google/wiki40b huggingface dataset:
מרכז מורשת תימן

המבנה

בית מורשת יהדות תימן שוכן במבנה מנדטורי שהוא שריד של בסיס תחזוקה של חיל האוויר הבריטי משלהי תקופת המנדט הבריטי. עם קום המדינה הפך מחנה בריטי זה לנטוש, והוסב לשימוש כמחנה מעבר לעולים מתימן בשנים 1949 עד 1950.
לאחר מכן שימש מבנה זה כבית תינוקות עבור המשפחות שהתגוררו באזור.
בראשית שנות החמישים של המאה העשרים, עם הקמת היישוב ראש העין, שימש המבנה לצרכים שונים: מגורים זמניים לעולים חדשים, בית ספר לבנות, מחסן מועצה ותחנת כיבוי אש.
בשנות התשעים של המאה העשרים החלה הרשות המקומית, בשיתוף עמותת בית מורשת, לשקם ולשפץ את המבנה, על מנת להשמישו כמבנה ציבור.
בשנת 2004 בערך, עבר בית מורשת למשכן זה, לאחר שהיה ממוקם במבנים אחרים שונים ברחבי ראש העין. המבנה נמצא במרכזו של הגרעין ההיסטורי של היישוב, בסמיכות למוסדות ציבור בעיר ולצירי תחבורה ראשיים, ועל תוואי היסטורי-תיירותי משולט.
נעמי נוביק

קורות חיים

נוביק גדלה בלונג איילנד, בת לאב יהודי ממוצא ליטאי ולאם פולנייה. כבר מגיל צעיר התעניינה בקריאה: בגיל 6 קראה את שר הטבעות, ומאוחר יותר פיתחה חיבה לספריה של ג'יין אוסטן. למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת בראון והיא בעלת תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת קולומביה. השתתפה בעיצוב ובפיתוח משחק המחשב נוורווינטר נייטס (בהרחבה למשחק בשם Shadows of Undrentide) בטרם פנתה לעסוק בכתיבה. מתגוררת בניו יורק עם צ'ארלס ארדאי בעלה ולהם בת אחת, אווידנס.
נוביק היא חברה בדימוס ב-Organization for Transformative Works, ארגון שלא למטרות רווח המוקדש לקידום מדיות-חובבים, כגון ספרות חובבים, אמנות חובבים ועוד. הארגון החל את פעילותו בשנת 2007.

קריירת הכתיבה שלה

ספרה הראשון של נוביק, דרקון הוד מלכותו, הראשון בסדרת טמרייר, הוא היסטוריה חלופית לתקופת מלחמות נפוליאון. בעולם זה חיים דרקונים ומשמשים את בני האדם ככלי טיס ומלחמה. הספר זכה בפרס קומפטון קרוק לשנת 2007 בקטגוריית הספר הטוב ביותר בקטגוריית מדע בדיוני ופנטזיה.
בספטמבר 2006, פיטר ג'קסון קנה את הזכויות עבור הסדרה. סדרת הספרים יצאה גם בפורמט של ספר מוקלט.
בשנת 2007 זכתה נוביק בפרס לוקוס בקטגוריה "ספר הביכורים הטוב ביותר".
בשנת 2011 נוביק פרסמה, יחד עם המאיירת ישאן לי (Yishan Li), את הרומן הגרפי "Will Supervillains Be on the Final?".
ביוני 2015 רכשה חברת האחים וורנר את הזכויות לספר "עקורה", שראה אור באותה השנה. את הסרט תפיק אלן דג'נרס.
עיבוד תנועות מקוון

עיבוד תנועות מקוון (באנגלית: Online Transaction Processing או בקיצור OLTP) הוא עיבוד תנועות המתבצע על ידי משתמשים העובדים בעבודה אינטראקטיבית מול המערכת. למשל: פקידי בנק ולקוחות בנק המבצעים פעולות בחשבונות באמצעות האינטרנט או עובדי חברת תעופה או סוכני נסיעות המבצעים הזמנת כרטיסי טיסה. יחידת העבודה הבסיסית בעיבוד מסוג זה נקראת טרנזקציה.

עיבוד תנועות מקוון מאופין במספר רב של משתמשים העובדים במקביל ובניגוד לעיבוד באצווה מספר המשתמשים בזמן נתון וסוג העבודה אינם צפויים מראש.
Dryococelus australis

אנטומיה והתנהגות חברתית

חרק Dryococelus australis בוגר יכול להגיע לאורך של 15 סנטימטר ולמשקל של 25 גרם, כשהנקבות גדולות מהזכרים. בשל גודלם הם מכונים לעיתים "לובסטרים יבשתיים" או "נקניקים מהלכים". צורתם מלבן מוארך ויש להם רגליים חסונות. לזכרים יש ירכיים עבות באופן מיוחד. שלא כרוב מיני המקלונאים, הם נטולי כנפיים, אבל הם מסוגלים לרוץ מהר.
ההתנהגות החברתית של מקלונאי זה יוצאת דופן בהתייחס למיני חרקים אחרים. הזכרים והנקבות יוצרים סוג קשר מיוחד. הזכרים עוקבים אחר הנקבות ופעילותם תלויה בפעילות הנקבה. במשך הלילה הזוג ישן כשהנקבה חבוקה על ידי שלוש מרגליו של הזכר.
הנקבות מטילות ביצים כשהן תלויות מענפים. הבקיעה יכולה להתרחש עד תשעה חודשים אחר כך. מיד לאחר הבקיעה יש לנימפה צבע ירוק והיא פעילה במהלך היום, ככל שהחרק מתבגר צבעו הולך ומתכהה עד שנעשה כמעט שחור והוא פעיל בלילות.

היסטוריה ושימור

חרקים אלו היו פעם נפוצים מאוד באי הלורד האו, עד כדי כך שבעבר נעשה בהם שימוש כפיתיון לדגים. הם נכחדו זמן קצר לאחר שהחולדה המצויה, מין פולש, הגיעה לאי ב-1918, כאשר אוניית האספקה "מקמבו" (Makambo) עלתה על שרטון. החרק האחרון נראה על האי ב-1920, ואחר כך המין נחשב כנכחד.
בשנות ה-60 ביקר צוות מטפסי צוקים בפירמידת בול (Ball's Pyramid), סטאק סלעי, 23 קילומטרים דרומית מזרחית לאי הלורד האו. פירמידת בול הוא הסטאק הגבוה והמבודד ביותר בעולם. האיון נטול עצים ותלול ביותר כשפסגתו מתנוססת לגובה של 562 מטרים מפני הים. המטפסים גילו Dryococelus australis מת. בשנים הבאות, נתגלו חרקים מתים נוספים, אך משלחות שניסו למצוא פרטים חיים נכשלו.
ב-2001 נחת צוות של אנטומולוגים ואנשי איכות הסביבה על פירמידת בול על מנת לקטלג את הפלורה והפאונה שלו. להפתעתם הם גילו אוכלוסייה של מקלונאים חיים תחת שיח Melaleuca בודד. האוכלוסייה הייתה קטנה ביותר, רק כ-30-20 פרטים.
בשנת 2003 חזר צוות מחקר משירות הפארקים הלאומיים ושמורות הטבע של ניו סאות' ויילס לפירמידת בול ואסף שני זוגות של זכר ונקבה בגיל הפריון, זוג אחד נשלח למגדל פרטי בסידני והשני לגן החיות של מלבורן. לאחר כמה קשיים ראשונים הם החלו להתרבות בשביה. המטרה הסופית היא ליצור אוכלוסייה מספיק גדולה על מנת לשחררם בחזרה באי הלורד האו, אם המיזם להשמיד את החולדות הפולשות יצליח. ב-2006 היה גודל האוכלוסייה בשביה כ-50 פרטים ועוד כמה אלפי ביצים הממתינות לבקיעה. נכון ל-2008 גדלה האוכלוסייה ל-450 פרטים, כאשר 20 מתוכם הוחזרו לבית גידול מיוחד על אי הלורד האו. נכון לאפריל 2012 הצליח גן החיות במלבורן לגדל 9,000 פרטים.
עתודות הנפט המוכחות

עתודות הנפט המוכחות (באנגלית: proven oil reserves או ‏ proved oil reserves) הן עתודות המצויות בשדות נפט ידועים וניתנות להפקה בעתיד, על פי נתונים גאולוגיים והנדסיים בסבירות של 90% לפחות, בטכנולוגיה הקיימת ותחת אילוצים כלכליים ותפעוליים קיימים כיום כגון עלויות הפקה ומחירי הנפט הנוכחיים בשוק. הן אינן כוללות משאבים שטרם נתגלו, ונפט שהפקתו אינה כדאית במחירים הנוכחיים או אינה אפשרית בטכנולוגיות המסחריות הקיימות. עלייה חדה במחירי הנפט מאפשרת לעיתים הפקת נפט שבעבר נמצא כלא כלכלי להפקה ולא נכלל תחת "עתודות מוכחות".

רמת הפיתוח של עתודות הנפט

ניתן לחלק את העתודות המוכחות לשתי קטגוריות:

עתודות מוכחות מפותחות (proved developed reserves or PDR)

עתודות מוכחות מפותחות הן עתודות שניתן להפיק מבאר קיימת עם ציוד קיים ותחת תנאים תפעוליים קיימים.

עתודות מוכחות לא מפותחות (proved undeveloped reserves or PUD).

עתודות מוכחות בלתי מפותחות הן עתודות שלכודות במאגר שטרם פותח ושממוקם בסמוך למאגר עתודות מוכחות, מפותחות ומפיקות. בנוסף, עתודות מוכחות בלתי מפותחות הן אותן עתודות מוכחות שצפוי כי ניתן להפיק אותן בעתיד תוך יישום שיטות הפקה מתקדמות והשקעות הון נוספות (לצורך קידוח בארות נוספים לדוגמה).
הידרופיליות

הידרופיליות (מיוונית: ύδρο, הידרו – מים; φιλια, פיליה – ידידות, אהבה) מתארת את התכונה הפיזיקלית של מולקולה להיקשר למים: בהתאם לחוקי התרמודינמיקה, מולקולות הידרופיליות שואפות להיקשר למים ולכן הן מסיסות במים ובכל ממס קוטבי אחר.
התכונות האופייניות למולקולה (או חלק ממולקולה) הידרופילית, להיות טעונה או קוטבית ובדרך כלל בעלת יכולת ליצור קשר מימן, מאפשרות לה להתמוסס בקלות יחסית במים מאשר בשמן או בממסים הידרופוביים אחרים.
למולקולות סבון ולחלק מהליפידים קצה הידרופילי וקצה הידרופובי מה שגורם להן ליצור מיצלות בתוך מים באופן ספונטני.
אם החומר הידרופילי חזק, תגובת ההמסה עלולה להיות אקסותרמית (כמו גבס, חומצה גופרתית, חומצה חנקתית וסודה קאוסטית).
נשיא מיאנמר

היסטוריה

עד 1863, אזורים שונים של בורמה של ימינו נשלטו בנפרד. בין 1824 ל-1886 נכבשה בורמה בהדרגה על ידי האימפריה הבריטית, וסופחה להודו הבריטית. מאז 1862, הממשל הקולוניאלי, שוכן בבניין המזכירות (המכונה: "בנין השרים") בראנגון (כיום יאנגון), בראשות הממונה הראשי (1862-1897) או סגן המושל (1897-1923), שעמד בראש המנהל, והיה כפוף למושל הכללי של הודו.
מ-31 בינואר 1862 ועד 1 במאי 1897, השלטון הבריטי בבורמה היה מצוי בלחץ מצד הממונה הראשי. ההרחבה הבאה של בורמה הבריטית, עם הרכישה של בורמה העליונה ואזור שאן במשך כל התקופה הזו, הגדילה את דרישות התפקיד, והובילה שדרוג בהנהגה הקולוניאלית והרחבת הממשלה (בורמה זכתה לממשלה נפרדת ומועצה מחוקקת בשנת 1897). כתוצאה מכך, החל מיום 1 במאי 1897 ועד 2 בינואר 1923, המחוז היה בראשות סגן מושל. 
בשנת 1937, בורמה הופרדה רשמית מהודו הבריטית והחלה להיות מנוהלת כמו מושבה בריטית נפרדת, עם מחוקקים שנבחרו באופן מלא, והורכבו מהסנאט ומבית נבחרים. החל מ-2 בינואר 1923 עד 4 בינואר 1948, הבריטים בבורמה הובלו על ידי מושל, שהוביל את הממשלה והיה אחראי על הגנת המושבה, יחסי חוץ, כלכלה, ועל האזורים האתניים. החל מ-1 בינואר 1944 ועד 31 באוגוסט 1946, המושל הצבאי הבריטי שלט במושבה. במהלך הכיבוש היפני של בורמה בין 1942 ל-1945, מפקד הצבא היפני עמד בראשות הממשלה, בעוד המושל שמינו הבריטים נשלח לגלות.
בשנת 1948 קיבלה בורמה את עצמאותה. במדינה עמד נשיא מאז 1948 ועד 1962, ולאחר מכן מ-1974 ל-1988. בין 1962 ל-1974 ובין 1988 ל-2011, עמדה בורמה תחת משטרים צבאיים. 
ממרץ 2011 שימש בתפקיד הנשיא תיין סיין, שנבחר על ידי חברי הפרלמנט, בהמלצת הנשיא הקודם, הגנרל טהאן שווה ששלט במדינה מאז 1992. סיין דגל במדיניות מתונה של רפורמות אחרי שנים רבות של משטר צבאי בארצו. הוא שחרר אסירים פוליטיים רבים (ביניהם: אונג סן סו צ'י), ושיפר את יחסי ארצו עם ארצות הברית. בנובמבר 2015 נערכו הבחירות החופשיות הראשונות במדינה מאז 1990, בהם זכתה מפלגת "הליגה הלאומית לדמוקרטיה" (NLD), וב-30 במרץ 2016 הושבע טין צ'ו, חבר המפלגה, לתפקיד הנשיא.
"דלק" חברת הדלק הישראלית

היסטוריה

החברה הוקמה על ידי ממשלת ישראל בדצמבר 1951, ובדומה לחברות האנרגיה האחרות (פז וסונול) הייתה נתונה בעשורים הראשונים לפיקוח ממשלתי. עד 1960 התרחבה החברה ופרשה 44 תחנות דלק ברחבי הארץ; במקביל הצטמצם חלקן בשוק של חברות הדלק הזרות, שפעלו בארץ מאז תקופת המנדט הבריטי. בתקופה זו נוסדה גם חברת השמנים "דלקול". ב-1988 בוצעה רפורמה בשוק הדלק בארץ, והממשלה הפחיתה את הפיקוח על השוק באופן משמעותי; בעקבות זאת גברה התחרות בין שלוש חברות הדלק הגדולות.
ב-1998 רכש את השליטה בחברה איש העסקים יצחק תשובה, והחברה הפכה לחלק מקבוצת דלק שבשליטתו, חברת אחזקות מהגדולות בישראל. בתחילת שנות ה-2000 יצאה החברה עם מיתוג חדש והחלה לפרוש את רשת חנויות הנוחות "מנטה" בחלק מתחנות הדלק שלה. ביוני 2007 זכתה החברה במכרז להפרטת מסופי הניפוק והאחסון של פי גלילות באשדוד, באר-שבע וירושלים; העסקה, בשווי 800 מיליון ש"ח, אפשרה לחברה כושר אחסון של 600 מיליון ליטר (40% מכושר האחסון של משק הדלק בארץ) וכושר ניפוק המספיק לצריכת הדלק הכוללת של המדינה, דבר שהעניק לחברה יתרון משמעותי בתחום ייבוא הדלקים בארץ. במקביל רכשה חברת "דלק אירופה", שבה שותפה חברת דלק, 869 תחנות דלק (כולל 400 חנויות נוחות), בהולנד, לוקסמבורג ובלגיה, מידי חברת האנרגיה "שברון טקסקו". 
באוגוסט 2007 הונפקו לראשונה מניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ודלק הפכה לחברה ציבורית, ובהמשך נכללה במדד תל אביב 100.
באפריל 2013 רכשה "דלק פטרוליום", חברת הבת של קבוצת דלק שדרכה החזיקה זו בחברת "דלק", את יתרת 12.1% המניות שהיו בידי הציבור, ודלק הפכה לחברה פרטית בבעלות מלאה של דלק פטרוליום, ומניות החברה נמחקו מהבורסה בת"א.
כשנה לאחר מכן מחקה קבוצת דלק את חברת דלק פטרוליום כחלק מתהליך "שיטוח פירמידה", כך שלאחר תהליך זה הפכה דלק לחברה בבעלות מלאה וישירה של קבוצת דלק.
קית' בארון

ביוגרפיה

בארון נולד במקסבורו בווסט ריידינג ביורקשייר. בתחילת הקריירה שלו הופיע בארון בתיאטרון הרפרטוארי של שפילד, שם הכיר את אשתו מרי שהייתה מעצבת במה. בשנות השישים של המאה העשרים זכה להכרה בקרב צופי הטלוויזיה בבריטניה בתפקיד סמל הבילוש סוויפט בסדרה "The Odd Man" של טלוויזיית גרנדה, ובסדרת הספין-אוף "It's Dark Outside". הפריצה הגדולה שלו הייתה כששיחק בתפקיד נייג'ל ברטון במחזות האוטוביוגרפיים למחצה של דניס פוטר: "Stand Up, Nigel Barton" ו-"Vote, Vote, Vote for Nigel Barton" ששודרו ב-1965 בערוץ BBC One במסגרת הסדרה האנתולוגית "The Wednesday Play". ב-1973 גילם דמות דומה בפרק "Only Make Believe" מאת פוטר בסדרה "מחזה היום".
בארון שיחק בתפקידי אורח בסדרות רבות החל מ"כובע אדום" ו-"Z-Cars" מאמצע שנות השישים של המאה העשרים, ועד "רנדל והופקירק", "Strange Report", "הגומלים החדשים", "המקצוענים" ו-"A Touch of Frost. הוא שיחק בשני פרקים בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים" בתפקיד גרגורי וילמוט האוסטרלי. במרץ 1983 הופיע בתפקיד אורח בסיפור "Enlightenment" בסדרה "דוקטור הו". בארון היה לעיתים קרובות קריין בפרסומות בטלוויזיה הבריטית ובתשדירי שירות.
ב-1989 כיכב בארון בסדרת הדרמה "Take Me Home" יחד עם אנט קרוסבי בתפקיד אשתו, ועם מגי או'ניל בתפקיד החברה שלו. אחד התפקידים הידועים והאהובים שלו היה בסיטקום "דיוטי פרי" של טלוויזיית יורקשייר משנות השמונים של המאה העשרים. בשנות התשעים כיכב בקומדיות המצבים "הגארד" ו-"All Night Long". בשנות האלפיים הופיע בתפקיד קבוע בסדרת הדרמה "מקום בו נמצא הלב" של ITV. ב-2014 חזר לגלם את הדמות של דייוויד פירס במופע המבוסס על הסדרה "דיוטי פרי". ב-2006 כיכב בעונה הראשונה של סדרת הדרמה של ה-BBC "משפחה וחיות אחרות" (The Chase).
על מסכי הקולנוע הופיע בארן בסרט "Baby Love" משנת 1968, ושיחק בתפקיד מר לטימר בסרטו של דייוויד פוטנם "מלודי" משנת 1971.
בארון הופיע כסלבריטי אורח בפינת המילון בפרקים אחדים של השעשועון מספרים ומילים "Countdown" של ערוץ 4.
ממרץ 2003 עד אפריל 2004 כיכב בארון בתוכנית הרדיו "Bunn and Co" של רדיו ה-BBC. ב-2007 הצטרף בארון לאופרת הסבון "קורוניישן סטריט" של ערוץ ITV1 בתפקיד ג'ורג' טרנט. ב-2011 שיחק בארון בתפקיד מוריס בסרט הטלוויזיה "לפלנד" של ה-BBC, וב-2013 המשיך לגלם את אותה דמות בסדרת ההמשך "להיות איילין".

חיים אישיים

ב-1959 התחתן בארון עם מרי פיקרד. לבני הזוג נולד בן אחד, ג'יימי. בארון נפטר ב-15 בנובמבר 2017 אחרי מחלה קצרה.
ציון חיים רקח

ביוגרפיה

נולד בטריפולי שבלוב לרב שלמה רקח, שהיה נינו של הרב מסעוד חי רקח מחבר הספר מעשה רקח על הרמב"ם,
 אחיו היה ר' יעקב רקח.
שימש כגבאי קופת רבי מאיר בעל הנס קופת ורבי שמעון בר יוחאי בטראבלס. בימי המאורעות שעברו על החיים בארצות אשכנז כשהיו עוברים על עיר טראבלס לנסוע לערים אחרות היה ר' ציון רקח בעזרת בנו ומתנדבים נוספים מלקטים להם אוכל ומזון.
במכתב ששלחו לו רבני צפת בה' באלול תר"ס בעניין מימון האלמנה שרה אדאדי אשתו של ר' אברהם חיים אדאדי  כתבו עליו "יקרת פנים מאירות הגבאי הנאמן, זרע המיומן, משכיל להימן, דחיל ומוקיר רבנן, ואיהו גופיה צורבא מרבנן, ביתו בית ועד לחכמים, צדיק תמים, מעלת הרב הכולל, להודות ולהלל כמהר״ר ציון חיים רקח נרו יאיר.
שני בנים היו לו חוואטו רקח ומאיר רקח, בנו מאיר רקח נפטר בחייו בי"ב בחשוון ה'תרמ"ב (1882), אסון זה מוזכר בספר "מים חיים" לרבי יעקב מימון "דרוש שנים עשר אשר דרשתי על מות לבן רך וטוב המדוכה ביסורין כבוד הרב מאיר רקח נ"ע בנו של ידין החכם ושלם זרע קודש אח' עצמי כבוד מורנו הרב ציון רקח נר"ו אשר נלקח לבית עולמו ביו שנים עשר לחודש מר חשוון אעלה בתמר לפ"ק יהי רצון תהא מנוחתו כבוד וחיים לכל ישראל שבק אמן כן יהי רצון"
עסק רבות בענייני הציבור והיה מאסף בעצמו בכל יום שבת ילדים לקרוא תהילים ב"חברת דוד המלך" שאותה ייסד.
נכדו הוא ר' גבריאל רקח.
קמיצה

אופן הקמיצה

הקמיצה נעשית על ידי כהן העובד במשמרת השבועית שבבית המקדש. הוא שולח את ידו הפתוחה לכיוון כלי השרת בו מונח הסולת המוקדשת למנחה (לעיתים גם שמן ולבונה), לחלק מהפרשים נוטל חלק מהמנחה בשלוש אצבעותיו האמצעיות על ידי סגירת האצבעות (שמותיהם: אצבע, אמה, וקמיצה אצבע הקראת על שם פעולה זו), ובשתי האצבעות הצדדיות הוא משתמש כדי להוציא מכף היד את חלקי הקמח שלא נתחבו בתוך שלוש האצבעות, שכן חלקים אלו פסולים להקרבה, ואסור שינטלו יחד עם הקמח שנקמץ. במשנה נזכרת הלכה זו במילים אלו: "אמרו: הקומץ היתר והחסר פסול, ואיזהו היתר שקמצו מבורץ וחסר שקמצו בראשי אצבעותיו" (משנה מנחות א ב). לדברי מפרשים אחרים (והרמב"ם בכללם) הקמיצה נעשית בחמש אצבעות. 
במקרה שבמנחה מעורבים גם שמן ולבונה, עליו לקמוץ גם את השמן המעורב בקמח, אך לא את הלבונה. אם קמץ ועלה בידו צרור או גרגר מלח או קורט של לבונה פסול, מפני שבמקרה שעלה גרגיר מלח או לבונה בתוך הקומץ, נמצא חסר משיעור הקמח שצריך להיות בתוך הקמיצה, והרי זו כקמיצה חסרה שפסולה.

כלי הקמיצה

הקמיצה נעשית מתוך כלי שרת - לתוך כלי שרת. נחלקו חכמי התלמוד האם כלי השרת שקומצין ממנו, יכול להיות גם על הקרקע, או עליו להיות דווקא בידי כהן. לפי שיטת אבימי ותלמידו רב חסדא, על הכהן לאחוז את הכלי בידו בשעת הקמיצה, וגם הכלי שלתוכו מניחים את הקומץ, צריך להאחז ביד כהן. 
לפי זה לפעולת הקמיצה נצרכים שלושה כהנים: הכהן הקומץ, הכהן האוחז את כלי השרת שבתוכו מונחת הקורבן מנחה וממנו נעשית הקמיצה, וכהן שלישי שאוחז בידו כלי שרת אחר - ריק - אשר לתוכו נעשית הקמיצה. 
לעומת זאת, פוסק רב ששת, כי גם אם הכלי מונח על הקרקע, ניתן לקמוץ מתוכו. לדבריו, ישנה ראייה מפורשת להלכה זו: כאשר נטלו הכהנים את שתי כפות הלבונה משולחן הפנים, הם לא הגביהו את השולחן; ומכיוון שמהותן שתי העבודות שוות - נטילה מכלי לצורך הקטרה - מוכח כי הקמיצה כשרה גם אם נעשית מכלי שרת שנמצא על גבי הקרקע.
רבא, הסתפק באופן דומה לגבי פעולת ההנחה: האם יש להניח את הקומץ לתוך כלי האחוז ביד כהן ואינו מונח על גבי הקרקע, או שמא גם אם הכלי מונח על גבי הקרקע הוא כשר. השאלה היא האם יש ללמוד ממנחה, שהנחתה בכלי השרת כדי לקדש אותה בקדושת קרבן מנחה כשרה גם כאשר הכלי מונח על גבי הקרקע, או מקבלת דם השחיטה בכלי שרת האחוז בידי כהן כדי לזרקו על המזבח.
מסקנת רבא היא שהנחת הקומץ בכלי שרת אחר דומה יותר לדם, שכן שתי הפעולות נעשות כדי לקבל ולהקטיר על המזבח, ולכן על הכלי להיות ביד כהן.

פסולי קמיצה

במקרה שהקמיצה נעשתה באיסור על ידי זר - אדם שאינו כהן;  - אדם שאחד מקרוביו מת באותו יום; טבול יום; מחוסר בגדים; מחוסר כיפורים; כהן שלא רחץ ידיו ורגליו לפני העבודה; ערל; טמא; כהן שיושב במקום לעמוד ככתוב בפסוק "לעמוד לשרת"; או כהן העומד על גבי כלים, על גבי בהמה או על רגלי חבירו - הקמיצה פסולה.
נחלקו חכמי המשנה, אם הקמיצה נעשתה בפסול, האם ניתן להחזיר את הקמח שנקמץ חזרה לכלי השרת, ובכך להכשיר את הכלי לקמיצה חוזרת באופן כשר. לפי רבי יהודה בן בתירה ניתן להחזיר את הקומץ לכלי שרת, אך חכמים חולקים עליו.
נחלקו חכמי המשנה והתלמוד בשיטת רבי יהודה בן בתירא, האם דבריו אמורים גם אם הקומץ הפסול כבר הונח בכלי שרת אחר - ובכך השלים למעשה את הקמיצה (אם כי באופן פסול), כלומר האם גם אז ניתן להחזיר את הקומץ לכלי השרת הראשון או לא. לפי שיטת רבי יוסי בן יוסי בן יאסיין ורבי יהודה הנחתום עם ההנחה הקמיצה נפסלה סופית ואין שום דרך להכשירה, אלא יש להביא מנחה אחרת בכלי שרת. לעומת זאת סבור רב, שגם באופן כזה הקמיצה לא נפסלה סופית, וניתן להחזירה לכלי השרת הראשון כדי לבצע שוב את הקמיצה באופן ראוי, שכן קמיצת פסולים אינה נחשבת לקמיצה כלל.
מגדל מילבנק

מגדל מילבנק (באנגלית: Millbank Tower) הוא גורד שחקים המצוי בשכונת מילבנק ברובע וסטמינסטר שבמרכז לונדון שבאנגליה, ברחוב מילבנק מס' 21 - 24.

היסטוריה

המבנה תוכנן על ידי האדריכלים רונלד וורטד ושות'. גובהו של המבנה 118 מטרים והוא הושלם בשנת 1963.
בשל מיקומו של המבנה, על גדת התמזה ומרחק קצר מארמון וסטמינסטר מהווה המבנה אתר ידוע בלונדון.
המבנה שימש את מפלגת הלייבור הבריטית במשך שנים רבות ונוהלו ממנו מספר מערכות בחירות של המפלגה (במערכת בחירות בהן הפסידה המפלגה - בשנת 1997 העבירה המפלגה משרדים רבים למבנה זה כ"ספין תקשורתי" בשל קרבתו לפרלמנט הבריטי). בשנת 2002, בשל עלויות השכירות הגבוהות (כמיליון לירה שטרלינג לשנה) נאלצה המפלגה לעזוב את המבנה, ומאז הוא בבעלותם של דוד וסימון ראובן.
עד שנת 2003 היו לארגון האומות המאוחדות משרדים במבנה, אולם גם הוא עזב את המבנה בשל דמי השכירות הגבוהים. שוכר נוסף שעזב את המבנה היה הרשות האחראית על הנתונים הסטטיסטיים (Central Statistical Office).
רוק נגד גזענות

רוק נגד גזענות (באנגלית: Rock Against Racism; ידוע גם בקיצור: RAR) הייתה תנועה חברתית וקמפיין שהוקם והושק בבריטניה ב-1970, כתגובת-נגד לגילויי גזענות שנשמעו מצד אמנים מפורסמים וכן מעלייתם של ארגונים לאומניים כדוגמת ‏National Front. הקמפיין כלל אמנים לא רק מתחום הרוק, אלא גם מז'אנרים נוספים כגון פופ, רגאיי ופאנק שערכו הופעות בעלי מסרים אנטי-גזעניים.

היסטוריה

יוזם הקמפיין היה הצלם הבריטי רד סאונדרס (Red Saunders). בתחילה תוכנן הקמפיין להיות מופע חד פעמי שיהיה מלווה במסרים אנטי-גזעניים. לדברי רוג'ר הודל, אחד מיוזמי הרעיון, המניע העיקרי שתרם ליצירת הקמפיין היו דברי תמיכה שהביע בגילופין אריק קלפטון בפוליטיקאי הבריטי מהמפלגה השמרנית הבריטית אנוך פאוול שהיה ידוע בדעותיו הנחרצות והקיצוניות כנגד גלי ההגירה, ובעיקר בנאומו הידוע לשמצה נהרות הדם. במהלך הופעה בברמינגהאם גילה קלפטון את דעותיו בפני הנוכחים ואמר כי אנגליה הפכה להיות 'צפופה', וכי על התושבים להצביע עבור פאוול, על מנת למנוע מבריטניה להפוך ל"קולוניה שחורה". בהמשך התבטא קלפטון בקיצוניות נגד הזרים בבריטניה ועשה שימוש במילות סלנג פוגעניות ואף צעק את הסלוגן של הארגון הלאומני-קיצוני "National Front" ‏ "שמור על בריטניה לבנה" ("Keep Britain White").
סאונדרס, הודל ומספר חברים נוספים שלחו מכתב זועם למגזין המוזיקה NME, בו הביעו את מורת רוחם מהערותיו של קלפטון, ופנו במכתב ישירות לקלפטון כשציינו את גרסת הכיסוי שערך לשיר I Shot the Sheriff של בוב מארלי, שיר העוסק בשוויון, צדק, אהבה ושלום, וכתבו "בחייך אריק, חצי מהמוזיקה שלך היא שחורה..." בהתייחסותם למוזיקת הבלוז, ששורשיה נטועים בשירת העבדים השחורים, ומהווה בסיס מרכזי ביצירותיו של קלפטון. בסיום המכתב קראו להקמת תנועה בשם "רוק נגד גזענות". לטענתם, לאחר פרסום המכתב קיבלו מאות תגובות. קלפטון עצמו טען מאוחר יותר כי דבריו נאמרו בבדיחות הדעת. עם זאת, בראיון שהעניק לתוכנית הטלוויזיה "The South Bank Show" נותר קלפטון בשלו וצידד בפאוול, וציין כי הוא אינו רואה את פאוול כגזען.
תמיכה משמעותית קיבל הקמפיין בעקבות אמירותיו של דייוויד בואי בעד הפשיזם והערות היכולות להתפרש כהערצה לאדולף היטלר, בראיונות שהעניק למגזינים פלייבוי ו-NME. באותם ראיונות אמר בואי בין היתר: "בריטניה מוכנה למנהיג פשיסטי... אני סבור שהיא תשיג תועלת ממנהיג פשיסט. אחרי הכל, פשיזם זה בסך הכל לאומנות... אני מאמין בפשיזם, ובני אדם תמיד התנהגו בצורה יעילה תחת משטר רודני". בראיון אחר אמר: "אדולף היטלר היה אחד מה'רוק סטארים' הראשונים". מאוחר יותר, חזר בואי מדבריו והתנצל על הערותיו הפוגעניות.
באביב 1978, צעדו כ-100,000 בני אדם מכיכר טרפלגר ל-" East End" שבלונדון כחלק מפסטיבל מוזיקה שהתקיים בפארק ויקטוריה ברובע האקני, שאורגן על ידי תנועת "רוק נגד גזענות" וארגון "Anti-Nazi League" (ה"ליגה האנטי-נאצית"). המצעד נערך על מנת להיאבק ולהשמיע קול מחאה כנגד האלימות על רקע גזעני שפשה בבריטניה . בפסטיבל התקיימו הופעות חיות שבוצעו על ידי אמנים שונים כשהמפורסמים שביניהם היו להקת הקלאש ולהקת באזקוקס.
דודינקה

היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1667 על ידי הקוזק איוואן סורוקין. השם הנוכחי ידוע מתקופת יסוד העיר. פירושו המדויק אינו ברור, יש המקשרים אותו לשם הפרטי דודה, ויש המקשרים בינו לבין צמד המילים מהניינץ טוטין, כשטו-אש, וטין-מחסן, ופירוש צמד המלים-מחסן אבק שרפה. עד 1930 הייתה עיר קטנה, חסרת חשיבות, אך בשנה זאת נהפכה למרכזו האדמיניסטרטיבי של מחוז טיימיר האוטונומי. ב-1936 ליד העיר נבנה נמל ימי, שאליו יכולים להיכנס אניות מהאוקיינוס הקרח הצפוני, וב-1937 נחנכה מסילת הברזל מנורילסק. בתקופת מלחמת העולם השנייה הנמל הורחב ובעיר נבנה בית חרושת לעיבוד מתכות הרריות. ב-1951 היישוב הוכרז כעיר, וב-1969 דרך העיר הועבר צינור נפט מסויחה-דודינקה-נורילסק.
סנדרה בלשית מהאגדות

העלילה

הסדרה מספרת על ילדה מכדור הארץ בשם סנדרה, אשר בכל פרק יוצאת עם שדון ירוק בשם פו לארץ האגדות, שם הם חוקרים תעלומות שקשורות לאגדות.
ברק (טיל)

פעילות מבצעית

במהלך מלחמת לבנון השנייה נפגעה אח"י חנית מטיל נגד ספינות מדגם C-802. הספינה נשאה את מערכת ההגנה ברק לצד M61 וולקן נגד טילים. מפקדי הספינה טענו כי כיבו את מערכות ההגנה האוטומטיות הללו בשל חשש שיפגעו בשגגה במטוסי חיל האוויר שפעלו בקרבתה, ואילו בתחקיר שלאחר האירוע מפקד חיל הים טען ששתי ספינות סמוכות לאח"י חנית שלא כיבו את מערכות ההגנה אכן זיהו בטעות את הטיל הפוגע כמטוס חיל האוויר.
עומר טישלר

ביוגרפיה

טישלר נולד בכרמיאל, בן לאב עורך דין ואם מדריכה לפלדנקרייז. התגייס לצה"ל בשנת 1993, וסיים קורס טיס בשנת 1995 במגמת קרב. הוכשר כטייס F-16 ולאחר מכן עבר הסבה למטוסי F-15I. הוא פיקד על קורס האימון המתקדם של טייסי הקרב. בשנת 2002 יצא ללימודים אקדמיים וסיים תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב. לאחר הלימודים פרש מצה"ל ועסק בתחום ההיי-טק.
במלחמת לבנון השנייה שירת כטייס מילואים בטייסת F-15I. לאחר המלחמה חזר לשירות הקבע ומונה לסגן מפקד טייסת 105. לאחר מכן הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד טייסת 140. בשנת 2013 מונה למפקד טייסת 119. לאחר שהועלה לדרגת אל"ם מונה למפקד מחלקת השתתפות בלהק השתתפות ומסוקים. ב-30 ביולי 2017 מונה למפקד בית הספר לטיסה, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2018. ב-30 ביולי 2019 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס נבטים.
טישלר נשוי ואב לשלושה. בוגר מב"ל. בעל תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית מאוניברסיטת תל אביב ובעל תואר שני מאוניברסיטת חיפה.
Sweetener

רקע והפקה

את האלבום החלה להקליט אריאנה  כבר ביולי 2016. לאחר הפסקה קלה, המשיכה אריאנה בהקלטות האלבום. לקראת סוף מאי 2018, הסתיימו הקלטותיו של האלבום, וכמה חודשים לאחר מכן, הוא יצא לשווקים.
בראיון עם ג'ימי פאלון חשפה גרנדה את שמו של האלבום ומשמעתו:
It's kind of about like bringing light to a situation or to someone's life or somebody else who brings light to your life or sweetening the situation.
— מתוך ראיון של אריאנה גרנדה עם ג'ימי פאלון
בנוסף, חשפה גם חלק מהשירים באלבום וביניהם: "Raindrops (An Angel Cried)", R.E.M", "The Light Is Coming", "God Is a Woman". גרנדה אף חזרה ביום שבו יצא האלבום לאור לתוכנית והשמיעה את: "Pete Davidson", "Brethin" ו-"R.E.M".
האלבום מכל שירים בסגנון הרית'ם אנד בלוז, פופ וטראפ. השיר "Pete Davidson", נכתב על ידי גרנדה והוא מדבר על בן זוגה לשעבר, פיט דייווידסון.