google/wiki40b huggingface dataset:
האוקיינוס האטלנטי

גאוגרפיה

צורתו של האוקיינוס כצורת S הנמתחת על ציר צפוני-דרומי. האוקיינוס מחולק לשני חלקים: צפון האטלנטי ודרום האטלנטי, כאשר הגבול ביניהם עובר בקו רוחב 8 מעלות צפון. גבולות האוקיינוס ממערב - אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית, ואילו ממזרח - אירופה ואפריקה. האוקיינוס מחובר לאוקיינוס השקט מצפון באוקיינוס הקרח הצפוני, ומדרום במה שנקרא מעבר דרייק, בין דרום אמריקה לבין אנטארקטיקה. בנוסף, תעלת פנמה שבאמריקה המרכזית מהווה מעבר מלאכותי בין שני האוקיינוסים. במזרח, הגבול בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס ההודי נמצא בקו אורך 20 מעלות מזרח. הגבול בין האוקיינוס האטלנטי לבין אוקיינוס הקרח הצפוני עובר בקו דמיוני הנמתח בין סבאלברד וצפון נורווגיה.
האוקיינוס האטלנטי, כאמור, מכסה כ-20% משטחו של כדור הארץ, והוא שני בגודלו לאוקיינוס השקט. בתוספת הימים המחוברים אליו, האוקיינוס מכסה שטח של כ-106,450,000 קמ"ר. ללא הימים המחוברים אליו, שטחו רק כ-82,362,000 קמ"ר. שטח היבשה שמימיו מנוקזים לאוקיינוס האטלנטי ("אגן הניקוז" שלו, במובן מסוים) גדול פי 4 מהשטח המקביל של האוקיינוס ההודי או אף האוקיינוס השקט.
עומקו הממוצע של האוקיינוס כולל הימים המחוברים אליו הוא 3,332 מ' ובלעדיהם 3,962 מ'. הנקודה העמוקה ביותר נמצאת ליד פוארטו ריקו ועומקה 8,605 מ'. רוחבו של האוקיינוס האטלנטי נע בין 2,848 ק"מ בנקודה הצרה ביותר לבין 5000 ק"מ בנקודה הרחבה ביותר.
הבתימטריה של האוקיינוס האטלנטי מתאפיינת ברכס המרכז-אטלנטי שהוא רכס מרכז אוקייני תת-ימי ברובו הנמתח מקו רוחב 87° צפון, כ-333 ק"מ דרומית לקוטב הצפוני, ועד לאי בובה בקו רוחב 54° דרום.
באוקיינוס האטלנטי שתי מערבולות זרמי ים  בולטות: מערבולת זרמי הים הצפונית בכיוון השעון, ומערבולת זרמי הים הדרומית נגד כיוון השעון. זרימת המים בחלקו הצפוני של האוקיינוס האטלנטי מושפעת מזרם הגולף-זרם ימי חם שמוצאו במפרץ מקסיקו ואשר המשכו מגיע לחופי מערב אירופה וצפונה. זרם בולט נוסף הוא הזרם הצפון אטלנטי היוצא מזרם הגולף.
האזור שבין ברמודה, פוארטו ריקו והחוף המזרחי של פלורידה קרוי "משולש ברמודה". באזור זה אירעו תאונות רבות של ספינות ושל מטוסים. במשך שנים רבות רווחו הסברים שונים ומשונים לתאונות, שרבים בהם המסתורין ותאוריות קונספירציה. בשנים האחרונות מתרבים המחקרים המדעיים שמסבירים את ה"תעלומות" בטעויות אנוש של טייסים וקברניטי ספינות.
במרכז האוקיינוס האטלנטי הצפוני מצוי ים סרגסו שהוא הוא אזור בעל צורה אליפטית שתחום על ידי זרמי הים המקיפים אותו. הים מתאפיין בעושר גדול של אצות סרגסום ומכאן שמו.
האוקיינוס מחובר לימים ומפרצים רבים, בהם: הים הקאריבי, מפרץ מקסיקו, ים לברדור, מפרץ הדסון, הים התיכון, הים השחור, הים הצפוני, הים הבלטי, וים ודל. מאפיין נוסף של האוקיינוס הוא מספר איים מועט יחסית. בין האיים באוקיינוס: סבאלברד, גרינלנד, איסלנד, בריטניה, אירלנד, פרננדו די נורוניה, האיים האזורים, האיים הקנריים ועוד.
אלייזה

אלייזה (באנגלית: ELIZA) היא תוכנית מחשב מפורסמת שנכתבה בשנת 1966 על ידי ג'וזף וייזנבאום, והיוותה פרודיה על הפסיכותרפיה של קרל רוג'רס. היא קיימה דיאלוג עם מטופל באמצעות הצגת הצהרות שכותב המטופל כשאלות והפנייתן אליו. למשל, התגובה ל"כואב לי הראש" יכולה להיות "למה אתה אומר שכואב לך הראש?" והתגובה ל"אמי שונאת אותי" יכולה להיות "מי עוד במשפחתך שונא אותך?"

אופן פעולה

הסברה המקובלת והלא-מדויקת היא שאלייזה מבצעת סימולציה או אפילו אמולציה של מטפל. וייזנבאום אמר ש-ELIZA היא בעצם פרודיה של "התגובות של פסיכותרפיסט חסר הכוון בתחילת ראיון פסיכיאטרי". הוא בחר את הפסיכותרפיה כדי לפתור את בעיית אספקה לתוכנית של מבנה נתונים של "ידע מהעולם", כאשר המצב הטיפולי הוא אחד מהמצבים המעטים שבהם אדם יכול לענות להצהרה בשאלה שמעידה על ידע ספציפי מועט ביותר בנושא השיחה. לדוגמה, זהו קונטקסט שבו השאלה "מיהו המלחין המועדף עליך?" יכולה להיענות בתגובות כמו "מה לגבי מיהו המלחין המועדף עליך?" או "האם שאלה זו מעניינת אותך?"
אלייזה פעלה באמצעות זיהוי תבניות פשוט והחלפת מילות מפתח בביטוי מתוך מאגר צירופים. אולם התוכנה הייתה כל כך משכנעת כמטפל, שישנם סיפורים אנקדוטליים על אנשים שהגיבו אליה בצורה רגשנית למדי. זאת בגלל הנטייה של אנשים לייחס משמעות, שהתוכנה מעולם לא העניקה, למילים.
כדי להעריך את ההשפעה של אלייזה, יש לזכור שבשנת 1966 מחשוב אינטראקטיבי (באמצעות מסוף) היה דבר חדש - עשור ומחצה לפני המחשב האישי, ושלושה עשורים לפני שאנשים נחשפו לעיבוד שפה טבעית כמו למשל במנוע החיפוש Ask Jeeves או מערכות עזרה ממוחשבות כמו ה-Clippy של מיקרוסופט. גם היום אלייזה עדיין מסוגלת לגרום להשעיית חוסר האמונה. תגובותיה, אף על פי שהן פחות "שימושיות" מאלו של Ask Jeeves או Clippy, נראות כמדגימות רמה עמוקה יותר של "הבנה".
תגובות הקהל הרחב לאלייזה הטרידו את מנוחתו של וייזנבאום, ועודדו אותו לכתוב את ספרו: Computer Power and Human Reason: From Judgment to Calculation, שבו הסביר באופן מעורר מחלוקת את המגבלות של מחשבים, שכן הוא רוצה להבהיר לקהל את דעתו לפיה ההשקפות המאנישות לגבי מחשבים הן רק היסק של בני אדם.
אלייזה קיבלה את שמה מאלייזה דוליטל, הדמות ממחזהו של ג'ורג' ברנרד שו "פיגמליון", שלומדת לדבר במבטא של המעמד הגבוה.
ספרו של המשורר דוד אבידן "הפסיכיאטור האלקטרוני שלי" (1974) כולל שמונה שיחות של אבידן עם "אלייזה" (לדעת צבי ינאי, שהיה מעורב ביצירת הקשר בין אבידן ל"אלייזה", המשורר נטל לעצמו חירות רבה בעריכת השיחות, שאינן משקפות את יכולתה האמיתית של "אלייזה").
תוכנית דיסקברי

תוכנית דיסקברי (באנגלית: Discovery Program) היא תוכנית לחקר החלל של נאס"א במסגרתה משוגרות משימות זולות וממוקדות לחקר מערכת השמש. התוכנית החלה ב-1992 כחלק מחזונו של מנהל נאס"א דאז דניאל גולדין, לבצע משימות מחקר תחת המוטו "זול יותר, מהיר יותר ויעיל יותר". ייחודיות התוכנית היא שהמשימות ויעדיהם מוצעות על ידי אוניברסיטאות, מעבדות מחקר, חברות תעשייה ועוד. ההצעות עוברות תהליך תחרותי של בחינת התוכנית. משימות דיסקברי משיגים גילויים מדעיים חדשים ובכך מוסיפים רבות לידע האנושי על מערכת השמש.
נאס"א מקבלת גם הצעות עבור תחרות Discovery Program Missions of Opportunity (משימות הזדמנות של תוכנית דיסקברי). דבר זה מקנה הזדמנות להשתתף בתוכניות שאינן של נאס"א על ידי מימון בניית מכשירים מדעיים או רכיבי חומרה עבור מכשירים אלו, או למצוא מטרה מחודשת עבור חלליות קיימות של נאס"א. הזדמנויות אלו מוצעות דרך תוכנית Stand Alone Mission of Opportunity ‏(SALMON).
אנדי ויר

בצעירותו

ויר גדל בקליפורניה. אביו היה פיזיקאי, ואמו מהנדסת חשמל. הוריו התגרשו כשהיה בן שמונה. וויר מספר כי בצעירותו אהב לקרוא ספרות מדע בדיונית קלאסית, כגון יצירותיו של ארתור סי. קלארק ואייזק אסימוב. בגיל 15, החל לעבוד כמתכנת במעבדות הלאומיות בסנדיה. וויר למד מדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, אולם לא השלים את הלימודים. הוא עבד כמתכנת במספר חברות תוכנה, כולל אמריקה און ליין, Palm  וBlizzard, שם הוא עבד על פיתוח משחק המחשב Warcraft II: Tides of Darkness

כתיבתו

ויר החל לכתוב מדע בדיוני בשנות העשרים לחייו. בתחילה פרסם את עבודתו באתר האישי שלו. בין השנים 2001 ו-2008 הוא פרסם קומיקס ברשת בידורי שנקרא בשם קייסי ואנדי המתאר הרפתקאות של דמויות בסגנון "מדען מטורף" המבוססות עליו ועל חבריו (כגון הסופרת ג'ניפר ברוזק). כמו כן כתב קומיקס בשם חציית צ'שייר המתאר שילוב בין הרפתקאות אליס בארץ הפלאות, פיטר פן והקוסם מארץ עוץ. ההכרה עבור כתיבת הקומיקס עזרה לו לפתח את הקריירה שלו כסופר.
הוא ניסה לפרסם ספר ראשון בשם "גניבת הגאווה" (Theft of Pride), אולם הסיפור הקצר "הביצה" (The Egg) הוא שהביא לו לראשונה תשומת לב ציבורית רבה. הסיפור זכה למספר עיבודים לווידאו ב-YouTube, מחזה בן מערכה אחת, והוא גם הבסיס לקונספט של Everybody, האלבום השלישי של הראפר האמריקאי LOGIC.

לבד על מאדים (The Martian)

הספר מתאר את עלילותיו של מארק וואטני, אסטרונאוט אמריקאי, שננטש לבד על מאדים, ועל מסעו וניסיונותיו לשרוד תקופה ממושכת. ויר החל לכתוב את הספר ב-2009. כיוון ששאף שהספר יהיה מדויק ככל שניתן מבחינה מדעית ויתבסס על טכנולוגיות קיימות, וויר למד אסטרודינמיקה ומכניקת מסלולים, התנאים על פני השטח של מאדים, היסטוריית הטיסות לחלל, ובוטניקה.
בתחילה הספר פורסם בצורה סדרתית באתר בחינם באתר האינטרנט שלו, ואז חלק מהקוראים ביקש לקבל את כל הספר זמין דרך אמזון קינדל. ויר מכר את הספר תמורת 99 סנט (כיוון שלא היה יכול למכור בחינם), והרומן הגיעה לרשימת רבי המכר. בשלב זה, ב-2013 פנה אל ויר סוכן והוא מכר את הזכויות של הספר להוצאת ספרים. הגרסה המודפסת, שעברה קצת עריכה מהמקור הקודם, הגיע לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס היישר למקום 12. הספר זכה לשבחים רבים והפך לסרט "להציל את מארק וואטני" בכיכובו של מאט דיימון ובבימויו של רידלי סקוט.

סיפורים נוספים

בשנת 2016, ויר פרסם ספרות חובבים בשם Larco שנחשב חלק מיקום העולם המתואר בספר שחקן מספר אחת ונחשב פריקוול למה שמתואר בספר. 
ב-2016, ויר פרסם אוסף סיפורים קצרים בשם "עקרונות אי-הוודאות" על אפליקציית TAPAS לסיפורים קצרים.
ויר זכה בפרס על שם ג'ון קמפבל עבור הכותב החדש הטוב ביותר לשנת 2016.
בשנת 2017, CBS בחרה בפיילוט שכתב ויר הנקרא "Mission Control" (חדר בקרה) העוקב אחר קבוצה של אסטרונאוטים צעירים ומדעני נאס"א.

חיים אישים

ויר גר במאונטיין ויו, קליפורניה. בעבר הודה כי הוא סובל מפחד טיסה, ולכן לעולם לא ביקר בסט של הסרט "להציל את מארק וואטני", כיוון שהוא צולם ברובו בבודפשט, לאחר טיפול נפשי ב-2015, הוא היה מסוגל לטוס ליוסטון כדי לבקר במרכז החלל ג'ונסון, ולהשתתף בפסטיבל קומיק-קון בסן דייגו.
ויר הצהיר כי הוא אגנוסטיקן. הוא תיאר את עמדותיו הפוליטיות כשמרן מבחינה כלכלית וליברלי מבחינה חברתית.

ספרים וסיפורים שכתב

באתר של ויר נמצאת רשימה מעודכנת של היצירות שכתב, כולל גרסאות חינם של חלק מהסיפורים הקצרים שלו.
קתרינה סקורסון

ביוגרפיה

סקורסון נולדה בטורונטו, אונטריו, קנדה והיא הבת האמצעית במשפחה, אביה, אנטוניו ברונו סקורסון הוא עובד סוציאלי, ואימה, סוזאן רוזל סקורסון היא אנתרופולוגית חברתית. היא גדלה כקתולית. אחת מאחיותיה הגדולות היא השחקנית פרנצ'סקה סקורסון. היא למדה באקדמיה לאומנות על שם הקרדינל קרטר, שם היא כיכבה במחזה "אוקלהומה!" ובהפקות נוספות. כמו כן, למדה בבית הספר האלטרנטיבי "Subway Academy II".
היא למדה באוניברסיטת טורונטו ספרות ופילוסופיה וסיימה את לימודיה ב-2005.
בשנת 2017, חשפה במסגרת הקמפיין metoo# שהוטרדה על ידי ג'יימס טובאק.

קריירה

הופעות הטלוויזיה הראשונות של סקורסון היו בתפקיד כתבות אורח קבועות בתוכנית הילדים הקנדית, "מר דרס-אפ" (DressUp), החל מהיותה בת 8. בשנת 1998, היה לה תפקיד בתוכנית הרדיו של CBC בשם "פגי דלאני" (Peggy Delany). סקורסון גילמה את הילדה בת החמש עשרה שבאה מוונקובר כדי להישאר עם אמא שלה. בשנת 1998 שיחקה בסרט הטלוויזיה האמריקאי "מצילים: סיפורי אומץ: שתי משפחות" לצד דריל האנה. 
פריצת הדרך של סקורסון הייתה בסדרה "נעדרים" (2003–2006) בתפקיד ג'סיקה מסטריאני, צעירה שרואה חזיונות של אנשים נעדרים, אחרי שג'סיקה הצילה כמה נעדרים, היא הצטרפה ל-FBI, שם הוקמה לה יחידה מיוחדת למציאת אנשים נעדרים.
בשנת 2009, היא גילמה את אליס המילטון במיני סדרה "אליס".
היא הופיעה בעונה השביעית של "האנטומיה של גריי" בתפקיד אמיליה שפרד, אחותו של דרק. לאחר מכן בשנת 2010 היא הצטרפה לסדרה "מרפאה פרטית" כאשר היא משחקת את אותה הדמות, והפכה למשתתפת קבועה החל מהעונה הרביעית של הסדרה.
בשנת 2014, היא חזרה לסדרה "האנטומיה של גריי" בתפקיד אורח. במהלך העונה ה-11, הפכה למשתתפת קבועה בסדרה. באותה שנה שיחקה בסרט הקולנוע "איש נובמבר".
חדש אסור מן התורה

חדש אסור מן התורה (במקור: "חדש אסור מן התורה בכל מקום") הוא משפט מהגמרא, שהפך בפי החת"ם סופר למטבע לשון מושאל שביטא את התנגדותו לשינוי במנהגים בכלל ואת מאבקו בכוחות הפרוגרסיביים (משכילים רדיקלים, רבנים פתוחים, רפורמים מוקדמים וכדומה) בימיו. בעקבות זאת הפך המושג לסמל של חוסר האמון במודרניות, בעיקר בקרב חוגים שמרנים ביהדות האורתודוקסית.
המשמעות המקורית של הביטוי קשורה ל"איסור חדש": דהיינו האיסור לאכול מן התבואה החדשה לפני הנפת העומר בפסח. על כך אומרת הגמרא שאיסור זה מן התורה - מדאורייתא, בכל מקום בעולם ואינו מוגבל לארץ ישראל כמצוות אחרות הנוגעות לצומח, "החדש אסור מן התורה בכל מקום".
החת"ם סופר וממשיכיו השתמשו במילים אלו של הגמרא כדי לבטא את התנגדותם לשינויים וחדשנות במנהגי היהדות המסורתית, או באורחות החיים בכלל, בין לכוונות להקל ובין לכוונות להחמיר. הבסיס לתפיסה זו היא הרעיון כי התורה נצחית; כלומר מתאימה באותה מידה לפני אלפי שנים והיום, ואין צורך לערוך בה חידושים. ההקשר שבו טבע החת"ם סופר את הביטוי הוא מלחמתו בתנועת ההשכלה ובראשוני הרפורמים שהתפשטו בזמנו במרכז אירופה.
כיום, משתמשים שמרנים חרדים בביטוי במובן הרחב ביותר שלו, כדי להביע את מורת רוחם כנגד כל חידוש, התפתחות טכנולוגית או מודרניות במנהגי היהדות או באורח חייהם הישן, כולל בפולמוס נגד הציונות הדתית, אשר עונים להם בתורם בשם הראי"ה קוק כי: "הישן יתחדש והחדש יתקדש".
קלייר הולדן רוטמן

קלייר הולדן רוטמן (נולדה ב-1958) היא סופרת קנדית, מחברת רומנים, סיפורים קצרים, ומתרגמת. היא פרסמה שני רומנים ושני קובצי סיפורים קצרים.
ספרה "אוקטובר שלי" תורגם לעברית על ידי ניצן לפידות ויצא לאור בישראל בספטמבר 2016. הספר עוסק בסיפורה של משפחה מודרנית ששדה הקרב של התרבויות, השפות וההיסטוריה מאיים לפרק אותה ובהשלכות של המילים שלא נאמרו. 
הרומן הראשון שלה, מומחה הלב היה מועמד לפרס גילר בשנת 2009, והרומן השני שלה, אוקטובר שלי היה מועמד לקבלת פרס זה בשנת 2014. בנוסף היה הספר אוקטובר שלי בין המועמדים הסופיים לקבלת פרס המושל הכללי לסיפורת בשפה האנגלית בתחרות פרסי המושל הכללי בשנת 2014. בשנת 1994 היא זכתה בפרס ג'ון גלאסקו לתרגום על השפעתו של הספר, תרגום של הולדן רוטמן שפורסם בשנת 1993 לספרו של פיליפ-איגנס פרנסואה אוברט דה גאספה משנת 1837.
היא מתגוררת בווסטמאונט, קוויבק, עם השחקן והסופר ארתור הולדן.
קורונוזאורוס

תיאור ומאפיינים

הצנטרוזאורוס היה דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים. הוא היה בעל אגן דמוי עוף והלך על כל ארבע רגליו. ראשו היה גדול ועוטר בעטרה (frill) בעלת חלונות בעצם שמקצהה העליון בלטו מספר זיזים קצרים שהזדקרו כלפי מעלה ושני זיזים ארוכים יותר שהתעקלו כלפי מטה. לצנטרוזאורוס היו קרני גבה מנוונת אך קרן אף ארוכה יחסית, שלעיתים הייתה מעוקלת (או קדימה או אחורה).
אורכו היה כ-6 מטר ומשקלו כ-3 טון.
הקורונוזאורוס היה צמחוני וניזון מצמחייה נמוכה. פיו המצויד במקור חזק וסוללת שיניים חותכות יכול היה לטפל גם בצמחייה קשה. הקורונוזאורוס חי בעדרים ובאחד המקרים מצאו הפלאונטולוגים עדר שלם שנקבר והתאבן, כנראה כאשר ניסה לחצות נהר שלבסוף הציף אותם וגרם להם לטבוע. אף שקרן האף הייתה יכולה לשמש כהגנה כנגד טורפים, נראה שעיקר שימושיה ושימוש העטרה היה לצרכים חברתיים בתוך העדר, כגון זיהוי בין-מיני או כדי לחזר אחרי בנות זוג.

גילוי

המאובנים הראשונים של צנטרוזאורוס נתגלו לראשונה על ידי הפלאונטולוג לורנס למבה במצע שנחשף בנהר רד דיר שבאלברטה, קנדה. מאוחר יותר נמצא מצע עצמות ענק בפארק הפרובינציאלי דינוזאור (גם באלברטה) ובו אלפי עצמות של מספר רב של פרטים, במצבי שימור שונים, שאף כללו שלדים שלמים. המדענים שיערו שריכוז כזה של עצמות מעיד שהצנטרוזאורוס חי בעדרים גדולים ושמצע העצמות הענק נוצר כאשר עדר כזה ניסה לחצות נהר שהוצף והטביע כמעט את כולם. מאוחר יותר נתגלה מצע עצמות גדול יותר, וכנראה הגדול ביותר שנתגלה אי-פעם, ליד העיר הילדה שבאלברטה.
ב-2005 נתגלה המין Centrosaurus brinkmani. ב-2012 הועבר המין Centrosaurus brinkmani לסוג טקסונומי חדש קורונוזאורוס Coronosaurus brinkmani.
מזרח אירופה

מזרח אירופה הוא אזור גאוגרפי במזרחה של אירופה. גבולותיו של אזור זה אינם מוגדרים באופן חד-משמעי. יש המגדירים את האזור כאזור המערבי להרי האורל ולהרי הקווקז עד גבולה המערבי של רוסיה, יש המוסיפים את המדינות הצמודות לגבול זה (מדינות שהיו בעבר חלק מברית המועצות ויש הכוללים באזור זה את כל מדינות ברית ורשה. מכיוון שחלק מרוסיה נמצא באסיה, רק חלק ממנה נחשב למזרח אירופי ולא כל שטחה. המזרח אירופאיים הם ברובם המכריע ממוצא אתני משותף- הסלאבים, ובני הדת הנוצרית-אורתודוקסית.

בעייתיות עם ההגדרה המרחיבה

החלוקה של ימי המלחמה הקרה בין מזרח ומערב אירופה שהתבססה על החלוקה בין מדינות נאטו לבין הגוש המזרחי אינה תקפה יותר, מאז נפילתו של הגוש המזרחי והרחבתו של האיחוד האירופי מזרחה.
לרוב מדינות מזרח אירופה יש בימינו ממשלות ליברליות ושלטון דמוקרטי. כמו כן ההבדלים ברמת החיים ופערי ההכנסה בין מזרח ומערב אירופה הולכים ומצטמצמים.
מסיבה זו, בימינו, נכון להתייחס למדינות מזרח אירופה מבחינה גאוגרפית בלבד, היינו לפי ההגדרה המצומצמת, המאפיינת מדינות אלה גם מבחינה תרבותית.

היסטוריה

המונח "מזרח אירופה" הופיע לראשונה בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 לתאר את חלקיה של אירופה שנפלו מאחור מבחינה טכנולוגית, ולא התקדמו יחד עם מערב אירופה לאחר המהפכה התעשייתית. במזרחה של אירופה נשארו צורות השלטון המסורתיות של אצילים וצמיתים - מבנה כלכלי שהלך ונעלם במערב אירופה הליברלית.
המונח המודרני "מזרח אירופה" מקורו בהקמת הגוש המזרחי בשחרור הקומוניסטי של ארצות מזרח אירופה מהכיבוש הנאצי בסיומה של מלחמת העולם השנייה.
"מסך הברזל" שהפריד בין מזרחה ומערבה של אירופה במהלך המלחמה הקרה יצר הבדל ברמת החיים ורמת ההכנסה בין מזרחה למערבה של אירופה - הבדל הנוסף על השוני בצורת השלטון.
ספורוציט

תא אם דיפלואידי המתפתח במנבג (ספורנגיום), רקמת הריבוי של הצמח. כאשר מתקיימים התנאים המתאימים הספורוציט עובר חלוקת הפחתה (מיוזה) לקבלת ארבעה תאים הפלואידים הנקראים ספורות (נבגים). רקמת הספורנגיום הייתה קיימת בתצורות שונות משלבים קודמים באבולוציה של הצמח. בשלבים המוקדמים של הטחביים והשרכים ההומוספורים ישנו סוג אחד של ספורוציט ללא הבדלים בין זכר לנקבה. בעוד שבמינים ההטרוספורים החל משלב הליקופודיים ועד למכוסי הזרע ישנם ספורוציטים זכריים הנקראים תאי מיקרוספורוציט, אלה עוברים חלוקת הפחתה לקבלת מיקרו-ספורות (בצמחים הפורחים אלה הם גרגרי האבקה). וכמו כן ישנם תאי ספורוציט נקביים הנקראים מגה ספורוציט, אלה עוברים חלוקת הפחתה לקבלת מגה-ספורות.
טין ניק סטנדאפ שואו

רקע

התוכנית "טין ניק סטנדאפ שואו" היא תוכנית סטנד-אפ לילדים, בעלת פאנל של סטנדאפיסטים  העושים כל מיני  מערכונים לילדים ונוער. בכל תוכנית מגיע מפורסם אחר אשר מנחה את התוכנית ועושה סטנדאפ בפעם הראשונה בחייו ובנוסף עושה קטע מצולם קצר.
נתיב (כתב עת)

נתיב היה כתב עת ישראלי שעסק בחשיבה מדינית ותרבותית. כתב העת יצא לאור פעם בחודשיים החל משנת 1987 בהוצאת מרכז אריאל למחקרי מדיניות ובעריכתו של אריה סתיו. הגיליון האחרון המודפס הוא גיליון 123, שיצא לאור בדצמבר 2008. ארכיון המאמרים הועלה לרשת האינטרנט ומאמרים נוספים המשיכו להופיע באתר האינטרנט של כתב העת.
מאמריו הפוליטיים של נתיב מתמקדים בהתרעות בפני הסכנות הצפויות למדינת ישראל לטענת כותביו מן העולם המוסלמי. דגש חזק מושם על דעת הכותבים כי תהליך השלום הוא חסר תועלת וניסיון להראות כי יש בו הונאה - הן מן הצד הערבי והן הונאה עצמית לכאורה של אנשי השמאל היהודי. מאמרים רבים בנתיב מוקדשים לניסיונות להוכיח זיקה שבין המאבק הפלסטיני בעבר ובהווה לנאציזם ולאנטישמיות האירופאית. וזאת במקביל למאמרים רבים המוקדשים לשלילת קיומו של העם הפלסטיני. כתב העת אינו שולל רק את הניסיון להגיע להסדר (על בסיס ויתורים על שטחי מדינת ישראל) עם הפלסטינים אלא גם עם יתר מדינות ערב, ובכללן מצרים, סוריה וירדן.
לכתב העת מדור תרבותי ובו מפורסמת שירה עברית, שירה מתורגמת וקטעי פרוזה. את המדור ערך משה שמיר, ואחריו דרור אידר.
מוסטפא חאג'י

קריירה

חאג'י, יליד אופראן, מרוקו, היגר כילד עם משפחתו לצרפת, שם חתם על החוזה הראשון שלו בקבוצת הנוער של נאנסי, והמשיך בקבוצת הבוגרים של המועדון כבר בשנתו השנייה. באמצע שנות ה-90 הוצע לו לשחק בנבחרת צרפת, אך הוא העדיף לשחק בנבחרת מרוקו. מננסי עבר לספורטינג ליסבון מפורטוגל, דפורטיבו לה קורוניה מספרד וקובנטרי סיטי מאנגליה. ב-2001 עזב את קובנטרי שירדה ליגה ועבר לאסטון וילה, ממנה שוחרר לאחר מספר משחקים, ועבר לאספניול. לאחר מכן שיחק באל-עין מאיחוד האמירויות, פ.צ. זארבריקן מגרמניה ופולה אש מלוקסמבורג.
חאג'י שיחק עם נבחרת מרוקו במונדיאל 1998, בה כבש שער נגד נבחרת נורווגיה, ובאותה השנה הוא נבחר לכדורגלן השנה באפריקה.
אחיו, יוסף חאג'י, משחק בנבחרת מרוקו ונאנסי מצרפת.
קורבן אופנה

קורבן אופנה הוא מונח שנטען כי הוטבע על ידי אוסקר דה לה רנטה, המתאר אדם שמקפיד בקיצוניות להתעדכן באופנה העכשווית. קורבנות אופנה רוכשים מותגי אופנה חדשים באופן מתמיד. לדברי מעצב האפנה ג'אני ורסצ'ה, "כאשר אישה משנה את המראה שלה יותר מדי מעונה לעונה, היא הופכת להיות קורבן אופנה".".
משמעות אחרת של המונח "קורבן אופנה" מתארת אדם שלמרות ניסיונות רבים להישמע לצו האופנה, הוא מתקשה בכך, או מצליח לאחר שהאופנה כבר התחלפה, וכך מבטא לבסוף חוסר אופנתיות בלבושו.
המושג הופיע לאחר המהפכה הצרפתית בשנת 1789: "Victimes de la mode" ("קורבנות האופנה" בצרפתית) נקראו נשים צעירות שיצאו לרחוב בשמלות שיפון, ומכיוון ששמלה דקה זו אינה מחממת מספיק את הגוף, נטען כי הנשים נפטרו מאוחר יותר מדלקת ריאות.
קורבנות אופנה נפגעים בעקבות רצונם להיות פופולריים וחומרנותם, ונתונים להשפעת הדעות הקדומות של החברה או האינטרס המסחרי של תעשיית האופנה, או שניהם יחד. ישנם בגדים בהתאם לצו האופנה שלבישתם עלולה לפגוע בבריאות.
ארה (נהר)

מסלול הנהר

מוצא הארה בקרחוני ארה שבאלפים הברניים בתחום  קנטון ברן מערבית למעבר גרימזל. בתחילת מסלולו לארה אופי הררי והוא זורם דרך "נקיק הארה" (Aareschlucht) סמוך לעיירה מיירינגן. לאחר מכן הוא מתרחב ויוצר את אגם ברינץ בגובה של 564 מטר, ומנקודה זו הוא משמש גם כציר שיט. הארה נשפך מהאגם וחולף דרך אזור ביצתי סמוך לעיר אינטרלאקן, וסמוך לאחר מכן הוא מתרחב שוב לאגם תון בגובה של 558 מטר. לאחר שהנהר נשפך מהאגם הוא זורם לכיוון צפון-מערב וחוצה את העיר ברן. 
צפונית-מערבית לברן, עובר הארה דרך תעלת האגנק (Hagneckkanal) אשר הוקמה במאה ה-19 כדי להתגבר על בעיית ההצפות התדירות שפקדו את האזור. תעלה זו הטתה את הנהר והובילה את מימיו אל אגם ביל. תעלה נוספת, תעלת בירן-נידאו (Nidau-Büren-Kanal), נחפרה כדי לאפשר את המשך זרימתו של הנהר לכיוון צפון-מזרח, ולאחר מרחק קצר היא שבה ומתאחדת עם ערוץ הארה המקורי. הארה חוצה את קנטון זולותורן ואת קנטון ארגאו, ונשפך אל הריין.
יום טוב המון

יום טוב המון (י"ז בתמוז תרל"ג, יולי 1873, איסטנבול – 16 בספטמבר 1952, ירושלים) היה שופט ועורך דין עברי בירושלים בסוף תקופת השלטון העות'מאני, ומייסד שכונת רוממה בירושלים.

קורות חייו

יום טוב המון נולד בשנת 1873 באיסטנבול למשפחה יהודית ספרדית מיוחסת, מצאצאיהם של משה המון, יועץ ורופא החצר של הסולטאן סולימאן המפואר, ובנו יוסף אמון שהיה רופאו של הסולטאן סלים הראשון.
בני משפחתו עסקו רובם ככולם במקצועות חופשיים: אֶחיו מנחם המון ויעקב המון היו רופאים, וקרובו יצחק המון היה פרופסור בבית הספר הגבוה למתמטיקה וכלכלה באיסטנבול לפני מלחמת העולם.
המון התחנך בבית הספר של חברת כל ישראל חברים והצטיין בלימודיו, ואחר-כך המשיך ללימודים במוסדות חינוך ממשלתיים. לאחר מכן למד במכללת איסטנבול ובשנת 1902 הוסמך במשפטים. בשנות עבודתו הראשונות כעורך דין צבר ניסיון רב בענייני קרקעות. לאחר מהפכת הטורקים הצעירים (1908) עלה לארץ ישראל ב-1909. בחורף 1910 התמנה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, תפקיד שבו כיהן עד תקופת מלחמת העולם הראשונה (1914). בתחילת המלחמה הוא התבקש לעבור לשרת בעיר חלב שבסוריה. מכיוון שסירב לעזוב את ירושלים הוא בחר במקום להתפטר מתפקידו כשופט והחל לעבוד כעורך דין בירושלים. היה פעיל בתנועת ההתעתמנות. בשנת 1917 גורש מירושלים לאיסטנבול על ידי השלטונות. לאחר המלחמה שב לירושלים והמשיך לעסוק בעריכת דין יחד עם חברו עורך הדין תופיק עדס. מספר רישיונו בלשכת עורכי הדין היה מ.ר 5.

הקמת שכונת רוממה

מומחיותו של המון בחוק העות'מאני ובנושאי קרקעות אפשרה לו לשמש כבורר בסכסוך בין בעלי קרקעות ערביים מליפתא ושייח' באדר. הוא פסק כי עליהם למכור את שטח המריבה, והצליח יחד עם קבוצה מחבריו לרכוש את המקום, בשנת 1921 במטרה להקים בה שכונה יהודית, הקרויה היום שכונת רוממה. הבית שהקים בשכונה נמצא ברחוב שלימים נקרא על שמו, רח' המון 3.
המון נפטר בשנת 1952, בגיל 79.
תיקיו האישיים, שנמצאו לאחרונה במרתף הבית שבו גר עד מותו, נמסרו לרשות הארכיון הציוני המרכזי.
אברהם אבלי קרניץ

רבי אברהם אבלי ב"ר בנציון קְרֶנִיץ (ה'תקפ"ט, 1829 - כ"א בכסלו ה'תרמ"ט, 25 בנובמבר 1888) היה רב ליטאי.

ביוגרפיה

נולד לרב בנציון בעיירה ז'ז'מיר, ונקרא על שם סבו-זקנו הרב אברהם אבלי, מגיד מישרים במינסק ונכדו של רבי אבא חסיד. נישא לפרומא רחל.
הוא כיהן כרבן של טירקשלה, ורזאן, לידוביאן וברזניק שבסובאלקיה. חיבר את הספר "אהבת איתן" על המשנה ומדרש רבה, שכלל גם חידושים על גפ"ת. חלק מהספר נדפס בווילנה בשנת תרע"ג, וחידושיו מכתב ידו הודפסו במשניות שבדפוס וילנא תרס"ח, ומאז בכל המהדורות המבוססות על מהדורת וילנא.
נפטר בכ"א בכסלו ה'תרמ"ט, 25 בנובמבר 1888, בעיר ברזניק ונקבר בה.
דמיטרי חבורוסטובסקי

חייו

חבורוסטובסקי, יליד קרסנויארסק, למד שם בבית הספר המוזיקלי לאמנים.
הקריירה שלו פרצה לאחר שהופיע לראשונה בבית האופרה של ניס (צרפת) עם יצירתו של צ’ייקובסקי 'מלכת-עלה'. הוא הופיע בתפקידים שונים והרחיב את הרפרטואר שלו בבתי האופרה החשובים בעולם: בית האופרה המלכותי - קובנט גארדן, האופרה המטרופוליטנית של ניו-יורק, בית האופרה של ברלין, תיאטרון לה סקאלה, האופרה של וינה ובית האופרה הלירי של שיקגו.
ב-1989 זכה בתחרות Cardiff Singer of the World. ה"ניו יורק טיימס" כתב עליו שהוא "נולד להיות שחקן" מרוב הערכה לביצועיו על הבמה.
חבורוסטובסקי היה אדם גבוה עם שיער כסוף, מה שעזר לו להשיג הכרה בינלאומית כשחקן אופרה וכזמר בקונצרטים. הוא נבחר למגזין המונה את רשימת חמישים האנשים היפים במה שמהווה אירוע נדיר לאמן מוזיקלי. לקולו הגבוה במשקל בינוני היה גוון אופייני לבריטונים ממוצא רוסי.
חבורוסטובסקי הוציא הקלטות DVD של הופעותיו.
ב-22 בנובמבר 2017 הלך לעולמו בלונדון מגידול סרטני במוח.