רוזנות הסן-קאסל

היסטוריה

לאחר מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, חולקה נחלתו בין בניו, בנו הבכור וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל ירש את החלק הצפוני של הנחלה סביב קאסל, ואילו אחיו ירשו את שאר הנחלה. בשנת 1604 ירש מוריץ, רוזן הסן-קאסל את דודו לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, שמת ללא ילדים, ובכך הרחיב את הרוזנות.
בשנת 1605 מוריץ, רוזן הסן-קאסל הפך לקלווניסטי, ובהמשך השתתף במלחמת שלושים השנים. עקב כשלונותיו בקרבות נאלץ מוריץ לוותר על חלק משטחי הרוזנות לטובת רוזנות הסן-דרמשטדט, ובשנת 1627 פרש מתפקידו, ובנו וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל עלה לשלטון, אך חלק מנחלותיו הוריש מוריץ לבניו הצעירים. לאחר עלותו לשלטון, סיים וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל את הסכסוך עם רוזנות הסן-דרמשטדט, עקב רצונו לייצב את מצבה הכלכלי של הנסיכות. בשנת 1630 כרת וילהלם החמישי ברית עם גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, ולחם יחד עמו בקרב בריטטנפלד בשנת 1631. בשנת 1632 כרת בן דודו גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט ברית עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובעקבות כך קרא וילהלם החמישי לעזרת שוודיה, אולם גוסטב אדולף נהרג בקרב ליצן. לאחר שלום פראג בשנת 1635 ניסה וילהלם החמישי לכרות ברית עם צרפת, ובעקבות כך הוכרז כ"אויב האימפריה". כתוצאה מכך הותקפה רוזנות, ובשנת 1637 נכבשה הרוזנות על ידי כוחות הקיסר. כתוצאה מכך נאלץ וילהלם החמישי לברוח לרוזנות פריזיה המזרחית, שם מת בעיר לר ב-21 בספטמבר 1637. לאחר מותו של וילהלם החמישי בשנת 1637, הייתה אשתו אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג עוצרת בשם בנם וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל, ובסיוע צרפתי ושוודי, השתלטה מחדש על הרוזנות. בשנת 1650 הגיע וילהלם השישי לבגרות, ונטל את השליטה ברוזנות. בשנת 1663 מת וילהלם השישי, ובמקומו עלה לשלטון בנו וילהלם השביעי, רוזן הסן-קאסל, אולם הוא מת בצעירותו בשנת 1670, ובמקומו עלה לשלטון אחיו קרל, רוזן הסן-קאסל.
קרל היה שליט מוצלח מאוד, הוא בנה את המדינה מחדש במשך תקופת שלטונו ארוכת השנים, השקיע בתשתיות וביצע רפורמות ומשך את ההוגנוטים הצרפתים למדינה מטעמים כלכליים. בנוסף, השכיר קרל את חייליו למדינות אחרות בתור שכירי חרב, והיה השליט הראשון שעשה זאת. בשנת 1730 עלה לשלטון פרידריך הראשון, רוזן הסן-קאסל, שהיה בנוסף גם מלך שוודיה. פרידריך הקדיש את רוב זמנו ומרצו לשוודיה, ולאור עלייתו למלכות בשוודיה שהייתה למעשה פשרה, הייתה לו ולחצר מלכותו הכנסה כספית נמוכה. המימון לחצר המלכות השוודית שההוצאות בה היו גבוהות, הגיעו לפיכך, החל מ-1730 מהסן העשירה ומשמעות הדבר הייתה שפרדריק נהג כבעל קרקעות שלא נוכח בהן וייבש את מקורותיה הפיננסיים של הסן לטובת פעילותו בשוודיה. בשנת 1751 עלה לשלטון וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל, שהיה אחיו של פרידריך הראשון, ושחזר וטיפח את הסן-קאסל במלוא המרץ, ושלחם במלחמת שבע השנים לצד בריטניה.
בשנת 1760 עלה לשלטון פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל, שהפך לקתולי בשנת 1747. פרידריך השכיר לאחיינו ג'ורג' השלישי, מלך בריטניה בתקופת מלחמת העצמאות האמריקנית 22,000 חיילים, שלחמו לצד הבריטים כנגד תושבי שלוש עשרה המושבות, ועל שמם נקראו כל החיילים הגרמנים שלחמו לצד הבריטים "הסיאנים".
בשנת 1785 עלה לשלטון וילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל. וילהלם השתתף בלחימה כנגד צרפת המהפכנית, כחלק מהקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ובשנת 1795 חתם על שלום בזל. בשנת 1801 אולץ וילהלם לוותר על שטחי הנסיכות בגדה השמאלית של הריין, אך קיבל כפיצוי שטחים מנסיכות הבוחר ממיינץ. בשנת 1803 שודרגה הרוזנות למעמד של נסיכות הבוחר, תואר שנשמר בידי וילהלם אף לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה.

היסטוריה מאוחרת

בשנת 1806 חתם וילהלם על הסכם נייטרליות עם נפוליאון, אך בשנת 1807 כבש נפוליאון את הנסיכות וגירש את וילהלם, וצירף את שטחי הנסיכות לממלכת וסטפאליה. לאחר קרב לייפציג בשנת 1813 ווילהלם חזר לשלוט בנסיכות, ובשנת 1815 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית.
בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה-פרוסיה, ובסוף המלחמה סופחה הנסיכות יחד עם דוכסות נסאו והעיר החופשית פרנקפורט לממלכת פרוסיה, ונכללו בפרובינציית הסן-נסאו.
בשנת 1918 נבחר הנסיך פרידריך קרל מהסן למלך פינלנד, וכיהן בתפקיד כחודשיים.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נכללה פרובינציית הסן-נסאו במדינה החופשית פרוסיה, ובשנת 1944 פוצלה הפרובינציה לפרובינציית הסן-קאסל ולפרובינציית נסאו. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללו שטחי הסן-קאסל בשטח הכיבוש האמריקאי, כחלק מהסן הגדולה, ובשנת 1946 נכללו במדינת הסן בגרמניה המערבית.
בשנת 1968 הפך ראש בית הסן-קאסל, לראש כל בית הסן, בעקבות היכחדותו של בית הסן-דרמשטאדט.

בספרות

בספרה של ((רונית לווינשטין מלץ)) 13 אדום, סיפור משפחתו של הילד ארגמן מתרחש בנסיכות הסן קאסל.