לאה (עיר)

היסטוריה

בין השנים 1884 ייסדה חברת גינאה החדשה הגרמנית (Deutsche Neuguinea-Kompagnie) תחנות סחר בארץ הקייזר וילהלם (Kaiser Wilhelmsland) שבגינאה החדשה הגרמנית. הנמל הראשי של המושבה שנקרא אדולפהאבן (Adolfhaven) שכן 135 ק"מ מדרום מזרח ללאה. ב-12 ביולי 1886 הפליג יוהאן פלירל (Johann Flierl), חלוץ הפעילות המסיונרית מטעם הסינוד הלותרני של דרום אוסטרליה ומטעם חברה מסיונרית גרמנית, לפינשהאבן (Finschhafen) שבגינאה החדשה וזמן קצר לאחר מכן הגיע ללאה. 
באותה תקופה יישבו שתי קבוצות גרמניות את ארץ הקייזר וילהלם. הקבוצה הגדולה הייתה קבוצה של יזמים, בעלי מטעים, פקידים מטעם חברת גינאה החדשה הגרמנית ופקידי ממשלה. קבוצת המתיישבים השנייה היו אנשי הכנסייה הלותרנית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הפכה מזרח גינאה החדשה לשטח מנדט אוסטרלי. פקידי הממשל האוסטרליים היו מוצבים במקומות שונים באזור וב-1921 הממשל הצבאי הוחלף במנהל אזרחי. מחפש זהב בשם ססיל ג'ון לוין (Cecil John Levien) מונה להיות פקיד המחוז. ב-1 בינואר 1923 רכש לוין זכויות כרייה באזור וזמן קצר לאחר מכן הקים סינדיקציה בשם "זהב גינאה" (Guinea Gold). מטעם הסינדיקציה הוקמה בשנת 1927 חברת תעופה לשירותם של מחפשי הזהב. לצורך זה הוקם בלאה מנחת מטוסים.
ב-1937 זכתה לאה לאזכור בחדשות העולמיות כאשר הטייסת אמיליה ארהארט המריאה משדה התעופה של לאה לטיסתה האחרונה בדרך לארצות הברית. לאחר ההמראה מלאה לא נראתה ארהארט לעולם. לאחר ההתפרצות הגעשית שארעה ב-1937 ברבאול, הוחלט להעביר את בירת הטריטוריה ללאה. אולם בעיצומו של תהליך ההעברה פרצה מלחמת העולם השנייה והעיר נפלה בידי היפנים ב-8 במרץ 1942. לאה, רבאול וסלמאואה (Salamaua) הפכו להיות הבסיסים הראשיים של היפנים בגינאה החדשה.
קרב ים ביסמרק במרץ 1943 התנהל סביב הניסיון היפני לתגבר את כוחותיהם בלאה עם כוחות שנשלחו בדרך הים מרבאול, ניסיון שסוכל על ידי מתקפה ממושכת של בעלות הברית על השיירות היפניות. באמצע שנת 1943, לאחר שהובסו בקרב שביל קוקודה, בקרב בונה-גונה ובקרב וואו, נסוגו היפנים מלאה ומסלמאואה. יחד עם זאת קרב לאה-סלמאואה היה כרוך בשבועות ארוכים של קרבות עזים, לפני שלאה שוחררה ב-16 בספטמבר.
ב-1971 הקים הממשל האוסטרלי גוף שלטון מקומי ראוי לשמו בלאה בפעם הראשונה וב-1972 הוכרזה לאה כעיר. התפתחותה של לאה לאחר מלחמת העולם השנייה קשורה להתפתחותם של רמות גינאה החדשה. גידולי הקפה והתה שהתפתחו באזור הרמות הצריכו נמל טוב. בשל כך נתנה עדיפות גבוהה לסלילתו של כביש וכך נולד הכביש הראשי של רמות גינאה החדשה. בשנות השמונים והתשעים חלה התפתחות נרחבת בתחום כריית המחצבים.
ב-1991 ארחו לאה ופורט מורסבי את המשחקים הפסיפיים (Pacific Games). ב-1997 הפכה לאה באופן רשמי גם מרכז האזור האורבני המקיף אותה.

כלכלה

מיקומה האסטרטגי של לאה מאפשר לה להיות מקור אספקה לכל אזוריה של פפואה גינאה החדשה. המפעלים העיקריים הפועלים בה הם מפעל בטון, מפעל אורז, מבשלת בירה ומפעל פלדה. העיר מתגאה בשוק האוכל שלה שנחשב לטוב ביותר במדינה. מיטב התוצרת החקלאית של המחוז נמכרת בשוק בנוסף לתוצרת חקלאית שמגיעה מהרמות. בנוסף לשוק המרכזי פועלים בעיר חנויות מודרניות המספקים את צרכיה של אוכלוסיית העיר הגדלה.

האוניברסיטה הטכנולוגית

האוניברסיטה הטכנולוגית של פפואה גינאה החדשה (Papua New Guinea University of Technology) שוכנת 8 ק"מ מחוץ ללאה והיא המוסד האקדמי השני בגודלו במדינה לאחר אוניברסיטת פפואה גינאה החדשה בפורט מורסבי. בעוד שזו האחרונה מתמקדת יותר בלימודי אומנויות, מדע טהור, משפטים ורפואה, האוניברסיטה הטכנולוגית מתמקדת במחקר טכנולוגי ובמדעים שימושיים. זהו המוסד הטכנולוגי האקדמי היחידי בדרום האוקיינוס השקט מחוץ לאוסטרליה ולניו זילנד. האוניברסיטה מפעילה פקולטות להנדסה, מחשבים ואדריכלות. מאז ייסודה ב-1965, כאשר מספר הסטודנטים בה עמד על 37, גדלה האוניברסיטה ליותר מ-2000 סטודנטים הלומדים בה כל שנה בשנים האחרונות. נכון לשנת 2003 העניקה האוניברסיטה מעל 10,000 תארים ותעודות מיום הקמתה לבוגרים מרחבי פפואה גינאה החדשה וממדינות שכנות.