google/wiki40b huggingface dataset:
אליעזר כדורי

הברון אליעזר "אלי" סילאס כדורי (1867 - 2 באוגוסט 1944) היה מפקד במסדר האימפריה הבריטית, נדבן, בן למשפחה יהודית עשירה מבגדד, שהייתה בעלת עסקים שונים במזרח הרחוק.

קורות חיים

אחיו הבכור היה הברון אליס כדורי משפחתו הייתה במקור יהודים עיראקים מבגדאד, שלאחר מכן היגרו לבומביי (מומבאי) שבהודו באמצע המאה ה-18.
כדורי הגיע לשנגחאי מבומביי ב-1880 כאחד העובדים של החברה היהודית-ספרדית דוד ששון ובניו. לאחר כמה שנים הוא צבר סכום גדול של כסף ופתח חברות גם בשאנגחאי וגם בהונג-קונג. הוא הפך לבעל המניות הגדול ביותר כאשר החברה CLP חודשה בראשית המאה ה-20. בשני העשורים שלאחר מכן התעשרו האחים כדורי והצליחו בתחומי הבנקאות, במטעי גומי, שירותי כוח חשמלי, ובנדל"ן, והחזיקו בחלק גדול מהמניות של מלונות הונג קונג. 
האחים גם תרמו מכספם לקהילה היהודית בהונג קונג ולמספר מוסדות יהודיים ולא יהודיים ברחבי העולם. כדורי סייע להעברת כספי עזבונו של אחיו אליס כדורי למען הקמת בית הספר החקלאי כדורי בארץ ישראל.
נישא ללורה כדורי לבית מוקטאי, בת למשפחה יהודית עשירה מלונדון ששורשיה ביהודים שגורשו מפורטוגל. בניהם הם הברון לורנס כדורי והברון הוראס כדורי.
ב-1942, כדורי נלקח מביתו בשאנגחאי למחנה ריכוז לאזרחים זרים. הוא מת בכלא ב-1944.
הקברים של כדורי ושל אשתו, לורה כדורי, ממוקמים ב-"Song Qingling Memorial Park" שבשאנגחאי ופתוחים למבקרים. המצבה של קברם נמצאת בין 4 קברים יהודים בשאנגחאי שנשארו שלמים ולא נהרסו בזמן מהפכת התרבות בסין.
ג'ודי גרינהם

ביוגרפיה

גרינהם נולדה בהמפסטד שבלונדון לנורמן פרדריק ופלורה אדית גרינהם. שישה חודשים לאחר שנולדה נשלח אביה לצרפת במסגרת כוחות הסיוע הבריטיים במלחמת העולם השנייה. לאחר ששרד את הקרבות בדנקרק שבצרפת הוא נשלח למזרח התיכון וחזר לביתם כשהייתה בת 7. לאחר שחזר החל לקחת אותה לאימוני שחייה בגלאדסטון פארק שבניסדן, לונדון.

אלופה אולימפית ושיאנית עולם

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה גרינהם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש של 1:12.9 דקות, לפני קארין קון מארצות הברית (1:12.9 דקות) ובת ארצה מרגרט אדוארדס (1:13.1 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:35.8 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה תוצאה ב"זינוק שליחות" של 1:09.0 דקות.

אלופת אירופה ואלופת חבר העמים הבריטי

במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקרדיף, ויילס בסוף יולי 1958 זכתה גרינהם ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-110 יארד גב בשיא עולם חדש של 1:11.9 דקות ובמשחה שליחות 4x110 יארד מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 4:54.0 דקות. מדליית ארד במשחה שליחות 4x110 מטר חופשי בתוצאה של 4:31.5 דקות. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בתחילת ספטמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, זהב, כסף ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:12.6 דקות, מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:24.2 דקות ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.4 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:54.3 דקות.
בגיל 20 פרשה גרינהם משחייה תחרותית ונישאה לעיתונאי פיטר רולי. לזוג נולדו שני ילדים. כעבור מספר שנים הם התגרשו והיא התחתנה עם מייקל רו ועברו להתגורר בקורנוול.
וולטר מתאו

קורות חיים

נולד בשם וולטר ג'ון מת'הו (Walter John Matthow) בניו יורק להורים יהודים ממוצא רוסי וליטאי. אמו הייתה תופרת ואביו נטש את הבית בהיותו פעוט ומתאו נדרש לעבוד בעבודות שונות עוד בהיותו נער, כולל עבודה בתיאטרון היידי. במלחמת העולם השנייה שרת בחיל האוויר האמריקני כמצפין רדיו במפציצים כבדים באירופה והגיע לדרגת רב-סמל ראשון, עם שישה עיטורי לחימה. 
בסוף שנות הארבעים החל לשחק בברודוויי ומילא שם מספר תפקידים בהצלחה מרובה. בגלל מראהו החריג - גבוה, מרושל, ומעט גס הליכות - לא לוהק מעולם לתפקידים ראשיים רומנטיים ובכל סרטיו הראשונים גילם בעיקר נבל, כשתפקיד בולט במיוחד כזה ניתן לו ב"חידון בחרוזים" משנת 1963. 
ההצלחה האמיתית הגיעה בשלב מאוחר יותר, כאשר לוהק לתפקיד הראשי במחזה המצליח של ניל סיימון "הזוג המוזר" בשנת 1965 ושנה מאוחר יותר כעורך דין נכלולי מול ג'ק למון ב"הפרקליט, הגיס והכיס" ("The Fortune Cookie") של בילי ויילדר, תפקיד שזיכה אותו בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. סרט זה היה גם תחילתה של ידידות ארוכת שנים בין השניים, ששיחקו ביחד בעוד תשעה סרטים, שהבולטים ביניהם הם שני סרטים נוספים של בילי ויילדר וסרטי "הזוג המוזר". ב-1971 שיחק בסרט מלון פלאזה בשלושה תפקידים שונים. ב-1968 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "פרח הקקטוס" לצידם של גולדי הון ואינגריד ברגמן. 
אף שמתאו היה כוכב בסרטים רבים, מספר סרטים בהם הפגין יכולת משחק מרשימה (כמו "הפירטים" של רומן פולנסקי משנת 1986), מצביעים על בזבוז מסוים של כשרונו. במאים רבים ליהקו אותו לתפקיד מתוך תקווה כי האפקט הקומי יווצר בזכות הופעתו ומראהו המיוחד, בלי למצות את יכולותיו הנוספות.
הרגלי חייו הפרועים, שכללו עישון כבד, אכילה גסה והימורים, הובילו בערוב ימיו לערעור בריאותו, כאשר נאלץ לעבור ניתוח מעקפים ולקה מספר פעמים בדלקת ריאות. למתאו נולדו שני ילדים מנישואיו לגרייס ג'ונסון וילד נוסף מאשתו השנייה, קרול מרקוס.
קבוצת הידית הכחולה

עלילה

יאיר ורותי גרים בשכונת הדר בחיפה. הימים הם לאחר מלחמת העולם השנייה. לא מזמן הצטרפו אל משפחתם הקטנה סבא וסבתא, שניצלו מן השואה ובאו לגור עמם, ובתחילה הייתה השמחה רבה, והתוכניות לעתיד היו רבות ויפות. סבא וסבתא כתבו, שהם שולחים ארגז ובו שארית רכושם, וביקשו לשמור מכל משמר על כל החפצים שבארגז. אם יזכו, גם הם וגם הארגז, להגיע בשלום, כתבו, יהיה הכול טוב ויפה. כולם יעברו לגור בכפר, ויהיה להם בית עם גינה, וכלב ותרנגולות.
כאשר הגיע הארגז, ראו מיד שחסר בו משהו, אבל לא דאגו יותר מדי. רק כשהגיעו גם סבא וסבתא, התברר שחסר דבר חשוב מאוד - מכונת לחם, שבידית שלה החביא סבא יהלומים - תכשיטים, שסבתא קיבלה מהוריה העשירים לנישואיה. במחיר היהלומים האלה התכוונו לקנות בית בכפר לכל המשפחה ולהתחיל חיים חדשים - והנה אבדה מכונת הלחם ועמה חלום הבית וכל הכרוך בו. אבל עם כל הצער, הרי החשוב הוא שהחיים ניצלו וכולם יחד עכשיו, כך מסבירה ליאיר אמו, כשהוא מרהיב עוז לחקור לבסוף לפשר העצב שנפל על הבית, ואת מכונת הלחם והיהלומים שבה צריך פשוט לשכוח ודי.
אבל יאיר איננו חושב, שצריך לשכוח ודי. הוא מספר קודם כל לאחותו הקטנה רותי ושניהם מנסים לגייס כסף, כדי למצוא את מכונת הלחם ולקנות אותה. רותי מוצאת עבודה - להוריד את הכלב של השכנה לטיול ברחוב. יאיר מוכר את אוסף הבולים שלו - קורבן גדול ונורא - ושניהם יוצאים למסע חיפושים בחנויות חפצים משומשים וכלי בית, אך לשווא. עד שבחנות אחת הם שומעים, שאכן הייתה מכונת לחם כזאת עד לא מזמן, ובאה אישה אחת לא צעירה וכנראה לא ענייה וקנתה אותה. 
יאיר הוגה תוכנית למציאת אותה אישה לא צעירה ולא ענייה - הוא מגייס את חבריו הטובים לעזרה, והחבורה נענית ברצון. הם אוספים בקבוקים ריקים ממטבחי אנשים - ומציצים בגניבה: אולי יש שם מכונת לחם? הם עוזרים למשחיז הסכינים ומבקשים כלים להשחזה - אולי יש מכונת לחם להשחיז? ואז חלה התפנית הגורלית, כששלושת הילדים שעובדים אצל מחלק הקרח מצטרפים אליהם, לאחר שהקטן שבהם איבד חלק מכספו ורותי טובת הלב, שראתה אותו בוכה מרה, נתנה לו מכסף החיסכון היקר כדי שבעל עגלת הקרח לא יכעס עליו ויפטרו מהעבודה. למען רותי, משה מוכן לכל, אפילו להילחם עם עזרא, הגדול ממנו, אם צריך. וכך קורה, שמשה הקטן, דווקא הוא, מגלה את המכונה הנכספת ואם לא די בשמחה שהביא לידידיו החדשים, הרי בעלת המכונה שהתגלתה, לאחר שהתוודעה אל משפחתם של יאיר ורותי ושמעה את כל הסיפור, גם מבטיחה לשחרר את משה מעבודתו אצל מחלק הקרח ולשלוח אותו ללמוד בבית הספר, יחד עם רותי.
פסגת לנדמארק (אנטארקטיקה)

מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת מינסוטה, אשר חקרה את ההרים באזור בין השנים 1964–1963. 
הפסגה נקראת בשם זה בשל היותה בולטת בסביבתה, וכך שימשה כנקודת ציון לטייסים שהגיעו לאזור לסייע למשלחת.

לקריאה נוספת

• Damien Gildea, Ellsworth Moutains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
יון אמנואיל פלורסקו

חייו

יליד רמניקו ולצ'ה, פלורסקו סיים את האקדמיה הצבאית סן-סיר אשר בצרפת. בשנת 1854 השתתף במלחמת קרים כקולונל בצבא האימפריה הרוסית תחת פיקודם של הגנרלים לידרס ודננברג.
יואן אמנואיל פלורסקו נמנה עם החברים המשפיעים של מפלגת הבויארים השמרנית ועם אוהדי רוסיה הצארית. הועלה לדרגת גנרל וכיהן מספר פעמים כשר המלחמה תחת השליטים אלכסנדרו יואן הראשון וקרול הראשון, לאחרונה בממשלה השמרנית של ברבו קטרג'יו בשנים 1871–1876.
בעקבות תביעה משפטית נגדו לא התאפשרה השתתפותו במלחמת העצמאות של רומניה בשנים 1877–1878 במסגרת המלחמה העות'מאנית-רוסית. אחרי סיום ההליכים המשפטיים נבחר לחבר הסנאט, ליושב ראש הסנאט ולראשות המפלגה השמרנית.
לאחר נפילת ממשלת מאנו, ב-2 במרץ 1891 הרכיב פלורסקו בשנית את הממשלה יחד עם לסקר קטרג'יו, אך התפטר בדצמבר 1891.
חוק ליטלווד

חוק ליטלווד קובע כי אדם יכול לצפות לחוות אירוע שהסתברותו אחד למיליון (שהוגדר בחוק כ"נס") בשיעור של אחד לחודש.
את החוק טבע ג'ון אדנזור ליטלווד, מתמטיקאי מאוניברסיטת קיימברידג', באוסף של עבודותיו הקרוי "אנתולוגיה של מתמטיקאי". מטרת חוק זה היא להפריך את ההסבר העל-טבעי לתופעות טבעיות, והוא מהווה ניסוח קונקרטי לחוק המספרים הגדולים באמת.
ליטלווד מגדיר "נס" כאירוע יוצא דופן בעל משמעות מיוחדת המתרחש בתדירות של אחד למיליון. הוא מניח שבמהלך שעות שבהן אדם ער ועירני, הוא יראה או ישמע "אירוע" אחד בשנייה, אשר עשוי להיות יוצא דופן או בלתי-יוצא דופן. בנוסף, ליטלווד מניח כי האדם הוא ערני במשך כשמונה שעות ביום.
האדם יחווה תחת הנחות אלה ב-35 ימים כמיליון אירועים ויהיה אפשר לצפות אירוע "מיוחד" אחד כל 35 ימים בממוצע - ולכן, על פי הנמקה זו, אירועים שהם כביכול "נס" למעשה דיי שכיחים.
מלכויות זכרונות ושופרות

מלכויות זכרונות ושופרות הן שלוש חטיבות תפילה המתווספות לעמידה של תפילת מוסף במהלך תפילת ראש השנה. שלוש החטיבות נאמרות זו אחר זו, ובסיום כל אחת מהן, על פי מנהג רוב העדות, תוקעים בשופר. כלולים בהן, נוסף על הברכות הרגילות, פסוקים המבטאים שלושה נושאים אלו.

ברכת מלכויות

קבוצת פסוקי המלכויות נקראת כך על שום שהפסוקים מפארים את ה' כמלך על כל הארץ ועוסקים במלכותו של הקב"ה במהלך הדורות, ומוזכר בהם לשון מלוכה.
הברכה משולבת עם ברכת קדושת היום הרגילה הנאמרת כבכל יום טוב, הפותחת במלים אתה בחרתנו ומזכירה, בבכל תפילת מוסף, את קרבנות היום. לאחר הקרבנות עוברים לעניין המלכויות בקטעים עלינו לשבח ו"על כן נקווה" שלאחריהם נאמרים פסוקי המלכויות.

פסוק עשירי לסיום מהתורה

שְׁמַ֖ע יִשְׂרָאֵ֑ל ה֥' אֱלֹהֵ֖ינוּ ה֥' ׀ אֶחָֽד: (ספר דברים, פרק ו', פסוק ד')
חתימת הברכה היא כבכל ברכות קדושת היום של שאר תפילות ראש השנה: "ברוך אתה ה' מלך על כל הארץ מקדש ישראל ויום הזיכרון."

ברכת זיכרונות

קבוצת הזיכרונות נקראת כך על שום שהיא מתארת את ה' כזוכר הכול ומבקשת על זכירת ישראל, וזכירת עקידת יצחק.
פתיחת הברכה: "אתה זוכר מעשה עולם ופוקד כל יצורי קדם."

פסוק עשירי לסיום מהתורה

וְזָֽכַרְתִּ֥י לָהֶ֖ם בְּרִ֣ית רִֽאשֹׁנִ֑ים אֲשֶׁ֣ר הוֹצֵֽאתִי־אֹתָם֩ מֵאֶ֨רֶץ מִצְרַ֜יִם לְעֵינֵ֣י הַגּוֹיִ֗ם לִֽהְי֥וֹת לָהֶ֛ם לֵֽאלֹהִ֖ים אֲנִ֥י יְיָ׃ (ספר ויקרא, פרק כ"ו, פסוק מ"ה)
חתימת הברכה: "ברוך אתה ה' זוכר הברית." 

לחלק מן העדות יש בקבוצת פסוקי הזיכרונות אחד עשר פסוקים במקום עשרה.

ברכת שופרות

קבוצת השופרות נקראת כך על שום השופר הנזכר בה. בפסוקים אלו מתוארת ההתגלות האלוהית, "בקול שופר עליהם הופעת".
פתיחת הברכה: "אתה נגלית בענן כבודך על עם קדשך לדבר עימם."

פסוק עשירי לסיום מהתורה

וּבְי֨וֹם שִׂמְחַתְכֶ֥ם וּֽבְמוֹעֲדֵיכֶם֮ וּבְרָאשֵׁ֣י חָדְשֵׁיכֶם֒ וּתְקַעְתֶּ֣ם בַּחֲצֹֽצְרֹ֗ת עַ֚ל עֹלֹ֣תֵיכֶ֔ם וְעַ֖ל זִבְחֵ֣י שַׁלְמֵיכֶ֑ם וְהָי֨וּ לָכֶ֤ם לְזִכָּרוֹן֙ לִפְנֵ֣י אֱלֹֽהֵיכֶ֔ם אֲנִ֖י יְיָ אֱלֹֽהֵיכֶֽם׃ (ספר במדבר, פרק י', פסוק י')
חתימת הברכה: "ברוך אתה ה' שומע קול תרועת עמו ישראל ברחמים." 
בברכה זו סוקר המתפלל לפני הקב"ה את אזכוריו של השופר במסורת היהודית ובפסוקי התנ"ך, החל ממעמד הר סיני ועד לשופר הגדול של הגאולה. לאחר סקירה זו באה בקשת "תקע בשופר גדול". את תקיעת הגאולה שלאחריה יוכל עם ישראל לשוב ולקיים את מצוות תקיעת השופר בבית המקדש במועדים.

אמירתן בזמנים קדומים

בזמן שהיה היובל נוהג היו מתווספות ברכות אלו גם בתפילת מוסף של יום הכיפורים של שנת היובל. כמו כן נאמרו ברכות אלו בימי קדם במעמד היציאה למלחמה (עורכי מלחמה).
בשבע תעניות הגשמים האחרונות בארץ ישראל, היו מוסיפים לתפילת העמידה ברכות זכרונות ושופרות, ועוד ארבע ברכות, סך הכול כ"ד ברכות (לא כולל ברכת המינים).
מאה ברכות

תקנת מאה ברכות היא תקנה קדומה, לפיה ישנו חיוב על כל אדם מישראל שיברך בכל יום לפחות מאה ברכות. 
במדרש מייחסים תקנה זו לדוד המלך, שתיקן תקנה זו בעקבות מגפה שהייתה בימיו.

מקור התקנה

תקנה זו הוזכרה בתלמוד אמנם לא נתבאר שם מי תיקנה ועל מה תיקנה: 
תניא היה רבי מאיר אומר חייב אדם לברך מאה ברכות בכל יום שנאמר "ועתה ישראל מה ה' אלהיך שואל מעמך" (דברים, י', ב').
— תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף מ"ג, עמוד ב'
אף שלמדו דבר זה מהפסוק, חיוב זה לרוב הפוסקים אינו מדאורייתא, אלא תקנת חכמים, והפסוק אינו אלא אסמכתא לתקנה זו.
בראשונים כתבו מספר דרכים לבאר האיך למדו דבר זה מהפסוק הנ"ל:
לדעת רש"י הלימוד הוא מלשון הפסוק 'מה' ה' אלהיך דורש'. ובמקום 'מה' יש לקרוא 'מאה'.
בפירוש התוספות כתבו שמספר האתיות בפסוק בצירוף אות האל"ף במילה "מה" הוא מאה, ובזה נרמז שיש לברך מאה ברכות בכל יום.

תקנת דוד המלך

בטור כתב על פי מדרש שדוד המלך תיקן את תקנת 'מאה ברכות', בעקבות מגפה שהתחוללה בירושלים, וגבתה את חייהם של מאה אנשים בכל יום, ולא היו יודעים על מה התרגשה עליהם צרה זו. ודוד המלך חקר, ונודע לו ברוח הקודש, שעל ידי תקנת 'מאה ברכות' תעצר המגפה, וכך היה.  
במחזור ויטרי כתב שנראה שלאחר שתיקנה דוד המלך, נשתכחה תקנה, וחזרו תנאים ואמוראים ותיקנו תקנה זו בשנית.

שבת יום טוב ויום כיפור

בשבתות יומים טובים שבהם תפילת שמונה עשרה אינה מכילה 19 ברכות אלא רק שבע ברכות, נזקקים להשלים את המאה ברכות על ידי ברכות הנהנין השונות כפי שמתואר בתלמוד: "רב חייא בריה דרב אויא בשבתא וביומי טבי טרח וממלי להו באיספרמקי ומגדי".
ביום כיפור, ישנו קושי להגיע למניין מאה ברכות, מאחר שאי אפשר להוסיף ברכות על ידי ברכות הנהנין ואף בתפילות העמידה יש רק שבע ברכות.

מנין המצוות

ישנם מספרי המצוות שמנו את מצוות 'מאה ברכות' בכלל התרי"ג מצוות, כגון בספר הלכות גדולות, שמנאה במצוות עשה כה: "מאה ברכות בכל יום". 
ברמב"ם תמה על דבריהם, שהרי חיוב זה אינו מהתורה כלל: 
"והתמה מפני מה מנו מצות עשה שהם מדרבנן... מאה ברכות בכל יום והלל... והכלל כי כל מה שהוא דרבנן לא ימנה בכלל תרי"ג מצוות. כי הכלל הזה הוא כולו כתוב בתורה אין בו דבר דרבנן כמו שנבאר. ואמנם היותם מונים קצת הדברים שהם דרבנן ועוזבים קצתם בבחירה מהם הוא ענין אי אפשר לקבלו בשום פנים, אמרו מי שאמרו
— ספר המצוות לרמב"ם, סוף שורש א'
התעללות בילדים

התעללות בילדים כוללת פגיעות פיזיות, נפשיות ומיניות בילדים, בדרך כלל על ידי הוריהם, ולחלופין היא תוצר של תנאי קיפוח והזנחה. ההגדרה אינה חד משמעית, בין השאר עקב היעדר הסכמה קולקטיבית חברתית בדבר סגנונות הורות הנחשבים מסוכנים או בלתי קבילים. אף על פי זאת, ישנה הכרה הולכת וגוברת בזכויות הילד כחלק מהכרה בזכויות אדם בכלל, וישנו ניסיון לשאוף ולהנחיל את הערכים הללו כערכים בין לאומיים.
התפתחות ענפי הפסיכולוגיה יחד עם התפתחות ענפי חקר הקוגניציה והמוח, ומדעי החברה התגברה היכולת לאתר ולהבין את הנזקים הנפשיים הפסיכולוגיים ואף המוחיים שהתעללות בגילאי הילדות עלולה לגרום. בעקבות זה גברה גם ההבנה לפגיעה החברתית הכוללת שהתעללויות כאלה מביאות אתם בטווח הרחוק. ואת חלקם העצום ביצרה חיזוק וקיבוע של בעיות חברתיות קשות מאוד כמו אלימות, בערות, סחר נשים וזנות, התמכרות לסמים, אלכוהוליזם, פדופיליה, פשיעה, אונס, מחלות נפשיות, עוני, חוסר השכלה ואבטלה ועוד, כולם בעיות שמקשות מאוד על החברה לתפקד כמדינה מודרנית ששואפת לקיים חברה שמכבדת זכויות אדם.

התייחסות בתרבות ובאומנות

בעשורים האחרונים נכתבו שירים רבים כמחאה על התעללות בילדים. List of songs about child abuse בין השירים המפורסמים "לוקה" של סוזאן וגה על ילד מוכה ועל מאמציו להסתיר זאת משכניו. יצירות עבריות שעוסקות בנושא הזנחת ילדים כוללות את "ילדי הלילה" שכתב וביצע אהוד בנאי ואת "נמס בגשם" שכתב יעקב גלעד ושר יהודה פוליקר.
רובר דה פוון

חייו

מעט מאוד ידוע על חייו, פרט לכך שנולד או בקמברה או באראס, שם נולד אחיו, ושם כיהן אביו כחבר מועצת העירייה בשנת 1474. הוא כיהן כמנצח מקהלה בקמברה, אצל הדוכסים מסבויה, בערך בסביבות 1500; ייתכן אף שנולד שם. יש אזכורים של "האחים פוון" כמלחינים מאותו זמן. ייתכן שרובר מת סמוך לשנת 1518, כמסתבר מרשומת זיכרון שנכתבה בעותק של ה"מיסה לה סול מי פה רה", שהועתקה כנראה בסביבות שנה זו.
רובר דה פוון כתב מיסות, מוטטים וקינות, אף כי רק מקצת יצירתו שרד. שלוש מיסות, קרדו בארבעה קולות מתוך מיסה (שיתרה הלך לאיבוד), שתי יצירות לטקסט של קינות ירמיהו, אנטיפון לכבוד הבתולה מריה בחמישה קולות (Alma Redemptoris mater) והמוזיקה למוטט בשישה קולות (ללא הטקסט) הם כל השרידים ליצירתו. מבחינה סגנונית, הדמיון בין כתיבתו לזו של אחיו אנטואן ניכר עד כדי כך, שאחדות מיצירותיו של רובר יוחסו בטעות לאנטואן. יש ראיות לכך שרובר חיקה את סגנון כתיבתו של ז'וסקן, כיון שלא זאת בלבד שהעתיק את הפוליפוניה החלקה של המלחין המפורסם יותר אלא אף ביסס שתיים מן המיסות שלו ישירות על יצירות של ז'וסקן.
חלק מן המוזיקה של פוון נמצא בקודקס מדיצ'י משנת 1518.
דוברוש (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה דוברוש 40,632 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 90.38% בלארוסים, 7.26% רוסים ו-1.47 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: רוסית (55.81%) ובלארוסית (41.89%).
אילן ברקוביץ' (כדורסלן)

קריירה

בארבע שנותיו הראשונות בקריירה שיחק ברקוביץ' בעירוני נהריה, אך רק לאחר ירידתה לליגה הלאומית החל לקבל דקות משחק משמעותיות. בעונתו האחרונה בנהריה שיחק 22 משחקים בהם קלע 18.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1996/1997 עבר לשחק בהפועל אילת ובעונה שלאחר מכן שיחק במכבי חדרה. לאחר מכן ירד לשחק בליגה הארצית וחתם בהפועל מעיליא לשנתיים. בעונת 2000/2001 שב לעירוני נהריה ועם 11.4 נקודות בממוצע למשחק סייע לה לחזור לליגת העל. 
בעונת 2001/2002 עבר להפועל גלבוע/גליל עליון ובעונתו השנייה בה נבחר לשחקן השישי של העונה בליגת העל. לאחר חמשת המחזורים הראשונים של עונת 2003/2004 עבר למכבי חיפה ולאחר עונה אחת עבר להפועל תל אביב עימה שיחק גם ביורופליג. בעונה שלאחר מכן חתם בהפועל חולון והיה גורם מרכזי בעלייתה לליגת העל כשהוא נבחר לחמישיית העונה של הליגה הלאומית. 
בעונת 2006/2007 עבר לשחק בהפועל באר שבע ושוב נבחר לחמישיית העונה של הליגה, בעונה שלאחר מכן קיבל גם את תפקיד המאמן של קבוצת הנוער של המועדון. לאחר קריסתה של באר שבע החליט ברקוביץ' לחזור לליגת העל וחתם בעירוני רמת גן, אך כבר בפתיחת העונה שוחרר וחתם בהפועל עפולה, עימה עלה שוב לליגת העל. לאחר עונה זו חתם בהפועל חיפה. בתחילת עונת 2010/11 חתם ברקוביץ' באליצור נווה דוד רמלה.
לאחר שתי עונות מוצלחות ברמלה, ירד ברקוביץ' לליגה הארצית וחתם בקבוצת א.ס. רמת השרון לה סייע לעלות לליגה הלאומית.
בשנת 2015 עלה ברקוביץ' פעם נוספת הפעם עם הפועל רמת גן לליגה הלאומית.
ב-2017 שימש כמאמן קבוצת הנוער של הפועל גבעתיים/רמת גן בליגה הלאומית.
ביולי 2017 חתם כשחקן בקבוצת מכבי הוד השרון בפברואר 2018 נפצע וגמר את העונה.
ביוני 2019 חתם בבית"ר כפר יונה מהליגה הארצית בה ישמש כשחקן וכעוזר מאמן
טומאת ארץ העמים

טומאת ארץ העמים הוא מושג ביהדות בהלכות טומאה וטהרה, לפיו גזרו חז"ל על השטח שמחוץ להתיישבות היהודית בארץ ישראל בימי בית שני, המכונה 'גבולות עולי בבל', טומאה שדינה כדין טומאת מת, מאחר שבמקום מגורי הנכרים לא הקפידו לקבור את נפליהם בקבר מסודר ומסומן, ובכל מקום היה חשש שתחתיו קבור נפל שמטמא בטומאת מת כמו כל אדם שמת.

מקום הטומאה

שטח היישוב היהודי בשיאה של תקופת הבית השני היה בין עכו בצפון לאשקלון בדרום. שטח זה מטמא את היוצאים מן הארץ בטומאת מת, כאילו נכנסו לבית קברות אם כי בפרטי הדברים יש הקלות מסוימות בארץ העמים (חוץ לארץ ע"פ הגבולות הנ"ל), בהשוואה לבית קברות.

הגזירה וטעמה

גזירה זו נגזרה במאה השנייה על ידי יוסי בן יועזר איש צרידה ויוסי בן יוחנן איש ירושלים. הם גזרו טומאה על אדמת ארץ העמים (הנקראת גם: טומאת גושה) רק בתורת ספק, אבל על אויר ארץ העמים לא נגזרה טומאה (הנקראת גם: טומאת אוירה). שמונים שנה לפני חורבן בית שני, הוסיפו הסנהדרין וגזרו גם על אויר ארץ העמים. לאחר מכן גלתה הסנהדרין לאושא, ושם החמירו וגזרו על אדמת ארץ העמים (גושה) טומאת וודאי, ולפי גזירה זו קדשים (בשר קרבנות ותרומות) שנגעו בעפר ארץ העמים יש לשורפם, מה שלא היה לפני כן, מכיוון שעל ספק טומאה לא שורפים קודשים.

טעם הגזירה

סיבת הדבר, שחז"ל סברו שקיים סיכון שהגויים לא קברו בצורה מסודרת ולפיכך יש חשש להימצאות קברים בכל מקום. מטעם זה, הקלו חכמים במקומות שבהם אין חשש לקבורה, כמו בשפת הים. בתוספות מציינים מטרה נוספת שעמדה ברקע הגזירה - מניעת הירידה מהארץ.
על תוקפה של טומאה זו מלמדת העובדה המסופרת במשנה: "מעשה בהלני המלכה שהלך בנה למלחמה, ואמרה: אם יבוא בני מן המלחמה בשלום - אהא נזירה שבע שנים! ובא בנה מן המלחמה, והייתה נזירה שבע שנים. ובסוף שבע שנים עלתה לארץ, והורוה בית הלל שתהא נזירה עוד שבע שנים אחרות", מפני שטומאת חוץ לארץ ביטלה את נזירותה. גם הכהנים מנועים מלצאת לחוץ לארץ בגלל טומאה זו, אלא אם כן יצאו למטרות מיוחדות, כגון לשאת אשה או ללמוד תורה מרב מיוחד המתאים לו.

אוהל מעל ארץ העמים

התנאים נחלקו בדיני טומאה זו, האם אוהל המיטלטל נחשב לאוהל. הדיון הוא באדם הנכנס לחוץ לארץ ב"אוהל זרוק" (אינו קבוע במקומו) שאינו נוגע בקרקע (דוגמה אקטואלית - מטוס), כך שהוא לא נוגע בעפר חוץ לארץ שגזרו עליו טומאה, והאוהל מפסיק בינו לבין אויר ארץ העמים, לפי רבי יוסי ברבי יהודה האוהל חוצץ בינו לבין ארץ העמים, ולפי רבי יהודה הנשיא אין אוהל כזה, שמיטלטל ממקום למקום, נחשב לאוהל המפסיק.
ריינג'ר 8

מבנה החללית

ריינג'ר 8 הייתה חללית ריינג'ר מבלוק 3. החללית כללה בסיס משושה מאלומיניום ברוחב 1.5 מטרים, עליו הורכבו מערכות ההנעה והכוח, מעליהם הורכב חרוט קטום ראש שהכיל את מצלמות הטלוויזיה. שני לוחות סולאריים באורך 1.537 מטרים וברוחב 0.739 מטרים נפרשו ככנפיים משני צדדים נגדיים של הבסיס, כך שאורך החללית מקצה לקצה היה 4.6 מטרים. אנטנת צלחת לטווח רחוק הורכבה על אחד מקודקודי הבסיס, ואנטנה היכולה לשדר ולקלוט אותות מכל הכיוונים הורכבה בראש החרוט הקטום. גובהה הכולל של החללית היה 3.6 מטרים.
ההנעה שנדרשה לתיקון המסלול סופקה על ידי מנוע הידרזין שהפיק דחף של 224 ניוטון. זווית הגישה נשלטה באמצעות 12 נחירי פליטה (שפלטו גז חנקן), שהיו כפופים להוראותיהם של 3 גירוסקופים, 4 חיישני שמש ראשיים ושניים משניים, וחיישן ארץ אחד. כוח חשמלי הופק על ידי הלוחות הסולאריים, ששטחם הכולל היה 2.3 מ"ר, שהפיקו 200 ואט. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1.2 קילו-ואט-שעה (kW·h) שיכלו לספק חשמל במשך 9 שעות, סיפקו כוח חשמלי לכל אחד משני הסטים הנפרדים של מערכות הצילום והתקשורת. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1 קילו-ואט-שעה (kW·h) שמרו אנרגיה לתפעול השוטף של החללית.
חלליות הריינג'ר מבלוק 3 נשאו מערכת שכללה 6 מצלמות טלוויזיה, ועברו טיהור לפני שיגורם כדי למנוע זיהום של קרקע הירח. מערכת מצלמות הטלוויזיה שנשאו חלליות הבלוק 3 שקלה 173 ק"ג, והחליפה את קפסולת הסייסמוגרף שנשאו הריינג'רים מבלוק 2. מבין 6 המצלמות, 2 היו בעלות יכולת סריקה מלאה ו-4 בעלות יכולת סריקה חלקית.

המשימה

ריינג'ר 8 שוגרה ב-17 בפברואר 1965, 17:05 UTC, על גבי משגר אטלס-אג'ינה B מנמל החלל קייפ קנוורל, למסלול חנייה סביב כדור הארץ בגובה 185 ק"מ. 14 דקות לאחר מכן הופעלו שוב מנועי שלב האגנה למשך 90 שניות, והחללית נכנסה למסלול מעבר אל הירח. אחרי שנפרדה משלב האג'ינה נפרשו הלוחות הסולאריים של החללית, הופעלו מערכות הניווט, והתקשורת עברה לידי האנטנה לטווח הרחוק. יום אחר כך, ב-18 בפברואר, במרחק 160,000 ק"מ מכדור הארץ, בוצע תיקון המסלול שהושלם בהצלחה, למעט בעיות תקשורת שאירעו ב-27 הדקות בהם בוצע התמרון.
ב-20 בפברואר 1965 הגיעה ריינג'ר 8 אל הירח. בשעה 9:34:32 UTC, כ-23 דקות לפני ההתרסקות, בגובה 2,510 ק"מ מפני הירח, צולמה התמונה הראשונה של הירח. במהלך 23 הדקות שעד להתרסקות שודרו בהצלחה 7,137 תמונות ברזולוצייה הולכת וגדלה, כאשר התמונה האחרונה הייתה ברזולוצייה של מטר וחצי. החללית התרסקה על הירח בתנועה ישרה על פני מסלול היפרבולי עם זווית אסימפטוטית נכנסת של 13.6°- מקו המשווה של הירח. נטיית מסלול ההתרסקות הייתה 16.5°. בשעה 9:57:36.756 UTC‏, 64.9 שעות לאחר שיגורה, התרסקה ריינג'ר 8 בים השלווה, (2°43′12″N 24°36′36″E), במהירות של כ-2.68 ק"מ לשנייה (9,648 קמ"ש).
I'm Just a Woman

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי רוני סקוט וסטיב וולף, והופק על ידי אותם השניים גם כן, בדומה לסינגלים הקודמים של טיילר. לאחר שהוציאה את אלבומה השלישי Diamond Cut בשנת 1979, החלה הקריירה של טיילר לדעוך.
בעקבות כך, נסעה טיילר לוילהאמורה, הנמצאת בדרום פורטוגל, במטרה להקליט את אלבום האולפן הרביעי שלה, Goodbye to the Island אשר יצא בשנת 1980.

קבלה

השיר לא זכה להצלחה כלל, והפך לאחד מתוך הסינגלים הכושלים ביותר בקריירה של טיילור, וכתוצאה מכך בוטל חוזה ההקלטות שלה עם תקליטי RCA, ואלבומה החמישי Faster Than the Speed of Night, יצא בחסותה של קולומביה רקורדס.
הדיוויזיה ההררית השנייה (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1938 באינסברוק, על בסיס הדיוויזיה האוסטרית ה-6, והועמדה תחת פיקוד ולנטין פוירשטיין. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-22 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן לחמה במערכה בנורווגיה כחלק מהקורפוס ה-21. לאחר מכן הוכפפה הדיוויזיה לקורפוס ההררי נורווגיה, ולחמה במסגרת "מבצע אייל" שהתרחש במקביל למבצע ברברוסה. במבצע זה, הגרמנים, בשיתוף פעולה עם פינלנד, כבשו את עיר הנמל האסטרטגית פטסאמו מידי ברית המועצות.
בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, וביולי 1942 הוכפפה לארמייה ההררית ה-20. בסוף שנת 1944 נסוגה הדיוויזיה לנורווגיה, ובינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לדנמרק. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה כחלק מהארמייה הראשונה עד סוף המלחמה.