google/wiki40b huggingface dataset:
בזבוז לבנון

תיאור

בזבוז לבנון גדול במקצת ודומה לבזבוז אירופי אך צבעיו בהירים יותר. החזה, הבטן והזנב צהובים.
מצחו צהוב, גרונו בהיר יותר, זנבו ארוך יחסית. טבעת העין צהובה בהירה. לצעירים גוון חלודי בולט. 
אזור המחיה שלהם הוא בדרך כלל במורדות הרים עם עצים ושיחים מפוזרים.
אורך גוף: 12–14 ס"מ. משקל: 10–14 גרם.

תפוצה ומגמות אוכלוסין

אזור התפוצה של בזבוז הלבנון מצומצם ביותר ומתרכז בחרמון הסורי והישראלי, בהרי השוף שבלבנון ובצפון ירדן. הוא נודד בסתיו דרומה לאזורים מדבריים בנגב, בהרי אילת ובסיני.
בישראל, בין 100 ל-150 זוגות דוגרים בחרמון, בגובה של 1200–1800 מטרים מעל לגובה פני הים.
בחורף נצפה במספרים קטנים בהר הנגב, אזור ניצנה והרי אילת.

שמירת טבע

אוכלוסיית בזבוזי הלבנון נמצאת בירידה. משנת 1996 האוכלוסייה של ירדן הצטמצמה בכ-20%.
מין זה, שזקוק לאספקת מים יומית מושפע מאוד משנות בצורת שבעקבותיהן מצטמצם מלאי הזרעים שבהם הוא ניזון, ושלוליות/שלוגיות המשמשות אותו לשתייה. בנוסף, כריתת יערות, רעיית יתר ועוד… מאיימים על עתידו.

רבייה

בחודשים אפריל-מאי, עת השלגים מפשירים, בני הזוג בונים קן בעצי מחט ובו מטילה הנקבה, בדרך כלל, 4 ביצים. 
הדגירה נמשכת שבועיים וכעבור שבועיים נוספים הגוזלים פורחים מהקן. בשלב זה בני הזוג "מטפסים" בגובה כדי לקיים מחזור קינון נוסף ואם התנאים יאפשרו, ייתכן אף מחזור קינון שלישי. בתום עונת הקינון הבזבוזים מתקבצים ללהקות גדולות וקולניות ועם בוא הסתיו - ספטמבר-אוקטובר, כולם נודדים דרומה.
טא' שביאש

היסטוריה

מקור שמה של העיר אינו ברור לחלוטין. ייתכן כי מקורו במין של פטל המכונה במלטזית "שאובס" (Xawbas), במילה "טבשביש" (Tbexbix) שפירושה זריחה, או בצירוף המילים "טא' שביאק" (Tax-Xbiek) שמשמעותו "של הרשתות". תחילתה של העיר ככפר דייגים, וב-1948 החלה בה הקמתו של המנזר הכרמליטי. ב-1954 הונחה אבן הפינה לכנסייה היחידה בטא' שביאש הניצבת במרכזה הגאוגרפי. הכנסייה נחנכה ב-28 בנובמבר 1958 והוקדשה ליוחנן הקדוש של הצלב. ב-1969 הוענק לכנסייה מעמד של כנסיית רובע, ויום חגו של הקדוש החל ב-16 בנובמבר, נחוג בפסטה כמקובל במלטה.

העיר כיום

העיר נחשבת לאזור מגורים יוקרתי, ובה מספר וילות מהמאה ה-19. בערוץ לצרטו שמדרום לטא' שביאש שוכנת המרינה הגדולה ביותר במלטה, ובסמלה של העיר אשר אומץ באופן רשמי בשנת 1993, נראה הגה של ספינה. העיר מוקפת בטיילת (Ix-Xatt) הנמשכת בצורת פרסה לאורך חופה, ושוכנות בה מספר שגרירויות זרות, וכן משרדיהן של כמה חברות ספנות וטכנולוגיית מידע.
שואת יהודי צרפת

שואת יהודי צרפת היא ריכוזם של עשרות אלפי יהודים צרפתיים במחנות ריכוז בצרפת וגירושם על ידי שלטונות צרפת ואנשי אס אס גרמניים למחנות השמדה במזרח אירופה כחלק מהשואה שהתרחשה בזמן מלחמת העולם השנייה.

רקע

במאי 1940 פלשה גרמניה לצרפת וצרפת עברה לשליטתה של ממשלת משתפי פעולה עם הגרמנים - "ממשלת וישי". תחת חסות גרמנית שלט משטר וישי בצרפת, סימן את היהודים בטלאי צהוב, סילק אותם מעבודותיהם, שלל את פרנסותיהם והחרים את רכושם.

מעצרים

בחורף 1940–1941 שלחו הגרמנים והצרפתים עשרות אלפי יהודים למחנות מעצר בדרום צרפת, בהם גירס וסן סיפריאן.
רובם היו פליטים ומהגרים. במחנות אלה נספו אלפי יהודים.
אבי שומר

אבי שומר (נולד ב-21 בפברואר 1956) הוא המנכ"ל ואחד הבעלים של רשת "צומת ספרים".
מנחם ארנסטר

קורותיו

נולד בישראל, בנם של שבע ברכה בת רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ והרב משה ארנסטר, נשיא קריות מאור החיים בצפת ובירושלים. בא' באדר תשכ"ט נישא לבת דודו הינדא, בת האדמו"ר רבי משה יהושע הגר מויז'ניץ. בשנת תש"ם מונה לרב חסידי ויז'ניץ בפתח תקווה והיה מגיע מידי "שבת מברכים" לשבות שם. לאחר פטירת סבו האמרי חיים הכתירו חותנו, שכיהן עד אז כראש ישיבת ויז'ניץ, לראש ישיבת ויז'ניץ בבני ברק. הוא מוסר שיחות מוסר שם מפעם לפעם.
במשך השנים סייע לחותנו. לאחר פטירת חותנו הוא מייצג באירועים את גיסו, רבי ישראל הגר מויז'ניץ, וכן הוא מסדר את הקידושין בחתונות של החסידות.
לואיס פראה

ביוגרפיה

פראה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אינדפנדיינטה מדיין בשנת 1983, שם שיחק במשך 4 עונות. ב-1987 עבר ליריבה העירונית, אתלטיקו נסיונל, מה שפתח לו את הדרך לנבחרת הלאומית וגם לצבירת תארים לרזומה. בנסיונל אימנו אותו פרנסיסקו מטוראנה והרנן דריו גומס, מי שגם היו מאמני הנבחרת. פראה החל לבסס עצמו כאחד מהבלמים הטובים בקולומביה והיה חלק מההרכב של הקבוצה שעשתה היסטוריה והייתה לקבוצה הקולומביאנית הראשונה לזכות בקופה ליברטדורס בשנת 1989. אחרי ארבע עונות במדי נסיונל, כאשר הוא מוסיף לרזומה גם את הקופה אינטראמריקנה ב-1990 ואליפות מקומית ב-1991. חזר לשחק באינדפנדיינטה מדיין לעוד שלוש עונות ואחר כך המשיך לעוד עונה בג'וניור ברנקייה. הקבוצה היחידה שלו מחוץ לקולומביה הייתה טורוס נסה מהליגה השנייה במקסיקו, שם שיחק במשך שנה ב-1995. חזר לקולומביה והצטרף לעונה לשורותיה של דפורטס טולימה, עד שחזר לקדנציה שנייה בנסיונל, עימה הוסיף עוד קופה אינטראמריקנה ב-1997 וכן את הקופה מרקונורטה ב-1998. היה אמור לעבור ולשחק בליגת ה-MLS של ארצות הברית ולהצטרף לטמפה ביי מיוטיני או מיאמי פיוז'ן, אך לבסוף לא חתם ופרש מכדורגל.

נבחרת לאומית

פראה שיחק במשך 7 שנים ברציפות במדי הנבחרת הלאומית של קולומביה. הוא זומן לראשונה ב-1987 ושיחק בטורניר הקופה אמריקה שנערך בארגנטינה באותה שנה ובו קולומביה סיימה במקום השלישי. כעבור שנתיים השתתף בטורניר הקופה אמריקה שנערך בברזיל, שם כשלה קולומביה לעבור את שלב הבתים. פראה הפך לשחקן הרכב בנבחרת ואייש את מרכז ההגנה לצידו של אנדרס אסקובר. הוא עזר לקולומביה לסיים במקום הראשון בבית מוקדמות מונדיאל 1990 ולגבור על נבחרת ישראל בפלייאוף בדרך להעפלה ראשונה של הנבחרת למונדיאל לאחר 28 שנים. במונדיאל באיטליה שיחק פראה בכל ארבעת המשחקים של קולומביה, שהודחה בשמינית הגמר על ידי קמרון 1-2 לאחר הארכה. שיחק ב-1991 בטורניר הקופה אמריקה שנערך בצ'ילה ובו שוב סיימה קולומביה את בית הגמר במקום הרביעי. ב-1993 בטורניר שנערך באקוודור, קולומביה העפילה לרבע הגמר ופיגרה מול אורוגוואי 0-1 עד לדקה ה-88. אז קיבל פראה מסירה מלאונל אלבארס ובבעיטה מרחוק הצליח לאזן את התוצאה. בסופו של דבר הייתה זו קולומביה שניצחה בדו-קרב פנדלים 3-5 והעפילה לחצי הגמר. את הטורניר היא סיימה במקום השלישי. באותה שנה שיחקה קולומביה במוקדמות מונדיאל 1994 וגם הפעם סיימה במקום הראשון כאשר היא מביסה את ארגנטינה במחזור האחרון 0–5 באצטדיון המונומנטל ומעפילה למונדיאל שני ברציפות שלה. בטורניר הגמר בארצות הברית קולומביה איכזבה וסיימה את הבית המוקדם במקום האחרון, מה שהיה גם סיום הקריירה הבינלאומית של פראה. בסך הכל שיחק פראה 78 משחקים במדים הלאומיים וכבש שני שערים: מול אורוגוואי ובמשחק ידידות שנערך ב-1988 מול קנדה ובו ניצחה קולומביה 0–3.

חיים אישיים

לאחר הפרישה, עבר למיאמי והחל לעבור כמאמן לפיתוח שחקנים צעירים. ללואיס יש בן שקרוי על שמו, לואיס אלברטו פראה, המשחק כדורגל מקצועני בתפקיד החלוץ.
טסה תומפסון

ביוגרפיה

תומפסון נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה וגדלה שם ובברוקלין שבניו יורק. אביה, מארק אנתוני תומפסון, הוא מוזיקאי ממוצא אפריקאי-פנמי ואמה ממוצא מקסיקני ואירופאי. תומפסון למדה בתיכון סנטה-מוניקה בעיר שם התגלתה למשחק לראשונה כאשר גילמה את הרמיה במחזה "חלום ליל קיץ" של ויליאם שייקספיר שהופק על ידי תלמידי בית הספר. לאחר מכן למדה שנתיים בסנטה מוניקה קולג', שם למדה אנתרופולוגיה תרבותית.

תיאטרון

בשנת 2002 הופיעה תומפסון לראשונה בצורה מקצועית בהפקה בלוס אנג'לס של מחזהו של ויליאם שייקספיר "הסערה". ב-2003, תומפסון הופיעה בתפקיד יוליה במחזה "רומיאו ויוליה: ניו אורלינס לפני המלחמה, 1836" ואף הייתה מועמדת לפרס התיאטרון NAACP על תפקידה זה.

טלוויזיה

ב-2005 הופיעה תומפסון לראשונה בטלוויזיה, בסדרת המתח של רשת CBS "פשע מן העבר". באותה שנה היא הצטרפה גם לעונה השנייה של הסדרה "ורוניקה מארס" בתפקיד ג'קי קוק. שנה לאחר מכן התארחה בדרמה הרפואית של ABC "האנטומיה של גריי". מאוחר יותר הופיעה גם בסדרות: "מרפאה פרטית", "גיבורים" ו"וסטוורלד".

קולנוע

ב-2006 הופיעה תומפסון לראשונה בקולנוע ברימייק לסרט האימה "כשזר מתקשר" בתפקיד סקרלט, בכיכובם של בריאן גראתי וקייטי קסידי. ב-2008 גילמה את דיינה בדרמת הריקודים "להגשים את החלום" בכיכובה של מרי אליזבת' וינסטד, ושיחקה תפקיד קטן של מלצרית בסרטה הראשון של ג'יידה פינקט סמית' "חוזה אינטימי" ( 'The Human Contract '), לצד השחקנים ג'ייסון קלארק ופאס וגה.  
בשנת 2014 הופיעה תומפסון בתפקיד דיאן נאש בביוגרפיה של מרטין לותר קינג "סלמה". ב-2015 הופיעה בסרט "קריד". היא לוהקה לגלם את ולקיריה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול: "תור: ראגנארוק" מ-2017,  
בשנת 2018 שיחקה בסרט "העולם שאחרי: הכחדה", סרט אימה-מדע בדיוני לצידן של נטלי פורטמן וג'ינה רודריגז. שיחקה גם בקומדיה "סליחה על ההפרעה" לצד לילי ג'יימס, שיחקה גם בסרט ההמשך "קריד 2". בנוסף, שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "פורטלנדיה" המשודרת ברשת הטלוויזיה IFC. והשתתפה בקליפים "Pynk" ו-"Make Me Feel", שניהם של הזמרת ג'אנל מונה.  
בשנת 2019 שבה לגלם את דמותה של ולקיריה בסרט "הנוקמים: סוף המשחק", ה-22 ביקום הקולנועי של מארוול. באותה שנה שיחקה גם בסרט הפעולה "גברים בשחור: אינטרנשיונל", בתפקיד ראשי של הסוכנת M בארגון "גברים בשחור", לצד כריס המסוורת' וליאם ניסן.
אן. סי. אר ישראל

התפתחות החברה

חברת ריטליקס הוקמה בשנת 1982 בשם "Point of Sale" על ידי בארי שקד ובריאן קופר. שקד, אז סטודנט באוניברסיטת בר-אילן, זיהה בתקופת ההיפר-אינפלציה ששררה אז בישראל, את הצורך במערכות מחשב לעדכון אמין ומהיר של המחירים המשתנים בקופות ברשתות הקמעונאיות. לאחר הצלחה בשוק הישראלי החלה החברה לשווק את מוצריה בצפון אמריקה דרך חברה אמריקאית בשם דטה צ'קרס.
בשנת 1994 פרצה החברה לשוק הבינלאומי כשזכתה בחוזה לאספקת תוכנה לקופות של רשת המרכולים הבריטית טסקו. באותה שנה ביצעה החברה הנפקה ראשונה בבורסה בתל אביב וגייסה סכום של 3 מיליון דולר. בשנת 1998 ביצעה החברה הנפקה מוצלחת בבורסת NASDAQ. בשנת 2000 החברה שינתה את שמה ל-Retalix במסגרת התרחבות פעילותה מתוכנה לקופות (Point of Sale) למבחר רחב של תוכנות לניהול קמעונאי.
בשנת 2009 ביצעה קרן פימי יחד עם קבוצה של חמישה חברים יוצאי אמדוקס השקעה אסטרטגית בריטליקס, רכשה כ-20% ממניות החברה והעבירה לידיה את השליטה. הקבוצה מינתה את אחד מחבריה, אלי גלמן, ליו"ר הדירקטוריון, וכן מינתה למנכ"ל החדש את שוקי שפר, גם הוא בכיר לשעבר באמדוקס. ב-2010, כאשר מונה גלמן למנכ"ל אמדוקס, מינה הדירקטוריון את אבי נאור, לשעבר נשיא ומנכ"ל אמדוקס, ליו"ר החדש.
כיום נמנות בין לקוחות החברה כ-500 רשתות קמעונאות ברחבי העולם, בהן קארפור בצרפת ובאיטליה, טסקו, סיינסבורי'ס ומוריסונס בבריטניה, וולגרינס ופאבליקס בארצות הברית, וולוורת'ס וקולס באוסטרליה ו-BP במדינות שונות בעולם. בין לקוחות החברה בישראל נמנות הרשתות שופרסל, ריבוע כחול, המשביר לצרכן, סטימצקי, פז, ודלק.
בנובמבר 2012 הכריז תאגיד NCR Corporation על רכישת חברת ריטליקס מידי קרן פימי ושותפיה תמורת 650 מיליון דולר. הרכישה הושלמה בחודש פברואר 2013, והחברה נמחקה מהמסחר בבורסה. שמה של החברה שונה ל"אן. סי. אר ישראל בע"מ".
פול קוראזי

פול קוראזי (בצרפתית: Paul Corazzi,‏ 1910, מרסיי - 1995, פרפיניאן) היה חבר ב"רזיסטנס" וחסיד אומות העולם מצרפת.

קורות חיים

פול קוראזי היה ממשפחה שבמקורה הגיעה מקורסיקה.

פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה

בתקופת כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית היה קוראזי פקיד בכיר במחוז פירנה-אוריינטל (Pyrénées-Orientales) (צר') שבדרום צרפת ונציג המחוז במחנה הריכוז ריווזאלט (Rivesaltes)  בדרום צרפת, ליד הגבול עם ספרד. שם רוכזו יהודים שברחו ממרכז אירופה בתקופה של ראשית שלטונם של הנאצים בגרמניה, וכן יהודים שגורשו על ידי גרמניה הנאצית מבאדן-וירטמברג בסוף 1940. בין החודשים יולי ונובמבר 1942 השקיע קוראזי מאמצים בניסיונות להציל בני נוער יהודיים מגירוש למזרח אירופה. זאת עשה בשיתוף ארגוני סעד והצלה יהודיים ולא יהודיים, בהם Secours Suisse, ארגון סיוע שווייצרי לילדים יהודים שייסד מוריס דובואה. 
קוראזי פנה להורים יהודים ופעל כדי להשיג את הסכמתם של ההורים להוצאת ילדיהם ממחנה ריבסאלט כדי להצילם לפני שיגורשו, וזאת למרות המחיר הכבד - פרידת בני הנוער מהוריהם והצורך של ההורים לסמוך על הזרים בידיהם היו מופקדים בני הנוער. באופן זה הצליח להציל קוראזי 25 צעירים יהודיים, ילדים ובני נוער. בחלק מהמקרים הוציא קוראזי את הילדים מרכבת הגירוש, ולעיתים - לאחר שהרכבת כבר החלה לנסוע. פעילה נוספת להוצאת ילדים יהודים ממחנה זה הייתה לויס גנדן.
בזכות תפקידו הפקידותי הצליח קוראזי לזייף את מסמכי הזהות של צעירים אחרים רבים ולשדך להם גילים צעירים יותר מכפי שהיו בפועל. כך פחת הסיכוי שעם היתפסם, יגורשו הצעירים, מכיוון שההוראות קבעו שיהודים יגורשו רק מגיל 16 ומעלה. עשרות צעירים יהודים נוספים ניצלו באופן זה על ידי פעולתו של קוראזי. רבים מהם הועברו לבתי ילדים שהתקיימו בתמיכת ה"אוז"ה" ו-Secours Suisse. חלקם הועברו אל מעבר לגבול ספרד או שווייץ ושם ניצלו במשך תקופת המלחמה והשואה.
בנוסף לכך ניסה קוראזי ככל יכולתו לשפר את תנאי חייהם של האסירים הכלואים במחנה ריבסאלט וכן את תנאי שהותם ברכבות של המגורשים.

הנצחה והכרה

ב-1989 הכיר יד ושם בפול קוראזי בתור חסיד אומות העולם.
לקוראזי הוענקו אות לגיון הכבוד הצרפתי וכן אותות כבוד צרפתיים נוספים.
קיצור דרך (מחשוב)

במחשוב, קיצור דרך הוא קישור בממשק המשתמש, המאפשר למשתמש לגשת מהמקום בו קיצור הדרך מאוחסן אל קובץ או משאב מערכת הממוקם בתיקייה או התקן אחרים.
ככלל, קיצור דרך מיושם כקובץ, המכיל כתובת URI, מזהה ייחודי גלובלי, או את השם של קובץ תוכנית היעד שאליו מפנה קיצור הדרך. ניתן להוסיף לקיצור הדרך פרמטרים ייחודיים, שיועברו לתוכנית בזמן הרצתה. לקובץ או משאב יכולים להיות מספר קיצורי דרך (ובמקומות שונים), כאשר לכל קיצור דרך יכול להיות סמליל משלו. קיצורי דרך ממוקמים פעמים רבות על שולחן העבודה, או בתוכנות המיועדות לאחסון קיצורי דרך, כדוגמת תפריט התחל בסביבות עבודה שונות. הרעיון של קיצור דרך נקרא במערכת מקינטוש "alias", ובמערכות דמויות יוניקס, קישור סימבולי.
אנגוס דיטון

קורות חייו

דיטון נולד באדינבורו שבסקוטלנד. למד בבית הספר התיכון פטס קולג' שבעיר. 
בשנת 1967, סיים דיטון את לימודי התואר הראשון. בשנת 1971, קיבל את התואר השני ובשנת 1974 השלים את הדוקטורט, כולם במסגרת לימודי כלכלה באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה. 
בשנים 1976-1983, עבד דיטון כפרופסור לכלכלה באוניברסיטת בריסטול שבאנגליה. 
בשנת 1983, עזב דיטון את אוניברסיטת בריסטול ועבר לאוניברסיטת פרינסטון שבארצות הברית, שם שימש כפרופסור לכלכלה ויחסי חוץ בבית הספר ליחסי חוץ ומנהל ציבורי על שם וודרו וילסון. 
בשנת 2001, התמנה לחבר במועצה המייעצת של הכלכלן הראשי של הבנק העולמי. 
בשנת 2007 הפך למדען בכיר במכון גאלופ. 
בשנת 2009 החל לכהן כנשיא האיגוד האמריקאי לכלכלה. 
בשנת 2011 זכה בפרס חזית הידע של קרן BBVA לאות הכרה בתרומתו המהותית לתחום הכלכלה. 
דיטון נשוי לאן קייס, פרופסורית לכלכלה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת פרינסטון ואב לשתיים.

עבודתו

תרומתו הגדולה הראשונה של דיטון הייתה מחקר משנת 1975 בתחום הכלכלה ההתפתחותית, במסגרת עבודת הדוקטרט שלו. דיטון בדק את התפתחות הביקוש הצרכני בבריטניה ב-70 השנים הראשונות של המאה העשרים, תוך שימוש בשיטה חדשה לעיצוב מודלי צריכה. בגין עבודה זו הפך ב-1978 לזוכה הראשון במדליית פריש - פרס שמעניקה מדי שנתיים אגודת החברה האקונומטרית בגין מאמר ניסיוני או תאורטי-שימושי המתפרסם בכתב העת הכלכלי של האגודה - "אקונומטריקה".
בשנת 1980, מחקרו בנושא הקשר שבין ביקוש לסחורות ובין הכנסה וגובה המחירים, התפרסם ב - American Economic Review ונחשב לאחד מ-20 המאמרים המשפיעים ביותר של המגזין הכלכלי מאז 1970. המודל, שפיתח ביחד עם עמיתו ג'ון מולבאואר נקרא "מערכת הביקוש הכמעט אידיאלית" (AIDS) והוא עוסק בביקוש צרכנים.
קבוצת צוות 3

היסטוריה

קבוצת צוות 3 נוסדה בשנת 1990 על ידי תת-אלוף במיל' יורם גלבוע, ובנו ניר גלבוע, כחברת שמירה ואבטחה. בשנת 1994 יורם גלבוע נפטר מהתקף לב, ובנו ניר המשיך להוביל את ניהול החברות עד היום. בראשית דרכה משרדיה הראשיים של החברה מוקמו בתל אביב, ובהמשך המשרדים הועתקו לרחובות, שם הנהלת הקבוצה ממוקמת עד היום.

צוות 3 שמירה ואבטחה

בשנת 1990 הוקמה חברת צוות 3 שמירה ואבטחה. החברה מספקת פתרונות שמירה ואבטחה מתקדמים במגוון רמות, מבודק ביטחוני ועד למערך אבטחה כולל, עבור מאות לקוחות ברחבי הארץ. החברה מספקת שירות למגוון חברות בסגמנטים שונים כדוג': חברות הייטק, חברות פיננסים, גופים מוסדיים, גופים בינלאומיים, שגרירויות, בנייני יוקרה ועוד. חברת צוות 3 שמירה ואבטחה חברה בארגון הארצי של מפעלי השמירה והאבטחה בישראל. מנכ"ל החברה הוא שמוליק רזון.

צוות 3 ניקיון ושירותים כללים

בשנת 1992 נוסדה חברת "צוות 3 ניקיון ושירותים כללים", המספקת שירותי ניקיון, אחזקה והדברה. חברת צוות 3 ניקיון ושירותים כללים חברה בארגון חברות הניקיון בישראל. מנכ"ל החברה הוא אודי גונן.

צוות 3 מוקד ומערכות מיגון

בשנת 1994 קבוצת צוות 3 נכנסה לתחום האבטחה הטכנולוגית, והקימה את חברת "צוות 3 מוקד ומערכות מיגון", המספקת שירותי סיור ומוקד מתקדמים, וכן מבצעת התקנות של מערכות מיגון מגוונות הכוללות: מערכות אזעקה, מצלמות, אינטרקום, בקרת כניסה ועוד. בדצמבר 2013 חברת "צוות 3 מוקד ומערכות מיגון" רכשה את פעילות מוקד 101, ונהפכה למוקד המבצעי השני בגודלו בארץ, המספקת שירותים ל-25,000 מנויי מוקד מוסדיים, עסקיים ופרטיים. חברת צוות 3 מוקד ומערכות מיגון חברה בארגון חברות המוקד בישראל. מנכ"ל החברה הוא אבנר בן אריה.

שמירה כהלכה 3 בע"מ

בשנת 2006 קבוצת צוות 3 רכשה את חברת שמירה כהלכה 3 בע"מ (הידועה גם בשם שמירה כהלכה). חברת שמירה כהלכה מספקת שירותי מוקד, סיור והתקנת מערכות מיגון אלקטרוניות לציבור הדתי והחרדי, על פי צו ההלכה. מנכ"לים במשותף, אבנר בן אריה והרב דניאל גילברט.

צוות 3 מערכות אש בע"מ

בשנת 2012 קבוצת צוות 3 רכשה את חברת "צוות 3 מערכות אש בע"מ", המספקת שירותי התקנת מערכות גילוי וכיבוי אש כולל: תכנון, ביצוע ותחזוקת המערכות. מנכ"ל החברה הוא אבנר בן אריה.

ועד עובדים

נכון לשנת 2015, קבוצת צוות 3 מעסיקה כ-4,700 עובדים. בשנת 2008 ועד עובדי קבוצת צוות 3 התאגדו, ובחרו בהסתדרות העובדים הכללית החדשה, כארגון היציג של עובדי הקבוצה. קבוצת צוות 3 הייתה לקבוצת השירותים הראשונה בענפי השמירה והניקיון שתמכה בהקמת ועד עובדים.
שירת דוד

תוכן השירה

דוד היה שר את השירה הזו לאחר שהיה מנצח את אויביו.  דוד מודה בשירתו לה' שהצילו מכף אויביו, וכמו כן מתוארים האויבים וכוחם, חרון אפו של ה' על אויבי דוד והצלתו של מחבר השירה בידי ה'. בשירת התנ"ך מוזכרת פעמים רבות הופעתו של ה' בצאתו להציל את עמו כאשר הוא מכה את אויבי ישראל. בשביעי של פסח קורא המפטיר את שירת דוד, בה קיימים רמזים לקריעת ים סוף שאירעה על פי מסורת חז"ל בליל שביעי של פסח. שירה זו מהווה גם את ההפטרה של פרשת האזינו (רק בשנה שבה האזינו איננה שבת שובה. פעם בשלוש שנים בקירוב).

חלוקה

אורכה של השירה הוא 51 פסוקים.  קיימות חלוקות שונות לשירה; יש המחלקים לשתיים-שלוש פסקאות, ואחרים מחלקים אותה לפסקאות קטנות ורבות. יש מבין החוקרים המחלקים את שירת דוד לשני חלקים: פסוקים ב' - כ', והחלק השני פסוקים לג' - נא'. בחלקה הראשון של השירה מתואר סבלו של דוד והצלתו בידי ה'. בחלקה השני מתאר המשורר כיצד ניצל בידי ה', שנתן בו כח לגבור על אויביו. החלק הראשון מתאר את מצוקתו של דוד במלחמה נגד הפלשתים והבריחה המתמדת משאול לפני עלייתו לכס המלוכה, ואילו החלק השני מתאר את ניצחונותיו לאחר הכתרתו למלך.

מבנה השירה

מבנה השירה הוא קודקודי, כלומר מבנה מצטלב אשר בנוי ממספר צלעות בלתי זוגי, כאשר הרעיון המרכזי שהמשורר מבקש לטעת בקורא נמצא בצלע המרכזית בשירה. משני צידי הצלע המרכזית צלעות מקבילות זו לזו בביטויים ובמילים. 
המבנה המצטלב בעל שלוש עשרה צלעות מכל צד. הרעיון המרכזי העולה משירת דוד מובע בספר שמואל ב', פרק כ"ב, פסוק כ"ג ובו עולה כי דוד שם מבטחו באל, והגבורה המיוחסת לאדם אינה אלא של האל, אשר נותן את הניצחון ביד המאמין השומר ככתוב את "כָל-מִשְׁפָּטָו, לְנֶגְדִּי; וְחֻקֹּתָיו".

כותרת השירה

וַיְדַבֵּר דָּוִד לַה', אֶת-דִּבְרֵי הַשִּׁירָה הַזֹּאת, בְּיוֹם הִצִּיל יְהוָה אֹתוֹ מִכַּף כָּל-אֹיְבָיו, וּמִכַּף שָׁאוּל
— מלכים א' פרק כ'
לפי כותרת השירה, דוד הוא כותב השירה לאחר שניצל מכף אויביו. כותרת זו מלמדת כי שירה זו היא שיר תודה לאלוהים. הכותרת אינה בעלת אופי שירי. בכך יש דמיון לכותרות של מספר מזמורים בספר תהילים המיוחסות לאירועים שונים בחיי דוד כמו ספר תהילים, פרק ג', פסוק א'. האירועים בשירת דוד בשמואל ב' מתוארים בכלליות.

תהילים י"ח

שירת דוד המופיעה בספר שמואל ב' מופיעה גם בספר תהילים, פרק י"ח בשינויים מועטים. תוכנה של שירת דוד מופיעה בשני הכתובים הללו. ייתכן כי שירת דוד שובצה בין מזמורי תהלים ביד עורך, מפני שהיא מזוהה כשירת הודיה לאל ופולחן, וזאת בגלל שהמלך בראשית שלטונו כיהן בתפקיד פולחני.
יש הטוענים שבגלל תוכנו של הטקסט כשיר הודיה  לניצחונות דוד, היה צורך לשבצו בין מזמורי תהילים. עוד טענה לשיבוץ זה בין מזמורי תהילים היא עקב סיום השירה בהבטחת זרע לבית דוד: "לְדָוִד וּלְזַרְעוֹ, עַד-עוֹלָם". 
סיומת כללית זו לא קשורה בחיי דוד אלא באירועים שונים הקשורים במלחמותיו נגד אויביו.

תפילת חנה

קווים מקבילים קיימים בין שירת דוד לתפילת חנה בספר שמואל א', פרק ב', פסוק י'. מילים דומות מופיעות בשתי השירות, בתחילתן ובסיומן. 
בתפילת חנה: "רָמָה קַרְנִי בַּה'; רָחַב פִּי עַל-אוֹיְבַי, כִּי שָׂמַחְתִּי בִּישׁוּעָתֶךָ"(ספר שמואל א', פרק ב', פסוק א') ובשירת דוד: "מָגִנִּי וְקֶרֶן יִשְׁעִי."
בסוף תפילת חנה נאמר (ספר שמואל א', פרק ב', פסוק י'): "וְיִתֶּן-עֹז לְמַלְכּוֹ, וְיָרֵם קֶרֶן מְשִׁיחוֹ "
ובסוף שירת דוד נכתב (ספר שמואל ב', פרק כ"ב, פסוק נ"א): "מגדיל (מִגְדּוֹל), יְשׁוּעוֹת מַלְכּוֹ; וְעֹשֶׂה-חֶסֶד לִמְשִׁיחוֹ ". השירה הראשונה בספר שמואל היא שירת חנה והשירה האחרונה בו היא שירת דוד.
אחת, שתיים, שלוש

העלילה

ס.ר. מקנמרה, המכונה מק (ג'יימס קגני), הוא מנהל שלוחת חברת קוקה קולה בברלין המערבית, השואף לקידום לניהול פעילות החברה באירופה; אשתו פיליס לעומת זאת מייחלת לשוב לארצות הברית. הממונה על מק, ו.פ. הזלטיין, היושב באטלנטה, מצלצל אליו כדי להודיע שבתו בת ה-17 של הזלטיין, סקרלט (פמלה טיפין), מגיעה לביקור בן שבועיים בברלין, ומטיל על מקנמרה לארח אותה.
ביקורה של סקרלט קלת הדעת מתארך לחודשיים, ומק מגלה לחרדתו כי הסיבה לכך הם נישואיה בסתר של סקרלט למזרח-גרמני הצעיר אוטו פיפל (Otto Piffl), קומוניסט ואנטי-קפיטליסט נלהב (הורסט בוכהולץ). סקרלט מכריזה כי פני הזוג הם למגורים במוסקבה. כיוון שהזלטיין ואשתו עומדים להגיע כדי לקחתה הביתה, על מק למנוע זאת ויהי מה. בעזרת אנשי צוותו הגרמנים הצייתנים והנוקשים (בעקביהם) ומספר תכסיסים הוא "תופר תיק" לפיפל, הנופל בידי המשטרה המזרח-גרמנית. פיפל נחקר ותחת עינוי ההאזנה החוזרת ונשנית לשיר פופ אמריקאי הוא מודה בהיותו מרגל עבור ארצות הברית.
תחת לחץ מצד אשתו פיליס (ארלן פרנסיס) ולאחר שמתברר לו שסקרלט הרה מחלץ מק את פיפל ממזרח ברלין. בתוך יום אחד הוא בונה לו הופעה של בן אצילים גרמני קפיטליסט, לשביעות רצונו של הזלטיין שזה עתה נחת בברלין. החותן המאושר מקדם את חתנו לתפקיד מנהל הפעילות האירופית של החברה, ואילו מק ממונה לסגן נשיא לענייני רכש במטה החברה שבאטלנטה. מק מתפייס עם אשתו רגע לפני שהיא וילדיהם עומדים לעלות לטיסה העוזבת את ברלין. בסצנת הסיום מחלק מק לילדיו בקבוקי משקה שהוציא ממכונת ממכר בשדה התעופה, ומגלה לזוועתו כי אלו הם בקבוקי פפסי קולה.
הסרט צולם בברלין המערבית וצילומיו התקיימו גם ביום בו החלה הקמת חומת ברלין. בעקבות זאת נאלצה ההפקה להעביר את הצילומים למינכן שבגרמניה המערבית. מקצת הסצנות צולמו באולפני בוואריה שם.
סולידריות (תנועה ישראלית)

סולידריות (או סולידריות שייח' ג'ראח) היא תנועה פוליטית-חברתית ישראלית המזוהה עם השמאל הרדיקלי הדוגלת בשינוי המשטר הקיים. התנועה מבוססת על שיתוף פעולה יהודי-ערבי כנגד מה שהיא תופסת כנישול, אפליה ואי שוויון אזרחי.
התנועה התגבשה במהלך מאבק נגד פינוי משפחות ערביות מבתים במתחם בשכונת שייח' ג'ראח על פי פסיקת בג"ץ וכניסת משפחות יהודיות ששוכנו במקומן על ידי גופים המזוהים עם הימין בישראל. בהמשך היא יזמה או הצטרפה למאבקים מקומיים נוספים בנושאים דומים.

תולדות התנועה ופעילותה

בסוף שנת 2009, בעקבות פינויין על ידי המשטרה של ארבע משפחות ערביות מבתים בשייח' ג'ראח בצו בג"ץ, והעברתם לידי עמותות (שנקבעו בבג"ץ כבעלים) ששיכנו בהם משפחות יהודיות, החלה קבוצת צעירים ירושלמים לארגן צעדות בימי שישי אחרי הצהרים מכיכר ציון אל שייח' ג'ראח שם הפגינו מול הבתים שפונו. בהמשך הפכו ההפגנות למשמרות מחאה בשכונה.
מתחילת המאבק החיכוכים בין המפגינים למשטרה הובילו למעצרים של המפגינים, שהובילו להעלאת המאבק לסדר היום הציבורי ומשכו מפגינים נוספים. ב-15 בינואר 2010 נעצרו למשך השבת 17 מפגינים ובהם מנכ"ל האגודה לזכויות האזרח חגי אלעד. שופטת בית משפט השלום בירושלים קבעה כי מעצרם לא היה חוקי. ב-28 בינואר 2010 פסק בית משפט השלום בירושלים שלא הייתה עילה חוקית להורות על פיזור ההפגנה.
ב-6 במרץ 2010 נערכה במקום הפגנה בהשתתפות כ-3,000 ישראלים, פלסטינים ופעילי שמאל, וכן חברי כנסת מחד"ש ומרצ וחברי פרלמנט ממפלגת העם הפלסטיני
בהמשך השנה החלה התנועה להצטרף למאבקים מקומיים נוספים בנושאים דומים. בין השאר הייתה פעילה במאבק תושבי הכפר הבלתי מוכר דהמש שבין רמלה ללוד, מאבק דיירי הדיור הציבורי בבית שאן, מאבק תושבי טייבה נגד הפקעת אדמות והריסת בתים לא חוקיים, מאבק תושבי סילואן נגד מעבר יהודים להתגורר בשכונה בסיוע תנועות ימניות, ואיום הריסת הבתים שנבנו ללא אישור, ומאבק תושבי יפו הערבים נגד מה שהם רואים כדחיקתם מהעיר.
ב-11 ביולי 2010 פרסמה התנועה הבהרה לפרסום קודם, שבה היא מסבירה את בקשתה "לא לבוא בכתפיים וברגליים חשופות" ולהגיע עם כובע. הבקשה הוסברה בכך ששותפיה הפלסטינים של התנועה חשו חוסר נוחות למראה הלבוש החשוף לטעמם, וחלקם נמנעו בשל כך מלהגיע להפגנות. הפרסום עורר מחלוקת קשה בקרב פעילי ותומכי התנועה. התומכים בו טענו שהפגיעה בזכויות הפלסטינים יותר משמעותית מהפגיעה בזכויות הנשים. המתנגדים טענו שהתנועה מעדיפה לקדם מטרת שמאל אחת במחיר פגיעה במטרת שמאל אחרת, ושזוהי הזדמנות להחדיר זכויות נשים לחברה הפלסטינית. בהמשך הוצפו גם מקרי הטרדה ותקיפה מינית בשייח' ג'ראח.
ב-22 באוקטובר 2010 הפגינו עם התנועה בהפגנה השבועית בשייח' ג'ראח נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ימי קרטר, נשיאת אירלנד לשעבר, מארי רובינסון והפעילה ההודית הלה בהטה.
ב-15 ביולי 2011 ארגנה התנועה בשיתוף פעולה עם הוועדות העממיות הפלסטיניות במזרח ירושלים הפגנה בהשתתפות כ-2,000 איש בתמיכה בהכרזת העצמאות הפלסטינית. בהפגנה השתתפו חברי הכנסת זהבה גלאון ודב חנין, יושב ראש הכנסת לשעבר אברהם בורג והיועץ המשפטי לממשלה לשעבר מיכאל בן יאיר.
בספטמבר 2011 הודיעה התנועה על סיום ההפגנות השבועיות בשכונה, ומעבר לשיטות מאבק אחרות. עם זאת ההפגנות בשכונה לא הפסיקו, אלא המשיכו להתקיים במתכונת מצומצמת יותר בארגון תושבי השכונה.
התנועה מקיימת סיורים פוליטיים בשטח במספר מקומות.

תרומות ומקורות מימון


בין מעבירי התרומות לארגון נמצאת הקרן החדשה לישראל והקרן להגנת הדמוקרטיה.