google/wiki40b huggingface dataset:
נפתלי צבי פרוש

תולדותיו

נולד בבוברויסק, בלארוס, בשם נפתלי צבי (הירץ) פלדמן, בנו של אליעזר ליפמן פלדמן. אמו הייתה בת הרב אליהו סלוצקי ממיר. אחותה, בתיה, הייתה אשת יעקב ברלין ואמו של הנצי"ב מוולוז'ין. 
נישא ללאה, בת אליהו הכהן מבוברויסק ובת בתו של הרב עקיבא אלטשולר מבוברויסק וסלוצק. לאחר נישואיו התגורר בבוברויסק ומשם עבר לסלוצק. הקדיש את זמנו ללימוד תורה ולעבודת השם והתפרנס מחנות קטנה שניהלה אשתו. 
כדי להכשיר עצמו לעלייה לארץ ישראל עבר לווילקומיר, שם שהה חמש שנים בפרישות מוחלטת וכונה "הפרוש" ו"הפרוש מווילקומיר". לימים הפך הכינוי "פרוש" (ובהגייה אשכנזית: פֹּרוּשׁ) לשם משפחתו ומשפחת צאצאיו.
בשנת תרט"ו (1855) עלה לארץ ישראל עם אשתו ושני ילדיהם והתיישב בירושלים. התגורר ברחוב היהודים שבעיר העתיקה, בקרבת חצר רבי יהודה החסיד. בתקופת מגוריו בירושלים המשיך בפרישותו המופלגת. מדי לילה נהג לומר תיקון חצות בכותל המערבי יחד עם רבי נחום משאדיק.  
בחודש אלול תרכ"ה (1865) ערך את צוואתו. כעבור חודשיים, בחשוון תרכ"ו (1865), נספה במגפת הכולרה שפרצה בירושלים. לפי הוראת הרב שמואל סלנט הוכנסה מיטתו לחצר רבי יהודה החסיד. רבי נחום משאדיק הספידו והעיד עליו שבכל שנה סיים את תלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי וארבעת חלקי השולחן ערוך. נקבר בהר הזיתים ועל מצבתו נכתב "הרב הצדיק המפורסם". ארבעה ימים לאחר פטירתו נפטר רעהו רבי נחום משאדיק.
בנו שלמה זלמן עמד אז לפני נישואיו, ודודו של רבי נפתלי צבי, יעקב ברלין, נטל תחת חסותו את הטיפול בהוצאות נישואיו וערך את חופתו בביתו.
שני בניו הם: שלמה זלמן פרוש – מייסד גמ"ח שערי חסד ומבוני ירושלים, וגרשון פרוש – מראשי בית החולים שערי צדק.
יקטרינה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה

ביוגרפיה

יקטרינה נולדה בסנקט פטרבורג, למיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בנו הצעיר של פאבל הראשון, קיסר רוסיה, ולשרלוטה, נסיכת וירטמברג, בתם של פאול, נסיך וירטמברג ושרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן. היו לה שתי אחיות גדולות, הדוכסית הגדולה מריה והדוכסית הדוכסית יליזבטה, שנקראה "לילי". שתי אחיות נוספות נולדו אחריה, אלכסנדרה ואנה, ומתו בצעירותם.
ב-16 בפברואר 1851 התחתנה יקטרינה בסנקט פטרבורג עם גאורג אוגוסט, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, בנם השני של גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ומריה, נסיכת הסן-קאסל, ונולדו להם ארבעה ילדים. בני הזוג עברו להתגורר ברוסיה, שם היה בעלה גנרל בצבא האימפריה הרוסית. בשנת 1876 מת בעלה, וב-12 במאי 1894 מתה יקטרינה בסנקט פטרבורג.
הארמייה השלישית (האימפריה היפנית)

היסטוריה

הארמייה השלישית של הצבא היפני הקיסרי הוקמה לראשונה ב-1 במאי 1904 במהלך מלחמת רוסיה-יפן בפיקודו של הגנרל נוגי מאראסוקה. בשלבים הראשונים של המלחמה, המשימה העיקרית שלה הייתה הטלת מצור על הנמל הרוסי פורט ארתור חיל המצב של פורט ארתור כלל 18,000 חיילים, מספר דומה של מלחים ויותר מ-20,000 אזרחים רובם סינים. לצורך הגנה על העיר מוקמו במקומם רק 116 מתוך 552 התותחים כשמתוכם רק 8 מוקמו בכיוון הים. עם תחילת המצור על פורט ארתור, היו כ-47,000 איש זמינים להגנה על המקום. מולם ריכזו היפנים בין 80,000 ל-150,000 חיילים. ב-2 בינואר 1905 הושלם המצור והעיר נכבשה. לאחר מכן הועברה הארמייה השלישית לגזרה הצפונית, שבה לקחה תפקיד מכריע בניצחון היפני המכריע בקרב מוקדן בשלבים האחרונים של המלחמה. לאחר שהמלחמה הסתיימה בניצחון יפני פורקה הארמייה השלישית.
הארמייה השלישית הוקמה שוב ב-13 בינואר 1938, במנצ'וריה ויחד עם הארמייה החמישית, הארמייה ה-30, הארמייה ה-44, הארמייה הרביעית, והארמייה ה-34, שימשה כחיל מצב נגד פלישה אפשרית של הצבא האדום למנצ'וריה. ביולי 1942 נכללה בתוך צבא קוואנטונג. זירה זו התבררה בהדרגה כשקטה, הסובייטים כיבדו את הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני. אולם זירות אחרות של מלחמת העולם השנייה החלו להתגלות כנוטות לרעת היפנים, ועל כן חלק מהיחידות של הארמייה השלישית הועברו לזירות אחרות.
ב-9 באוגוסט 1945 פתחה ברית המועצות במבצע סערת אוגוסט, במהלכו פלש הצבא האדום למנצ'וריה, מונגוליה, סחלין, איי קוריל וקוריאה. הכוח היפני באזור כלל 1,217,000 חיילים, אך מרבית החיילים היו מגויסים חדשים, שחסרו ניסיון וציוד, והיו מאומנים בעיקר בלחימת אנטי-גרילה והגנה על הגבול, ולא עמדו בפני הפלישה המסיבית של כוחות השריון וחיל רגלים ממוכן של הסובייטים, שריכזו 1,577,225 לוחמים. הצבא היפני המאולתר התפרק תוך 3 שבועות מול הכוח הרוסי העדיף, הארמייה השלישית נאלצה לחזור מעמדותיה במחוז ג'ילין לגבול קוריאה. ב-16 באוגוסט 1945, יום לאחר הודעתו של הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן, הורה מפקד הכוחות היפניים באזור אוטוזו יאמאדה לחייליו להיכנע. הצבא היפני הקיסרי פורק בידי בעלות הברית, ובכלל זה הארמייה השלישית.
גברדייסק

היסטוריה

לראשונה מוזכרת ב-1255 כיישוב פרוסי בשם טפיאוב. בחצי השני של המאה ה-13 שכן ליד העיר מבצר של המסדר הטבטוני, בין 1280–1290 בעיר נבנה מבצר עשוי מעץ, ב-1351 נבנתה טירת אבן.
בין 1469 ל-1722 בטירת העיר החזיקו את הארכיון של המסדר הטבטוני.
ב-6 באפריל 1722 פרידריך וילהלם הראשון העניק לטפיאוב מעמד של עיר והעניק לה סמל. ב-1807 לעיר נכנס צבאו של נפוליאון, ב-1902 בעיר נפתח מרכז לבריאות הנפש, ב-1904 החל לצאת לאור עיתון העיר, ב-1914 בזמן הפצצה ארטילרית על העיר הושמד ארכיון עירוני.
לאחר מלחמת העולם השנייה העיר סופחה לברית המועצות ושמה שונה לגברדייסק.
עוזיאל חזן

ביוגרפיה

חזן נולד במרוקו בשם עזיז חזן. הוא עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1955. חזן הוא בוגר האוניברסיטה העברית, זוכה פרס ספרותי לשנת היובל לעליית הנוער, חתן פרס היצירה על-שם ראש הממשלה לוי אשכול לשנת תשנ"ח וחתן פרס תור הזהב לשנת 2018.
חזן הוא עורך דין במקצועו.
ג'ייסון אורנג'

ביוגרפיה

אורנג' נולד בקרמפסול, מנצ'סטר שבבריטניה, ולו חמישה אחים, בהם אח תאום. הוריו התגרשו. אורנג' למד בבית ספר תיכון בדרום מנצ'סטר, ולאחר סיומו עבד בעבודות מזדמנות. 
ב-1990 החל את פעילותו במסגרת להקת הבנים "טייק דאת", לצד רובי ויליאמס, גארי בארלו, מארק אואן והווארד דונלד. אורנג' שימש בלהקה בעיקר כרקדן והופיע בקולות הרקע, אך לא בתפקידי סולו. הלהקה הקליטה שלושה אלבומים, שזכו להצלחה במכירות ובמצעדים, והופיעה ברחבי העולם. הלהקה התפרקה ב-1996, מספר חודשים לאחר עזיבתו של ויליאמס. 
לאחר הפירוק פנה אורנג' ללימודי משחק. ב-1998 הופיע בתפקיד משנה במיני-סדרה "Killer Net", וב-1999 שיחק במחזה "Gob" בלונדון; לאחר מכן ויתר על קריירת המשחק. בשנים 2001-2003 למד בקולג' דרום טרפורד במנצ'סטר.
ב-2005 התאחדה הלהקה, והחלה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט אלבומים נוספים. באלבום שיצא ב-2006, "Beautiful World", הוא שר לראשונה בתפקיד מרכזי, בשיר "Wooden Boat". באלבום "The Circus" שיצא ב-2008 הוא שר סולו בשיר "How Did It Come To This". בהופעות הלהקה הוא הופיע בהמשך גם בנגינה על גיטרה.
בשנת 2014 עזב אורנג' את הלהקה.
מתושלח (עץ)

מתושלח הוא שמו של עץ אורן מהמין אורן האצטרובל הזיפני (Pinus longaeva) הנמצא בהרים הלבנים בקליפורניה בשטח היער הלאומי איניו והוא נחשב לעץ הזקן ביותר הידוע בעולם. גילו המוערך הוא כ־4,851 שנים. העץ נקרא על שמה של הדמות התנ"כית מתושלח שחי על פי המקרא עד גיל 969. שלב ההנבטה של העץ בשנת 2832 לפנה"ס, גם קרוב מאוד לשנה בה נולד מתושלח על פי הכרונולוגיה המקראית.
העץ נמצא בגובה של כ-3,350 מ' מעל פני הים אך מיקומו המדויק בשמורת הטבע בה הוא נמצא אינו גלוי לציבור מחשש לפגיעה ונדליסטית בעץ. נקודת הציון הרשמית, אליה מופנים גם תיירים, היא מרכז המבקרים של חורשת מתושלח (Methuselah Grove Visitor Center).
עד שנת 1964 חי באותו אזור עץ עתיק יותר ממתושלח שכונה "פרומתאוס" וגילו הוערך ב-4,844 שנים. בשנה זו נכרת העץ למטרות מחקר על ידי סטודנט מאוניברסיטת צפון קליפורניה. מתברר שלא ידעו את גילו הרב של העץ עד לאחר הכריתה. הכריתה השנויה במחלוקת האיצה את הפיכת האזור לשמורת טבע וכן את חקיקתם של חוקים נוקשים יותר להגנה על הטבע כמו הסתרת מיקומו של מתושלח.
ידועים גם עצים זקנים יותר ממתושלח, כגון אשוחית נורווגית בשוודיה בשם "Old Tjikko" שגילו מוערך ב-9,550 שנים, אך מדובר בעץ צעיר יותר שגדל על ידי רבייה וגטטיבית משורשי עץ זקן, ולא בעץ מקורי.
טוטראקן

היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן הקדומה, אך עיקר השרידים הארכאולוגיים הם מתקופת האבן החדשה וביניהם שרידי מבנים, כלי חרס ועדיים מארד ונחושת, אשר נמצאו בסמיכות לעיר המודרנית. ב-15 לפנה"ס נכבש האזור נכבש על ידי הרומאים וב-69 בנה הקיסר אספסיאנוס בקרבת מקום מצודה, אשר הורחבה לכלל יישוב מאורגן על ידי הקיסר טראיאנוס, בראשית המאה ה-2 והוא נודע בשם Transmarisia (טרנסמריסיה). 
באמצע המאה ה-6 היגרו לאזור שבטים סלאבים אשר בהמשך היו שותפים להקמת האימפריה הבולגרית הראשונה. במקום ישנן עדויות למבנים וביצורים מתקופתו של איוון שישמן, קיסר האימפריה הבולגרית השנייה. בתקופה זו, עת דעיכתה של האימפריה השנייה, עבר האזור לשליטת מירצ'אה (הזקן) שליט נסיכות ולאכיה. ב-1388 נכבש היישוב על ידי צבאות הסולטאן מוראט הראשון, שליט האימפריה העות'מאנית וברובו ננטש על ידי תושביו. בעידן התחייה הבולגרית של אמצע המאה ה-19, החל היישוב לעבור תנופת פיתוח אשר חילצה אותו מהקיבעון העות'מאני ששרר בכל רחבי בולגריה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עבר היישוב לשליטת נסיכות בולגריה.
לאחר מלחמת הבלקן השנייה עברה העיר כחלק מהקדרילטר, לשלטון ממלכת רומניה. בין 1916 ל-1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נכבשה העיר על ידי הבולגרים, אך בסיום המלחמה חזרה לשלטון רומני. טוטראקן קרויה ברומנית טורטוקאיה ובמהלך מלחמת העולם הראשונה, בספטמבר 1916, נערך קרב טורטוקאיה, במהלכו הובס הצבא הרומני על ידי צבא משולב של בולגרים וגרמנים בפיקוד גנרל אוגוסט פון מקנזן.
לפני מלחמת העולם השנייה, בעקבות הסכם קראיובה, חזרה העיר לשלטון בולגריה ומאז נשארה בולגרית. ב-4 בספטמבר 1944, בשלהי מלחמת העולם השנייה הייתה טוטראקן העיר הבולגרית הראשונה ששוחררה על ידי הצבא האדום.

אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, כך שהחורפים קרים מאד יחסית והקייצים חמים, להוציא רצועה צרה מאד לאורך הדנובה בה קיימת השפעה ממתנת. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.8ᵒc, כאשר ערכי הקיצון הממוצעים נעים בין מינוס 1.8ᵒc, בחודש ינואר, ל 23.7ᵒc, בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 540 מ"מ.

כלכלה

בשטח הרשות המקומית, ישנם שטחי גידול חקלאיים המניבים חיטה, שעורה, תירס, גרעיני חמניות, סלק סוכר, סויה ירקות ובוסתני פירות המניבים ענבים, משמשים ותפוחי עץ. עד לאמצע המאה ה-20 מרבית התושבים עסקו בנוסף לחקלאות בדייג ובמלאכות זעירות. בימינו קיימות מספר חברות לייצור ועיבוד מזון, כגון מאפיות, מחלבות ובתי מטבחיים. בשלהי המאה ה-20, נוספו מפעלי עיבוד עץ וטקסטיל.
אוניברסיטת ניופורט

אוניברסיטת ניופורט (באנגלית: Newport University, כיום Janus University) היא אוניברסיטה פרטית שהתקיימה בעבר בעיר ניופורט ביץ' שבמחוז אורנג', קליפורניה. על האוניברסיטה, בגלגוליה השונים, עלו תלונות רבות שהיא בית חרושת לתארים.

היסטוריה וגילגולי השם

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1976. האוניברסיטה סיפקה, בין השאר, תארים בלימוד מרחוק. אוניברסיטאות עם שמות דומים שהציעו תארים דומים פעלו במקומות אחרים בעולם.
בשנת 2002 נוסדה בוויומינג שבארצות הברית אוניברסיטת ניופורט המקוונת (Newport Online University). האוניברסיטה הקימה שלוחות במספר ארצות. בהמשך עלו תלונות שהאוניברסיטה היא בית חרושת לתארים.
בלטביה פועלת אוניברסיטה בשם "ניופורט CED"‏ (Newport University CED). אין לה מעמד אקדמי מוכר. גם לה יש שלוחות ברחבי העולם, כגון המכון הטכני של ניופורט (NIT) בבנגלדש.
בשנת 2011 שינתה אוניברסיטת ניופורט את שמה לאוניברסיטת יאנוס (Janus University).
קיימות אוניברסיטאות אחרות ששמם דומה לשם "אוניברסיטת ניופורט" אך לא קשורות אליה. לדוגמה: האוניברסיטה של ויילס בניופורט שבוויילס ואקדמיית הצי האמריקאי בניופורט שברוד איילנד שלא קשורות כלל למוסד הנוכחי שמתייחס לניופורט ביץ' שבקליפורניה.

הכרה אקדמית

הן אוניברסיטת ניופורט והן יורשתה, אוניברסיטת יאנוס, הוכרו על ידי המנהל לחינוך על תיכוני פרטי של מדינת קליפורניה כמוסדות לימוד אולם בשני המקרים המוסד לא קיבל הכרה אקדמית לספק תארים.
חוקי מדינת ויומינג אפשרו למוסדות שהוקמו שם להנפיק תארים אקדמיים. מכללת ניופורט המקוונת הוקמה שם בשנת 2002.
ממשלת קניה ביטלה בשנת 2005 200 תארים שהונפקו על ידי האוניברסיטה.
בשנת 2006 החליטה מדינת ויומינג בתגובה לתלונות להחמיר את החקיקה, מה שמנע מהאוניברסיטה להמשיך לפעול שם. בשנת 2009, לאחר כישלון במאבק משפטי, עזבה האוניברסיטה את ויומינג והתאחדה עם אוניברסיטת ניופורט.
כמו קודמתה בטרם שינוי השם, גם אוניברסיטת יאנוס לא מוסמכת להנפיק תארים אקדמיים.
בשנות ה־90 הונפקו תארים של אוניברסיטת ניופורט לאנשים בישראל. בשנת 1993 החליט משרד החינוך לא להכיר בתארים משום שאוניברסיטת ניופורט אינה מוסד מוכר להשכלה גבוהה. בשנת 1995 הוציא משרד הבריאות צו האוסר על פסיכולוגים לעשות שימוש פרסומי בתארים מאוניברסיטת ניופורט.
בשאילתא שהגישה דליה איציק לשר החינוך בנושא זה, נענתה:
"אוניברסיטת ניופורט קליפורניה, בארה"ב, אינה מוכרת כמוסד אקדמי על ידי רשויות ההכרה האזוריות בארה"ב וארגון האוניברסיטאות האמריקאי. הלימודים באוניברסיטה זו אינם מוכרים גם על ידי משרד החינוך ואינם מוכרים לצורכי עיסוק בתחומים שונים. גם האוניברסיטאות השונות אינן מכירות בתוארי אוניברסיטה זו. עם זאת, המוסד המתקרא אוניברסיטת ניופורט פועל על פי החוק במדינת קליפורניה ורשאי להעניק שם, באופן שהוא מעניק, את התארים שהוא מעניק".
וושיה

ווּשְׂיָה (בפין-יין: Wǔxiá; בסינית מפושטת: 武侠) היא ז'אנר נרחב של סיפורת סינית המתרכזת בהרפתקאות אמנויות לחימה המתרחשות בעיקר בסין העתיקה. למרות שנכתבה במקור על הנייר, הוושיה מצויה כיום גם בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ותיאטרון, כמו גם יצירות אמנותיות כקומיקס. הוושיה מהווה חלק נכבד מהתרבות הפופולרית של דוברי השפה הסינית ברחבי העולם.
המילה "וושיה" היא מילת הרכב בין wu ‏(武, וושו), שפירושה "צבאי" או "מלחמתי" לבין xia ‏(俠) שפירושה "אצילי", "מכובד". אמן לחימה ההולך בדרך האצילית מכונה ביצירות הוושיה לעיתים קרובות נקרא "איש חרבות", על אף שאין הכרח שיחזיק בחרב.
גיבורי הוושיה הסינית אינם משרתים אדון כלשהו, אינם מחזיקים בכוח צבאי ואינם משתייכים למעמד אריסטוקרטי. לרוב הם בני מעמד הביניים בחברה הסינית העתיקה. גיבורים אלה פועלים תחת קוד התנהגות מסוים, שמחייב אותם לתקן עוולות, בייחוד כאשר נמצאים חסרי הישע תחת מצוקה או דיכוי. הגיבור לוחם למען הצדק, מבקש להסיר את עולו של עריץ, או שמחפש כפרה על טעויות עבר. קוד ההתנהגות הסיני (xia) דומה לקוד ההתנהגות של הסמוראים היפניים (בושידו), של האבירים המערב אירופאים ושל האקדוחנים במערבונים האמריקאים.
רוקבילי

רוקבילי (rockabilly) הוא אחד מסגנונותיו המוקדמים ביותר של הרוק אנד רול, שהתפתח בראשית שנות ה-50 בארצות הברית. הרוקבילי הוא שילוב של קאנטרי ורית'ם אנד בלוז, ומשלב גם מאפיינים של בלוגראס. לעומת הרוק, שבא והתפתח בעקבותיו, הרוקבילי הוא בעל צליל פשוט ושלושת כלי הנגינה העיקריים בו, לצד הזמר, הם גיטרה אקוסטית, קונטרבס ותופים. לעיתים נוספות גם גיטרה חשמלית ופסנתר.
מקור השם "רוקבילי" הוא הלחם של המילים "רוק" ו"הילבילי" (hillbilly), מונח המתייחס למוזיקת הקאנטרי, שנודעה באותה תקופה גם בכינוי "מוזיקת הילבילי".
סגנון הרוקבילי התפתח במקור בעיקר באזורי דרום ארצות הברית, אולם במהלך אמצע וסוף שנות ה-50 הגיע לשיא הפופולריות שלו, עת היה נפוץ ברחבי ארצות הברית כולה. בין האמנים הבולטים שפיתחו את הסגנון והרחיבו את תפוצתו הם אלביס פרסלי בתחילת דרכו, ביל היילי, ליטל ריצ'רד, ג'וני קאש, באדי הולי, קארל פרקינס, ריקי נלסון ואדי קוקרן. הרוקבילי הותיר השפעה מכרעת על התפתחותה של מוזיקת ותרבות הרוק כולה, והיווה מקור השראה גם ללהקות רוק בריטיות רבות, כגון הביטלס והרולינג סטונז, שבמהלך שנות השישים יגיעו ויכבשו את המצעדים האמריקניים (הפלישה הבריטית).
החל מראשית שנות ה-60 דעך סגנון הרוקבילי, כתוצאה מהשינויים שהתחוללו בטעם הקהל בארצות הברית, אף שבבריטניה נותר הסגנון פופולרי עד לאמצע העשור. מותו של באדי הולי בתאונת מטוס ב-1959, וגיוסו של פרסלי לצבא האמריקני ב-1958, הם בין האירועים המרכזיים שהשפיעו על דעיכת הסגנון. אף על פי כן, בשנות השבעים והשמונים שב הרוקבילי לתחייה מחודשת, כחלק ממגמה כללית של חזרה לשורשיה של מוזיקת הרוק, עם הופעתן של להקות צעירות כמו הסטריי קאטס ובלו אנג'ל שחידשו את הסגנון.

תרבות הרוקבילי

החל משנות השמונים, ובאופן מוגבר בתחילת המאה ה-21, החלו להתקיים קהילות רוקבילי ברחבי העולם. מה שמאחד את הקהילות הללו הוא שילוב של אהבת מוזיקת רוקבילי או רוק שורשי (Root Rock)-- כולל הגרסאות המודרניות כגון Neo-Rockabilly, Horror-billy, ו- Psycho-billy, וכן מוזיקת סווינג, בנוסף לאהבה לאופנת וינטג' ורטרו, בעיקר מהתקופות הקלאסיות של מוזיקת הרוקבילי, עם נטייה לביגוד ואביזרים שהושפעו מעולם הבורלסק ו"נערות פינאפ" (באנגלית: Pinup girls). הסגנון הוא פופולרי במיוחד בקהילות קוויריות ופמיניסטיות.
להרוס את השמלה

להרוס את השמלה (מאנגלית: "Trash the Dress", פונטית: "טראש דה דרס") הוא ז'אנר בצילום, ובמיוחד בצילום חתונות, שמצולם באתרים ובמצבים העומדים בניגוד לחגיגיות, לזוהר או לרומנטיקה הקיימים בדרך כלל בצילומי אופנה וחתונות. דוגמה נפוצה היא צילום של כלה שנכנסה לים או לשלולית בוץ בשמלת כלה.
ב-2012 טבעה למוות כלה בקנדה כשנסחפה עם שמלתה בזרם הנהר בו היא הצטלמה. הצלם, ואף אחרים, ניסו להצילה, אך ללא הועיל.
עקודים

עולם העקודים בתורת הקבלה הוא העולם הראשון מבין עולמות עקודים נקודים וברודים שיצאו מא"ק (אדם קדמון).

רקע

בתורת הקבלה מתוארים עולמות רבים אשר נבראו לפני בריאת עולם הזה הגשמי, עולמות רוחניים אשר ניתנים למישוש ולהשגה על ידי מימוש עצות מקובלים. משמעות "לפני עולם הזה הגשמי" היא קדימת מעלה ולא בקדימה בזמן. הסיבה לבריאת העולמות מוסברת בהרחבה בתורת הקבלה. את הדרגות השונות בעולמות השונים שנתהוו מסבירים בתורת הקבלה על ידי שפת הענפים, שפה ארצית אשר יורה על השורשים העליונים. כמו כן מוסבר בתורת הקבלה שכל דבר שקיים בעולם הזה מקורו האמיתי הוא מהעולמות הרוחניים שנבראו לפני בריאת העולם הזה, ועל כן שמות המושגים השונים, הם המקורות לדברים, כמו שהם כאן בעולם הזה הגשמי.

דרגת עולם העקודים

עולם העקודים הוא הבריאה הראשונה היוצאת מן האדם קדמון שהוא הבריאה הראשונה לאחר הצמצום, לפני צאת עולם הנקודים אשר הפך לעולם האצילות.

מקור השם

השם "עקודים" ניתן לעולם זה לאור העובדה כי בעולם זה כל הדרגות השונות הנמצאות בתוך העולם הפרטי הם, באחדות גמורה אחד עם השני ונמצאים בכלי אחד לכל עשרת אורותיו של העולם, להבדיל משאר העולמות בהם כל ספירה כוללת את הכלי שלה ואת האור שלה. וכאן כל האורות קשורים יחדיו, כביכול, ומכאן שמו אשר הם 'עקודים' בתוך כלי אחד.

מקורו

אדם קדמון כולל בתוכו את כל דרגות העולמות שלאחריו כאשר בכל אבר מרומז ההשפעה הבאה ממנו לאחר מכן. דרגת העקודים נמשכת מתוך הפה של א"ק, כאשר סביבות הפה התקבצו כבר אורות האזן והחטם (כך שהם קיבלו מאורות אח"פ [אזן חטם פה]). מקום העקודים הוא מפה דא"ק עד טבורו. בעולם העקודים שייך הדרוש מטי ולא מטי שהוא דרוש מרכזי בעולם הקבלה.
איימה ז'אקה

קריירת משחק

ז'אקה החל את הקריירה בקבוצת קוזאן החובבנית במחוז לואר בו נולד, תוך שהוא עובד במקביל במפעל לפרנסתו. הוא אותר על ידי סקאוטים של קבוצת סנט אטיין, והצטרף למועדון בשנת 1960, כשהיה בן 19. הקבוצה הייתה אז מהמצליחות בליגה הצרפתית, וז'אקה זכה עימה בחמש אליפויות, מתוכן ארבע רצופות, בין השנים 1964 ל- 1970. כמו כן זכו ז'אקה וסנט אטיין שלוש פעמים בגביע הצרפתי. בתקופת שהותו בסנט אטיין זכה ז'אקה לשתי הופעות במדי נבחרת צרפת, שתיהן בשנת 1968.
בשנת 1973 עבר ז'אקה לאולימפיק ליון, ולאחר שנתיים פרש ממשחק פעיל בגיל 34.

קריירת אימון

בפברואר 1976, כשנה לאחר פרישתו, התמנה ז'אקה לתפקיד המאמן בקבוצת אולימפיק ליון שבמדיה פרש. הוא אימן אותה ברציפות עד שלקראת עונת 1980/1981 התמנה למאמנה של קבוצת בורדו.
כמאמן בורדו זכה ז'אקה בשלוש אליפויות צרפת, שני גביעים, וכן הוביל אותה מספר פעמים לשלבים הגבוהים בתחרויות האירופיות. הוא פוטר מתפקידו בפברואר 1989, והמשיך לתפקידי אימון קצרי טווח במונפלייה ונאנסי.
בשנת 1992 התמנה לתפקיד עוזר המאמן של ז'ראר הוייה בנבחרת. לאחר שהנבחרת של הוייה כשלה להעפיל למונדיאל 1994, מונה ז'אקה לתפקיד המאמן הזמני. לאחר סדרה של תוצאות טובות לנבחרת בהדרכתו במשחקי ידידות, ביניהן ניצחון חוץ על איטליה בפברואר 1994, קיבל ז'אקה את המינוי הקבוע.
בתחילה בנה ז'אקה את נבחרתו סביב הקשר אריק קנטונה. הוא מינה אותו לקפטן הנבחרת והפך אותו לשחקן המרכזי בסגל. בינואר 1995 בעט קנטונה, אז שחקנה של מנצ'סטר יונייטד, בפניו של אוהד קבוצת קריסטל פאלאס שהתגרה בו, והורחק לשנה מכל פעילות. כתוצאה מכך, ז'אקה נאלץ לערוך שינויים מהותיים בנבחרת, והוא החליט לזמן שחקנים צעירים יותר לסגל ולבנות אותו סביב הקשר זינדין זידאן. בו בעת הדיח חלק מהשחקנים הוותיקים יותר בסגל, כגון קנטונה, דויד ז'ינולה וז'אן-פייר פאפן. על אף סימני השאלה על הסגל שזימן ז'אקה, הוא הצליח להוביל את צרפת לטורניר יורו 1996. בטורניר עצמו הוביל ז'אקה את הנבחרת עד לשלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי צ'כיה בדו-קרב בעיטות הכרעה לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה. נבחרת צרפת העפילה אוטומטית לטורניר מונדיאל 1998, בשל היותה הנבחרת המארחת. על אף ההישג בטורניר היורו, הופעות לא משכנעות של הנבחרת בסדרה של משחקי ידידות הובילה ללחץ מצד הקהל והתקשורת בצרפת על ז'אקה להתפטר מתפקידו.
למרות זאת, ז'אקה הוביל את נבחרתו לטורניר המונדיאל הביתי. צרפת סיימה את שלב הבתים עם שלושה ניצחונות בשלושה משחקים, על נבחרות דרום אפריקה, ערב הסעודית ודנמרק, וככל שהתקדם הטורניר התחברה צרפת לכדי נבחרת יעילה ומגובשת. בשלב שמינית הגמר הדיחה צרפת את פרגוואי בתום הארכה. ברבע הגמר נזקקה לבעיטות הכרעה על מנת להדיח את איטליה, ובחצי הגמר גברה על קרואטיה. צרפת פגשה למשחק הגמר את אלופת העולם המכהנת ברזיל, והביסה אותה בתוצאה 3-0. ז'אקה שם דגש טרם המשחק על השמירה הלקויה של שחקני ברזיל במצבים נייחים, וזידאן ניצל זאת כשכבש בגמר פעמיים בנגיחה לאחר הגבהת כדור קרן. ז'אקה היה למאמן הראשון שמוביל את צרפת לזכייה במונדיאל. לאחר הזכייה התפטר ז'אקה מתפקידו כמאמן הנבחרת. 
כעבור חודש מונה ז'אקה לתפקיד המנהל הטכני של צרפת, תפקיד בו אחז עד לפרישתו מעולם הכדורגל בדצמבר 2006, בגיל 65.
סראטוב (מחוז)

דמוגרפיה

כ-74% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - סראטוב מתגוררים כ-841 אלף תושבים.
הרוסים מהווים כ-86% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, יש לציין את הקזחים (כ-3%), טטרים (כ-2.2%) ואוקראינים (כ-2.5%). בעבר, בשטח המחוז הייתה אוכלוסייה משמעותית של הגרמנים. במהלך העשור האחרון הם עזבו לגרמניה ועתה נשארו רק כ-12 אלף איש.

היסטוריה

שטח המחוז סופח לרוסיה לאחר נפילת חאנת קזן. במהלך המאה ה-16 הוקמו באזור מספר מבצרים רוסים.
במהלך המאה ה-18 החלה באזור התיישבות גרמנית משמעותית. בתחילת המאה ה-20 הגרמנים היוו כ-35% מאוכלוסיית האזור ובהתאם לכך הוקמה רפובליקה אוטונומית. בתחילת מלחמת העולם השנייה אוטונומיה בוטלה ורוב האוכלוסייה הגרמנית הועברה לסיביר. רוב התושבים הגרמנים חזרו לאזור בשנות ה-60. עם נפילת ברית המועצות גרמנים רבים עזבו את האזור ועברו לגרמניה.

כלכלה

המחוז מתאפיין ברמת פיתוח תעשייה גבוהה. באזור קיימים מספר מפעלים בעלי משמעות כלל-ארצית - בניית מכונות, מקררים, תעשייה פטרוכימית וכו'. 
בשטח המחוז ממוקמת תחנת הכוח הגרעינית בלקובו, מהגדולות ברוסיה
מיכאל סוויסה

חיים אישיים

סוויסה הוא בנו של השחקן מאיר סוויסה ושל רותי, בתה של הזמרת יפה ירקוני. לו אחות ואח, ישי סוויסה. הוריו התגרשו בילדותו, אימו עברה עמו ועם שני אחיו לארצות הברית למספר שנים, ולאחר מכן שבו לגור בתל אביב.
סוויסה לא התגייס לצה"ל מסיבות בריאותיות-נפשיות.

קריירה

בשנת 2014 סוויסה החל את דרכו, לאחר שהוציא את שירו הראשון "קרב מגע" שזכה להצלחה. 
בשנת 2016 התארח בקליפים הומוריסטיים בתוכנית "לילה טוב עם אסף הראל", ששודרה בערוץ 10.
בנוסף ב-2016, הוציא סוויסה את אלבומו הראשון "#סוויסהלנצח", בו אירח אמנים שונים כמו איתי לוקץ' ואורי שוחט. בשנת 2017 הוציא את שירו "ס.ע.ש.נ" (סוויסה, עדן "לאבה דום", שוחט, נורוז) בו אירח את האמנים לאבה דום, אורי שוחט ונורוז.
בשנת 2018 התראיין לסדרת הרשת "דוקותיים", מבית כאן.
בשנת 2018 הוציא את המיקסטייפ השני שלו, "מלא בעצמי", בו אירח אמנים שונים כמו יאנג הפנר, טל טירנגל, ומיכאל מושונוב (כהן@מושון). ב-2019 הוציא את שירו "איגואנה", בו אירח את בוי אצ'י, חלק מהצמד "יאנג בויז". בנוסף ב-2019 הוציא יחד עם הראפר והמפיק מיכאל כהן (כהן@מושון) את המיני-אלבום, "גלישה בסתר". 
בפברואר 2019 שיתף פעולה עם חברת מקדונלד'ס ישראל בקמפיין עם השיר "אח יקר צובר", ביחד עם אח שתיים, להשקת McCoins. באפריל 2019 יצאה פרסומת ההמשך של הצמד בשם "שתי טיפות אירופה", להשקת ההמבורגרים של מגה ביג אירופה.