סרבנות מיסים

התנגדות למסים היא אי-תשלום מיסים מתוך אי-תמיכה בשימוש של הממשל בכספי המיסים או באידאולוגיה של הממשלה, או התנגדות מוחלטת למיסים. סרבנות מיסים היא צורה של פעולה ישירה, ואם בצורה של הפרה של חוקי המיסים, היא צורה של מרי אזרחי. דוגמאות למערכות בהן הייתה סרבנות מיסים הן צעדת המלח אשר הובלה בידי מוהנדס קרמצ'נד גנדי ואלו הקדמו זכות בחירה לנשים.
סרבנות מסי מלחמה היא הסירוב לשלם חלק או את כול המיסים אשר מיועדים למלחמה וסוג של התנגדות לא אלימה. סרבנות למסי מלחמה יכולה להתבצע בידי סרבנות מצפון, פציפיסטים, או כאלו המוחים נגד מלחמה מסוימת. כאשר רק חלק ממס הכנסה מופנה לשימוש צבאי, סרבני מסי מלחמה יכולים להימנע או לסרב לשלם חלק או את כול מה ההכנסה. למשל, יש כאלו שיבחרו להימנע מלשלם מס בלחיות חיים פשוטים מתחת לסף מס ההכנסה.
סרבני מיסים שונים ממתנגדי מיסים בכך שמתנגדים למיסים מאמינים כי כול החוקים המחייבים מיסים אינם ראויים, ועוד סרבני מיסים יכולים להכיר בכך שאמורים להיות חוקים למיסים אך בוחרים לא לשלם חלק מהמסים או את כולם.

היסטוריה

.
הצורה העתיקה ביותר והכי נפוצה של מיסים היו הקורווה והמעשר כספים, שניהם עתיקים ויכולים להימצא גם בראשית בציוויליזציה. הקורווה היו עבודות בכפייה מטעם המדינה על איכרים אשר היו עניים מדי בשבילם לשלם מיסים (בספרות מצרים העתיקה עבודות כפייה הן מילה נרדפת למיסים).
מאחר שמיסוי נתפש לעיתים קרובות כמדכא, ממשלות תמיד נאבקו בסרבנות מיסים. סרבנות מיסים הייתה חלק משמעותי בנפילתן של אימפריות רבות, כגון: מצרים העתיקה, האימפריה הרומית, האימפריה הספרדית והאימפריה האצטקית.
דיווחים על סרבנות מיסים קבוצתית כוללים את הסירוב של הקנאים להשתתף במס המשאל במהלך המאה ה-1, דבר אשר הגיע לשיאו במרד הגדול. אירועים היסטוריים נוספים אשר כללו בתוכם סרבנות מיסים הם המגנה כרטה, המהפכה האמריקאית והמהפכה הצרפתית.
סרבנות מסי מלחמה לרוב מבליטים את הקשר שבין מס הכנסה למלחמה. בממלכת בריטניה הגדולה מס הכנסה החל לצאת לפועל ב-1799, בשביל לשלם על כלי נשק ואספקה בהכנות למלחמות הנפוליאניות, בעוד שבממשלה הפדרלית של ארצות הברית הציבו את פקודת מס ההכנסה הראשונה ב-1861 שביל לשלם על מלחמת האזרחים האמריקנית.

תפישות ומטרות

מסרבי מיסים באים ממגוון רחב של רקעים ומגוון רחב באותה מידה של אידאולוגיות ומטרות. לדוגמה, הנרי דייוויד תורו וויליאם לויד גאריסון שאבו השראה מהמהפכה האמריקנית והפציפיזם של אגודת הידידים. חלק מסרבני המיסים לא מוכנים לשלם מיסים מאחר שהמצפון שלהם לא מאפשר להם לממן מלחמות, ועוד אחרים לא משלמים מיסים כחלק מניסיון לבצע הפיכה של הממשל.
ישנם סרבני מיסים המבצעים פעולות אלימות כגון ג'ון אדמס ופציפיסטים כגון ג'ון וולמאן; קומוניסטים כגון קרל מרקס וקפיטליסטים כגון ויויאן קלמס; אקקטיביסטים התומכים באי אלימות כגון אמון הנסי, ומנהיגים של תנועות לשחרור כגון מוהנדס גנדי.
לב טולסטוי, אנרכיסט נוצרי, הפציר במנהיגי הממשל לשנות את תפישתם וגישתם ביחס למלחמות ולמסים:
אם רק כול מלך, קיסר ונשיא הבין כי עבודתו בלכוון צבאות אינה עבודה מלאת כבוד ואינה חובה חשובה, כמו שהחנפנים שלו שכנעו אותו, אלא פעולה של הכנה לרצח מלאה בבושה ורוע - ואם כול אינדיבידואל פרטי הבין כי התשלום שלו של מסים המשומשים לצייד ולשכור חיילים, ומעל הכול, שירות צבאי בעצמו, הם אינם עניינים של אדישות, אלא פעולות רעות ומלאות בושה אשר לא רק מאפשרות, אלא משתתפות ברצח - אז אותו כוח של קיסרים, מלכים ונשיאים, אשר עכשיו מעורר את כעסנו, וגורם להם להירצח, יעלם מעצמו.
— לב טולסטוי

שיטות

כדוגמה למספר העצום של השיטות לסרבנות מיסים, להלן מוצגות מספר דרכים, חוקיות ולא חוקיות שסרבני מיסים משתמשים בהן:

הימנעות

טכניקה אחת להוריד את גובה תשלום המיסים היא פשוט על ידי ניהול סגנון חיים כלכלי שאינו עובר את סף מס ההכנסה.

שילום תוך כדי מחאה

ישנם אזרחים המשלמים את מסיהם, אבל מצרפים מכתבי מחאה לטפסי המיסים. דרך אחרת למחות היא כתיבת ההמחאה על גבי מושב אסלה. אחרים משלמים בדרך שיוצרת אי נוחות לאוספי כספי המיסים, לדוגמה, בתשלום כל סכום המיסים במטבעות בעלי ערך נמוך. השיטה האחרונה יעילה פחות במדינות בעלות הגבלה על כמות הכסף המזומן בעסקה אחת, כגון אנגליה, בה מותר לשלם עד מקסימום של עשרים מטבעות של פאונד אחד.

הורדת ההכנסה תחת מיסוי ואת הצריכה

סרבני מיסים מסוימים משנים את סגנון חייהם כך שיהיו חייבים למדינה פחות מיסים. למשל, להימנעות ממסי צריכה על אלכוהול, סרבן מיסים יכול לייצר בביתו משקאות אלכוהוליים מסוימים, כגון יין ובירה. להימנעות ממסים על דלק אדם יכול להשתמש בטכניקות של מיחזור. בשביל להימנע ממס הכנסה אדם יכול להוריד את רמת הכנסתו מתחת לסף מס ההכנסה בידי אימוץ של חיים פשוטים. לדוגמה, אדם בישראל לא משלם מס הכנסה אם הכנסתו היא מתחת למשכורת מינימום חודשית.
התנגדות למלחמה הובילה מספר אנשים להוריד את רמת הכנסתם מתחת לסף מס ההכנסה על ידי אימוץ סגנון חיים פשוט. אנשים אלו מאמינים כי ממשלתם מעורבת בפעולות לא מוסריות, לא אתיות או הרסניות כגון מלחמה, ותשלום מיסים מממן פעולות אלו.

התחמקות

סרבן מיסים יכול להחליט להוריד את סכום המיסים אותו הוא משלם דרך התחמקות לא חוקית מהתשלום. לדוגמה, דרך אחת להימנע מתשלום מס הכנסה היא לעבוד רק עם כסף מזומן, ובכך להימנע מהידיעה של רשויות המיסים על ההכנסה.

בחירת נמען המס

חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם את כל או חלק ממסיהם, אבל לאחר מכן תורמים תרומה שוות ערך לצדקה. בכך הם מראים כי סרבנות המיסים שלהם לא נובעת ממניעים אנוכיים ושיש להם את הרצון לתרום לטובת הכלל. למשל, ג'וליה באטרפליי היל סרבה לשלם סכום של כ-150,000$ במיסים פדרליים, ותרמה את הסכום הזה לתוכניות בתי ספר, אומנויות ותרבות, גנים ציבוריים, תוכניות תמיכה באינדיאנים, תוכניות חלופיות למאסר ותוכניות לשמירה על איכות הסביבה. היא אמרה:
אני למעשה לוקחת את הכסף ששירות המסים אומר שמגיע לו ונותנת אותו למקומות שהכסף שלנו אמור להגיע אליהם. ובמכתב שלי לרשות המסים אני אומרת: "אני לא מסרבת לשלם את המסים שלי. אני למעשה משלמת אותם, אבל אני משלמת אותם לאיפה שהם שייכים כי אתם מסרבים לעשות את זה"
— ג'וליה באטרפליי היל
קבוצות מסוימות בארצות הברית עובדות כעת על ניסיון להפוך את הסרבנות למיסים המשומשים למלחמה לחוקית.

סירוב מיסים מסוימים

חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם רק חלק מהמסים, מסיבות שונות כגון חוסר הסכמה עם אופן השימוש במס, הסיבות לאיסופו או כי קל יותר לסרב לשלמו. למשל, בארצות הברית חלק גדול מסרבני המיסים מסרבים לשלם את המס הפדרלי על טלפון. המס הוצא לפועל בשביל המלחמה בספרד והועלה בזמני מלחמה. הדבר הפך את המס למושא סימבולי המשמש דוגמה למסי מלחמה.

סירוב לתשלום

הצורה הכי דרמטית ומאפיינת של סרבנות מיסים היא הסירוב לשלם מס, בין אם בהתעלמות שקטה מההודעה על המס ובין אם בהכרזה על אי התשלום שלו. חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם רק חלק מהמס. למשל, סרבני מסי מלחמה מסוימים מסרבים לשלם אחוז מהמסים שלהם הזהה לאחוז אותו המדינה מוציאה על הוצאות צבאיות. אחרים יכולים לא לשלם או לשלם סכומים סמליים, כמו בארצות הברית, בה סרבני מיסים מסוימים משלמים או לא משלמים 17.76%/17.76$ (סמלי לשנת ההקמה של ארצות הברית, 1776) או 10.40%/10.40$ (כמו מספר הטופס 1040 בו הממשלה בארצות הברית משתמשת להודעה על מס הכנסה).