google/wiki40b huggingface dataset:
האיחוד השוודי-נורווגי

איחודים סקנדיביים בעבר

איחוד זה הוא לא הפעם הראשונה שמתבצע איחוד בין נורווגיה לשוודיה. הפעם הראשונה התרחשה בשנים 1339–1343. הפעם השנייה התרחשה בשנים 1449–1450. במאות השנים שלאחר מכן התקיים איחוד עם הזמן בין נורווגיה לדנמרק. עד שנת 1524 התקיים איחוד של כל הישויות בסקנדינביה, אשר נקרא איחוד קאלמאר. שוודיה יצאה מאיחוד זה בשנת 1523, ומעמדה עלה באמצע המאה ה-17 לכדי מעצמה אזורית, אחרי התערבותו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה במלחמת שלושים השנים. מעמד זה נשחק אחרי המלחמה הצפונית הגדולה ברבע הראשון של המאה ה-18. לאחר פירוק איחוד קלמאר, דנמרק-נורווגיה ושוודיה היו ביריבות רבה, שלעיתים אף הגיעה לכדי עימותים מזוינים בין המדינות. במהלך המאה ה-18 נורווגיה התפתחה מאוד מבחינה כלכלית, דבר שהפך לנדבך מרכזי באיחוד, ובסופו של דבר עד כדי הרגשת עוינות בנורווגיה כלפי השלטון בקופנהגן. שוודיה מצידה, רצתה לחזק את הקשרים עם נורווגיה, ולחזק את רגשי הבדלנות הנורווגיים אל מול דנמרק. בשלב מסוים גוסטב השלישי, מלך שוודיה אף פנה למעגלים מסוימים בנורווגיה בניסיון להציג שותפות עם ארצו כעדיפה על פני דנמרק.

המלחמות הנפוליאוניות

בשנת 1800, בזמן המלחמות הנפוליאוניות, שוודיה ודנמרק-נורווגיה ניסו להישאר נייטרליות ואף לשם כך כרתו בריתות עם פרוסיה ורוסיה הצארית. דבר זה הוביל לקריסת הנייטרליות לאחר ההתנקשות בפאבל הראשון, קיסר רוסיה בשנת 1801. לאחר התקפה בריטית על קופנהגן בשנת 1807, דנמרק-נורווגיה נאלצה לכרות ברית עם נפוליאון כנגד הממלכה המאוחדת, ששוודיה לצידה. ב-29 בפברואר דנמרק-נורווגיה אולצו על ידי נפוליאון להכריז מלחמה על שוודיה. לאחר שהבריטים החלו מצור במרחב הימי בין נורווגיה לדנמרק, הוקם שלטון נורווגי אוטונומי על אדמת נורווגיה.
בשנת 1814, לאחר ניצחון שוודי-פרוסי ותהליך משא ומתן ארוך, הסכים פרדריק השישי, מלך דנמרק למסור את שטחי נורווגיה לשוודיה, זאת על מנת להימנע מסכנת כיבוש יוטלנד. בכך נוצרה למעשה האיחוד בין שוודיה לנורווגיה.

האיחוד

קושי פוליטי מרכזי בשנות קיומו של האיחוד היה כי לנורווגיה הייתה חוקה יותר דמוקרטית משוודיה, אשר שמה דגש נרחב יותר על הפרדת הרשויות וחיזוק הרשות המחוקקת. בניגוד לכך, שוודיה הייתה מנוהלת על ידי אופי שלטון אוטוקרטי יותר. פער זה הקשה מאוד על קיומה של מערכת פוליטית מאוחדת ואפשר לומר כי בסופו של דבר הביא לפירוק האחוד. שיא הפער הגיע בשני העשורים האחרונים לקיום האיחוד. למלך שוודיה היה זכות וטו מוחלטת בארצו בעוד שבנורווגיה זכות זו הייתה חלקית מאוד. בשנת 1884 נורווגיה החילה משטר פרלמנטרי, אשר הביא את המלך לכדי תלות בפרלמנט. לשם השוואה, שוודיה החילה את שיטת ממשל זו רק בשנת 1905, מעט לפני סיום האיחוד.

פירוק האיחוד

בתקופת שלטונו של אוסקר השני, מלך שוודיה, החלו להישמע קריאות נורווגיות להקמת שירות דיפלומטי נורווגי נפרד. אמנם לנורווגיה הגיעה זכות זו בחוקה של שנת 1814, אך היא לא מימשה זאת בתחילה, בגלל בעיות כספיות. אך בעשורים האחרונים לקיום האיחוד הכלכלה הנורווגית צמחה מאוד, ונשמעו טענות כי שירות דיפלומטי עצמאי יוכל לחזק את הכלכלה המתפתחת. בעשור האחרון של המאה ה-19 נגלו גם מחלוקות עבות בין המדינות סביב המדיניות הכלכלית המשותפת. בבחירות השוודיות שנערכו בשנת 1900 נחלשו מאוד המפלגות השמרניות שקראו להמשך האיחוד והקולות הליברלים שתמכו בהפרדת השירות הדיפלומטי התחזקו מאוד. 
בשנת 1905 בוטל האיחוד בין הממלכות כששוודיה הכירה בעצמאות נורווגיה. ממשלת נורווגיה הציעה את כתר נורווגיה לנסיך הדני קרל. לאחר משאל עם שאישר את המונרכיה, בחר הפרלמנט בקרל למלך פה אחד. קרל שינה את שמו להוקון השביעי (Haakon VII) על שם מלכי נורווגיה העצמאית של ימי הביניים.
מצלמת פיתוח מיידי

מצלמת פיתוח מיידי (באנגלית: Instant Camera) היא מצלמה המשתמשת במנגנון פיתוח עצמי, אשר נועד ליצור תמונה המתפתחת במקום - זמן קצר לאחר הצילום וללא צורך במכשור נוסף. חברת פולארויד הייתה החלוצה בתחום והראשונה (עם בעלות על פטנט המוצר) שסיפקה מצלמות לפיתוח מיידי וכמו כן גם סרטי צילום תואמים, אשר היו ידידותיים לצרכנים. בהמשך, החלו יצרנים נוספים לייצר מצלמות פיתוח מיידי.
הממציא של מצלמת הפיתוח המיידי אשר הייתה מתאימה להפצה מסחרית ופשוטה לשימוש, היה המדען האמריקאי אדווין לנד, אשר חשף את המודל המסחרי הראשון שלו "Land Camera Model 95" בשנת 1948 - כשנה לאחר חשיפת סרט הצילום המיידי בעיר ניו יורק. לעומת אותו מודל מסחרי, מצלמת הפיתוח המיידי הראשונה הומצאה כבר בשנת 1923 על ידי סמואל סלאפרוק הכללה בנוסף למצלמה עצמה, גם חדר חושך נייד.
ויוויאן פוקס

חייו

פוקס נולד ב-1908 בפרשווטר, האי וייט, לארנסט פוקס, מהגר גרמני מינה ולאשתו הבריטית ויולט ווטסון. הוא למד בברייטון קולג' ובסנט ג'ון קולג', קיימברידג'. הכשרתו המקצועית הייתה בגאולוגיה, ואת מקצועו זה ראה כאמצעי להגשים את עניינו בטבע. משלחתו הראשונה הייתה אל גרנלנד ב-1929 עם מורו, ג'יימס וורדי. אחרי שהשלים את לימודיו בשנת 1930, נסע עם משלחת של אוניברסיטת קיימברידג' לחקור את הגאולוגיה של אגמי מזרח אפריקה ביחס לשינויים אקלימיים. לאחר זאת הצטרף לאנתרופולוג לואיס ליקי במשלחת לערוץ אולדובאי. בשנת 1933 נשא  לאישה את דודניתו, ג'ויס קונל. ג'ויס, נוסעת עולמית בזכות עצמה, ליוותה את ויוויאן במשלחתו אל ימת רודולף (כיום אגם טורקנה) ב-1934. הממצאים ממשלחת זו, שבה איבדו שניים מחבריהם, הנחילו לפוקס את תואר הדוקטור שלו מקיימברידג' בשנת 1937.
בפברואר 1936 נולדה בתו הילארי. ב-1937 ארגן משלחת לחקר אגן אגם רוקווה בדרום טנזניה. עם שובו בשנת 1938 נודע לו, שבתו השנייה, רוזלינד, סובלת משיתוק מוחי חמור. היא מתה בשנת 1945. בנו, פיטר, נולד ב-1940.
בגיל שלושים, התגייס לצבא הבית הבריטי (Territorial Army, חלק מהצבא הבריטי הכולל עתודות מתנדבים) ונשלח לחוף הזהב, שם שירת בשנים 1942 עד 1943. הוא חזר הביתה והוצב בלונדון במטה הצבא השני בתפקיד בעניינים אזרחיים. הצבא השני הועבר לפורטסמות' לקראת הנחיתה המתוכננת ל-6 ביוני 1944, ופוקס הגיע לבסוף לגרמניה בעוד מועד להיות עד לשחרור האסירים ממחנה הריכוז ברגן בלזן. הוא משל במחוז פלן בשלזוויג-הולשטיין עד 1946, אז שוחרר משירות צבאי בדרגת רב-סרן.
פוקס לקח חלק בסקר שטחי החסות של איי פוקלנד (כיום סקר אנטארקטיקה הבריטית) שהחל ב-1947, אז הגיש בקשה למשרת גאולוג. מטרת הארגון הייתה לקדם את תביעות החזקה של בריטניה על אנטארקטיקה, וכמטרה משנית, לתמוך במחקר מדעי. ב-1950 התבקש פוקס לפתח את המשרד המדעי החדש של הסקר בלונדון, לתכנן מחקר באנטארקטיקה ולתמוך בפרסומי מחקרים. בהמשך יהיה למנהל סקר שטחי החסות של איי פוקלנד, מ-1958 (לאחר שובו מן המשלחת האנטארקטית המצליחה) עד 1973. אשתו מתה באוקספורד בשנת 1990, בגיל 83, מהתקף לב. כעבור שנה, נשא לאישה את אלינור האניוויל, עוזרתו האישית לשעבר בסקר אנטארקטיקה הבריטית, בקנסינגטון ובצ'לסי, לונדון. סר ויוויאן פוקס מת בקיימברידג' ב-11 בנובמבר 1999, בן 91.

מדליית פוקס

מדליית פוקס נוצרה בשנת 1973 על "דבקות יוצאת דופן לענייני סקר אנטארקטיקה הבריטית, מעל ומעבר לחובה המקובלת, מצד גברים ונשים שממלאים או שמילאו בעבר תפקיד בסקר, או עמדו בקשר הדוק עם עבודתו."
המדליה ניתנת לאדם אחד או שניים בשנה על תרומתו לסקר אנטארקטיקה הבריטית.
פול טמפל

פול טמפל (באנגלית Paul Temple) הוא דמות בדיונית, פרי רוחו של הסופר הבריטי פרנסיס דרברידג' (Francis Durbridge‏; 1912–1998), שיצר את הדמות לעיתים בשיתוף פעולה עם סופרים אחרים ולעיתים לבדו, כבסיס לסדרת תסכיתים ששודרה בתחילה ברשת ה-BBC ולאחר מכן במדינות שונות בעולם, ולסדרת ספרים מצליחה, אותה פרסם תחת שם העט "פול טמפל", ואף לסרטי קולנוע.
טמפל הוא בלש פרטי חובב, וכותב ספרות מתח. ביחד עם אשתו, לואיז טמפל (Louise Temple) המכונה סטיב (Steve), הוא פותר תעלומות מסוג "מי עשה זאת" (whodunnit). המאפיין את העלילה אינו הפעולה, אלא הדיאלוג השנון וההומוריסטי.
טמפל החל את דרכו ברדיו. בין שנות ה-30 לשנות ה-60 שודרו מספר סדרות "פול טמפל" ברשת ה-BBC. השדרים הידועים יותר בגילום הזוג פול וסטיב היו פיטר קוק ומרג'ורי וסטברי. התסכיתים זכו להצלחה רבה, ושודרו גם בגרמניה בין 1949 ל-1967 שם כונו "Straßenfeger" - "מטאטאי רחובות", בשל כך שבעת שידורם התרוקנו הרחובות. בשנת 2006 שידרה תחנת הרדיו BBC-4 סדרה חדשה בת 8 פרקים מעלילות הבלש. הסדרה ניסתה לחקות את איכות הקול הגרועה של סדרות המקור, ושודרה במונו ולא בסטראו, תוך שימוש באפקטים קוליים ובמיקרופונים בנוסח שנות ה-40. הצלחת הרעיון הובילה לשידור סדרה נוספת באותה תחנת רדיו בשנת 2008
בין 1946 ל-1952 צולמו גם ארבעה סרטי פול טמפל. בשלושה מהם גילם את הבלש השחקן ג'ון בנטלי. סדרה נוספת של 64 פרקים שודרה בטלוויזיה בערוץ ה-BBC בכיכובם של פרנסיס מתיוז ורוז דרינקווטר כזוג הבלשים. הסדרה, שהחלה את שידוריה בשנת 1964, הופקה בשיתוף פעולה של ה-BBC עם רשת הטלוויזיה הגרמנית ZDF ובכך הייתה להפקה הבינלאומית הראשונה של עידן הטלוויזיה.
הסדרה הייתה גם נושא לסדרות קומיקס. חוברות קומיקס של פול טמפל יצאו בגרמניה אך לא זכו להצלחה, וכיום הן נדירות ונחשבות לפריטים לאספנים. רצועת קומיקס יומית של פול טמפל הופיעה בעיתון "London Evening News" מאמצע שנות ה-50 עד תחילת שנות ה-60.
בישראל החל קול ישראל בשידור הסדרה ב-21 באפריל 1964 ועד ל-1968, בבימוי ובהפקת ראובן מורגן ובכיכובם של בצלאל לוי כפול טמפל ונילי קינן כאשתו סטיב. הסדרה, ששודרה בימים בהם לא פעלה תחנת טלוויזיה בישראל, זכתה לקהל מאזינים רחב. היא הייתה ידועה גם בשל נעימת הפתיחה "The frightened city" בביצוע הצלליות, שהוסיפה נופך של אימה לתסכיתים.
פונקציית גאוס

אינטגרציה על גאוסיין

ראשית, נתחיל מחישוב האינטגרל .
כפי שהוא נראה כך, הגאוסיין הוא קשה מאוד לאינטגרציה - מתקבל האינטגרל  שלא נראה פתיר.
עם זאת, נראה חישוב עקיף של הגאוסיאן, שפותר את הבעיה. לשם כך, נעלה את האינטגרל בריבוע ונקבל .
אם נעבור לקואורדינטות פולריות, נקבל

כעת המצב שלנו טוב יותר, שכן הפונקציה הפנימית נראית כמעט כמו . כלומר, נקבל 
אבל הביטוי שהתחלנו ממנו היה , לכן סה"כ קיבלנו .
כעת, נתעניין בחישוב אינטגרל מסובך מעט יותר - . על ידי ההצבה  ניתן להיפטר מאחד הגורמים. כמו כן ה רק מוסיף פקטור מחוץ לאינטגרל. ההצבה הנוספת  תתן אינטגרל מהצורה שכבר פתרנו, עם פקטור נוסף של . סה"כ קיבלנו .
ג'ואנה הייז

ביוגרפיה

הייז נולדה בוויליאמספורט, פנסילבניה

1999

באוניברסיאדת פלמה (1999) זכתה הייז במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 54.57 שניות, אחרי דיימי פרניה מקובה שקבעה שיא אוניברסיאדה חדש של 53.95 שניות. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד היא סיימה במקום 18 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.38 שניות.

2003

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית בשנת 2003 זכתה הייז במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.77 שניות, לפני דיימי פרניה (55.10 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת היא סיימה במקום עשירי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.35 שניות.

2004

באליפות העולם באולם שנערכה בבודפשט הונגריה במרץ 2004 סיימה הייז במקום רביעי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.86 שניות. כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה המהירה בתחרות בשיא אישי חדש של 7.83 שניות.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה הייז במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אולימפי ובשיא אישי חדש של 12.37 שניות, לפני אולנה קרסובסקה מאוקראינה (12.45 שניות) ובת ארצה מליסה מוריסון-הווארד (12.56 שניות). חודש לאחר מכן, היא זכתה בתחרות הגמר העולמי באתלטיקה בתריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.58 שניות, לפני בת ארצה ג'ני אדמס (12.68 שניות).

2005

בתחרות שנערכה בניו יורק  ב-11 ביוני 2005 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות תוצאה של 12.47 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בעולם והייתה מועמדת לזכייה באליפות העולם. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד היא מעדה בריצת הגמר ולאחר שלא סיימה את הריצה דורגה במקום השמיני. בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה השנייה בטיבה (12.76 שניות), תוצאה שהייתה מספיקה לה למדליית כסף בגמר.

2006

בתחרות שנערכה בלינץ, אוסטריה ב-22 באוגוסט 2006 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות את תוצאת השנה שלה 12.76 שניות.

2008

הייז לא הצליחה להכלל בנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) בשל פציעה ובכך לא הגנה על תוארה. שלושה שבועות לפני המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בלונדון ב-26 ביולי היא קבעה את תוצאת השנה שלה - 12.63 שניות, תוצאה שהייתה יכולה להקנות לה את מדליית הכסף.

2010

בדצמבר 2010 ילדה הייז בת, זואי.

2012

בתחרות שנערכה באירווין קליפורניה בסוף באפריל 2012 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות את תוצאת השנה שלה - 12.87 שניות.
סמבוק

מזון

פרחי המין סמבוק שחור (Sambucus nigra) משמשים בייצור משקה קל שנקרא סוקאטה, סירופ מתוק ומשקאות חריפים כגון אקוואויט וסמבוקה.
הפירות מתוקים ונאכלים במרכז אירופה במגוון צורות. עם זאת, מומלץ לא לאכול את הפירות כשהם חיים, כיוון שחלק מהמינים רעילים במידה מסוימת. חלקי הצמח מכילים גליקוזיד שמתחבר עם ציאניד שעלול להצטבר בגוף ולגרום להרעלה. קיימים דיווחים על מקרי הרעלה כתוצאה מאכילת חלקי הצמח.

צמחי נוי

מספר מינים תורבתו והם מגודלים בחצרות לנוי, בגלל עלוותם ופרחיהם ובגלל פירותיהם, כמו גם למשיכת ציפורים ופרפרים.

רפואה עממית

הסמבוק השחור משמש מזה מאות שנים כצמח מרפא עממי וקיימות טענות שהוא מסייע בריפוי שפעת, בהקלה במקרי אלרגיה ובחיזוק דרכי הנשימה. ברפואה סינית משמש הצמח לטיפול בראומטיזם ובפציעות טראומטיות.

מוזיקה

בסלובקיה ובהונגריה משמשים ענפי הצמח ליצירת חלילים מסורתיים.

אקולוגיה

פירות הצמח משמשים מאכל למיני ציפורים, פרפרים וחרקים אחרים. פטריות המאכל אזנונית יהודה גדלות בעיקר על עצי סמבוק.

פולקלור ואזכורים תרבותיים

הפולקלור אודות עצי הסמבוק נרחב ומגוון. בעוד שלפי מיתוסים מסוימים עץ הסמבוק מגונן מפני מכשפות ורוע, לפי אחרים, מכשפות מתגודדות מתחת לעץ, בעיקר כאשר הוא עמוס בפרי. כאשר עץ סמבוק נכרת, רוח "האם הזקנה" (Elder Mother) משתחררת ממנו ונוקמת את נקמתו. לפיכך, על מנת לכרות את העץ בבטחה, יש לשיר בה בעת מזמור לאם הזקנה.
בספר השביעי בסדרת ספרי הארי פוטר מוזכר עץ הסמבוק כצמח שממנו עשוי "שרביט הבכור" - השרביט החזק ביותר שיוצר על ידי מלאך המוות עצמו.
הומר (אלסקה)

היסטוריה

בסוף המאה ה-19 התגלה לראשונה פחם באזור בו נמצא היישוב כיום. בעקבות כך חברת "Cook Inlet Coal Fields" הקימה את היישוב, מזח, מכרה פחם, ופיתחה את מסילת הרכבת שהובילה אל העיר. כריית פחם באזור הומר נמשכה עד מלחמת העולם השנייה.
היישוב נקרא על שם הומר פנוק (Homer Pennock), מנהל בחברת כריית זהב אשר הגיע למקום בו נמצא כיום היישוב ב-1896 והקים במקום מבני מגורים עבור 50 מעובדיו. אף על פי כן, כריית זהב מעולם לא הפכה רווחית באזור זה.

דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2010 היו בעיר 5,003 תושבים, 2,235 משקי בית ו-1,296 משפחות. 89.3% מהתושבים הם לבנים, 0.4% אפרו-אמריקאים, 4.1% אינדיאנים, 1.0% אסיאתים ו-0.6% מגזע אחר ו-4.5% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $52,057 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $68,455. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $41,581 לעומת $37,679 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $32,035. בערך 3.8% מהמשפחות ו-7.9% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 11.2% מתחת לגיל 18 ו-1.4% מגיל 65 ומעלה.

גאוגרפיה

הומר משתרעת על שטח של כ-69.4 קילומטרים רבועים, מתוכם 35.8 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-33.6 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה 29 מטר מעל פני הים.
מוחרם

מוּחָרָם (בערבית: مـُحـَرَّم) הוא החודש הראשון בלוח השנה המוסלמי.

מקור השם

בתקופה שקדמה לאסלאם (ה"ג'אהיליה") היה חודש מוחרם אחד מארבעת החודשים שהיו אסורים בלחימה בתרבות הערבית. זהו, ככל הנראה, המקור לשמו - "מוחרם" בערבית פירושו "אסור", והכוונה: "אסור בלחימה" (השוו למילה "חרם" בעברית מקראית, שפירושה "איסור" או "דברים שאסור לקחת אותם").

חגים וימים מיוחדים

באסלאם אין חג המקביל לראש השנה, אולם במדינות מוסלמיות אחדות נהוג היום הראשון של חודש מוחרם כיום מנוחה. גם בישראל נהוג יום זה כיום חופשה בבתי ספר שבהם רוב התלמידים מוסלמים, ובמשרדי רשויות מקומיות שרוב תושביהן מוסלמים.
העשרה בחודש מוחרם הוא יום עשורא (عاشوراء). יום זה נקבע על ידי מוחמד כצום מזריחה עד שקיעה. לפי מסורות אחדות קבע מוחמד צום של שלושה ימים בין 9 ל-11 במוחרם. יש הרואים בצום הזה השפעה יהודית משום שהתאריך שלו דומה לתאריך של צום יום הכיפורים בלוח השנה העברי. עוד בימיו של מוחמד בוטלה החובה לצום ביום זה (או בשלושת הימים) והוחלפה במצווה לצום במהלך חודש רמדאן, אולם גם כיום נחשב צום עשורא כצום מומלץ וכביטוי לאדיקות דתית. מוסלמים שנאלצו לבטל חלק מצום רמדאן נוהגים לפצות על כך באמצעות צום עשורא למשך יום אחד עד שלושה ימים.
אצל השיעים חודש מוחרם הוא חודש של אבל, ששיאו ביום עשורא. יום עשורא היה יום מותו של האימאם חוסיין, בנו של הח'ליף הרביעי עלי בן אבי טאלב. בזרם האיסמאעיליה, שהתפלג מהשיעה, נהוג שישה-עשר במוחרם כ"יום האימאמים".

מוחרם כציון מעבר מדירה לדירה

בתקופה העותמאנית התגבש מנהג באימפריה, על פיו שכר הדירה שולם שנה מראש בחודש מוחרם, בהיותו הראשון מבין חודשי השנה. ייתכן כי הדבר נבע מתקנות השלטון העות'מאני שעל פיהן דייר ששכר דירה מהווקף המוסלמי במשך יותר משנה נחשב לדייר מוגן שלא ניתן לפנותו ללא הסכמתו. התאריך שנקבע לצורך התקנות היה תחילת השנה המוסלמית. לפיכך דרש הווקף מדייריו להחליף ביניהם את הדירות בתחילת חודש מוחרם או למצוא דיור חלופי. 
תיאורים בני התקופה מלמדים על תכונה רבה סביב מעברי הדירות במוחרם, שלווו לא פעם במצוקה ובכי, כאשר הדיירים לא הצליחו לחסוך די כסף כדי להישאר בדירה והיה עליהם לעזוב עם מיטלטליהם.
בעקבות התקבעות המנהג הפכה המילה "מוחרם" לשמה של פעולת המעבר בין הדירות עצמה. כך, למשל, תיאר הסופר דוד שחם בזיכרונותיו מילדותו בתל אביב: 
בארבע השנים הראשונות שלנו בארץ, בין גיל שנה לגיל חמש שלי, עברנו ארבע פעמים מדירה לדירה. למעבר הדירה קראו מוחרם... שהוא שם של חודש ערבי... בחודש זה נהגו מטעם כלשהו בתל אביב של שנות העשרים והשלושים ואולי גם במקומות אחרים בארץ, לעבור מדירה לדירה וכך נכנסה מילה חדשה לשפה העברית, מוחרם. עושים מוחרם. עוברים דירה. בארבע השנים הראשונות של מגורי משפחתי בארץ עשינו ארבע פעמים מוחרם, אחת לשנה."
— דוד שחם, "מוחרם או האחוריים של ההיסטוריה", "עיתון גג" של אגודת הסופרים, גיליון 8
הוכחה אחת מני רבות לשרירותו של המנהג העות'מאני עמוק בתוך תקופת המנדט ניתן למצוא למשל בהסברים שסיפק אריה ליפשיץ, בעל מלון עדן בירושלים, על כך שנעזר בשירותיהם של סבלים ערבים להעברת המלון שלו למעונו החדש ולא בסבלים יהודים: היה עליו לעזוב באופן מידי את הבית הקודם בשל המוחרם, אחרת היה עליו לשלם על שכירות של שנה שלמה, אך מאותה סיבה בדיוק הוא לא מצא סבלים יהודים, כי כולם עסקו בהעברת דירות.
מנהג המעבר מדירה לדירה בחודש מוחרם רווח כנראה בארץ ישראל עד קום המדינה ואז פסק.
לארס בורמייסטר

ביוגרפיה

בורמייסטר נולד בהמבורג, הוא החל לדגמן לאחר שמכרים שלו שלחו תמונות שהוא מופיע בהם לסוכנות דוגמנות, בתחילת הקריירה הוא צעד בתצוגות אופנה בפריז, מילאנו וניו יורק לחברות אופנה כמו ארמני וולנטינו, הוא התפרסם ששימש כפנים של הוגו בוס. בשנת 2004 הוא הוחתם על ידי פורד מודלס. 
מ-2005 עד 2007, הוא פרסם את הבושם "Acqua Di Gio", בושם הגברים הנמכר בעולם.
בשנת 2008 הוא הוביל את הקמפיין של חברת האופנה השוודית "Gant", הוא גם עבד עם מגזיני האופנה כגון ווג, GQ‎ וקוסמופוליטן.
בשבוע האופנה של מילאנו בשנת 2011 הוא דיגמן בגדים של דולצ'ה וגבאנה, באותה שנה היה דוגמן הבית של חברת חליפות הגברים "Corneliani".
פיטר מדינג

פיטר (פנחס) מדינג הוא פרופסור אמריטוס למדע המדינה וליהדות בת זמננו באוניברסיטה העברית.

אודות

נולד במלבורן שבאוסטרליה. סיים את הדוקטורט שלו בשנת 1970 באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1978 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית, בשנת 1991 מונה לפרופסור מן המניין ובשנת 1999 מונה לעמוד בראש הקתדרה על שם ד"ר ישראל גולדשטיין לחקר הציונות. בשנת 2006 יצא לגמלאות.
הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ברנדייס, בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בצרפת, אוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת וושינגטון.
משמש כעורך של כתב העת Studies in Contemporary Jewry.
הומיאותרמיות

הומיאותרמיות היא תכונה של אורגניזם המתבטאת ביכולתו לשמור ולווסת את טמפרטורת גופו ולשמור על רמתה היציבה בהתאם לתנאי הסביבה הקיימים. אך ורק מחלקות מסוימות בממלכת בעלי החיים מתאפיינות בתכונה זו. אצל בני האדם, טווח הטמפרטורות הנוח לגוף נקרא נוחות אקלימית.
התכונה ההופכית לתכונה זו היא הפויקילותרמיות - טמפרטורת גוף משתנה העוקבת אחר תנאי הסביבה ("דם קר"). קבוצת בעלי החיים ההומיאותרמים היא פוליפילטית. לקבוצה זו שייכים המפותחים מבעלי החוליות: העופות והיונקים.
להומיאותרמיים יש מנגנון מורכב לוויסות הטמפרטורה של גופם.  שינוי בטמפרטורה גורם להפעלת משוב המפרישה הורמונים לדם, והשפעתם יכולה להתבטא בהאטה או בזירוז ייצור החום ברקמות. בנוסף לכך רוב ההומיאותרמיים מווסתים את הטמפרטורה גם על ידי צימצום הפסדי חום אל הסביבה, הגברת קליטת החום ממנה, או שניהם.
החולד העירום למרות היותו יונק, אינו מסוגל לשמור על טמפרטורת גופו. הצב הגלדי למרות היותו זוחל, הוא בעל יכולת לשמור את טמפרטורת גופו גבוהה מהסביבה.
OGLE

OGLE (באנגלית: Optical Gravitational Lensing Experiment) הוא פרויקט אסטרונומי שמקורו בפולין הממוקם באוניברסיטת ורשה. עיקר עיסוקו של הפרויקט הוא גילוי חומר אפל על ידי שימוש בטכניקות המאפשרות לחקור גופים שפולטים אור מועט או שאינם פולטים אור כלל. מאז תחילת הפרויקט ב-1992 התגלו באמצעותו מספר כוכבי לכת חוץ-שמשיים.
פרסום סלולרי

היסטוריה

הפרסום בטלפון סלולרי החל בשנת 2006, המפעילה האמריקאית ספרינט הייתה בין הראשונות בתחום. בתחילת 2007 החלו גם וודאפון ווריזון לספק פרסום בסלולר במודל של שירותים מוזלים בתמורה לחשיפה לפרסומת.
בישראל הפרסום הסלולרי החל בהקמתו של שירות "SMSER",] הפועל במודל של זיכויים כספיים בתמורה לקבלת פרסומות לטלפון הסלולרי. במקביל נפוץ משלוח מסרונים ללא הסכמתו של מקבל המסרון וללא כל תמורה לו.
כמו בלדה

"כמו בלדה" (ידוע גם במילותיו הראשונות: "אִם זֵר קוצים כואב") הוא שירו של המשורר הישראלי נתן יונתן. אף שהשיר נכתב זמן קצר לפני מלחמת יום הכיפורים, בתודעה הציבורית קושר השיר ושירים נוספים אל אבל השכול על בנו של יונתן, ליאור, שנהרג במלחמת יום הכיפורים בסתיו 1973. הולחן על ידי המלחין והרופא גידי קורן. השיר בלחנו של קורן נעשה אהוב מאוד, במיוחד אצל צעירים, וזכה לעיבודים וביצועים רבים, בין השאר על ידי להקת "האחים והאחיות", דודו זכאי, אייל גולן, שלומי שבת, נריה חובב ואחרים. לחן נוסף נכתב על ידי שלמה גרוניך. השיר בלחנו של גרוניך ליווה את סרטם התיעודי של נתן יונתן וחיים שירן, "ליאור", ששודר בטלוויזיה הישראלית.
שקע סלטון

שקע סלטון (באנגלית: Salton Sink) הוא שקע בתוך מרזבת סלטון (Salton Trough) בעמקים קואצ'לה ואימפריאל של דרום-מזרח קליפורניה. השקע במדבר קולורדו, תת-אזור של האזור האקולוגי של מדבר סונורה. מים המתנקזים לאגן הניקוז הסגור נאספים בימת סלטון, המשתרעת בחלק הנמוך ביותר בשקע סלטון.

גאולוגיה

שקע סלטון הוא אזור נמוך טופוגרפית בתוך מרזבת סלטון, אגן מתיחה טקטוני. מרזבת סלטון היא תוצאה של מתיחה ושקיעה של קרום כדור הארץ הנגרמים מפעילות משולבת של העתק סן אנדראס והרכס המזרח-פסיפי (East Pacific Rise). האזור הסייסמי בראולי (Brawley seismic zone), אזור טקטוני מתפשט המקשר בין הקצה הדרומי של העתק סן אנדראס להעתק אימפריאל בדרום קליפורניה, מהווה את הקצה הדרום-מזרחי של שקע סלטון. גבעות סלטון (Salton Buttes) הן כיפות לבה ריוליטיות בתוך השקע שהיו פעילות לפני 10,300 (1,000‏ ±) שנים.

היסטוריה

ימה גדולה, ימת קאווייה, מילאה את השקע כמה פעמים מלפני 20,500 שנים עד לפני 300 שנים, והשאירה עדויות לקיומה בדמות ספסלים שהגלים חצבו בחלקים הגבוהים של גבעות סלטון. קיימות עדויות גאולוגיות לחוף קדום של ימת קאווייה ועל קו חוף קדום זה מצאו ארכאולוגים מלכודות לדגים בנויות באבן, ושרידים מפוחמים של עצמות דגים מקומיים. קווי חוף שונים מעידים כי השקע התמלא פעמים רבות, תוך יצירת ימה באורך 180 קילומטרים ובעומק של 90 מטרים. העדויות להיווצרות האחרונה של הימה הן מלכודות לדגים שנבנו 10 מטרים מתחת לקו המים הגבוה ביותר שהן בנות 1,000 עד 300 שנים.
בתקופה המודרנית הגיעו מי השיטפון מהקולורדו בשנת 1862 ויצרו אגם באורך 95 קילומטרים ורוחב 50 קילומטרים. שיטפונות נוספים אירעו ב-1884 וב-1891. השיטפון של 1891 יצר אגם באורך 50 קילומטרים וברוחב 15 קילומטרים. שיטפון גדול עוד יותר התרחש ב-1905 שעה שהקולורדו פרץ את תעלת אלאמו, תעלת הטיה שבנייתה הסתיימה ארבע שנים קודם לכן, זרם דרך הערוצים היבשים של נחלי האכזב אלאמו (Alamo) וניו (New) ויצר את ימת סלטון של ימינו בעמק קואצ'לה שבשקע. סכר שהוקם ב-1907 עצר את השיטפון, אבל עדיין יש דליפות לימת סלטון.
פרח השכונות (שיר)

רקע

השיר נכלל באלבום "רדיו/מוזיקה/עברית" שיצא לאור בשנת 2006, ועסק בביקורת על תעשיית המוזיקה.
השיר נכתב בהשפעת השיר "Don't you want me baby" של להקת הליגה האנושית. הוא עוסק באמרגן, המגולם על ידי קובי אוז, המגלה מלצרית תמימה שאינה מצויה בעולם הבידור (עלמה זק). האמרגן מבטיח לעשות אותה לזמרת כוכבת, ומחתים אותה על חוזה. הזמרת הופכת לכוכבת, אך לאחר שהגיעה למעמד זה זונחת את האמרגן שהחתים אותה.
ב-2012 הועלה המחזמר פרח השכונות שכתב קובי אוז, ועוסק במתרחש בעיר בדרום ישראל. שם המחזמר נלקח מן השיר "פרח השכונות".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ו (2006) הגיע השיר למקום ה-20, ובמצעד רשת ג' דורג השיר במקום ה-27.
מבצע קרח שרוף

מבצע קרח שרוף (באנגלית: Operation Burnt Frost) הוא שם קוד שניתן למבצע צבאי שמטרתו יירוט והשמדת לוויין ביון לא פעיל של משרד הסיור הלאומי בשם USA 193.
היירוט התבצע ב-20 בפברואר 2008 בסביבות 10:26 (בערב, זמן EST) מהספינה USS Lake Erie ‏(CG-70) באמצעות ירי טיל מסוג SM-3 ‏ (RIM-161 Standard Missile 3). עלות כל טיל מוערך בכ-11 מיליון דולר.
מספר דקות לאחר השיגור השיג הטיל את מטרתו ונרשם יירוט מוצלח של הלוויין.
בעקבות מבצע קרח שרוף, לאור התחרות בתחום החלל בין מעצמות העל והמתיחות בנושא נשק לווייני בפרט, קיבלה ארצות הברית ביקורת נוקבת מסין ורוסיה.