מרילין ווס סוואנט

ביוגרפיה

מרילין ווס סוואנט נולדה בשם "מרילין מאצ'" בסנט לואיס, מיזורי. אביה, יוסף מאצ' היה גרמני ואמה, מארינה ווס סוואנט, הייתה איטלקיה. לדבריה, נשים צריכות לשמור על שמות משפחתן מלפני הנישואים, מתוך הנחה כי בנים לוקחים את שמות משפחת אבותיהם ובנות את שמות משפחת אמותיהן.
המילה "סוואנט", אשר משמעותה היא למידה, מופיעה פעמיים במשפחתה: שם משפחתה סבתה היה סוואנט, ושמו של סבה ווס סוואנט.
בתור נערה, עבדה מרילין בחנות של אביה וכתבה לעיתון המקומי. היא נישאה בגיל 16 והתגרשה עשר שנים מאוחר יותר. נישואיה השניים הסתיימו בגיל 35.
היא למדה בקולג' הקהילתי "מרמק" ולמדה פילוסופיה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, אך עזבה שנתיים מאוחר יותר על מנת לעזור בעסקי המשפחה. בזכות החופש הכלכלי לו זכתה, החלה בקריירת כתיבה ועברה לעיר ניו יורק ב-1980. לפני כתיבת הטור "תשאלו את מרילין" היא כתבה את "חידון ה-IQ" אשר כלל חידוני IQ ומבחני אינטליגנציה.
ב-23 באוגוסט 1987 נישאה לרוברט ג'רוויק. היא ישבה בדירקטוריון של המועצה הלאומית לחינוך כלכלי ובאגודה הלאומית לילדים מחוננים. הארגון החינוכי הבנלאומי "טוסטמטרס" רשם אותה כאחת מחמשת הדוברים המצטיינים של 1999, ובשנת 2003 הוענק לה תואר הכבוד דוקטור מקולג' ניו ג'רזי.

עלייה לתהילה

סוואנט הופיעה בספר השיאים של גינס תחת "ה-IQ הגבוה בעולם" בשנים 1986–1989. גינס הורידו את הקטגוריה "ה-IQ הגבוה ביותר" ב-1990 לאחר שסברו שמבחני IQ לא היו אמינים דיו על מנת לספק תשובה ברורה. גינס רשם על ביצועיה בשני מבחני אינטליגנציה, מבחן "סטנפורד בינה" ומבחן "מגה". היא ביצעה את מבחן "סטנפורד בינה" בגיל 10, והמבחן העריך אותה (מבחינת רמת אינטליגנציה) כבת 22 ועשרה חודשים, בתוצאה של 228 נקודות IQ.
על פי אלן ס. קאופמן, פרופסור לפסיכולוגיה וכותב מבחני IQ, "גב' סוואנט ביצעה גרסה ישנה של מבחן סטנפורד בינה, אשר למעשה, משתמש בטכניקה הישנה של MA/CA*100. אבל בגרסה של ימינו, מבחן בינה לא מאפשר ל-IQ לעלות מעל 170 בכל גיל, ילד או מבוגר. הכותבים של מבחן בינט הישן טוענים שלפני גיל 15 הגיל המנטלי הוא לא מדויק ולכן יש להתייחס לתוצאה כנקודות מספריות פשוטות (בלי קשר לIQ). כמו כן, לדעתם, הפסיכולוג שטען שלסוואנט IQ של 228 ביצע טעות והפר כמעט את כל הכללים הנוגעים למשמעות של מנת משכל שניתן להעלות על הדעת.
המבחן השני שגינס התייחסו אליו הוא מבחן "מגה", אותו ביצעה סוואנט באמצע 1980. מבחן מגה קובע סטנדרט IQ המחושב על ידי כפולה של ציון ה-Z המנורמל, בסטיית תקן קבועה, והוספת 100 לתוצאה. ציון ה-Z של סוואנט היה 5.4 וסטיית התקן 16, ומכאן, חושב ה-IQ כ-186. מבחן מגה ספג ביקורת קשה ממספר פסיכולוגים כמבחן לא אמין, וטענו שהוא "לא פחות ממשחק עם מספרים".
סוואנט רואה את מבחני ה-IQ כקני מידה למבחר יכולות מנטליות וחושבת שאינטליגנציה כוללת כל כך הרבה גורמים כך שניסיונות למדוד אותה הם לא אפשריים.

תשאלו את מרילין

לאחר רישומה בשנת 1986 בספר השיאים של גינס, המגזין "Parade" ראיין אותה וכלל מבחר של שאלות שהעלו קוראי המגזין. המגזין פרסם את תשובותיה והמשיך לשאול שאלות. כך נוצר הטור "תשאלו את מרילין".
היא משתמשת בטור שלה על מנת לענות על שאלות במגוון נושאים אקדמיים, עונה על חידות לוגיות, מתמטיות ושאלות אוצר מילים שנשאלו על ידי הקוראים במגזין. התשובות כוללות עצה לוגית. בנוסף לטור שבועי מודפס, "תשאלו את מרילין" הוא טור יומי ברשת, אשר מוסיף על הגרסה המודפסת בכך שהוא פותר שגיאות, מרחיב תשובות, מפרסם ושומר תשובות ישנות ועונה על תשובות שנויות במחלוקת.
שלושה מהספרים של מרילין ("תשאלו את מרילין", "יותר מרילין" ו-"אני מונוגמי") הם שילוב של שאלות ותשובות מתוך "תשאלו את מרילין". הספר "כוח החשיבה הלוגית" כולל הרבה שאלות ותשובות מהטור.