פאטו

קריירת מועדונים

הוא החל לשחק כדורגל בגיל 4 בכדורגל אולמות. בגילאים צעירים אלו הראה כישרון ויכולת טכנית עילאית לילד בגילו. בשנת 2001, כשהיה בן 11, הוא החליט ללכת ולהיבחן בקבוצתו האהודה גרמיו שבפורטו אלגרה. משפחתו התחרטה, ולכן הלך להיבחן ביריבה העירונית של גרמיו, אינטרנסיונל. במבחנים הרשים מאוד והתקבל לקבוצה. פאטו הצטיין בקבוצת הנוער של אינטרנסיונל וכבש שערים רבים.
במרץ 2009 בראיון לטלוויזיה הברזילאית גילה פאטו כי בגיל 11 עוד לפני שהתחיל לשחק כמקצוען לקה במחלת הסרטן. הגידול התגלה אחרי ששבר את ידו השמאלית פעמיים באותו מקום, ואחרי סדרה של בדיקות התגלה גידול סרטני, היה חשש גדול לקטוע את היד, אבל אחרי ניתוח מוצלח להסרת הגידול התבדה חשש זה.
בגיל 17 זומן פאטו לקבוצת הבוגרים של המועדון ואת הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ערך מול פלמיירס ב-26 בנובמבר 2006. כבר בהופעתו הראשונה הרשים עם שער ושלושה בישולים בניצחון הקבוצה 1–4. הוא זכה בדצמבר 2006 באליפות העולם לקבוצות לאחר שקבוצתו גברה על ברצלונה 1-0. הוא סיים את עונתו הראשונה בבוגרים עם 6 שערים ב-10 הופעות.
ב-2 באוגוסט 2007 חתם פאטו במדי קבוצת הפאר האיטלקית מילאן. מספר קבוצות כדורגל נוספות ניסו להחתים את השחקן. מילאן שילמה לאינטרנסיונל 20 מיליון דולר בעבור כרטיסו של פאטו, סכום יוצא דופן עבור שחקן בגילו. פאטו התאמן באופן סדיר במילאן אך בחצי העונה הראשון של 2007/2008 נבצר ממנו לשחק משום שמילאן לא הספיקה לרשום אותו בהתאחדות האיטלקית בזמן.
משחקו הראשון במדי מילאן היה רק ב-13 בינואר 2008 בסן סירו מול נאפולי. בבכורתו כבש שער בניצחון מילאן 2–5. במשחקו הרביעי בבית מול קליארי כבש צמד בפעם הראשונה בקריירה האירופאית. בסיכום ארבעת משחקיו הראשונים הוא כבש 3 שערים. ב-3 בפברואר 12 דקות לאחר שכבש את שער הניצחון מול פיורנטינה, הרביעי שלו סך הכל, נפצע בקרסולו. הוא סיים את חצי העונה הראשונה שלו במילאן עם תשעה שערים. הוא כבש 15 שערים בעונתו השנייה, 2008/2009.
בעונת 2010/2011 המשיך פאטו להתבלט בהרכב של מילאן, ובדרבי מול אינטר מילאנו הבקיע 2 שערים בניצחון 3 - 0.
בספטמבר 2011 קבע שיא חדש לגול הכי מהיר בתולדות ליגת האלופות לאחר שכבש מול ברצלונה כעבור 24 שניות אולם שיא זה נשבר אחרי חודשיים על ידי ג'ונאס מוולנסיה.
ב-3 בינואר 2013 חתם פאטו על חוזה ל-4 שנים בקבוצת קורינתיאנס הברזילאית. ב-5 בפברואר 2014 הושאל לסאו פאולו. ב-29 בינואר 2016 הושאל לצ'לסי האנגלית עם אופציה לקנייה בסוף העונה. במשך חצי העונה בה שיחק בצ'לסי הוא רשם רק שתי הופעות בהם הבקיע שער אחד מהנקודה הלבנה והוחלט שלא להחתימו. ב-26 ביולי 2016 חתם פאטו בויאריאל הספרדית. ב-17 באוגוסט 2016 רשם פאטו את הופעת הבכורה שלו בויאריאל במשחק הראשון נגד מונקו של שלב הפליאוף של מוקדמות ליגת האלופות ואף כבש את שערו הראשון במדי ויאריאל במשחק זה. ב-31 בינואר 2017 חתם פאטו בבטיינג'ין קואנג'יאן הסינית. ב-26 במרץ 2019 חזר לסאו פאולו וחתם לארבע עונות בקבוצה.

נבחרת ברזיל

בעקבות יכולתו הטובה באינטרנסיונל הוא זומן לנבחרת ברזיל עד גיל 20 להשתתף באליפות דרום אמריקה. באליפות פאטו בלט ושיחק היטב, ונטען כי הוא הוביל את ברזיל לזכייה באליפות. במשחק הראשון מול נבחרת צ'ילה הוא הבקיע שני שערים בניצחון 1–4. במשחק השלישי מול נבחרת בוליביה הוא בישל פעמיים בניצחון 0–3. בשלב הבא נבחרת ברזיל פגשה שוב את נבחרת צ'ילה ופאטו כבש עוד שער בתיקו 2-2. במשחק לאחר מכן הוא כבש את שערו החמישי בטורניר בניצחון 1–3 על נבחרת אורוגוואי. 
יתר על כן, הוא הצטיין בגביע העולם עד גיל 20 שם כבש במשחק השני בטורניר צמד מול נבחרת קוריאה הדרומית בניצחון 2–3. בשלב השני הודחה ברזיל לאחר הפסד 2–4 בהארכה לנבחרת ספרד כאשר פאטו הבקיע שער אחד מבין השניים. הוא סיים את המונדיאל עם 3 שערים ומחמאות בתקשורת.
משנת 2008 הוא משחק בנבחרתה הלאומית של ברזיל. במשחק הבכורה שלו בנבחרת, מול נבחרת שוודיה, הבקיע את שער הניצחון של נבחרתו. הוא נכלל בסגל הנבחרת האולימפית לאולימפיאדת בייג'ינג, שותף במשחקי שלב הבתים ואף הבקיע שער, אך בחצי הגמר, בו נכנס כמחליף בלבד, הפסידה נבחרתו והודחה מן הטורניר.