו למחרת לביקור אצלו במלון. לאחר שניגן בפניו כמה שירים הזמין אותו הרב קרליבך להופיע איתו באותו ערב, והציע לו לעלות לישראל וללמוד בישיבת התפוצות, בה לימד קרליבך באותה עת, וסרצ'יק החל ללמוד שם בשנת תשל"ה.
הוא עלה לארץ לבדו, ואת השנים הבאות השקיע בלימוד. במשך השנים הוא המשיך לכתוב שירים רבים, אך עדיין לא באופן מקצועי. הופיע עם קרליבך, וגם באופן עצמאי. לאחר פטירתו של קרליבך פרץ יותר לתודעה, בעיקר בעקבות הופעותיו באירועי הסיום של צעדת הריקודגלים ברחבת הכותל המערבי ביום ירושלים.
סרצ'יק נשוי ומתגורר ברובע היהודי בירושלים.
אומאו (כדורגל נשים)

היסטוריה

מועדון הספורט נוסד ב-1917 וקבוצת הנשים שלו הוקמה ב-1984. בשנת 1996 עלתה הקבוצה לראשונה לליגת העל השוודית, אך שנה לאחר מכן כבר חזרה לליגת המשנה. ב-1998, עלתה לליגה העליונה בשנית ומאז היא משחקת בה. עם תחילת המאה ה-21, התבססה אומאו כאחת מהקבוצות הטובות ביותר בשוודיה ובאירופה. בשנת 2000 היא זכתה באליפות ראשונה בתולדותיה, ובשנתיים שלאחר מכן הוסיפה עוד שני דאבלים.
לשיאה הגיעה הקבוצה בשנים 2003 ו-2004, אז זכתה פעמיים ברציפות בגביע אופ"א (ליגת האלופות כיום). בנוסף לשתי הזכיות, הגיעה הקבוצה לעוד שלושה גמרים, אך הפסידה פעמיים לפרנקפורט (2002 ו-2008) ופעם אחת לארסנל (2007).
מאז האליפות האחרונה שלה ב-2008, לא מצליחה אומאו לשחזר את ההצלחה שחוותה בעשור הראשון של המאה ה-21.
מעאוויה ולד סידאחמד טאייע

מְעָאוִויָה וּלְד סִידְאַחְמָד טָאיָיע, (בערבית: معاوية ولد سيد أحمد الطايع, תעתיק מדויק: מעאויה ולד סיד אחמד אלטאיע; נולד ב-1941) היה נשיא מאוריטניה בין השנים 1984–2005.
מונה לרמטכ"ל צבא מאוריטניה ולראש הממשלה של הממשל הצבאי בשנת 1981, ומינה עצמו לנשיא ב-1984. בשנת 1992 נערכו בחירות רב-מפלגתיות, בהן זכה למרות טענות האופוזיציה על זיופים. בשנת 1997 זכה ביותר מ-90% מקולות הבוחרים, לאחר שמפלגות האופוזיציה נמנעו מלהשתתף. בשנת 2003 דיכא ניסיון הפיכה, ולאחריו זכה בבחירות בשלישית, שוב לקול האשמות האופוזיציה בזיופים. ממשלו היה ממשל גזעני, שבו הופלו לרעה תושבי מאוריטניה השחורים.
באוגוסט 2005, לאחר שיצא מהמדינה להלוויית המלך הסעודי פהד, השתלטה קבוצת חיילים על אמצעי התקשורת של המדינה והכריזה על הפיכה ועל כינון שלטון צבאי לשנתיים כדי לאפשר הקמת דמוקרטיה.
טאייע עבר מסעודיה לניז'ר, ממנה המשיך לגמביה ולקטר, בה הוא שוהה היום.
משט יובל היהלום

משט יובל היהלום (באנגלית: Thames Diamond Jubilee Pageant) הוא משט חגיגי שנערך על נהר התמזה בלונדון לציון יובל היהלום למלכות אליזבת השנייה. המשט נערך ב-3 ביוני 2012, והשתתפו בו למעלה מ-1,000 ספינות. המלכה אליזבת השנייה ובני משפחתה הפליגו על אחת הספינות במשט. במשט הפליגו למעלה מ-20,000 משתתפים, ולפי ספר השיאים של גינס, זה המשט הגדול ביותר שהיה אי פעם.
המשט אורגן על ידי קרן משט יובל היהלום (Thames Diamond Jubilee Foundation), ומומן בתרומות גופים פרטיים.

מהלך המשט

המשט הפליג מוונדסוורת' לגשר מצודת לונדון. בשל המשט נסגרו נתיבי הנהר בתמזה לתנועת ספינות מסחריות וספינות נוסעים, וכן, על מנת להקל על הניווט בנהר ובטיחות הספינות במשט, נקבע מועד המשט למועד הניסוי השנתי של סגירת מחסום התמזה (ניסוי במהלכו נמנעת הפלגת ספינות במעלה הנהר לכיוון לונדון). לאורך כל הפלגת המשט נותר המחסום סגור, על מנת לשמור על מפלס מים גבוה ועל ביטחון ההפלגה בנהר).

תיאור המשט

המלכה אליזבת השנייה ובעלה הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו הפליגו על המעבורת הממונעת "הרוח של צ'רטוול" במהירות של 11 קשרים. המשט החל בציפרה מספינת הקיטור "הנסיכה אליזבת" בגשר הרכבת בטרסי בשעה 14:15. יאכטת הוד מלכותה בריטניה הביאה את המלכה ובעלה ל"רוח של צ'רטוול" שעגנה ברציף קאדוגן (Cadogan Pier), בסמוך לגשר אלברט.
על מעבורת "הרוח של צ'רטוול" הוכנה עבור המלכה חופה מוזהבת, בסגנון המזכיר את הרפסודות המלכותיות שהיו בשימוש בית המלוכה במאה ה-17 ובמאה ה-18. בראש המשט הפליגה הספינה גלוריאנה שהונעה על ידי 18 חותרים אולימפיים ובהם זוכי מדליית הזהב האולימפית סטיב רדגרייב ומתיו פינסנט. הספינה נבנתה במיוחד כמתנה עבור יובל היהלום של המלכה.
המשט הפליג לאורך נתיב שאורכו 12.1 ק"מ.
במשט השתתפו למעלה מ-20,000 משתתפים, מרביתם מפליגים על ספינות נוסעים שהורשו להשתתף במשט.
המשט חולק לחמישה מקטעים, כאשר בין המקטעים הפליגה רפסודה עם כרוז. על הרפסודה הראשונה בין המקטעים הראשון והשני הוצב מגדל פעמון, וכאשר צלצל פעמון מגדל זה, השיבו לו הכנסיות הסמוכות לגדת הנהר.
שיר לוי

ביוגרפיה

אבישיר לוי גדל בראש העין אצל סבו וסבתו, אותם חשב להוריו. בגיל ההתבגרות גילה שישי לוי, אותו חשב לאחיו, הוא אביו, ובגיל חמש עשרה פגש לראשונה את אמו, זיווה.
בשנת 2005 הוציא לוי את אלבומו הראשון, "שמח בעולם", ובו חידש את "בית קפה קטן", שבוצע במקור על ידי גידי שמור. 
באפריל 2008 הוציא את אלבומו השני, "רגע של אושר", שלא זכה להצלחה רבה. 
ב-2010 לפרויקט ולאלבום "שרים עוזי חיטמן" חידש את השיר "ליסה ליסה", שהתפרסם גם בביצועו של אביו - ישי לוי. 
בספטמבר 2011 הוציא לוי את אלבומו השלישי, "יום אחד תבקשי", אלבום זה זכה להצלחה רבה ובמיוחד שיר הנושא, שכתבה שחף וולמן, הלחין שי רביזדה, ועיבד אבי גוטמן.
בשנים 2012–2013 השתתף לוי בעונתה השנייה של תוכנית המציאות, "חי בלה לה לנד". באותה השנה, הוציא ביחד עם מרגלית צנעני את השיר "טיפה של חום", אשר זכה להצלחה רבה בישראל.
ביוני 2013 הוציא לוי את אלבומו הרביעי, "בורח מהכל", בו הצליח במיוחד שיר הנושא, שכתב והלחין אורן אורבך, ועיבד תמיר צור. עוד בלטו באלבום דואט עם מרגלית צנעני - "טיפה של חום" (מילים ולחן: דורון גל, עיבוד: יעקב למאי), וחידוש ל"חוף זהב" (עיבוד: תמיר צור), שבוצע במקור על ידי זהבה בן באלבום הבכורה שלה.
ב-2016 ביצע לוי בהתנדבות את שיר קמפיין גיוס הכספים עבור ארגון פעמונים, "3 חדרים" (מילים: איריס מור, לחן ועיבוד: עידן חיים דוד).
במאי 2018 הוציא את "בוניטה" - שיר קיצבי בניחוח לטיני, למילים של רונן מיכאלוב, לחן של מאיר משעלי, עיבוד והפקה מוזיקלית של מתן דרור 
ביוני 2018 הוציא את הסינגל "השיר של השכן" למילים ולחן של נדב אסולין, ועיבוד של אסף צרויה. 
ב-26 באוגוסט 2018 פורסם שלוי יתמודד בריאליטי המוזיקלי של רשת 13, "The Four", שעלתה לשידור באוקטובר אותה השנה.
ביולי 2019 הוציא את השיר "גדול עליי" למילים של נועם חורב, לחן של עמיר בניון, והפקה מוזיקלית של אודי תורג'מן.

חיים אישיים

ב-12 בנובמבר 2016 התארס לוי עם בת זוגו, שרון ג'יבלי. לוי הציע לבת זוגו נישואין במהלך הופעה בתל אביב. ב-12 בספטמבר 2017 נישאו השניים.
לוי מתגורר כיום במושב חצב.