google/wiki40b huggingface dataset:
גב

מבנה העצמות בגב

המאפיין הראשי של הגב האנושי הוא עמוד שדרה, במיוחד אורכו ממרום חוליות בית החזה עד לתחתית חוליות המותניים. בתוך עמוד השדרה מאוכסן חוט השדרה בתעלת השדרה. הקימורים בעמוד השדרה מעניקים לגב את צורתו. בית החזה משתרע מעמוד השדרה בקצה העליון של הגב (החולייה המתאימה לצלע העליונה היא T1), עד לאמצעיתו של הגב. התפרשות זו מותירה אזור חסר הגנה יחסית בין תחתית הצלעות לירכיים. רוחב הגב נקבע על ידי השכמות, העצמות הרחבות והשטוחות של הכתפיים.

השרירים בגב

עמוד השדרה מתוחם על ידי מספר קבוצות של שרירים, בתוכם השרירים הבין-רוחביים (Intertransversarii) המסייעים לתנועה בין החוליות, השריר המסודק (Multifidus), שעוזר לתנועת עמוד השדרה כמכלול וזוקפי הגב (Erector spinae).
שרירים אחרים בגב משתתפים בהנעת הצוואר והכתפיים. שריר הטרפז משתרע בין הצוואר הכתפיים והחולייה הצלעית T12. שריר הגב הרחיב הגדול (Latissimus dorsi), יוצר משולש בין הכתף לירך. את רוב השרירים בגב ניתן לפתח על ידי התעמלות ותרגילי גב.

תפקוד הגב

האנטומיה המסובכת של הגב נועדה לספק תמיכה לראש ולאחורי הגוף, כוח לאחורי הגוף ויכולת תנועה וגמישות רבה. החלק העליון של הגב מספק תמיכה מבנית רבה, מאחר שלכל חוליה בו מחוברות זוג צלעות, אך הוא מאוד מוגבל בתנועה בגללן. החלק התחתון, מאידך, גמיש ומאפשר תנועה בכל הכיוונים.

האיברים בגב

הריאות נמצאות בתוך בית החזה ומשתרעות עד אחוריו. הכליות ממוקמות מתחת לשרירים האחוריים התומכים בצלעות מתחתן, הן מקושרות באופן רופף לצפק. מכה בגב התחתון יכולה לפגוע בכליות.

שטח הגב

העור בגב האנושי עבה יותר ובעל פחות עצבים המסתיימים בו יחסית לכל חלק אחר בגו. למעט מקרים יוצאי דופן, הגב הגברי שעיר פחות מהחזה הגברי.

חשיבות הגב בתרבות

לגב משמעות חברתית ואומנותית, בעצם היותו "בד הציור" הגדול ביותר על גוף האדם. קימורי הגב הנשי משמשים נושא בציורים רבים. בגלל הרגישות בתרבויות רבות בכל הנוגע לציור עירום, ציור הגב הנשי נפוץ ביותר, הוא מאפשר להציג עירום מבלי להראותו ממש.
ניבים ופתגמים רבים עוסקים בגב, בעיקר כסמל למקום עליו קשה לאדם לשמור. פתגמים נפוצים: "לתקוע סכין בגב" במשמעות של בגידה, "לשמור על הגב" במשמעות של לנקוט משנה זהירות.
באמונות ודתות עתיקות, בעיקר בהודו, הגב התחתון נחשב כמקום בגוף האוצר בתוכו הרבה אנרגיה.
בגלל גודלו והחוסר היחסי בשיער בו, הגב התחתון נחשב כמקום אידיאלי לקעקועים.
אלקין

אלקינים הם קבוצה פונקציונלית של תרכובות אורגניות, בעלת הנוסחא CₙH₂ₙ₋₂.
האלקין הידוע (והפשוט) ביותר הוא אֵתין, הידוע יותר כאצטילן; זהו הגז המשמש במבערים לריתוך. בעבר נהוג היה לכנות את כל האלקינים אצטילנים, אך כיום מכונה כך רק האתין.
האלקינים הם פחמימנים המאופיינים בקשר קוולנטי משולש אחד לפחות בין שני אטומי פחמן.
סידור האורביטלים בקשר המשולש גורם לכך ששני אטומי הפחמן המשתתפים בקשר, וכן שני האטומים הקשורים לאטומי הפחמן, יימצאו כולם על קו אחד. כלומר, זווית הקשר המשולש היא 180 מעלות. מולקולת האלקין הפשוט ביותר, אתין, היא קווית לגמרי. לצורה המרחבית הייחודית של האלקינים חשיבות בתגובות הכימיות בהן הם משתתפים.
נוסחת המבנה של אתין נראית מבחינה מרחבית כ: H–C≡C–H
הקשר המשולש בין אטומי הפחמן מפחית מיציבותם של האלקינים ביחס לאלקנים ולאלקאנים, והם נוטים להגיב במהירות. זוהי הסיבה לחום הרב (2,500 מעלות צלזיוס) הנוצר במבערי האצטילן, בהם האלקין מגיב בעוצמה עם החמצן שבאוויר.
הנוסחה הכללית של אלקינים בלתי-מותמרים היא CₙH₂ₙ₋₂.
הנוסחה מתייחסת לאלקינים פשוטים, בעלי קשר משולש בודד וללא מתמירים שונים (כגון אטומי כלור, קבוצות אלקיל וכדומה).
מתן שמות לאלקינים מתבסס על עקרונות מונחון IUPAC. העיקרון המנחה הוא כי שמו של אלקין מורכב מתחילית המציינת את מספר אטומי הפחמן במולקולה, ומהסופית -ין. במקרה של אלקינים המכילים למעלה מ-3 אטומי פחמן, מופיעה ספרה בתחילת השם לציון המיקום של הקשר המשולש.
אלקינים המכילים שני קשרים משולשים נקראים דיאינים. כך, למשל,4, 1-פּנְטָאדִיאִין הוא אלקין בעל חמישה אטומי פחמן ושני קשרים משולשים בקצות המולקולה.
אלקינים בהם הקשר המשולש נמצא בקצה המולקולה הם חומציים יותר מאלקנים ואלקאנים מקבילים, כיוון שאטום המימן בקצה קשור בצורה רופפת יחסית אל אטום הפחמן, ונוטה להינתק מהמולקולה (בצורת יון חיובי, כלומר: פרוטון) ולהיקשר למולקולות אחרות. חומר התורם פרוטונים מוגדר כחומצה.
נסון דורמה

נסון דורמה (באיטלקית: Nessun dorma - "אל יישן איש") הוא שמה של האריה המפורסמת ביותר באופרה "טורנדוט" של ג'אקומו פוצ'יני.
האריה, הפותחת את המערכה השלישית של האופרה, מושרת על ידי כלף, הנסיך המסתורי שהצליח לענות על שלוש החידות של טורנדוט. הנסיכה טורנדוט אסרה על תושבי בייג'ינג לישון עד שימצאו את שמו של הנסיך. באריה נדרש הטנור לשיא יכולותיו, שכן היא כוללת צלילים מקצוות הטווח הקולי של הטנור. האריה זכתה לפרסום רב לאחר שלוצ'אנו פבארוטי שר אותה בטקס הפתיחה של מונדיאל 1990 ברומא, מה שהפך אותה למוכרת מאוד גם לקהל שאינו חובב אופרות.

מילות האריה

"Nessun dorma! Nessun dorma! Tu pure, o Principessa, nella tua fredda stanza, guardi le stelle che tremano d'amore, e di speranza!"
 
"אל יישן איש, אל יישן איש! אך את, נסיכה, בחדרך הקר, צפי בכוכבים הרועדים באהבה ובתקווה."
"Ma il mio mistero è chiuso in me; il nome mio nessun saprà! No, No! Sulla tua bocca lo dirò quando la luce splenderà!"
 
"אבל סודי שמור עמי, איש לא יידע את שמי, לא לא!
רק לפיך אומרו עת יזרח האור."
"Ed il mio bacio scioglierà il silenzio che ti fa mia!"
 
"ונשיקתי תמיס את הדממה שעשתה אותך לשלי."
באופן חריג באריה, בנקודה זו נשמעת מקהלת נשים החוזרת על המוטיב המוזיקלי העיקרי.
"Il nome suo nessun saprà... E noi dovrem, ahimè, morir, morir!"
 
"את שמו איש לא יידע, ועל כולנו תיגזר מיתה!"
וכלף, הבטוח בניצחונו, מסיים
"Dilegua, o notte! Tramontate, stelle! Tramontate, stelle! All'alba vincerò! Vincerò! Vincerò!"
 
"היעלם לילה, שקעו כוכבים, שקעו כוכבים! עם שחר אנצח, אנצח!"
הוצאת אנדלוס

היסטוריה

ההוצאה הוקמה בשנת 2000 על ידי יעל לרר. אל-אנדלוס הוא השם שנתנו המוסלמים לחבלי הארץ בהם שלטו בחצי האי האיברי במאה ה-8 עד המאה ה-15. תקופה זו, תור הזהב של יהדות ספרד, אופיינה בפריחה תרבותית של היהודים בספרד תחת השלטון המוסלמי, ובהפריה הדדית של התרבות הערבית והתרבות היהודית. חזון ההוצאה הוא החייאת תקופה זו על ידי הפגשת ישראלים דוברי עברית עם מבחר הספרות הערבית בת זמננו.
ההוצאה פרסמה עד כה עשרים ושניים כותרים. בין המשוררים והסופרים שכתביהם יצאו בהוצאה ניתן למצוא את: הפלסטינים מחמוד דרוויש, סירין אלחוסייני שהיד, טהא מוחמד עלי וג'ברא אבראהים ג'ברא; הלבנונים אליאס ח'ורי, הודא ברכאת וחנאן אלשיח'; הסודאני א-טייב צאלח; המרוקאים מוחמד בראדה ומוחמד שוכרי; ויהודי יוצא מרוקו סמי שלום שטרית. כמו כן יצאו לאור שלושה ספרי אמנות של האמן שריף ואכד, הקטלוג "דיוקן עצמי - אמנות נשים פלסטינית" במהדורה תלת-לשונית: בעברית, ערבית ואנגלית וספרה של היוצרת הקנדית נעמי קליין, דוקטרינת ההלם.
חסה תרבותית

שימושים

למרות שכיום החסה משמשת רק כמזון, בעבר שויכו לה תכונות נוספות. הרומאים, אשר החסה שהייתה מצויה בתקופתם הכילה חומר הדומה בתכונותיו לאופיום, נהגו לאכול את החסה בסוף ארוחה כדי להירדם בקלות. המצרים לעומת זאת, בשל העובדה שהחסה מתיזה חומר חלבי כשהיא נחתכת, ובשל צורת עליה, קישרו את החסה עם הגבריות וראו בה מעוררת תיאבון. ביוון העתיקה, הובילו ההבדלים בן תפיסות אלו לבלבול וכך בשעה שהרופא המפורסם גלנוס מפרגמון טען שהוא אוכל את החסה בסוף הארוחה כדי לחזק את הזיכרון ולעודד שינה מהירה, הרופא רופוס מאפסוס שחי רק מאה שנים קודם לכן טען שחסה מערפלת את החושים ומקהה את המחשבה. ביהדות נהוגה אכילת החסה בליל פסח כחובת אכילת המרור, משום שהיא מזוהה בתלמוד עם החזרת, שהיא אחד המינים הנזכרים במשנה שיוצאים בהם ידי חובת המרור.

כשרות

בהלכה ישנו איסור לאכול שרצים הנלמד מהפסוק: "וכל שרץ העוף... שקץ הוא לכם", ו"לכל השרץ השורץ על הארץ שקץ הוא לא ייאכל" (ויקרא, יא), לכן אסורים החרקים באכילה, לכן הירקות הנגועים במיני חרקים מהווים בעיה קשה מאוד עבור יהודים שומרי המצוות, היות שעליהם להיזהר ממיני חרקים שאינם תמיד נראים. החסה הפכה ממש סמל לירקות הנגועים, ולא בכדי, היא משמשת בית לחרקים רבים: כנימות עלה, תריפס, זחלי זבוב המנהרות, זבובים מסוגים שונים, זחלי פרודניה ודומיהם, אקריות, "פסוקים" הדומים לתריפס וכנימת עש הטבק. לכן יש רבנים המחמירים ופוסקים שיש לנקותם ביסודיות רבה על ידי שפשוף קפדני ואף השריה בדטרגנט, חומץ ומי מלח. כדי לפטור מניקוי קפדני כזה קמו חברות כגון: "בודק" ו"עלי קטיף", המרססות את הגידולים בכמויות גדולות של חומרי ריסוס, אך "אליה וקוץ בה"- נמצאו מינונים גדולים מאוד של חומרים רעילים בתוך החסה הגדלה בשיטה זו.

שימור החסה לאורך זמן

כדי לשמר את החסה לאורך זמן רצוי לשטוף אותה, לייבש אותה היטב, לצרור את העלים יחדיו בצורה רופפת ולא הדוקה, לעטוף את הצרור בנייר סופג ולאכסן בתוך קופסה אטומה.

לקריאה נוספת

Hamilton, Dave (2005). "Lettuce - Lactuca Sativa - Daisy Family". בדיקה אחרונה ב-25 ביוני 2017. משחק וידאו
ארגז חול (מחשבים)

ארגז חול (Sandbox) הוא מושג בתחום המחשוב. ארגז חול הוא במקור מקום משחק לילדים. בהשאלה משמש המושג לתיאור סביבה שבה מאפשרים למשתמשים לעשות ככל העולה על רוחם, ללא חשש מנזק למערכת ההפעלה. יחוס נרחב יותר בשנים האחרונות מאפיין משחקי מחשב מסוג "ארגז חול", בהם לרוב השחקן נמצא בעולם המציג ממשק פתוח, לא מוגדר וחסר מטרה ברורה בו אמור השחקן לחקור את העולם במשחק כרצונו, כאשר אין אפשרות "לנצח" במשחק או לסיימו. דוגמאות נפוצות למשחקי Sandbox מפורסמים: The Sims, Minecraft, Grand Theft Auto, The Elder Scrolls V: Skyrim ועוד.

משמעויות

המושג "ארגז החול" משמש בכמה משמעויות בתחום המיחשוב:

אתר ניסיונות והתנסות

אתר אינטרנט או מסך תוכנה, המאפשר למשתמשים להתנסות, מבלי שהשינויים שעשו ישפיעו על שאר האתר. בדרך כלל המידע באתר זה נמחק אחת לפרק זמן. לדוגמה בוויקיפדיה דף זה הוא ויקיפדיה:ארגז חול.

אזור חסין - לצורך אבטחת מידע

סביבת מחשוב המגבילה, לצורך אבטחת מידע, את הגישה לקבצים ולמשאבי מחשוב אחרים. באופן זה, תוכניות המופעלות בתחום 'ארגז החול' אינן יכולות לפגוע בשאר תוכניות המחשב ובמידע המאוחסן בו. תוכניות המורצות על ידי סביבת Java או דוט נט מופעלות בתוך 'ארגז חול' מסוג זה. ניתן בדרכים שונות לאפשר לתוכנית הפועלת 'לצאת מארגז החול'. במקרה זה התוכנית נחשבת "לא מאובטחת" ובדרך כלל מערכת ההפעלה מתוכננת להודיע על כך.
בשנות ה-2000 עם התפתחות המכשירים הניידים נוצר צורך להפקיד את המחשוב המטפל בעיקר תפקוד המכשיר, כמו מערכת ההפעלה, החיוג, התקשורת והחיוב הכספי - בעוד המכשיר פתוח להתקנת תוכניות על ידי המשתמשים. במצב זה, כל התוכניות ה"פתוחות" נמצאות ב"ארגז חול" המונע מהם פגיעה ברכיבים המרכזיים והחשובים.
מכונה וירטואלית יכולה לעזור ליצור ארגז חול: גם מי שיש לו שליטה מלאה על המכונה הווירטואלית, לא יכול לצאת ממנה למכונה המארחת. לכן מכונה וירטואלית יכולה לאפשר הדמיית מערכת הפעלה או מכשיר אחד, בתוך מכשיר אחר, בלי האפשרות לפגוע במכשיר האחר.

ניהול תצורה וסביבת פיתוח תכנה

כמו בארגז החול לצורך אבטחת מידע, ישנן סביבות מחשוב ובייחוד מערכות ניהול גרסאות המאפשרות ניסיונות פיתוח תוכנה, בלי שתהיינה השלכות הפוגעות במהלך הפיתוח הרגיל של התוכנה. ניתן לחזור ולקבל את הסביבה המקורית, טרם ההפעלה הניסיונית בתוך ארגז החול. בפיתוח תכנות מרושתות, נהוג להשתמש ב"שרת ראי" - על מנת שלא לפגוע בנתונים שבשרת ה"אמיתי" החשוף ללקוחות.
לילה קז'דאן

לילה קז'דאן (נולדה ב-1980) היא יהודיה ילידת קנדה, הרבה האורתודוקסית הראשונה בהיסטוריה, מונתה לתפקיד בשנת 2016.

ביוגרפיה

קז'דאן נולדה בקנדה בגיל 8 עברה עם משפחתה לאוטווה. היא עסקה באתיקה רפואית. למדה גם בישראל במדרשת לינדנבאום.
היא הוסמכה לרבנות בברונקס, ניו יורק במסגרת תוכנית שיזם הרב אבי וייס המשתייך לצד הליברלי של זרם האורתודוקסיה המודרנית. ב-2016 שכר את שירותיה המרכז היהודי החופשי בניו ג'רזי שמשתייך לזרם האורתודוקסיה המודרנית, כדי שתצטרף לצוות ההנהגה הרוחנית שלהם. בחודש מאי 2016 היא מונתה למשך חמישה שבועות לתפקיד רב בבית הכנסת "שירה חדשה" במלבורן, אוסטרליה.
ולטר בתה

ביוגרפיה

בתה נולד בפרובשטיין שבשלזיה כיום בפולין. הוא החל לשחות בגיל 8 במטרה לטפל במבנה החזה שלו, פקטוס קרינטום (חזה יונה).

שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה במגדבורג ב-2 באוקטובר 1910 קבע בתה במשחה ל-100 מטר חזה שיא עולם חדש של 1:18.4 דקות. חודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבודפשט, הונגריה ב-18 בדצמבר אותה שנה הוא שיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 1:17.5 דקות.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה בתה בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 3:01.8 דקות, לפני חבריו לנבחרת וילהלם לוצאו (3:05.0 דקות) ופאול מאליש (3:08.0 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חזה בשיא אולימפי חדש נוסף של 6:29.6 דקות, לפני תור הנינג משוודיה (6:35.6 דקות) ופרסי קורטמן מבריטניה (6:36.4 דקות).
בית כנסת החסידה הלבנה

בית כנסת החסידה הלבנה (בגרמנית: Synagoge zum Weißen Storch) נוסד במאה ה-19 בברסלאו, כיום ורוצלב שבפולין. בניין בית הכנסת נחנך מחדש בשנת 2010, לאחר שיפוץ מקיף שנמשך עשר שנים. בית הכנסת משמש כמרכז דתי ותרבותי של הקהילה היהודית המקומית, תחת חסותו של איחוד הקהילות היהודיות בפולין. זהו בית הכנסת היחיד בוורוצלב אשר שרד לאחר השואה.

היסטוריה

בניין בית הכנסת נחנך בשנת 1829, עוד בעת שהעיר הייתה ידועה בשם ברסלאו והייתה חלק מממלכת פרוסיה. המבנה בן שלוש קומות, בסגנון ניאו קלאסי, תוכנן על ידי האדריכל קרל פרדיננד לנגהנס (1781-1869).לנגהנס היה מן הבולטים באדריכלי שלזיה במאה ה-19 ותכנן תיאטראות רבים ברחבי גרמניה. בברסלאו הוא תכנן אף את בית האופרה. העיצוב הפנימי המקורי של המבנה, אשר איננו קיים עוד, תוכנן על ידי הצייר רפאל בלאו (1771–1836) ובנו הרמן בלאו (1804–1850). שמו של בית הכנסת זהה לשמו של פונדק אשר בעבר עמד באותו האתר.
אולם התפילה הראשי מוקף משלושה צדדים בעזרת נשים. מן המבנה המקורי שרדה מסגרת העץ של ארון קודש ופרט עיצובי של לוחות הברית, עליהן עשרת הדיברות.
במהלך ליל הבדולח נהרס פנים המבנה נהרס על ידי האס אה, אשר אף קרעו את ספרי התורה בארון הקודש. באותו לילה נשרף עד היסוד אף בית כנסת חדש, אשר שימש את הקהילה הנאולוגית בעיר. בית כנסת החסידה הלבנה נמלט מגורל דומה כיוון שהיה ממוקם קרוב למבנים אחרים והפורעים היו מודאגים כי האש תתפשט למבנים סמוכים בבעלות לא יהודית.
לאחר ליל הבדולח בית הכנסת שופץ על ידי הקהילה היהודית ושימש יהודים מכל הזרמים עד לשנת 1943. באותה שנה השתלטו הנאצים על הבניין והפכו אותו למחסן רכוש יהודי שהוחרם. בעת שתושבי הקהילה היהודית בעיר נאספו ונשלחו למחנות השמדה, שימש חצר בית הכנסת כנקודת איסוף באופן דומה לאומשלאגפלאץ בוורשה.
לאחר המלחמה השיבו שלטונות העיר ורוצלב את המבנה לידי הקהילה היהודית החדשה בעיר. הבניין שימש כבית תפילה ומרכז קהילתי וסבל מתקצוב מועט והתנכלויות נישנות של גורמים אנטישמים בעיר, אשר פעלו ככל הנראה בשליחות המשטר הקומוניסטי. שנים ספורות לאחר אירועי מרץ 1968 בפולין, במהלכם התנהל מסע הסתה אנטישמי בחסות השלטון, עזבו רוב יהודי העיר את פולין והפעילות בבית הכנסת פסקה.
בית הכנסת היה בשימוש עד 1974 כאשר הרשויות הפקיעו את המבנה ונתנו אותו לשימושה של אוניברסיטת ורוצלב, אשר הפכה אותו לבניין ספרייה. בשנת 1989 העבירה האוניברסיטה העבירה את המבנה לידי האקדמיה למוזיקה. בשנת 1995 נרכש המבנה על ידי חברה פרטית. לאחר מכן חזר לידי הקהילה היהודית היה בשיפוצים במשך שנים. השיפוצים הושלמו ובית הכנסת נחנך מחדש בשנת 2010. במבנה פועל אף מוזיאון יהודי.
ב-11 באוקטובר 2012, במהלך מצעד גאווה בעיר, נשבר חלון קטן במבנה כתוצאה מאבן שנזרקה לעברו על ידי אדם לא מזוהה אשר ככל הנראה השתייך לאוהדי הימין הקיצוני בעיר אשר מחה כנגד המצעד. האירוע תועד על ידי המשטרה כמעשה ונדליזם.
ב-2014, נערך בבית הכנסת טקס הסמכה לרבנות של ארבעה רבנים ושלושה חזנים, זאת לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה. שר החוץ הגרמני השתתף בטקס.
לשון סובסטרט

בבלשנות, המושג לשון סובסטרט (מלטינית: sub - מתחת, stratum - שכבה, רובד) מתייחס ללשון שהייתה קיימת בטריטוריה כלשהי לפני שתושבי אותה הטריטוריה קיבלו על עצמם לשון אחרת. בכך מהווה לשון הסובסטרט את רובד התשתית של הלשון החדשה. דוגמה טובה לתופעה זאת היא לשונות הסובסטרט של הערבית - עם התפשטות האסלאם וכיבושי הערבים, הגיעו הללו לטריטוריות שבהן דיברו ארמית (בסוריה ולבנון, בעיראק), קופטית (במצרים), וברברית (בצפון אפריקה).
לשון הסובסטרט משפיעה על הלשון החדשה המולבשת עליה (לשון הסופרסטרט), שכן דוברי לשונות הסובסטרט מנסים להתאים את הלשון החדשה ללשון השגורה בפיהם. בדרך זאת אפשר להסביר תופעות שונות בלשון שהתגבשה באותה הטריטוריה. כך נהוג להסביר את סיומת גוף שני וגוף שלישי רבים בערבית הסורית - kon- ו-hon- בהתאמה - כהשתקפות של הסיומות -כון והון בארמית, אשר הייתה לשון הסובסטרט בטריטוריה זאת.
סראב אבו רביעה קווידר

ד"ר סראב אבו רביעה קווידר (נולדה ב-5 בספטמבר 1976) היא ראש הקתדרה ללימודי המדבר על שם משפחת קושלנד ומרצה בכירה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
חוקרת השכלה ותעסוקה בקרב האוכלוסייה הבדואיות בנגב ופרסמה שלושה ספרים בנושא. פובליציסטית בעיתונות הערבית והישראלית, פעילה פמיניסטית ופעילה למען זכויות החברה הבדואית בנגב וממייסדות פורום ארגוני נשים ערביות בנגב.
הבדואית הראשונה בישראל שקיבלה תואר דוקטור.

משפחתה

לאבו רביעה שלוש אחיות ואח. נשואה לחסן אבו קווידר, רואה חשבון, ואם לשלושה בנים. מתגוררת בבאר שבע.
דינקו טרבוטיץ'

קריירה

טרבוטיץ' התחיל את הקריירה שלו בהיידוק ספליט בגיל 7 בה שיחק בכל קבוצות הילדים והנוער. ב-5 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בינואר 2009 הושאל ליונאק סיני עד לסיום העונה ובעונה שלאחר מכן הושאל לרודאש. בקיץ 2010 חזר להיידוק  בה הפך לשחקן סגל קבוע ורשם 21 הופעות בליגה והבקיע שני שערים, אך עונה לאחר מכן התערער מעמדו בקבוצה ובפברואר 2012 הושאל לנ.ק. זאגרב.
בקיץ 2012 טרבוטיץ' שוחרר מהיידוק וחתם בלוקומוטיבה זאגרב. עונת 2013/2014 הייתה עונת השיא של טרבוטיץ' כאשר שיחק 33 משחקים בליגה וכבש 6 שערים. בקיץ 2014 חתם ב-MOL וידי שהיא קבוצתו הראשונה מחוץ לקרואטיה.
בקיץ 2016 חתם בבני יהודה תל אביב ל-3 שנים.
בינואר 2017 שוחרר לאחר שגילה יכולת מאכזבת. כעבור חודש חתם בפרדריקסטאד. ביולי 2017 חזר לקרואטיה וחתם בסלאבן בלופו.
תרגום המלך ג'יימס

תרגום המלך ג'יימס (באנגלית: King James Bible, או בשם הרשמי: Authorized King James Version; מילולית: התנ"ך, הגרסה המוסמכת של המלך ג'יימס) הוא תרגום של הביבליה (הברית הישנה והברית החדשה) לאנגלית, שהוכן ביוזמת ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. תרגום זה, מעברית, מארמית ומיוונית, יצא לאור בשנת 1611 ונחשב עד היום לתרגום המוסמך של התנ"ך לאנגלית.

תרגומים קודמים

תרגום של חלקים מהתנ"ך לאנגלית נעשה החל מהמאה ה-7. תרגום מלא של התנ"ך לאנגלית, שנעשה בניהולו של ג'ון ויקליף, פורסם בשנת 1380 בערך. אף כי הכנסייה לא שללה מעולם תרגום לשפות המקומיות כעקרון, היא גינתה תרגום זה משום שראתה בפרשנות שנילוותה לו דברי כפירה. תרגומים נוספים לאנגלית נדחו אף הם על ידי הכנסייה והמלך.
ב-1530 תרגם ויליאם טינדייל רק את החומש לאנגלית, ו-5 שנים לאחר מכן פרסם מיילס קאורדייל את כל התנ"ך באנגלית. ב-1582 התחילה לצאת ביבליית דואיי-ריימס הקתולית.

התרגום

בשנת 1604 יזם המלך ג'יימס הראשון (בסקוטלנד הוא נחשב לג'יימס השישי) יצירת תרגום רשמי של התנ"ך ושל הברית החדשה לאנגלית. יוזמתו באה על רקע המאבק המר בין הפרוטסטנטים לקתולים באנגליה ובסקוטלנד. המלך ג'יימס הציע לכתוב תרגום חדש לאנגלית שיהיה מקובל על פרוטסטנטים וקתולים כאחד. תרגום זה, שנעשה מעברית ומיוונית על ידי ארבעים ושבעה מלומדים אנשי כנסייה, יצא לאור בשנת 1611. הוא נחשב עד היום לתרגום המוסמך (והטוב ביותר) של התנ"ך לאנגלית. ככזה, השפיע עמוקות על הספרות בשפה.  
בתרגום נעשה מאמץ לשמור על המבנה של הטקסט העברי, ולהמיר ככל האפשר מילה עברית במילה אנגלית. עם זאת, מילה עברית עשויה להיתרגם למילים שונות באנגלית בהקשרים שונים, זאת כדי לשמור על שפה קולחת. הניסיון לתרגם מילולית ניבים עבריים, יצר ביטויים חדשים באנגלית שהפכו בהדרגה לחלק מהשפה והתרבות האנגלית, למשל "מצא חן בעיני" (ספר בראשית, פרק ו', פסוק ח') - "found grace in the eyes of"; "בעור שיניו" (על-פי ספר איוב, פרק י"ט, פסוק כ') - "by the skin of his teeth".
מכתבים לג'ולייט

תקציר העלילה

סופי הול (אמנדה סייפריד) היא בודקת עובדות שעובדת במגזין גדול, ורוצה להתקדם למעמד של כותבת. היא יוצאת עם ארוסה ויקטור (גאל גרסיה ברנאל), שף העומד לפתוח מסעדה איטלקית במנהטן, לירח דבש בוורונה, עיר האהבה באיטליה, שם היא מקווה שתוכל לכתוב משהו "ראוי" לפרסום.
למרות התכנון, ויקטור מתמכר לעבודתו ויוצא לפגישות רבות ברחבי איטליה, דבר שגורם לסופי לתסכול, אך היא מחליטה לא לבזבז זמן ולטייל בעצמה בוורונה. היא נתקלת בחבורת נשים, הנקראות "המזכירות של יוליה", אשר תפקידן לענות למכתבים שנערות נואשות משאירות ליוליה על כותל ביתה. היא מתרגשת מאוד מהרעיון, ומצטרפת אליהן למשך כמה ימים. היא מוצאת בכותל מכתב שהשאירה נערה אנגליה בשם קלייר (ונסה רדגרייב) מלפני 50 שנה, אודות סיפור האהבה של קלייר ולורנצו. סופי מחליטה להחזיר לה מענה, למרות הזמן שעבר.
קלייר מקבלת את המכתב ומגיעה עם נכדה צ'ארלי (כריסטופר איגן) לוורונה למצוא את אהובה. סופי מספרת לקלייר שהיא רוצה להצטרף למסע, ולכתוב עליו, למרות התנגדותו של צ'ארלי. השלושה נוסעים ברחבי איטליה ממקום למקום בעקבות רשימה של אנשים ששמם לורנצו בתקווה שאחד מהם הוא האיש אותו הם מחפשים. צ'ארלי וסופי מתקרבים אחד לשני במשך המסע. סופי מספרת לו על חששותיה בנוגע לכתיבה. הוא מספר לה על הוריו שנהרגו בתאונת דרכים, ודאגתו לסבתו. הם רבים כאשר הם מגיעים לכתובת נוספת, ומגלים שמדובר בקבר. אף על פי שהם משלימים, הם מחליטים לוותר על המשך החיפוש. בדרכם חזרה, לגמרי במקרה, מוצאת קלייר את אהובה לורנצו (פרנקו נרו) ומחליטה להישאר איתו.
סופי חוזרת לניו יורק ומפרסמת את הסיפור שכתבה על המסע, אך נפגעת כאשר ויקטור לא היה מעוניין לקרוא אותו. היא נפרדת ממנו ונוסעת חזרה לאיטליה לחתונה של קלייר ולורנצו. במהלך החתונה, קלייר קוראת את המכתב שסופי כתבה לה והתחיל את כל המסע. סופי מתוודה בפני צ'ארלי שהיא אוהבת אותו והוא מפתיע אותה בכך שמודה שגם הוא אוהב אותה. הסרט נגמר בנשיקתם מתחת למגדל.
ליצנות רפואית

ליצנות רפואית הוא תחום ברפואה האלטרנטיבית בבתי החולים ובמרכזים הרפואיים שנעשה על ידי ליצנים מיוחדים הנקראים "ליצנים רפואיים", ובו נעשה שימוש בכוחו המרפא של ההומור לצורך שיפור באיכות חייהם, בתפקודם במחשבתם בהרגשתם ובמצבם של חולים.

היסטוריה

ליצנים רפואיים מקצועיים החלו לעבוד בבתי חולים בעיר ניו יורק בשנת 1986 במסגרת תוכנית שנקראה "יחידת הליצנות הרפואית של קרקס התפוח הגדול", שהוקמה על ידי מייקל כריסטנסן. כריסטנסן טבע את המשפט: "אם החולים לא יגיעו לקרקס, הקרקס יגיע אליהם". אחד ממיסדי הענף הוא פאץ' אדמס, שב-1972 הקים עם עמיתיו מוסד לטיפול בשיטה הליצנות בווירג'יניה המערבית.
בעשור הראשון של המאה ה-21, מועסקים ליצנים רפואיים במוסדות רפואיים באירופה, ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וישראל, ומיעוטם פועלים בהתנדבות.
הליצנים הרפואיים נקראים בשמות שונים: בארצות הברית משתמשים בכינוי "רופאים ליצנים", על אף שאינם רופאים, בישראל הם נקראים "ליצנים רפואיים" או "ג'לולוגים", ובאירופה בשמות שונים, לדוגמה, "ליצנים מיוחדים", "ליצני בתי חולים" בצרפתית, ו"ליצנים קליניים" בהולנדית.
הליצנים הרפואיים דואגים לצרכים נפשיים וחברתיים של החולים המאושפזים. הם מסיחים את דעת החולים במהלך תהליכים כואבים ומפחידים, ועוזרים להם להסתגל לשגרת בית החולים. אווירת הכיף והצחוק עוזרת להשכיח מן החולים לרגע את מחלתם ולהפיג את המתח בו הם מצויים. הליצנים הרפואיים משתמשים בכישוריהם כגון: קסמים, פיסול בלונים, סיפור סיפורים ועוד, על מנת לספק לילדים מנות כיף שתעזורנה להם להתמודד עם הרגשות הרבים שהם עלולים לחוות בזמן השהיה בבית החולים - פחד, דאגה, בדידות ושיעמום.
השימוש בהומור כאמצעי להקלה על החולה משייך את הליצנות הרפואית לתחום הרפואה המשלימה.
הכוח המרפא של ההומור והצחוק הוכח במספר מחקרים כמסייע להרפיה, מפחית כאב באמצעות ייצור אנדורפין, מסייע למערכת החיסון על ידי הגדלת מספר תאי הלימפוציט T והפחתת הנסיוב קורטיזול בדם, עוזר לעידוד השקפה חיובית והתמודדות עם מצבים קשים. בנוסף הוכח כי ההומור מגביר את סיכויי העמידה בתהליכים רפואיים שונים ומאיץ את החלמת המטופל.
הליצנים הרפואיים לא התקבלו בבתי החולים כדבר מובן מאליו. עד לשנת 2009, היו רופאים שפקפקו בתועלתיות פעילותם, ויש אף הרואים בהם מקור הפרעה וטרדה, בפרט בחדר הניתוח. אחרים ראו בהם גימיק תקשורתי של בתי החולים, עם זאת, הולך ומתרחב מעגל בתי חולים המעסיקים ליצנים רפואיים כעובדים מן המניין, מתוך הכרה בתפקידם.
כהמשך למגמה של ההכרה בתחום במדינת ישראל, ביוני 2011 הנפיקה חברת דואר ישראל בול בנושא הליצנות הרפואית.
יחסי אזרבייג'ן–רוסיה

היסטוריה

אזור אזרבייג'ן הפך לחלק מהאימפריה הרוסית לאחר שהשושלת הקג'ארית נאלצה לוותר על חלק משטחיה בעקבות מלחמת רוסיה-פרס (1804–1813) והסכם גוליסטן, וכן בעקבות מלחמת רוסיה-פרס (1826–1828) והסכם טורקמנצ'אי. לאחר כמה עשרות שנים שהאזור היה חלק מהאימפריה הרוסית, זכתה אזרבייג'ן לעצמאות לאחר מלחמת העולם הראשונה, אולם בשנת 1922 סופחה  לברית המועצות. לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991, היחסים בין שתי המדינות החלו להתקרב בשל מדיניות החוץ של אייאז מוטאליבוב. עם זאת, לאחר טבח חוג'אלי, מוטאליבוב נאלץ להתפטר ואלבופאז פלצ'יביי עלה במקומו לשלטון. במהלך שלטון אלצ'יביי, הדרדרו היחסים בין המדינות, ורק כאשר היידר אלייב עלה לשלטון בשנת 1993, הוא חידש את היחסים החמים עם רוסיה.
היחסים בין שתי המדינות היו ידידותיים וקרובים במשך השנים, אולם היו גם חילוקי דעות רבים, כגון במלחמת נגורנו-קרבאך, במלחמת גאורגיה-רוסיה ובמעמד המשפטי של הים הכספי. אזרבייג'ן תמכה ברוסיה בסוגיית צ'צ'ניה וסגרה את נציגות נשיא המורדים הצ'צ'נים אסלאן מסחאדוב בבאקו.
על פי סקר שנערך ב-2007, כ -80% מהאזרים תמכו בידידות עם רוסיה, אולם לאחר מלחמת רוסיה-גאורגיה, התמיכה ירדה ל 52%.

שיתוף פעולה צבאי

ב -27 בפברואר 2003, חתמו רוסיה ואזרבייג'ן בבאקו על הסכם בין-ממשלתי לשיתוף פעולה צבאי-טכני, וב-4 בדצמבר 2006 חתמו הצדדים על הסכם בין-ממשלתי בדבר הגנה הדדית על זכויות קניין רוחני.
ראשי מחלקות ההגנה של שתי המדינות נפגשים באופן קבוע. בשנת 2002 נחתם הסכם בין המדינות, בנוגע לשימוש בתחנת המכ"ם בגבאלה.
ב-8 ביוני 2007, בעת פסגת הG-8 ב בהייליגנדם, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הציע להשתמש במכ"ם בגבאלה כחלק ממערכת ההגנה נגד טילים שפותחה בארצות הברית, וההצעה נתמכה על ידי אזרבייג'ן. כמו כן, קיימים הסכמים שונים ושיתופי פעולה בין המדינות בנוגע להגנת הגבולות והלחימה בטרור.

יחסים כלכליים

שיתוף הפעולה המסחרי והכלכלי בין רוסיה לאזרבייג'ן הולך וגדל. בשנת 2008 גדל מחזור הסחר בין שתי המדינות ב-39.3% והסתכם ב-2.403 מיליארד דולר, היצוא גדל ב-42.6% ל -1.911 מיליארד דולר, ואילו היבוא גדל ב-25.4% ל-411.4 מיליון דולר.] למרות שאספקת הגז הרוסית לאזרבייג'ן הסתיימה ב-1 בינואר 2007, המסחר שמר על מגמה חיובית, והיקף הסחר בין המדינות נמצא במגמת התרחבות.

שיתוף פעולה תרבותי

יחסי המדינות בתרבות ובחינוך מתפתחים בהתמדה. בדצמבר 2006 אימצו שתי המדינות תוכנית לשיתוף פעולה בין-לאומי בתחום ההומניטרי לשנים 2007-2009. שנת 2005 הייתה "שנת אזרבייג'ן" ברוסיה ואילו שנת 2006 הייתה "שנת רוסיה" באזרבייג'ן; שתי המדינות קיימו 110 אירועי תרבות מיוחדים בשנתיים אלו.
בשנת 2008 הוקם סניף בבאקו של אוניברסיטת מוסקבה. באוניברסיטאות של אזרבייג'ן למעלה מ-15 אלף סטודנטים מתחנכים בשפה הרוסית. באזרבייג'ן יש למעלה מ-50 עיתונים בשפה הרוסית ו-10 סוכנויות חדשות רוסיות.