google/wiki40b huggingface dataset:
שוריקן

שוּרִיקֵן (ביפנית: 手裏剣; "להב יד נסתר"  או "כוכב נינג'ה" בשפת העם) הוא כלי נשק יפני מסורתי ששימש לזריקה או דקירה. השוריקנים הם חפצים קטנים ומחודדים הניתנים להחבאה בכף היד העשוים ממגוון חומרים או חפצים כגון מסמרים, מחטים ואפילו מטבעות כבדים ופיסות מתכת שטוחות נוספות, או כלי נשק יצוקים. לרוב שימשו השוריקנים כאביזר עזר או כלי נשק משני לקטאנה או ליארי, למרות העובדה שלפעמים שימש קלף מכריע בטקטיקות לחימה. הטקטיקה של החזקת השוריקן נקראת "שוריקן-ג'וטסו" ולרוב נלמדת כחלק קטן מטקס הסיום בבתי ספר מפורסמים.

שימוש קרבי של השוריקן

למרות מספר רב של כלי נשק יפניים שבמקור היו כלים חקלאיים, השוריקן הנו כלי אשר תוכנן ללחימה מראשיתו.
בשימוש נכון יכול השוריקן לגרום נזק רב. לשוריקן צורות רבות ולהן שימושים שונים. השוריקן שימש כאביזר לחימה לנינג'ות. תפקידו של השוריקן היה בעיקר להילחם כנגד סמוראי המחזיק קטאנה, ובשל היכולת לזרוק את השוריקן היה ניתן להילחם למול הסמוראי ממרחק שלא היה מסכן את המשתמש.

הירָה שוריקן

הירה שוריקן ("שוריקן שטוח") ידוע גם כשאקֶן (להב עגול, או להב גלגל) הוא שוריקן, לרוב בצורת כוכב, בעל לפחות שלושה קצוות מחודדים. לשוריקנים אלו יש לרוב חור עגול במרכז ומטרתו לתליה נוחה שלהם על מקל קטן הנתחב לחגורת הקימונו. שוריקנים אלו היו לכלי נשק רשמיים, ואף סמוראים השתמשו בהם בעת צרה.

בוֹ שוריקן

בו שוריקן (בו: מקל או יתד) הוא יתד מחודדת עשויה מתכת או סכין אשר הוטלה לעבר האויב ללא סיבוב. שוריקנים אלו היו לכלי נשק פחות רשמיים, אם כי על פי רוב יעילים באותה מידה. בדרך כלל חפצים יום יומיים שימשו בתור בו שוריקן, מכיוון שנשק זה היה נשק להגנה עצמית. לדוגמה, רבים השתמשו בסיכות שיער כבו שוריקן. רבים אף השחיזו את מקלות האכילה שלהם על מנת שהיה להם נשק נגיש בעת צרה.

שימוש על ידי נינג'ות

שוריקן ידוע גם ככוכב נינג'ה. נינג'ות אכן השתמשו בשוריקנים אך נשק זה לא הומצא על ידם. גם סמוראים ולוחמים בשדה הקרב השתמשו בשוריקנים. נינג'ות, בניגוד לסמוראים, לא שימנו את השוריקן. מכיוון שהשימוש בו הוא חד פעמי, בניגוד לחרב, הוא לא דורש תחזוקה שוטפת. נינג'ות העדיפו שוריקנים חלודים כך הם יכלו להשתמש בחלודתו כנשק.

בתרבות הפופולרית

בתרבות הפופולרית מזוהה השוריקן כנשק של נינג'ות ומכונה בשפת הילדים "כוכב נינג'ה". לצד נינג'ות, דמויות קומיקס רבות משתמשות גם הן בשוריקנים, כאשר הידועה שבהן היא דמותו של באטמן, שמשתמש בשוריקנים בצורת עטלף לצד באטראנגים מגוונים ביכולותיהם.
You Win My Love

רקע וכתיבה

בשונה מ-"Whose Bed Have Your Boots Been Under?" ו-"The Woman in Me (Needs the Man in You)" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי רוברט "מאט" לאנג בלבד, ללא השתתפותה של טוויין. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ רוק.
בשנת 2004, הוציאה טוויין את אלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, בו נכלל השיר.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי סטיבן גולדמן וצולם באורלנדו, פלורידה שבארצות הברית. הקליפ צולם בין 14 בינואר ל-15 בינואר 1996, ופורסם כמה ימים לאחר מכן. בקליפ ניתן לראות את טוויין כשהיא מתחרה במרוץ מכוניות.
נכון ל-31 באוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6.2 מיליון צפיות.
אומארי טטרדזה

קריירה

במהלך הקריירה שלו שיחק טטרדזה בדינמו טביליסי, מרצחלי אוזורגתי, דינמו מוסקבה, אלניה ולדיקווקז, רומא, פאוק סלוניקי ואנז'י מחצ'קלה. הוא שיחק בחמישה משחקים בנבחרת האולימפית של ברית המועצות, בשלושה משחקים בנבחרת חבר העמים, והשתתף עם נבחרת רוסיה במונדיאל 1994 וביורו 1996.
משנת 2005 שימש עוזר המאמן בקריליה סובטוב סמרה. בהמשך נתמנה למנג'ר של הקבוצה הדאגסטנית אנז'י מחצ'קלה, המשחקת בליגת העל הרוסית, אך פרש מתפקיד זה ב-2010. לאחר מכן אימן את וולגה ניז'ני נובגורוד ואת חימקי, ובשנת 2013 עבר לאמן את קבוצת זתיסו מקזחסטן.
תומר שחורי

ביוגרפיה

שחורי נולד בתל אביב בשנת 1985. הוא החל ללמוד לתואר במיקרוביולוגיה וגנטיקה באוניברסיטת UCLA, אך פרש מהלימודים באמצע והחליט למנף קריירה כשחקן. הוא חזר לארץ ולאחר מכן עבר ללמוד תיאטרון וחינוך בסמינר הקיבוצים.
את התפקיד המשמעותי הראשון שלו עשה שחורי בשנת 2013, כאשר שיחק את דמותו של ניר שכנר בסדרת הטלוויזיה "פרופיל 64". ב־2016 היה שחקן אורח בסדרות "מפלצות קטנות" ו"עקרון ההחלפה". ב־2017 גילם את הדמות הראשית בסרט הישראלי "מסע הטבעת" לצד עמית פרקש. ב־2018 שיחק את פרדי ב"משיח" והיה שחקן אורח בסדרה "ככה זה".
ב־2019 עלתה העונה השלישית של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי", אליה הצטלם שחורי טרם מותו, לתפקיד אריק, העובד במזנון הקולנוע לצד מור. בנוסף, באותה שנה עלתה סדרת הדרמה של yes "פאנץ'", שבה שחורי השתתף כשחקן אורח.
ב-16 ביולי 2018 נפטר שחורי בגיל 33 לאחר שחלה במחלת הסרטן. הוא חלה במחלה לראשונה בגיל 6 ולאחר שהחלים, נאבק בה שנית כשהיה בן 8. במהלך 2018 התבשר לו כי הסרטן שב לגופו. לפרמיירת הסדרה "משיח" שבה שיחק, 5 חודשים מאוחר יותר, הוא הגיע בכיסא גלגלים. חבריו ועמיתיו לעבודה הספידו אותו, וכתבו בין השאר: "אני חושב שאין שום אדם בעולם, שהכיר את תומר שיש לו איזו תהיה או ספק לגבי מי היה האיש... היה בו שילוב של פראיות משולחת כל רסן מצד אחד ועדינות כמעט נאיבית מצד שני... תומר היה ללא ספק האדם הכי מצחיק שאני הכרתי".
השתתף כשחקן אורח בסדרה "לה פמיליה" בתור חבר של מיקה, בפרק ששודר בשנת 2019 וצולם טרם פטירתו.
צ'מוי טיפיאסו

צ'מוי טיפיאסו הייתה אשתו של בכיר בחיל האוויר המלכותי התאילנדי ושכירה בחברת הדלק והגז של תאילנד. היא קיבלה את עונש המאסר הארוך ביותר בעולם בגין הונאת פירמידה בה הייתה מעורבת, ההונאה פגעה ביותר מ-16,000 אזרחים תאילנדים ושוויה נאמד בין 200 ל-300 מיליון דולר.

ההונאה

בסוף שנות השישים טיפיאסו הקימה קרן בשם מיאה צ'מוי (בתאילנדית "אמא צ'מוי"), הקרן הוצגה בתור קרן השקעות בדלק בעלת תשואות גבוהות ביותר. הודות לקשריה של טיפיאסו עם בכירים בחיל האוויר וכן בחברת הדלק והגז הממשלתית, הקרן האריכה ימים. קרבתה לאיש חיל האוויר התאילנדי היא זו שעזרה לה לבסס לעצמה מוניטין ולהקנות לתרמית לגיטימיות.
הקרן משכה את תשומת לבם של 16,231 איש והיא לא נסגרה עד לאמצע שנות השמונים.

מעצר ומאסר

בין המשקיעים בפירמידה הייתה קבוצה גדולה של אישים חזקים פוליטית יוצאי הצבא ואף אישים מבית המלוכה התאילנדי. לאחר דיונים עם ראמה התשיעי, מלך תאילנד, דיונים שלא פורסמו לידיעת הציבור, הוחלט לסגור את הקרן וטיפיאסו נעצרה. היה הוחזקה בסתר על ידי הצבא ומשפטה לא החל בטרם הוחזרו כספיהם של בכירי הצבא והמקורבים לבית המלוכה.
ב-27 ביולי 1989 טיפיאסו עמדה לראשונה למשפט בפרשה יחד עם עוד שבעה שותפים לעבירה. היא נידונה ל-141,078 שנות מאסר, אך בית המשפט הצהיר שהעונש שהיא יכולה לרצות על פי החוק בעוון הונאה מוגבל לעשרים שנה בלבד. בפועל, היא ריצתה רק 8 שנות מאסר.
חנה אלונים

ד"ר חנה אלונים היא מומחית להפרעות התפתחותיות בספקטרום האוטיסטי, בריאות הנפש של התינוק, וטיפול משפחתי. פיתחה וייסדה את "גישת מפנה", מנהלת את מרכז מפנה לטיפול, הדרכה ומחקר בתחום האוטיזם אצל תינוקות מאז 1987. הקימה ב-2001 את בית הספר להכשרת מטפלים בגישת מפנה בפקולטה לעבודה סוציאלית, אוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה

את הדוקטורט בהתמחות בבריאות הנפש, קיבלה אלונים מאוניברסיטת רסקין שבאנגליה, בעקבות מחקרים קודמים בפסיכותרפיה, טיפול משפחתי וחקר המוח. מחקריה עוסקים בזיהוי מוקדם של אוטיזם בתינוקות; הטיפול באוטיזם של תינוק בהקשר המשפחתי, וההשלכות על כלל בני המשפחה; וכן הפרעות אכילה אצל פעוטות הסובלים מאוטיזם.
פיתחה את גישת מפנה לאבחון וטיפול מוקדם באוטיזם, החל מגיל שלושה חודשים; ובשנת 1987 הקימה את מרכז מפנה. משנת 2001 חברה בסגל תוכנית להכשרת מטפלים באוטיזם בינקות בגישת 'מפנה' בשיתוף אוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2004 פיתחה בעקבות מחקרים את הכלי ©EPASSI לאיתור מוקדם של פרה-אוטיזם בקרב תינוקות, והקימה את היחידה לאבחון אוטיזם בתינוקות במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי (איכילוב) בתל אביב.
אלונים חברה בוועדת ה-ICF לקלסיפיקציה של אוטיזם, מטעם ארגון הבריאות העולמי (WHO) ובוועדת הלסינקי למחקר רפואי בבית החולים רבקה זיו בצפת.
נמניה מקסימוביץ'

קריירת מועדונים

מקסימוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים מקומיות, עד שבגיל 12 הצטרף לקבוצת הנערים של הכוכב האדום בלגרד בה שיחק 6 שנים והגיע עד קבוצת הנוער. בשנת 2013 עבר לאקדמיה של הלאס ורונה, ממנה עבר אחרי זמן קצר לזו של דומז'אלה מליגת העל הסלובנית. ב-18 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד זאברץ'.
ב-7 בפברואר 2015 חתם לשנתיים וחצי באסטנה מליגת העל הקזחית.
ב-2 ביולי 2017 מקסימוביץ' חתם לחמש שנים בולנסיה מליגת העל הספרדית. ב-18 באוגוסט 2017 מקסימוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בוולנסיה בניצחון 0-1 נגד לאס פאלמס. ב-16 ביולי 2018 חתם מקסימוביץ' לשש שנים בחטאפה הספרדית.

קריירה בינלאומית

מקסימוביץ', שיחק בצעירותו בנבחרת הצעירות של סרביה וזכה עמה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2013 ושנתיים לאחר מכן בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20, בו כבש את שער הניצחון (1-2) בדקה ה-118 בגמר הגביע נגד ברזיל.
ב-23 במרץ 2016 מקסימוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1-0 לפולין.
Ready for the Good Times

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שאקירה ולסטר מנדז, והופק על ידם גם כן. הופעת השיר נכללה באלבום ההופעה השני של שאקירה Live & off the Record, כחלק מהדי וי די שיצא ממנו, אך לא נכללה בחלק של ה-CD.
בנוסף לכך, הופיעה הזמרת עם השיר בסיבוב ההופעות "Tour of the Mongoose", שהחל בסמוך להוצאת האלבום.

הופעה

בשנת 2005, הופיעה שאקירה עם השיר במסגרת אלבום ההופעה השני שלה, Live & off the Record. ההופעה עלתה לערוץ ה-Vevo שלה ב-24 בספטמבר 2016, ביחד עם כל שאר ההופעות שהתקיימו.
ההופעה הפכה לויראלית במהרה, ונכון לדצמבר 2017, מונה הצפיות שלה עומד על מיליון וחצי צפיות.
התערבות (ייעוץ)

בתחום הייעוץ הפסיכולוגי, התערבות היא ניסיון של אדם או מספר אנשים (קרובי משפחה וחברים או אנשי מקצוע) לעזור לאדם המצוי במצוקה או במשבר, לקבל תמיכה ועזרה מקצועית כדי לשנות ולשפר את מצבו. המונח התערבות משמש גם לתיאור הפעולה והשיטה הטיפולית הספציפית בה מטופל האדם במסגרת הטיפול.
המונח התערבות משמש לתיאור פעולות תמיכה באנשים הנקלעים לקשיים אישיים שונים, בהן התמכרויות מסוגים שונים, טראומה נפשית ועוד. ההתערבות עשויה להיות ישירה, כלומר כוללת פגישות של האדם עם הגורם המטפל (פסיכולוג, עובד סוציאלי וכו'), בהן הוא מתעמת עם קשייו; ההתערבות יכולה להיות גם עקיפה, כלומר כוללת ייעוץ למשפחתו של האדם על דרכי תמיכה מומלצות שיסייעו לו להתמודד עם קשייו.
השימוש במונח התערבות בהקשר לסיוע במצבי התמכרויות, החל בשנות ה-60 על ידי ד"ר ורנון ג'ונסון, כומר אפיסקופלי שפיתח מודל התערבות במצבי אלכוהוליזם לאחר שנגמל בעצמו מההתמכרות. המודל שפיתח כולל הצטרפות לקבוצות תמיכה לאלכוהוליסטים שהקים בכנסייתו, וכן מעורבות ותמיכה של כל בני משפחתו של המכור, עם עדיפות להתערבות מוקדמת ככל האפשר, בטרם נוצרת פגיעה חמורה בחיי המכור. המודל נלמד ויושם במספר מוסדות, אך ספג ביקורת בשל אופיו הטוטאלי מדי. גישות התערבות דומות שנפוצות כיום בתחום ההתמכרויות, נוקטות בגישה מכבדת אל האדם המכור, ומדגישות גם הן את המעורבות והשינוי שצריכה כל המשפחה לעבור כדי לסייע לאדם להתגבר על ההתמכרות.
לעיתים קרובות האדם המכור לא מסכים עם רעיונות ההתערבות ולא מוכן לשתף פעולה, ואז חלק מהשיטות נוקטות בשיטה של הפתעה ועימות של בני המשפחה עם האדם על התמכרותו. תחילה פונים בני המשפחה ליועץ מומחה בתחום שמנחה אותם לגבי הדרכים המתאימות לביצוע ההתערבות, האופן בו כדאי לנהל את השיחה עם האדם המכור, ואמצעי התמיכה לצד הסנקציות שיוטלו עליו מצד בני המשפחה אם לא ישתף פעולה עם הטיפול. אחת הביקורות על הגישה היא שעימות כזה של המשפחה עם האדם המכור הוא בעל מאפיינים של הונאה עבורו, הוא עלול לחוש מותקף, והדבר עשוי להביא להתבצרותו במנגנוני הגנה ראשוניים כגון הכחשה חזקה, שיפגעו בתהליך הטיפולי. בנוסף נטען כי לא כל משפחה מסוגלת לבצע התערבות מתאימה, ולעיתים יש צורך להיעזר במנגונים אחרים לפתרון הבעיה, בהם התערבות רפואית או משפטית. מחקרים שבדקו את יעילות השיטה המקורית של ג'ונסון העלו תוצאות מעורבות: בהשוואה לשיטות אחרות, יותר מכורים שקיבלו התערבות זו נכנסו לתוכנית טיפולית לגמילה; מצד שני, יחסית לשיטות אחרות, יותר מכורים שנכנסו לגמילה נשרו במהלך התהליך הטיפולי, ובהמשך חזרו להתמכרותם.
ג'ון סלדן

ג'ון סלדן (16 בדצמבר 1584 – 30 בנובמבר 1654) היה משפטן, הוגה פוליטי, ופוליטיקאי אנגלי.
סלדן היה מגדולי ההבראיסטים בדורו, ומלבד חיבוריו על ההיסטוריה החוקתית של אנגליה חיבר גם ספרים על ההלכה היהודית.
סלדן הקדיש את כל חייו ללימוד המשפט העברי הקדום. הוא היה חדור שאיפה: להראות כי דיני העברים, כפי שהם מופיעים בחומש ומתפרשים בתלמוד ואצל הרמב"ם, הם הליבה ההיסטורית של המשפט הטבעי המשותף לכל בני האדם.
סלדן היה נערץ על גדולי ההוגים המשפטיים של תקופתו.
גרוטיוס ראה בו את "תהילתה של אנגליה". לייבניץ ולוק רחשו לו הערכה רבה. בלב מכלול החיבורים הענק שהותיר סלדן ניצב ספרו הגדול משפט הטבע והאומות על פי העברים, שיש בו שבעה שערים, בהתאם לשבע מצוות בני נח, שסלדן ראה בהן ביטוי ראשוני של המשפט הטבעי וגם יסוד למשפט האומות. על הניסיון הגדול הזה לרדוקציה של החוק הטבעי האוניברסלי למרכיביו הראשוניים, הכתובים עברית, נחל סלדן תהילה בחייו – וסרקזם נאור במותו.
רויסטון דרנטה

קריירה

דרנטה גדל ברוטרדם והצטרף בגיל 13 למחלקת הנוער של פיינורד המקומית בתור מגן שמאלי. בגיל 16 עבר לאקסלסיור רוטרדם במטרה לקבל  יותר דקות משחק, שם הוא עבר לעמדת הקיצוני והראה יכולות טובות יותר בעמדה זו. ב-2005 החליטה פיינורד להחזירו, ובעונת 2006/2005 ערך את בכורתו בקבוצה הבוגרת של פיינורד, אך פריצתו הגיע עונה אחת אחר כך בה הוא הרשים את מאמן פיינורד, אווין קומאן, בתור מגן שמאלי עם 29 הופעות.
בקיץ של עונת 2008/2007, לאחר משא ומתן ארוך, סיכמה פיינורד עם ריאל מדריד על העברתו במחיר של כ-14 מיליון אירו. הצעות נוספות הגיעו גם מצ'לסי ומברצלונה. דרנטה הושאל בהמשך מריאל מדריד להרקולס אליקנטה. בסיום חלון ההעברות של אוגוסט 2011, הושאל לאברטון. שנה מאוחר יותר, שוחרר דרנטה מריאל והפך לשחקן חופשי. הוא החליט לחתום בקבוצת אלניה ולדיקווקז מרוסיה. ב-21 ביוני 2013 חתם בקבוצת רדינג.  ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לשפילד ונסדיי לחצי שנה. ב-23 בינואר 2015 חתם בארג'ייספור הטורקית. בספטמבר 2015 עבר לבניאס מאיחוד האמירויות הערביות ממנה שוחרר ביולי 2016 ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. ב-8 ביולי 2018 דרנטה חזר מפרישה וחתם בספרטה רוטרדם לעונה אחת.

הנבחרת הצעירה

לאחר עונת הפריצה של דרנטה (2006/2007), זומן ההולנדי לנבחרת הצעירה של הולנד עד גיל 21 להשתתפות באליפות אירופה לנבחרות צעירות עד גיל 21, על ידי המאמן פופ דה האן. באותו טורניר לא רק שהצטיין דרנטה וקיבל שבחים רבים על הופעותו, הוא קיבל את תואר השחקן המצטיין של הטורניר על ידי אופ"א.
עיטי-נחשים

מאפיינים

לעיטים אלו מקור קצר וחד, ראש גדול עם עיניים צהובות ורגלים בעלי קשקשים חדים העוזרים להם להתמודד עם מזונם העיקרי - נחשים. ואולם מינים רבים לא מתבססים על נחשים אלא על טרף קטן של יונקים קטנים, עופות וזוחלים שונים וכן מנבלות.
מצויים ברחבי אפריקה ואסיה באזורים הטרופיים וכמה מינים מתמחים בתנאי יובש. חלק מהמינים בקבוצה גדולים מאוד כמו העיט הפיליפיני שהוא אחד מהדורסים הגדולים בעולם וששוקל 7 ק"ג בממוצע והוא טורף אימתני של חיות קטנות יותר.
תל חיים

היסטוריה

השכונה נקראה על שם ד"ר חיים חיסין. בנו, אלכסנדר חיסין, קנה את קרקעות השכונה בשנות השלושים וביקש שתיקרא על שם אביו, שהיה ממייסדי אחוזת בית. המילה "תל" היא משום שבמרכז השכונה היה בעבר תל גדול.
השכונה נוסדה בשנות השלושים של המאה העשרים, אך עד שנות השישים היו בה בתים בודדים בלבד. במאורעות 1936–1939 ועד למלחמת העצמאות ובמהלכה שימשה השכונה כעמדה קדמית ומקום אימונים עבור ארגוני ההגנה והנוטרות כאשר פורעים ערבים מכפר סלמה הסמוך התנכלו לתושבי השכונה ולשכונות יד אליהו והתקווה. 
ביום הכרזת המדינה החלה לפעול בשוליים של השכונה תחנת שידור של קול ישראל וממנה שודר בשידור ישיר ובגלים קצרים טקס הכרזת המדינה שהיה לשידור הראשון של קול ישראל. מתל חיים נקלטו השידורים בארץ ובעולם כולו. המשדר בהספק של 2.5 קילוואט בתחנת תל חיים נבנה במחתרת והותקן במבנה תת-קרקעי, למשדר זה ייחוס היסטורי; הוא הביא לעולם את הכרזת העצמאות של מדינת ישראל ולמעשה היה זה השידור הראשון של קול ישראל כתחנה ממלכתית. הבניין נמצא כיום במפגש הרחובות יצחק שדה ודרך משה דיין ויש תוכניות לשמרו כאתר מורשת לדורות הבאים. תחנת שידור תל חיים פעלה עד לשנת 2004.
מסוף שנות השישים ובעיקר בשנות השבעים ובתחילת שנות השמונים הייתה בשכונה תנופת התפתחות, וכיום היא נחשבת לשכונת יוקרה באזורה. למעט מספר רבי קומות בכניסה לשכונה, רובה מאופיינת בבנייה נמוכה של שתי קומות.
גבולות השכונה הם: רחוב הורודצקי בצפון, הרחובות דרך השלום ודרך הטייסים במזרח, רחוב לה גוארדיה בדרום ודרך משה דיין במערב.
אוזניות מבטלות רעש

אוזניות מבטלות רעש הן אוזניות שמפחיתות קולות לא רצויים מהסביבה באמצעות ביטול רעשים אקטיבי. שיטה זו שונה מאוזניות פסיביות, שהדגש בהן הוא על צמצום הרעש הסביבתי, ושמשתמשות בטכניקות כמו בידוד רעשים.
ביטול רעשים מאפשר להאזין לתוכן מבלי להגביר את עוצמת הווליום. הן גם יכולות לסייע לאנשים המעוניינים בשקט כמו נוסע שרוצה לישון במטוס. בתעופה, אזניות מסוג זה מגבירות את יחס תוכן השמע לרעש באופן משמעותי ביחס לאזניות מצמצמות רעשים או ללא אזניות כלל, מה שמקל על שמיעת מידע חשוב כמו הוראות בטיחות. אוזניות מבטלות רעשים יכולות לשפר את איכות ההאזנה עד כדי ביטול מוחלט של הסחת דעת סביבתית.

תאוריה

כדי לבטל את הרעש בתדרים נמוכים, משתמשות אוזניות מבטלות רעשים בבקרת רעשים פעילה. הן כוללות מיקרופון המודד את צלילי הסביבה, שיוצרים צורה גלית, ומשלבות אותם בכל תוכן אודיו שהמשתמש מעוניין לשמוע.
מרבית האוזניות מבטלות הרעשים בשוק יוצרות את צורת הגל מבטלת הרעשים בזמן אמת עם טכנולוגיה אנלוגית. במקביל, במוצרי בקרת רעש ורטט פעילים אחרים משתמשים בעיבוד דיגיטלי.
כדי למנוע מרעש בתדרים גבוהים להגיע לאוזן, תלויות רוב האזניות בבידוד רעשים. לסאונד בתדר גבוה יותר יש אורך גל קצר יותר, וביטול צליל זה דורש איתור מכשירים לגילוי קרוב יותר לעור התוף של המשתמש, דבר שהוא יותר מסובך מהטכנולוגיה של ימינו, ויסבך את האלקטרוניקה של האוזניות.
אוזניות מבטלות רעשים מפרטות את כמות הרעש שהן מסוגלות לבטל לפי דציבלים. מספר זה עשוי לשמש להשוואה בין אוזניות, אבל לא מייצג או מציין את הפחתת הרעש בתדרים שונים.

בתעופה

בשנות ה-50, ד"ר לורנס ג'יי. פוגל בנה מערכות והגיש פטנטים על ביטול רעשים אקטיבי עבור תחום התעופה. מערכות אלו נועדו להפחית את הרעש עבור טייסים באזור תא הטייס במטרה לסייע לתקשורת עמם ולהגן על השמיעה שלהם. פוגל נחשב לממציא ביטול הרעשים האקטיבי והוא תכנן את אחת ממערכות האוזניות מבטלות הרעש הראשונות. בהמשך, תכנן וילארד מייקר דגם פעיל לבקרת רעשים אשר יועד לאוזניים להגנה מתקדמת על השמיעה. אוזניות לביטול רעשים זמינות כיום לרוב.
מספר חברות תעופה מספקות אוזניות לביטול רעשים לנוסעים במחלקת העסקים והמחלקה הראשונה שלהן. ביטול רעשים יעיל במיוחד עבור נטרול רעשי המנוע. במקרים אלה האוזניות זהות בגודלן לאוזניות רגילות.

ככלי לשינה

בשנים האחרונות עלה השימוש באוזניות מבטלות רעשים כאמצעי לשינה. אוזניות מבודדות או מבטלות רעשים מסייעות להשיג בידוד טוב יותר של צלילי הסביבה, דבר שמסייע במיוחד לאנשים שסובלים מהפרעות שינה ובהן נדודי שינה.
מלך הדינוזאורים

תקציר העלילה

הסדרה מספרת את עלילותיהם של חברי "צוות דִי" (D-Team): מקס, רקס וזואי, נערים המשתייכים לחבורת מגלי דינוזאורים סודית שמטרתה לאסוף את כל הדינוזאורים הלכודים בתוך קלפים קסומים, ולמנוע משודדי הדינוזאורים "צוות אלפא" להשתלט עליהם וליצור בעזרתם ממלכה של דינוזאורים בעולם המודרני. 
על פי העלילה, בתקופה כלשהי בעתיד, נלכדים הוריו הביולוגיים של רקס (המכונים "הזוג עתיק" - Ancient) על ידי צוות אלפא, אשר מעוניין להשתלט על מכונת זמן שהם ייצרו כדי להגשים את מטרותיו. במהלך המאבק שולחים ההורים את רקס אל העבר, כדי להצילו מצוות אלפא. רקס מגיע למאה ה-21, ושם הוא מאומץ על ידי פלאונטולוג (חוקר דינוזאורים) בשם ד"ר אואן . רקס מתיידד עם בנו של ספייק טיילור, מקס, ועם ידידתו זואי. החברים יוצאים למסע הרפתקאות במטרה להציל את הוריו של רקס ואת הדינוזאורים המוחזקים בתוך קלפים, בהם "חיות המחמד" שלהם, הדינוזאורים הקטנים צ'ומפ, אייס ופריס.
איסור שתיית מים בחילופי תקופות

תקופה היא אחד מארבעה חלקים - ארבע התקופות - של שנת החמה. התקופות קרויות על שם חודש תחילתן: תקופת תשרי, תקופת טבת, תקופת ניסן ותקופת תמוז. 
בתחילתה של תקופה ('כשהתקופה נופלת') קיים ביהדות מנהג קדום שלא לשתות מים במשך שעה, המקפידים על המנהג מזהירים ששתיית מים בשעה זו כרוכה בסכנת מוות, כך שהאיסור משום סכנה. מאידך יש השוללים את המנהג, וסוברים שאין בו ממש. מנהג זה לא היה קיים בכל התפוצות.

מתנגדים

מאידך ישנם הסבורים כי אין ממש במנהג, כך עולה מדברי ר' האיי גאון הסבור כי המנהג הוא ניחוש בעלמא, דבריו הובאו גם בספרו של רבי אברהם אבן עזרא, בן המאה ה-12. בהמשך דבריו שלל האבן עזרא את מקורותיו המיסטיים, וכתב עליהם כי "דבר הניפוח - שיחת הזקנות" והציג את הטעם הרציונלי המופיע בגאונים: 
וכבר שאלו חכמי קרואן לרבינו האי ז"ל למה נהגו שלא לשתות מים בשעת התקופה? והשיב, ניחוש בעלמא הוא כי בעבור היות התקופה תחלת השנה על כן לא נהגו היהודים לשתות בה מים בעבור שאין להם דמים, על כן יאכלו כל מתוק להיות שנתם מתוקה. ואני אומר מתוקה שנת העובד השם בכל רגע. ויש מהגאונים שאמר על התקופה כי לא נחש ביעקב ולא קסם, אבל הקדמונים תקנו אלו הדברים להפחיד שייראו את השם ולא יוסיפו הרשעים לרשוע וישובו מדרכם למען יצילם השם מהארבע תקופות...
— אברהם אבן עזרא, ספר העבור, דף ט
כמו כן היעב"ץ בספרו מור וקציעה כתב בשם אביו, כי אין ממש למנהג זה בנימוק כי "כל דבר שאין לו יסוד בתלמוד אין לחשוש לו". בסידורו עמודי שמים הוסיף "והנה הכל הבל בדוי, מימינו לא נזהרנו בזה. וכך למדתי מבית אבא שהיה משחק בעניין הזו נפילת התקופה שהוא בדוי זקנות." הרב עבדאללה סומך כתב כי בעיראק לא נהגו את המנהג כלל. כמו כן בתימן ובעדן לא נהגו מנהג זה.

בהלכה

בספרי ההלכה המנהג הוזכר בספר בית יוסף, והובא להלכה בבהגהות הרמ"א, בן המאה ה-16, על שולחן ערוך:
ומנהג פשוט שלא לשתות מים בשעת התקופה וכן כתבו הקדמונים ואין לשנות (אבודרהם ומרדכי ס"פ כל שעה רוקח סימן ער"ה ומהרי"ל ומנהגים).
— שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קט"ז, סעיף ה'
 מתומכי המנהג החיד"א הכנסת הגדולה, המשנה ברורה ועוד. 
על פי המנהג המקורי, אין להשתמש במים ששהו בכלים בשעת התקופה ויש לשופכם, אולם החיד"א ציין כי בטורקיה ואיטליה נוהגים מנהג ממוצע, כך שלא שופכים את המים לאחר התקופה, ומקפידים רק שלא לשתות את המים בשעת התקופה. ישנם מקומות שנהגו להכריז בשבת בבית הכנסת על יום התקופה כך בונציה ובמרוקו. 
בדורות האחרונים רבים אינם מקפידים על מנהג זה כך גם כתב הרב חיים קניבסקי שבבית החזון איש לא חששו למנהג זה, מאידך דעת הרב מאיר מזוז והרב עובדיה יוסף כי יש להחזיר את המנהג אף במקומות שנשכח. כך כתב: 
יש להזהר שלא לשתות מים בעת ה"תקופה" מחשש סכנה. דהיינו, חצי שעה קודם התקופה, וחצי שעה לאחריה. וכן המנהג בארץ ישראל, ובשאר מקומות... וראוי להדפיס בלוחות השנה להודיע על כך. וכתבו האחרונים, שיש לתת ברזל בתוך המים בשעת התקופה. ואין להחמיר אלא במים, אבל בשאר משקים אין לחוש.
— עובדיה יוסף, הליכות עולם, חלק ז' עמוד קפג
שרלוטה קנובלוך

חייה

שרלוטה קנובלוך נולדה ב-29 באוקטובר במינכן למשפחת עורכי דין יהודית אמידה. אביה, פֲרִיץ נוֹיִלַנְד, היה עורך דין ידוע במינכן וחבר בפרלמנט הבווארי, ואילו אימה מרגרטה הייתה נוצריה במקורה אך התגיירה בעקבות נישואיה לנוילנד. הוריה התגרשו בשנת 1936, בהיותה בת ארבע. לאחר הגירושים, גדלה קנובלוך אצל סבתה אלברטינה נוילנד. 
קנובלך היא ניצולת שואה: לאחר עליית הנאצים לשלטון נלקחה סבתה למחנה ההשמדה אושוויץ ונרצחה שם. לאחר מות סבתה נמסרה קנובלוך, על ידי ידיד של משפחתה, למשפחת איכרים קתולים בגרמניה, שם שהתה החל משנת 1942. המשפחה העמידה פנים שקנובלוך היא בתם מחוץ לנישואים כדי לא לעורר חשד. בשנת 1945 חזרה עם אביה ששרד את השואה למינכן, ובשנת 1951 התחתנה עם שמואל קנובלוך. בתחילה חשבו השניים על הגירה לארצות הברית, אך לידת ילדיהם הביאה לירידת התוכנית מהפרק. לזוג נולדו שלושה ילדים. 
אחד מהישגיה הגדולים קודם למינויה לנשיאת מועצת יהודי גרמניה הוא חנוכת המרכז היהודי (Jüdisches Zentrum) במינכן, שהתלוותה לפתיחת בית כנסת ומוזיאון המוקדש ליהדות. קנובלוך קיבלה אזרחות כבוד במינכן בשנת 2005. היא נתמנתה לנשיאת המועצה המרכזית של יהודי גרמניה עם פטירתו של קודמה בתפקיד, פאול שפיגל. בתפקידה זה פעלה בין השאר נגד האנטישמיות שהתחזקה במזרח אירופה. בקונגרס היהודי העולמי היא פועלת למען קידום קהילות היהודים דוברות הגרמנית וחיבור ביניהן לבין קהילות יהודיות בארצות אחרות.
שושנה שטרן

ביוגרפיה

נולדה בעיר דבינסק בלטביה, להוריה הלל, עורך דין, ורבקה מינקוביץ. את לימודי בית הספר היסודי והתיכון השלימה בעיר הולדתה.
בשנת 1919 עלתה לישראל ובשנת 1926 נישאה לדוד שטרן דוד היה יזם ואגרונום שעבד עם עקיבא אטינגר. היה מנהל המחלקה החקלאית בסוכנות. לאחר נישואיה המשיכה את לימודיה בבית הספר הגבוה למשפטים בירושלים. הייתה אחת הראשונות בארץ שהוסמכה כעורכת דין.
בתום לימודיה הצטרפה כשותפה למשרד עורכי הדין של אביה, הלל מינקוביץ.

פעילות מקצועית וציבורית

שמשה כעורכת הדין של ויצ"ו. במסגרת עבודתה זו הגנה, כאביה הלל, על נשים מוכות ומקופחות. במקביל הייתה חברה פעילה בארגון התאחדות נשים לשיווי זכויות. 
כעורכת דין ופעילה בהגנה, עבדה מול המוסדות המשפטיים של המנדט הבריטי. בביתה היה סליק ובו הוסתר נשק של ההגנה.
כן הייתה פעילה בוועד השכונה בתלפיות ודאגה לצורכי התושבים בה, הקימה, ארגנה ועמדה בראש שמירה אזרחית, בו התנדבו גם נשים. טיפלה בחידוש התחבורה הסדירה אל שכונתה וממנה, שרות אשר נפגע בעקבות החלטת האו"ם על חלוקת ארץ ישראל בכ"ט בנובמבר 1947

הירצחה

ביום 30 בדצמבר 1947 חזרה שושנה לביתה ממרכז ירושלים באוטובוס של חברת המקשר שהיה חלק משיירת אוטובוסים. ליד בית המדפיס הממשלתי, בקרבת שכונת אבו טור נתקלה השיירה במארב ערבי. שלושה מנוסעי האוטובוס, ביניהם שושנה, נפגעו. שושנה מתה מפצעיה כעבור חמישה ימים, בכ"ב בטבת תש"ח (04.01.1948). היא נקברה בבית העלמין בהר הזיתים. הותירה אחריה את בעלה דוד ואת שתי בנותיה תמר ורבקה.