קרלה חאן

קריירה

חאן זכתה בחמישה תארים בקריירה שלה: האליפות הפתוחה באל סלוודור של 2002, האליפות הפתוחה באוטווה של 2003, האליפות הפתוחה בפקיסטן של 2005, האליפות הפתוחה באיראן של-2007 והאליפות הפתוחה באוסטריה של 2008. הדירוג הגבוה ביותר שלה היה 21. הטורניר הבינלאומי הראשון שלה היה האליפות הבריטית הפתוחה ב-1999. לאחר עונה ראשונה מלאה לא מוצלחת בשנת 2000, היא חוותה פריצת דרך בשנה שאחרי, אבל בתואר הראשון שלה היא זכתה רק בשנת 2002.
בנובמבר 2002, בפתוחה באל סלבדור, היא הגיעה בפעם הראשונה לשלב הגמר, בו שיחקה נגד המקסיקנית סמנתה טראן. חאן ניצחה עם תוצאה של 1–9, 2-9, 9-3, 9-1. היא המשיכה להשתפר גם בעונת 2003 שהייתה מוצלחת עוד יותר, וזכה באליפות הבינלאומית הפתוחה באוטווה, במשחק בו היא התחילה בפיגור אך הצליחה להביס את מליסה מרטין מאוסטרליה, עם תוצאה של 3–9, 4-9, 9-4, 9-7, 9-3. בכך, היא פרצה בדירוגים לטופ 30.
בפתוחה האירית ב-2004, חאן הביסה את ניקול דוויד ממלזיה (שהייתה מדורגת כמספר 9 בעולם באותה העת) ב-15 באפריל 2004, והגיעה לדירוג השיא בקריירה שלה, במקום 21. בשנת 2005, חאן הפסידה בגמר של אליפות פורבס הפתוחה לאליסון וולטרס האנגלייה. אך בטורניר POF WISPA הראשון, שנערך בפקיסטן, היא הגיעה לגמר והביסה את שרון וי ממלזיה, עם תוצאה של 1–9, 9-3, 9-4. חאן לא הפסידה אפילו בסט אחד לאורך כל הטורניר. היא סיימה את השנה בהעפלה לגמר נוסף, במשחקי הנשים האסלאמים של שנת 2005 בטהראן, אך הפסידה למלזית טרישה צ'ואה עם תוצאה סופית של 1–9, 9-6, 1-9, 1-9.
בסוף 2005 היא נפגעה בעמוד השדרה במהלך משחקי דרום אסיה בסרי לנקה. היא נסעה לבריטניה כדי להשתקם, ולדבריה, מעולם לא שמעה מילה נוספת ממשלת פקיסטן או רשויות הספורט שלה. היא נאבקה לחזור לתחרות בתחילת 2006 עד שהיא התמוטטה במהלך משחקי דרום אסיה ב-24 באוגוסט 2006, בזמן משחק נגד ג'ושנה צ'ינאפה מהודו. חאן לא הייתה צפויה לחזור לתחרות עד לשנת 2008, אך היא חזרה לשחק בספטמבר 2007. בשל ההפסקה, הדירוג שלה נפל מתחת לטופ 200, אך היא זכתה בתואר הבינלאומי הרביעי שלה באליפות הפתוחה באיראן של 2007, כשהיא הביסה את דונה ארקהרט בגמר.
בשנת 2008, חאן הביסה את האנגלייה אמה בדוס בתוצאה של 9-2, 9-2, 9-0, ולקחה את התואר באליפות אוסטריה הפתוחה.
חאן אז פרשה מתחרות. היא עשתה קאמבק קמר ב-2009, אך בסוף העונה פרשה סופית. הוא נסעה אז לארצות הברית, שם היה ביקוש רב לשירותיה כמאמנת, תחום שעסקה בו ברחבי העולם גם בעת שהתחרתה. אך הכאב מהפגיעה שלה חזר, והיא נאלצה לעבור ניתוח ולפרוש גם מאימון. היא חזרה לאנגליה, ופתחה למשך זמן מה בקריירה חדשה כדוגמנית, שחקנית ומגישת טלוויזיה, והופיעה ברשת ITV בתוכנית ריאליטי בשם Take Me Out בינואר 2011.
ב-2016, לאחר שנים מחוץ לספורט, היא הרגישה טוב מספיק לחזור למערכת אימונים, והביעה את רצונה לחזור לתחרות בוגרות (מעל גיל 40) ולזכות בתואר בפתוחה הבריטית, כפי שעשו רוב בני משפחתה מצד אביה. היא הביעה רצון לחזור לאימון, ויחד עם אביה, לפתוח אקדמיה לסקוואש.

האתגר המגדרי

כמו ספורטאיות רבות מפקיסטן, חאן נאלצה להתמודד עם מכשולים בשל מגדרה. למרות היותה נצר למשפחת סקווש מהמוכרות בעולם, הבחירה שלה להתחרות בסקווש לא הייתה מובנת מאליה. בבריטניה, היא קיבלה הצעות לתמיכה מבריטניה, אך הייתה מוכרחה בתמורה לוותר על קשריה עם פקיסטן. מתוך כבוד לאביה וסבה - שהיה בין השחקנים הבינלאומיים הידועים ביותר בזמנו - היא סרבה. היא חשבה שתקבל תמיכה מפקיסטן, אך גילתה באיחור שאישה שמשחקת סקווש הוא בגדר טאבו, ואפילו סבה התנגד לכך שתפתח קריירה בספורט, על אף תמיכת הוריה. אפילו שזכתה בתואר באליפות הנוער הפתוחה בארצות הברית, לקח לה עוד מספר שנים עד שפקיסטן הזמינה אותה לייצג אותה בתחרות. ההצלחה של חאן העלתה את הפרופיל של סקוואש נשים בפקיסטן, ושחקניות אחרות התפתחו בענף בעקבותיה.

חיים אישיים

חאן היא בתם של אמה האנגלייה ג'קי סטוטר ואביה הפקיסטני, ואסיל חאן, שגם הוא היה שחקן סקווש. היא נכדתו של עזאם חאן, אחד מאגדות הסקוואש בפקיסטן. גם דודיה שחקני ומאמני סקוואש, ומשפחתה המורחבת, משפחת אגא-חאן, כוללת מספר רב של ספורטאים, זמרות ושחקניות שמוכרות בפקיסטן, הודו ובריטניה. 
חאן מתגוררת בלונדון עם בעלה, שבאז חאן, שחקן קריקט מלאהור, ושני ילדיהם סאפיה ומוסא. היא בעיקר אמא במשרה מלאה, ולפעמים מלמדת במשרה חלקית.