google/wiki40b huggingface dataset:
סינסתזיה

היסטוריה של חקר הסינסתזיה

התופעה מוכרת מזה 250 שנה, אך רק ב-1880 תועדה בפרוטרוט על ידי סר פרנסיס גלטון, אחיינו של צ'ארלס דרווין, שערך מספר ניסויים על סינסתזים (אנשים בהם התופעה חזקה ועקבית בהרבה מאשר אצל רוב האוכלוסייה).
בין 1881 ל-1931 פורסמו יותר מ-70 מאמרים בנושא. המאמרים תארו ניסויים שבהם תארו הנסיינים את תחושותיהם, כמקובל בניסויים פסיכולוגיים באותה התקופה.
בסופה של התקופה כבר פרחה הגישה הביהביוריסטית בפסיכולוגיה, שהתנגדה לניסויים בלתי אובייקטיבים כגון אלו שנעשו עם סינסתזים, בטענה שאין עניין מדעי במחקר של החוויה הסובייקטיבית. כתוצאה מהתנגדות זו פורסמו בין השנים 1932 ל-1974 רק 16 מאמרים בנושא.
החל מסוף המאה ה-20 נהנה הנושא מעדנה מחודשת, בעקבות התבססות הגישה הקוגניטיבית המנסה לתת מדדים אובייקטיביים לחוויה האישית, ולתאר את הפעילות המוחית המתרחשת במקביל.
בשנים האחרונות החלה מגמה להשתמש בסינסתזיה ככלי מחקר לתאוריות קוגניטיביות אצל חווית לא סינסתטיות. ממצאים מתחום הסינסתזיה מקדמים תאוריות קוגניטיביות בתחומים שונים כדוגמת אוטומטיות, מודעות, קוגניציה מספרית ועוד.
שכיחות התופעה באוכלוסייה היא כ-4% (1 ל-25), כאשר השכיחות בין גברים לנשים זהה.

המנגנון הנוירוביולוגי

שתי תאוריות מרכזיות מנסות להסביר את המנגנון הנוירוביולוגי של סינסתזיה.
התאוריה הראשונה גורסת כי אצל מרבית האנשים, קיים עיכוב על קשרי משוב בין אזורים מוחיים האחראיים על עיבוד מידע בין חושים שונים. עיכוב כזה אינו קיים אצל סינסתטים ומאפשר מעבר ומיזוג מידע בין חושים שונים. באופן זה, ייתכנו קשרים בין אזורים המעבדים מידע של אופנה חושית מסוימת לבין אזורים המעבדים מידע פונולוגי או סמנטי של הגירוי.
התאוריה השנייה, גורסת כי קשרים מעין אלה קיימים אצל כל בני האדם בלידה ומתנוונים עד גיל שלוש. אצל סינסטזים, הקשרים הסינפטים אינם מתנוונים במהלך התקופה הקריטית, כתוצאה מכך, ישנה קישוריות יתר בין הנוירונים והפעלה של נוירון אחד (לדוגמה נוירון שמגיב כאשר האדם רואה את המספר "1") תגרום להפעלה של נוירון אחר באזור אחר של המוח (לדוגמה נוירון שמגיב כשניקלט צבע כחול). הקשרים האלו, שבגיל צעיר מרבית האנשים "מאבדים" נשארים אצל חלק מהאוכלוסייה וגורמים לסינסתזיה (יש לומר שככול הנראה קיים קשר בין סינסטזיות לאוטיזם שבשני המקרים ישנה קישוריות יתר בין הנוירונים).

סינסתזיה לשונית

חוקרים אבחנו מעין "כיווניות" בסינסתזיה הלשונית דרך היררכיה של חמשת החושים. ניתן לסדר את החושים לפי סדר יורד (ראיה > שמיעה > ריח > טעם > מגע) כך שחוש "גבוה" יותר-למשל שמיעה, יעבור השוואה לחוש "נמוך" יותר-למשל טעם, אך לא להפך. כך למשל אנשים יבינו ביתר קלות את הביטוי "צליל מתוק" מאשר "טעם רועש".
מעבודות בנושא המטאפורה של חוקרים בתחום המדעים הקוגניטיביים, עולה כי כאשר ממפים תחום נגיש על תחום נגיש פחות (או, בניסוח פשטני מעט, מתארים את הלא ידוע באמצעות הידוע) מתקבל מבנה פשוט יותר להבנה ולזכירה. בהתאם לכך, מספר חוקרים טענו כי היררכיית החושים משקפת היררכיה של נגישות. ככל שחוש כלשהו "גבוה" יותר בהיררכיה, כך הוא פחות נגיש קוגניטיבית. לפי תאוריה זו, מגע הוא חוש מוחשי יותר מאשר ראיה או ריח, ומכאן שאנשים יעדיפו סינסתזיה בה מושוות ראיה לטעם, ולא טעם לראיה.
אגדה עירונית 2

תקציר עלילה

איימי (ג'ניפר מוריסון), סטודנטית לקולנוע באוניברסיטת "אלפיין", מחפשת תסריט לסרטה על מנת לקבל מלגה ללימודים בבית ספר יוקרתי לקולנוע. כאשר איימי מקבלת את הרעיון לסרט ומתחילה לצלם, כל חברי צוות השחקנים מתחילים להירצח בזה אחר זה, אך כולם חושבים שאלו תאונות, ולא מאמינים לאיימי, אשר נרדפת על ידי הרוצח במסיכה. איימי מנסה לחשוף את זהות הרוצח, לפני שתצטרף לחבריה לצוות.
סלאקליין

הסלקליין (בלועזית, Slackline) הוא שילוב של ספורט ופעילות פנאי. זוהי פעולת הליכה בשיווי משקל על רצועה שטוחה העשויה פוליאסטר או פוליאתילן. הסלקליין מתוח בין שני עוגנים (לדוגמה, עצים או בניינים), והוא דומה להליכה על חבל, אך ללא שימוש במקל לאיזון. רצועת הסלקליין נמתחת באופן על מנת ליצור קו דינמי ומתוח שעליו ניתן ללכת או לקפץ. המתח של הרצועה משתנה בהתאם לאופן השימוש.

היתרונות בפעילות

העיסוק בתחום ספורט זה משפר משמעותית את מערכת שיווי המשקל, את מהירותו ואת דיוק המידע המגיע מהחיישנים אל המוח. כמו כן בעזרת פעילות זו חל שיפור ביכולתו של המוח לעבד את המידע. יתרונות האימון רבים וכוללים שיפור ביציבה, שיפור בתנועות שהופכות למדויקות יותר ובהפחתה של פציעות ספורט ופגיעות אחרות כמו פציעה בגב התחתון.
סלקליין היא פעילות בטוחה ונפוצה מאוד בכל רחבי ישראל. לעומת זאת, פעילויות הייליין, שטומנת בחובה סיכונים רבים אינה מוסדרת ומשתמשים שיעשו פעילות זו בשמורות טבע עלולים להיקנס על ידי פקחי רשות שמורות הטבע והגנים.
חבל הסאר

היסטוריה

חבל הסאר, השוכן בקצה המערבי של גרמניה, חוצץ בין גרמניה וצרפת. מיקומו הפך אותו במשך שנים ארוכות לזירת מאבק בין שתי המדינות. רוב הזמן היה החבל בשליטת גרמניה, אך השפעה צרפתית הייתה תמיד ניכרת. החבל היה תחת שליטה צרפתית פעמיים, אחרי כל אחת ממלחמות העולם. בינואר 1935 נערך משאל עם על עתידו של החבל, בהתאם לחוזה ורסאי; לפני ההצבעה ביצעו תומכי הנאצים פעולות אלימות וטרור כנגד המתנגדים להחזרת החבל לגרמניה, ובהשפעת האלימות הושג רוב בעד העברת השליטה בחבל לגרמניה הנאצית. אוצרות הטבע באזור שימשו את היטלר בתיעושה ובחימושה של גרמניה. לאחר מלחמת העולם השנייה נשאר החבל (כאוטונומיה) תחת שלטון צרפתי במשך 12 שנים, עד ל-1957, אז שוב הוחזר החבל לגרמניה לאחר משאל עם.
ההשפעה הצרפתית ניכרת בשמה של העיר השלישית בגודלה במדינה: זארלואי (Saarlouis), שנקראה כך כמחווה למלך צרפת. בזמן שלטון הנאצים שונה שמה לזארלאוטרן (Saarlautern); שמה הישן הוחזר לה עם תום מלחמת העולם השנייה.

פוליטיקה

ראש ממשלת חבל הסאר (נכון לשנת 2018) טוביאס האנס  מכהן ממרץ 2018 מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. קודמתו בתפקיד הייתה אנגרט קראמפ-קארנבאואר.
ראש הממשלה לשנים 1999-2011, פטר מילר, קיבל ב־2003 בברלין את פרס "ראש הממשלה של השנה", לאחר שחבל הסאר הוכרז לפי סקרים ומחקרים כמדינה הדינמית ביותר מבחינה כלכלית בגרמניה של תחילת המילניום השלישי. שיעור האבטלה בחבל הסאר (11%) נמוך מעט מהממוצע הגרמני.
בחבל הסאר פועלת תנועה בדלנית מעוטת השפעה הקוראת לעצמאות החבל.
הרמולודיה

הרמולודיה הוא מושג בפילוסופיה המוזיקלית של אורנט קולמן המתייחס למוזיקה כ"השימוש  בהיגיון המנטלי או הפיזי של אדם כדי להציג את האחדות החושית של המוזיקה, של אדם או של קבוצה." המושג מאפיין בעיקר את הזרמים המודרניים של הג'אז כמו ג'אז חופשי ואוונגרד. 
באופן בסיסי הכוונה היא לשבור את המסורת המוזיקלית האירופית שנותנת למלודיה את החשיבות המרבית, בעוד ההרמוניה והקצב הליווי. בהרמולודיה לכל המרכיבים המוזיקליים: הרמוניה, מלודיה, קצב, זמן, מהירות ופראזות, יש חשיבות זהה. "הצורה של הג'אז בעתיד" (The Shape of Jazz to Come) אלבום של קולמן משנת 1959 נחשב להקלטה הראשונה של הרמולודיה, מוטיב שהלך עמו לאורך כל הקריירה שלו.
בשנות השבעים המאוחרות קולמן החל לכתוב ספר בנושא, אך זה מעולם לא פורסם. הפרסום היחיד של קולמן בכתב על הרמולודיה הוא מאמר בשם "זמן מושלם להרמולודיה" ("Prime Time for Harmolodics"). השם "הרמולוידה" גם שימש את קולמן בשביל חברת התקליטים שהקים, שנקנתה על ידי ברבה תקליטים (Verve Records) בשנות התשעים. 
הגיטריסט ג'יימס בלד אולמר שניגן עם קולמן בשנות השבעים אימץ את הפילוסופיה והתאים אותה לתחום של נגינת גיטרת ג'אז ובלוז.
סלימאן ג'ובראן

סלימאן ג'ובראן (בערבית: سليمان جبران; נולד ב-1939) הוא פרופסור חבר בדימוס בחוג ללימודי הערבית והאסלאם באוניברסיטת תל אביב. מחקריו עוסקים בשירה ערבית מודרנית, אוטוביוגרפיות, ספרות פלסטינית וספרות מהג'ר.

ביוגרפיה

ג'ובראן נולד בגליל בשנת 1939. בשנת 1957 סיים לימודיו התיכונים בכפר יסיף. בשנת 1967 החל ללמוד באוניברסיטת חיפה, סיים בה תואר ראשון בהצטיינות בשפה ערבית והיסטוריה של המזרח התיכון. הוא עשה תואר שני באוניברסיטה העברית וקיבל תואר דוקטורט בהנחיית ששון סומך בשפה וספרות ערבית מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1985. בשנת 2001 הוא הדריך את יאסין כתאני בעבודת הדוקטורט שלו. בין השנים 2004 ל-2006 היה נשיא האקדמיה ללשון ערבית בישראל.
Trail Of Tears

היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-1994 בשם Natt על ידי הסולן רוני ת'ורסן, בשם Natt אך רק ב-1997 פרצה וחתמה על חוזה הקלטות. את קול הסופרן סיפקה הלנה אירן מיכאלסן  לאלבומים Disclosure in Red ו-Profoundemonium, אך עזבה בשנת 2000 זמן קצר לאחר צאת האלבום השני. היא הוחלפה בזמרת קתרין פאולסן.
הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים כאשר מספר חברי הרכב עוזבים ואחרים מצטרפים. בשנים 2010-2012 עזבו את הלהקה מספר חברים אך השבר הגדול אירע ב-2013 כאשר ת'ורסן, מייסד הלהקה, ועוד מספר נגנים הודיעו על עזיבת הלהקה בעקבות סכסוכים פנימיים. בעקבות גל העזיבות התפרקה הלהקה והיא איננה פעילה יותר.
אטלנטיק רקורדס

היסטוריה

אטלנטיק רקורדס הוקמה ב-1947 על ידי אהמט ארטגון והרב אברמסון.
בתחילת דרכה, שיווקה אטלנטיק בעיקר אמני ג'אז ורית'ם אנד בלוז, כשבין כוכביה נמנה ריי צ'ארלס. על אף התמחותה העיקרית במוזיקה שחורה, הוציאה החברה גם כמה תקליטי קאנטרי. בתחילת שנות ה-50 הצטרף אל ארטגון ג'רי וקסלר ואחריו נסוהי ארטגון.
ב-7 בפברואר 1955 מונה נסוהי למנהל מחלקת הג'אז של החברה והחתים מספר אמנים, ביניהם צ'ארלס מינגוס וג'ון קולטריין; מאוחר יותר החליף אותו ג'ואל דורן.טום דאוד היה טכנאי ההקלטות של החברה, ומאוחר יותר הוא מונה להיות מפיק מוזיקלי.
החברה הפכה לגורם משמעותי בתעשיית המוזיקה בשנות השישים, עם החתמת אמני פופ מוכרים כמו סוני ושר.
מספר חברות-בנות נוצרו או נקנו על ידי אטלנטיק: אטקו רקורדס נוסדה ב-1955 על ידי הרב אמברסון; ספארק רקורדס (חברת ההקלטה של ג'רי ליבר ומייק סטולר) נקנתה בנובמבר 1955. אחרים, כולל לאווה רקורדס, הפכו לחלק מחברת אטלנטיק. ב-1960 חתם וקסלר על חוזה קשרי הפצה בין אטלנטיק לבין חברת התקליטים מממפיס, סטאקס רקורדס. הקשר עם סטאקס נפסק ב-1968. אטלנטיק נקנתה על ידי האחים וורנר ב-1967, וכיום היא חלק מוורנר מיוזיק גרופ. בשנים 1968–1973, הייתה חתומה באטלנטיק להקת הרוק לד זפלין. ב-1973, ייסדה הלהקה את סואן סונג רקורדס, חברה שאלבומיה הופצו על ידי אטלנטיק.
במאי 1988 חגגה החברה 40 שנים להיווסדה, וערכה הופעה ששודרה ב-HBO. בהופעה בת 11 השעות, ניגנו רבים מאמני החברה וגם כמה להקות רוק אגדיות שהתאחדו, כמו לד זפלין וקרוסבי, סטילס ונאש (בהופעה ראשונה של דייוויד קרוסבי עם להקה לאחר שחרורו מהכלא).
בתחילת שנות ה-90 החזיקה אטלנטיק ב-50% ממניות אינטרסקופ רקורדס, שהוציאה אלבומי גנגסטא ראפ מפורסמים - מהם רבים בשיתוף עם חברת דאת' רואו רקורדס. בעקבות לחץ מקבוצות אקטיביסטיות שהתנגדו לגאנגסטא ראפ, טיים וורנר החליטה למכור את החלק של אטלנטיק באינטרסקופ בשנת 1995.
לחברה היו כמה עסקאות עם חברות עצמאיות כמו מאסט דיסטרוי (שהביאה את גולדי לוקין צ'יין ודה דרקנס לחברה) ותקליטי VP בג'מייקה, הבית של אמני רגאיי כמו שון פול.
קרייג קאלמן הוא כיום היושב ראש של תקליטי אטלנטיק. אהמט ארטגון שימש כ"יושב ראש המייסד" עד מותו ב-14 בדצמבר 2006, בגיל 83.
ב-2006, אסרה החברה על "ווירד אל" יאנקוביק להוציא את "You're Pitiful", פרודיה על השיר של ג'יימס בלאנט "You're Beautiful", בתואנה שזה "מוקדם מדי" בקריירה של בלאנט, ומתוך החשש שבלאנט יהפוך למוזיקאי של להיט אחד.
ב-2007 חגגה החברה 60 שנים להקמתה עם שידור הסרט התיעודי מסדרת "American Masters" שנקרא "תקליטי אטלנטיק: הבית שאהמט בנה", ועל ידי הפצת של הדיסק "חגיגות 60 שנה לאטלנטיק: קלאסיקות רית'ם ובלוז שנבחרו על ידי אהמט ארטגון".
המועצה לביטחון לאומי והגנה (אוקראינה)

המועצה לביטחון לאומי

המועצה נוצרה במקור על פי הנחיה מ-3 ביולי 1992, בשם המועצה לביטחון לאומי והיוותה גוף זמני, אם כי התחזקה באופן משמעותי בתקופת הנשיא ליאוניד קוצ'מה ב-1994. בראש המועצה עמד היועץ הנשיאותי לענייני ביטחון לאומי. 
ב-23 באוגוסט 1994 נשיא אוקראינה אימץ הנחיה חדשה עבור המועצה. לאחר קבלת חוקת אוקראינה, ב-28 ביוני 1996, המועצה לביטחון לאומי ומועצת ההגנה של אוקראינה פורקו. לפיכך המועצה לביטחון לאומי מוזגה עם מועצת ההגנה של אוקראינה, על פי צו נשיאותי מ-30 באוגוסט 1996.

הרכב נוכחי

לצד הנשיא ומזכיר המועצה, הרכב המועצה כולל גם אישים בכירים כדוגמת: ראש ממשלת אוקראינה, שר ההגנה, ראש שירות הביטחון של אוקראינה, שר הפני ושר החוץ. ראש המועצה הוא נשיא אוקראינה המסתייע במזכיר שאותו הוא ממנה. בהיעדר נשיא מכהן, ממלא מקום יו"ר המועצה הוא ראש הממשלה. יושב ראש הפרלמנט הוא לא חבר מועצה, אך הוא או היא רשאים להשתתף בישיבות. חברי המועצה יכולים להיות גם מנהלים אחרים של גופי הרשות המבצעת. כל אדם אחר מתמנה לחבר במועצה רק על ידי הזמנה מיוחדת מיושב ראש המועצה, דהיינו נשיא אוקראינה.
אם הנשיא מתפטר, יו"ר ראדה העליונה מכהן כממלא מקום  ראש המועצה.
אלימלך כנר

חייו

כנר נולד לציפורה ופנחס, בפרוחניק שבפולין, וגדל בסטריז'וב. אמו נפטרה ב-1938. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח עם סבתו מזרחה, לאזור הסובייטי. ב-1943, בגיל 14, אחרי נדודים דרך בוכרה, סיביר ואיראן, הגיע לארץ ישראל בקבוצת ילדי טהראן, והתגורר אצל דודתו.
כנר עשה את שרותו הצבאי בחיל הקשר, ומאמצע שנות ה-50' התגורר בפתח תקווה. בשנים 1958–1973 היה מנהלו הראשון של בית הספר "יד לבנים", ובהמשך - ראש מחלקת גני הילדים בעירייה. בשנים 1978 עד 1989 היה סגנו של ראש העירייה דב תבורי, והממונה על תיק החינוך, הנוער ושיקום השכונות. היה חבר מועצת העיר עד 1996.
ב-1996 יצא בהוצאת יד ושם הספר לא הספקתי להיות עצוב - סיפורו של מיילך קנר מילדי טהרן, מאת נעמי מורגנשטרן, המבוסס על יומנו של כנר מתקופת השואה. הספר משמש בסיס לערכת לימוד המיועדת לתלמידי בתי ספר יסודיים.       
כנר עסק בהנחלת זכר השואה בהרצאות לבני נוער, ובמסגרת עמותת ילדי טהראן ועמותת "זעקה".
כנר נישא ב-1954 לאורה לבית קרמפל, והיה אב לשלוש בנות. אחת מהן היא דרורית גור אריה,אוצרת מוזיאון לאומנות בפתח תקווה. ב-2001 הוענק לו עיטור יקיר העיר פתח תקווה, וב-2008 - תואר יקיר ההסתדרות. 
כנר נפטר ב-2009. בית הספר היסודי בשכונת כפר גנים ג', שנוסד בשנת הלימודים תשע"א, נקרא על שמו.
רגש חיובי

מאפיינים

רגש חיובי (Positive Affect) הוא למעשה ממד רגשי. החוקר טאלאגן (Tellegen, 1985) מצא כי קיימת שונות באופן בו כל פרט מביע וחווה רגש חיובי. התכונה "רגש חיובי" מקושרת בצורה חזקה למאפיין ותכונת האישיות מוחצנות - אקסטרוברטיות.
רגש חיובי הוא על פי רוב מאפיין של הפרט לאורך זמן ועשוי להשפיע על פעילויותיו השונות ובפרט על מילוי שאלונים. 
מחקרים מעלים כי רגש חיובי קשור למשתנים שונים, כגון פעילות חברתית ותדירות גבוהה של חוויות נעימות ואירועים מהנים. רגשות חיוביים מקושרים גם לשביעות רצון כללית: אנרגיה רבה, מחויבות, אופטימיות ועניין החברתי – אלו מאפיינים אנשים בעלי רמה גבוהה של רגשות חיוביים ומעידים על נטייתם להיות יותר שבעי רצון מחייהם. למעשה, הדמיון והקישור התוכני בין רגשות חיוביים (ואף רגשות שליליים) ושביעות רצון הובילו חוקרים שונים לראות בממדים אלו מחוונים ייחודיים למבנה הנרחב של תחושת הרווחה הסובייקטיבית (Subjective Well Being).

חשיבות

רגש חיובי הוא מרכיב מרכזי בחיי היום-יום. רגש חיובי מסייע ומועיל בפעילויות שונות, למשל: עיבוד מידע רגשי בצורה מדויקת ויעילה, פתרון בעיות, הצבת מטרות וייעדים בחיים – השגתם ומימושם. מודל הבנייה וההרחבה (The Broaden and Build Theory of PA) של הרגש החיובי מציע כי רגשות חיוביים מרחיבים את מגוון ההתנהגויות והמחשבות הרגעיות, ובנוסף יוצרים ובונים את המשאבים האישיים ארוכי הטווח. 
רגשות חיוביים מספקים הפוגה ממצבי לחץ ותעוקה, ומהווים מקור לגיוס כוחות מחודשים למילוי המשאבים שהדלדלו בעקבות מצב התעוקה. כלומר, רגשות חיוביים חיוניים לבריאותנו. הם מהווים חוצץ מרגשות שליליים ומבעיות בריאות הנובעות ממצבי לחץ ותעוקה. בנוסף, לאנשים שמחים יכולות התמודדות טובות יותר; צמד החוקרים McCrae & Costa, 1986 מצאו כי אנשים בעלי רגשות חיוביים גבוהים הראו יכולת התמודדות טובה ובוגרת יותר. 
רגשות חיוביים עשויים להשפיע על הקשר בין משתנים  מגוונים, למשל בתחום המחקר הארגוני. רגשות חיוביים מסייעים במיקוד תשומת הלב של הפרט והרחבת הרפרטואר ההתנהגותי שלו. רגשות חיוביים מעצימים את המשאבים - בעזרתם יכול הפרט להתמודד עם מצבים מתסכלים. המשאבים הללו הם פיזיולוגיים (למשל בריאות טובה יותר), חברתיים (למשל רשת תמיכה חברתית), אינטלקטואלים ופסיכולוגים (כגון גמישות, אופטימיות ויצירתיות).
סדרת הרכבות - דמויות

סדרת הספרים "סדרת הרכבות" וסדרת הטלוויזיה "תומס הקטר וחברים" מכילות אוסף רב של דמויות שנוצרו לאורך השנים על ידי הסופרים וילברט אודרי ובנו, כריסטופר אודרי. בערך זה מוצג ריכוז של הדמויות הראשיות והמרכזיות בסדרה.

הרכבת של המפקח השמן

להלן הקטרים בחברת הרכבת של המפקח השמן באי האגדי סודור:
מבצע אחים

מבצע אחים בתרבות

בשנת 2019 עלה לאקרנים סרט שעלילתו מבוססת על המבצע בהפקה של חברת נטפליקס ובכיכובו של כריס אוונס בשם אתר הצלילה בים האדום.
חזית הדון

היסטוריה

החזית הוקמה על פי החלטת הפיקוד העליון הסובייטי ב-30 בספטמבר 1942, על בסיס המפקדה והגייסות שהשתייכו לחזית סטלינגרד, וכמפקדה מונה גנרל קונסטנטין רוקוסובסקי, אחד המפקדים המוכשרים ביותר של הצבא האדום. כוחות החזית החזיקו בקו החזית מצפון לסטלינגרד, מנהר הוולגה ועד ממערב לעיקול הגדול של נהר הדון. הם ניהלו סדרת התקפות נגד העמדות הגרמניות מצפון לסטלינגרד במטרה לרתק כוחות גרמניים חזקים ככל האפשר, ובכך להקל את הלחץ הגרמני על הארמייה ה-62 בתוך העיר.
בנובמבר 1942, ערב מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד כללה חזית הדון 3 ארמיות (הארמייה ה-24, הארמייה ה-65 והארמייה ה-66) בסיוע ארמיית האוויר ה-16. תחת פיקודה היו 22 דיוויזיות חי"ר, קורפוס שריון, ו-3 בריגדות טנקים עצמאיות. יעדה העיקרי של החזית במסגרת תוכנית מבצע אורנוס היה לרתק את שלושת הקורפוסים הגרמניים (קורפוס הפאנצר ה-14 והקורפוסים ה-8 וה-11), שהגנו על האגף השמאלי של הארמייה השישית, בעוד המתקפה הסובייטית העיקרית מונחתת על עמדות הארמייה הרומנית השלישית ממערב לנהר הדון במטרה לכתר את הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד. ב-19 בנובמבר פתחו כוחות החזית במתקפה על הכוחות הגרמניים שניצבו מולם, ולא איפשרו להם לבוא לעזרת הכוחות הרומניים ממערב להם. הכוחות הגרמניים מצפון לסטלינגרד, שהותקפו במקביל מחזיתם ומעורפם, נאלצו לסגת במהירות לכיוון העיר, לאחר שספגו אבידות כבדות בכוח אדם ובציוד.
לאחר שבראשית דצמבר 1942 נכשלו מספר ניסיונות סוביטיים לחסל את הכוחות הגרמניים, שכותרו בכיס סטלינגרד, הבין הפיקוד הסובייטי העליון שמדובר במבצע מורכב, ושיש צורך לרכז כוחות גדולים לצורך המשימה. רוקוסובסקי הופקד על תכנון המבצע לחיסול כיס סטלינגרד (שקיבל את השם מבצע טבעת) וקיבל פיקוד על כל הכוחות הסוביטיים באזור סטלינגרד. הארמייה ה-21 מהחזית הדרום-מערבית והארמיות ה-62, ה-64 וה-57 מחזית סטלינגרד סופחו לחזית הדון לצורך המבצע המתוכנן.
ב-10 בינואר 1943 פתחו כוחות חזית הדון במתקפה הסופית על כיס סטלינגרד לאחר הרעשה ארטילרית כבדה. הכוחות הגרמניים המכותרים התגוננו בעקשנות, אך לאחר שלושה שבועות של קרבות קשים, במהלכם נהרגו כ-100 אלף חיילים מכוחות הציר, נכנעו שרידי הארמייה השישית ב-2 בפברואר 1943. לאחר השלמת חיסול כיס סטלינגרד פורקה המפקדה של חזית הדון, ורוקוסובסקי הועבר לפקד על החזית המרכזית.
לאסלו פולגאר (מחנך)

חייו

לאסלו פולגאר נולד בשנת 1946 בעיר דינדיש, לארמין פרוטיובין ולסֶרֵן גלבמן. בשנת 1965 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון. בין 1965 לבין 1969 למד פילוסופיה, ובשנים 1969 עד 1973 למד פסיכופדגוגיה באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט בפקולטה לאמנויות. בינתיים, בין 1965 ל -1980, היה מורה. משנת 1980 הוא המנהל המקצועי של בנותיו, המארגן ומנהל אימוני השחמט שלהן. הוא קיבל את התואר מאמן אמן בשנת 1993. (התואר מאמן אומן, שנוסד בשנת 1952, הוא תואר הוקרה למיטב המאמנים ההונגריים). מאז 1998 הוא חבר בוועד המנהל של איגוד השחמט ההונגרי. בין 1973 ל -1991 היה מאמן סקציית השחמט במ.ט.ק. פולגאר התפרסם בניסוי הפדגוגי שלו עם בנותיו כדי להוכיח את ראשוניות החינוך על פני גורמים אחרים, כמו מאפייני לידה. השיטה מבוססת בהתמקדות בתחום ספציפי אחד מגיל הרך. לשיטתו ההצלחות המוקדמות בשיטת חינוך זו יביאו בהמשך גם הצלחות בתחומים אחרים. התחום המיוחד הזה עבור בנותיו היה שחמט שכן מדובר בפעילות אינטלקטואלית ובמדידה אובייקטיבית (מד כושר).

משפחתו

הוא נשא לאישה את קלרה אַלְטבֶּרְגֶר בשנת 1967, ונולדו להם שלוש בנות; סוזן (ז'וז'ה) פולגאר (1969), סופיה (ז'ופי) פולגאר (1974) ויהודית (יודית) פולגאר (1976).
ראש ממשלת דרום אפריקה

היסטוריה

תפקיד ראש ממשלת דרום אפריקה הונהג בשנת 1910 כאשר הוקם איחוד דרום אפריקה. עד שנת 1961 בוצע המינוי לתפקיד על ידי המושל הכללי של דרום אפריקה ולאחר מכן על ידי נשיא דרום אפריקה. למעשה, מי שהתמנה לתפקיד היה מנהיג מפלגת הרוב בפרלמנט. ראש הממשלה הראשון היה לואי בותה, לשעבר גנרל בורי במלחמת הבורים השנייה. בותה היה הדמות הפוליטית המובילה של המדינה ולמעשה ראש הרשות המבצעת, אשר סמכויותיו דומות למקבילו הבריטי.
משרת ראש הממשלה בוטלה ב-1984, כאשר בתוקף החוקה החדשה ניתנו סמכויותיו לנשיא המדינה ולמעשה מוזגו שני התפקידים יחדיו. ראש הממשלה האחרון, פיטר וילם בותה הפך להיות נשיא לאחר השינוי בחוקה.
בדרום אפריקה שלאחר האפרטהייד, קראה מפלגת החופש אינקתה, לפיצול מחדש של התפקיד, כשראש הממשלה יהיה ראש הרשות המבצעת, כדי למנוע מצב של משטר חד-מפלגתי
תעוזה (קרן הון)

היסטוריה

תעוזה הוקמה ביולי 1991, על ידי אבי קרבס ויוסף גרוס יחד עם בנק לאומי והתאגיד האמריקאי פיירצ'יילד (Fairchild), וגייסה לראשונה הון מהציבור באפריל 1992. הקרן הוקמה במסגרת תוכנית "ענבל", יוזמה לעידוד פעילות קרנות הון סיכון המגובה בכספי הממשלה, באמצעות חברת הביטוח הממשלתית ענבל שהייתה ערבה ל-80% מההשקעות בקרן. במסגרת התוכנית הוקמו 4 קרנות הון סיכון: "מרתון", "תעוזה", "שדות מו"פ" ו"מופ"ת" שנסחרו כולן בבורסה לניירות ערך בתל אביב. תעוזה הייתה הקרן הראשונה מבין ה-4 שהונפקה והיחידה שעדיין פעילה (נכון לשנת 2018). 
בשנת 1996, בוצע המימוש הראשון של הקרן כאשר מכרה מחצית מאחזקותיה בחברת "א.ב. זרעים".
בסוף שנת 2000, מכרה תעוזה, לחברת השקעות אירופית, את חלקה בחמש חברות תמורת כ-9 מיליון דולר.
בשנים 2000–2001‏, רכש איש העסקים יצחק תשובה 14% ממניות הקרן.
בין השנים 2003–2018 כיהן משה ארנס כיו"ר מועצת המנהלים של הקרן.
בשנת 2004 רכש לראשונה המיליארדר היהודי אלפרד מאן את מניות הקרן, במשך השנים הגדיל את אחזקתו והיה לבעל המניות הגדול ביותר.
נדב אמבון

ביוגרפיה

אמבון נולד בהגליל במצפה עמוקה, להוריו רבקה אמבון ואוסקר אמבון. 

בשנת 2002 התגייס לתותחנים, היה חבר בגרעין ההקמה של היחידה רוכב שמיים – סקיילרק 1] ועיצב את סמל היחידה ואת סיכת הלוחם שלה. השתחרר בשנת 2007 בדרגת רס"ן (במיל').

ייצג את ישראל כחבר נבחרת ישראל באליפות אירופה באולטימייט פריזבי בשנת 2011, שנערכה בסלובניה ובטורניר WINDMILL בהולנד.
 וכן היה חבר ועד של הIFDA ההתאחדות הישראלית לענפי הפריזבי.

בשנת 2007 הנחה וליווה את סניפי כנפיים של קרמבו במעיין ברוך ובכוכב יאיר
ובשנת 2011 הקים עם בת זוגו, עדי אלטשולר, את היוזמה זיכרון בסלון.
 בשנת 2015 החל להנחות את מפגשי "זיכרון בסלון" בבית הנשיא בירושלים. זיכרון בסלון, המיזם שאמבון נמנה עם מייסדיו, הפך לתופעה שזכתה להדים ואדוות רבות המתרכזות בשני ערוצים: ערוץ הזיכרון - הנצחת השואה, העמקת הקשר עם שורדי שואה ופעילות לרווחתם וערוץ הסלון - התכנסות קהילתית אינטימית, הזמנת דובר חיצוני אל חברותא.

בין השנים 2008–2012 למד בבצלאל במחלקה לאומנויות המסך וסיים את תוכנית המצטיינים ללימודים ב-SVA ניו יורק בהתמחות אנימציה. סרט הגמר של אמבון, מדברים על שמשון. הופיע בפסטיבלי אנימציה ברחבי העולם (יפן, רוסיה, קנדה, רומניה) והוביל להרצאה בכנס TEDex באוניברסיטת בן-גוריון, על אנימציה וגבורה.

אמבון הוא חבר בגרעין ההקמה של המיזם המוזיקלי קולולם, בתור מנחה האירועים. במסגרתם, הנחה יחד עם לוסי איוב את אירוע 70 שנה למדינה בהיכל נוקיה במעמד נשיא המדינה ו12 אלף איש.

אמבון עבד כאנימטור בחברת אינטרלוד - כיום Eko, על קליפ רשמי לשיר הקלאסי של Like a Rolling Stone של בוב דילן בבימויו של וניה הימן. קליפ זה, זיכה בדצמבר 2013 את חברת אינטרלוד בהכרה בינלאומית כאשר הקליפ נבחר ל"קליפ השנה" של המגזין טיים לשנת 2013. זכה בשנת 2014, במקום הראשון בפסטיבל קאן בקטגוריית "Digital Marketing".ואף זכה בפרס ה-Webby ליצירות אינטרנטיות.

כמו כן, עבד אמבון כאנימטור בשרוטונים ובהמשך כמנהל מחלקת האנימציה שם ביים את הסרטון הנצפה ביותר ביוטיוב בשנת 2014 - שיר המונדיאל 2014. 

החל משנת 2016 מנהל קריאטיב ובמאי ראשי בדיגיטל, בתאגיד השידור הישראלי. חטיבת הדיגיטל פועלת לאור ערכי תאגיד השידור, בין השאר גיוון אנושי לטובת ייצוג לכל חלקי החברה הישראלית ומכאן שכוח האדם גויס בהתאם. בחטיבת הדיגיטל, עובדים כתף אל כתף אנשי תוכן מוכשרים, שמביאים את זהותם לידיי ביטוי ביצירה שלהם: לוסי איוב (בת לאב ערבי-נוצרי ולאם יהודייה בת לניצולי השואה שהתנצרה), מלך זילברשלג (בן למשפחה המשתייכת לחסידות סרט ויז'ניץ), אהוד מאיר (אב לארבעה, מתנחל) אליה גרינפלד (עולה מברית המועצות), אורית נבון (דתל"שית) גסטון גרובר (לקוי ראייה). גיוס על בסיס גיוון ניתן לראות בהרבה אנסבלים של יוצרים בארץ ובחו"ל. המיוחד והשונה כאן הוא תפיסת ההפעלה. הדיגיטל של כאן מייצר תוכן בו מעורבים כמה שיותר יוצרים, מאחורי המצלמה ולפניה. עבודה משותפת כזו מייצרת קשרי חברות אותנטיים ואלה ניכרים במסך. כשנבון מציגה בסרטון - "אל תגיעו חולים למשרד", כולם משתתפים בסרטון כעובדי המשרד. החברה הישראלית מלאה בתת-קבוצות שמשוסות זו בזו. אך כשפרטים מתוך הקבוצות נפגשים, נפגשים בני אדם ולא נציגי קבוצות. הדיגיטל של כאן, בתפיסת ההפעלה שלו, מקיים צו פיוס הלכה למעשה.

בשנת 2018 היה חבר במשלחת הישראלית לאירוויזיון בליסבון, בו ניצחה נטע ברזילי. שנה לאחר מכן, באירוויזיון 2019 בתל אביב שימש כמנחה מסיבות העיתונאים ומנחה משדר האירוויזיון הדיגיטלי.
אמבון נשוי לעדי אלטשולר, והם הורים לשני בנים. הם גרים בתל אביב.
שרגא ברוש

ביוגרפיה

ברוש נולד וגדל ברמת גן. אביו יעקב היה מנהל שיווק בחברת "קריסטל" אותה רכש והפך לחברת "תנורי ברוש". למד טכנאות אלקטרוניקה בבית ספר אורט ועבד במפעל המשפחתי. לאחר גיוסו לצה"ל שובץ בחיל הקשר וסיים קורס קצינים ב-1973. במלחמת יום הכיפורים שירת ברפידים ובמהלך המלחמה מונה לסגן קצין קשר חטיבתי. בשירות המילואים התקדם עד לדרגת סגן-אלוף ומפקד גדוד קשר. 
לאחר שחרורו מצה"ל הצטרף לחברה המשפחתית, ב-1998 רכשה החברה מפעל טקסטיל בקשיים בשם "איילת-ברקן", ומאז מפעילה את המפעל, העוסק בייצור סיבים סינתטים לשטיחים, באזור התעשייה ברקן, כשבמקביל נסגר מפעל ייצור התנורים והשלד הבורסאי שלו נמכר בשנת 2000. 
ברוש היה חבר בתנועת הליכוד. בשנים 1993–2006 היה חבר מועצת העיר רמת גן, במסגרת רשימתו העצמאית של צבי בר, ומשנת 1996 שימש סגן וממלא מקומו של בר. במסגרת זו היה אחראי על תחום התרבות, החינוך הלא פורמלי ותרבות הפנאי בעיר. מתפקידיו אלו התפטר עם מינויו לנשיא התאחדות התעשיינים. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013, הוצב במקום ה-28 והסמלי ברשימתו של ישראל זינגר, שנבחר לראשות העיר.
מאמצע שנות השמונים ממלא ברוש תפקידים בהתאחדות התעשיינים. בשנת 2001 מונה על ידי נשיאות התאחדות התעשיינים, בראשות עודד טירה, ליו"ר מכון היצוא, וב-2005 החליף את טירה בתפקיד נשיא ההתאחדות, בו כיהן עד לחודש ינואר 2012. בינואר 2015 נבחר שוב לנשיאות ההתאחדות.
בשנת 2014 הקים, בשותפות עם אחיו ועופר עיני, את חברת "עושרד" המשווקת גז טבעי למפעלים.
ביוני 2018 נעצר יחד עם אחיו, בחשד להשתמטות ממס. בספטמבר 2019 הודיעה פרקליטות מיסוי וכלכלה על כוונתה להגיש כתב אישום, בכפוף לשימוע, נגד ברוש, בחשד לקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, זיוף מסמך ושימוש במרמה, עורמה ותחבולה במזיד ובכוונה להתחמק ממס. בעקבות ההחלטה התפטר ברוש מתפקידו כנשיא התאחדות התעשיינים. 
ברוש נשוי לתמי, פרופסור לביומכניקה, ואב לשניים. מתגורר ברמת גן, למד  לתואר ראשון בכלכלה ובמנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן.