google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ניה אוורבוך

ביוגרפיה

יבגניה אוורבוך נולדה בסמילה שברוסיה (אוקראינה), לצביה (ציניה) לבית ברניסקין, פסלת, וזאב אורבוך, רוקח. בגיל שנתיים עלתה לארץ ישראל עם משפחתה וגדלה בתל אביב. בארץ הקים אביה את בית המרקחת הראשון בתל אביב, ולאחר מכן היה ממקימי ההסתדרות הרפואית וממקימי המפעל "מעדן" לגזוז ולקרח. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 גורשה המשפחה למצרים, כנתינים רוסים; אביה התגייס לגדוד נהגי הפרדות, ובשנת 1919 שבה המשפחה ארצה.
ב-1926, בגיל 17, אחרי שסיימה את לימודיה בגימנסיה הרצליה, במחזור ט"ו, למדה אדריכלות שנה באקדמיה לאמנות ברומא  ולאחר מכן ארבע שנים בהאקדמיה המלכותית לאמנויות היפות בבריסל  וב-1930 הוסמכה כאדריכלית. לאחר תום לימודיה שבה לארץ והחלה לעבוד במחלקה הטכנית של הסוכנות היהודית שבהנהלת האדריכל ריכרד קאופמן.
שותפותה הראשונה הייתה עם האדריכל שלמה גינזבורג, לו גם הייתה נשואה, אולם יחסי העבודה והנישואין הסתיימו אחרי תקופה קצרה. בשנת 1932 פתחה בתל אביב משרד לאדריכלות ובניין ערים בשותפות עם המהנדס זלמן ברון.
ב-1934 נישאה בשנית לחיים אלפרין (1899–1967), מייסד המשטרה העברית הראשונה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה ניהלה במשך שלוש שנים את המחלקה לבניין ערים בעיריית תל אביב, ולאחר המלחמה וכן בהמשך הקריירה שלה אחרי קום המדינה תכננה פרויקטים ציבוריים גדולים יותר.
עיקר תכנוניה התאפיינו בסגנון הבינלאומי, ורבים מבנייניה, ובראשם כיכר דיזנגוף, מוכרים כיום כמבנים לשימור המהווים חלק מן העיר הלבנה של תל אביב. במהלך שנות ה-30 עסקה בעיקר בתכנון בנייני מגורים בתל אביב. בשנת 1934 זכתה בתחרות לתכנון הכיכר על שם צינה דיזנגוף, אשר זיכתה אותה בתהילה רבה. התכנון כלל את שטח הכיכר עצמה ואת הקו המנחה לעיצוב האדריכלי של כל הבניינים הסובבים את הכיכר, שהם בעלי קווים נקיים ופשוטים המתעגלים בקצה. חלק מן הבניינים שסביב הכיכר תוכננו על ידי אוורבוך עצמה.
אלפרין ואוורבוך היו הורים לדניאל (דני) אלפרין, עורך דין (1936–2015).
ג'ניה אוורבוך נפטרה ב-1977, בגיל 68. בשנת 2014 נקראה על שמה כיכר בתל אביב.
אלוויס טקטיקה

אלויס טקטיקה

דגמי "אלוויס טקטיקה" יוצרו לשימוש צבאי ואזרחי.
דגמי "אלוויס טקטיקה" יוצרו במספר גרסאות שונות, כולל רכב קרבי משוריין, ורכב לבקרת התפרעויות כולל סיוע בפיזור הפגנות. 3 רכבים של  הצבא הנורווגי מתפקדים כאמבולנסים.
מחיר היחידה: 3,448,276 דולר.
ניהול גרסאות

סקירה

ניהול גרסאות בתחום ההנדסה פותח מתוך תהליכים פורמליים, שמבוססים על מעקב אחר גרסאות של שרטוטים טכניים. במשתמע, הייתה בבקרה זו היכולת לחזור לכל מצב קודם של העיצוב, למקרים שבהם שלב מתקדם של העיצוב נתקל במבוי סתום או מבוטל מכל סיבה שהיא. באופן דומה, בהנדסת תוכנה, ניהול גרסאות הוא כל פרקטיקה, שעוקבת ומאפשרת בקרה על השינויים שנעשים בקוד המקור. מפתחי תוכנה משתמשים לעיתים בבקרת גרסאות להחזקת תיעוד וקובצי קונפיגורציה, בנוסף לקוד מקור. בתאוריה, ניהול גרסאות עשוי להיות מיושם עבור כל סוג של תיעוד מידע. בפועל, הטכניקות והכלים המתוחכמים ביותר לניהול גרסאות כמעט ולא שימשו מחוץ לתחום פיתוח התוכנה, אף על פי שיכלו לספק יתרונות גם בתחומים רבים אחרים. עם זאת, הם מתחילים להיכנס לשימוש לשם מעקב אלקטרוני אחר שינויים בקובצי CAD, בהחליפם יישום אלקטרוני "ידני" של ניהול גרסאות מסורתי.
כשתוכנה מפותחת ומופצת, שכיח באופן קיצוני מצב, שבו גרסאות רבות של אותה התוכנה נמצאים בשימוש באתרים שונים, ושמפתחי התוכנה ממשיך לעבוד על עדכונים ושדרוגים. באגים ושאר סוגיות הקשורות לתוכנה פעמים רבות קיימים רק בחלק מן הגרסאות. לכן, במטרה לאתר ולתקן באגים, חיונית עבור מנפה השגיאות היכולת לאחזר ולהריץ גרסאות שונות של התוכנה, וכך לקבוע באיזו גרסה/גרסאות הבעיה קיימת. אפשרי גם שיהיה צורך לפתח במקביל שתי גרסאות של תוכנה - לדוגמה, כאשר בגרסה אחת תוקנו הבאגים, אך חסרות בה תכונות חדשות, בעוד שבגרסה אחרת מצויות התכונות החדשות, אך הבאגים טרם תוקנו.
ברמה הפשוטה ביותר, מפתחים יכולים להחזיק עותקים כפולים של גרסאות שונות של התוכנה, ולמספר אותם כראוי. גישה פשוטה זו שימשה בפרויקטים רבים של תוכנה. שיטה זו יכולה לעבוד, אך היא לא יעילה, מצריכה משמעת עצמית רבה אצל חלק מהמפתחים, ופעמים רבות מובילה לשגיאות. כתוצאה מכך, פותחו מערכות שממכנות חלק מתהליכי ניהול הגרסאות או את כולם.

דחיסה

רוב תוכנות ניהול הגרסאות משתמשות בשיטת דחיסה המכונה "delta compression", השומרת רק את ההבדלים שנעשו בין גרסאות קבצים רציפות. דבר זה מאפשר נפח אחסון כולל קטן יותר של מאגר הגרסאות.
מירון קרן

קורות חייו

מירון קרן (קלינגר) למד בתיכון "קוגל" בחולון. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1970, התנדב לצנחנים והתקבל לפלוגת ההנדסה החטיבתית. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. הוא לחם במלחמת יום הכיפורים ושימש במספר תפקידי פיקוד ובהם מפקד גדוד 17 (אריות הגולן). בתקופת האינתיפאדה הראשונה שימש מפקד החטיבה הצפונית באוגדת עזה, הוא הועמד לדין משמעתי בפני הרמטכ"ל אהוד ברק על התרשלות, לאחר שהואשם כי נתן פקודה לחיילים מחטיבת גבעתי להכות לצורכי ענישה חשודים במעשי חבלה, ויצא זכאי. בשירות המילואים פיקד על חטיבת הנגב.
קרן היה גר ביבנה.
יום הסרטן הבינלאומי

יום הסרטן הבינלאומי (באנגלית: World Cancer Day) הוא מועד בינלאומי המצוין בכל שנה ב-4 בפברואר, בעקבות יוזמה של האיגוד הבינלאומי למלחמה בסרטן. מטרתו לאחד את העולם סביב העלאת המודעות למחלת הסרטן, עידוד הזיהוי והמניעה של המחלה והמלחמה בסרטן.

היסטוריה

יום הסרטן הבינלאומי מצוין בתאריך 4 בפברואר. בתאריך זה בשנת 2000, לכבוד המילניום החדש, החליטו בפריז לקדם את המלחמה, המחקר והעלאת המודעות בסרטן.
יום הסרטן הבינלאומי הוכרז על ידי האיגוד הבינלאומי לסרטן (Union for International Cancer Control) ומטרתו המקורית והעיקרית היא להוריד באופן משמעותי את החולי במחלת הסרטן.

קמפיין

הקמפיין של יום הסרטן מעודד את כולם, כיחידים וכקהילה לעשות כל שביכולתם למען המלחמה בסרטן. ב-2018, כ־1000 פעילויות התרחשו ב-139 מדינות, היום זכה לכחצי מיליון אזכורים ברשתות החברתיות, יותר מ-100,000 פוסטים וקבצים הורדו ושותפו בכ-54 שפות ובכך עזרו להעלות את המודעות למחלת הסרטן.
לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה

חייו

לאופולד השלישי נולד ב-1 בנובמבר 1351, לאלברכט השני, דוכס אוסטריה ויוהנה מפירט, בתם של אולריך השלישי, רוזן פירט ויוהנה מבורגונדיה. בשנת 1358 מת אביו אלברכט השני, דוכס אוסטריה, ואחיו רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
בשנת 1365 מת רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה, ולאופולד ואחיו אלברכט השלישי, דוכס אוסטריה ירשו במשותף את הנחלות. בשנת 1368 סיפחו האחים את פרייבורג שבשוואביה, ובשנת 1369 סיפחו את טירול. בשנת 1370 נכשל ניסיונם להשתלט על העיר טרייסט, שהייתה בשליטת הרפובליקה של ונציה, ורק בשנת 1382 הם הצליחו לספחה.
בשנת 1379 חתמו לאופולד ואחיו אלברכט השלישי, דוכס אוסטריה על אמנת נויברג, ולפיו פוצלה אוסטריה ביניהם; אלברכט החזיק באוסטריה עצמה, בעוד שלאופולד החזיק בטריטוריות הירושה, שכללו את שטיריה, קרניולה, קרינתיה וטירול. ב-9 ביולי 1386 נהרג לאופולד השלישי בקרב זמפאך נגד הקונפדרציה השווייצרית הישנה, ובניו וילהלם, דוכס אוסטריה ולאופולד הרביעי, דוכס אוסטריה ירשו את נחלותיו.
אי הקופים 4: הבריחה מאי הקופים

תקציר העלילה

המשחק מתחיל כשגייבראש ת'ריפווד ואיליין מארלי שהתחתנו חוזרים לאי מיילי. מכיוון שנעדרו הרבה זמן הם נחשבים למתים והולכות להתקיים בחירות לתפקיד המושל. בעוד איליין רצה בבחירות, גייבראש יוצא לאי לוקה כדי לפגוש את עורכי הדין של איליין ולהביא את הירושה המשפחתית.
באי הוא מופלל בשדידת בנק ויוצא לטהר את שמו. באי הוא פוגש את אוזיי מנדרול איש עסקים מאוסטרליה שרוצה לסלק את הפיראטים מהאיים הקריביים. גייבראש מצליח לטהר את שמו ולחזור לאי מיילי עם הירושה המשפחתית.
כשהוא חוזר הוא ואיליין מגלים שלה צ'אק חי והוא זה שרוצה להתמנות לתפקיד המושל. גייבראש לומד על כוח וודו חזק
בשם The Ultimate Insult (ההעלבה האולטמטיבית) שמורכב מגביע מוזהב, ספל כסף עם פרצוף של קוף וכובע פיראטי בצבע בורנז שאותם ניתן למצוא באי ג'מבליה.
גייבראש מגיע לאי ג'מבליה, שם כדי למצוא את החלקים הוא נאלץ לפוצץ סלעים כדי למצוא את הכובע, לגנוב את ספל כסף ממסעדה ולהשתתף בתחרות צלילה כדי לזכות בגביע הזהב.
גייבראש מצליח וחוזר לאי מיילי רק כדי לגלות שלה צ'אק ואוזיי השתלטו על האחוזה, גונבים ממנו את החלקים וזורקים אותו באי הקופים.
גייבראש מנסה להימלט מאי הקופים ובדרך הוא לומד שהרמן ט'ובראט (הנווד של האי) הוא בעצם סבה האבוד של איליין שאיבד את הזיכרון לפני 20 שנה והא בעצם מי שסיפר לאוזיי על הסוד של The Ultimate Insult. באי הוא גם פוגש את הנסיך ג'וג'וקוף שיכול לדבר. ג'וג'ו מלמד את גייבראש על "מנקי קומבאט" (פארודיה על מורטל קומבט).
באי גייבראש מגלה את הסוד האמיתי של אי הקופים: מתחת לראשי הקוף הענקים מסתתר רובוט ענק שמופעל על ידי קופים. גייבראש, ג'וג'ו
והוראשיו מארלי (שמו האמיתי של הרמן) יוצאים עם הרובוט לעצור את אוזי ולה צ'אק. באי מיילי הם מביסים אותם בקרב 
"מנקי קומבאט". לאחר הקרב חוזר הוראשיו לתפקיד המושל של האיי מיילי וגייבראש ואיליין יוצאים להרפתקה חדשה.
קלבריה

היסטוריה

קלבריה ידועה כחלק מ"יוון הגדולה" (Magna Graecia), כיוון שהייתה אחד המוקדים של התיישבות יוונית באגן הים התיכון במאה ה-8 לפני הספירה. בתקופת האימפריה הרומית הייתה קלבריה חלק מהאימפריה ואוכלסה בעיקר במושבות חיילים רומים. לאחר נפילת האימפריה, נהרס המחוז במלחמות מול הגותים, ולבסוף נהפך למחוז ספר בשליטת האימפריה הביזנטית. במאות ה9 וה-10, לפני כיבוש מצרים, הייתה קלבריה המקור העיקרי לתבואה באימפריה. המחוז גם שימש כקו הגבול בין שטחי האימפריה הביזנטית לאמירויות הערביות בסיציליה, דבר שבמרוצת השנים החל להביא מתקפות ופלישות חוזרות ונשנות לתחומי המחוז, אשר הביאו לנטישת תושבי האזור ולירידה כללית בתחומי הכלכלה והתרבות. בסופו של דבר נשארו בתחומי המחוז רק מספר מקדשים יווניים שהיו נקודות האור התרבותיות היחידות באזור. בשנת 1060 פלשו לאזור נורמנים שהקימו בו ממשל עצמאי תחת השלטון הביזנטי. בשנת 1098 העניק האפיפיור אורבנוס השני תואר אצולה לשליטי המחוז, אשר איפשר להם להקים ממלכה שעתידה להפוך לממלכת נאפולי ששלטה במחוז בצורה זו או אחרת עד לאיחוד איטליה בשנת 1860. ממלכת נאפולי עצמה נשלטה במשך השנים בידי בתי מלוכה שונים מאירופה, ביניהם הענפים הספרדי והאוסטרי של בית הבסבורג, בית בורבון הצרפתי וכן נציגות של הקיסרות הנפוליאונית.
מאז נטישתו של המחוז מיושביו בתחילת האלף השני, נותר המחוז מרוחק ומבודד, והוא נחשב כזה עד לימינו.

גאוגרפיה

המחוז מחולק לחמש נפות והן: קטנזארו, קוזנצה, קרוטונה, רג'ו די קלבריה וויבו ולנטינה. שטח נפת קוזנצה (Cosenza) חופף פחות או יותר לשטח של "קלבריה צ'יטרה" (Calabria Citra). מקור השם הוא מן המונח הלטיני "קלבריה צ'יטרה פלומן נטום" (Calabria Citra flumen Nhetum) אשר משמעותו "קלבריה על גדות נהר נטו (Fiume Neto)". שטח נפת רג'ו די קלבריה (Reggio di Calabria) חופף פחות או יותר לשטח של "קלבריה אולטריורה פרימה" (Calabria Ulteriore Prima). שמה של הנפה נגזר משם השבט הלטיני "קלבריה אולטרה פלומן נטום" (Calabria Ultra flumen Nhetum) שמשמעה "קלבריה בצדו השני של נהר נטו (Fiume Neto)". שטח נפת קטנזארו (Catanzaro) חופף פחות או יותר לשטח "קלבריה אולטריורה סקנדה" (Calabria Ulteriore Seconda). שמה של הנפה נגזר משם השבט הלטיני "קלבריה אולטרה פלומן נטום" (Calabria Ultra flumen Nhetum) שמשמעה "קלבריה בצדו השני של נהר נטו (Fiume Neto)".

יהדות קלבריה

קיום קהילה יהודית בקלבריה עוד במאות הראשונות לספירה מוכח מגילוי בית הכנסת בבובה מרינה. יהודים התגוררו בקלבריה במאה ה-12 והיחסים בינם לבין שכניהם הנוצרים היו טובים. בנימין מטודלה ציין ששלוש מאות יהודים גרו בקלבריה. אתרוגי קלבריה הם המקור המועדף על ידי חסידי חב"ד לאתרוגים לארבעת המינים.
קני גארט

חייו

נולד בדטרויט ב-1960 לאב סקסופוניסט ג'אז ולאם חובבת רית'ם אנד בלוז, והחל לנגן בסקסופון אלט בגיל 10. הוא ניגן בדטרויט עם התזמורת של מרסר אלינגטון (בנו של דיוק אלינגטון), ונשאר עם התזמורת למשך שלוש שנים. ב-1980 עבר לניו יורק, שם ניגן בין היתר עם מיילס דייוויס, פרדי האברד וארט בלייקי. מאוחר יותר החל בקריירת סולו, שהתרכזה בעיקר בפוסט בופ, עם ניסויים בפיוז'ן ובשילוב ג'אז והיפ הופ.
אחד מאלבומיו הבולטים הוא Pursuance: The Music of John Coltrane מ-1996, בו הוא מנגן מיצירותיו של ג'ון קולטריין. באלבום זה מנגן הגיטריסט הידוע פאט מת'יני.
הופיע בישראל באוגוסט 2005.
פונטיאק

היסטוריה

באמצע שנות ה-20 של המאה העשרים החלה ג'נרל מוטורס בתוכנית שיווק שמטרתה הייתה לבדל מספר מותגי רכב על בסיס מחירם. באותה תקופה היה פער מחירים גדול בין המותג הזול ביותר (שברולט) למותג הבא אחריו (אוקלנד) ונוצר צורך במותג רכב נוסף במדרגת מחיר שתסגור את הפער. המותג "פונטיאק" החל לפעול בשנת 1926 כמותג אח למותג אוקלנד, והיה אחד ממספר מותגי אח שהחלו לפעול באותה תקופה. במהרה עלו רכבי פונטיאק על המותג האח בפופולריות.
בשנת 1933 ולאור הפופולריות הגואה של רכבי פונטיאק, הוחלט להחליף את שם החברה מ"אוקלנד" ל"פונטיאק", ופונטיאק הפכה למותג אח לשברולט. בכך הפך פונטיאק למותג האח היחיד ששרד לאחר המותג המקורי, ובדיעבד גם למותג האח היחיד שהמשיך לפעול אחרי שנות ה-40 של המאה העשרים. ג'נרל מוטורס מכרה רכבי פונטיאק בארצות הברית, קנדה ומקסיקו. במשך שנים מותג פונטיאק כרכב ביצועים, אך בפועל היה רכב רגיל. פונטיאק הייתה פופולרית בעיקר בקנדה, שם שווקה במשך שנים כרכב זול.
בסוף שנת 2008 ותחילת שנת 2009, לאור בעיות כספיות והחלטה לבצע ארגון מחדש של החברה, הודיעה ג'נרל מוטורס שתחדל מלשווק רכבים תחת המותג "פונטיאק" החל מסוף שנת 2010, ותתמקד בשיווק ארבעה מותגים בלבד בצפון אמריקה, שברולט, ביואיק, קאדילק ו-GMC. הרכב האחרון שמותג כ"פונטיאק" נבנה בינואר 2010, אך בפועל הופסק הייצור כבר בדצמבר 2009. ההסכמים עם סוכנויות פונטיאק הגיעו לסיומם בחודש מרץ 2010.
יצחק יואל רבינוביץ מקנטיקוזיבה

רבי יצחק יואל (רבינוביץ) מקנטיקוזיבה (ט"ז בשבט ה'ת"ר, 1840 - כ"ד בתמוז ה'תרמ"ה, 1885) היה רב והאדמו"ר החמישי של חסידות ליניץ. סבל ממחלות ורדיפות ונפטר בגיל 45.
Modern Times Group

מבנה החברה

מאז יולי 2015, הורחבה הנוכחות הדיגיטלית של MTG באמצעות מספר רכישות. נרכשו 74% ממניות Turtle Entertainment, החברה שמפעילה את Electronic Sports League (ליגת הספורט האלקטרוני), מארגנת טורנירים של eSports, והשקיעה ב-Splay, רשת הטלוויזיה הגדולה ביותר בסקנדינביה, מרכישה של בין 49% ועד 81% מהרשת. כמו כן נרכשו 51% ממניות Zoomin.TV, רשת ה-MCN הגדולה ביותר באירופה והחמישית בגודלה ביוטיוב. לאחרונה נרכשו גם 100% ממניות DreamHack, אחד ממארגני הטורנירים הגדולים ביותר בעולם של eSports.

טלוויזיה חינמית

MTG מפעילה רשתות טלוויזיה בסקנדינביה ובולגריה. בדרך כלל, מבנה הרשתות מורכב מערוץ טלוויזיה מרכזי אחד, (TV3, Nova) וערוצים משניים (TV3+, Diema). ערוצים אלו מייצרים בעיקר הכנסות מפרסום ומסווגים כטלוויזיה חופשית לקליטה, אם כי בפועל מרבית הערוצים בסקנדינביה מוצפנים.

שירות מנויים

MTG מפעילה את הפלטפורמה הלווינית של Viasat בסקנדינביה, ומציעה שני ערוצים פנים ארציים. ערוצי הספורט הזמינים בכל מדינה שונים במקצת, בהתאם לזכויות השידור שנרכשו והסכמים עסקיים שונים. MTG מפעילה גם את שירות Viaplay, שירות טלוויזיה מקוון בתשלום.

Nice Entertainment Group

Nice Entertainment Group כוללת 28 חברות הפקה ב-16 מדינות, בהן Strix Television ,Paprika Latino, Novemberfilm, Redaktörerna, DRG, Monster, One Big Happy Family, Playroom, Rakett, Titan, Baluba, Nice Drama, Moskito, Production House.

בישראל

בישראל משודר ערוץ הטלוויזיה Trace Urban בשירות הטלוויזיה של Smart tv.
כמו כן משודר ערוץ Trace Sports Stars ב-Yes באפיק 60.
סיד קוף

ביוגרפיה

טבצ'ניקוף נולדה בניו יורק.

כוכבת המכביה הראשונה

הנסיעה למכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 לקחה כשלושה שבועות, באוניה וברכבות. במכבייה זכתה טבצ'ניקוף ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.8 שניות, לפני מרילה פרייוולד מפולין (14.2 שניות), בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.35 מטר, לפני מרילה פרייוולד (4.32 מטר) וטניה פטקין מארץ ישראל (4.0 מטר), בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.35 מטר, לפני אנדה מצנדורף מפולין (1.30 מטר) ובקרב 3 (ריצת 100 מטר, קפיצה לגובה והדיפת כדור ברזל), לפני טניה פטקין.
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכתה טבצ'ניקוף ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 60 מטר בתוצאה של 8.3 שניות, לפני מאייר מגרמניה (8.4 שניות) ומרילה פרייוולד (8.6 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 27.6 שניות. מדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.87 מטר, אחרי מרילה פרייוולד (4.91 מטר) ולפני גוטליב מאוסטריה (4.73 מטר).
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1938 סיימה טבצ'ניקוף במקום רביעי בריצת 80 מטר משוכות. שנה לאחר מכן, היא זכתה במדליית כסף בריצת 80 מטר משוכות.

אלופת ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1940 זכתה טבצ'ניקוף במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 13.1 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 60 מטר.
אנדרומדה (קבוצת כוכבים)

מאפיינים בולטים

הכוכב הבהיר ביותר באנדרומדה, אלפרץ (α באנדרומדה) מרכיב יחד עם α בפגסוס,‏ β בפגסוס ו-γ בפגסוס אסטריזם הנקרא "ריבוע פגסוס הגדול". כפי שניתן להבין משם זה, אלפרץ נחשב פעם לחלק מקבוצת פגסוס וסימונו היה δ בפגסוס. מיראך (β באנדרומדה), הוא האבנט של אנדרומדה. הוא במרחק 88 שנות אור ובהירותו 2.1. אלמאך (γ באנדרומדה), נמצא בקצה של הרגל הדרומית של ה-A הגדולה והוא כוכב כפול ססגוני. ל-υ באנדרומדה יש מערכת כוכבי לכת עם 3 כוכבי-לכת ידועים: אחד עם מסה של 0.71 מסות צדק, שני עם מסה של 2.11 מסות צדק ושלישי עם מסה של 4.61 מסות צדק.

גרמי שמיים עמוקים

גרם השמיים העמוק המפורסם ביותר באנדרומדה הוא M31, גלקסיית אנדרומדה, העצם הרחוק ביותר הנראה לעין הבלתי-מזוינת. זוהי גלקסיה ספירלית גדולה בדומה מאוד לשביל החלב. כדי למצוא אותה המשך את הקו המחבר בין β ו-μ באנדרומדה. המרחק בין הגלקסיה ל-μ באנדרומדה הוא בערך המרחק בין β ו-μ. לצד גלקסיית אנדרומדה יש מספר גלקסיות לוויין, ביניהן M32 ו-M110.
מלחייה

גודל הנקבים וספיקת המלח

גודלם של הנקבים שבראש המלחיה מותאם לגודלם של גבישי המלח כך שטילטולה למעלה ולמטה משחרר ממנה כמות מלח קטנה (ולא ספיקה קבועה). עקרון הפעולה הוא שבכל הנפה של המלח שבמלחיה משתחררים גבישים בודדים מכל נקב ומיד לאחריהם נחסם הנקב על ידי גבישים החוסמים זה את זה. טלטול המלחיה למעשה מפנה את הנקבים מהגבישים החוסמים עד לנפילתם הבאה ולשחרור גבישים נוספים.
יש נוהגים להוסיף גרגירי אורז למלחייה למניעת התגבשות המלח וע"י כך מניעת חסימת החורים.
La Luna World Tour

אלבום וידאו

ב-13 במרץ 2001, הוציאה שרה ברייטמן, את אלבום הווידאו La Luna: Live in Concert, בו ניתן לראותה במהלך סיבוב ההופעות.
אגם הואייר

מקור השם

שמו של האגם ניתן לו על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה שבוולינגטון שבניו זילנד (שנערכה בין השנים 1963–1964). 
האגם נקרא על שם הפיזיקאי ריי א. הואייר (Ray A. Hoare) חבר המשלחת אשר חקר את האגמים בעמק טיילור, עמק רייט  ועמק ויקטוריה.

לקריאה נוספת

• Wagner, B., Ortlepp, S., Doran, P., Kenig, F., Melles, M., & Burkemper, A. (2011), The Holocene environmental history of Lake Hoare, Taylor Valley, Antarctica, reconstructed from sediment cores, Antarctic Science, 23(3), 307-319. doi:10.1017/S0954102011000125
• Wagner, B., Ortlepp, S., Doran, P., Kenig, F., Melles, M., & Burkemper, A. (2011), Sediment transport dynamics on an ice-covered lake: The ‘floating’ boulders of Lake Hoare, Antarctica, Antarctic Science, 27(2), 173-184. doi:10.1017/S0954102014000558
• Gary D. Clow, Christopher P. McKay, George M. Simmons Jr., Robert A. Wharton Jr., Climatological Observations and Predicted Sublimation Rates at Lake Hoare, Antarctica, U.S. Geological Survey, Menlo Park, California
• Tae Hamm, Geochemical Evolution of Meltwater from Glacier Snow to Proglacial Lake, 1 June 2018
•  Johanna Laybourn-Parry, Jemma Wadham, Antarctic Lakes, Oxford University Press, 2014
•  Ana María Alonso-Zarza, Lawrence H. Tanner, Paleoenvironmental Record and Applications of Calcretes and Palustrine Carbonates, PP 94 - 102
בוסתנאי אבולעפיה

בוסתנאי (ידידיה) אבולעפיה (י"א בתשרי תר"ס, 15 בספטמבר 1899 – י"ט באייר תשל"א, 14 במאי 1971) היה מראשוני המהנדסים בארץ ישראל, ממקימי נמל יפו ומסוללי כבישי ישראל. התמחה בתחום חומרי הבנייה והחדיר לישראל את שיטת טרקריט לבנייה ולסלילת כבישים.

ביוגרפיה

נולד בנווה צדק, בנם של שלמה אבולעפיה ורבקה אבולעפיה. למד בבית הספר "עזרה" ולאחר מכן בגימנסיה הרצליה. בשנת 1920 נסע לארצות הברית ולמד הנדסה אזרחית במכון הטכנולוגי ע"ש קרנגי שבפיטסבורג, פנסילבניה. בשנת 1927 נישא לצפורה אבולעפיה, וכעבור שנה שבו לארץ ישראל.
עם שובו לישראל הועסק על ידי ממשלת המנדט בעבודות הנדסה ובסלילת כבישים בעבר הירדן. היה חבר ההגנה. בשנות ה-30 היה ממקימי נמל תל אביב. בתקופת מלחמת העולם השנייה השתתף בתכנונם ובבנייתם של מצודות "טגארט" של משטרת המנדט. כיהן כמפקח הנדסי בבתי הזיקוק בחיפה. היה אחראי על בניית כבישים שונים בישראל ובהם כביש החוף החדש וכביש הסרגל. 
אבולעפיה התמחה בתחום חומרי הבנייה והשתתף בכינוסים בינלאומיים בנושאים אלו. בשנות ה-60 פעל להחדרת שיטת בנייה מקורית בשם "טרקריט", המבוססת על שימוש בעפר בתוספת כמויות קטנות של מלט בשיטת ערבול מיוחדת. הוא החדיר שיטה זו בתחום סלילת הכבישים שאפשרה סלילה מהירה. בשנת 1967 נשלח על ידי המדינה לארצות הברית להשלמת מחקריו בשיטה זו, שנעשו מטעם הטכניון, בשיתוף משרד השיכון ומכון התקנים הישראלי.
היה חבר בבונים החופשיים ומוותיקי תנועת מכבי.

משפחתו

לבוסתנאי אבולעפיה היו שלושה ילדים, ביניהם דליה אביאל שנישאה לצבי אביאל, מחנך ומשורר.
מנחם בן זרח

חייו

אביו אהרן היה ממגורשי צרפת, בגירוש היהודים בשנת ה'ס"ו (1306). אביו התיישב באיסטלא שבמחוז נבארה שבספרד (שהייתה אז למשך כחמישים שנה תחת שלטון מלך צרפת), שם נולדו לו חמישה ילדים, בהם בנו מנחם, בסביבות שנת ה'ע"ה (1315). בפרעות שנערכו ביהודים עם מות מלך צרפת בשנת ה'פ"ח (1328) נרצחה כל המשפחה, מלבד רבי מנחם ששרד פצוע ומוטל בין המתים עד שבא פרש מיודעי בית אביו והוציאו מבין המתים והביאו אל ביתו, והעלה ארוכה למכתו.
כשנתרפא, הלך ללמוד בעיר טוליטולה אצל רבי יהושע אבן שועיב ורבי יהודה בן הרא"ש, ובעיר אלקלעה אצל רבי יוסף אבן אלעיש. כשנפטר רבו זה בשנת ה'ק"י (1370) נתמנה לכהן כרב ומלמד תורה בקהילתו אשר באלקלעה.
בשנת ה'קכ"ט (1369) לחמו בקסטיליה האחים אנדריקה ופדרו בני אלפונסו ביניהם, ושדדו פורעים את כל רכושו, עד שבא השר דון שמואל אברבנאל לעזרתו, ובקשריו העמידו לכהן כרב וראש הישיבה בעיר טולדו. כפי שעולה מהקדמתו לספר קיצורי ההלכות שלו צידה לדרך, הוא חיבר את הספר כאות הכרת הטוב לאברבנאל, משום שהיה עסוק הרבה בענייני המלוכה ולא היה לו פנאי לעסוק בתלמוד ובספרי פוסקי ההלכה.
את מכתביו היה חותם בשם מנחם הצרפתי.
נפטר בשנת ה'קל"ד, ומנוחתו בעיר טולדו שבספרד. ועל מצבתו בעיר טוליטולה נחרת "מנחם בן זרח תמ"ך (תהא מנוחתו כבוד) בן הקדוש רבי אהרן...יעמד אל קץ ימין עם כל כתוב לחיים בספר"

ספרו

הספר צידה לדרך שמחברו קרא את שמו בארמית "זוודין דאורחא" מתחלק לחמישה חלקים. הראשון בענייני תפילות וברכות, המקביל לחלק הראשון בטור אורח חיים, השני בהלכות איסור והיתר, המקביל לטור יורה דעה, השלישי בהלכות נשים, המקביל לטור אבן העזר, הרביעי בדיני שבתות וימים טובים והחמישי בדיני תעניות, המקבילים שניהם לחלקים השני והשלישי בטור אורח חיים. את ספרו הוא מסיים במאמר על ביאת המשיח.
בהקדמתו מביא את השתלשלות ההלכה מחתימת המשנה ועד ימיו, ותוקף את גדולי דורו הפילוסופיים על זלזולם בהלכה.
הספר יצא לאור לראשונה בפירארה שנת שי"ד.
לאוניד אפנסייביץ' ברדיצ'בסקי

ביוגרפיה

נולד בעיר אומן באימפריה הרוסית במשפחת פקיד. למד ברבפק. גויס לצבא האדום והצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1930. עבד כממונה על קולחוזים מטעם מחוז שפטובקה. לאחר הגיוס לצבא סיים ב-1933 את המכללה לשריון בחרקוב.
השתתף בפלישת ברית המועצות לפולין ובמלחמת החורף. נלחם כנגד ורמאכט מאז תחילת מבצע ברברוסה.
על לחימתו בסטלינגרד קיבל את העיטור הכוכב האדום.
במהלך הקרב על ילגבה בין 27 ל-31 ביולי 1944 יחידתו חיסלה טנק, 15 תותחי נ"מ ושבעה תותחי שדה. הטנק בפיקודו נדלק אך הצליח לחסל תותח נ"מ אחד. הוא עצמו נהרג בעקבות הדליקה.
נקבר בעיר ילגבה.
בצו נשיאות ברית המועצות מ-24 במאי 1945 הוענק על פועלו עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב" לאחר מותו.
אדווין פון מנטויפל

ביוגרפיה

פון מנטויפל נולד ב-24 בפברואר 1809 בדרזדן, שהשתייכה לממלכת סקסוניה, לאביו הנס קרל ארדמן פון מנטויפל שהיה נשיא בית המשפט לעירעורים במגדבורג. בשנת 1827 התגייס פון מנטויפל לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הדרגונים של המשמר (ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת). ב-14 במאי 1839 מונה לשליש של מושל ברלין, וב-11 בינואר 1842 הועלה לדרגת אובר לוטננט. ב-21 בדצמבר 1843 הועלה פון מנטויפל לדרגת ריטמייסטר, ומונה שלישו של אלברכט, נסיך פרוסיה בתחילת 1848 ליווה את הנסיך אלברכט לביקור בפטרבורג אצל הצאר ניקולאי הראשון, וב-18 במאי 1848 מונה לעוזרו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה.
ב-15 באוקטובר 1848 הועלה פון מנטויפל לדרגת מיור, וב-13 ביולי 1852 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט האולנים ה-5. ב-13 ביולי 1854 הועלה לדרגת אוברסט, וב-18 בדצמבר 1856 מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-3. בשנת 1857 מונה פון מנטויפל לראש הקבינט הצבאי של המלך, וב-22 במאי 1858 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-7 בינואר 1861 מונה לשליש הכללי של המלך וילהלם הראשון, וב-18 באוקטובר באותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט.
פון מנטויפל השתתף במלחמת שלזוויג השנייה, ולאחריה מונה למושל הצבאי של שלזוויג. בפרוץ מלחמת אוסטריה-פרוסיה כבש פון מנטויפל את הולשטיין שהייתה בשליטה אוסטרית, ולאחר מכן לחם תחת פיקודו של אדוארד פוגל פון פלקנשטיין בדרום גרמניה. ב-30 באוקטובר 1866 מונה פון מנטויפל למפקד הקורפוס ה-9, וב-3 באוגוסט  1868 מונה למפקד הקורפוס ה-1.
במהלך מלחמת פרוסיה צרפת לחם פון מנטויפל עם הקורפוס שבפיקודו, כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ, והשתתף בקרב קולומבי, ובמצור על מץ. ב-20 באוקטובר 1870 מונה למפקד הארמייה הראשונה, וקיבל את כניעת העיר מץ, ולאחר מכן השתתף בקרב אמיין ובמצור על פריז. ב-11 בינואר 1871 מונה פון מנטויפל למפקד ארמיית הדרום, והשתתף עימה בקרבות בבלפור ועל יד הגבול עם שווייץ, ולאחר המלחמה מונה למפקד הארמייה השנייה וצבא הכיבוש בצרפת עד 1873. על פעולותיו בקרבות קיבל פון מנטויפל את עיטורי הצלב הגדול של צלב הברזל, מסדר העיט השחור, ומענק של 300,000 טאלר.
לאחר סיום תפקידו בצרפת הועלה פון מנטויפל לדרגת גנרל-פלדמרשל, ובשנת 1879 מונה למושל הצבאי של אלזס לורן, ובמקביל שימש כמפקד הקורפוס ה-15. ב-17 ביוני 1885 מת פון מנטויפל בעת שהייתו בחופשה בקרלסבאד, ולאות הוקרה שלח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את ארונו לגרמניה בליווי משמר כבוד אוסטרי.
נכדו הוא האסו פון מנטויפל, מהבולטים במפקדי השריון בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה