google/wiki40b huggingface dataset:
מספר ביטוח לאומי

מספר ביטוח לאומי (באנגלית: Social Security number ובקיצור SSN) הוא מספר בן תשע ספרות המונפק לאזרחי ארצות הברית, תושבי קבע, סטודנטים, ותושבים (עובדים) זמניים תחת סעיף 205(c)(2) של החוק לביטוח לאומי, שמופיע בקודיפיקציה כ-42 U.S.C ‏§ 405(c)(2). המספר מונפק לכל אדם בנפרד במנהל הביטוח הלאומי, סוכנות עצמאית של ממשלת ארצות הברית. למרות שתפקידו המרכזי של המספר הוא לקשר בין מספר לאדם, למטרות ביטוח לאומי, המספר הפך בפועל לתעודת הזהות הלאומית למיסוי, ולמטרות נוספות.
מספר ביטוח לאומי מתקבל לאחר שהאזרח ממלא את טופס SS-5, שהוא בקשה עבור קבלת המספר.
מלאגרוס מגדרה

מֶלֶאַגְרוֹס (ביוונית: Μελέαγρος) היה משורר הלניסטי.

זמנו, מוצאו ויצירתו

למרות הנאמר אצל דיוגנס לארטיוס, שמלאגרוס היה בן זמנו של מניפוס  (המאה ה-3 לפנה"ס), ההשערה המוסכמת כיום היא שמלאגרוס חי בסוף המאה ה-2 לפנה"ס ותחילת המאה ה-1 לפנה"ס.
על פי עדותו של מלאגרוס עצמו, הוא היה בן העיר גדרה, את עיקר פעילותו הספרותית עשה בעיר צור ובערוב ימיו עבר להתגורר באי קוס שבים האגאי.
מלאגרוס כתב בעיקר מכתמים, אולם את עיקר תהילתו קנה לו כאשר פרסם את האנתולוגיה היוונית. ספר זה הוא אסופה של מכתמים של יוצרים יוונים מהמאה השביעית לפנה"ס עד זמנו של מלאגרוס. הספר כולל גם את יצירתו של מלאגרוס עצמו, שממנה שרדו כ-131 מכתמים.

אזכור השבת

מלאגרוס היה אחד הסופרים הפגאניים הראשונים שהזכירו את השבת של היהודים:
"דֶמוֹ לבנת־הלחיים, מישהו שָׂמֵךְ עירומה לצדו ומתענג, אך לבי שלי נאנק בקרבי. אם אהובך הוא איזה שומר־שבת, מה הפלא! האהבה בוערת אפילו בשבתות קרות".
ניתן לשער שאיסור הדלקת אש, ומכאן גם האיסור לבשל, הוא שהוליד את תפיסת השבת הקרה.
הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי

הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (באנגלית: United States Agency for International Development, ובקיצור: USAID) היא ארגון של ממשלת ארצות הברית, הממונה על סיוע החוץ האזרחי שמושיטה ארצות הברית למדינות שונות בעולם. הסוכנות היא גוף עצמאי, אך פועלת בהתאם להנחיות מדיניות החוץ של מחלקת המדינה.
ראשיתה של הסוכנות בתוכנית מרשל לשיקום אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה. במתכונתה הנוכחית פועלת הסוכנות מאז נחקק חוק סיוע החוץ (Foreign Assistance Act) ב-1961.
בשנת 1994, המדינות בהן השקיעה הסוכנות את הסכומים הגבוהים ביותר היו ישראל (3 מיליארד דולר), מצרים (2.13 מיליארד דולר) ורוסיה (1.41 מיליארד דולר). ב-2004 השקיעה הסוכנות סכומי עתק בעיראק (18.44 מיליארד דולר), ומדינות בולטות נוספות היו ישראל (2.62 מיליארד דולר), מצרים (1.87 מיליארד דולר) ואפגניסטן (1.77 מיליארד דולר)
משנת 2017 בראש הסוכנות עומד מארק גרין.
ז'אן-ז'וזף דה מונדונוויל

חייו

מונדונוויל נולד בנארבון בדרום-מערב צרפת למשפחת אצולה שירדה מנכסיה. ב-1733 עבר לפריז, שם זכה בחסות פילגש המלך מאדאם דה פומפדור והתמנה לכמה משרות מוזיקליות, בהן כנר ב"קונסר ספיריטואל".
אופוס 1 שלו היה כרך סונאטות לכינור שיצא לאור ב-1733. הוא היה לכנר בקאפלה ובלשכה המלכותית וניגן ב-100 קונצרטים; כמה מן "המוטטים הגדולים" שלו בוצעו גם הם באותה שנה ונחלו הצלחה בלתי מבוטלת. הוא התמנה ב-1740 לסגן-מנהל וב-1744 למפקח על הקאפלה המלכותית. מונדונוויל כתב והפיק אופרות לבית האופרה ומוטטים גדולים לקונסר ספיריטואל ועמד בקשר עם Théatre des Petits-Cabinets, ובמקביל המשיך בקריירה של כנר כל שנות ה-40' של המאה ה-18. ב-1755 התמנה למנהל בקונסר ספיריטואל לאחר מותו של פנקראס רואייה. הוא מת בבלוויל בגיל 60.

מוזיקת קודש

בין 1734 ל-1755 חיבר מונדונוויל 17 "מוטטים גדולים", שרק תשעה מהם שרדו. המוטט "וניטה אקזולטמוס דומינו" ("לכו נרננה לה'"), שיצא לאור ב-1740, זיכה אותו במשרת Maître de musique de la Chapelle (ממונה על המוזיקה בקאפלה). הודות לשליטתו הן במוזיקה תזמורתית והן במוזיקה ווקאלית, הקנה מונדונוויל למוטט הגדול - הסוגה השלטת ברפרטואר המוזיקלי של הקאפלה המלכותית לפני המהפכה - עוצמת גוונים ואיכות דרמטית שלא נודעה לו עד אז.

אופרות

יצירתו הבימתית הראשונה של מונדונוויל, "איזבה", נחלה אומנם כישלון, אך הוא הצליח בצורות הקלילות יותר של אופרת הבארוק הצרפתית: אופרה-באלט ופסטורלה הרואית. יצירותיו הפופולריות ביותר היו, Titon et l'Aurore, Le carnaval de Parnasse 
ו-Daphnis et Alcimadure', שלה כתב מונדונוויל עצמו את הלברית בניב של מחוז הולדתו, לנגדוק-רוסיון. "טיטו ואורורה" מילאה תפקיד חשוב ב"ריב הליצנים", המחלוקת בין תומכי האופרה הצרפתית למצדדים באופרה האיטלקית, שהסעירה את פריז בראשית שנות ה-50' של המאה ה-18. חברי "הפלג הצרפתי" וידאו, שהצגת הבכורה של "טיטו" תזכה להצלחה מוחצת (יריביהם טענו, שהם הבטיחו תוצאה זו בכך שגדשו את "האקדמיה המלכותית למוזיקה", שם התקיימה ההצגה, בחיילי המלך). 
נסיונו היחיד של מונדונוויל בכתיבת אופרה צרפתית רצינית - הסוגה המוכרת בשם "טרגדיה מוזיקלית" - נחל כישלון. הוא נקט בצעד יוצא הדופן של שימוש חוזר בלברית, "תזיאוס" - ששימש במקור את "אבי האופרה הצרפתית", לולי ב-1675. פעולתו הנועזת של מונדונוויל כשניסה להחליף את המוזיקה האהובה של לולי בזו שלו לא עלתה יפה. הצגת הבכורה בחצר בשנת 1765 התקבלה ברגשות מעורבים והצגה לקהל הרחב כעבור שנתיים הסתיימה בדרישת הקהל להחליפה במקור. עם זאת, מונדונוויל הקדים אך במעט את זמנו; בשנות ה-70' של המאה ה-18 הייתה זו האופנה לכתוב מוזיקה חדשה לטרגדיות של לולי, והדוגמה המפורסמת ביותר לכך היא "ארמידה" של גלוק.
הדיוויזיה ה-49 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 בפברואר 1944 על בסיס דיוויזיית המילואים ה-191, והועמדה תחת פיקוד זיגפריד מכולץ. הדיוויזיה הוצבה בגזרה שבין בולון לאטאפלה, ולחמה במהלך המערכה בנורמנדי. באוגוסט 1944 נסוגה הדיוויזיה לעבר פריז, ומשם לעבר בריסל. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה באזור אאכן, והשתתפה בקרב על אאכן. ב-5 בדצמבר צורפו לדיוויזיה שרידי דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-246, וב-18 בדצמבר הוקם על בסיס הדיוויזיה קורפוס הפאנצר ה-7.
מכסף

מכסף הוא בית חרושת לסכו"ם.

היסטוריה

בית חרושת מכסף הוקם כבית מלאכה למתכת על ידי ד. פרידלנדר שהביא מכונות מגרמניה, י. פטר שהביא את המבנה ברחוב שינקין 40, ומר ורמן, תעשיין שעלה מהולנד. בתחילה עשה בית החרושת מלאכות שונות במתכת שכללו שיניים תותבות, סכו"ם ותכשיטים, אך במהרה נודע בכלי הסכו"ם המהודרים שלו. בית החרושת עבר לחולון אך לא הצליח ובשנת 1940 נמכר לזאב לוינסון ששינה את שמו ל"מכסף". פרידלנדר המשיך בייצור נפרד של סכו"ם בפרדס כץ. בית חרושת מכסף היה למוביל בייצור סכו"ם בארץ ישראל והמשיך לייצר כלי סכו"ם יוקרתיים, גם לייצוא, תוך הבטחת אחריות ל-25 שנה. 
בנובמבר 1945 התקיימה שביתה בבית החרושת, שבעקבותיו הועלו משכורות העובדים. בשנת 1953, על רקע קשיים בשיווק התוצרת, פוטרו פועלים רבים ונותרו כ-20 עובדים מתוך 130 שעבדו בו קודם לכן. הקשיים נמשכו אל תוך שנת 1955. בנובמבר 1955 נחתם הסכם על העברת המפעל לירושלים. בפברואר 1957 הוגשה בקשה לפירוק המפעל לאחר שצבר חובות כבדים. 
ביוני 1960 נסגר המפעל בגלל קשיים כלכליים. באוגוסט 1960 נקנס מכסף על אי הגשת דו"חות מס. בשנת 1961 רכש קיבוץ ניר עם את מכסף, שהיה בהליכי פירוק.
בשנת 1987 המפעל נקלע שוב למצוקה כלכלית אך נחלץ ממנה.

מוצרים

המוצר המרכזי של מכסף הוא סכו"ם, מתוצרת עצמית ומייבוא. בנוסף לכך, מייצרת מכסף מגוון של סירים, כלי בית ומתנות. בשנת 2010 החלה לייצר, בשיתוף עם חברה אמריקאית, מחבת קרמי.
זולטאן מצ'לוביץ'

ביוגרפיה

במסגרת אליפות הבינלאומית השנייה בטניס שולחן שנערכה בברלין, גרמניה ב-16 בינואר 1926 היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן, שאירגנה בשלב הראשון את הקונגרס הראשון בטניס שולחן שבו דנו בנושא הציוד, עקרונות וחוקי המשחק ואת אליפות העולם הראשונה שנערכה בלונדון, אנגליה בתחילת דצמבר אותה שנה. באליפות הוא זכה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם מריה מדניאנסקי לאחר ניצחון במשחק הגמר על רולנד יעקובי ולינדה גליסון מבריטניה 0-2 במערכות (14-21, 8-21) ובטורניר הקבוצתי ביחד עם, רולנד יעקובי, בלה וון קרלינג ודניאל פצ'י לפני אוסטריה שזכתה בכסף ואנגליה והודו שזכו בארד. מדליות כסף, בטורניר ליחידים לאחר שהפסיד במשחק הגמר לחברו לנבחרת רולנד יעקובי 3-0 במערכות (21-12, 24-22, 21-19) ובטורניר בזוגות ביחד עם בלה וון קרלינג לאחר שהפסיד במשחק הגמר לרולנד יעקובי ודניאל פצ'י 3-1 במערכות (21-15, 21-11, 19-21, 21-11).

אלוף העולם ביחידים

באליפות העולם השנייה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בסוף ינואר 1928 הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בטורניר ביחידים לאחר ניצחון במשחק הגמר על חברו לנבחרת לאסלו בלאק 2-3 במערכות (21-8, 21-18, 22-24, 12-21, 15-21), בטורניר בזוגות מעורבים ביחד עם מריה מדניאנסקי לאחר ניצחון במשחק הגמר על חברו לנבחרת דניאל פצ'י ואריקה מצגר מגרמניה 1-2 במערכות (21-19, 20-22, 16-21) ובטורניר הקבוצתי ביחד עם שנדור גלנץ, לאסלו בלאק, רולנד יעקובי ודניאל פצ'י לפני אוסטריה ובריטניה ומדליית ארד בטורניר לזוגות ביחד עם רולנד יעקובי לאחר שהפסידו בשלב חצי הגמר לצ'ארלס בול ופרד פרי מבריטניה 3-0 במערכות (21-14, 21-18, 21-12). 
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בינואר 1929 הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, בטורניר הקבוצתי ביחד עם ויקטור ברנה, שנדור גלנץ, אישטוואן קלן ומיקלוש סבדוש לאחר 9 ניצחונות וללא הפסד, לפני אוסטריה ואנגליה. מדליות ארד, בטורניר ביחידים לאחר שהפסיד במשחק חצי הגמר לחברו לנבחרת מיקלוש סבדוש 3-2 במערכות (21-18, 22-24, 22-24, 21-17, 21-13) ובטורניר זוגות מעורבים ביחד עם מריה מדניאנסקי לאחר הפסד בשלב חצי הגמר ללאסלו בלאק ומגדה גל 3-2 במערכות (21-16, 13-21, 21-18, 11-21, 21-16), ולא הצליח להגן על תואריו אלה. בטורניר זוגות עם אישטוואן קלן הם הפסידו בשלב רבע הגמר לצ'ארלס בול ופרד פרי 3-2 במערכות.
סיירת חרוב החדשה

הקמת היחידה החדשה

הקמת הסיירת עמדה בראש תוכנית כוללת בשם "ראש לאריות", במסגרת התוכנית, החטיבה עוברת שינויים בבניין כוח האדם, בתוכניות האופרטיביות, באימונים, באמל"ח ובתשתיות.
במחזור נובמבר 2016 נפתח המחזור הראשון של סיירת חרוב בבא"ח כפיר ובמקביל הפלוגות בגדוד חרוב החלו בהסבה. כחלק מהתהליך, הפכו הפלוגות בסיירת חרוב החדשה לפלגות, והמחלקות הפכו לצוותים.
ב-22 במרץ 2017 נערך באנדרטת הבקעה טקס הפיכת גדוד חרוב לסיירת חרוב.
סיכת היחידה הוא כסמלה של סיירת חרוב המקורית. המוטיבים העיקריים בסמל מדגישים את ייעוד הסיירת ושיוכה: האריות מצביעים על שיוך היחידה לפיקוד מרכז, הג'יפ מסמל את משימות המרדפים ואופי פעילות היחידה, הכנפיים מסמלות את השיוך למערך המוצנח והחבצלת היא סמל ענף המודיעין ממנו הוקמה הסיירת (הישנה) במקור. תג היחידה הוא כסמל גדוד חרוב, ומורכב מחרב מכונפת על רקע אדום. מסמל זה נגזר סמל החטיבה כולה.

הגעה ליחידה והכשרת הלוחם

על מנת להגיע לסיירת חרוב, על הטירונים לעבור את גיבוש היח"טיות של חטיבת כפיר המתבצע זמן קצר לאחר הגיוס.
מסלול הכשרת הלוחמים בסיירת נמשך כשנה, וכולל הכשרה בסיסית (טירונות) בקליעה, שדאות, כושר גופני וביצוע תרגילים ברמת הפרט, החוליה והצוות. 
הכשרה מתקדמת (אימון מתקדם) והכשרה ביחידה הכוללת ניווטים בשטח פתוח ובנוי, פשיטה, קרב מגע, לוחמה זעירה,  לוחמה בשטח בנוי מתקדמת, קורס לוחמה בטרור, לימוד השפה והתרבות הערבית והפעלת רחפנים. בנוסף ישנם צוותים ייעודיים שמתעסקים בצליפה, חבלה, איסוף מודיעין קרבי, לוחמה תת קרקעית(לת"ק) וכו'.
בוכו

מרכיבים

המרכיבים הפעילים בצמח הם שמן אתרי מסוג דיאוספינל ולימונן. ויטמינים: בטאקרוטן, ומעט ויטמינים מקבוצת ה-B (למעט 12). הבוכו עשיר מאוד במינרלים, ביניהם נמנים כאלו החיוניים לגוף: סידן, כרומיום, מגנזיום, אשלגן, סלניום, אבץ ונתרן. בנוסף מכיל הבוכו טאנינים ומוצילאז'.

שימושים ברפואה עממית

תושבי דרום אפריקה, בעיקר אלו הנמנים עם הקויסן (Khoisan) השתמשו בבוכו כצמח מרפא וממשיכים לעשות בו שימוש עד היום. בשנות החמישים של המאה ה-17 למדו מתיישבים אירופאים מתושבי דרום אפריקה על שימושיו הרפואיים והשימוש בצמח התפשט לאירופה ואמריקה.
באופן מסורתי משתמשים בבוכו לטיפול במגוון בעיות רפואיות, כגון מניעת התכווצויות, להורדת חום, לחיטוי, כתרופה לצינון, כמשתן ומרפא לבעיות בדרכי השתן, לבעיות עיכול, לדלקות מפרקים וכדוחה חרקים.
היום ממליצים מרפאים אלטרנטיבים על השימוש בבוכו כמשתן וכמחטא של דרכי השתן בעת דלקות של דרכי השתן ושל בלוטת הערמונית וכמרפא לדלקות פרקים, שלשול או גזים במעי ופצעים.

פעילות פרמקולוגית

למרות השימוש המסורתי והמודרני שנעשה בבוכו, תכונותיהם הפרמקולוגיות של תמציותיו ושמניו לא נחקרו היטב. מעט המחקרים הקיימים נערכו לרוב אין ויטרו והשפעותיו על בני אדם ומחלות לא נבדקו, למעט מקרים ספורים בהם נבדקו השפעות הצמח על אנשים אך לא באופן מקובל.
בתנאי מעבדה נמצא שלתמציות הצמח תכונות אנטי-בקטריאליות ובמידה פחותה יותר גם לשמניו. כן נמצא שלמרכיבי הצמחים תכונות נוגדות חמצון חלשות.
מחקרים נוספים שנערכו במעבדה הראו שלשמן הבוכו תכונות נוגדות דלקת, שכן למרכיביו אפיניות גבוהה למדיאטורים של דלקת. במחקר שפורסם ללא תהליך של ביקורת עמיתים, נמצא שטיפול בבוכו מפחית דלקת בשרירים שאומצו יתר על המידה.
בניסוי שנערך על קביות נמצא שבוכו גורם להתכווצות בשרירי המעי שלאחריה מגיעה הרפיה של השרירים.
רמונה וביזוס

עלילה

הסרט נפתח עם רמונה קימבי (ג'ואי קינג) שמטפסת על חבלים בבית ספר יחד עם חברה הטוב ביותר האווי קמפ (ג'ייסון ספאבק). באמצע שרמונה מטפסת על החבלים היא מדמיינת שהיא בגרנד קניון מטפסת והיא נופלת, כשהיא מפסיקה לדמיין היא קוראת לעזרה.
דורותי קימבלי (ברידג'יט מונהאן): אמה של רמונה שואלת אם להוסיף עוד צלחת לדודה ביאטריס (ג'ניפר גודווין). אחותה הגדולה של רמונה ביזוס (סלינה גומז) לוקחת משימה של רמונה ועושה את זה בעצמה. רוברט קימבלי (ג'ון קורבט) רואה את התעודה של באזוז והוא אומר שהיא ממש טובה. כאשר הוא שואל את רמונה על התעודה, רמונה מוציאה את התעודה מהמקרר והיא מביאה אותה לאביה. כאשר דודה ביאטריס היא מוצאת את רמונה יושבת על הענף של העץ.
למחרת בבית ספר, רמונה מנסה לתאר מה קרה לה השבוע. היא אומרת שעובדי הבית שלה הגיעו לביתה ושברו חור גדול בצד הבית שלה לחדר חדש. המורה לא מאמינה לה למרות שזה נכון. למחרת אביה של רמונה מאבד את עבודתו והם בחובות. רמונה שומעת שיחה של הוריה ומחליטה שהיא הולכת למכור לימונדה כדי לעזור להוריה. ביזוס רואה את הנרי האגינס (הוטץ' דנו) קונה את לימונדה וביזוס שותה גם לימונדה והיא יורקת עליו כי נכנס לה ג'וק ללימונדה והיא מתרגזת על רמונה. אחרי טעות רמונה מחליטה לשטוף מכוניות אבל זה גם לא הולך. לאחר שהיא פגעה במכונית של הוברט השכן (ג'וש דיאמל) והיא פורשת.
למחרת בכיתת מוזיקה רמונה מקיאה על התופים. אז היא נשארת בבית עם ביזוס, לאחר שרמונה ניסתה להכין ארוחת ערב להוריה היא שורפת את המחבת, אחר כך הטלפון מצלצל ורמונה עונה ובקו נמצא הנרי כשהוא שואל אם ביזוס נמצאת רמונה אומרת שהיא עסוקה וביזוס כועסת עליה. כשרמונה הלכה למרתף כדי להאכיל את החתול שלה היא רואה שהוא מת וביזוס ורמונה עושות לו הלוויה.
לאחר חודשיים הוברט מציע לביאטריס נישואים אחרי שהוא חיזר אחריה והיא מסכימה. בחתונה הנרי וביזוס הופכים לחברים ורוברט מקבל עבודה בתור מורה לאומנות בבית הספר.
גאווה ודעה קדומה וזומבים (סרט)

תקציר העלילה

הסרט "גאווה דעה קדומה וזומבים" מבוסס על ספרו של סת' גרהם-סמית' באותו השם, ומגולל את סיפורה של אליזבת בנט (לילי ג'יימס), נערה דעתנית אשר חיה במאה ה-18. מצד אחד, היא ואחיותיה אומנו בשימוש בנשק ובאמנויות לחימה בסין כדי שיוכלו להגן על עצמן מהזומבים, ומהצד השני אמן לוחצת עליהן להשתדך ולהתחתן עם גבר עשיר. בעיצומם של החיפושים אחרי חתן מתאים לאליזבת ולאחיותיה, וירוס קטלני תוקף את העולם והופך אנשים לזומבים צמאי דם.

פיתוח

הסרט מבוסס על הרומן באותו השם מאת ג'יין אוסטן וסת' גרהאם-סמית'. הפקת הסרט הוכרזה לראשונה ב-10 בדצמבר 2009, ובאתר וראייטי, נחשף כי נטלי פורטמן תגלם את אליזבת בנט ותפיק את הסרט, ושחברת "Lionsgate" תממן ותפיץ את הסרט. ב-14 בדצמבר, דייוויד ראסל הוכרז כתסריטאי ובמאי הסרט. ב-5 באוקטובר 2010, נחשף כי ראסל עזב את ההפקה בשל בעיות בלוח הזמנים. מאוחר יותר, ראסל חשף שהיו לו סכסוכים עם "Lionsgate" על התקציב. יום למחרת, פורטמן הודיעה שהיא לא תגלם את אליזבת בנט, אך עדיין תפיק את הסרט. בעקבות עזיבתו של ראסל, "Lionsgate" הציעו למייק ניואל ומאט ריבס להשתלט על כיסא הבמאי, אך שניהם סירבו. ב-3 בנובמבר, דווח כי "Lionsgate" קיימו פגישות עם מייק וויט, מרשל ניל וג'פרי בליץ כבמאים פוטנציאליים. מייק וויט נבחר, אך הוכרז כי הוא נאלץ לעזוב את הסרט בשל בעיות בלוח הזמנים עם מחויבות קיימות לערוץ HBO. בחודש מאי 2013, הוכרז שבור סטירס ייקח את תפקיד הבמאי.

צילום

הצילומים החלו ב-24 בספטמבר 2014, בפארק מערב וויקומב ובפארק בוקינגהאמשיר. בליל כל הקדושים בסוף השבוע, השחקנים נצפו מצולמים בכמה סצנות בבית הטפילד בהרטפורדשייר. מאוחר יותר, בתחילת נובמבר, הצוות צילם בבית הייסינג הישן. ב-13 בנובמבר, הצילומים עברו לפרנשאם, סארי, שם הם צילמו עד ה-21 בנובמבר.

יציאת הסרט לאקרנים

ב-30 במרץ 2015, חברת "Screen Gems" קבעה את מועד יציאת הסרט ל-19 בפברואר 2016. לאחר מכן, ב-22 באפריל 2015, "Screen Gems" הקדימו את מועד יציאת הסרט מ-19 בפברואר, ל-6 בפברואר. הסרט הופץ בבריטניה ב-12 בפברואר, שבוע לאחר יציאתו בארצות הברית, על ידי "Lionsgate".

קידום הסרט

באוקטובר 2014, "Entertainment Weekly" פרסמו תמונה ראשונה מתוך הסרט. באותה שנה, ביולי, צוות יוצרי הסרט והשחקנים השתתפו בפאנל מיוחד בכנס הקומיק-קון, על מנת לקדם את הסרט. בכנס קומיק-קון, הטיזר נראה לראשונה. ב-9 באוקטובר 2015, הטריילר והפוסטר הראשונים פורסמו.
Orpheus Blade

היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-2008 בישראל על ידי עדי (כהן) ביטרן, סולנית הלהקה. לאחר מספר חילופי הרכב, בשנת 2014 הצטרפו ללהקה אדי למישוב (גיטרת באס), שקד פורמן (תופים), גל בן חיים (גיטרה). בנוסף הצטרף ללהקה הזמר הנינג באסה (Henning Basse), חבר לשעבר בלהקות Sons of Seasons , ‏Mayan , ‏ Karmaflow  ועוד.
באפריל 2014 שוחרר הסינגל הראשון, Dismissal.
אלבום הבכורה בשם Wolf's Cry (בתרגום חופשי "קריאת זאב") שוחרר בשנת 2015 על ידי חברת הפקות Pitch Black Records. האלבום הוא למעשה אלבום קונספט, המדבר על אנשי זאב ועל היחסים בין אדם לבין חיה. עדי ביטרן הלחינה וכתבה כל שירי האלבום, חלקם בשיתוף עם ארז יוחנן, שבנוסף גם השתתף בהקלטות. האלבום נכתב והוקלט במשך כ-6 שנים וזכה לביקורת חיובית בישראל ומחוצה לה עם יציאתו.
בינואר 2018 הוציאו סינגל בשם On Madness.
מישור החוף הצפוני

חקלאות והתיישבות באזור

מבחינה התיישבותית, הוקמו במקום יישובים קדומים, בגלל הקרבה לים וכן הנוחות לגידולים חקלאיים בחלק מקטעי מישור זה. יישובים קדומים שהוקמו הם בעיקר שוני, עתלית ועכו. עם תחילת ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, בסוף המאה ה-19, הוקמה באזור המושבה זכרון יעקב ולאחר מכן בנימינה. מאוחר יותר הוקמו (לפי הסדר)  נשר, קריית אתא, קריית ביאליק, קריית מוצקין, נהריה וקריית ים, כולן בשנות ה-30 ושנות ה-40. עם הזמן הוקמו באזור מושבים וקיבוצים שונים והחקלאות באזור התפתחה, בעיקר בתחומי הדיג, וגידול בננות ואבוקדו בגלל האקלים במקום המתאים לכך. היישובים בחיפה ועכו הוקמו עוד לפני העלייה היהודית לארץ ישראל אך ההבדל ביניהם הוא שהיישוב בעכו הוקם בתקופת קדומות ועם הזמן הוא התעבה אך מאז קומו התקיים רק למישור החוף, היישוב בחיפה, תחילה לאו דווקא יהודי, אלא יותר ערבי ומאוחר יותר יותר יהודי מערבי, הוקם תחילה על רכס הכרמל ורק עם הזמן, עם הגידול במספר התושבים והתחלת השימוש החשוב בנמל חיפה החלה ההתיישבות גם בקטע בצר של מישור החוף לחופה חיפה.
מסרק

מסרק הוא כלי המיועד ליישור וניקוי שיער. 
למסרק שיניים מרובות המשמשות אותו בפעולתו, הוא עשוי לרוב מחומרים מוצקים ובדרך כלל שטוח.
המסרק הוא בין הכלים העתיקים ביותר שנמצאו על ידי ארכאולוגים בצורות שונות, חלקם מהתיישבויות בפרס לפני יותר מ-5,000 שנה.

היגיינה

מסרקים משותפים הם מקור נפוץ לזיהום טפילי, כאשר משתמש אחד משאיר עליו ביצי טפילים או אפילו כאלה חיים, זה מקל על העברתם של כינים, פרעושים, קרדיות אבק,  פטריות ועוד טפילים מזיקים מאדם אחד לאחר.
יוזף סיגטי

חייו

סיגטי נולד בבודפשט ולמד באקדמיה המלכותית בעיר זו. הוא הופיע בקונצרט הראשון שלו בגיל 13, ובשנת 1912 יצא לסיור הקונצרטים הראשון שלו באירופה. בהמשך סייר והופיע בארצות שנות, בין השאר גם בארץ ישראל. הוא ניגן עם תזמורות מהגדולות ומהחשובות בעולם ובתקופה מסוימת לימד בקונסרבטוריון בז'נבה שבשווייץ. 
בשנת 1925 הופיע בפעם הראשונה בארצות הברית, וב-1951 התאזרח בה.
הרפטואר של סיגטי היה רב ומגוון והקיף את ספרות הכינור, לא רק הקלאסית והרומנטית אלא גם המודרנית. הוא גם הרבה בהקלטות.
סיגטי היה חבר ותיק של בלה ברטוק, חברות שנמשכה כל חייהם. הוא חלק עם ברטוק את הלאומיות הנלהבת שלו ואת התנגדותו לפשיזם. השניים היגרו לארצות הברית כמעט בו זמנית, כשסיגטי הקדים את ברטוק במעט. לאחר בואם לאמריקה הופיעו השניים ברסיטל משותף בספריית הקונגרס ב-11 באפריל 1940.
בתו של סיגטי נישאה לפסנתרן הרוסי-גאורגי ניקיטה מגלוב.
סיגטי פרש מן ההופעות בשנת 1960.
מפלגת העבודה (גרינלנד)

היסטוריה

המפלגה נוסדה בתחילת 1979 כזרוע הפוליטית של מרכז האיגוד המקצועי של Sulinermik Inuussutissarsiuteqartut Kattuffiat (ובראשי תיבות SIK). בעבר תמכה SIK בסיומוט, אך שיתוף הפעולה הופסק בסתיו 1978.
מפלגת העבודה הייתה קרובה מאוד לסיומוט בסוגיות פוליטיות מרכזיות. כמו כן, תמכה מפלגת העבודה בסיומוט בבחירות לפרלמנט האירופי.
בבחירות 1979 לא זכתה מפלגת העבודה בייצוג בלאנדסטינג. המפלגה גם השתתפה בבחירות לפולקטינג ב-1979, וקיבלה 1,618 קולות (שלא הספיקו לה כדי לזכות באף אחד משני מושבי הפולקטינג שהוקצו לגרינלנד).
בבחירות למועצות העירוניות השיגה מפלגת העבודה 550 קולות בגרינלנד, 156 בנואוק, 114 באילוליסאט, 81 במאניצוק, 76 באסיאט, 60 בקאקורטוק, 33 בנארסאק, 23 בקאסיגיאנגואיט ו-7 באומאנאק.
לקראת הבחירות ב-1983 התמזגה מפלגת העבודה עם אינואיט אטקטיגיט.
בראד בירד

ראשית חייו

בראד בירד נולד ב-24 בספטמבר 1957 בקליספל, מונטנה, ארצות הברית והיה לאח הצעיר מבין ארבעה. בגיל 11 היה בירד בסיור באולפני ההנפשה של וולט דיסני בברבנק שבקליפורניה והצהיר כי יום אחד יהיה חלק מצוות ההנפשה של האולפנים, בהמשך כשהיה בן 14 הפך למורו הרוחני של האנימטור מילט קאהל שהיה אחד מתשעת האנימטורים האגדיים הישנים של דיסני. שלוש שנים לאחר שסיים את לימודיו בתיכון קורווליס זכה במלגה של דיסני והצטרף למכון קליפורניה לאמנויות ושם התיידד עם האנימטור ג'ון לאסיטר.

קריירה

לאחר שסיים את לימודיו במכון קליפורניה לאמנויות החל בראד בירד לעבוד באולפני ההנפשה של וולט דיסני, עבודתו בדיסני הייתה קצרה והוא עזב את העבודה לאחר שסיים לעבוד על הנפשת הסרט השועל והכלבלב ב-1981. לאחר שעזב את דיסני הוא כתב כמה וכמה פרקים לסדרת הטלוויזיה "סיפורים מופלאים" של סטיבן שפילברג ובהמשך הרחיב את אחד הפרקים לסדרת טלוויזיה שנראה "משפחת כלב". בנוסף, באותו הזמן היה שותף בירד בכתיבת התסריט לסרט הלייב אקשן "סוללות לא כלולות". ב-1989 הצטרף בירד לאולפני Klasky Csupo ועזר לפתח את סדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון" מסרטונים קצרים בסדרת הטלוויזיה "המופע של טרייסי אולמן" לסדרת טלוויזיה לעצמה, בירד המשיך ושימש כיועץ בכיר לסדרה בשמונה עונותיה הראשונות. גם ב-1989 כחלק מעבודתו באולפני Klasky Csupo עבד בירד כאנימטור בפרק הפיילוט של סדרת הטלוויזיה "ראגרטס" "Tommy Pickles and the Great White Thing".
ב-1999 הצטרף בירד לאולפני ההנפשה של האחים וורנר וביים את הסרט "ענק הברזל" שזכה לשבחים רבים אך היה לכישלון קופתי גדול, הסרט הרשים את ידידו ג'ון לאסיטר שלמד איתו במכון קליפורניה לאמנויות. לאסיטר הציע לבירד להביא לאולפניו פיקסאר רעיון לסרט וזה כתב את "משפחת סופר על", פיקסאר התרשמו מרעיונו והחלה העבודה על הסרט כשהוא ביים אותו ואף דיבב את דמותה של עדנה מוד; עם יציאתו זכה הסרט לשבחים רבים והיה להצלחה קופתית גדולה, הסרט גם זיכה את בירד בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר ובמועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
ב-2004 כתב את התסריט לסרט "רטטוי" ובאמצע 2005 נבחר לתפקיד הבימוי במקום קודמו בתפקיד ג'אן פינקווה; הסרט יצא ב-2007 וזכה לשבחים רבים והצלחה קופתית גדולה, בינואר 2008 זכה על הסרט בפרס גלובוס הזהב לסרט המונפש הטוב ביותר ובהמשך זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר והועמד לחמישה פרסי אוסקר נוספים כשבניהם פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
במאי 2010 קפץ בירד לתחום הלייב אקשן וחתם על חוזה לבימוי הסרט "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים" שהיה להצלחה בינלאומית עם הכנסות של כמעט $700,000,000.
במאי 2012 נודע כי בירד יביים את סרט ההרפתקאות של דיסני "בחזרה למחר" וכי גם כי הוא כתב את התסריט לסרט בשיתוף עם דיימון לינדלוף.
ב-18 במרץ 2014 הוכרז כי בירד יכתוב את סרט ההמשך שלו "משפחת סופר על".
אגרונומיה

השבחת גזע

אגרונומיה עוסקת, בין היתר, ב"השבחת גזע" (selective breeding) של צמחים שונים, כדי להניב את היבול הטוב ביותר - בתנאים הפשוטים ביותר.
השבחת הגזע גם מעלה את תנובת השדה וגם מעלה את הערך התזונתי של מספר יבולים, כמו תירס וחיטה.
כמו כן, השבחת הגזע יכולה גם ליצור זנים חדשים הנקראיים "בני-כלאיים". ההשבחה נעשית לרוב באמצעות הכלאות קלאסיות בין זוג הורים וברירת הצאצאים הרצויים או באמצעות הנדסה גנטית ותרבית רקמה.
חולדת נפץ

חולדת נפץ (באנגלית: Explosive rat)‏, הידועה גם כפצצת חולדה (Rat bomb)‏, היתה כלי נשק שפותח על ידי מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית (SOE) במלחמת העולם השנייה לשימוש נגד גרמניה. את פגרי החולדות היו ממלאים בחומרי נפץ פלסטיים ומפזרים ליד חדרי הדוד הגרמניים, בתקווה כי הגרמנים יפנו את הפגרים בשריפה, שתוביל לפיצוץ הדוד.
מעולם לא נעשה שימוש מבצעי בחולדות הנפץ מכיוון שהמשלוח הראשון שלהם יורט על ידי הגרמנים; עם זאת, המשאבים שהוקדשו על ידי הגרמנים לאיתור חולדות נפץ נוספות נחשבו על ידי ה-SOE כהצלחה.

התפתחות

במהלך מלחמת העולם השנייה, רכשה מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית כמאה מכרסמים לניסויים רפואיים. המכרסמים הומתו וחומר נפץ פלסטי נתפר לגופם.
הרעיון, שפותח בשנת 1941, היה שכאשר החולדה המתה תתגלה בחדר הדוד של קטר רכבת, מפעל, תחנת כוח, או מתקן דומה, המסיק שמטפל בדוד ישליך את הגופה לתוך הכבשן, ויגרום לה להתפוצץ. חולדה יכולה אמנם להכיל רק כמות קטנה של חומר נפץ; עם זאת, ביחד עם חדירתו של דוד אדים בלחץ גבוה הפיצוץ היה יכול להוביל לפיצוץ חדר הדוד. ניתן היה להציב פצצת חולדה גם עם פתיל השהיה.

היסטוריה מבצעית

המשלוח הראשון של הפגרים יורט על ידי הגרמנים, וה-SOE הזניחו את תוכניתם. הגרמנים הציגו את החולדות בבתי הספר הצבאיים הבכירים וערכו חיפושים אחר חולדות מתפוצצות נוספות. ארגון ה-SOE סיכם: "הצרה שנגרמה להם הייתה עבורנו הצלחה גדולה בהרבה מאשר אם היינו משתמשים בחולדות בפועל."