חסידה לנדאו

ביוגרפיה

חסידה לנדאו נולדה בפולין בשנת 1926 (כ' אלול תרפ"ו) לישראל צבי ויוכבד מישור. בשנת 1933 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה שהתיישבה בתל אביב. בשנים 1944–1947 למדה ציור ועיצוב גרפי בבית הספר לאמנות "בצלאל" בירושלים, בהדרכתו של הצייר מרדכי ארדון. בשנת 1960 למדה רישום אצל מרסל ינקו ובשנת 1968 למדה ציור בצבע בבית הספר לאמנות "קלישר" בתל אביב, אצל אריה מרגושילסקי. לאחר לימודיה בבצלאל הגיעה לקיבוץ שלוחות שבבקעת בית שאן.
חסידה נישאה לאורי לנדאו, ממקימי ענף התמרים בישראל, ונולדו להם ארבעה ילדים. שנים רבות שימשה חסידה מורה לציור בבית הספר המשותף שק"ד, ואף העבירה חוגי ציור לחברים מבוגרים בקיבוץ ובמועצה האזורית. לנדאו הייתה מוערכת מאוד על ידי תלמידיה. בקיבוץ שלוחות יצרה בסטודיו משלה.

יצירתה

ציוריה של חסידה לנדאו הם פרי שעות עיון רבות המוקדשות לכל נושא ונושא, עשרות שנות למידה, והתעניינות בהוויה האמנותית כמורה וכתלמידה. סגנון הציור שלה משלב את המופשט עם הפיגורטיבי. הציורים הם גדולים ובצבעים בהירים – בהשפעת האור החזק של קיבוץ שלוחות בעמק בית שאן.
אנשי קיבוץ שלוחות ועמק בית שאן (שנקרא היום עמק המעיינות), היוו את המקור ליצירתה הראשונית של חסידה, או בלשונה: "נושאי ציורי לקוחים מסביבתי הקרובה, החזותית והרוחנית. סביבה של קבוצה דתית בעמק בית שאן". עם השנים הרבתה חסידה לעסוק בסיפורי המקרא. ציורי התנ"ך שלה משלבים לימוד מדרשי והתבוננות מעמיקה בטבע.

מחשבות על יצירה

בספרון "דרך נוטע" המספר את סיפורם של חסידה ואורי לנדאו, שהוציאה הממשפחה בהוצאה פרטית, מספרת חסידה קצת על תחושותיה כאמנית דתיה וקיבוצניקית שלא מצליחה לפרוץ עם יצירתה לעולם הרחב: "לפעמים אני מרגישה כאילו אני חיה בשני עולמות, מצד אחד יוצרת כלפי פנים בצניעות את מה שבוער בתוכי, אבל כיוון שאינני צריכה להתפרנס מכך אני לא מוכרת. מצד שני כשאני רוצה למכור אין בידי הכלים להיחשף, כך אני נשארת לא מוכרת ומתקשה לפרוץ את המעגל הזה... מצד אחד מספיקה ומספקת אותי עצם היצירה ומצד שני בכל זאת חשוב לי לדעת מה קורה עם העבודות שלי במפגש עם הקהל ואיך הוא מגיב... הייתה אצלי בסטודיו קבוצה של כמרים שהגיבו לעבודות מעומק הלב, הם עלו על הנקודות שהתכוונתי וזה הרגיע אותי... אם קיים חשש להפתח הוא אינו נובע מהמקום של חשיפת העבודות שלי כלפי אלה שאינם יהודים. אלוהים הוא שלהם כמו שלנו. מאוד הייתי רוצה שיכנס לסטודיו גם ערבי מוסלמי, אמנם אני חושבת שהמקור הוא היהדות, אבל אלוהים הוא של כל הדתות.

זיכרון לשואה

חסידה לנדאו עסקה הרבה בנושא השואה, וכמנהגה - ביסודיות. בעלה אורי, היה ניצול שואה, ומשפחתה המורחבת של חסידה, מצד אביה - סבא, סבתא, דודים ובני דודים, כמו גם משפחתו של אורי נספתה במחנות הריכוז.
חסידה לנדאו יצרה אנדרטה לזכר קרבנות השואה, שהם קרובי משפחה של חברי קיבוץ שלוחות, וזוהי אחת מעבודותיה הבולטות. האנדרטה כוללת שישה עמודי בטון, שעליהם מוטבעים שמות בני המשפחה. הקמת האנדרטה לוותה בתהליך הכנה ארוך ומשמעותי עבור חברי הקיבוץ. קדמה לו יצירת ספר זיכרון אודות הנספים. הספר עטוף שק ודפיו צבועים בצבע בז'. על כל דף מסגרת בטכניקה של חיתוך עץ עם הכיתוב 'יזכור' ובמרכזו שמות בני משפחה שנספו בכתב ידם של החברים. הספר מאפשר להזכיר גם שמות של בני משפחה רחוקים.
יצירה אחרת של לנדאו בהקשר לשואה היא תבליט על חזית אחורית של בית הכנסת בשלוחות. התבליט מורכב משישה עמודים יצוקים בצורת משולש, המטילים צל אחד על השני. בין העמודים משולבות אבני אילת אדומות, כסמל של אש ודם, ואבן ירוקה אחת ממכרות תמנע, כסמל לתקווה. הפסל התלוי נוצר כמחווה לחברי שלוחות, שתרמו מכספי השילומים שלהם לטובת בניית בית הכנסת. תיעוד הפסל המצולם שמור בספריה הלאומית.

פסיפסים

אחת מטכניקות היצירה החביבות על לנדאו הייתה פסיפסים. ביחד עם חבר הקיבוץ חיים שכטר, היו אוספים אבנים מן הטבע להכנת הפסיפסים הרבים, שהציבו ברחבי הקיבוץ. הבולט ביותר הוא "קיר ירושלים", שהוא מעין פסל סביבתי המתאר את העיר ירושלים. אזור "קיר ירושלים" הפך לאתר מומלץ למבקרים בעמק, ולפניו נערכים טקסים וחתונות.

ספר - קול התנ"ך בראי המכחול

בדצמבר 2006 יצא לאור ספר יצירותיה של חסידה לנדאו במתכונת אלבומית, בעיצובו של האמן משה מירסקי. בספר מופיעים ציורי התנ"ך של לנדאו, כשלצידם הפסוקים הרלוונטיים, ובנוסף דברי פתיחה וסיכום. הספר יצא לאור בהוצאת המשפחה.
בינואר 2018, הוציאה המשפחה ספר נוסף לזכרה של חסידה "ממעוף החסידה - מחשבותי בקו וצבע", בפורמט דומה לספר הקודם, ובו מפורטים תהליכי העבודה והמחשבה מאחורי היצירות.