google/wiki40b huggingface dataset:
אוסרואנה

אוֹסְרוֹאֶנֶה (בסורית: ܡܠܟܘܬܐ ܕܒܝܬ ܥܣܪܐ ܥܝܢܐ, מלכותא דבית עסרא עינא) הידועה גם כאדסה, על שם עיר הבירה שלה (כיום אורפה שבטורקיה) הייתה ממלכה ארמית באזור ארם נהריים (צפון מסופוטמיה) שנהנתה מאוטונומיה חלקית ולעיתים אף מעצמאות בין השנים 132 לפנה"ס - 244 לספירת הנוצרים. שפת הממלכה הייתה סורית. אוסרונה הייתה אחת ממספר ממלכות קטנות שקמו לאחר נפילת הממלכה הסלאוקית.
משנת 114 הייתה כפופה לאימפריה הרומית ומשנת 214 הייתה לפרובינקיה רומית. בשנת 244 התאחדה עם האימפריה הרומית.
גבולות הממלכה היו הרי הטאורוס בצפון, נהר החבור בדרום ובמזרח ונהר הפרת במערב.
כריס אודונל

שנותיו המוקדמות

אודונל נולד בווינטקה שבאילינוי, והוא הצעיר מבין שבעה אחים ואחיות. משפחתו, שמוצאה אירי וגרמני, הייתה קתולית, ולכן נשלח בילדותו לבתי ספר קתוליים.
מגיל 13 עד גיל 16, עסק אודונל בדוגמנות והופיע במספר פרסומות.
הוא סיים את לימודיו התיכוניים ב-1988 והלך ללמוד באוניברסיטה של בוסטון, אותה סיים עם תואר אקדמי בשיווק. לאחר מכן למד משפטים בבוסטון קולג'.

קריירה

אודונל התגלה בפרסומת טלוויזיה למקדונלד'ס, בה כיכב מייקל ג'ורדן. בגיל 17 נבחן לתפקיד בסרט קולנוע בשם "גברים אינם עוזבים", לצד ג'סיקה לאנג, וזכה בתפקיד. את הפריצה הגדולה עשה בדרמה הנוגעת ללב "ניחוח אישה" (1992), שם הופיע בתפקיד משני, בו גילם תלמיד קולג' תמים הנקרא להשגיח על קולונל עיוור (אל פאצ'ינו) למשך כמה ימים. על תפקידו בסרט קיבל אודונל מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
בהמשך הופיע בשורה של הצלחות, כדוגמת "שלושת המוסקטרים", שם גילם את ד'ארטניאן, "שמיים כחולים", "התא", קומדיית המתח של רוברט אלטמן "מי רצח את קוקי?" ו"מעבר לגבול הסכנה". עם זאת, תפקידו כרובין, שותפו של באטמן בלוחמה בפשע ב"באטמן לנצח", הפך אותו לכוכב בהוליווד. במעבר לסרט ההמשך, "באטמן ורובין", הוחלף השחקן המגלם את באטמן, אך כריס אודונל נשאר בתפקיד רובין.
בתחילת שנות האלפיים המעיט בהופעות בסרטים ופינה זמן לגדל את שלושת ילדיו, לצד אשתו, קרוליין פנטרייס. ב-2004 חזר לאור הזרקורים כשכיכב בסרט "קינסי", ובהופעת אורח בסיטקום "שני גברים וחצי". מכאן פנה לכיוון הטלוויזיה כשכיכב בסדרות "הפרקליטים", "האנטומיה של גריי" ובסדרה דרמטית-קומית בשם "Head Cases", בה כיכב בתפקיד הראשי. סדרה זו זכתה לרייטינג נמוך ונקטלה על ידי המבקרים, מה שגרם לה לרדת מן המרקע בספטמבר 2005 לאחר שני פרקים בלבד. בשנת 2009 הצטרף אודונל לצוות סדרת הספין-אוף "NCIS : לוס אנג'לס".

חייו האישיים

ב-1997 נישא אודונל לחברתו קרוליין פנטרס, שאותה הכיר בקולג'. לזוג שלושה בנים ושתי בנות.
מגדל יריחו

מגדל יריחו או המגדל העגול ביריחו הוא מגדל שנבנה בעיר יריחו הקדומה (בתל יריחו) במהלך התקופה הנאוליתית הקדם קרמית א (PPNA).

נסיבות בניית המגדל

בעקבות גידול העיר יריחו בתקופה הנאוליתית, בשנת 8,000 לפנה"ס לערך, נבנתה סביב העיר חומה בגובה של 5.75 מ' ושולב בה מגדל בצידה הפנימי. המגדל היה עגול ובנוי מאבנים. גובהו של המגדל היה כתשעה מטרים. מבין המבנים הידועים היום, הוא היה המבנה הגבוה בעולם משנת בנייתו ועד שנת 2,500 לפנה"ס לערך. במרכזו נמצא גרם מדרגות תלול ברוחב של מטר בנוי מאבנים מוארכות ומהוקצעות. על המגדל נמצאו שרידי טיח ועדויות לעבודות שיפוץ. 
לקראת סוף התקופה נסתם גרם המדרגות ויצא משימוש כמגדל והוא הפך להיות אתר קבורה. בקיר צדדי נחפר מעבר שדרכו הוכנסו לתחתית גרם המדרגות 12 גופות, 9 מבוגרים ו-3 ילדים שנדחסו בערימה צפופה והפתח נסתם באבנים. בשרידי מבנים אחרים נמצאו סימני שריפה והרס מתקופה זו. בתל נחשפו קברים שהכילו 262 שלדים רובם בין הגילים 20-7. חלק קטן מהשלדים נשא סימני מחלות על העצמות כגון שחפת, עגבת ואנמיה חרמשית. תיארוך שכבה זו על פי פחמן-14 הוא בין 8300 לפנה"ס – 6900 לפנה"ס. 
המגדל נתגלה בחפירות שבוצעו על ידי קתלין קניון בין השנים 1952–1958. 
במחקרם של רן ברקאי מאוניברסיטת תל אביב ורועי לירן הם מציעים כי המבנה שימש למטרת מדידה אסטרונומית, וכי צל הר הקרנטל הסמוך הגיע עד המגדל בדיוק ביום הארוך ביותר בשנה, וכך היווה המגדל למעשה לוח שנה. החוקרים סבורים כי המגדל נבנה מסיבות תאולוגיות הקשורות להתקצרות הימים לאחר יום זה.
אחאב בן קוליה

אַחְאָב בֶּן קוֹלָיָה היה נביא שקר שפעל במאה ה-6 לפנה"ס, בימי מלכותו של צדקיהו מלך יהודה. בתלמוד מסופר שהוצא להורג בפקודת נבוכדנצר מלך בבל.
בספר ירמיהו הנביא ירמיהו מקלל את אחאב ועמיתו נביא השקר צדקיה בן מעשיה, שיהיו לקללה לכל גלות יהודה הנמצאת בבבל:
"כֹּה אָמַר ה' צְבָאוֹת אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֶל אַחְאָב בֶּן קוֹלָיָה וְאֶל צִדְקִיָּהוּ בֶן מַעֲשֵׂיָה הַנִּבְּאִים לָכֶם בִּשְׁמִי שָׁקֶר הִנְנִי נֹתֵן אֹתָם בְּיַד נְבוּכַדְרֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל וְהִכָּם לְעֵינֵיכֶם. וְלֻקַּח מֵהֶם קְלָלָה לְכֹל גָּלוּת יְהוּדָה אֲשֶׁר בְּבָבֶל לֵאמֹר יְשִׂמְךָ ה' כְּצִדְקִיָּהוּ וּכְאֶחָב אֲשֶׁר קָלָם מֶלֶךְ בָּבֶל בָּאֵשׁ"
— ספר ירמיהו, פרק כ"ט פסוקים כ"א-כ"ב
אוריגנס כתב שאחאב וצדקיה בן מעשיה היו שני הזקנים שהעלילו על שושנה בת חלקיהו בסיפור המופיע בתוספות לספר דניאל. גם בספר יוחסין כתוב שאולי אחאב וצדקיה היו המעלילים.
מבוא לתולדות-הפילוסופיה (הגל)

סקירה כללית

הגל השתדל להראות בחיבור שהפילוסופיה: יצירתה, תכניה והשיטה העצמית שלה, קשורים בקשר הדוק לתקופה, לזמן, שבו נוצרה. המושג הפילוסופי מתפתח בתוך הקשר היסטורי מסוים, פוליטי, כלכלי וחברתי. הגל סבר כי הפילוסופיה נוצרת ב"רוח הזמן" (גרמנית: Zeitgeist, צַיִיטְגַיִיסְט). המושגים הפילוסופיים, לדעתו, התפתחו בהתאמה להתפתחותה של התרבות האנושית בכללה. וככל שהמודעות העצמית של האדם התפתחה, וככל שידבק האדם בערכי החופש וחירות המחשבה, כך במילותיהם של המתרגם בן-אשר והעורך פליישמן, "הוא ילך וייעשה אדון לגורלו ההיסטורי", ויישם חירות זו בחיי הציבור והמדינה. על פי הגל: "תולדות-הפילוסופיה הן תולדות המחשבה החופשית, הקונקרטית, של האדם. לתפיסתו, בראשית ההיסטוריה האנושית, בעת העתיקה, "תוכנה הכללי של הפילוסופיה היה מצוי בצורת דת, מיתוס". ואחר כך התפתחה התודעה האנושית בתהליך הדרגתי, שכלל רציונליזציה של המחשבה, עד העת החדשה ותקופת חייו של הגל עצמו. הוא סבר כי הפילוסופיה היא מופע עיוני מתוך החיים, ו"לא ייתכן, שלא לנקוט עמדה כלפיה". המדע הפילוספי, כלומר חקר התולדות הפילוספיה הוא גוף ידע אחד, שכולל פילוסופיות רבות שנוצרו במהלך התרבות האנושית.
מגאפון

מגאפון הוא מכשיר נייד המשמש להגברת קול הדיבור, בעיקר כאשר המשתמש בו נושא דברים בפני מספר רב של מאזינים. מבנהו הקוני של המגאפון מונע מגלי הקול להתפזר, וממקד אותם בכיוון מסוים. יתרון זה הוא גם חסרונו של המגאפון, שכן מי שאינו נמצא בכיוון אליו מכוון המגאפון לא שומע את הדברים באותה עוצמה בה שומע את הדברים מי שהמגאפון מכוון כלפיו.
ראשוני המגאפונים, שכונו "חצוצרות דיבור", פותחו בידי סמואל מורלנד ואתאנסיוס קירכר, והוצגו לחברה המלכותית ב-1671. כיום, מרבית המגאפונים הם אלקטרוניים, וכוללים גם מיקרופון, מגבר ורמקול.
מגאפונים משמשים, בין היתר, דוברים בהפגנות, כרוזים באירועי ספורט, ואנשי משטרה וכוחות הצלה לשם פיזור התקהלויות.
פואנט נואר

היסטוריה

שם העיר ניתן לה על ידי יורדי ים פורטוגלים שראו הרים שחורים וכינו את המקום Ponta Negra (הנקודה השחורה) במאה ה-15. רק בשנת 1848 החלה התיישבות ארופאית באזור על ידי הצרפתים ששלטו באזור לאחר הסכם שעשו עם תושבי המקום בני העם לוֹאָנְגוֹ. במקום הוקם כפר דייגים.
עם ייסוד אפריקה המשוונית הצרפתית בשנת 1910, הותר לחברות צרפתיות להתפתח גם באזור זה. לצורך כך היה חשוב לקשר בין ברזוויל שבה היו הרציפים הצרפתיים בנהר קונגו ובנהר אובנגי לחוף האוקיינוס האטלנטי. במורד נהר הקונגו אחרי ברזוויל יש אשדים שלא מאפשרים לספינות לשוט שם, ולכן לא ניתן להשתמש בנהר עצמו לקישור לאוקיינוס. לכן החלה הקמה מסילת ברזל בשנת 1921 בין ברזוויל לבין החוף האטלנטי. ב-22 במאי 1922 נוסדה פואנט נואר בחוף האטלנטי. ב-1927 בעיר היה מקור מים וביו בו 3,000 תושבים. ב-1932 הוקם שדה תעופה וב-1934 החלה לפעול מסילת הברזל קונגו-אוקיינוס (Chemin de fer Congo-Océan). ב-1936 הוקם בית החולים הראשון ובאותה שנה הבנק של אפריקה המערבית (BAO) פתחה סניף ראשון בעיר. ב-1942 הגיעה לנמל הימי של פואנט נואר האוניה הראשונה ואז העיר הוכרזה כעיר הנמל של אפריקה המשוונית הצרפתית.
ב-1950 אוכלוסיית העיר הגיע ל-20 אלף והפכה לבירת אפריקה התיכונה, כאשר ברזוויל שימשה כבירת אפריקה המשוונית הצרפתית. ב-1960 כאשר הרפובליקה של קונגו קיבלה עצמאות העיר הייתה העיר המודרנית ביותר במדינה. ב-1980 התגלה בעיר נפט ואוכלוסיית העיר הוכפלה על 1982. בשנת 1994 הגיע האוכלוסייה ל-360,000 תושבים.
תגלית הנפט בעיר הפכה את העיר למובילה בתעשיית הנפט ברפובליקה של קונגו ואחת הגדולות במרכז אפריקה. בנוסף לתעשיית הנפט בעיר נפוצה גם תעשיית הדגה וכריית אשלג.
אלרגיה לחיטה

אלרגיה לחיטה היא תגובה חיסונית שלילית לחיטה המתאפיינת בכאבי בטן, אנמיה, פריחה והפרעות עיכול. היא אינה נחשבת רגישות לגלוטן או צליאק.
האלרגיה לחיטה כלולה בקבוצת האלרגיות למזון, המתבטאת בשחרור קיצוני של נוגדני  igE המסייעים לתאי הפיטום (mast cells) לייצר עודף היסטמין, הגורם לתגובה אלרגית. לתופעה זו אין טיפול. לכן, אנשים הסובלים ממנה ומבקשים להימנע מתגובה אלרגית צריכים להימנע לחלוטין מצריכת חיטה.

תסמינים

בדומה לשאר אלרגיות המזון, לאלרגיה לחיטה מספר תסמינים הפוגעים במערכות שונות בגוף, ואלו עלולים לפגוע באיכות החיים של החולה. בין תסמינים אלה ניתן למצוא נפיחות המובילה לכאבי בטן, שלשולים, בחילות, תסמונת המעי הרגיז, עצירות, סקרואילאיטיס (sacroiliitis) ,דיברטיקוליטיס, הפרעות קשב וריכוז, אוטיזם, דיכאון, אנמיה, מיגרנות, וכיבים בפה.
בנוסף, אלרגיה לחיטה עלולה לגרום לבעיות עוריות, כגון אטופיק דרמטיטיס, סרפדת (אורטיקריה), אקזמה ופסוריאזיס, וכן לבעיות בדרכי הנשימה כגון אסתמה, נזלת אלרגית, הפרעות בקצב הלב ושיעול לא מוסבר.

דרכי אבחון

לאחר שמופיעים מספר תסמינים אופייניים, וקיים חשש לאלרגיה או לרגישות למזון כלשהו, נהוג לבצע בדיקות דם לצורך איתור נוגדנים ספציפיים הקשורים לתגובה האלרגית. בדיקה אופיינית נוספת היא תבחין עורי לאבחון אלרגיה.

טיפול באלרגיה

לאלרגיה זו אין תרופה, לכן הסובלים ממנה בדרגה חמורה צריכים להימנע באופן מוחלט מחיטה, ולעיתים אף מגלוטן בכלל (הגלוטן נמצא גם בשעורה, שיפון, כוסמין ושיבולת שועל). התנהגות כזן תמנע את הופעת התסמינים.
בקרב האנשים הסובלים מאלרגיה לחיטה בדרגה פחות חמורה, ניתן להסתפק בהימנעות מצריכת חיטה לפני פעילות גופנית, משתיית אלכוהול, מנטילת תרופות מקבוצת NSAIDS (כמו אדוויל, נורופן ואספירין) מפני שאלו מגרים את ההיסטמין הגורם להתעוררות האלרגיה. בשאר הזמן יוכלו לצרוך חיטה ומוצרי חיטה במידה מועטה.

ההבדלים בין אלרגיה לחיטה, רגישות לגלוטן ומחלת הצליאק

על אף הדמיון הרב בין האלרגיה לחיטה, הרגישות לגלוטן ומחלת הצליאק, קיימים מספר הבדלים בין תופעות אלה:
אצל אנשים שאלרגיים לחיטה, מופיעה תגובה אלרגית לחומרים שונים המצויים בחיטה, ולאו דווקא לחלבון הגלוטן. לעומת זאת, אצל הסובלים מרגישות לגלוטן, תופיע תגובה לכל מוצר המכיל את החלבון גלוטן. מכיוון שחלבון זה מצוי לא רק במוצרי חיטה, אלא במוצרים משיפון, משעורה ומדגנים נוספים - כל המוצרים הללו יגרמו לתופעות דומות לצליאק עבור אנשים אלה. 
המרכיב בגלוטן שנקרא גליאדין גורם למחלת הצליאק. צליאק היא מחלה אוטואימונית (כשל של המערכת החיסונית בזיהוי גורם זר, הגורם למערכת זו לתקוף את הגוף עצמו). המחלה פוגעת בעיקר במעי הדק. לעומת הצליאק, הרגישות לגלוטן והאלרגיה לחיטה אינן מחלות אוטואימוניות, אלא תגובות יתר של מערכות החיסון בגוף לחומרים שונים בסביבה.
קונסטנטין קנריס

מלחמת העצמאות

קנריס זכה לפרסום במלחמת העצמאות של יוון (1821-1829). למרות שלא היה חבר בארגון המחתרתי פיליקי אטריה (Εταιρεία των Φιλικών - אגודת הידידים) שפעל לשחרור יוון מהשלטון העות'מאני. כאשר שמע על ההתקוממות שהוכרזה ב-1821, חזר לאי הולדתו והצטרף לשורות המהפכה. ספני האי פסארה, המנוסים במאבקים ימיים (בעיקר בפיראטים), הוכיחו עצמם כיעילים במיוחד במהלך המאבק בטורקים, וקונסטנטין קנריס התבלט במיוחד כרב-החובל של אחת מספינות המלחמה.
לאחר טבח כיוס, שבו הרגו הטורקים כ-10,000 יוונים בשנת 1822, הצליחו כוחות בפיקודו של קנריס להעלות אש בספינתו של האדמירל הטורקי קרה עלי פשה, בשעה שהטורקים חגגו, כפעולת תגמול. כ-2,000 טורקים נספו בשריפה, כולל האדמירל הטורקי. מאוחר יותר הוביל קנריס סדרה של התקפות מוצלחות נוספות נגד הצי הטורקי.
במסגרת הסכם שכרת הסולטאן הטורקי עם הצבא המצרי המתעצם של איברהים פאשה, הובטחה לאחרון שליטה בכרתים, בתנאי שיעזור לטורקים נגד היוונים. איברהים פשה, בסיוע קצינים צרפתיים בדימוס מצבאו של נפוליאון, תקף סדרה של איים יווניים, ביניהם האי פסארה, אי הולדתו של קונסטנטין קנריס, שנהרס כמעט לחלוטין. אוכלוסיית האי שלא הצליחה לברוח נטבחה באכזריות, ובחלקה נלקחה לעבדות.
שליטתו של הצי המצרי-טורקי באיים היווניים נמשכה עד קרב נאווארינו המפורסם בשנת 1827, כאשר צי משותף של צרפת, בריטניה ורוסיה הצליח להשמיד את הצי העות'מאני, ולתת ליוונים "חסות".
עם סיום המלחמה והכרזת העצמאות היונית, מונה קנריס לאדמירל הצי היווני החדש.

קריירה כמדינאי

קנריס שימש כשר בתפקידים שונים בממשלת יוון, ומספר פעמים כראש ממשלה בתקופות שונות.
ב-1862 היה אחד מן הבודדים מוותיקי מלחמת העצמאות שסייעו להפיכה השקטה, בה הודח המלך אוטו מיוון, והוחלף בנסיך וילהלם מדנמרק, אשר הוכתר ביוון כגאורגיוס הראשון, מלך היוונים. תחת וילהלם שימש קנריס כראש ממשלה בפעם הרביעית, החמישית והשישית (לתקופות של מספר חודשים בכל פעם). קנריס נחשב כגיבור לאומי ביוון, ומספר כלי שיט ופריגטות בצי היוני קרויים על שמו.
האדמירל הגרמני וילהלם קנריס, אשר התרשם מאוד מפסלו של קנריס, טען כי הוא מצאצאיו, או לפחות בעל קרבת דם לקונסטנטין קנריס. הבדיקה הגנאלוגית של הגרמנים ב-1938 העלתה שאין קשר בין השניים, וכי וילהלם קנריס מוצאו ממשפחה איטלקית. מאוחר יותר העלו היסטוריונים את הסברה כי ייתכן שהטענה הייתה נכונה, ואכן קיים קשר דם בין השניים, אך העובדות הוטו על ידי החוקרים הנאצים, שלא רצו להודות בקרבת דם בין אדמירל גרמני ליווני.
Party for Two

רקע וכתיבה

בדומה ל-"Whose Bed Have Your Boots Been Under?" ו-"The Woman in Me (Needs the Man in You)" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט "מאט". השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הדאנס-פופ.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של 500,000 עותקים במדינה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם בלונדון שבבריטניה בין ה-28 ל-29 באוגוסט 2004. חלק מתוך הקליפ צולם באלברט הול. את הקליפ ביים מרקוס רבוי. בקליפ ניתן לראות את טוויין, כשהיא הולכת, עד שהיא פוגשת בכמה אנשים איתם היא הולכת לבלות במסיבה.
נכון ל-7 בספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות.
בנגור (ויילס)

היסטוריה

בנגור התחילה את דרכה במנזר שהוקם במקום במאה ה-6, הוא הוקם על ידי הקדוש דייניול לאחר שקיבל אישור לכך ממלך גוויניד' מלגווין גוויניד'. המנזר הוקם באזור נמוך המוקף גבעות כדי להסתיר אותו משודדים ופושטים המגיעים מכיוון הים, מקור השם בנגור הוא הכינוי בוולשית עתיקה לאזור המגודר בגדר עץ, כפי שהקיפה את המנזר בשנים הראשונות.

גאוגרפיה

מרכז העיר בנגור שוכן באזור נמוך כאשר מדרום ומצפון לו שני רכסים מוגבהים מעט. מכיוון צפון וצפון-מזרח העיר יושבת לחופי מצר מנאי, בחוף המזרחי שוכן נמל פנריין אשר בעבר היה נמל חשוב ששימש את תעשיית הכרייה בצפון ויילס. כביש A5 עובר לאורך מרכז בנגור כשהוא משמש רחוב ראשי בעיר, ביציאה המערבית מבנגור הוא חוצה את מצר מנאי על גשר מנאי ומשם ממשיך לכיוון צפון-מערב אנגלסי והעיירה הוליהד. כביש A55 עוקף את העיר מדרום, בעוד ש-A5 ממשיך לכיוון דרום-מזרח ועובר דרך מרכז אנגליה ולבסוף מגיע ללונדון, A55 ממשיך בכיוון מזרח לאורך חופי צפון ויילס, כשהוא עובר בקונווי ומגיע לבסוף לצ'סטר. 
סמוך למרכז בנגור נמצאת גם תחנת רכבת המשרתת את קו הרכבת החוצה את צפון ויילס. בכניסה וביציאה מהתחנה, מסילת הרכבת עוברת במנהרות מתחת לשתי הגבעות המאגפות את העיר מצפון ומדרום, המסילה חוצה את מצר מנאי בסמוך לכביש A55 שחוצה את המצר על גבי גשר בריטניה.
פול פרסי

קריירת מכללות

פרסי נולד וגדל בעיר ריצ'מונד שבווירג'יניה. בשנת 1978 החל ללמוד ב"מכללת מערב טקסס", ובשנת 1980 עבר לאוניברסיטת טלסה אשר באוקלהומה. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה לעתיד נולאן ריצ'רדסון, ורשם ממוצעים של 11.7 נקודות, 5.9 ריבאונדים, 4.6 אסיסטים ו-3.0 חטיפות למשחק. בסיום עונת 1981/1982, בה העפילה טלסה לשלב "32 הגדולות" של טורניר אליפות המכללות (NCAA Round of 32), נבחר פרסי לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).

קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1982 נלקח פרסי בבחירה ה-20, על ידי מילווקי באקס. ב-8 עונותיו במילווקי היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד סידני מונקריף, טרי קאמינגס וריקי פירס, והעפיל עמה לשלב הפלייאוף בכל אחת מהעונות. בעונות 1985 ו-1986 נבחר לחמישיית ההגנה של העונה, יחד עם מונקריף, ובעונת 1987 נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. החל מעונת 1985 הוביל פרסי את שחקני קבוצתו בממוצע אסיסטים למשחק במשך 5 עונות רצופות, על אף ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. לאורך תקופתו עם הבאקס מסר 3,272 אסיסטים בסך הכול, אשר מציבים אותו בראש רשימת מוסרי האסיסטים של המועדון.
לקראת עונת 1990/1991 הועבר פרסי בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לפרנק בריקובסקי. בשתי עונותיו עם הספרס קלע 5.4 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל. בסיום עונת 1991/1992 הודיע פרסי על פרישה ממשחק, אך במהלך העונה העוקבת חזר מפרישתו ושיחק ב-18 משחקים עבור גולדן סטייט ווריורס, בה שימש כעוזר מאמן.

קריירת אימון

בקיץ 1992 מונה לעוזר מאמן בגולדן סטייט ווריורס, תחת דון נלסון אשר אימן אותו בתקופתו במילווקי. בין השנים 1994–2000 שימש כעוזרם של מאמני סן אנטוניו ספרס, בוב היל וגרג פופוביץ', ובעונת 1998/1999 זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA.
בשנת 2000 מונה לעוזרו של דוק ריברס, מאמן אורלנדו מג'יק, ובשנת 2004 עבר יחד עמו לבוסטון סלטיקס. בין השנים 2007–2010 היה עוזרם של המאמנים ביירון סקוט וג'ף באוור בניו אורלינס הורנטס. בשנת 2010 צורף לצוות האימון של סקוט בקליבלנד קאבלירס, ובשנים 2014–2016 שימש כעוזרו בלוס אנג'לס לייקרס.
"The Spaghetti Incident?"

רקע

שירים רבים באלבום הוקלטו עם הגיטריסט של הלהקה לשעבר, איזי סטראדלין, במהלך ההקלטות לצמד האלבומים הקודמים של הלהקה - Use Your Illusion I ו-Use Your Illusion II. למרות זאת, הוקלטו השירים בשנית מאוחר יותר עם מחליפו של סטראדלין, גילבי קלארק. במקור, נועדו השירים להיכלל באלבום מאוחד לשני אלבומי Use Your Illusion (עם 3–4 דיסקים, בסה"כ), אך לבסוף יצאו לאור האלבומים בשני דיסקים נפרדים.
בשנת 1992, תיכננה הלהקה להוציא לאור את הקאברים שהקליט קלארק כ-מיני-אלבום, אך לבסוף החליטו חברי הלהקה להקליט מספר שירים נוספים, גם הם גרסאות כיסוי. בשירים רבים מן האלבום, ניתן להבחין בשירתו של בסיסט הלהקה, דאף מק'אגן. בשיר "Ain't It Fun", מתארח סולן להקת Hanoi Rocks, מייקל מונרו, כזמר אורח. זהו אלבום האולפן האחרון שהוציאה לאור הלהקה בשנות ה-90, עד אשר הוציאה אלבום אולפן חדש בשנת 2008, בשם Chinese Democracy. יתר על כן, זהו האלבום האחרון בו השתתפו בהקלטתו גיטריסט הלהקה - סלאש, מק'אגן הבסיסט ומאט סורום, המתופף.

מקור השם לאלבום ויציאתו לאור

מקור כותרת האלבום (ב-בדיחה פנימית בין חברי הלהקה), מוסבר בראיון שערך המתופף מאט סורום, עם ערוץ הטלוויזיה הקנדי - "MuchMusic", בשנת 1994. על-פי דבריו של סורום, סולן הלהקה אקסל רוז והמתופף לשעבר שלה, סטיבן אדלר, ערכו ביניהם בעבר "קרב אוכל". בשנת 1993, כאשר תבע אדלר הלהקה בעקבות פיטוריו ממנה (להרחבה, ראה ערך: סטיבן אדלר), הזכיר עורך דינו של אדלר במהלך המשפט את המקרה והתייחס אליו כ-"תקרית הספגטי" ("The Spaghetti Incident"). המקרה אושר בנוסף על ידי סלאש, באוטוביוגרפיה שכתב.
האלבום יצא לאור זמן קצר לאחר סיום סיבוב ההופעות, Use Your Illusion Tour, בסוף שנת 1993.

ביצועים חיים לשירים מהאלבום

השיר הראשון באלבום, "Since I Don't Have You", בוצע מספר פעמים על ידי הלהקה בהופעות חיות, כפתיח לשירים "Sweet Child o' Mine" ו-"Paradise City", בין השנים 1993 - 1992. "Down on the Farm" בוצע במלואו - גם הוא לפני יציאת האלבום, במופע הצדקה Farm Aid.
בנוסף, ביצעה הלהקה את השיר בסיבוב ההופעות לקידום האלבום Chinese Democracy, בשנת 2006. "Hair of the Dog" בוצע פעם אחת ב-1988 ולאחר מכן ב-1990 (בהופעה משותפת עם הלהקות מטאליקה ו-Skid Row). השיר "Attitude" בוצע מספר פעמים בסיבוב ההופעות Use Your Illusion Tour. שאר השירים מעולם לא נוגנו בהופעות חיות, אך הופיעו בפרויקטים צדדים של חברי הלהקה.
MINURSO

תוכניות

משאל העצמאות נקבע במקור להתקיים ב-1992, אך סכסוכים על זכאות הבוחרים מנעו את קיומו בתאריך המתוכנן. שני הצדדים האשימו זה את זה בדחיית התהליך. בשנת 1997 היה אמור "הסכם יוסטון" (Houston Agreement) להתחיל את התהליך מחדש, אבל גם הוא כשל בתפקיד זה. בשנת 2003 הושקה "תוכנית בייקר" (Baker Plan) על מנת להחליף את "תוכנית ההתיישבות". היא התקבלה על ידי חזית פוליסריו ואוּשרה פה אחד על ידי מועצת הביטחון של האו"ם, אך נדחתה על ידי מרוקו. מרוקו עמדה על כך שכל תושבי האזור יהיו זכאים להצביע במשאל העם. בעקבות המצעד הירוק ב-1975, העניקה מדינת מרוקו חסות לתוכניות התיישבות שכיוונו אלפי מרוקאים לעבור לגור בשטח שכבשה מרוקו בסהרה המערבית (80% מהשטחים). ב-2015 דברו ההערכות על כך שמתיישבים מרוקאים מהווים לפחות שני שלישים מ-500,000 המתיישבים של האזור.
כיום, אין תוכנית לקיים את משאל עם, והיְשִׂימוּת של הפסקת האש מוטלת בספק.
המנדט של MINURSO הוארך עשרות פעמים מאז ניתן לראשונה בשנת 1991. תוקפו של המנדט הנוכחי הוא עד 30 באפריל 2019.
התקציב של MINURSO הוא כ-52 מיליון דולר בשנה.

בסיסים

ישנן שתי מערכים של צוותים: צוות אחד באזורים שבשליטה מרוקאית ממערב לגבול, וצוות אחר באזור שבשליטה סהראווית ובמחנות הפליטים ממזרח ובאלג'יריה. בסיסי MINURSO שממערב לחומה שבנו המרוקאים נמצאים באל-מחבס, בסמרה, באום דרייגה ובאוסרד. המחנות המזרחיים כוללים את ביר לחלו, טיפאריטי, מחיירס, מיג'ך ואע'וואנית. ישנו גם משרד קישור בטינדוף ששימש ערוץ תקשורת עם מנהיגות חזית פוליסריו.

הרכב נוכחי

החל מ-30 ביוני 2018, היו בסך הכל 220 חיילים במדי MINURSO, כולל 19 חיילים בכוננות, 193 מומחים במשימה, 7 קציני מטה וקצין משטרה אחד, הנתמכים על ידי 227 אנשי צוות אזרחי ו-16 מתנדבי או"ם. רוב החיילים הגיעו מבנגלדש, מצרים ופקיסטן. יחידות חמושות מסיירות לאורך שטח ההפקר של חומת מרוקו-סהרה המערבית, כדי לשמור על הפסקת האש.

ביקורת

בשנת 1995 טען סגן ראש הארגון לשעבר, פרנק רודי, כי MINURSO חסר יכולת או רצון לפעול נגד פגיעה מרוקאית בתהליך, ולמנוע התעללות באזרחים סהראווים; מאז המשיך רודי בביקורתו, כלפי מה שהוא תופס כתהליך יקר מבחינה כלכלית ופגום מבחינה פוליטית. MINURSO הוא כוח שמירת השלום היחיד של האו"ם שהוקם מאז 1978, מבלי שאחת ממשימותיו תהיה שמירה על זכויות האדם באזור המאבק. אף על פי שהחלטה 1979 של מועצת הביטחון המליצה על הוספת הסעיף הזה, הדבר טרם קרה. ביקורת רבה החלה להישמע כלפי מועצת הביטחון, כדי שיוקם כוח לפיקוח על זכויות האדם של תושבי סהרה המערבית ושל העם הסהראווי. האפשרות הזו, שבה תמכו רבים באו"ם, נדחתה על ידי צרפת באמצעות זכות הווטו שלה במועצמת הביטחון.
במהלך תקופה של שנתיים, בעיקר בשנים 2006–2007, השחיתו אנשי MINURSO אתרים ארכאולוגיים על ידי ריסוס גרפיטי על ציורי סלעים פרהיסטוריים ותחריטים באזור החופשי (חלקי סהרה המערבית שבהם שולטת חזית פוליסריו). ישנן גם האשמות, בהן של אנשי מנהל מרוקאים באזור, של ביזה של ציורים פרהיסטוריים בידי אנשי האו"ם בכמה אתרים.
במאי 2010 הפסיקה חזית פוליסרו את מגעיה עם ה-MINURSO, בשל מה שהגדירה "כישלון ביישום משאל העם להגדרה העצמית", והאשימה את כוח האו"ם בניסיון "להפוך למגן העובדה הקולוניאלית, כיבוש סהרה המערבית בידי מרוקו".
האוניברסיטה הפדרלית הבלטית

היסטוריה

אוניברסיטת קניגסברג לשעבר נודעה בדרך כלל בשם אלברטינה. זו הייתה האוניברסיטה היחידה במזרח פרוסיה והיא נחשבה במיוחד בתחום המתמטיקה והאסטרונומיה שלה. הקמפוס נפגע קשה מההפצצה האווירית הבריטית באוגוסט 1944 במהלך מלחמת העולם השנייה והאלברטינה נסגרה לאחר שקניגסברג נכבשה על ידי הצבא האדום בשנת 1945.
לאחר המלחמה, שונה שם קניגסברג לקלינינגרד והמכון הפדגוגי הממלכתי החדש של קלינינגרד שהוקם בשנת 1947 השתמש בקמפוס של האלברטינה בשנים 1948 - 1967, כולל הבניין הראשי של אלברטינה שנחנך בשנת 1862, בו ניתן עדיין לראות חלק מהמבנה המקורי. בשנת 1967 קיבל המכון מעמד של אוניברסיטה ונודע בשם אוניברסיטת קלינינגרד הממלכתית.
בשנת 2005, במהלך חגיגות 750 שנה להקמת קניגסברג, הודיעו הנשיא ולדימיר פוטין והקנצלר גרהרד שרדר כי האוניברסיטה תשנה את שמה ושמה יהיה אוניברסיטת עמנואל קאנט לכבודו של עמנואל קאנט. החל משנת 2005 האוניברסיטה כללה שנים עשר פקולטות עם קורסים שנעו בין מדעי הטבע למדעי הרוח. היו בה כ-12,800 סטודנטים שנרשמו, הן לתוארי בוגרים והן לתארים מתקדמים וכ-580 אנשי סגל. אגודת קאנט שנוצרה בחסות האוניברסיטה נועדה ללמוד את הפילוסופיה של קאנט ובכך האוניברסיטה מעוניינת לשמר את הקשרים ההיסטוריים בין קניגסברג לרוסיה כבר מהמאה ה-16.
בשנים 2010–2011 האוניברסיטה עברה תהליך הרחבה ומיתוג מחדש אשר הוביל לשינוי שמה מאוניברסיטת עמנואל קאנט לאוניברסיטה הפדרלית הבלטית על שם עמנואל קאנט.

חדשנות

פארק מדע הוקם באוניברסיטה בשנת 2008. המשימה העיקרית של הפארק היא ריכוז פוטנציאל למחקר. פארק החדשנות מיישם את התוכנית הנשיאותית שיזם דמיטרי מדבדב להכשרת צוותי ניהול לחברות ומיזמים לאומיים. הקורסים החינוכיים המוצעים במסגרת תוכנית זו מאפשרים לתלמידים לרכוש מומחיות ביישום גישות וכלים להתפתחות אסטרטגית בסביבה עסקית.

שיתוף פעולה בינלאומי

רמת שיתוף הפעולה הבינלאומי מציבה את האוניברסיטה בין עשרת מוסדות החינוך הגבוהים ברוסיה. אחת המטרות של המשרד הבינלאומי של האוניברסיטה היא קידום העניין במערכת החינוך הרוסית בין מדינות הים הבלטי. בנוסף, מטרת המשרד הבינלאומי היא ניהול ותיאום של פעילויות בינלאומיות של האוניברסיטה בכללותה, הסטודנטים שלה והדוקטורנטים. מועמדים, מורים ואנשי צוות. המשרד הבינלאומי עוסק לא רק בתוכניות חילופי סטודנטים ומחקרים או בארגון ביקורי משלחות זרות, אלא גם משיק ומארגן אירועים בינלאומיים כולל טורנירי ספורט סייבר בינלאומיים ופסטיבלי תיאטרון.