מתיו פריז

מתיו פריז (באנגלית: Matthew Paris; ‏ 1200–1259) היה נזיר בנדיקטיני, היסטוריון אנגלי, אמן בכתבי יד מוארים וקרטוגרף. בסיסו היה במנזר בסנט אלבנס בהרטפורדשייר. הוא כתב מספר יצירות, לרוב היסטוריות, ששרטט ואייר בעצמו, בדרך כלל ברישומים שחלקם נצבעו בצבעי מים, המכונים לעיתים "רישומים כהים". חלקם נכתבו בלטינית, חלקם בניב אנגלו-נורמני או צרפתי. 
ספרו "כרוניקה מג'ורה" (Chronica Majora ) הוא מקור שצוטט לעיתים קרובות, אם כי היסטוריונים מודרניים מכירים בכך שלא תמיד הוא מקור אמין. הוא נטה להאדיר את הקיסר פרידריך השני ולהשמיץ את האפיפיור.  עם זאת, ב"היסטוריה אנגלורום" שלו, פריז מציג השקפה שלילית ביותר על פרידריך, כשהוא מתאר אותו כ"עריץ "ש"ביצע פשעים מחפירים."

חיים ועבודה

למרות שם משפחתו וידע השפה הצרפתית, פריז נולד באנגליה, חלק מהיסטוריונים חושבים שהוא ממשפחת פריז בהילדרשם בקמברידגשייר.  ייתכן שהוא למד בפריז בצעירותו לאחר שסיים את השכלתו המוקדמת בבית הספר בסנט אלבנס. הפרט הראשון שידוע לנו עליו (מתוך כתביו שלו) שהוא הוכר כנזיר בסנט אלבנס בשנת 1217. מתוך ההנחה שהוא היה בשנות העשרה לחייו. חוקרים מסוימים משערים שהוא היה מבוגר יותר בעשר שנים. את חייו הוא בילה בעיקר במנזר הזה. בשנת 1248 נשלח פריז לנורווגיה כשליח של לואי התשיעי להאקון הרביעי. הוא הרשים את השליט הנורווגי והוזמן לפקח על הרפורמציה במנזר Niddarholm של הבנדיקטים מחוץ לטרונדהיים.
מלבד המשימות הללו, פעילותו הידועה הוקדשה להיסטוריה, שבגינה נודעו נזירי סנט אולבנס. הוא הפך לרשם הרשמי של המנזר, בשנת 1236. פריז תיקן את עבודתו של רוג'ר, והוסיף חומר חדש לתקופת כהונתו. כרוניקה מג'ורה זו היא מסמך מקור היסטורי חשוב, במיוחד לתקופה שבין 1235 ל־1259. האיורים שאותה פריז יצר ליצירתו מעניינים לא פחות.

פריז כאמן

בחלק מכתבי היד של פריז, מיניאטורה ממוסגרת תופסת את החלק העליון של העמוד, ובאחרים הם "שוליים" - לא ממוסגרים וכובשים את הרבע התחתון (בערך) של הדף. "רישומים כהים" היו סגנון מבוסס היטב לפני פריז, והפכו פופולריים במיוחד במחצית הראשונה של המאה ה -13. הם ללא ספק זולים ומהירים בהרבה מהאיורים הצבעוניים המצוירים במלוא הדרם. המסורת של רישומים כהים או רישומי מתאר עם דיו בתוספת צבעונית הייתה אנגלית באופן מובהק, שתוארכה כאמנות האנגלו-סקסית של אמצע המאה העשירית, וקשורה לרפורמה הבנדיקטית האנגלית של התקופה.
מחקרים טוענים שההשפעה של פריז על אמנים אחרים מהתקופה הוגזמה. ככל הנראה מכיוון שעליו ידוע הרבה, בהשוואה למאיירים אנגלים אחרים מהתקופה, שרובם נותרו אנונימיים. כתבי היד שהופקו על ידי פריז מראים מעט סימנים לשיתוף פעולה מצידו, אך היסטוריונים לאמנות מגלים כי האסכולה של סנט אולבנס המשיכה לאחר מותו של פריז.
הסגנון של פריז מרמז שהוא נוצר על ידו סביב 1200. הוא היה מיושן במקצת בשמירה על עגלגלות בדמויותיו, במקום לאמץ את הזוויתיות הדקה של רוב בני זמנו, במיוחד אלה בלונדון. הקומפוזיציות שלו מאוד מציאותיות. ייתכן שמצבו כנזיר מחובר היטב, נתן לו יותר ביטחון ביצירת קומפוזיציות חדשות, ואילו אמן לא בולט העדיף לדבוק בנוסחאות מסורתיות. מצב זה משקף גם את חוסר ההכשרה המלאה באמנות באותה התקופה. הצביעה שלו מדגישה ירוק וכחול, ויחד עם הפריסה האופיינית שלו לתמונה בחלקו העליון של העמוד, היא ייחודית יחסית.

פריז כהיסטוריון

משנת 1235, שבה רוג'ר וונדובר הפסיק את כתיבתו, המשיך פריז לכתוב את ההיסטוריה לפי התוכנית שקבע קודמו. הוא לקח חלק ניכר מהמידע ממכתבי אנשים חשובים, אותם הוא הוסיף בכתיבה, אך הפיק הרבה יותר משיחות עם עדי ראייה לאירועים. בין המקורות שלו היו ריצ'רד, האציל מקורנוול והמלך הנרי השלישי, שאיתם היה ביחסים קרובים.
המלך ידע שפריז כותב היסטוריה, ורצה שהיא תהיה מדויקת ככל האפשר. בשנת 1257, במהלך ביקור של שבוע בסנט אולבנס, הנרי שמר על הכרוניקן לצדו יומם ולילה. "הוא הינחה את עיטי" כתב פריז, "עם רצון טוב ושקדנות רבה." עם זאת הוא היה ביקורתי כלפי מדיניות המלך. הנרי ריצ'רדס לוארד מניח שפריס מעולם לא התכוון שיצירתו תקרא במתכונתה הנוכחית. מהערות שונות בכתב היד אפשר להבין כי פריז הבין את הסיכון בכתיבה ביקורתית. מצד שני, עותקים ערוכים מחדש נעשו במהלך חייו של פריז. בהם הקטעים הפוגעניים הושמטו או רוככו. בעבודתו המפורטת, "היסטוריה אנגלורום" (נכתב בערך 1253), רגשותיו האמיתיים של פריז חשופים יותר.
אנשי טבע שיבחו את תיאוריו על חיות הבר האנגליות בתקופתו, אם כי הם היו קצרים, בפרט התיאור החשוב שלו להופעה הראשון באנגליה בשנת 1254 של ציפור שיר מסוימת.

פריז כקרטוגרף

פריז הצטיין במיפוי. בין שאר מפותיו ישנן המתארות מסלול עלייה לרגל מלונדון לרומא בצורה גרפית.  רצף תמונות של עיירות במסלול סימן את קצה המסע של כל יום, מה שמאפשר לצופה לדמיין ולעקוב אחר המסע כולו ולא כמו קומיקס - הישג חסר תקדים במקומות אחרים בעולם ימי הביניים.