google/wiki40b huggingface dataset:
פחדיו של האדם החכם

עלילה

הסיפור מתחיל היכן שנגמר הספר הקודם, כאשר קוותה לומד באוניברסיטה. אלודין, המגיסטר הנוקב בשמות, מקבל אותו סוף סוף כתלמיד אך קוותה לא נוחל הצלחה בתחום הקסם של נקיבה בשמות. הסכסוך של קוותה עם הסטודנט העשיר אמברוז נמשך, כאשר קוותה גונב מחדריו של אמברוז טבעת השייכת לחברתו דנה, ושורף את ציודו של אמברוז. אמברוז משתמש בקסם כדי לפגוע בקוותה גופנית, וקוותה נאלץ להכין קמיע יקר כדי להגן על עצמו. בסופו של דבר אמברוז מפליל את קוותה בשימוש בקסם לרעה. קוותה מועמד לדין בפני הכנסייה, ולאחר מכן מייעצים לו מוריו וידידיו להתרחק לזמן מה מהאוניברסיטה, מאחר שהפרסום השלילי שקיבל עשוי לפגוע ביכולתו להתקדם באוניברסיטה.
קוותה נוסע בהמלצת חברו האציל תרפה אל העיר סברן, כדי לסייע לאציל העשיר המאר אלברון, השליט המקומי ואחד מעשירי העולם. המאר מבקש מקוותה לעזור לו לחזר אחר הגבירה לקלס. קוותה מגלה כי היועץ הארקנאי של המאר מרעיל אותו, ולאחר שקוותה משכנע את המאר שמעשה הבגידה התרחש, היועץ נמלט מהאחוזה. קוותה פוגש בעיר את חברתו דנה, והם מתחילים להפגש לעיתים קרובות, עד שמריבה פורצת ביניהם כאשר קוותה מנסה לדאוג לדנה ולהרחיק אותה מהפטרון המסתורי שלה, והיא בתגובה מאשימה את קוותה שהוא מתנהג אליה ברכושנות.
המאר שולח את קוותה יחד עם ארבעה שכירי חרב לצוד שודדים המאיימים על גובי המיסים שלו. במהלך המסע, קוותה לומד ממורה הדרך שלהם את יסודות הגישוש והציד, וכן לומד מאחד משכירי החרב, המשתייך לאיידם, את יסודות השפה האיידמית ופילוסופיית החיים שלהם. לאחר מצוד ממושך, החמישה מגיעים אל מחנם המבוצר של השודדים וקוותה הורג אותם במעשי קסמים שונים. לאחר מכן, הוא נכנס בטעות לעולם הפיות וניצוד בידי פיה אכזרית בשם פלוריאן, המפתה בני אדם אל מותם כבר שנים רבות. במהלך המאבק ביניהם מגלה קוותה את שם הרוח ואת שמה של פלוריאן, וכך הוא גובר על פלוריאן ומשכנע אותה להשאיר אותו בחיים. קוותה שוהה עם פלוריאן זמן רב, במהלכו היא מספרת לו על עולם הפיות ומכינה לו גלימה עשויה מצללים המכונה "שאד". לבסוף קוותה עוזב, ומגלה שבעולם התמותה חלפו רק שלושה ימים.
קוותה ושכיר החרב מן האיידם, טמפי, נוסעים יחד לאדמרה, ארצם של בני האיידם, שם טמפי מועמד לדין על שלימד את קוותה את סודות בני עמו. על מנת להציל את טמפי ואת עצמו נדרש קוותה להוכיח שהוא ראוי ללמוד את אמנות הלחימה של האיידם. לאחר זמן מה באיידם מוכיח קוותה את היותו ראוי, והוא מקבל מהאיידם חרב עתיקה.
בדרך חזרה אל סברן, קוותה פוגש בלהקת שודדים המתחזים לבני אדמה רוה, שחטפו שתי נערות. קוותה הורג את השודדים ומשיב את הנערות אל ביתן. כאשר קוותה חוזר אל המאר ומתגלה למאר ולאשתו הטריה כי קוותה הוא בן אדמה רוה, הנחשבים למעמד הנמוך ביותר, המאר נאלץ לגרש את קוותה מעל פניו, אך גומל לו במכתב המאפשר לו לשלם את שכר הלימוד באוניברסיטה מכספו של המאר. קוותה חוזר לאוניברסיטה ומסכם עם הגזבר של האוניברסיטה שהם יחלקו ביניהם את שכר הלימוד הגבוה שהאוניברסיטה תשית עליו. במסעו, מגלה קוותה שהסיפורים על מסעותיו נפוצו באזור, רובם מעוותים או מומצאים.
בסיפור המסגרת המתרחש בהווה, שני חיילים מגיעים לפונדק ומכים את קוותה. בסט, ידידו של קוותה, שלח אותם בניסיון להחיות את רוחו של אדונו, אך הניסיון נכשל וקוותה נותן לחיילים להכות אותו. בסט כועס על החיילים ורוצח אותם.

התרגום לעברית

הספר הראשון בסדרה, "שם הרוח", יצא בהוצאת כנרת, אך ההוצאה החליטה שלא להדפיס את ספר ההמשך. ניסיונות להוציא את הספר בעזרת מימון המונים נכשלו. לאחר כמה שנים רכשה הוצאת אופוס את הזכויות לתרגום והדפיסה את הספר, תוך כדי שינוי שם הסדרה מרשומות קוטל המלכים לרשומות קוטל המלך.
ברוס היזן

ביוגרפיה

היזן נולד בוינטון, איווה. בגיל 6 עבר עם הוריו לעיר מוסקטין באיווה, שם סיים בית ספר תיכון בשנת 1942. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת איווה בשנת 1947. בשנת 1952 קיבל תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ותואר דוקטור בשנת 1957.
במהלך שנות החמישים היזן שיתף פעולה עם מארי ת'ארפ באוניברסיטת קולומביה. בתחילה, הם עסקו באיתור מטוסים שהופלו במלחמת העולם השנייה בעזרת תצלומי אויר. בהמשך, החלו למפות את הטופוגרפיה של קרקעית האוקיינוס.
אחת התגליות החשובות של היזן ות'ארפ  היה הרכס המרכז-אטלנטי, המשתרע מדרום לצפון האוקיינוס. רכס זה, התברר כחלק מתוך מערכת עולמית של רכסים תת-ימיים שנוצרו מתוך התקרבות של לוחות טקטוניים. גילוי זה הוביל לאישוש תאוריית נדידת היבשות.
היזן ות'ארפ פרסמו את המפה הפיזית הראשונה של האוקיינוס האטלנטי בשנת 1957. עבודתם הושלמה בשנת 1977, כאשר פרסמו את המפה של קרקעית האוקיינוס כולו בשנת 1977, בשיתוף פעולה עם צייר הנוף האוסטרי היינריך ברנן.
היזן נפטר מהתקף לב בשנת 1977 במהלך שיוט מחקר של הרכס המרכז-אטלנטי ליד איסלנד.
משפט נורטון

משפט נורטון למעגלים חשמליים ליניאריים קובע שכל צירוף של מקורות מתח, מקורות זרם ונגדים בעלי שני הדקים שקול חשמלית למקור זרם יחיד ונגד יחיד המחובר אליו במקביל. עבור מעגלי AC הפועלים בתדירות יחידה המשפט ניתן ליישום גם לגבי אימפדנסים כלליים, ולא רק לנגדים. שקול נורטון משמש לייצוג כל רשת של מקורות ואימפדנסים ליניאריים בתדירות נתונה. המעגל כולל מקור זרם אידיאלי במקביל לאימפדנס אידיאלי (או נגד למעגלים לא ריאקטיביים).
משפט נורטון הוא הרחבה של משפט תבנין והוא הוצג ב-1926 בנפרד על ידי שני אנשים: החוקר האנס פרדיננד מאייר (1895-1980) והמהנדס אדוארד לארי נורטון (1898-1983) ממעבדות בל.
הר מאסיב (אלברטה)

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1918, והוא נקרא כך בשל גודלו (המאסיביות שלו). לפי מקור אחר שמו של ההר ניתן לו בשל מסילת עיתוק בשם זה הסמוכה להר.
רוני סייקלי

נעורים וקריירת מכללות

סייקלי נולד בביירות שבלבנון, ובילדותו עבר עם משפחתו לאתונה, יוון. בשנת 1984 עבר סייקלי לארצות הברית, ועד לשנת 1988 למד באוניברסיטת סירקיוז. בעונת 1986/1987 קלע 15.1 נקודות בממוצע למשחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, והוביל אותה לצד דריק קולמן ושרמן דאגלס להישגה הגדול ביותר – העפלה למעמד גמר טורניר אליפות המכללות. במשחק הגמר עצמו קלע סייקלי 18 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת אינדיאנה בתוצאה 73–74. בעונתו האחרונה באוניברסיטה קלע 16.3 נקודות והוריד 9.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).

נבחרת ארצות הברית

בין עונתו השנייה לשלישית באוניברסיטה יצג סייקלי את נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל 1986, לצד שחקני מכללות מצטיינים נוספים כגון דייוויד רובינסון, קני סמית' וצ'ארלס סמית'. במשחק הגמר של הטורניר גברה ארצות הברית על נבחרת ברית המועצות בתוצאה 87–85, ובכך זכתה במדליית הזהב הראשונה שלה בטורניר מאז 1954. סייקלי עצמו שותף בשמונה מתוך עשרת משחקי הנבחרת, ותרם 3.5 נקודות ו-2.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.

קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1988 נלקח סייקלי בבחירה התשיעית, על ידי מיאמי היט. בכך הפך לבחירת הדראפט הראשונה בתולדות המועדון, וכן לשחקן הלבנוני הראשון ב-NBA. לאחר עונת רוקי סולידית (10.9 נקודות למשחק), פרץ סייקלי בעונתו השנייה כשהוביל את שחקני קבוצתו בממוצעי נקודות (16.6), ריבאונדים (10.4) וחסימות (1.7) למשחק, ובסיום העונה זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה. ב-4 העונות הבאות המשיך להציג יכולת גבוהה במיאמי עם ממוצעים של 16.3 נקודות ו-11.3 ריבאונדים למשחק, וסייע לקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA בעונות 1992 ו-1994. ב-3 במרץ 1993 קבע שיא מועדון של 34 ריבאונדים במשחק מול וושינגטון בולטס.
בנובמבר 1994, לאחר 6 עונות במיאמי, הועבר סייקלי בטרייד לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לסשה דנילוביץ' ובילי אוונס. בשתי עונותיו בקבוצה שימש כשחקן חמישייה קבוע, ורשם ממוצעים של 12.1 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת 1996/1997 הועבר בטרייד לאורלנדו מג'יק, אליה הצטרף כ"מחליפו" של שאקיל אוניל אשר עזב באותו הקיץ ללוס אנג'לס לייקרס. בעונתו הראשונה באורלנדו קלע סייקלי שיא קריירה של 17.3 נקודות למשחק, אך המג'יק הודחו כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון.
באמצע עונת 1997/1998 נשלח בטרייד לניו ג'רזי נטס, אך בשל פציעה בכף רגלו שותף ב-18 משחקים בלבד (3.2 נקודות למשחק) בטרם שוחרר מהקבוצה בסיום עונת 1998/1999.
לקראת עונת 2000/2001 חתם סייקלי על חוזה בברצלונה הספרדית. לאחר 4 משחקים בלבד, בהם קלע 13.0 נקודות והוריד 5.3 ריבאונדים בממוצע למשחק, שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק.

חייו האישיים

לאחר פרישתו ממשחק החל סייקלי לעסוק במוזיקה, כדי ג'יי וכמפיק מוזיקלי. כמו כן מחזיק סייקלי בחברת השקעות נדל"ן.
בעבר היה נשוי לדוגמנית המקסיקנית אלסה בניטס.
יאיר נפשי

שירות צבאי

נפשי שירת בחיל ההנדסה, במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגת הנדסה של חטיבה 7. לאחר מכן שירת בתור מפקד יחידות טנקי גישור והנדסה ובהמשך כמפקד סיירת חטיבה 7. הוא היה הראשון שמילא את תפקיד סגן מפקד גדוד 77 ולאחר מכן שירת בתור קצין אג"ם של חטיבה 188. ביוני 1972 עבר נפשי לפקד על גדוד 74 (סער) של חטיבה 188, המג"ד הרביעי של הגדוד.

מלחמת יום הכיפורים

ערב המלחמה, קיבל גדוד 74 בפיקודו של נפשי את האחריות על צפון רמת הגולן ממוצב 111 וצפונה, בעוד שהגדוד הסדיר השני של חטיבה 188, גדוד 53, קיבל את האחריות על דרום הרמה. למרות חלוקה זו, פלוגות ומחלקות שני הגדודים התפרסו על כלל הרמה וכל גזרה פיקדה גם על כוחות מהגדוד השני. לפני המלחמה ייעד נפשי את רכס הבוסטר (צפונית לעיר קוניטרה) להיות נקודת השליטה שלו לפיקוד הגזרה הצפונית, עם פרוץ המלחמה בצהרי ה-6 באוקטובר 1973 לשם הוא נע בדהרה עם צוות הטנק שלו. מעמדתו ברכס הבוסטר מפקד נפשי על הכוחות בגזרה הצפונית ומנהל את קרבות הבלימה הראשוניים, בקור רוח ובטון דיבור רגוע הקפיד נפשי לדבר ברשת הקשר עם מפקדי הפלוגות והמחלקות שבגזרתו, מודע לחשיבות נוכחותו בקשר.
במהלך ארבעת הימים הראשונים למלחמת יום הכיפורים פיקד נפשי על הגזרה, תצפת על הכוחות הסורים ונלחם בגזרת צפון קוניטרה, רכס הבוסטר והר חרמונית. על פיקודו בימים אלו ועל הצלחתו בהחזקת השטח כנגד ההתקפות הסוריות, הוענק לנפשי עיטור העוז במאי 1975 על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור.
 ציטוט מתיאור המעשה בתעודת העיטור:
סא"ל יאיר נפשי פיקד על גדודו בגזרה הצפונית של רמת-הגולן. בשעות הבלימה הקשות ביותר נלחם בעצמו במוצב, ומנע את נפילתו במשך 4 ימים. כמו כן סייע בנהול הקרב החטיבתי על ידי תצפית ודווח על שטחי הערכות האויב. במשך כל ימי-הבלימה הצליח למנוע את נפילת המובלעת של קוניטרה, אף על פי שהיה מכותר באגפים - כשהוא עצמו מסייע בנהול הקרב החטיבתי, על ידי תצפית ודווח על שטחי ההערכות של האויב. באומץ-לבו, בקור-רוחו ובכושר-מנהיגותו ליכד את יחידתו המפוזרת, הפיח בחיילים רוח-קרב ודבקות במשימה - ובכך מנע את נפילת המוצב, ששימש לאחר-מכן קרש-קפיצה בהתקפה.
— אתר אכ"א
לאחר המלחמה התקדם בתפקידי הפיקוד, כיהן כמפקד עוצבת ראם, מפקד חטיבה 188 בשנים 1976–1977, מפקד עוצבת סיני ומפקד אוגדה 440 במלחמת לבנון הראשונה.

לאחר שחרורו

נפשי כיהן במועצת העיר קריית אתא ושימש חבר הנהלת קבוצת הכדורעף הפועל קריית אתא.
משפט חיזור

משפט התחלה (באנגלית: פּיק-אפ ליין) הוא משפט המשמש לפנייה ראשונה לשם חיזור, למטרות רומנטיות או מיניות. לרוב משתמשים במשפט זה כדי ליזום שיחה. משפט זה קצר בדרך כלל, ואמור להעיד על משיכה כלפי האדם שאליו הוא מיועד. לעיתים משתדל אומר המשפט להפגין שנינות באמצעותו.
ישנן אסטרטגיות רבות אבל המשותף לכולן היא המטרה - לשבור את מחסום הזרות בין שני אנשים שעל פי רוב אינם מכירים זה את זה, ואחד מהם לפחות מעוניין ליצור קשר עם האחר.
לרוב האקט הראשוני של כניסה למרחב הפרטי של אדם אחר שאינו מוכר ליוזם מלווה במבוכה והרגשת חוסר שייכות וניכור. תחושות אלו מודגמות פעמים רבות בסצנות אופייניות בסרטים רומנטיים. שלב הביישנות שלפני אמירת משפט ההתחלה מלווה לעיתים בקשר טרום-מילולי בין הצדדים, המתבטא במבטים, חיוכים והתנהגות המיועדת ליצירת רושם ראשוני.
טבע

הטבע בתרבות האדם

בזרמים רבים באמנות נתפס הטבע כיפה וכמקור השראה. הדרו של הטבע מופיע עוד במזמורי תהילים, בתקופת הרנסאנס העמידו ציירים רבים את הטבע במרכז יצירתם, שירה מציגה תיאורי טבע רבים ובפרט בתחום השירה התיאורית והטבע נתן את שמו לזרם שירת הטבע של משוררי יהדות ספרד וכן בענפי אמנות נוספים. הסיבות לתפיסת הטבע כיופי נידונות במסגרת ענף האסתטיקה בפילוסופיה.
חיבור האדם אל הטבע עומד בבסיס תפיסות פילוסופיות רבות. הרומנטיקה הדגישה את חשיבות הקשר לטבע כניגוד לתפיסות המוסר והאסתטיקה של הנאורות. הפרא האציל החי חיים פשוטים וטבעיים, נתפס כזה שלא הושחת על ידי תרבות המערב ולכן נותר טוב.
הטבע מהווה מקור לסיפוק צורכי האדם והטכנולוגיה האנושית עוסקת רבות בשיפור הדרכים לניצול הטבע, ובהן ציד וביות, חציבת והפקת אוצרות טבע וסינתזה של חומרים חדשים. התקדמות הטכנולוגיה הביאה לניצול גובר של הטבע עד לכדי פגיעה בו, ומולה התפתח תחום איכות הסביבה ואף גישות סביבתניות הקוראות לשינוי טכנולוגי.
איתני הטבע מהווים סיכון לאדם והביאו לאסונות רבים בתולדות האנושות ובהם התפרצויות געשיות ורעידות אדמה, והאנושות מחפשת דרכים לשלוט בטבע על מנת להפחית סיכונים אלו. עם זאת עולות טענות כי השפעותיו השליליות של האדם על הטבע יגרמו בעצמן לאסונות כבדים, טענות שמצאו ביטוי בסרטי אסונות שונים בעשורים האחרונים.
פייר ז'נה

פייר מרי פליקס ז'נה (בצרפתית: Pierre Marie Félix Janet‏; 30 במאי 1859 — 24 בפברואר 1947) היה פסיכולוג ופילוסוף צרפתי שתרם רבות לחקר הדיסוציאציה.
ז'נה היה תלמידו ועוזרו של ז'אן-מרטן שארקו, וניהל את מעבדת ההיפנוזה שלו בבית החולים סלפטרייר. תרומתו העיקרית של ז'נה הייתה בחקר הטראומה הנפשית ובהגדרת הדיסוציאציה (ניתוק) כמנגנון העיקרי הקיים בה. 
כוכבו של ז'נה הועם בעיקר אל מול נסיקתו של זיגמונד פרויד, אבי הפסיכואנליזה, אשר הדגיש את ההדחקה כמנגנון ההגנה המרכזי. אך הוא חזר וזכה להכרה סביב תנופת המחקר בנושא הטראומה.
מייק דאנליבי (פוליטיקאי)

ביוגרפיה

דאנליבי נולד בסקרנטון שבפנסילבניה. הוא מוסמך בחינוך מאוניברסיטת אלסקה בפיירבנקס. באוגוסט 2012, בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית, החליט דאנליבי להתמודד מול הסנאטורית המכהנת לינדה מנארד. הוא זכה בבחירות אלו עם כ-2,802 קולות, שהם 57.42% מקולות הבוחרים. ב-6 בנובמבר 2012, יום הבחירות הכלליות, התמודד לסנאט של אלסקה ללא התנגדות וזכה ל-11,724 קולות (94.24%).
ב-2017 הודיע דאנליבי כי בכוונתו להתמודד למושלות אלסקה בבחירות בארצות הברית ב-2018, אם כי נטש את המרוץ בספטמבר אותה השנה בעקבות בעיות לב. בדצמבר 2017, הכריז דאנליבי על חזרתו למרוץ. הוא התפטר ממושבו בסנאט של אלסקה ב-15 בינואר 2018, במטרה להתמקד בבחירות למושלות. הוא התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית מול המושל העצמאי והמכהן בעת הבחירות, ביל ווקר, ונציגה לשעבר של אלסקה בסנאט של ארצות הברית, מארק בגיץ'. מייק זכה בבחירות גוברנאטוריות עם קווין מאייר המכהן כסגן המושל. באוקטובר 2018 הודיע ווקר כי הוא משהה את מסע הבחירות לאחר שהעיר הערות בלתי-הולמות כלפי אישה. בבחירות הכלליות הביס דאנליבי את בגיץ' ונבחר למושל אלסקה. הוא נכנס לתפקידו ב-3 בדצמבר 2018.
ויליאם הנרי ברטלט

חייו

ויליאם הנרי ברטלט נולד בקנטיש טוון (Kentish Town), שכונה בלונדון. החל משנות השלושים של המאה ה-19 ערך ברטלט מסעות שונים בחבל הבלקן, במזרח התיכון וארצות הברית. מסעו הראשון לארצות הברית נערך בשנת 1835, שם יצר תחריטים של בניינים ותיאורי נוף של צפון המדינה, אותם מכר בהמשכים למאגר מנויים בין השנים 1837-1839. תחריטים יצאו גם בדפוס בליווי הקדמה מאת הסופר נתניאל פרקר ווילס (Nathaniel Parker Willis) תחת השם "נופים אמריקאים" (באנגלית: American Scenery) החל משנת 1840. תחריטים דומים עם נופי קנדה נוצרו בשנת 1842. 
ברטלט ביקר בארץ ישראל פעמיים וכתב מספר ספרים על מסעיו לארץ ועל המקומות הקדושים לנצרות. בשנותיו האחרונות פרסם ספרי-תמונות על ארץ ישראל, מלווים בהסברים. לאחר ביקורו הראשון בירושלים בקיץ 1842, הוציא בלונדון את הספר "Walks about the City and Environs of Jerusalem". לאחר מסעו השני לירושלים ביוני 1853, כתב את הספר "Jerusalem Revisited", שיצא לאור בלונדון ב-1855, לאחר מותו. לכתיבת הספר השני נעזר בקונסול האנגלי בירושלים ג'יימס פין ורעייתו.
ברטלט נפטר בשנת 1854 בעת שובו ממסע במזרח הקרוב על סיפון ספינה צרפתית ליד חופי מלטה. 
יצירתו של ברטלט הייתה פופולרית מאוד בתקופתו. התחריטים שיצר הועתקו על ידי אמנים שונים. בסביבות שנת 1856, לדוגמה, כשנתיים לאחר פטירתו, הופיעו העתקים מתחריטיו בספר "ההיסטוריה של ארצות הברית של צפון אמריקה" (באנגלית: History of the United States of North America). ברטלט הצהיר בספרו "סירת הנילוס" (1849) כי הוא שואף ליצור "התרשמות חיה ממקומות ממשיים". למעשה נופיו השתייכו מסורות רומנטיות וריאליסטיות, שבלטו במיוחד בתיאור המזרח הקרוב בסגנון אוריינטליסטי.
יוסל'ה קמצן קדוש

סיפורו של יוסל'ה קמצן קדוש (בגרסאות אחרות ישראל גוי קדוש) היא אגדה יהודית מפורסמת. לסיפור גרסאות רבות ושונות אולם המוטיב המרכזי – מצוות מתן בסתר של העשיר – נשמר בכולן. הסיפור זכה לפרסום רב גם בעקבות רבי שלמה קרליבך שסיפר אותו בהופעותיו בליווי נגינת גיטרה, ובהמשך בקלטת שיצאה כחלק מסיפוריו.

סיפור האגדה

על פי האגדה בתחילת שנות ה'ת' בעיר קראקא שבפולין היה יהודי בשם יוסל'ה, עשיר אך קמצן, הוא סירב בתוקף לתמוך בעניים ובמטרות הקהילה. למרות בקשות חוזרות ונשנות מהרב כי יואיל לתרום לכל הפחות כאחד מכולם הוא סירב. הוא זכה לקיתונות של בוז מהקהילה בימי חייו וכינו אותו "יוסל'ה קמצן". כשהזדקן ועמד על ערש דווי, הודיעה לו החברא קדישא כי אם ברצונו להיקבר עליו לשלם סכום גבוה, אך הוא סירב גם לזה. לאחר מותו קברו אותו במקום מבוזה מחוץ לגדר. משחלף זמן הגיעו לרב (לפי גרסאות מסוימות היה זה התוספות יום טוב) נזקקים רבים שביקשו את עזרתו, וכשבירר הרב לפשר הכמות הגדולה של הנזקקים שהופיעו לפתע, התגלה לו כי יוסל'ה תמך בהם בסתר והתנה עמם לבל יספרו (לפי גרסאות אחרות הוא הביא להם כסף במעטפות ושקים של מזון בכל ערב שבת בלי שישימו לב). הרב נרעש והיצר על מקום קבורתו ובזיונו של יוסל'ה, והורה שיכתבו על מצבתו "פ"נ יוסל'ה קמצן קדוש" וביקש כי לאחר מותו יקברו אותו בסמוך לקברו של יוסל'ה.
לאחר מותו גילו ליד מיטתו שקי מזון ומעטפות כסף שהיו מיועדים לנזקקי העיר.

גרסאות

הסופר מרדכי בן יחזקאל הביא בספר המעשיות שלו את הסיפור בשינויים שונים כשהוא מסתמך בעיקר על פנקס הקהילה של קראקא שצוטט בספר "פאר וכבוד", מונקאטש תרע"א, וכשגיבור האגדה נקרא "ישראל גוי קדוש". בספר אחר הרב המוזכר הוא הרבי מבעלז ולא התוספות יום טוב. בגרסתו של שלמה קרליבך לרב קראקא קוראים רבי קלמן. אכן ככל הידוע לא קבור ליד התוספות יום טוב בבית החיים היהודי בקראקא אף אחד בשם יוסל'ה קמצן קדוש . החוקר הרב יהושע מונדשיין כתב כי ייתכן בהחלט והסיפור לא באמת התרחש.

בתרבות

הסיפור זכה לעיבודים רבים, גם כספרונים לילדים. הוא הומחז והוסרט בגרסאות שונות.
ב-2015, הפיקה איילת ריפס מחזמר על בסיס הסיפור. את המחזה כתב שי להב וביים אורי אומנותי, ומשחקים בו יעקב כהן, עודד מנשה, אסי צובל, אבישי שטרית וכן מתן צור מאנדרדוס.
מוסקבה פטושקי

עלילה

הספר מתאר את המסע הסוריאליסטי והמשעשע של הגיבור השיכור כלוט, וניצ'קה, שהוא בן דמותו של ירופייב, ברכבת ממוסקבה אל אהובתו בפטושקי, מרחק 125 ק"מ, למצוא את הגאולה בעולם זה. בסופו של דבר הוא מוצא עצמו חזרה במוסקבה הקומוניסטית ומת בדקירה בגרונו.
בתחילת הסיפור וניצ'קה מתאר עצמו כמי שפוטר מעבודתו בהנחת כבלי טלפון בשל שרטוט דיאגראמות שתייה שלו ושל עמיתיו לעבודה. דיאגראמות אלו גילו מתאם ברור בין כמויות השתייה החריפה וטיפוס האישיות. וניצ'קה מבזבז את שארית כספו על מתנות לבנו, מזון לדרך וקניית משקה חריף נוסף, ושוקע במונולוגים ארכניים אודות היסטוריה, פילוסופיה ופוליטיקה, הוא גם מתיידד עם נוסעים אחרים ודן איתם במצבה העגום של ברית המועצות תוך כדי שתייה כדת.
הספר כתוב בסגנון ייחודי, כהזיה המשולבת במתכונים של קוקטיילים מוזרים, ובציטוטים תרבותיים, דתיים ופוליטיים למכביר.
היטל הטמנה

היטל הטמנה הוא סוג של מס המוחל במדינות מסוימות כדי להגדיל את עלות ההטמנה. המס מוטל בדרך כלל ביחידות של מטבע ליחידת משקל או נפח (£ / t, € / t, $ / yard³). המס הוא חלק מהעלות הכוללת של עלות הכניסה למטמנה. 
היטל זה הוא מס ירוק, שמטרתו להפנים את ההשפעות החיצוניות השליליות של הטמנת הפסולת אצל יצרני הפסולת (העיקריים שבהם - רשויות מקומיות ומפעלים), וכן לייקר את ההטמנה כך שיצרני הפסולת יעדיפו את חלופת המיחזור.

היטל הטמנה בישראל

בישראל ההיטל מוטל מכוח חוק שמירת הניקיון. ראשיתו בשנת 2000, אז תוקן חוק שמירת הניקיון במסגרת חוק ההסדרים. החוק הסמיך את השר לאיכות הסביבה לקבוע את שיעורי ההיטל בתקנות באישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, ואולם במהלך השנים סיכל מרכז השלטון המקומי את התקנתן, והחוק היה, למעשה, לאות מתה. במסגרת חוק ההסדרים של 2006, יזמה הממשלה תיקון נוסף של חוק שמירת הניקיון, ובו הביאה למעשה את נוסח התקנות עצמן. התיקון אושר ב-2007, נכנס לתוקף ביולי אותה שנה, ושיעורי ההיטלים שנקבעו בו עולים בהדרגה מדי שנה עד 2011, בהתאם לסוג הפסולת (פסולת מעורבת, פסולת יבשה, בוצה, בוצה תעשייתית ופסולת בניין.
לפי החוק, עירייה בסדר גודל של עירית רמת גן, המייצרת מדי שנה כ-70 אלף טונות של פסולת מעורבת (יבשה ורטובה), צפויה הייתה לשלם בשנת 2008 היטל הטמנה בשיעור של כ-1.4 מיליון שקלים חדשים, ובשנת 2011 כ-3.5 מיליון שקלים חדשים. ההנחה היא שכדי להפחית את העלויות, תעדיף העירייה למצוא פתרונות של מיחזור.
בשנת 2011, לאחר שהתברר שהתעריפים הקבועים בחוק אינם מהווים תמריץ מספיק, פרסם השר להגנת הסביבה צו המעלה את התעריפים בהדרגה.

השימוש בכספי היטל ההטמנה

כספי היטל ההטמנה מופקדים ב"חשבון היטל ההטמנה" בקרן לשמירת הניקיון המנוהלת על ידי המשרד להגנת הסביבה. כספים אלה אמורים לשמש לפיתוח, הקמה וייעול של אמצעים חלופיים להטמנת פסולת וכן לשיקום אתרי פסולת ומפגעי פסולת. להמחשת סדר הגודל של סכומי ההפקדות, בשנת 2015, הופקדו בהיטל ההטמנה כ - 450 מיליון ש"ח והצטברו בקרן כ - 1 מיליארד ש"ח שלא נוצלו.
בשנת 2015, עתר מרכז השלטון המקומי לבג"ץ בדרישה לבטל את היטל ההטמנה, היות שהכספים שהופקדו בקרן לשמירת הניקיון לא נוצלו. במקביל, יזם המשרד להגנת הסביבה מנגנון חדש למימוש הכספים שהצטברו בקרן.
טיילר פוזי

ביוגרפיה

פוזי נולד לסינדי גארסיה (ממוצא מקסיקני) ולשחקן ג'ייסון פוזי בסנטה מוניקה שבקליפורניה, וגדל בסנטה קלריטה בקליפורניה. יש לו שני אחים.
בשנת 2002 הופיע בסרט "פגיעה היקפית". באותה שנה גילם גם את בנה של ג'ניפר לופז בקומדיה הרומנטית "יפה במנהטן". בשנת 2007 נבחן לתפקיד ג'ייקוב בלאק בסדרת הסרטים "דמדומים", אך התפקיד ניתן בסופו של דבר לחברו טיילור לאוטנר. באותה שנה, פוזי תרם את קולו לפיילוט של הסדרה המצוירת של דיסני "SheZow", ששודרה ב-4 במאי כחלק מהמיני-סדרה "Shorty McShorts' Shorts".
את תפקיד "הפריצה" שלו השיג פוזי כאשר לוהק בשנת 2011 לסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" של MTV, המבוססת על סרט באותו שם מ-1985. פוזי מגלם בה את דמותו של תלמיד התיכון סקוט מק'קול, אשר ננשך על ידי אדם זאב ונאלץ לשמור זאת בסוד תוך כדי הגנה על יקיריו מאיומים על-טבעיים. בשנת 2017 התארח בפרק סיום העונה השלישית ומתארח בתפקיד מתמשך בעונה הרביעית של הקומדיה "ג'יין הבתולה" בכיכובה של ג'ינה רודריגז.
פוזי גם מנגן בגיטרה בלהקה "PVMNTS”.
בשנת 2018 שיחק פוזי בתפקיד הראשי בסרט האימה "מת או חובה".

חיים אישיים

פוזי היה מאורס לחברתו סינה גורליק, אולם הם נפרדו באוקטובר 2014, לאחר מערכת יחסים בת יותר מעשר שנים.
באפריל 2016 החל לצאת עם השחקנית בלה ת'ורן. השניים נפרדו באותה שנה.
המדינה החופשית אנהלט

היסטוריה

ב-12 בנובמבר 1918 התפטר יואכים ארנסט, דוכס אנהלט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה מוזגה המדינה יחד עם פרובינציית סקסוניה הפרוסית, ליצירת מדינת סקסוניה-אנהלט, שהייתה חלק משטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה המזרחית.
ג'ון אביזייד

קריירה צבאית

אביזייד נולד וגדל בקליפורניה למשפחה ממוצא לבנוני. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1973, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. אביזייד התנדב לכוחות המוטסים של צבא ארצות הברית ובתפקידו הראשון שימש כמפקד מחלקה ברגימנט הרגלים ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך שירת אביזייד שירת כמפקד פלוגה ברגימנט הריינג'רס ה-75 ופיקד עליה במבצע זעם דחוף, במהלכו הוצנחה פלוגתו במטרה לתפוס שטחי מפתח ובהם שדה התעופה ריו-אטו. במלחמת המפרץ שימש כמפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-325 שבדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך פיקד על רגימנט הרגלים ה-504 שבדיוויזיה המוטסת ה-82, על האקדמיה הצבאית של ארצות הברית ועל דיוויזיית הרגלים ה-1, אותה הוביל במבצע כוח מאוחד. בתפקידו האחרון פיקד על פיקוד מרכז של ארצות הברית. בנובמבר 2018 החליט הנשיא דונלד טראמפ למנותו לשגריר ארצות הברית בסעודיה.
בקר (סדרת טלוויזיה)

רייטינג

הסדרה הצליחה היטב במהלך 4 העונות הראשונות כאשר היא מצליחה לשאוב רייטינג מהתוכנית הפותחת לפניה כולם אוהבים את ריימונד. למרות זאת, CBS העבירה את התוכנית לימי ראשון ב 2002, והרייטינג פחת במהירות, דבר שאילץ את הרשת בסופו של דבר להשהות את הסדרה. CBS תכננה לבטל את התוכנית לאחר העונה החמישית אולם ביצעה דחיה של הרגע האחרון היות שהיה מחסור בפיילוטים מבטיחים של קומדיות. העונה השישית של בקר תוכננה להיות מחליפת אמצע של עונת השידורים 2004-2003 ולפיכך הוזמנו רק 13 פרקים. למרות זאת, מערך הקומדיות של CBS אילץ אותם להעביר את פתיחת העונה השישית של בקר לסתיו, התוכנית הועברה לשידור בימי רביעי והוצמדה יחד עם הסדרה מלך השכונה. הרייטינג נשאר נמוך, והתוכנית הסתיימה בינואר 2004, לאחר 129 פרקים.
מאיר אלמלם

קורות חייו

אלמלם התגייס לצה"ל במרץ 1996, ושובץ בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים. שירת כלוחם בגדוד. לאחר קורס קציני חי"ר, חזר לגדוד 202 ומונה למפקד מחלקת מסלול. לאחר מכן שימש כסגן מפקד פלוגת החוד בגדוד, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בהמשך, אף שכבר שימש כמפקד מחלקה, התבקש לשמש כמפקד מחלקת "דרגון" בפלוגה המסייעת בגדוד. לאחר מכן שימש כסגן מפקד הפלוגה המסייעת הגדודית. בהמשך מונה למפקד פלוגת מסלול בגדוד 202, ושימש בתפקיד זה במהלך האינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים החטיבתי. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד גפן בבה"ד 1. לאחר לימודים, מונה לסגן מפקד גדוד 101, וכיהן בתפקיד בין היתר במלחמת לבנון השנייה. לאחר מכן שימש כמפקד מגמת "מצדה" בבא"ח צנחנים. בגמר התפקיד יצא ללימודים בפו"ם.
בשנת 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד הסיור המדברי, הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2011. בהמשך שימש כסגן מפקד עוצבת חירם בין השנים 2011–2013. לאחר מכן חזר לחטיבת הצנחנים, ושירת כסגן מפקד החטיבה בין השנים 2013–2015, כולל במהלך מבצע צוק איתן. ב-26 באוגוסט 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אילת, בתקופת פיקודו שונה שמה של החטיבה, לחטיבת יואב. ב-5 ביולי 2017 סיים את תפקידו, ויצא ללימודים. ב-29 באוקטובר 2018 הוחלט על מינויו לסגן מפקד אוגדת עזה.
מרטינגל (תורת ההסתברות)

בתורת ההסתברות, "מרטינגל" הוא מודל המתאר "משחק הוגן" המתרחש למשך זמן בדיד, המאופיין בכך שבכל שלב בתהליך, המידע לגבי ההיסטוריה אינו מאפשר לנבא את התוחלת בעתיד. כלומר, אם כעת אנחנו בזמן  בתהליך, אז התוחלת העתידית של הזמן  שווה לערך של השלב הנוכחי.
דוגמה למרטינגל היא למשל הימור על סדרת הטלות של מטבע הוגן, כאשר נניח כי "עץ" מהווה זכייה בנקודה 1+, ו"פאלי" מהווה הפסד של נקודה 1-.  הוא משתנה מקרי המייצג את מספר הפעמים שיצא "עץ" עד השלב ה- פחות מספר הפעמים שיצא "פאלי" עד השלב ה-, ולפיכך זהו הסכום שיש בידי המהמר לאחר כל הטלה. מכיוון שההימור הוגן, התוחלת של הסכום שבידי המהמר בשלב ה-, שווה לסכום שיש בידו בשלב ה-.
מרטינגל מהווה הכללה לשרשרת מרקוב. בתהליך של שרשרת מרקוב, ההתפלגות של ההווה תלויה כולה רק בנקודת הזמן הקודמת, ובפרט התוחלת בהווה תלויה רק בנקודת הזמן הקודמת. בתהליך מרטינגלי, אמנם התוחלת מקיימת זאת אך ההתפלגות יכולה להיות תלויה בכל ההיסטוריה.