google/wiki40b huggingface dataset:
הדרבי של אשדוד

הדרבי של אשדוד הוא משחק דרבי המתייחס למפגשים בין עירוני אשדוד והפועל אשדוד, שתי קבוצות הכדורגל היריבות של העיר אשדוד.

רקע היריבות

היריבות הספורטיבית בין מועדוני הכדורגל של מכבי והפועל באשדוד היא בעיקר על היוקרה וההגמוניה העירונית, עובדה זו גרמה לקהל רב להגיע ובמקרים רבים אף לגדוש את יציעי אצטדיון הי"א שבעיר, כשאת חלקו הצפוני איישו אוהדי הפועל ואת חלקו הדרומי איישו אוהדי מכבי עירוני. בתקופה שלפני משחקי הדרבי הייתה מורגשת תנועה ערה של אוהדים בבתי הקפה ברחוב "רוגוזין" בעיר. 
עד סוף שנות ה-80 נחשבה הפועל אשדוד לאגודה החזקה בעיר, בעיקר כי נתמכה על ידי תנועת הסתדרות החזקה שתמכה ותקצבה אותה. מאז חלה נסיגה הדרגתית בכוחה. אוהדי הפועל מייצגים בעיקר את התושבים הוותיקים של העיר ועובדי הנמל.
מנגד קבוצת מכבי אשדוד שהייתה בתחילת דרכה אגודה המתבססת על מתנדבים בכל התפקידים, כולל השחקנים. במשך השנים כשהחלה להיקרא מכבי עירוני אשדוד הייתה סוחפת אחריה את האוהדים הצעירים וזכתה לכינוי "סינדרלה", בעקבות העובדה שרשמה התקדמות מרשימה במעלה הליגות בתקופה קצרה, מכבי עירוני הייתה מייצגת עבור אוהדיה את אשדוד המתחדשת והשאפתנית. במשך השנים היו בין מחנות האוהדים עימותים מילוליים אך לא עימותים פיזיים, במהלך המפגשים בין קבוצות הבוגרים, אך בסיום דרבי הנוער בעונת 1996/1997 נרשמה תקרית אלימה כשעירוני ניצחה בתוצאה 1-2, תוצאה שהרסה להפועל את סיכוי ההעפלה לליגת העל לנוער.

היסטוריה

מאז עונת 1961/1962 החלו להתקיים משחקי דרבי באשדוד. הדרבי האשדודי הרשמי הראשון נערך בתאריך 13 בינואר 1962 במסגרת המחזור העשירי של עונת 1961/1962 ליגה ג' מרכז, ב"מגרש המעברה" והסתיים בתוצאה 0-3 להפועל, משערים של אמיל פינטו, פייר (פפיש) לוי, ויצחקי. במשחק חזו 3500 צופים, מתוך 6000 תושבי העיירה "אשדוד ים". התוצאה הגבוהה ביותר הושגה בתאריך 21 בדצמבר 1963, עונת 1963/1964 ליגה ג' דרום ב', כשהפועל הביסה את מכבי 0-7, והעפילה באותה עונה לליגה ב'.
דוגמה לדרבי מקומי (שלא מן המניין) תוסס אפשר לראות בעונת 1971/1972, עת נפגשו באצטדיון הי"א במסגרת ליגה ד' מרכז, הפועל נמל אשדוד ומכבי אשדוד (1-1) וצפי הקהל היה 3000 צופים.
ב-23 באוקטובר 1982 נפגשו באצטדיון הי"א לאחר הפסקה של 18 שנה, מכבי עירוני אשדוד והפועל אשדוד למשחק דרבי שהסתיים בניצחון 1-3 לעירוני, מצמד של יוסי מורלי ושער של פליקס אילוז, כשיורם אלגריסי מהפועל צימק זמנית. היה זה ניצחונה הגדול ביותר של עירוני עד ההקמה המחודשת. 
ב-29 באוקטובר 1995 רשמה הפועל ניצחון גבוה, כאשר גברה על עירוני בתוצאה 2-4 כשמאיר גולדפינגר הבקיע את כל ארבעת השערים לרשתו של לירן שטראובר. מנגד, יגאל זריהן ומרקו בן ברוך הצליחו לאזן זמנית את התוצאה. 
במשך השנים נפגשו הקבוצות במסגרת כל הליגות, מלבד הליגה הבכירה. בסך הכל נערכו 30 מפגשי ליגה בין שני המועדונים, כאשר עירוני מנצחת ב-7 משחקים, הפועל ב-12 ו-11 משחקים הסתיימו ללא הכרעה. משחק הדרבי האחרון בליגה הארצית, נערך ב-22 בפברואר 1997 והסתיים בתוצאה 0-2 לעירוני.
בעקבות איחוד קבוצות הכדורגל בעיר בשנת 1999, נרשמה נפילת מתח בכל מה שקשור ביריבות ספורטיבית ונרשמה ירידה בממוצע האוהדים שהגיעו לאצטדיון העירוני.

הקמת הקבוצות מחדש ותחיית משחקי הדרבי

לקראת עונת 2015/2016 החליטו אוהדי שתי הקבוצות להקים אותן מחדש, בין היתר בתקווה להחזיר את היריבות והמתח הספורטיבי שאפיין את העיר בעבר. בתאריך 26 בדצמבר 2015 הושג הניצחון הגבוה ביותר של מכבי עירוני, כשגברה 1-4 על הפועל.
הפרדיגמה האקלקטית

הפרדיגמה האקלקטית (באנגלית: The Eclectic Paradigm) היא תאוריה כלכלית שפותחה על ידי פרופ' ג'ון דנינג (John Dunning) במטרה לתאר את הגורמים המשפיעים על חברות רב לאומיות בהחלטות הקשורות למיקום מתקני הייצור שלהן במדינות שונות ברחבי העולם. התאוריה מתבססת על הנחת קבלת החלטות רציונלית המונחית על ידי שלושה עקרונות כלכליים מרכזיים: יתרונות בעלות (Ownership advantages), יתרונות מיקום (Locational advantages), ויתרונות הכלה (Internalization advatages).
יתרונות הבעלות באים לידי ביטוי בכך שבידי החברה מוצר או יכולת ייחודית שאינם ברשות המתחרים.
יתרונות המיקום באים לידי ביטוי במכלול המאפיינים הייחודיים של שוק במדינה מסוימת, שהופכים אותה לאטרקטיבית עבור החברה הרב לאומית (כגון- משאבים נדירים או המתומחרים באופן אטרקטיבי, מדיניות מיסוי אטרקטיבית, וכדומה).
יתרונות ההכלה באים לידי ביטוי בכך שבזכות יתרונות הבעלות, החברה הרב לאומית יכולה למקסם רווחיה מיתרונות המיקום דרך הכלה של מנגנוני שוק מסוים בתוך המסגרת הארגונית של החברה.
עיקר הביקורת כנגד הגישה היא בראייה הסטטית של תהליכי בינאום חברות. היא אומנם מסבירה את תופעת החברה הרב לאומית, אבל חסרה ממד של התפתחות ושינוי לאורך זמן ברמות משתנות של פעילות ומעורבות בשווקים זרים.
יעקב אייכנבוים

יעקב אייכנבוים (ביידיש: אייכענבוים; Eichenbaum; ‏12 באוקטובר 1796, יום הכיפורים תקנ"ז, קרסנופוליה, גליציה - 27 בדצמבר 1861, כ' בטבת תרכ"ב, קייב, האימפריה הרוסית) היה מחנך, משורר ומתמטיקאי יהודי-רוסי, איש תנועת ההשכלה, מחלוצי החינוך המודרני בקרב יהודי רוסיה.

קורות חיים

הדפיס ספרים בתחומים שונים, והשקיע את מרצו בחינוך הנוער להשכלה.
עמלו הפדגוגי והספרותי משך את תשומת הלב של הממשלה הרוסית, ובשנת 1844 הוא מונה למפקח בית הספר הרוסי-יהודי בקישינב, שש שנים לאחר מכן מונה כמפקח ראשי של בית המדרש לרבנים בז'יטומיר שנפתח אז על ידי הממשלה הרוסית. בתפקיד זה החזיק עד מותו.
נמל התעופה רייקיאוויק

היסטוריה ועתיד

הטיסה הראשונה המריאה מהנמל ב-3 בספטמבר 1919, אך רק בחודש מרץ 1940 הוא החל לשמש כמרכזה של חברת פליגפיילג איסלנדס (Flugfélag Íslands) שהחלה מפעילה ממנו טיסות סדירות. הנמל הנוכחי הוקם בידי הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, ועבודות הבנייה וסלילת המסלולים שהיו עשויים עד אז מעשב החלו בחודש אוקטובר 1940. לאחר המלחמה, ב-6 ביולי 1946 מסר הצבא הבריטי את הנמל לידיה של רשות שדות התעופה של איסלנד (Flugstoðir - "פליגסטודיר"), ומאז הוא נמצא בבעלותה ומופעל על ידיה. בשנת 2000 עבר הנמל עבודות שיפור שנמשכו שנתיים ואשר שכללו את הרחבת המסלולים.
מאז הקמת הנמל התרחבה העיר וכיום שכונותיה מקיפות אותו. הנמל תופס שטח עירוני חיוני במרכז העיר וגורם למטרדי רעש, אך הוא מבטיח את זמינות הקשר האווירי לרחבי המדינה, שבשל תנאי האקלים הופך לעיתים לדרך היחידה להגיע לערים ולעיירות מרוחקות באיסלנד. מסיבה זו עתידו של הנמל אינו ברור עדיין, ובאיסלנד מתקיים דיון ציבורי בעניין זה. בשנת 2001 נערך משאל עם בנושא ו-49.3% מהקולות תמכו בהעברת הנמל ממרכז העיר, בעוד ש-48.1% ביקשו לשמר את המצב עד שנת 2016 לפחות.

הפעילות בנמל

מסלולי ההמראה בנמל קצרים למדי, ולכן הוא משמש מטוסים קטנים הפועלים בטיסות פנימיות ואזוריות לנמל התעופה נרסארסואק בגרינלנד ולנמל התעופה ואוגר באיי פארו, מטוסים פרטיים, וטיסות שכר בינלאומיות המתבצעות במטוסים קטנים יחסית. נמל התעופה משמש לעיתים כנמל חליפי לנמל התעופה הבינלאומי קפלוויק הממוקם כ-50 ק"מ דרומית-מערבית לעיר כאשר מזג האוויר מחייב זאת, אולם כעניין שבשגרה, רוב הטיסות הבינלאומיות עושות שימוש באחרון. 
הנמל משמש כמרכז פעולתן של חברות התעופה פליגפיילג איסלנדס ופליגפיילגיד ארניר (Flugfélagið Ernir), ובו שני טרמינלים. הטרמינל הראשי משמש את כל הטיסות למעט טיסותיה של חברת פליגפיילגיד ארניר, והטרמינל הקטן משמש את האחרונה. בשנת 2006 עברו 386,844 נוסעים דרך הנמל בטיסות פנים, ואלה היוו 45.3% מסך תנועת הנוסעים האווירית הפנימית באיסלנד. באותה שנה שימש הנמל 33,203 נוסעים בטיסות בינלאומיות, ואלה היוו 1.6% מתנועת הנוסעים הבינלאומית במדינה. תנועת המטען בטיסות פנים עמדה על 1,184.9 טון ועל 182.7 טון בטיסות בינלאומיות, וסך התנועות האוויריות עמד על 77,872 בטיסות פנים ו-5,014 בטיסות בינלאומיות.
אלכסנדר גולדשטיין (סופר)

אודות

גולדשטיין נולד בטאלין, אסטוניה. אביו היה עיתונאי, אמו מתרגמת מצרפתית ומספרדית. בילדותו עברה המשפחה לעיר מגוריהם של הוריו אביו, באקו שבאזרבייג'ן. לאחר שסיים את בית הספר התיכון למד ספרות באוניברסיטת באקו ובשנת 1988 סיים את עבודת הדוקטור שלו על היחסים בין הספרות האירופית לספרות המוסלמית במאה ה-18.
בשנת 1990 עלה לישראל עם הוריו. גולדשטיין לא התאקלם בסביבה התרבותית של ישראל ונשאר מוכר רק בחוגי האינטליגנציה הרוסית בישראל. הוא התגורר בתל אביב ועבד בשבועון "ספוטניק".
בשנת 1998 זכה ספרו הראשון, "פרידה מנרקיסוס", בפרס "בוקר" של מוסקבה למסות ספרותיות וכך היה למחבר הראשון שאינו גר ברוסיה וזוכה בפרס. 
שימש כעורך כתב העת הישראלי ברוסית זרקאלו. 
גולדשטיין נפטר ב-2006 בתל אביב. לאחר מות הוענק לו הפרס ע"ש אנדריי ביילי.
דניאלה קרוקובר

ביוגרפיה

קרקובר נולדה בשנת 1975 בבואנוס איירס שבארגנטינה למשפחה יהודית. כאשר היא הייתה בת שבע משפחתה עברה לישראל והתיישבה בכרמיאל, שם קרקובר החלה להתאמן בג'ודו. היא למדה בתיכון אורט הורוביץ ובצבא שירתה כמדריכת קרב מגע. לאחר שירותה הצבאי היא חזרה להתאמן בג'ודו ובשנת 1999 חזרה לארגנטינה.

קריירה

בשנת 1998 היא זכתה במדליה הראשונה שלה בקריירה המקצועית כאשר זכתה בארד בתחרות 'Moscow International Tournament' לאחר ניצחון על קטרינה וולטה הגרמנייה. קרקובר רצתה לייצג את ישראל באולימפיאדת סידני 2000 בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג אך כל מדינה שהשיגה קריטריון אולימפי יכלה לשלוח נציג אחד בכל קטגוריית משקל. באותן שנים הג'ודוקא עינת ירון הייתה מדורגת מעל קרקובר וקרקובר החליטה לעבור לייצג את מדינת הולדתה ארגנטינה כדי להשתתף במשחקים האולימפיים.
קרקובר השיגה את הקריטריון האולימפי ובשנת 2000 ייצגה את ארגנטינה באולימפיאדת סידני. בסופו של דבר היא התחרתה בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג וסיימה במקום התשיעי. בקרב הראשון היא ניצחה את מריאמה סונה בה מגינאה, בשמינית הגמר היא הפסידה לקייט הווי הבריטית ונשרה לקרבות בית הניחומים שם הפסידה לאדית בוש ההולנדית.
באליפות העולם בשנת 2003, קרוקובר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג וזכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון היא ניצחה את אורשקה ז'ולניר הסלובנית, בשמינית הגמר היא ניצחה באיפון את לוסי דקוס הצרפתייה וברבע הגמר גברה שוב באיפון על דאנוסה זדנקובה הצ'כית. בחצי הגמר היא ניצחה בווזארי את אילנייה סקאפין האיטלקייה ובגמר ניצחה באיפון את דריאוליס גונזאלס הקובנית דקה ו-47 שניות לסיום הקרב לאחר תרגיל טאני אוטושי מוצלח. באותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים ובמדליית זהב באליפות הפאן-אמריקאית.
באולימפיאדת אתונה 2004, קרוקובר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג וסיימה במקום החמישי לאחר שפרקה את המרפק בחצי הגמר ולא יכלה להמשיך. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה בניקוד זהב את אלופת אסיה לי בוק-הי הדרום-קוריאנית וברבע הגמר היא ניצחה שוב בניקוד זהב את לוסי דקוס הצרפתייה. בחצי הגמר היא התמודדה מול איומי טאנימוטו היפנית, וביתרון של יוקו, כדקה וחצי בתוך הקרב, הצליחה היפנית להוריד לריתוק את קרוקובר, שנפגעה במהלך התרגיל במרפק, ונאלצה להיכנע.
בשנת 2005 היא השתתפה במכביה השבע-עשרה וזכתה במדליית הכסף לאחר שהפסידה בגמר לאליס שלזינגר הישראלית, בשנת 2007 זכתה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו.
קרוקובר השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג 2008 וסיימה במקום התשיעי. בקרב הראשון היא ניצחה את קתרין ארלוב האוסטרלית אך בשמינית הגמר הפסידה לוון אוק-אים הצפון-קוריאנית ונשרה לקרבות בית הניחומים שם הפסידה לאליזבת' ווילבורדסה ההולנדית והודחה.
בשנת 2009 קרוקובר זכתה בפעם השנייה במדליית הזהב באליפות הפאן-אמריקאית. בסוף שנת 2009 החליטה לפרוש מג'ודו תחרותי.
טולצ'ה

היסטוריה

העיר שוכנת על פני שבע גבעות, המכונות "גבעות טולצ'ה". נמצאו סימנים להתיישבות במקום לפני קרוב לחמשת אלפים שנה ולפני יותר מאלפיים ושבע מאות שנה היה במקום יישוב יווני בשם Aegyssus. ב-12 לפנה"ס נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית ורומים הרחיבו וביצרו את היישוב, שנודע גם במהלך ימי הביניים בשמו העתיק אאגיסוס. לאחר הפיצול באימפריה עברה העיר לשליטת האימפריה הביזאנטית ובמהלך המאה ה-7, תקופת נדידת העמים השנייה נכבשה על ידי שבטים גרמאניים וסלאבים וננטשה. בשלהי המאה ה-7 עברה לשליטת האימפריה הבולגרית הראשונה. לאחר קריסת האימפריה הבולגרית חזר היישוב לידיים ביזאנטיות ובמקום הוקמה מצודה. ב-1064 החריבו לוחמים משבטי האוע'וז את המצודה ובסמיכות אליה נותר ישוב קטן. במהלך המאה ה-12 נשלטה העיר על ידי האימפריה הבולגרית השנייה ובשלהי המאה ה-13 עברה לידי דספוטט קארבונה שמרכז שליטתה היה חבל דוברוג'ה. במהלך המאה ה-14 נשלטה העיר על ידי הולאכים.
בראשית המאה ה-15 נכבש המקום על ידי צבא האימפריה העות'מאנית והחל משנת 1506 העיר מתועדת בתעודות עות'מאניות בשמה הטורקי העכשווי טולצ'ה, העיירה מילאה אותה תקופה תפקיד של מרכז לסחר מעבר. בסביבות 1848 פעלו בה מספנות קטנות. ב-1860 זכתה טולצ'ה למעמד של עיר ושל בירת סנג'ק במסגרת הווילאייט סיליסטרה. משנת 1864 סופחה לווילאייט טונה (דנובה). לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), מתוקף סיכומי קונגרס ברלין הועברה העיר לחזקת ממלכת רומניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה בין 1916 ל-1918 נכבשה טולצ'ה בידי צבא בולגריה. לאחר כניעת הבולגרים, הוחזרה העיר לחזקת רומניה. בשנת 2002 היו בטולצ'ה 91,875 תושבים.
מערכון

מערכון (מערכה + סיומת הקטנה "ון" – כלומר מערכה קטנה) הוא קטע תיאטרלי קצר, שלרוב מציג סיטואציה מבדחת והומוריסטית. מערכונים מוצגים בטלוויזיה, ברדיו או על הבמה.
נוף איילון

היסטוריה

עד 1998 נחשב נוף איילון כחלק מקיבוץ שעלבים ואז הוחלט להפרידו מהקיבוץ, היישוב התפתח וגדל והוקמה שכונה נוספת הנקראת "שלב ב'", הנמצאת בקצה התחום של הקו הירוק (בתחום שטח ההפקר), בנוסף ל"שלב א'", הקרוב יותר לשעלבים.
בית ספר "שלהבת", תלמוד תורה "דביר", אולפנת שעלבים, ישיבת ההסדר, ישיבת דרך חיים הישיבה התיכונית שעלבים נמצאות סמוך לקצה היישוב, בתחום קריית חינוך שעלבים.
ביישוב מתגוררות כ-450 משפחות והוא חרת על דגלו אופי דתי לאומי. 
רב היישוב הוא הרב גדעון בנימין, המשמש גם כראש כולל בישיבת שעלבים.    
ביישוב פועלת תנועת הנוער בני עקיבא, הסניף ביישוב הוא נפרד. התנועה אריאל פועלת בשעלבים, סמוך ליישוב.
המוזיאון הלאומי של סין

היסטוריה

המוזיאון הוקם בשנת 2003 על ידי מיזוגם של מוזיאון המהפכה הסינית והמוזיאון הלאומי להיסטוריה של סין אשר שכנו באותו המבנה. מוזיאון המהפכה הסינית היה ממוקם באגף הצפוני של המבנה ואלו המוזיאון הלאומי להיסטוריה של סין באגף הדרומי.
בניית בניין המוזיאון הסתיימה ב-1959, והייתה באותה העת אחד מעשרת הבניינים הגדולים בעולם. המבנה שוכן על כ-6.5 דונם והוא בעל אורך חזיתי של כ-313 מטרים. גובהו של המבנה הוא כארבע קומות בהיקף של כ-149 מטרים.

אוספים

למוזיאון, המציג את ההיסטוריה הסינית כולה, יש אוסף של כ-1,050,000 פריטים קבועים.
אלקו אסקנדריאן

ביוגרפיה

אסקנדריאן נולד בניו ג'רזי. הוא בנו של הכדורגלן האיראני, אנדרניק אסקנדריאן, ששיחק בקבוצת ניו-יורק קוסמוס מליגת ה-NASL.
לפני שהחל לשחק כדורגל מקצועני, שיחק אסקנדריאן שלוש שנים בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת וירג'יניה. בשנת 2000, זכה בתואר רוקי השנה של ה-ACC ובשנת 2002, זכה בפרס הרמן אחרי שכבש 25 שערים ובישל ארבעה בישולים לטובת קבוצתו.
בשנת 2003 נבחר אסקנדריאן על ידי די.סי. יונייטד במקום הראשון בסופר-דראפט. בעונתו הראשונה בליגה כבש אסקנדריאן שלושה שערים ובישל שני בישולים ב-23 משחקי ליגה. בעונה שלאחר מכן, לאחר שמאמן הקבוצה ריי האדסון הוחלף בפיטר נוואק, אסקנדריאן החל לשחק יותר והצדיק את היותו בחירה ראשונה בדראפט.
אסקנדריאן שיחק את משחקו הראשון בגביע ה-MLS ב-14 בנובמבר 2004. הוא סייע לדי.סי. יונייטד לנצח את קנזס סיטי וויזרס, בכך שכבש שני שערים בארבע דקות, וזכה בתואר ה-MVP של המשחק. את עונת 2005 סיים אסקנדריאן מוקדם עקב זעזוע מוח.
כוח מגע

כוח מגע הוא כוח הפועל בין שני גופים (או בין גוף למשטח) הנמצאים במגע אחד עם השני, להבדיל מכוחות הפועלים במרחק כגון כבידה או מגנטיות. 
לכוח מגע יש שני רכיבים. חלק אחד פועל במקביל למישור המגע ונקרא חיכוך. כדי שתהיה תנועה במקביל למישור המגע יש להתגבר על החיכוך. החלק השני של הכוח פועל בניצב למישור המגע ונקרא כוח נורמלי. כוח החיכוך הוא פרופורציונלי לכוח הנורמלי, וקבוע הפרופורציה מסומן על ידי μ. 
מושג כוח המגע הוא הפשטה הנמצאת בשימוש בעיקר בקורסי מבוא למכניקה קלאסית. גופים אמיתיים לא באמת נמצאים במגע אחד עם השני והכוחות הפועלים ביניהם נגרמים על ידי אינטראקציה בין האלקטרונים של הגופים.
בניגוד לדעה הרווחת, תחושת חוסר משקל (בחלל או ברכבת הרים) אינה נגרמת מחיסרון כוח הכבידה אלא מחוסר כוחות מגע. כוחות המגע עם גופים סמוכים (בדרך כלל האדמה), הם הנותנים את הרגשת המשקל אליה אנו רגילים, לכן בנפילה חופשית ישנה תחושה של חוסר משקל אף על פי שהשפעת הכבידה ודאי קיימת.

דוגמה

דוגמה נפוצה לכוח מגע, הניתנת בקורסי מבוא לפיזיקה, היא הכוח הפועל בין שני גופים הנוגעים אחד בשני כאשר כוח חיצוני מופעל על אחד מהם. הכוח החיצוני גורם לשני הגופים לנוע בתאוצה שווה. אם לאחד הגופים מסה גדולה יותר מלשני, הכוח הפועל עליו יהיה גדול יותר, מה שיגרום לכוח מגע שיפעל ביניהם.
ניסים לוי (סופר)

ביוגרפיה

ניסים לוי נולד בשנת 1955 בירושלים,וכשהיה בן 10 הוריו התגרשו והוא  עבר לחיות בקיבוץ דורות שבנגב הצפוני. בשנת 1978, עם שחרורו משירות בצה"ל, עזב את הקיבוץ והחל לעבוד בשב"כ. היה קצין ביטחון של משרד "אל על" בטהראן בשנת 1979, בזמן המהפכה נגד השאה ונחלץ ברגע האחרון בדרך האויר. בשנות ה-80 שימש רכז בשב"כ, וב-1984 שירת כשנה בלבנון.
בשנת 2006 ראה אור ספרו הראשון, "שנה בלי ציפורים". הספר, שנכתב לפני מלחמת לבנון השנייה, הוא רומן על שגרת חייהם של אנשי המודיעין הישראלים בלבנון בשנות ה-80. בשנת 2009 ראה אור ספרו "המועמד", מותחן.
לוי, גמלאי של משרד הביטחון, מלמד היסטוריה, אזרחות וגאוגרפיה בחטיבה העליונה.
מתגורר במושב גיאה שליד אשקלון.
פדורה (כובע)

פדורה (Fedora) הוא סוג של כובע, אשר בדרך כלל עשוי לבד, שזכה להצלחה רבה במיוחד במחצית הראשונה של המאה ה-20, למרות שהוא הומצא עוד באמצע העשור הקודם. פדורה יכול להיות עשוי מצמר, קשמיר, או מעור ארנב או בונה.
הפופולריות של הכובע הרקיע שחקים במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20, ובסופו של דבר הוא הפך פופולרי יותר אף מכובע ההומבורג.
בתחילת המאה ה-21 הפך הפדורה פופולרי בקרב היפסטרים.
יהודים חרדים רבים לובשים כובעי פדורה שחורים בסגנון המכונה מגבעת קנייטש.
פלטפורמת פיתוח No Code

פלטפורמת פיתוח אל-קוד היא פלטפורמת מחשוב מבוססת פיתוח בהפשטה גבוהה, המנגישה יכולות פיתוח והרצת יישומים למפתחים שאינם תכניתנים.
פלטפורמת פיתוח אל-קוד היא תשתית המספקת למפתחי מערכות מידע כלים למימוש יישומים או אפליקציות, ללא צורך בתכנות.
יישומים אלו נבנים בעזרת ממשקים גרפים, תצורות מוכנות מראש, מנועי חוקים וממשקי תוכנה, וזאת במקום התכנות המסורתי של כתיבת קוד בשפה פורמלית.
פלטפורמות אלו מצטיינות בעיצוב ופיתוח של ישומים כגון מסדי נתונים, תהליכים עסקיים או יישומי רשת.
הפיתוח ב-NCDP מייתר, ברמת היישום (Application), את הצורך בתכניתני צד שרת, מסדי נתונים ותכניתני צד לקוח, באשר פיתוח אל-קוד עושה שימוש בהפשטה גבוהה של כלי מחשוב לפתרון בעיות, כולל מנועי חוקים, קשרים פנימיים וחיצוניים מן המוכן, תבניות לשאילתות מסד נתונים ועוד.
הצורך במעצבי ממשק גם הוא פוחת, משום שפלטפורמות אל-קוד מציעות ממשקי עיצוב פתרונות העושים שימוש רב בכלים, תבניות עיצוב, ותרשימי זרימה מן המוכן.
כתוצאה מכך, המפתחים הטיפוסיים של פתרונות אל-קוד הם מנתחי מערכות, ולא מתכנתים. מנתחי מערכות קרובים למשתמשים העסקיים, וקשובים לצרכיהם. בעוד התוצרים שלהם, במתודולוגיות פיתוח מסורתיות (ראה להלן), היו רק הצעד הראשון בשרשרת הפיתוח, פלטפורמות אל-קוד מאפשרות להם לממש פתרון בפרקי זמן קצרים יותר - הן ברמת אבטיפוס, והן ברמת יישום ארגוני שלם, מקושר, בדוק ומאובטח.
משתמשים עסקיים בעלי אוריינות במערכות מידע (הקרויים גם Citizen developers, או Power Users) יכולים גם הם לבנות, לשנות, ולתחזק פתרונות אלו במינימום הזדקקות למפתחים מקצועיים.
מאפיין נוסף של פלטפורמות אל-קוד, בדומה פלטפורמת פיתוח Low code, הוא, שאחסון הנתונים ועיבודם מתבצעים בענן (הציבורי או הפרטי) בעוד המשתמש ניגש אל המערכת לצפייה ולעריכה באמצעות דפדפן, הטוען קוד html ו-Javascript על גבי מחשב PC או התקן נייד.
היתרון של NCDP הוא במידיות שבה המשתמש העסקי רואה את הפתרון לצרכיו, מבלי שזה יעבור שרשרת של אפיון עסקי >> אפיון טכני >> פיתוח >> עיצוב >> בדיקות, הטיפוסית לתהליכי פיתוח מסורתיים, כולל הפרדיגמה הקרובה ביותר, פלטפורמות הפיתוח Low Code.
כך מתאפשר מענה מהיר ואיכותי לצורכי המחשוב הגדלים של ארגונים בכל העולם, החווים טרנספורמציה דיגיטלית המעמיסה על מחלקות ומנהלי מחשוב עומס גובר והולך של מטלות ודרישות.
See You Again

הצלחה


השיר והקליפ זכו להצלחה עולמית. בין ה-11 ביולי 2017 ועד ל-4 באוגוסט 2017 היה הקליפ של השיר לווידאו הנצפה ביותר ביוטיוב (ב-4 באוגוסט 2017, השיר נעקף על ידי Despacito). השיר היה הנמכר ביותר ב-2015, והיה מועמד לפרס הגראמי בקטגוריית השיר הטוב ביותר. השיר הגיע עד המקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 ונשאר שם 12 שבועות. השיר מחזיק את תואר השיר שהוזרם הכי הרבה פעמים ביום אחד בספוטיפיי. השיר גם היה השיר המוזרם ביותר בשבוע אחד במדינות נוספות ברחבי הגלובוס.
מצב לאהבה

עלילה

ה"אלדר" (מיסיונר מורמוני) ארון דייוויס (מגולם על ידי סטיב סנדווס) מאוהיו מגיע ללוס אנג'לס שבקליפורניה עם שלושה מסיונרים נוספים במטרה לקרב את תושבי הסביבה לאמונה המורמונית. בדירה מולם מתגורר המלצר ההומוסקסואל כריסטיאן מרקלי (מגולם על ידי וס רמזי) העובד במסעדת "לילה" - בבעלות לילה מונטאגני (המגולמת על ידי ז'קלין ביסט). כריסטיאן מתערב עם חבריו (אחת מהן - זמרת שטרם פרצה לתודעת הציבור) למסעדה שיצליח לפתות את אחד המורמונים.
ארון ואחד המיסיונרים הנוספים - פול ריידר (מגולם על ידי ג'וזף גורדון-לוויט) עוברים מבית לבית ומנסים להפיץ את אמונתם, ושם פוגש ארון את לילה, המתאבלת על מות חברה מאיידס ומנחם אותה. היא בתמורה מבטיחה לו שאם יצטרך עזרה יבוא אליה.
כריסטיאן מצליח לפתות את ארון - הומוסקסואל בארון. ריידר חוזר למגוריהם לאחר תאונת אופנים ומוצא את ארון עומד להתנשק עם כריסטיאן - כתוצאה מכך ארון נשלח חזרה לאוהיו על ידי אנשי הכנסייה בה הוא חבר. כשכריסטיאן מגלה שארון נשלח לאוהיו הוא מצליח לפגוש אותו בשדה התעופה בנחיתת ביניים בסולט לייק סיטי ושם מגלה לו שהוא אוהב אותו, והם מבלים את הלילה יחד. למחרת בבוקר ארון חוזר לאוהיו לעמוד למשפט הכנסייה וכריסטיאן מתעורר ומגלה שארון אינו נמצא לידו, ושב ללוס אנג'לס.
ארון מגלה שמדובר בהתערבות (עובדה שריידר מגלה לאימו של אהרון), ומשהו סבור שכריסטיאן לא אהב אותו. הוא מנסה להתאבד, ונשלח למרפאה שם מנסים לגמול אותו מנטייתו המינית.
כריסטיאן מנסה למצוא את ארון, ומשהוא מצליח למצוא את הטלפון של אמו של ארון היא מספרת לו שארון חתך את ורידיו והיא איבדה את בנה. כריסטאין סבור שארון התאבד, ונוסע לבית הוריו להחזיר להם את החפצים של ארון שנמצאו אצלו. האם מתמלאת רגשות אשמה, אולם כריסטיאן נוסע משם לפני שהיא מספרת לו שארון עדיין בחיים.
חברתו של כריסטיאן מוצאת את היומן שלו, והופכת את מה שכתוב שם לשיר, אותו שומע ארון בטלוויזיה בקליניקה בה הוא כלוא, ומצליח להימלט מהמקום, וחוזר ללוס אנג'לס לביתו של כריסטיאן שם הוא מוצא גבר אחר (ובטוח שכריסטיאן לא אוהב אותו).
מאחר שאין לו איפה להיות, הוא מגיע למסעדה של לילה מבלי לדעת ששם עובד כריסטיאן ושם הם נפגשים - כריסטיאן מגלה שארון בחיים, וארון מגלה שכריסטיאן אכן אוהב אותו (והדירה הושכרה לאדם אחר).

תקציב

לפי אתר IMDb, הסרט צולם במשך 24 ימים בתקציב של $850,000.
ג'ק בניאל

ג'ק בניאל (נולד ב-1956) הוא פרופסור לאורולוגיה, מנהל האגף האורולוגי וסגן מנהל מרכז דוידוף לטיפול בסרטן בבית החולים בילינסון, מהמנתחים בישראל באמצעות רובוטיקה רפואית, על ידי מערכת כירורגית דה וינצ'י, וניתוחים זעירים פולשניים של הערמונית בטכנולוגית -ננו נייף

ביוגרפיה

ג'ק בניאל נולד בישראל. ב-1974 החל לימודי רפואה בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, במסגרת העתודה האקדמית. את הסטאז' עשה בבית החולים בילינסון. שירת בצה"ל כרופא צבאי בחטיבת הצנחנים ובמחקר ופיתוח רפואי.
לאחר סיום השירות הצבאי ב-1985 התמחה באורולוגיה בבית חולים בילינסון. באמצע ההתמחות יצא לשנה וחצי מההתמחות ב Witwatersrand University, Johannesburg. עם סיום ההתמחות בישראל נסע שוב לאוניברסיטת אינדיאנה, שם השתלם בכירורגיה אורו-אונקולוגית מתקדמת לסרטן בדרכי השתן עם דגש מיוחד לכירורגיה של סרטן האשכים ושיחזור דרכי השתן.
ב-1994 שב כמומחה והקים את היחידה לאורו-אונקולוגיה בבית החולים בילינסון. ב-1997 מונה למנהל האגף האורולוגי בבילינסון. 
בשנת 2001 התמנה לפרופסור חבר קליני בכירורגיה אורולוגית באוניברסיטת תל אביב ובהמשך לפרופסור מן המנין.
מתלמידיו: פרופ' עופר יוספוביץ, פרופ' דוד מרגל
בניאל נשוי ואב לארבעה ילדים.

ממחקריו

בניאל מעורב בטיפול ניסיוני לסרטן הערמונית, אשר פותח במכון ויצמן למדע על ידי הפרופסורים אביגדור שרץ ויורם סלומון. באמצעות סיבים אופטיים ניתן להאיר את אזור הגידול הסרטני, זאת לאחר שמזריקים לווריד של החולה חומר שנקרא "טוקד", חומר שאינו רעיל לרקמות שסביב הנגע, אך חושף אותו לאור של הסיבים האופטיים. ההארה המדויקת הזו עשויה לעורר תגובת שרשרת שבסופה מחוסל כליל הגידול כולו בלי שום פגיעה בסביבה שלו.
היה מעורב בפרסום יותר מ-100 מאמרים בספרות הרפואית, כולל בעיתונים המובילים בעולם בתחומם ופרקים בספרי אורולוגיה. משמש כסוקר ברוב העיתונים המובילים באורולוגיה בעולם. שותף במספר מחקרים במדע בסיסי באוניברסיטת תל אביב ובמכון ויצמן למדע. חבר באגודות מחקר וועדות בינלאומיות למחקר קליני באורולוגיה אונקולוגית.

עבודה קלינית

בניאל ערך לטענתו מאות ניתוחי כריתה של שלפוחית השתן ושיחזור על ידי מעי.
בניאל מטפל בכריתה של גידולים מורכבים בכליה, בטיפול בסרטן האשכים, כולל כריתה של בלוטות הלימפה בבטן ובאגן בכריתה רדיקלית של הערמונית.
בנאל עוסק גם בניתוחי שיחזור דרכי השתן אחרי ניתוחים קודמים או מומים מולדים במבוגרים.
דיווח יתר של העובדות

דיווח יתר של העובדות הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו מוצע הסבר ל'עובדה' שאינה קיימת, או שקיומה מפוקפק. הטוען מקבל באופן בלתי ביקורתי התרחשות אירועים אגדתיים או מיתולוגיים, שמועות או הפרזות ומידע שלא ניתן לאמת ולשחזר. 
כשל "דיווח יתר של העובדות" נובע באופן טבעי מהעובדה שפריטי מידע רבים ביחס לאירועים אינם מצויים בידינו ושטווח הזכירה הישיר של האנושות מוגבל במשכו ובדיוקו. לדוגמה, היום לא ניתן ללמוד באופן ישיר מפיהם של עדים או באמצעות חומר קולנועי מצולם על אירוע כלשהו מן המאה התשע עשרה, והידע שלנו מצטמצם באופן דרמטי ככל שאנו פוסעים הרחק אל תוך ההיסטוריה. מסיבה זו, אנו נוטים לקבל דיווחים ותיאורים כאמת, גם אם הם למעשה מעוותים, מוגזמים או שקריים, במודע או שלא במודע.
נעם סלונים

קריירה אקדמית

סלונים סיים דוקטורט באוניברסיטה העברית והחזיק במשרה במחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת פרינסטון. נכון לשנת 2019, עובד סלונים כחוקר בכיר במעבדות המחקר של יבמ בחיפה. 
סלונים מתמחה בלמידה חישובית (תחום במדעי המחשב) ובפרט באישכול (clustering), שילוב של שיטות מתורת האינפורמציה בלמידה חישובית ויישומי למידה חישובית בביואינפורמטיקה.