google/wiki40b huggingface dataset:
דיר איסתיא

היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל בארץ ישראל. והתגלו בו שרידים גם מהתקופת הצלבנית ומהתקופות האיובית והממלוכית. במרכז הכפר ממוקם קבר שייח (מאקם) "נבי איסתיא", שמו בערבית של הנביא ישעיהו.
במאה ה-18 הפך הכפר לאחד מ-24 כפרי הכס (Throne Villages) שבהם שלטו מוח'תארים חצי-פיאודאליים. מוח'תאר דיר איסתיא בנה מצודה בלב הכפר. 
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה דיר איסתיא משליטה בריטית לירדנית.

לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עברה דיר איסתיא משליטה ירדנית לישראלית.
ב-1982, החלה הקמתה של ההתנחלות נופים מצפון מערב לכפר, כמה מאות דונמים של אדמה חקלאית ששימשה את הכפר הופקעו לצורך הקמת כביש הגישה להתנחלות. נופים הוקמה על ידי יזמים פרטיים, ללא אישור ממשלתי, על קרקע פרטית שמסמכי הרכישה שלה כנראה זויפו. ב-1984 יזם היישוב, דני וינמן, נקלע לקשיים כלכליים, חברתו "נופים מפעלים כלכליים בע"מ" התפרקה ובניית היישוב נפסקה. הקמת ההתנחלות חודשה ב-1988 בחסות משרד השיכון. 
לאחר הסכמי אוסלו, 17% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח B‏ ו-83% הם שטח C. 
בשנת 2003, הופקעו כמה מאות דונמים של אדמה חקלאית ששימשה את הכפר לצורך הקמת גדר וכבישי ביטחון באזור בין ההתנחלויות עמנואל, מעלה שומרון וקרני שומרון. תושבי הכפר עתרו לבג"ץ נגד ההפקעה אך עתירתם נדחתה.
במרץ 2017, הוצתה דלת מסגד הכפר ועל קירותיו רוססו "ד"ש קוצרא" ו"ערבים החוצה".

דמוגרפיה

על פי ויקטור גרן, ביוני 1870, בעיירה היו בערך 400 תושבים. במפקד 1922 של ארץ ישראל היו בה 674 תושבים, כולם מוסלמים, ובמפקד 1931 עלה מספרם ל-886 איש, שאכלסו 206 בתים. בסטטיסטיקה של העיירה משנת 1945, רשומה אוכלוסייה של 1,190 איש, מוסלמים. 
ב-1961, כאשר הייתה העיירה חלק מירדן, היו בה 1,641 תושבים, ומספר זה הצטמצם בצורה דרסטית לאחר כיבוש העיירה במלחמת ששת הימים על ידי ישראל, כאשר כמעט מחצית מהתושבים היגרו בהדרגה לכוויית. ב-1982 התגוררו במקום 1,500 בני אדם, והמספר עלהו ל-2,100 בשנת 1987. 
במפקד שנערך בשנת 1997 על ידי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית דיר איסטיא מנתה 2,802 תושבים, מהם 2.1% בלבד היו פליטים פלסטינים. למעלה ממחצית האוכלוסייה הייתה מתחת לגיל 20 (51.8%). אנשים בין הגילאים 20 ו-44 היוו 33.3% מהאוכלוסייה, 14.8% היו בין הגילאים 45 ל-64 ו-6% היו מעל גיל 65. לפי מפקד שנערך בשנת 2007, אוכלוסיית העיר גדלה ל-3,106 נפש.
ליאור כרמי

ביוגרפיה

כרמי נולדה וגדלה בקיבוץ מסדה לחניתה ולאבינועם, שנולד ב-1938 והיה לבן הראשון של הקיבוץ. היא התאמנה בשחייה בקבוצת הפועל עמק הירדן עד גיל 14 ולאחר מכן, עברה לחתור בקיאק בקבוצה המקומית.
כרמי התחרתה משנות ה-90 עד לאמצע שנות ה-2000.
באולימפיאדת אטלנטה (1996), הגיעה כרמי לשלב חצי הגמר במקצה ל-500 מטר יחיד וסיימה במקום 13
(מוקדמות - 1:57.67 דקות, חצי גמר - 1:54.89 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000), היא הגיעה לשלב חצי הגמר במקצה ל-500 מטר זוגות ביחד עם לריסה פסחוביץ' והן סיימו במקום 11 (מוקדמות - 1:48.647 דקות, חצי גמר - 1:48.120 דקות).
באליפות אירופה בקאנו/קיאק שנערכה בהונגריה בשנת 2002 סיימה כרמי במקום שישי במקצה ל-500 מטר יחיד בתוצאה של 1:51.367 דקות.

מדליית ארד עולמית

באליפות העולם בקאנו/קיאק שנערכה בגיינסוויל שבג'ורג'יה ארצות הברית ב-13 בספטמבר 2003 זכתה כרמי במדליית ארד במקצה ל-1000 מטר יחיד בתוצאה של 4:03.104 דקות, אחרי קטלין קובאץ' מהונגריה, בעלת 8 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב (4:00.955 דקות), וקטרין וגנר מגרמניה, בעל 6 מדליות אולימפיות, מהן 4 זהב (4:02.122 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שלישי בשלב המוקדמות במקצה ל-500 מטר יחיד בתוצאה של 1:56.572 דקות, אך פסלה בשלב חצי הגמר.

חיים פרטיים

לאחר שפרשה מספורט תחרותי למדה כרמי אסטרו-פיזיקה ומדעים פלנטריים באוניברסיטה, היא מתגוררת עם משפחתה ברמת גן ובעלת חברת בנייה.
במהלך הפסקות החשמל הארוכות בשל הסופה הגדולה בירושלים בדצמבר 2013 נפרצה בלילה דירתם בירושלים של הוריה של כרמי, ונגנבו ממנה המדליות של כרמי מ-20 שנות הקריירה שלה ובהן מדליות מתחרויות בינלאומיות ומדליות ההשתתפות באולימפיאדת סידני ואולימפיאדת אטלנטה.
הטובים לטיס

הטובים לַטיס היא סיסמה ישראלית מפורסמת המזוהה עם חיל האוויר. הסיסמה נולדה ב-1960 ונועדה להגביר את ההתנדבות לקורס טיס. הוגה הסיסמה הוא משה הדר (פומי), שערך את בטאון חיל האוויר משך שנים ארוכות. הסיסמה זכתה לפרסום בזכות השימוש השגור בה בפיו של מפקד חיל האוויר הישראלי, עזר ויצמן, ובזכות קליטוּתה וקוצרה. היא סייעה לקבע את דימויו של חיל האוויר כמקום שבו מושלים האיכות והמצוינות.
הסיסמה ספגה ביקורת נוקבת בשנים שבהם שימשה שימוש נרחב, מצד אנשי אקדמיה, שראו בשימוש בה משום עידוד למיליטריזם. בראש המקטרגים על הסיסמה עמד נתן רוטנשטרייך, רקטור האוניברסיטה העברית. אחרים מצאו בה שמץ של התנשאות. הסיסמה זכתה מאוחר יותר להרחבה ברוח שוביניסטית – הטובים לטיס והטובות לטייסים. היו שייחסו תוספת זו לעזר ויצמן, אך לייחוס זה לא נמצאו תומכים. בשנות ה-90 של המאה ה-20, כשעתרה אליס מילר לאפשר לנשים לשרת כטייסות בחיל האוויר, סוקר מאבקה לעיתים תחת הכותרת "הטובות לטיס", כפרפרזה על האמרה.
לסיסמה היו הדים נוספים בתרבות הפופולרית, והיא שימשה מצע לססמאות אחרות, ובהן "הטובים לפוליטיקה" (ובגרסה ששמה את תרבות הפוליטיקה ללעג: "הטובים לטיס – והשאר לפוליטיקה"). בהומורסקה "ניצחונו של אלעזר ויינרב או צעד גדול לקראת הסוציאליזם" של אפרים קישון מתוארים חייו העגומים של מהנדס במשרה ממשלתית, שבזכות שביתת המהנדסים יצא לחופשה בחו"ל, ושם מצא משרה מצוינת: "מוסר השכל: הטובים לטייס!". שיבוש הומוריסטי אחר בסיסמה נמצא במערכון "חִסכו ואִמצו" של הגשש החיוור, ובו נאמר "הטובים לטַיִח". עוד גרסה הומוריסטית נמצאת בשם שבחר דני סנדרסון לאלבום אוסף של שיריו מ-1992: "הטובים לטייס – נבחרת שירים". בשיר "שם צפרדע" מ-2010  של הקלת אלמנה שחורה מופיעה פרפרזה על המשפט והמשכו: "איך הטובים לטיס- הפקידות למפקדים[?]"
הטריאנון הקטן

הטריאנון הקטן (בצרפתית: Petit Trianon) הוא ארמון קטן הממוקם בגנים של ארמון ורסאי, בסמוך לפריז.

היסטוריה

המבנה תוכנן על ידי האדריכל אנג'ה-ז'ק גאבריאל במצוות לואי החמישה עשר עבור פילגשו מאדאם דה פומפדור, והוקם בין השנים 1762–1768.
מאדאם דה פומפדור נפטרה ארבע שנים לפני השלמת המבנה, והוא שימש את יורשתה - מאדאם דו בארי. עם עלייתו לשלטון של לואי השישה עשר בשנת 1774, הוענק הארמון וגניו למלכתו - מארי אנטואנט.
מארי אנטואנט השתמשה במבנה כארמונה הפרטי, ואירחה בו את ידידותיה. איש לא הורשה להיכנס למבנה בלי אישורה של המלכה.

תיאור המבנה

המבנה נבנה בתקופת המעבר בין סגנון הרוקוקו לסגנון הנאו קלאסי. הארמון בנוי בסגנון פשוט יחסית. המבנה סימטרי, ומעוטר בעמודים קורינתיים.
המבנה תוכנן כך שיהיה בו מגע מועט ביותר בין אנשי האצולה לבין המשרתים. בעת תכנון המבנה נבנה חדר האוכל כך ששולחן האוכל יורד על ידי מעלית לקומה התחתונה ויערך על ידי המשרתים מבלי שיראו זאת האורחים. בפועל, מתקן ההרמה לא שימש את מארי אנטואנט ופמלייתה. כמו כן, על מנת להגן על פרטיות המלכה, נבנו מראות חדר השינה של המלכה כך שניתן להזיזן וזאת על מנת למנוע מצב בו יוכלו לצפות במלכה מבעד לחלונות החדר.
קסם הבובות

קסם הבובות היא תערוכה של בובות אומנותיות שנעשו ביד, בידי אומני בובות. 
התערוכה מוצגת מדי שנה משנת 2006, בסוף חודש אוגוסט, בחיפה, בבית הכט שבמרכז הכרמל. התערוכה בהפקת חברת אתו"ס (החברה לאמנות תרבות וספורט, חיפה), מטעם עיריית חיפה. בתערוכה מוצגות מאות בובות עבודת יד, ומבקרים בה מדי שנה אלפי אנשים מרחבי הארץ.  
הבובות עשויות מחומרים שונים, בגדלים ובטכניקות שונות: בובות חרסינה, מריונטות, בובות תיאטרון, בובות עיסת נייר, בובות חרוזים, בובות ספוג, בובות סרוגות, בובות טיפוליות, בובות מרשת מתכת ועוד. 
במדשאה הסמוכה לבית הכט מתקימות בימי התערוכה בערב, הצגות בובות לילדים ולכל המשפחה. במקום דוכני הפעלה ויריד אומנויות. לצד התערוכה מופק קטלוג צבעוני. בשנת 2009 הציגו בתערוכה כשבעים אומנים.
מוזיאון קווינס

היסטוריה

המוזיאון נמצא כיום בביתן העיר ניו יורק שנבנה עבור התערוכה העולמית של ניו יורק (1939) בפארק פלאשינג מדוז. הפארק והמבנה תוכננו עבור היריד על ידי רוברט מוזס. אותו מבנה שימש מאוחר יותר כמשכנו הראשון של ארגון האומות המאוחדות וכן שימש את תערוכת העיר ניו יורק בתערוכה העולמית של ניו יורק (1964). 
המוזיאון ידוע בדגם הגדול של העיר ניו יורק המצוי בו.
כיום משתמש המוזיאון במחצית משטח הביתן, אולם ישנה תוכנית להכפיל את שטח המוזיאון, כך בשנת 2010 ישתמש המוזיאון במלוא שטח הביתן.
סלע פירוקלסטי

סלע פירוקלסטי (מיוונית: πύρό פירו – אש, κλαστός קלאסטוס – שבירה) הוא סלע געשי הנוצר מהתגבשות טפרה – חומר פירוקלסטי שנפלט לאוויר מתוך הרי געש במהלך התפרצות געשית ונופל אחר-כך לקרקע. הסלעים הפירוקלסטיים נוצרים מהצטברות ומילוט (מלשון מלט) של הטפרה, והופכים מוצקים באמצעות השקעה של גרגירים, הלחמתם ודחיסתם.

מרקם

מאחר שסלעים פירוקלסטיים נוצרים מהתפרקות של חומר געשי, סלעים וגבישים – מרקמם האופייני מורכב משברים ונקבוביות ונקרא "מרקם קלסטי". מרקם קלסטי מייצג הצטברות של שברים או קרעים של חומר מוצק ששינו את מקומם. הסלעים הנוצרים לקראת שלבי ההתמצקות האחרונים של הסלע נקראים "פירוקלסטיים", ואלה הנוצרים לאחר שלבי ההתגבשות הסופיים נקראים "קלאסטיים".
משקעים פירוקלסטיים מאופיינים בפיזור וכיסוי טופוגרפי המתאים לסוגי החלקיקים, וכן בשכבתיות מודרגת המציגה מיון טוב של החלקיקים. מאפייני המיקום של משקעים אלה נשלטים על ידי מרחק ומהירות התנועה והנפילה של החלקיקים הפירוקלסטיים ומעידים על כיוון קריסתו של עמוד ההתפרצות.
בית הקברות הגדול במילאנו

החלקה היהודית

החלקה היהודית, שתוכננה על ידי קארלו מאצ'אקיני, נפתחה בשנת 1872 כתחליף לבתי הקברות היהודיים הקודמים באותה תקופה. 
מיספור הקברים בחלקה היהודית חוזר על המיספרים שבבית הקברות הכללי, מאחר שלאחר שהחל להיבנות הורחב גם שטח בית הקברות הכללי ונבנו קברים נוספים שם עם המשך המיספור הקודם. יש במקום שלוש שורות לקבר ילדים שנקברו בין השנים 1873 עד 1894. בחלק גדול מהקברים היהודיים אין סמל של מגן דוד אלא של המנורה. בניגוד לבית העלמין הנוצרי, העיצוב בחלקה היהודית פחות גרנדיוזי, ויש בו יותר עיצוב גאומטרי ופחות שימוש בפסלים. הפסלים הקיימים הם של מושגים מתחום היהדות (מנורה, ספר) ולא פסלים בדמות אדם. עם זאת, גם בית העלמין היהודי הוא מפואר ביותר. 
בבית מונומנטים, נבנה בין 1866 וימינו אנו, ממוקמים לאורך שבילים. יש גבו גם מבנים המוקדשים לקברים משפחתיים, שניים מהם מתוכננים על ידי מקיאצ'יני, columbariums וגלוסקמות על הקירות הצפוני והמערבי לקבורות המרכזי של הבניין.
חלק מהמציבות מוקדם לזכרם של אנשים שנהרגו על ידי הנאצים במחנות ריכוז או באגם מאג'ורה (טבח מיינה).
המבנה המרכזי היה מועשר במאי 2015 עם ויטראז' המסמלות את 12 שבטי ישראל על ידי האמן דייגו Pennacchio Ardemagni.
מרוקו באירוויזיון

השתתפות

רשות השידור המרוקאית, SNRT, הצטרפה לתחרות ב-1980, ובכך הפכה מרוקו למדינה האפריקאית הראשונה והמדינה הערבית הראשונה שמצטרפת לתחרות. כמו כן, הייתה מרוקו למדינה הראשונה אשר שלחה לתחרות שיר בערבית.
מרוקו שלחה לאירוויזיון את השיר "Bitaqat Hub" ("מכתב אהבה") אשר ביצעה סמירה סעיד, זמרת מפורסמת ומצליחה במדינה. השיר קיבל רק שבע נקודות באירוויזיון, כולן מאיטליה, והוא סיים במקום ה-18, מקום אחד בלבד לפני פינלנד שסיימה במקום האחרון.

הפרישה מהתחרות

לאור המיקום הנמוך בו סיימה מרוקו את התחרות ב-1980, הודיעה רשות השידור המרוקאית כי בשל הצהרה מלכותית של המלך חסן השני, מרוקו תפרוש מהתחרות הבאה וכן משאר התחרויות בעתיד. הפרישה הנראה נבעה גם עקב העובדה כי ישראל נוטלת חלק בתחרות, שהוחרמה באותה תקופה על ידי מדינות ערב.

אפשרות חזרה לאירוויזיון בעתיד

רשת שידור מתחרה ל-SNRT, רשת 2M TV, חשפה את כוונתה להצטרף לאיגוד השידור האירופי. 2M TV היא מקור של חופש דיבור ושבירת טאבו שקיימת במרוקו ואצל המהגרים המרוקאים ברחבי אירופה, והיא יכולה להעניק הזדמנות נוספת למרוקו ליטול חלק בתחרות. 2M TV נמצאת בתהליכי הצטרפות לאיגוד השידור האירופי, וכשתסיים את התהליכים תוכל לשקול הצטרפות לאירוויזיון.
הצי הביזנטי

הצי הביזנטי הוא השם שניתן במחקר ההיסטורי המודרני לאותם ציי מלחמה שהחזיקה והפעילה האימפריה הביזנטית במהלך תולדותיה, מ-286 (חלוקת האימפריה הרומית על ידי דיוקלטיאנוס) ועד 1453 (כיבוש קונסטנטינופוליס). הוא היה המשכו של הצי הקיסרי הרומי, אך בניגוד לקודמו מילא תפקיד גדול וחשוב יותר בהגנה על האימפריה אותה שירת ובשמירה על קיומה. אויבים מעטים ניצבו בפני האימפריה הרומית בזירה הימית, והצי המלחמתי מילא בה על כן תפקידי שיטור והגנה מפני פירטים בעיקר. שונה היה מצבה של האימפריה הביזנטית, שהים והשליטה בנתיביו היו חיוניים לעצם קיומה.
אחרי קרב אקטיום ב-31 לפנה"ס הפך הים התיכון ל"אגם רומאי". הראשונים שקראו תיגר על השליטה הרומית בים התיכון היו הוונדלים במאה ה-5, אך הסכנה סולקה אחרי שכבש יוסטיניאנוס הראשון את ממלכתם בצפון אפריקה ב-534-533. כינונו מחדש של צי קבע מלחמתי וראשית הופעתו של הדרומון באותה תקופה מציינים את השלב בו נפרד הצי הביזנטי משורשיו הרומיים המאוחרים והחל מפתח זהות משל עצמו. תהליך זה קיבל משנה תנופה עם תחילת כיבושי המוסלמים במאה ה-7. לאחר אובדן הלבנט ואחר כך צפון אפריקה, הפך הים התיכון מ"אגם רומאי" לזירת התגוששות בין הביזנטים למוסלמים. ציי המלחמה הביזנטיים מילאו תפקיד מכריע במאבק זה, לא רק בהגנה על נחלותיה הרבות של האימפריה סביב אגן הים התיכון כולו, אלא גם בהדיפת התקפות מן הים נגד בירת האימפריה קונסטנטינופוליס עצמה. הודות ל"אש היוונית", כלי הנשק האימתני והסודי של הצי שהומצא זה לא כבר, נחלצה קונסטנטינופוליס מכמה מצורים וצייה ניצח בקרבות ימיים רבים.
בתחילה הייתה ההגנה על חופי ביזנטיון ומבואותיה הימיים של קונסטנטינופוליס מסורה לידי צי הקרביסיינים (karabisianoi). אך בהדרגה פוצל צי זה לכמה שייטות אזוריות (על פי המחוזות האדמיניסטרטיביים של האימפריה שכונו 'תֵימות'), בעוד עיקר הצי מוצב בקונסטנטינופוליס, מגן על העיר ומהווה גרעין לחילות משלוח ימיים. לקראת סוף המאה ה-8 שב הצי הביזנטי להיות הכוח הימי החזק והמאורגן ביותר בים התיכון. היריבות עם הציים המוסלמיים נמשכה תוך ניצחונות ומפלות לסירוגין, אך במאה ה-10 הצליחו הביזנטים לחדש שוב את עליונותם באגן המזרחי של הים התיכון.
במהלך המאה ה-11 החל הצי המלחמתי שוקע ומתנוון, כמו האימפריה עצמה. הביזנטים, שניצבו מול אויבים חדשים במערב, נאלצו לסמוך יותר ויותר על ציי המלחמה של ערי-מדינה איטלקיות כמו ונציה וגנואה, מהלך שהיה בעל השפעה הרסנית על הכלכלה והריבונות של ביזנטיון. האימפריה התאוששה אומנם בתקופת שלטונם של קיסרי השושלת הקומננית, אך מיד אחר כך שבה ושקעה, כשאת נקודת השפל מציינים כיבוש קונסטנטינופול ופירוק האימפריה ב-1204, במסע הצלב הרביעי. אחרי כינונה מחדש של האימפריה הביזנטית ב-1261 ניסו קיסרים אחדים מן השושלת הפליאולוגית להקים לתחייה את הצי המלחמתי, אך מאמציהם נשאו פרי לזמן קצר בלבד. כוחו של הצי הביזנטי, שבשיא עוצמתו יכול היה להוריד לים מאות ספינות קרב, הצטמצם עד אמצע המאה ה-14 לכמה תריסרי אוניות בלבד, והשליטה בים האגאי עברה לידי ציי המלחמה של הערים האיטלקיות והאימפריה העות'מאנית. עם זאת, הצי ההולך ומתמעט המשיך להתקיים ולפעול עד נפילתה של האימפריה הביזנטית לידי העות'מאנים ב-1453.
Sabotage (אלבום)

הקלטות

הלהקה החלה בהקלטות לאלבום באולפני "Morgan Studios" שבלונדון. חברי הלהקה היו באותו הזמן שקועים בבעיות משפטיות רבות עם מנהלם לשעבר. שם האלבום "Sabotage", שבאנגלית פירושו "לחבל" או "לפגוע", סימל את הקשיים והסיבוכים שהיו מנת חלקה של הלהקה. כפי שאמר מאוחר יותר טוני איומי: "חשנו כי 'פגעו בנו לאורך כל הדרך, וקיבלנו אגרופים מכל הכיוונים'" ("sabotaged all the way along the line and getting punched from all sides"). איומי אף ייחס את סגנונו הכבד ועצבני של האלבום לבעיות של הלהקה שהשפיעו לדבריו על הסאונד.

סגנון האלבום

"Sabotage" הוא אלבום משופע סגנונות, אך בלתי אופייני ל"בלאק סבאת'" באופן בולט. שיריו נעים בין יצירות הבי מטאל כבדות במיוחד, כגון "Hole in the Sky" ו-"Symptom of the Universe", לשירים רכים והתנסויות מוזיקליות ופסיכדליות, כגון "Supertzar" ו-"(Am I Going Insane (Radio". גם אלבום זה, כקודמו, מכיל נגינה בסינתיסייזר.
השיר "Symptom of the Universe" הוא אחד הנודעים של הלהקה, והתפרסם בהשפעתו הרבה על סגנון עתידי שייקרא ת'ראש מטאל, ונחשב כשיר שניבא את הז'אנר והוא הדוגמה הראשונה והמובהקת לסגנון. 
בשיר "Supertzar" הובאה "המקהלה הפילהרמונית של לונדון" על מנת לבצע קולות רקע בשיר.
השיר "The Writ" שכתב אוזי אוסבורן, מדבר אודות תסכולו של אוסבורן ממנהלם לשעבר פטריק מיהאן, איתו הסתבכו משפטית לאחר שפוטר. בשיר תוקף אוסבורן בצורה בוטה את מיהאן בפרט ואת תעשיית המוזיקה בכלל.
דגל צ'צ'ניה

דגל צ'צ'ניה הוא דגלה הרשמי של הרפובליקה האוטונומית צ'צ'ניה. צורת דגל זה הוא מלבן ביחס צלעות של 2:3, אותו היחס כמו של צורת דגל רוסיה. הדגל מורכב משלושה מלבנים אופקיים; ירוק, המסמל את האסלאם, לבן ואדום. לצידם ישנה רצועה לבנה שמכילה את הקישוט הלאומי, עיצוב של ארבע צורות מגילה מוזהבות.
ישראל וייסברם

ישראל וייסבּרֶם (כתיבים שנהגו בתקופתו: ווייסברעם, וויסברעם; בפולנית: Israel Weissbrem;‏ כ' בשבט תקצ"ט, 4 בפברואר 1839, גרודנה – 1915 או 1917, ורשה) היה סופר ספרות עברית בוורשה בתקופת ההשכלה.

ביוגרפיה


ישראל וייסברם נולד בראשית שנת 1839 בעיר גרודנה שברוסיה (רוסיה הלבנה), בן למשפחה בת אחד-עשר ילדים. אביו, בנימין זרח וייסברם (נפטר בתרנ"ו-1896), היה סוחר עשיר ונדבן בגרודנה (קרובו של אברהם אליהו הרכבי). מצד אמו, תמרה פינקֶל רבינוביץ', היה נצר למשפחת תלמידי חכמים.
וייסברם עבר לעיר ורשה שבפולין הקונגרסאית, ושם התפרנס כסוחר.
בשנת 1863 נישא ליֶטֶל בת אלכסנדר סֶנדֶר פּוֹקרויסקי (Pokrojski). היא נפטרה במהלך לידה, וב-1865 נישא בזיווג שני לחוה בת יהושע פוקרויסקי.
כתב בעיתון "הצפירה". בשנת 1888 פרסם בעיתון זה בהמשכים את הסיפורים "בין הזמנים" ו"ח"י אגורות", אשר ראו אור באותה שנה כספרים עצמאיים.
בשנת תרס"ב פרסם סאטירה בחרוזים בשם "חזיון על הציונים ומתנגדיהם".
בשנת 1983 תרגם אלן דייוויד קראון (Crown) את סיפוריו לאנגלית, והוציאם בלוויית מבוא.
תכונה (אישיות)

תכונה היא מאפיין אישיותי של האדם. תכונות אישיותיות משפיעות על ההתנהגות.
קיימים הבדלים בין אישיים בתכונות המאפיינות אנשים שונים. הבדלים אלו נובעים מההשפעה המשותפת של תורשה וסביבה. אחד הביטויים להבדלים בין אישיים בתכונות בא לידי ביטוי ברצף מופנמות - מוחצנות או במידת הרגישות של האדם.
אתל לאקי

ביוגרפיה

לאקי נולדה בשיקגו, אילינוי. היא גדלה בקליפורניה ולמדה לשחות בגיל 3. היא התאמנה תחת הדרכתו של ויליאם "ביל" באכרך  יחד עם ג'וני וייסמילר, רוברט סקלטון, סיביל באואר, נורמן רוס ואלופים אולימפיים נוספים.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת פריז (1924) זכתה לאקי ב-2 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:12.4 דקות, לפני מאריצ'ן ווסלאו (1:12.8 דקות) וגרטרוד אדרלה (1:14.2 דקות) שתיהן מארצות הברית,  בשלב חצי הגמר קבעה ווסלאו שיא עולם חדש (1:12.2 דקות) שיפור לשיא העולם של אדרלה (1:12.8 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:58.8 דקות, לפני בריטניה (5:17.0 דקות) ושוודיה (5:35.6 דקות).

שיאנית עולם

בתחרות שחייה שנערכה בטולדו אוהיו, ב-28 בינואר 1926 קבעה לאקי במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 1:10.0 דקות, שיפור לשיא העולם של ווסלאו (1:12.2 דקות), שיא זה נישבר כעבור 3 שנים וחצי על ידי אלינור גרטי מארצות הברית (1:09.8 דקות). בנוסף, הייתה לשחיינית הראשונה בעולם ששחתה 100 יארד חופשי בתוצאה של 60 שניות, שיא זה נישבר כעבור 8 שנים בשנת 1934 על ידי וילי דן אודן שהייתה לשחיינית הראשונה ששחתה מתחת ל-60 שניות.
לאחר שפרשה משחייה תחרותית התחתנה לאקי בסנטה מוניקה שבקליפורניה עם ביל ווטקינס, אלוף בענף החתירה.
בשנת 1979 נפטרה לאקי בניוברי פארק שבקליפורניה.
קראש בנדיקוט (סדרת משחקים)

קראש בנדיקוט (באנגלית: Crash Bandicoot) היא סדרת משחקי וידאו בכיכובה של הבנדיקוט קראש. 
המשחקים הראשונים בסדרה היו בלעדיים לחברת סוני, אך לאחר שהזכויות על הסדרה הועברו לחברה Vivendi Universal החלו להפיץ משחקים גם עבור קונסולות המשחקים של נינטנדו ומיקרוסופט. משחקיהם הראשיים של הסדרה הם משחקי פלטפורמה, אך יצאו מספר ספין-אופים כגון משחקי מירוצים ומשחקי חברה ממוחשבים. נכון ל-2008 יצאו כ-15 משחקים המשויכים לסדרה (לא כולל משחקים לטלפונים הסלולרים ומכשיר האייפון). נכון לשנת 2008, הסדרה מכרה מעל ל-40 מיליון משחקים.
Gold Vol. 1

רקע והפקה

אלבום האוסף הופק על ידי דידייה ברבליביאן, אורס פיטר קלר, אדי מרנאיי, רומנו מוסומארה, רודי פסקל ואטילה סרפטוג. אלבום האוסף קיבל את מעמד הזהב הכפול בצרפת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי, על מכירות של למעלה מ-385,400 עותקים במדינה.
ביפן ובבריטניה יצא אלבום האוסף בשם "For You", תוך שבפורטוגל יצא בשם "Ne partez pas sans moi".
פנג גוזאנג

ראשית חייו

פנג גואזנג, נולד למשפחה איכרים בהיג'יאן, חביי (מחוז שנקרא אז "ז'ילי"). משפחתו חוותה זמנים קשים ונאלצה למכור את נכסיה כדי לחנך את בניה. הוא היה הבן הרביעי, ולא היה מסוגל להשלים את חנוכו בשל העלויות. הוא היה חייב לשרוד חלק מראשית חייו על ידי נגינה בכינור בתיאטרון סיני.

קריירה מוקדמת

ללא משאבים כלכליים, נותרה לפנג האפשרות להתגייס לצבא, שבאותו הזמן עבר תהליך התחדשות שיצר בסופו של דבר את צבא בייאנג בפיקודו של יואן שה-קאי. פנג הצטיין מה שהסב את תשומת ליבו של המג"ד, שהמליץ שהוא יצא ללמוד באקדמיה הצבאית של בודינג. [2] בזמן לימודיו באקדמיה הצבאית הוא יצר לו כמה חברים קרובים ובעלי ברית שיעזרו לו מאוחר יותר. בשנת 1895 נשלח פנג לטוקיו כדי לשמש נספח צבאי ושמו הגיע לידיעת יואן שה קאי, שהחל לטפח אותו כאחד מתומכיו בתוך הצבא. עם זאת, כאשר יואן נאלץ לפרוש בשנת 1908 על ידי קבוצת אצילים מחשש שהוא צובר כוח רב מדי, הצליח פנג לשמור על יחסים טובים עם שני הצדדים.
באוקטובר 1911, לאחר פרוץ מרד ווצ'אנג, שהיה ראשית מהפכת שינהאי שבה נפלה שושולת צ׳ינג ונולדה הרפובליקה. הוא קיבל הוראה מחצר הקיסר לדכא את המהפכה בווהאן. הוא החזיק את צבא בייאנג עד שיואן שה-קאי חזר לפיקוד והמשיך להלחם בהאנקו והנייאנג והביס את המהפכנים בקרב יאנגשי. ב-14 באוקטובר הוא מונה לפקד על הצבא השני (שהורכב משתי אוגדות) על ידי החצר הקיסרית. במהלך הקרב הוא הורה על הריסתה של האנקו. לאחר מכן, על פי פקודותיו של יואן שה קאי, הוא עצר את ההתקדמות הצבאית של צ'ינג על ווצ'אנג. יואן הביא להתפטרותו של הקיסר האחרון והפך לנשיא הזמני של הרפובליקה החדשה של סין בשנת 1912. פנג הלך בעקבות יואן לממשלה החדשה וזכה לכבוד על תרומתו למהפכת שינהאי, אף על פי שלמעשה הוא לקח חלק פעיל בדיכויה.

בפוליטיקה

היחסים בין פנג ויואן שה קאי, נותקו כאשר יואן ניסה מאוחר יותר להפוך את עצמו לקיסר. יואן רצה להכתיר את פנג בתואר דוכס, אבל פנג סירב. בתגובה יואן שלח אדמירל להתנקש בחיי פנג אבל האדמירל סירב לבצע זאת, והוא עצמו נרצח. פנג עבר לנאנג'ינג, שם הצטרף לאופוזיציה שקמה נגד יואן. שמו היה בולט ברשימת היורשים המוצעים בצוואתו של יואן.
פנג שימש כסגן הנשיא של לִי יְוֵּ'אנְחונְג (Li Yuanhong), בשנים 17–1916. במהלך כיבוש בייג'ינג על ידי ג'אנג שון, שימש פנג כנשיא בפועל, כאשר הנשיא לי התפטר רשמית. הוא הושבע כנשיא הרפובליקה של סין ב-1 באוגוסט 1917, אך חוקיותו הייתה בספק, מאחר שהאסיפה הלאומית לא הכירה בו כנשיא.
ב-14 באוגוסט נכנסה סין למלחמת העולם הראשונה לצד בעלות הברית לאחר שהוכיחו את תמיכתה של גרמניה בהפיכתו של ג'אנג. וכן בהשפעת פעילותו האינטנסיבית של ראש הממשלה דואן צ'ירוי. הוא שלח כ־135,000 חיילים בגדודי עבודה לחזית המערבית, למסופוטמיה ולמזרח אפריקה הגרמנית. כוחות נשלחו גם לרוסיה כדי לסייע להתערבות בעלות הברית במלחמת האזרחים ברוסיה. סון יאט-סן הקים ממשלה יריבה בגואנגג'ואו במהלך ספטמבר 1917, וגם הוא הכריז מלחמה באותו חודש על גרמניה, בניסיון כושל לזכות בהכרה בינלאומית. פנג רצה לפתור את הסכסוך בין הצפון לדרום בסין, והדבר גרם לדואן להתפטר כמחאה. בשל לחץ הקליקה של האנוי, דואן חזר לראשות הממשלה. פנג סיים את תקופת חמש השנים שלו בפוליטיקה, שהחלה עם יואן ב-1913 ב-10 באוקטובר 1918. הוא נפטר בבייג'ינג ממחלה.
לפנג נערכה הלוויה ממלכתית והוא נקבר במחוז הולדתו, הוביי.
חצי מאה שנים לאחר מכן חולל קברו במהלך מהפכת התרבות.
צבי צור (כימאי)

צבי צור (צוקרברג) (28 במאי 1919 – 28 ביוני 2013) היה מחלוצי תעשיית הכימיה בארץ ישראל, ממקימי מפעל אגן-מכתשים תעשיות (לימים מכתשים אגן).

תולדות חייו

צור נולד ב-1919 בגליציה, פולין (כיום באוקראינה) למשפחה ציונית.
בשנת 1937 עלה לארץ ישראל והחל ללמוד מתמטיקה ולאחר מכן כימיה באוניברסיטה העברית. עם סיום לימודיו בשנת 1944, החל יחד עם חבריו ללימודים לרקוח תרכובות כימיות בדירה שכורה בירושלים. בראשית ייצרו חומרים שנועדו לכוחות היישוב במאבקם להקמת המדינה, אולם במקביל הבינו צור וחבריו את הצורך במוצרים כימיים למדינה שבדרך, בעיקר בתחום החקלאות. הייצור גדל, והוחלט להקים מפעל קטן לייצור חומרים כימיים - לשם כך הושכרה רפת ביישוב מוצא, והמפעל התמקד במוצרים להגנת הצומח. במשך ארבע שנים רקחו צור ושותפיו חומרים כימיים שונים במפעל זה, והגדילו בהדרגה את תפוקת המפעל. כך המשיכו עד תחילתה של מלחמת העצמאות.

השירות בחיל המדע

בשנת 1948, עם פרוץ מלחמת העצמאות, גויס צור יחד עם חבריו למפעל חמ"ד וסייע לצה"ל במהלך המלחמה. במהלך המלחמה הפכה המעבדה ליחידה לייצור חומרים כימיים עבור צה"ל.

מכתשים

לאחר המלחמה הוקם המפעל מחדש באזור שכונת אבו כביר בתל אביב ונקרא בשם "אגן". בשנת 1953 החליט צור לממש את חזונו של דוד בן-גוריון ולהקים מפעל כימי גדול בנגב; כך הוקמה "מכתשים" והתבססה בבאר שבע. בשלב מאוחר יותר עברו מתקני הייצור שלה לרמת חובב. במהלך כהונתו הצליחה מכתשים לבסס את מעמדה כאחת מחברות האגרו-כימיה המצליחות בעולם תוך שהיא מתבססת על ייצור חומרים גנריים להגנת הצומח.

חייו הפרטיים

צור היה נשוי למירה לבית גורביץ' ולהם שלושה ילדים: דני, זאב ועפרה. מאז הקים את מכתשים, הוא התגורר בבאר שבע ופעל רבות לקידום העיר וכן סייע בהקמת הסינפונייטה הישראלית באר שבע. הוענקו לו התוארים יקיר העיר באר שבע ודוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 1985 הדליק משואה ביום העצמאות כהוקרה על פועלו להקמת התעשייה הכימית בישראל. נפטר ב-2013 בעומר.

אחיו הבכור, עמנואל צור, היה מחלוצי התעופה בארץ ישראל.