אייר פראנס

תולדות החברה

אייר פראנס נוסדה ב־30 באוגוסט 1933 ממיזוגן של Air Orient, Compagnie Générale Aéropostale, Société Générale de Transport Aérien ‏(SGTA, חברת התעופה הצרפתית הראשונה, שנוסדה כ-Lignes Aériennes Farman ב-1919), Air Union ו-CIDNA ‏(Compagnie Internationale de Navigation). לחברה היו קווים רבים ברחבי אירופה, אך גם למחוזות צרפת בצפון אפריקה ולמקומות אחרים.
החברה הולאמה ב-1946, ו-"Compagnie Nationale Air France" (חברת התעופה הלאומית הצרפתית) נוצרה בהחלטה של הפרלמנט ב-16 ביוני 1948. הממשלה החזיקה ב-70 אחוז מהחברה החדשה ועד סוף 2003 המשיכה להחזיק בשליטה באמצעות 54 אחוז ממניות החברה. ב-4 באוגוסט 1948, מקס הימאן מונה לנשיא אייר פראנס. במהלך שלוש עשרה שנותיו בהנהגה, הוא יישם מדיניות מודרניזציה שהתבססה על מטוסי סילון, במיוחד הקרוול והבואינג 707.
ב-1949 החברה הייתה אחת ממייסדות SITA ‏(Société Internationale de Télécommunications Aéronautiques, האגודה הבינלאומית לטלקומוניקציה אווירית). החברה השתמשה במטוסי קומט החל מ-1953 למשך תקופה קצרה, אך במהרה החליפה אותם במטוסי וייקאונט וב-1959 החלה בשימוש נרחב במטוסי הסילון "קאראוול" הדו-מנועיים. היא עברה לשימוש במטוסי בואינג, אך כחברה לאומית אירופית הייתה מחויבת לדגמי איירבוס החל מ-1974. החל מ-1976, החברה הפעילה את מטוס הקונקורד העל-קולי הייחודי בקו פריז-שארל דה גול – ניו יורק וכן בקווים נוספים (שהופסקו ב-1982).
ב-30 בספטמבר 2003, אייר פראנס ו-KLM ההולנדית הודיעו על מיזוג שתי חברות התעופה לחברה חדשה שתיקרא אייר פראנס-KLM. בעלי המניות של אייר פראנס יחזיקו ב-81 אחוז מהחברה החדשה, ובעלי המניות של KLM יחזיקו ביתר. חלקה של ממשלת צרפת באייר פראנס ירד מ-54.4 אחוז ל-44 אחוז.
בינואר 2016 החברה הוציאה את מטוסי הבואינג 400–747 משירות, לאחר ארבעים ושש שנים בהן המטוס על דגמיו השונים היה חלק מצי המטוסים שלה. 
ביולי 2017 הודיעה החברה על חברת בת בשיטת הלואו קוסט שתיקרא JOON, המיועדת בעיקר לבני גיל הצעירים.
ב-2018 זכתה החברה בתואר "האוכל הטוב ביותר המוגש בטיסות".

פעילות החברה בישראל

נכון לדצמבר 2018  החברה מפעילה 3 טיסות יומיות בקו בין פריז לתל אביב, הטיסות מופעלות במטוסי איירבוס A320. בעונת הקיץ מפעילה החברה גם 4 טיסות שבועיות לניס.

היסטוריית החברה בישראל

אייר פראנס פעלה בישראל החל משנותיה הראשונות והייתה אז החברה היחידה שקיימה קשרי תעופה בין ישראל והמזרח הרחוק. 
בעבר החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות בין מארסיי לתל אביב במטוסי איירבוס A320, אך קו זה בוטל.

תאונות במטוסי החברה

ב-25 ביולי 2000, טיסה 4590 של אייר פראנס, מטוס קונקורד שהיה בדרכו לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק התרסק בגונס. כל הנוסעים והצוות נספו, כמו גם ארבעה אנשים שהיו על הקרקע.
ב-2 באוגוסט 2005 התרסק מטוס A340 של החברה בטורונטו, לאחר שנחת במסלול הכי קצר. אחרי חצי מסלול, לאחר שהמטוס רק נגע בקרקע ויותר מ-12 שניות לאחר שהפעיל את הרוורס, המטוס התרסק בוואדי שבסוף המסלול ונשרף לגמרי. באורח פלא כל הנוסעים שרדו ומעטים נפצעו קל. להתרסקות זו הוקדש פרק בסדרת הטלוויזיה תעופה בחקירה, בשם נס משמים (באנגלית: Miracle escape).
ב-1 ביוני 2009 התרסק מטוס איירבוס A330-200 בטיסה 447 של אייר פראנס שיצא מריו דה ז'ניירו לכיוון פריז, ובו 228 נוסעים.
ב-30 בספטמבר 2017, כשל המנוע השמאלי של טיסה 66 מנמל התעופה שארל דה גול לנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס, הטיסה בוצעה במטוס איירבוס A380, ונאלץ לנחות נחיתת חירום בשדה התעופה של גוס ביי. המטוס נחת ללא נפגעים.

חטיפות

במהלך ההיסטוריה של החברה התבצעו מספר חטיפות מטוס:
ב-27 ביוני 1976 נחטף מטוס איירבוס A300 של החברה במהלך טיסה מנתב"ג לפריז. כוונת החוטפים הייתה לחטוף את הישראלים והיהודים שבין הנוסעים ולכן ביום השלישי לחטיפה שוחררו יתר הנוסעים. קברניט המטוס הצרפתי, מישל בקוס, התעקש להישאר עם נוסעיו החטופים, מתוך אחריותו לשלומם. יחד איתו נשאר כל צוות המטוס. בישראל זכה הקברניט לכבוד רב, והוא קיבל אות הוקרה מראש הממשלה אז, יצחק רבין. מבצע שחרור החטופים שביצע צה"ל כונה "מבצע יונתן" או "מבצע אנטבה" ובמהלך שחרור החטופים נהרג ראש סיירת מטכ"ל יוני נתניהו.
ב-1994, קבוצת אנשי ארגון GIA האלג'יראי חטפו את טיסת אייר פראנס 8969 והתכוונו לרסק את המטוס לתוך מגדל אייפל. חיילי קומנדו צרפתים התערבו והצליחו למנוע את האירוע.
ב-24 בדצמבר 2003 בוטלו שלוש טיסות אייר פרנס לנמל התעופה הבינלאומי LAX בלוס אנג'לס בגלל חשש שטרוריסטים יעלו עליהן.
וכמו כן ב-1973 מרסיי; 1976 הו צ'י מין סיטי; 1977 בנגזי; 1983 ו-1984 ז'נבה; 1989 אלג'יריה; 1993 ניס; 1994 אלג'יריה; 1999 פריז.