google/wiki40b huggingface dataset:
דיילי מירור

השנים הראשונות

העיתון הוקם על ידי אלפרד ארמסוורת' ב-2 בנובמבר 1903 ומחירו היה פני אחד בלבד. העיתון היה אמור להיות עיתון עבור נשים אך לא זכה להצלחה עם יציאתו. לאחר מכן מינה ארמסוורת' את המילטון פייף לעורך הראשי וכל הנשים שעבדו בעיתון פוטרו. העיתון הכיל הרבה תמונות והשם שונה ל"The Daily Illustrated Mirror" ונשאר כך במשך שלושה חודשים עד החזרה לשם המקורי. מחיר העיתון ירד לחצי פני ומתחת לכותרת הראשית שונה הכיתוב שאומר שהעיתון מיועד גם לנשים וגם לגברים.
המיתוג החדש עבד כך שעד גיליון מספר 92 תפוצת העיתון הייתה 120 אלף עותקים ועד גיליון 269 עלתה התפוצה ל-200 אלף עותקים. בתוך עשר שנים הגיע העיתון לתפוצה של כחצי מיליון עותקים. אלפרד מכר את העיתון לאחיו הרולד בשנת 1913. ב-1917 עלה המחיר חזרה לפני. ב-1919 מכר העיתון מעל מיליון עותקים ביום דבר שהפך אותו לעיתון הכי נמכר.

הצלחה מסחרית

באמצע שנות השלושים סבל העיתון מפגיעה במכירות עם עלייתם של עיתונים חדשים כמו הדיילי אקספרס. עם אחיינו של הרולד כמנהל הכספים וגאי ברתמילו כעורך הראשי שינה העיתון את תדמיתו מעיתון שמרני המיועד למעמד הבינוני, לעיתון חופשי המיועד למעמד הפועלים. בשנת 1937 הוכנסה לעיתון רצועת קומיקס. בשנת 1939 נמכר העיתון בלמעלה מ-1.4 מיליון עותקים ביום.
במהלך מלחמת העולם השנייה העיתון כמעט הועמד בפני סכנת סגירה אך הצליח להישאר יציב גם במהלך הבחירות לאחר המלחמה ועד סוף שנות הארבעים עלתה התפוצה ל-4.5 מיליון עותקים ביום.
ב-1960 רכשה הנהלת העיתון את העיתון הדיילי הרלד ולאחר חשש ההנהלה מתחרות על הקוראים הושק העיתון מחדש בשנת 1964 בשם הסאן. לאחר שהעיתון לא הצליח להשיג קורים הוא נמכר לאיש העסקים רופרט מרדוק. מרדוק השיק את העיתון מחדש והשיב מלחמה למירור עם גדילת התפוצה בקצב מהיר.

התדרדרות העיתון

ב-1978 עקף הסאן את כמות הקוראים של המירור והעיתון נמכר לרוברט מקסוול. לאחר מותו של מקסוול ב-1991 הפך דייוויד מונטגומרי למנכ"ל קבוצת מירור. משנת 1995 עד 2004 היה פירס מורגן העורך הראשי של העיתון. במהלך תקופה זו עבר העיתון כמה שערוריות ואחת מהן הייתה כאשר פרסם הדיילי טלגרף שמורגן קנה מניות בחברת מחשבים מסוימת הרבה לפני שטור עצות במירור ייעץ לציבור על החברה הזו. מורגן פוטר מהעיתון ב-14 במאי 2004 לאחר שפרסם במירור תמונות של אסירים עיראקים העוברים התעללות מחיילים בצבא הבריטי. לאחר מכן הוכחו התמונות כמזויפות והעיתון פרסם התנצלות רשמית בשער הראשי של העיתון.

העיתון כיום

בשנת 2004 התמנה ריצ'רד וואלש לעורך העיתון. ב-30 במאי 2012 הודיע העיתון של מיזוג העיתון היומי הדיילי מירור עם העיתון של יום ראשון הסאנדיי מירור לעיתון אחד. וואלש וטינה וויבר, שני העורכים הראשיים פוטרו והעורך של העיתון המשותף הוא לויד אמבלי.
גליל ים

היסטוריה

נוסד בשנת 1933, ובסוף שנת 1943 עלתה הקבוצה המייסדת (קבוצת עולים מנמל ת"א שבאו מתנועת הבחרות הסוציאליסטית) על הקרקע, שנרכשה על ידי הקק"ל מבעלי אדמות הכפר הערבי "אג'ליל".
השם גליל-ים נזכר בספרות השומרונית והוא השתמר כנראה בשם הכפר הערבי "אג'ליל" ששכן באזור עד שנחרב בעקבות מלחמת העצמאות. 
קרבתו להרצליה מאפשרת לקיבוץ להציע שירותים שונים לתושבי העיר, כגון אולם אירועים, מסעדה, בריכת שחייה, קייטנה ועוד. מפעל תעשייה עיקרי של הקיבוץ הוא "מדגל גליל-ים" לייצור ברזים, שהוקם בסוף שנות ה-70. 
בתחילת שנות ה-90 נלקחו מהקיבוץ חלק מאדמותיו, לשם סלילת נתיבי איילון והקמת מכון טיהור שפכים להרצליה. בעקבות זאת יזם הקיבוץ תוכנית להפיכת חלק משדותיו לקרקע עירונית, שעליה ייבנו יותר מ-4,000 דירות וכן שטחים מסחריים. לאחר דיון ממושך, שבמהלכו צומצם משמעותית הסכום שהובטח לקיבוץ תמורת הקרקעות, צומצמה התוכנית לקרקע ל-700 דירות בלבד. שכונת רבי קומות שנבנתה על קרקע זו היא חלק מהרצליה.
בריגדיירו

בריגדיירו הוא כדור שוקולד ברזילאי ומעדן פופולרי בברזיל שנוצר בשנות ה-40 של המאה ה-20, ואשר נקרא מאוחר יותר על שמו של איש הצבא והפוליטיקאי אדוארדו גומס (Gomes). את הבריגדיירו מכינים מחלב מרוכז, אבקת קקאו ומרגרינה בלבד.
אדוארדו גומס היה קצין בדרגת "בריגדיר" (בפורטוגזית: Brigadeiro; בריגדיירו, ומכאן שם המעדן) בחיל האוויר הברזילאי, דרגה המקבילה ל-Rear admiral, ומקבילתה בישראל היא תת-אלוף. גומס נודע בעבור חלקו בדיכוי הפיכת הנפל הקומוניסטית בריו דה ז'ניירו. לאחר הדחתו של ז'טוליו ורגאס התמודד גומס בבחירות והפסיד פעמיים, בשנת 1946 לגאספר דוטרה ובשנת 1950 לורגס. 
עם תום השגשוג שחוותה ברזיל במרוצת שנות מלחמת העולם השנייה שרר מחסור במוצרי יסוד במרוצת שנותיה הראשונות של הרפובליקה השנייה. לנוכח הקושי בהשגת מוצרים שונים כגון ביצים, סוכר, חלב טרי ומוצרים מיובאים, כגון אגוזים ופירות אירופאים שונים מחד, ולאור כניסתה של חברת נסטלה (Nestlé) לשוק הברזילאי עם אבקת קקאו, נולדה גרסה פשוטה יותר של כדור השוקולד. כך, הימצאותו של מוצר חדש וזול בשוק שהיווה תחליף למחסור, מותג קליט וקלות ההכנה חברו יחדיו ליצירת המעדן הפופולרי.
ישנה שמועה הגורסת כי המצאת הבריגדיירו הייתה בדיחה על חשבונו של גומס, שכן זה איבד אחד מאשכיו במהלך הקרבות בשנת 1935, ובניגוד למרבית המעדנים הברזילאיים הפופולריים, אין צורך בביצים להכנת הבריגדיירו. הבדיחה מתאפשרת מכיוון שבדומה לעברית, גם בפורטוגזית ביצה היא מילת סלנג לאשך.
ישנן שתי דרכים עיקריות להגשת הבריגדיירו: הדרך המסורתית היא לגלגל את כדורי התערובת בפצפוצי שוקולד. דרך אחרת היא ליצור תערובת נוזלית למחצה ולאכלה בעזרת כפית.
מריה של

קורות חיים

היא נולדה בווינה לאב משורר שווייצרי ואם שחקנית שניהלה בית ספר למשחק, אחות מבוגרת לאחיה מקסימיליאן של. עם האנשלוס עברה המשפחה לציריך בשווייץ. היא החלה לככב בסרטים בשנת 1942, רובם בגרמנית אך הקריירה שלה לא נסקה.
מעמדה ככוכבת בינלאומית התבסס לאחר הופעתה בסרט הצרפתי "ז'רווס" לפי ספר של אמיל זולא בבימויו של רנה קלמאן, בה גילמה דמות של כובסת אומללה המדוכאת על ידי בעלה האלכוהוליסט. על משחקה בסרט זה זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1956. הסרט היה מועמד באותה שנה לפרס אוסקר לסרט הזר.
בעקבות הצלחה זו זומנה להוליווד וכיכבה לצד גדולי השחקנים והבמאים. ב-1958 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האחים קרמזוב לצידו של יול ברינר ובבימויו של ריצ'רד ברוקס.
ב-1959 שיחקה לצידו של גרי קופר בסרט "עץ התלייה". ב-1960 שיחקה לצידו של גלן פורד בסרט "סימארון" לפי ספרה של עדנה פרבר. ב-1957 שיחקה לצידו של מרצ'לו מסטרויאני בסרט לילות לבנים בבימויו של לוקינו ויסקונטי לפי סיפור של דוסטויבסקי. בשנת 1969 הגיעה לישראל לצילומי הסרט "פרובוקציה".
ב-1976 שיחקה בסרט מסע הארורים.
ב-1978 הופיעה בסרט סופרמן.
עם אחיה מקסימיליאן היא שיחקה רק בסרט אחד - "תיק אודסה" (1974).
של הופיעה גם בסדרות טלוויזיה כמו קוג'אק עם טלי סוואלס. היא שיחקה גם בהצגות "הרוצח המסכן" של פבל קוהוט וביקור הגברת הזקנה של פרידריך דירנמאט.
בשנותיה האחרונות חלתה במחלה ניוונית של המוח. אחיה מקסימיליאן היה קשור אליה וב-2002 יצר את הסרט התיעודי "אחותי מריה" ששירטט את דיוקנה כאשה חולה המתרפקת על עברה. היא נפטרה בגיל 79 מדלקת ריאות.
מקביל (סדרת טלוויזיה)

תקציר עלילת הסדרה

הווארד סילק (משי) עובד כביורוקרט בסוכנות ריגול של האו"ם בברלין במשך שלושים שנה; עם זאת, סיווג התחנה שלו נמוך מדי עבורו מכדי שיספרו לו במה העבודה שלו באמת כרוכה. למעשה, הסוכנות מפקחת על מעבר לעולם מקביל, שנראה זהה אך שונה מהעולם שלנו ונחשף במהלך סוף המלחמה הקרה. סילק "האחר" הוא המקביל שלו מהצד השני והוא, בין היתר, סוכן שטח אשר באופן קבוע חוצה את המעבר על מנת להשיב "אחרים" שחצו ובגדו בסוכנות. המאבק בבוגדים מהצד השני נשפך גם לעולמנו ולמעשה שמים את סילק עצמו ואת אשתו שבתרדמת בסכנת חיים.

הפקה

הסדרה הוזמנה באפריל 2015 עם ג'יי קיי סימונס ככוכב הסדרה. ההפקה החלה בדצמבר 2016 בלוס אנג 'לס ונודע שהסדרה תצולם במקומות נוספים ברחבי ארצות הברית ואירופה ב-2017, כולל ברלין, שם מתרחשים גם אירועי הסדרה.

ביקורות

מקביל התקבלה היטב על ידי המבקרים. העונה הראשונה זכתה ל-100% טריות באתר עגבניות רקובות עם ממוצע דירוג 8.39 מתוך 10 בהתבסס על 29 ביקורות. המבקרים באתר תיארו את הסדרה כ"מתוחה [ו]מרתק.", כשרבים גם שיבחו את הופעתו של סימונס. באתר Metacritic, העונה הראשונה זכתה לציון של 76 מתוך 100 בהתבסס על 15 ביקורות והסדרה זכתה לביקורות חיוביות.
זהות נוצרית

זהות נוצרית (באנגלית: Christian Identity) היא קבוצה נוצרית דתית גזענית המאמינה בעליונות הגזע הלבן.
לפי אמונתם של חסידי הזהות הנוצרית, העמים האירופיים הם בני ישראל האמיתיים, היהודים הם בניו של השטן וכל השאר הם "אנשי בוץ" חסרי נשמה.

מקורות

המקור של הרעיון של הזהות הנוצרית בא מה"אנגלו-ישריאליזם", תאוריה שנהגתה במאה ה-19 על ידי פטריוטים בריטים. לפי האנגלו-ישריאליזם, היהודים הם בית יהודה והאנגלו-סקסים הם בית ישראל- עשרת שבטי ישראל האבודים. רעיון זה בא מתוך פרשנות יצירתית של התנ"ך ולא היה בעל אופי אנטישמי מובהק. לא כל חסידי התאוריה הזו דגלו בגזענות ועליונות לבנה.
ד"ר וסלי סוויפט שילב אנגלו-ישריאליזם, אנטישמיות קיצונית ודעות פוליטיות ימניות קיצוניות (זהות נוצרית מאוד אהודה בקרב אנשי הימין הקיצוני בארצות הברית) וכך יצר את הזהות הנוצרית.

פשיעה בשם האמונה

ידועים מספר מקרים בהם אנשי הזהות הנוצרית ביצעו פשעים על רקע גזענותם, או על רקע שמרנותם הדתית הקיצונית:
היו מקרים בהם תנועות שכאלה (כגון "הפינחסיים") רצחו זוגות מעורבי גזע, נשים ורופאים שביצעו הפלות וזוגות חד-מיניים. כמו כן, נודעו מקרים בהם אנשי הזהות הנוצרית שרפו חנויות פורנוגרפיה, ניסו להתנקש ביהודים ושחורים, שדדו בנקים והטילו אימה על "אויבי הגזע הלבן".

היחס מצד כנסיות אחרות ומצד נאו-נאצים

למרות הדמיון הרב בין האידאולוגיה הנאצית לזו של הזהות הנוצרית, רוב הנאו-נאצים (כמו הנאצים המקוריים) דוחים את הזהות הנוצרית, שכן הם רואים בנצרות אידאולוגיה יהודית.
רוב הכנסיות, קתוליות ופרוטסטנטיות כאחד, מגנות את הזהות הנוצרית ואת השימוש בביבליה הנוצרית להצדקת אנטישמיות ורואות בזהות הנוצרית כפירה מפורשת (יש לציין כי הזהות הנוצרית רואה בכל זרמי הנצרות האחרים כפירה ומציגה אותם כ"יודו-נצרות").

זרמים נוספים

הזהות נוצרית כוללת גם את האומות האריות (Aryan Nations), ארגון נוצרי אנטישמי הדוגל בעליונות הגזע הלבן. הארגון הוקם בשנות ה-70 על ידי ריצ'רד גרינט באטלר. לאומות האריות יש גם רשת חברים של כנופיות כלא הנקראת "אחווה ארית".
התאחדות ההוקי קרח האוקראינית

היסטוריה

התאחדות ההוקי קרח האוקראינית הוקמה לראשונה כהתאחדות ההוקי קרח של אוקראינה הסובייטית כבר בשנת 1963 אך לא פעלה באופן עצמאי והייתה כפופה לפדרציית ההוקי הסובייטית. ב-20 בפברואר 1992 ההתאחדות הפכה להתאחדות עצמאית והייתה להתאחדות ההוקי קרח של אוקראינה העצמאית.

הנהלת ההתאחדות

גופי הניהול של ההתאחדות כוללים את הקונגרס, מועצת ההתאחדות והוועדה המבצעת. גוף הבכיר בהתאחדות הוא קונגרס ההתאחדות המתכנס אחת לארבע שנים. נשיא ההתאחדות נבחר בהצבעה חשאית בקרב חברי הקונגרס.
ספירת כבשים

ספירת כבשים הוא תרגיל דמיון מודרך שמשמש בחלק מהתרבויות כאמצעי מרדים כדי לישון.

הסבר

ברוב התיאורים של הפעילות, האדם מדמיין סדרה אינסופית של צאן לבן זהה שקופץ מעל גדר, בעוד הוא סופר אותם אחד אחרי השני. הרעיון, ככל הנראה, הוא לגרום לשעמום ולהסחת הדעת במוח עם משהו פשוט, חוזר וקצבי, תכונות הידועות כמסייעות לבני אדם לישון.
בפועל, המונח הוא בעיקר סטריאוטיפ, ומשמש לעיתים נדירות כפתרון עבור נדודי שינה. אך מכיוון שהשתמשו במושג בקריקטורות, קומיקסים ואמצעי תקשורת אחרים, המונח נטבע בתרבות הפופולרית כאחד הרעיונות כיצד להירדם. המונח "ספירת כבשים" נכנס בשפה האנגלית למונח האידיומטיים על נדודי שינה. כבשים עצמם הפכו למונחים הקשורים לשינה או היעדרה.
בניסוי שנערך על ידי חוקרים מאוניברסיטת אוקספורד, נמצא כי ספירת כבשים היא אמצעי לא יעיל כדי להירדם. בניסוי, נבדקים שבמקום לספור כבשים דמיינו "חוף או מפל", בזבזו אנרגיה נפשית גבוהה יותר, ולכן נרדמו מהר יותר מאשר אלו שספרו כבשים. על פי מחקר זה, שינה יכולה להיות מושגת באותה מידה על ידי פעילות מורכבת כלשהי המבזבזת אנרגיה נפשית.
קבוצה (מתמטיקה)

הגדרה

בתיאור נאיבי קבוצה היא אוסף של עצמים. כל עצם בעולם, או שהוא שייך לקבוצה (ואז הוא נקרא איבר של הקבוצה) או שאינו שייך לה. לא ניתן להיות איבר של קבוצה יותר מפעם אחת. שתי קבוצות הן שוות כאשר יש להן בדיוק אותם האיברים.
כאשר רוצים לבסס את תורת הקבוצות באופן ריגורוזי נחוצה הגדרה קשוחה יותר שאינה מסתמכת על תאורים עמומים. ההגדרה המקובלת ביותר לקבוצה היא באמצעות אקסיומות ZF הכתובות בשפה מסדר ראשון. האקסיומות מגדירות יקום שלאיבריו אנו קוראים קבוצות ומוגדר עליהן יחס של שייכות. ביקום יש רק קבוצות ולכן איבריה של קבוצה הם תמיד קבוצות בעצמם. האקסיומות מטילות מספר מגבלות על מה ראוי להיקרא קבוצה (למשל קבוצה לא יכולה להיות שייכת לעצמה) כדי למנוע סתירות דוגמת הפרדוקס של ראסל.
כמעט כל עצם במתמטיקה ניתן להגדיר כקבוצה, ולכן ניתן לומר שהיקום שנוצר על ידי אקסיומות ZF הוא זירת המשחקים לכמעט כל המתמטיקה.

איחוד וחיתוך של קבוצות

החיתוך של אוסף של קבוצות הוא קבוצה שמורכבת מהאיברים ששייכים לכל הקבוצות הנחתכות. החיתוך של שתי קבוצות A,B מסומן ב-. חיתוך של משפחה 
 מסומן ב-. ולפעמים בקיצור .
האיחוד של אוסף של קבוצות הוא קבוצה שמורכבת מהאיברים ששייכים ללפחות אחת מבין הקבוצות המאוחדות. האיחוד מסומן בדומה לחיתוך, פרט לזה שאת הסימנים  מחליפים .
הפרש של שתי קבוצות A,B הוא קבוצת האיברים של A שאינם שייכים ל-B, ומסמנים אותו ב- או . ההפרש מאפשר להגדיר גם את ההפרש הסימטרי.
פגלוטיקאז

שימושים רפואיים

פגלוטיקאז מהווה אופציה עבור 3% מהאנשים עם שיגדון, אשר אינם סבילים לתרופות אחרות. פגלוטיקאז ניתן כעירוי תוך-ורידי כל שבועיים. ונמצא כמפחית רמות של חומצת שתן באוכלוסייה זו. התרופה שימושית כנראה עבור משקעי חומצת שתן, אך בעלת שיעור גבוה של תופעות לוואי. כ-40% מהחולים מפתחים עמידות לתרופה, על פני זמן.

תופעות לוואי

באנשים עם חוסר באנזים גלוקוז-6-פוספט דהידרוגנאז, פגלוטיקאז עלול לזרז המוליזה חמורה, מסכנת-חיים, עם מטהמוגלובינמיה; אי לכך, פגלוטיקאז הוא בעלת התווית-נגד באנשים אלה. פגלוטיקאז עלול אף להדגים אימונוגניות.

מנגנון הפעולה

פגלוטיקאז הוא אוריקאז  רקומביננטי, הדומה לזה שבחזיר. בדומה לאנזים רסבוריקאז, פגלוטיקאז הופך חומצת שתן לאלנטואין. פעולה זו מפחיתה את הסיכון למשקעים, מכיוון שאלאנטואין מסיס יותר, פי 5 עד פי 10, מאשר חומצת שתן.
בניגוד לרסבוריקאז, פגלוטיקאז עבר פגילציה, כדי להגדיל את זמן מחצית החיים של הפינוי שלו מהגוף, מכ-8 שעות ל-10 או 12 ימים, וכדי להפחית את האימונוגניות של החלבון הזר של אוריקאז. שינוי (מודיפיקציה) זה מאפשר ליטול את התרופה רק פעם אחת, כל שבועיים עד חודש, מה שהופך את התרופה למתאימה עבור טיפול ארוך-טווח.

כימיה

פגלוטיקאז הוא חלבון טטרמרי, המורכב מ-4 שרשראות זהות של כ-300 חומצות אמינו, כל אחת. כ-9 מתוך 30 שיירי הליזין בכל שרשרת, עברו פגילציה. שרשראות PEG אלה מכילות כ-225 יחידות של אתילן גליקול, כל אחת (10 ק"ג\מול PEG)‏.
לייז'–בסטון–לייז'

ההיסטוריה של המרוץ

המרוץ החל ב-1890 כמרוץ חובבים וב-1892 הפך למרוץ מקצועני. המרוץ מכונה גם "La Doyenne" שפירושו: הגברת המבוגרת ביותר. לאחר שלוש השנים הראשונות הופסק המרוץ, והוא התחדש שוב רק בשנת 1908. גם בשתי מלחמות העולם לא התקיים המרוץ. המרוץ נחשב למתאים גם לרוכבי הטורים הגדולים וזאת בניגוד למרוצים הקלאסיים האחרים שבהם נדרשות תכונות שלא קיימות תמיד אצל כוכבי הטור דה פראנס לדוגמה. כך אפשר לראות בין מנצחי העבר גם את אדי מרקס (חמש פעמים), פרדי קובלר (פעמיים), ז'ק אנקטיל וברנאר הינו (שזכה פעמיים במרוץ כאשר בפעם השנייה, ב-1980, הוא ניצח לאחר בריחת יחיד של 80 ק"מ בתנאי סופת שלג) שהיו מכוכביו הגדולים של הטור דה פראנס.
כיום מאורגן המרוץ על ידי חברת ASO המארגנת גם את הטור דה פראנס ואת מרוץ פריז - רובא.
צ'ילי קון קרנה

צ'ילי קון קרנה (בספרדית: Chili con carne  - מילולית "פלפלים עם בשר") הוא נזיד חריף מפלפלים חריפים, בשר, שום, בצל וכמון.
באופן מסורתי מכינים אותו עם בשר בקר קצוץ או טחון. יש גרסאות רבות למאכל ובהן נוספים למרכיבים עגבניות, שעועית או מרכיבים אחרים. וריאציות שונות של התבשיל, ע"פ מיקום גאוגרפי או העדפות אישיות, כוללות סוגים שונים של בשר או מרכיבים מגוונים אחרים. קיימות אף גרסאות צמחוניות וטבעוניות העושות שימוש בתחליפי בשר.
מקור המאכל ממקסיקו ובנוסף הוא נחשב כמאכל הרשמי של מדינת טקסס בארצות הברית וניתן למצוא אותו גם ברחבי העולם בוואריאציות שונות ובפרט במסעדות אמריקאיות.

היסטוריה

בספרדית, המילה צ'ילי מתייחסת ל"פלפל הצ'ילי" וקרנה בספרדית זה בשר.
המתכון המקורי הכיל בשר מיובש, חֵלֶב כבשים, פלפלי צ'ילי מיובשים ומלח אשר נכתשו ביחד, אותם הכינו בצורות לבנים, ייבשו ומאוחר יותר בישלו בסירים.
יש ראיות משמעותיות כי רעיון המתכון המקורי הגיע מן הכובשים הספרדים שהגיעו למקסיקו במאה השש-עשרה.
במהלך התערוכה העולמית של שיקגו בשנת 1893 דוכן סן אנטוניו עזר לאנשים לטעום ולהעריך צ'ילי. דוכן סן אנטוניו היה יעד תיירותי ועזר לצ'ילי קון קרנה בסגנון טקסס להתפשט בדרום ובמזרח. צ'ילי קון קרנה הוא המאכל הלאומי של מדינת טקסס בארצות הברית.
פרסום פתוח

המונח מו"לות פתוחה או פרסום פתוח (Open Publishing) נטבע על ידי מת'יו ארניסון, המתכנת של גרסת אינדימדיה הראשונה. ארניסון רואה קווים דומים בין פרסום פתוח לבין עקרון התוכנה החופשית של ריצ'רד סטולמן. לדעתו, שני הרעיונות קוראים תיגר על מה שהוא מכנה ההפרטה של מידע בידי התאגידים. בדומה להגדרה של GNU, החופש כאן נגזר מ"חופש הביטוי", ולא מ"בירה חופשית". לפי עקרון הפרסום הפתוח, על תהליך יצירת החדשות להיות שקוף לכולם. כל אחד יכול להוסיף תוכן, ולראותו מופיע מיד במאגר התכנים הכללי. ניתן להגיב באופן מיידי לכל תוכן שפורסם. התגובה מהווה חלק בלתי נפרד מהתוכן עצמו. התכנים מסוננים באופן מינימלי, רק כדי לאפשר לקוראים נגישות מרבית אליהם. הקוראים והכותבים מסוגלים לראות את כל שיקולי העריכה. אם יש להם הצעה לשיפור התוכן ולסייע לעריכה, הם יכולים לשנות ולשכלל את התוכן כאוות נפשם - התוכן חופשי ופתוח לכולם. אם הקוראים רוצים להפיץ מחדש תכנים, הם יכולים לעשות זאת בקלות, וקיימת העדפה להפצת התכנים באתרים המיישמים את עקרון פרסום הפתוח. מערכת דומה היא ויקיפדיה.

חוק לינוס וחוק ארניסון

אריק ס. ריימונד, בחיבורו "הקתדרלה והבזאר", טען כי "בעזרת מספר גדול דיו של בודקי גירסות בטא ומפתחים-מסייעים, כמעט כל בעיה ניתנת לסיווג מהיר, והפתרון יהיה מובן מאליו למישהו". הוא קרא לעיקרון זה חוק לינוס, על פיו "בעזרת מספיק עיניים, כל הבאגים שטחיים". בדומה, אפשר לכנות את החוק הבא בשם חוק מת'יו ארניסון: "בעזרת מספיק עיניים, נחשפים כל התכנים הבלתי ראויים". פרסום תוכן בעייתי מאפשר לכותב המקורי לתקן עצמו ולהבהיר את הנושא, לאחר שהקוראים חושפים לכותב את הבעיות בטקסט שהפיץ.
אדממה

אֶדָמָמֶה (יפנית: 枝豆, הגייה: [edamame]) הוא מאכל מפולי סויה לא בשלים בתוך התרמיל כשהם מבושלים או מאודים בשיטת בישול ירוק - מבושלים או מאודים קלות ומומלחים. המאכל נפוץ כחטיף ביפן, סין וקוריאה ובשנים האחרונות גם בארצות המערב.
נהוג לאכול את האדממה עם מלח גס, לאחר שמקלפים את הקליפה.
פירוש השם אדה-ממה ביפנית הוא פולי-גבעול. המאכל נקרא כך ביפן ובהונג קונג מכיוון שהיה נהוג לרכוש את הפולים בתרמילים כשהם עדיין מחוברים לגבעול. בסין המאכל ידוע כ"מאודו" (maodou), שפירושו "שעועיות שעירות". בקוריאה המאכל ידוע בשם קונג.
ספרינט קיאק

ספרינט קיאק הוא ספורט שנערך במים שקטים. השייט יושב שפניו קדימה ומשתמש במשוט כפול כדי להניע את קיאק קדימה. תחרות הספרינט קיאק נערכה לראשונה באולימפיאדת 1936.
אנטה רביץ'

קריירת מועדונים

רביץ' התחיל לשחק כדורגל בויניאני, ממנה עבר לאימוצקי. בשנת 2010 השתתף בטורניר קיץ עם קבוצת הנוער של היידוק ספליט ולאחר מכן עבר ליריבה העירונית ספליט. ב-21 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד דינמו זאגרב במחזור האחרון של עונת 2010/2011 ובאותו משחק גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. באוגוסט 2011 חתם על חוזה לשלוש עונות.
ב-28 באוגוסט 2013 רביץ' חתם לחמש שנים בפיורנטינה מהסרייה א'. בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פארמה. במשחק זה נפצע, ונעדר שלושה שבועות מהמגרשים. בינואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בפיורנטינה במשחק נגד קייבו ורונה. ב-18 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד טורינו.
ב-3 באוגוסט 2014 הושאל לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה השנייה עד לסיום העונה.
לאחר עונה לא מוצלחת בלייפציג, רביץ' חזר לפיורנטינה. ב-22 באוקטובר 2015 הורחק במשחק הליגה האירופית בו הפסידה קבוצתו 1–2 ללך פוזנן.
ב-14 בינואר 2016 הושאל להלאס ורונה עד לסיום העונה. עד לסיום העונה, רביץ' רשם 9 הופעות בליגה ללא שער ובסיום העונה ירדה הקבוצה לסרייה ב'.
בקיץ 2016 הושאל לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. ב-17 בספטמבר רביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–2 נגד באייר לברקוזן. ב-5 בפברואר 2017, רביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–2 נגד דרמשטאדט 98. רביץ' גם הבקיע בגמר הגביע הגרמני בו הפסידה פרנקפורט לבורוסיה דורטמונד. בקיץ 2017 חזר לפיורנטינה, וב-31 באוגוסט 2017 הושאל שוב לפרנקפורט עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה לשנתיים. בעונת 2017/18 רשם רביץ' עונה טובה מאוד עם פרנקפורט, עמה הגיע לגמר הגרמני, בו הבקיע צמד בניצחון 1–3 על באיירן מינכן, שהקנה לקבוצתו גביע ראשון מזה 30 שנה. רביץ' גם נבחר כאיש המשחק של אותו גמר.

קריירה בינלאומית

ב-31 ביולי 2013 רביץ' זומן לראשונה לסגל נבחרת קרואטיה לקראת משחק הידידות נגד ליכטנשטיין. ב-14 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-63 וכעבור ארבע דקות הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. רביץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 בו שיחק שלושה משחקים והורחק במשחק נגד מקסיקו.
רביץ' זומן לסגל של קרואטיה למונדיאל 2018 שם הבקיע את שערו הראשון והיחיד במונדיאל נגד ארגנטינה מטעות של השוער וילי קבאז'רו.
Take a Chance on Me

השיר

"Take a Chance on Me" נכתב על ידי בני אנדרסון וביורן אולבאוס. ביצעו אותו אנני-פריד לינגסטד ואנייטה פלטסקוג, עם קולות רקע של כל חברי הלהקה. הוא שוחרר מאוחר יותר ב-1977, ישר אחרי ההצלחה העולמית של "Dancing Queen".
הסגנון המוזיקלי של השיר, והקליפ שליווה אותו היה קצבי, תוך שימוש באפקטים של צילום על ושימוש במסך מחולק לארבע. הליווי הקולי בשיר הוא מוטיב אוסטינטו, מוטיב ריתמי או מלודי לאורך זמן.

גרסאות נוספות לשיר

להקת אירייז'ר הקליטה ב-1992 גרסת כיסוי שלה לשיר ולווידאו, תוך חיקוי צורת העמדת השיר והתלבושות. גרסה זו זכתה להגיע למקומות גבוהים במצעדים.
אומנים נוספים אחרים הקליטו גרסאות לשיר.
השיר מושמע גם במחזמר מאמה מיה! ובסרט המבוסס עליו.
התיישבות-ים

היבטים חוקיים

מחוץ למים הכלכליים של מדינה, שהם אזור כלכלי בלעדי שמדינה יכולה לתבוע לעצמה לפי חוק הים. הים אינו נתון לשיפוטה של אף מדינה. דוגמאות ארגונים המנצלים אפשרות זו הם "נשים על גלים", המאפשר הפלות לנשים ממדינות בהן אלה אינן חוקיות, ותחנות רדיו הנמצאות במים בינלאומיים. בדומה לאלה, ינצלו התיישבויות ים את העדר החוקים והתקנות מחוץ למדינות, ויבחרו מבין מגוון רחב שיטות ארגון וחוק אפשריות אחרות, כמו למשל זו שנכתבה על ידי Las Portadas.
"כשתהפוך התיישבות ים לבת-קיימא, מעבר בין שיטת ממשל אחת לשנייה תהיה פשוט הפלגה מהאחת לשנייה, אפילו בלי לעזוב את הבית". אמר פטרי פרידמן בכנס הSeasteading השנתי הראשון.

The Seasteading Institute

מכון ההתיישבות בים נוסד על ידי ויין גרמליך ופטרי פרידמן, נכדו של זוכה פרס נובל הכלכלן מילטון פרידמן, ב-15 באפריל 2008.הארגון נוסד על מנת להקל את הקמתן של קהילות אוטונומיות וניידות על מצע ימי והפועלות במים בינלאומיים.
מאמרו של גרמליך מ-1998 "SeaSteading – Homesteading on the High Seas" מתווה את הרעיון של התיישבות בת ביצוע מבחינה כלכלית, ומשך את תשומת לבו של פרידמן עם הצעה לפרויקט קטן-היקף. השניים החלו עובדים יחד ופרסמו את ספרם המשותף הראשון ב-2001, שבחן היבטים נוספים של התיישבות ים כמו דגלי-נוחות וניהול אשפה.
הפרויקט קיבל חשיפה תקשורתית רחבה ב-2008 לאחר שהובא לידיעת מייסד פייפאל פיטר ת'יל, ולאחר שזה תרם לו חצי מיליון דולר ודיבר בשבחו במאמריו.
אחד מראשיו של המכון המשיך לימים לייסד את "בלוסיד" מיזם התיישבות הים המסחרי הראשון.
באביב 2013, השיק המכון את "פרויקט העיר הצפה",המשלב את רעיון התיישבות הים עם רעיון ערי-הסטארטאפ. בכך שהוא ששואף להקים עיר צפה בתוככי מדינה קיימת. היסטורית, התעניין המכון במים בינלאומיים בתור שיטה ליצור תחרות בין-ממשלתית. אולם, כעת הם מחפשים מדינה מארחת משיקולים הנדסיים, שיקולי מרחק מהיבשה וגישה לשירותים רחוקים, ומשיקולי הכרה בינלאומית למסגרת וביטחון. המכון גייס 27,082$ בקמפיין גיוס אינטרנטי מ-291 תורמים שונים והזמין מחברת Deltasync לתכנן קונספט לעיר צפה. בדצמבר 2013 פורסם הדו"ח. המכון אוסף מידע מדיירים פוטנציאליים בעיר דרך סקר באתר http://floating-city.org/
פדרציית האופניים האוסטרית

פדרציית האופניים האוסטרית (בגרמנית: Österreichischer Radsport-Verband או בקיצור ORV) היא פדרציית הספורט הלאומית למירוצי אופניים באוסטריה האחראית על ספורט רכיבה על אופניים באוסטריה.
הפדרצייה חברה באיגוד הבינלאומי לאופניים ובאיחוד האופניים האירופאי.
גורן קתרין פורברגסדוטיר

ביוגרפיה

פורברגסדוטיר נולדה ברייקיאוויק בירת איסלנד, כאחת מארבעה ילדים, מ-1956 ועד 1963 עבדה במכון האיסלנדי להיסטוריה של הטבע (The Icelandic Institute of Natural History).
היא למדה ארכאולוגיה באוניברסיטת גטנבורג בשוודיה ולאחר מכן למדה סוציולוגיה במחלקה למדעי החברה של אוניברסיטת איסלנד.
ב-1979 החלה לעבוד בחברת הדואר הארצית של איסלנד, שם עבדה שנים רבות, בנוסף היא ניהלה חנות בגדים ברייקיאוויק.
בנוסף לעבודתה הייתה פעילה פוליטית, ובעלת תפקיד במועצת העיירה "Seltjarnarnes".
ב-1974 נישאה לאולפור רגנר גרימסון וזמן קצר לאחר מכן נולדו להם זוג תאומות, ב-1996 התמודד בעלה לנשיאות איסלנד, ונבחר לתפקיד ומכך החלה לכהן כגברת הראשונה של איסלנד.
היא הייתה ידועה בכריזמה שלה, והייתה אהודה על ידי הציבור האיסלנדי, יש שטענו שדבר זה תרם לבחירתו של בעלה לנשיאות.