google/wiki40b huggingface dataset:
נץ דגים אפור-ראש

מאפיינים

אורכו של נץ הדגים 61-75 ס"מ, מוטת כנפיו 155-170 ס"מ ומשקלו 2.3-2.7 ק"ג. הוא בעל נוצות חומות-אפורות עם עיניים צהובות ומקור מעוקל אפור. הרגליים צהובות עם טפרים שחורים גדולים. במראהו הוא דומה לעיטם פרוע-נוצות.
הנץ חי בסמוך לימים של הודו, סרי לנקה ודרום מזרח אסיה עד אינדונזיה, מלזיה והפיליפינים. הוא מצוי ביערות הרריים, יערות גשם אך בקרבה לנהרות, אגמים, בריכות, לגונות וחופים.
הנץ הוא אוכל דגים כמעט מובהק הדואה מעל המים וחוטף דגים בטפריו הגדולים. ניזון גם מדגים מתים על הגדות.
פולחן קברי קדושים

פולחן קברי קדושים מקובל בדתות שונות, תוך ראיית הקבר כישות מתווכת בין המאמין לבין האל. עיקר הפולחן הוא עלייה לקברו של הקדוש, שלו מיוחסות סגולות של מקום תפילה מועדף. בחלק מהמקרים מיוחסת לקבר הקדוש סגולה ספציפית, כגון מציאת זיווג.

בנצרות

כנסיית הקבר ממוקמת במקום הנחשב על פי מרבית המסורות הנוצריות כאתר צליבתו, קבורתו ותחייתו של ישו, ברובע הנוצרי של העיר העתיקה בירושלים. מאז המאה ה-4 לספירה משמשת הכנסייה, הנחשבת לאחת הכנסיות החשובות והקדושות ביותר בעולם, כמוקד עלייה לרגל לצליינים מכל רחבי העולם.
ביסודות המזבח של כנסיות רבות נטמנו קדושי הנצרות. לקברי קדושים יוחסו סגולות מיוחדות: בעיקר יכולת ריפוי, אך גם סגולות התואמות את סיפור חייו של הקדוש.

באסלאם

מוחמד, מייסד האסלאם, נקבר באל-מדינה שבערב הסעודית, ובה נקברו גם שלושת הח'ליפים המוסלמים הראשונים. מסגד הנביא, שבו נמצא קברו של מוחמד, הוא המקום השני בחשיבותו באסלאם. העלייה לרגל לאל-מדינה אינה חובה על המוסלמים, אולם בקרב הסונים, שהם הפלג העיקרי באסלאם, מקובל לבקר בקברי הנביא והח'ליפים לאחר העלייה לרגל למכה ולהתפלל עליהם. 
עלי בן אבי טאלב, האחרון במניין ארבעת הח'ליפים הראשונים, נקבר בנג'ף שבעיראק. קברו מהווה מוקד עלייה לרגל למוסלמים שיעים, ונחשב אתר קדוש.
פולחן סביב שרידיהם של קדושי האסלאם הפך לתופעה נפוצה בימי הביניים (המאה ה-11 ואילך). עלייה לקבר ביום שישי נחשבה כמנהג ראוי לחיקוי של מוחמד.

בדת הדרוזית

נבי שועייב הוא אתר קדוש לדרוזים הנמצא בגליל, בסמוך לקרני חיטין. על-פי המסורת הדרוזית מדובר בקברו של הנביא שועייב, המזוהה עם יתרו המקראי. מדי שנה משמש האתר מוקד לעלייה לרגל בחג נבי שועייב האורך ארבעה ימים, החל מ-24 באפריל. במקום בנוי מבנה גדול, המהווה, פרט לציון הקדוש של מקום הנביא שועייב, גם מקום לאיכלוס אלפי העולים לרגל במהלך החג.

בדת הבהאית

אל-באהג'ה ("מחוז ההנאה") הוא אתר קדוש לדת הבהאית השוכן צפונית-מזרחית לעכו, ומהווה חלק מהמרכז הבהאי העולמי. באתר שוכנים "מקדש הבהאא אוללה" בו שמורים שרידיו של מירזא חוסיין עלי, נביא האמונה הבהאית וכותבם של כתביה הקדושים, שנודע לימים כבהאא אוללה; ו"אחוזת אל-באהג'ה" בה התגורר בשנותיו האחרונות ובה מת בשנת 1892. האתר הוא אחד משני היעדים החשובים ביותר בישראל לעלייה לרגל בדת הבהאית. שני המבנים מוקפים בגנים מטופחים ונרחבי ידיים, והאתר ידוע בשם "המתחם הקדוש". מקדש הבהאא אוללה הוא המקום הקדוש ביותר לבהאים, והוא מסמן את הקיבלה, שאליה הם פונים בעת תפילה.
דמיטרי פבלוב

קריירה צבאית

הוא הצטרף לצבא האדום ב-1919 והשתתף במלחמת האזרחים ברוסיה. סיים את המכללה הצבאית על שם פרונזה במוסקבה ב-1928 ופיקד על יחידות חיל רגלים.
בשנים 1936–1937 השתתף במלחמת האזרחים בספרד כמפקד בריגדת טנקים סובייטיים בצבא הרפובליקני. על כך קיבל עיטור של גיבור ברית המועצות.
פבלוב הצליח לעבור את הטיהורים הגדולים. הוא דגל בשילוב טנקים ביחידות רגלים ולא ביחידות נפרדות, דעה שהוכחה במלחמה כבלתי נכונה. הוא השתתף במספר סכסוכי גבול עם יפן ובמלחמת החורף עם פינלנד.
ב-22 בפברואר 1940 הועלה לדרגת גנרל של הצבא. הוא מונה למפקד החזית הבלורוסית שעם פתיחת המערכה שונה שמה לחזית המערבית.

מבצע ברברוסה

מבצע ברברוסה החל ב-22 ביוני 1941 ותוך מספר ימים הצליחו הגרמנים לכתר בקרב ביאליסטוק-מינסק מאות אלפי חיילים סובייטים ולהתקדם במהירות לתוך ברית המועצות. הם הצליחו להשמיד כמעט את כל המטוסים בחזית דבר שהקנה להם עליונות אווירית.
ב-30 ביוני 1941 הודח פבלוב מתפקידו.
מצווה

אופי המצוות

מקובל לחלק את המצוות על פי מאפיינים שונים הנוגעים למטרת המצווה או להיגיון העומד מאחוריה.

טעמי המצוות

הוגי דעות רבים ביהדות ניסו למצוא פשר לקיום המצוות, במיוחד למצוות השמעיות שפשרן לא ברור כשעטנז, בשר בחלב ופרה אדומה. אמנם, כבר המקרא מציין את טעמן של מצוות מסוימות כאהבת הגר ואיסור אונאת ממון, אבל מצוות רבות אינן מנומקות ואין הסבר כללי לסיבת קיום המצוות. אחד המקורות הקדומים לנתינת טעם כללי למצוות מופיע בבראשית רבה (פרשה מ"ד) בו נאמר שהמצוות ניתנו על מנת לצרף בהן את הבריות.
בכיוון דומה הלך הרמב"ם בספרו מורה נבוכים. לדעתו מטרת המצוות כולן היא תיקון הנפש ותיקון הגוף. "תיקון הנפש" - לסלק עוול, להקנות מידות נעלות המביאות ליחסים טובים בין בני אדם, להביא לידי השקפה נכונה, ולהרחיק את האדם מעבודה זרה. ו"תיקון הגוף" - הנהגת החברה והפרטים שבה בצורה המיטבית. בהתאם לשיטתו זו - כתב הרמב"ם כי כל המאכלים שהתורה אסרה - הם מאכלים מזיקים מבחינה בריאותית.
ספר החינוך, המונה את תרי"ג מצוות, מציע בתיאור כל מצווה גם את טעמה (ובלשונו, השורש שלה).
בספר אור החיים כותב: ויש לך לדעת כי כל המצוות אינם אלא שמירה מהתיעוב ומלכלוך הנפש, ובהשלמת שמירת המצוות יהיה האדם שלם מכל מום ומכל לכלוך. 
המהר"ל טען שמטרתן של המצוות לקבל את מלכותו של אלוהים ואילו הרמח"ל טען שמטרתן להטיב לאדם. ספר החינוך באופן מקיף ופרטני, במסגרת הסברתן של כל תרי"ג מצוות, נתן טעם לכל מצווה. הרש"ר הירש עסק בהסבר שיטתי של טעמי המצוות ואת חלק מהמצוות ראה כ"סמלים", כלומר מעשים המסמלים ערכים רוחניים, והרב קוק סבר שחקר טעמי המצוות הוא מקצוע חשוב בלימודי היהדות, ועשה בעצמו ניסיונות לבאר את פשרן של מצוות סתומות כבשר בחלב ושעטנז.
נתי אפרתי

ביוגרפיה

אפרתי התגייס לצה"ל ב-1973 ושירת כמש"ק תחזוקה. ב-1976 סיים קורס קצינים ושירת כעוזר קצין אספקה באוגדה 560. ב-1977 מונה לקצין אספקה בחטיבה 8, ב-1978 למפקד פלוגה מפקדה בגדוד 84. לאחר מכן שימש קצין אספקה וקצין תחזוקה באגד ארטילרי 209. ב-1983 מונה למדריך תחזוקה בענף אימון יחידות בבה"ד 6 וב-1984 מונה לראש מדור מבצעים בענף תחזוקה באגף האפסנאות. ב-1987 מונה לקצין תחזוקה של אוגדה 560 וב-1988 לקצין התחזוקה של עוצבת הגליל. ב-1991 מונה לראש ענף תחזוקה באגף אפסנאות וב-1993 מונה לקצין התחזוקה של פיקוד המרכז בדרגת אלוף-משנה. ב-1996 מונה לראש מחלקת תחזוקה באגף הלוגיסטיקה והטכנולוגיה. בשנים 1998 עד 2001 כיהן כקצין לוגיסטיקה ראשי בדרגת תת-אלוף.
לאחר שחרורו עבד באגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון, שימש ראש מנהל המעבר דרומה במשרד ובנובמבר 2016 מונה לראש אגף המבצעים הלוגיסטיים והנכסים. 
אפרתי אלמן ואב לארבעה. הוא בוגר תואר ראשון ושני במנהל עסקים.
קרב סנדפו

רקע

לאחר הפסד בקרב נהר שאה הרוסים התארגנו בקו הגנה כ-60 ק"מ דרומית לעיר שן-יאנג והמשיכו בהעברת תגבורת לצבא הלוחם. בתחילת ינואר 1905 פורט ארתור נפל לידי היפנים לאחר מצור ממושך, הארמייה ה-2 השתחררה ממשימתה העיקרית והחלה להתארגן להעברה צפונה. אלכסיי קורופטקין החליט להתחיל במתקפה חדשה עוד בטרם היפנים יקבלו תגבורת משמעותית זו. הצבא הרוסי התארגן ב-3 ארמיות בפיקוד של ניקולאי לינביץ', אוסקר גריפנברג, אלכסנדר קאולברס. לרוסים היה יתרון ברור בכוח אדם ובכוח אש תותחים.
הכוחות יפנים כללו הארמייה הראשונה, השנייה והרביעית כאשר הארמייה השלישית שסיימה את פעילותה סביב פורט ארתור טרם הגיע לאזור.
תוכנית הקרב של המטה הרוסי התבססה של מתקפת הארמייה ה-2 בפיקוד אוסקר גריפנברג. המטרה הייתה להביא לנסיגת היפנים. לאחר כיבוש העמדות היפניות הארמייה ה-2 הייתה צריכה להמתין בהתאם למצב הקרב בחזית של הארמייה הרוסית ה-3. הארמייה ה-1 הייתה צריכה להמתין להתבהרות המצב בחזית של הארמייה ה-2, וה-3 ולפעול בהתאם. צוין במיוחד שלאוסקר גריפנברג אסור לנצל את כל הכוחות שברשותו למתקפה. מפקדי כל היחידות קיבלו מאלכסיי קורופטקין הנחיות מפורטות לגבי המטרות והכוחות שהם יכולים להפעיל בכל שלב. הדעה הרווחת היום היא שמטרת הנחיות כה מפורטות הייתה לתת לקורופטקין אפשרות להאשים מפקדים בשטח מקרה של כישלון.

מהלך הקרב

בלילה שבין 24 בינואר ל-25 בינואר החלו הרוסים במתקפה. מזג האוויר באזור היה קשה והיה קר מאוד. בירי תותחים על עמדות היפנים השתתף רק חלק קטן מהתותחים שהיו ברשות הרוסים. המתקפה הרוסית הייתה הפתעה ליפנים והם נסוגו. לקראת סוף היום 25 בינואר הרוסים התקדמו וכבשו מספר מוצבים חשובים. היפנים לא האמינו שרוסים מנהלים מתקפה רק בחלק מהחזית ולכן נמנעו מלשלוח לאזור תגבורת משמעותית. בכל זאת, לאור הנסיגה הוחלט במטה היפני לתגבר את הכוחות ורוסים נאלצו להתחיל בקרב הגנתי. 
ב-26 בינואר הרוסים הצליחו להתקדם ולכבוש עיירה באזור. אומנם, לאור האבידות הקשות הרוסים נסוגו ממנה לקראת הערב. בשלב זה אלכסיי קורופטקין נתן פקודה להפסיק במתקפה. למרות הפקודה, גאורגי שטקלברג בגיבוי שקיבל מאוסקר גריפנברג החליט להמשיך את מתקפותיו. כוח פרשים הצליח לחצות את הנהר ולאחר קרב עיקש לכבוש את העיירה בצד השני. הכוחות הרוסים התחילו בארגון מחדש במטרה להביא לכיתור היפנים. בשלב זה, היפנים הבינו שלא צפויות מתקפות בחזיתות אחרות וריכזו כוח גדול באזור. כתוצאה מכך, הרוסים נאלצו לסגת תוך אבידות גדולות.
למחרת  היפנים התחילו במתקפת נגד, אך רוסים הצליחו להתארגן, כבשו מספר עיירות באזור והחלו בכיתור יחידות יפניות. אוסקר גריפנברג שלח לחזית יחידות נוספות במטרה להביא להצלחה מלאה. מצב הצבא היפני היה קריטי וקרוב לקריסה.
בבוקר 29 בינואר אלכסיי קורופטקין החליט שפעילות הארמייה ה-2 היא מסוכנת מדי, אסר על מפקדי היחידות להוציא פקודות קרב ללא אישור ממנו והעביר גאורגי שטקלברג מפיקוד על הגיס. אוסקר גריפנברג ביקש מהצאר רשות לחזור לבירה והתפטר מפיקוד על הארמייה.

תוצאות הקרב

הרוסים לא ניצלו את העדיפות המספרית ובמתקפה השתתף רק חלק מהכוח. הארמייה ה-1 וה-3 לא השתתפו כלל בקרב דבר שאפשר ליפנים לרכז את הכוחות בחזית מול הארמייה ה-2 של הרוסים. מפקד הארמייה ה-2 אוסקר גריפנברג עזב את הצבא כאות אי-הסכמה עם פקודיו של קורופטקין. בהמשך הוא פרסם מספר מאמרים על הקרב והאשים את אלכסיי קורופטקין בבגידה ואחריות לכישלון. הוויכוח בין גריפנברג לבין קורופטקין והאשמות הדדיות בהקשר לאחריות לאי-הצלחות בקרב נמשכו במשך שנים רבות.
קמינו

היסטוריה

ראשית הדפדפן בניסוי שערכו מייק פינקרטון ווידור אפראו במסגרת עבודתם בנטסקייפ, שמטרתו הייתה שילוב בין Gecko לבין Cocoa. בראשית 2002 הצטרף אליהם דייב היאט, ממפתחי פיירפוקס, ובנה עבורם את המעטפת "כימרה". הגרסה הראשונה של "כימרה", 0.1, שוחררה למרשתת בשלושה־עשר בפברואר, 2002, וצברה פופולריות במהרה, בעיקר בזכות היותה מהירה בהרבה מהמתחרה העיקרי, אינטרנט אקספלורר 5 למקינטוש.
במהלך 2002 נשכר היאט על ידי אפל, והתחיל לעבוד על מה שיהיה, מאוחר יותר, לדפדפן ספארי. למרות עזיבתו, והעדר תמיכה מצד מנהלי AOL, הבעלים של נטסקייפ, הצליח גרעין המפתחים לשחרר במרץ 2003 את גרסה 0.7. בשלב זה כבר שונה שם הדפדפן ל"קמינו", מטעמים משפטיים. ביטול הפרויקט על ידי נטסקייפ חייב את המפתחים להגדיל את הסתמכותם על הקהילה; ואכן, גרסה 0.8 פותחה בעיקר לפי אידאולוגיית הקוד הפתוח, על ידי תורמים מכל העולם, בניגוד לקודמתה, שדמתה מאוד לדפדפן של נטסקייפ.
שלב הבטא הסתיים עם פרסום הגרסה הרשמית הראשונה, 1.0, בארבעה־עשר בפברואר 2006.

תכונות

יתרונו המרכזי של קמינו על פיירפוקס הוא התאמתו למערכת ההפעלה. כך, למשל, אפשר להוסיף כתובת דוא"ל מהדפדפן ישירות לספר הטלפונים, או לחפש באמצעות Spotlight בין הסימניות. יתרון נוסף הוא מערכת ניהול הסימניות האינטואיטיבית.
קמינו תומך בגלישה בלשוניות וכולל מנהל הורדות וחוסם חלונות קופצים. כמו כן הוא מציע אפשרויות מתקדמות לאבטחה ולפרטיות.
חיים דב בלינקוב

נעוריו

בלינקוב נולד ב-1890 בהומל שברוסיה הלבנה ליעקב והניה בלינקוב. למד, בנעוריו, בעיר מגוריו אולם מכיוון שהבית בו גדל היה בית עני נאלץ ללמוד מקצוע כבר מגיל צעיר. ב-1907 עזב את מולדתו לצרפת שם שהה כשנה. ב-1908 שמע שאביו, יעקב, עלה ארצה ולכן מיהר ועלה אף הוא ארצה במסגרת העלייה השנייה. בהגיעו לקחו אביו לעבוד ביקב בראשון לציון.

ארגון "השומר"

ב-1911 פגשו בלינקוב ואביו, בראשון לציון, את בן עירם יחזקאל חנקין וזה הבטיח לעזור בצירופו של הבן לארגון השומר. חנקין דיבר עם מנדל פורטוגלי (ראש הארגון ברחובות) וזה הזמין את בלינקוב לעבוד בשמירה בסטטוס "מועמד לחברות". לאחר צירופו לשומרים מטעם הארגון נשלח לשמור במושבות שונות במרכז הארץ (רחובות, חדרה, ראשון לציון, בן שמן). ב-1914 עלה לגליל לשמור בפוריה וביבנאל ולאחר מכן נשלח לשמור במושבה כנרת שם פגש באשתו לעתיד. ב-1914, לאחר נישואיהם, עברו לגור במרחביה. בלינקוב היה "מועד לחברות" ב"שומר" במשך כל 4 שנות פעילותו בארגון אבל לא התקבל כחבר.

ארגון "המגן"

ב-1915 התייאש בלינקוב מלהתקבל כחבר בארגון השומר וחבר עם עוד מספר דחויי הארגון על מנת להקים ארגון שמירה מתחרה בשם ארגון המגן בראשות יוסף לישנסקי. המקום הראשון אליו הוזמן הארגון היה היישוב רוחמה ובלינקוב עסק שם בשמירה ובעבודה. לאחר תקופה מסוימת הסתכסך עם תושבי המקום, הועמד למשפט חברים ובינואר 1916 הוחלט לסלקו מרוחמה. בלינקוב נשלח על ידי צבי הירשפלד לעתלית שם עבד כ-8 חודשים בחוות הניסיונות של אהרן אהרנסון. באוקטובר 1916 נקרא שוב דרומה לשמירה במזכרת בתיה ובאר טוביה. באחת התקריות עם השכנים הערבים נפגע בעינו ועל אף שהובהל לד"ר טיכו בירושלים איבד את הראיה בעינו. בתחילת 1917 הופסקה פעילות ארגון "המגן" ובלינקוב חזר לחוות הניסיונות בעתלית.

חוות הניסיונות בעתלית ומחתרת ניל"י

עם הגיעו, שנית, לעתלית על מנת לעבוד סיפר יוסף לישנסקי לבלינקוב על מחתרת ניל"י וזה הסכים להצטרף לארגון. לאחר הצטרפותו עבד בלינקוב בחווה ובמקביל פעל בחוף הים על מנת לקבל ולמסור כספים וחומרי ריגול מהאוניה הבריטית "מנגה" שהגיעה ממצרים. 
ב-1917, עם נפילת הרשת, החל בלינקוב לברוח מהטורקים כשבכל תחנה בה עבר נדחה על ידי מארחיו מחשש הטורקים. תחילה ברח מעתלית לחיפה, משם חזר לעתלית, עבר בזכרון יעקב והגיע לבת שלמה. בבת שלמה הצטרף לעגלה שנסעה צפונה לתל עדשים (משם גורש על ידי חבריו בארגון "השומר"). המשיך לכפר תבור, למושבה כנרת ולמנחמיה שם שהה עד מפלת הטורקים והגעת האנגלים.
ב-1919, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, עבר בלינקוב עם משפחתו למשק של אחיה של אשתו, ברוך צ'יזיק, במושבה כנרת (ברוך עזב את המושבה).

הרצליה

ב-1924 רכש פרדס ביישוב החדש הרצליה שהקים ארגון בני בנימין ועבר לשם עם משפחתו. לאחר שהעבודה בפרדס לא צלחה והסבה לו הפסדים כספיים מכר בלינקוב את הפרדס ב-1936.

משפחתו

ב-1914 נישא בלינקוב לחיה צ'יזיק (אחותם של אפרים צ'יזיק ושרה צ'יזיק). לזוג נולדו 3 בנים (דוד, יונתן ועמירם שהיה מהארבעה שנהרגו בתל אביב ב-1946). כל התקופה בה עסק בלינקוב בשמירה ועבודה ברוחמה ועתלית, נשארה חיה בכנרת, טיפלה במשק וגידלה את הילדים.
נפטר ב-1946 שלושה חודשים אחרי נפילת בנו עמירם. אשתו, חיה, נפטרה 3 חודשים אחריו.
חדשות (עיתון)

היסטוריה

ב-4 במרץ 1984 יצא לאור הגיליון הראשון של "חדשות", העיתון היומי החדש של עמוס שוקן, מנכ"ל קבוצת "הארץ".
עורך העיתון היה יוסי קליין ומנהלו רוני ארן. עיתון זה ניסה להיכנס לפלח שוק שהיה אז רבגוני. פרט ל"חדשות" התפרסמו בישראל עיתונים יומיים נוספים - "ידיעות אחרונות", "מעריב", "הארץ" (אף הוא בבעלות משפחת שוקן ונחשב ל"אחיו הבוגר" והרציני יותר של "חדשות"), "על המשמר", "דבר", "הצופה", "ג'רוסלם פוסט", ועוד. עם פתיחת העיתון הכריז שוקן כי בכוונתו להפוך את העיתון תוך מספר שנים לעיתון הנפוץ במדינה. העיתון כלל כותרת צבעונית גדולה, עמודי צבע, ושימוש בשפה חדשנית יותר ורשמית פחות. קהל היעד העיקרי של העיתון היה קוראי "ידיעות אחרונות", והמאבק בין שני העיתונים השפיע מהותית על שניהם.
עד מהרה נקלע העיתון לשערוריה, כאשר פרסם, בניגוד להוראות הצנזורה הצבאית, ידיעה על הקמת ועדת חקירה לבדיקת אירועי פרשת קו 300. צלם העיתון אלכס ליבק הוא שצילם את התמונה המפורסמת המראה את חוטפי האוטובוס בעודם בחיים (כאשר נטען כי נהרגו במהלך ההשתלטות על האוטובוס). העיתון נסגר לשלושה ימים ב-29 באפריל 1984. הייתה זו חציית קו אדום מבחינה עתונאית, אך הפרשה והפרסום שהעיתון קיבל בעקבותיה יצרו לעיתון תדמית אנטי-ממסדית.
במהלך השנים כתבו בעיתון עיתונאים שנותרו בולטים בנוף התקשורת הישראלית, ובהם: חנוך מרמרי, אמנון דנקנר, רונית ורדי, רון מיברג, גבי ניצן, נתן זהבי, דורון רוזנבלום, דודו גבע, אהוד אשרי, עירית לינור, דן בן אמוץ, אמנון לוי, יוסי ורטר, מנחם שיזף, גדעון קוץ (שחתם "דן גלעדי") ורבים אחרים. העיתון בלט בקו גרפי חדשני מאחוריו עמד המעצב שמעון זנדהאוז ובהמשך ערן וולקובסקי.
העיתון היה בעל תדמית צעירה, שמאלנית ואנטי ממסדית. השפה בה כתב העיתון הייתה עברית חדשה, משוחררת, צעירה, על גבול הסלנג, שבלטה על רקע האפרוריות, הרצינות והשמרנות של העיתונים האחרים. העיתון הוביל עיתונים אחרים בעקבותיו, ולדוגמה בטור הרכילות "ציפורה" אשר המציא פורמט ושפה ששימשו לאחר מכן דורות של רכילאים. עם זאת, לא שמר על קו אחיד - לעיתים ניסה להיות צהוב, לעיתים הציג עצמו כעומד על עקרונות הדמוקרטיה ובשנותיו האחרונות ניסה להפוך לשמרני יותר.
בתחילת דרכו, נהג העיתון גישה טבלואידית מבחינה גרפית. לעיתים מזומנות תפסה הכותרת הראשית את כל שטחו של העמוד הראשי. כך גם הכותרות בעמודי המשנה, אשר בלטו מאד בגודלן. עם השנים התמתנה גם גישה זו, ועיצובו של העיתון הפך עדין יותר. הופיעו מדורים קבועים בעלי מיקום ועיצוב קבוע. כך למשל, בלט מדורו של דן בן אמוץ, אשר הפנה את כתיבתו באופן קבוע ל"ששת הקוראים שלי", ונתן לקוראים הרגשה אישית.
על אף הצלחתו העיתונאית והתרבותית נאבק העיתון מרגע היווסדו בתפוצה נמוכה, ואי הצלחה כלכלית. מחיר העיתון ירד, והוא קיבל תדמית של "עיתון בשקל" ו"עיתון תחנות דלק", שכן הוא היה מחולק בחינם ללקוחות המתדלקים. לבסוף נסגר העיתון, באופן מפתיע, במסיבת עיתונאים שכינס עמוס שוקן ב-29 בנובמבר 1993. אף על פי שהתאריך המופיע על העיתון המודפס, בכותרתו בלבד, הוא 29 בדצמבר 1993.
הולדתו של עיתון "חדשות", שינתה בהרבה מובנים את פני העיתונות הישראלית והיווה נקודת מפנה בתקני כתיבה, באופן הכתיבה, בתבניות ובגישה. "חדשות" היה העיתון הראשון בישראל שהודפס בדפוס מודרני והראשון שהעסיק את כותביו בחוזים אישיים, שהמירו את ההסכמים הקיבוציים והקביעות שהיו נהוגים עד אז.
במלאת עשור לסגירת העיתון יצאה במסגרת "העיר", מהדורה אחרונה, מיוחדת, בה סיכמו רבים מן הכותבים בעיתון את שנות עבודתם בעיתון, ואת השפעתו של העיתון על כתיבתם ועל הכתיבה העיתונאית בישראל.
אייסבלומה

אייסבלומה (בגרמנית: Eisblume) היא להקת פופ רוק שמוצאה בברלין, גרמניה.
הסינגל הראשון ששחררה הלהקה, בשנת 2008, נקרא "Unter dem Eis" (מתחת לקרח). הסינגל השני ששוחרר הוא "Eisblumen", גרסת כיסוי של להקת Subway to Sally משנת 2005.
אלבומהּ הראשון של הלהקה, Unter dem Eis, יצא במרץ 2009 בהפקת חברת יוניברסל, והגיע באותה שנה ל-Top Five hit single עם הסינגל Eisblumen.
הלהקה נבחרה לפרס ה"ECHO" עבור הקליפ הטוב ביותר (לשיר Eisblumen).
בינואר 2012 הוציאה הלהקה אלבום אולפן שני - Ewig.
Si Te Vas

רקע וכתיבה

את השיר כתבה שאקירה ביחד עם לואיס פרננדו אוצ'ואה, והוא זכה לתשומת לב רבה מצידה, כאשר בחרה לשיר אותו בכל אחד מן המופעים שלה עד היום. 
בשני סיבובי ההופעות "Tour of the Mongoose", ו-"Tour Anfibio", החליטה שאקירה כי היא תבצע את השיר במספר גרסאות שונות.

וידאו קליפ

למרות שזכה השיר לתשומת לבה רבה, הוחלט כי הוא לא יצא כסינגל, ולא יצולם לו ווידאו קליפ נלווה. לאחר מכן, החליטה שאקירה כי היא תעלה הופעה מתוך אחד ממופעיה שהתקיימו בעבר, לערוץ היוטיוב שלה.  
ההופעה הועלתה לערוץ ה-Vevo של שאקירה בשנת 2009, 11 שנים מצאתו המקורית. נכון לנובמבר 2017, מונה הצפיות שלה עומד על למעלה מ-28 מיליון צפיות.
תוכנה חופשית

תוכנה חופשית (בכתיב חסר, תכנה חפשית) היא תוכנה בעלת סטטוס משפטי התומך באפשרות של כל אדם להשתמש בה, לשכפלה, להפיצה, להתאימה, לשנותה ולשפרה כפי רצונו, באופן חופשי, אך תחת תנאים מסוימים המבטיחים את זכויותיהם של שאר המשתמשים.
את המושג תוכנה חופשית טבע ריצ'רד סטולמן, מייסד המוסד לתוכנה חופשית, בשנת 1984.

היסטוריה

בראשית התפתחות המחשבים, יצרני המחשבים פיתחו בעצמם את כל התוכנה שהמחשבים היו צריכים ומכרו אותה למשתמשיהם כחלק מהמחשב. התוכנה נתפסה בסה"כ כעוד משהו שצריך לפתח כדי לגרום למערכת לעבוד ולא הייתה מניעה למשתמשים להעביר תוכנה מאחד לשני. רק בשנות השבעים החלו מכירות תוכנה כמוצרים עצמאיים ויצרני התוכנה החלו להטיל מגבלות הפצה ושימוש על המוצרים.
בשנת 1983 פרש סטולמן מעבודתו במעבדת הבינה המלאכותית ב־MIT והקים את המוסד לתוכנה חופשית. בתחילת 1984 הוא ייסד את פרויקט גנו כדי ליצור מערכת שלמה אשר משתמשת בתוכנה חופשית.
בשנת 1990 כבר הייתה מערכת גנו בסיסית למעט ליבת המערכת. פרויקט גנו החל לכתוב את Hurd, אבל בינתיים בשנת 1991 כתב לינוס טורבלדס ליבת מערכת הפעלה משלו ובשנת 1992 שחרר אותה עם רישיון GPL. זו הייתה מערכת הפעלה שלמה שכללה תוכנה חופשית.
TV4 Film

הפצה

הערוץ מופץ דיגיטלית באמצעות הלווין, רשתות הכבלים ורשת השידור היבשתית החינמית.
ב-21 באפריל 2005 הושק הערוץ על פלטפורמת Viasat, והחל מ-1 בינואר 2006 הערוץ זמין בחבילות הכסף והזהב של החברה.

פופולריות

בשנת 2009 עמד אחוז הצפייה הממוצע בערוץ על 0.9%.
דרישת שלום (שיר)

כתיבת השיר

השיר הוזמן על ידי גלי צה"ל כשיר השירותרום 1985 והיה השיר השישי במסורת שירי השירותרום.
את מילותיו כתבה רחל שפירא ללחן של יאיר קלינגר.
לביצוע השיר חברה ארזי אל להקת הנח"ל מחזור 1985, אשר חבריה היו דפנה דקל, אילן לייבוביץ', ראובן לביא, פזית נוני, רינת עמנואל, ורד כהן, אבי מאיר וענונו, אמיר פייס (ממקימי להקת שבע), עידן זילברשטיין (לימים מחזאי ומלחין), בנצי עטר, עירית וינהפל ושי רוזן.
השיר הוצג ב-18.6.1985 ושהה במצעדי הפזמונים 9 שבועות. בשיאו הגיע למקום השני במצעד השבועי ברשת ג' ולאחר מכן במצעד הפזמונים העברי השנתי 1985 הגיע השיר למקום ה-12 וארזי הוכתרה בפעם השנייה כזמרת השנה.
בשנת 2005 לקראת חגיגות יום העצמאות כתבה המשוררת רחל שפירא בית חדש לשיר:
"ויד סמויה כמו אוספת את כל המכאובים
אף משאלה לא מתעייפת לראות ימים טובים
למצוא שמחה בסוף העצב, לחיות בין אוהבים
אם קרובה את, שעת החסד, היכנסי לכאן ושבי"
הבית החדש בוצע על ידי ארזי במופע המרכזי של ערוץ 2 אך בהופעותיה היא הוסיפה לבצע את השיר בגרסתו המקורית ולא הקליטה את הבית הנוסף.
ספיי קידס 2: אי החלומות האבודים

תקציר העלילה

כרמן וג'וני כבר סוכנים יותר מנוסים ויותר פעילים אשר עומדים בראש מחלקת הילדים של הסוכנות OSS - Organization of Super Spies (אזכור ל-OSS). אולם בעקבות תקלה בלונה פארק הם מגלים שיש להם מתחרים המאיימים על מקומם גארי וגרטי גיגלס. כדי לשמור על מעמדם  ולהציל את העולם, כרמן וג'וני נוסעים לאי החלומות האבודים אשר שוכן שם מדען מטורף בשם רומרו (סטיב בושמי) העושה ניסויים גנטים בחיות.
סובארו ג'אסטי

בישראל

בישראל נמכר הדגם מאז 1985. שיווקו של הדגם המעודכן החל במהלך 1988 (כמודל 1989). דגמי ה-4X4 לא נמכרו בישראל. גרסת הגיר האוטומטי הרציף סבלה מבעיות אמינות, ומרבית הגירים האוטומטיים הוחלפו במהלך השנים בתיבות הילוכים ידניות.
בישראל נמכר הדגם בדור הראשון בשנים 1985–1988 ולאחר מכן בדור השני בשנים 1989–1994. בדור הראשון הגאסטי הגיעה לישראל עם מנוע 1.0 עם מאייד (קרבורטור) ובדור השני הוצע גם מנוע 1.2 עם מאייד. בשנים 1993–1994 המאייד הוחלף בהזרקה חד נקודתית ששיפרה את הביצועים ואמינות מערכת הדלק.
קלמן גוטנבוים

קלמן גוּטנבוים (ביידיש נכתב לעיתים גוטענבוים; ? – 1941) היה סופר יידי פולני.

קורות חיים

קלמן גוטנבוים נולד וחי בקובל (תחילה בתחום האימפריה הרוסית ואחר כך פולין), שם נשא לאשה את אידה בת הרב אליעזר ניצברג. גוטנבוים ניהל חיים צנועים וסגפניים, היה אדם צנוע וענוותן. פרש מן הציבור ושקד על יצירותיו יומם ולילה. פרסם שירים, רשימות וציורים וכתב ספרי פילוסופיה ומדע בשפת היידיש.
באחד מספריו ניתח גוטנבוים לעומק, ועם זאת בפשטות ובבהירות, את פילוסופיית ארתור שופנהאואר. בספר אחר חקר לעומק את משמעותה של תורת היחסות של אלברט איינשטיין. בשנת 1936 העתיק את מגוריו מקובל לווילנה (אז בתחום פולין). גוטנבוים היה אדם ציוני בהשקפתו. ניסה להתקבל לקתדרות בארץ ישראל, אך היות שהיה אוטודידקט לא נמצא מי שימליץ עליו.
היה בקשרי ידידות עם מלומדים רבים מרחבי העולם. שלט ברוסית, אנגלית, צרפתית וגרמנית. ניהל חליפת מכתבים אינטנסיבית עם הפיזיקאים היהודים אלברט איינשטיין ואלברט אברהם מייקלסון.
החל לפרסם רשימות וציורים ביומון "ווילנער טאָג" שבעריכת זלמן רייזין. עבד על ספר בו פיתח שיטה פילוסופית מקורית, אותה לא זכה להשלים. גוטנבוים הסתייג מהקומוניזם ומהגבלת המחשבה בברית המועצות שווילנה סופחה לתחומיו בשנת 1939. עם פרוץ המלחמה בין ברית המועצות לגרמניה נשאר בלית ברירה בווילנה. כבר בימים הראשונים של הכיבוש הגרמני הוא נלקח מביתו. מאוחר יותר נודע כי הוא נורה בפונאר.
אשתו של גוטנבוים ובתם היחידה, מוּסיה, נספו בגטו וילנה.
HMO אוליגוסכרידים בחלב-אם

אוליגוסכרידים בחלב אם HMO הם פחמימות הקיימות בחלב אם. באנגלית הם נקראים-Human milk oligosaccharides ובקיצור- HMO. 
האוליגסכריד הוא למעשה רב סוכר המורכב מ-3 עד 9 יחידות של חד סוכרים. 
רכיבים אלה ייחודיים לחלב-אם ומהווים את הרכיב השלישי בכמותו אחרי לקטוז ושומנים מבין הרכיבים המוצקים, (כלומר למעט מים) וזאת מתוך כ-200 HMO שונים שזוהו עד כה בחלב-אם. 
האוליגוסכרידים שבחלב-אם מציעים יתרונות חיסוניים ומקובל להתייחס אליהם כאל "השומרים הטבעיים" של תינוקות, התומכים במערכת החיסון המתפתחת של ילודים כבר מתחילת חייהם.

היסטוריה

כבר בשנת 1900 נערכו תצפיות חשובות הנוגעות לבריאות תינוקות: הגילוי של נוכחות חיידקים מסוג לקטובצילוס-  וביפידובקטריה וחשיבותם הייתה אבן דרך חשובה במחקר המדעי. באותו זמן רופאי הילדים הבינו שהרכב הצואה של תינוקות היונקים חלב-אם שונה מזה של תינוקות הניזונים מתמ"ל (תרכובות מזון לתינוקות). תצפיות הראו כי הבדל זה קשור במיוחד להרכב הפחמימות בחלב. זו הייתה נקודת ההתחלה של המחקר בפחמימות שמקורן בחלב אם. 
בשנים שלאחר מכן זוהו האוליגוסכרידים הראשונים בחלב אם. מחקרים שנערכו לאחר שנת 1950 התמקדו בזיהוי של האוליגוסכרידים השונים כ"גורם הביפידוס"  בחלב-אם המעודד את שכיחותם של ביפידובקטריה במערכת העיכול של תינוקות. 
מאז זוהו כ-200 אוליגוסכרידים בחלב-אם. חשוב לציין כי שונות גנטית בין נשים מייצרת מצב של הפרשה או של אי-הפרשה ובכך לתבניות אוליגוסכרידים ספציפיות לכל אישה בחלב-אם, כאלה המשפיעות על מחלות שונות.

הרכב

הרכיב 2ʼFL או בשמו המלא 2′-fucosyllactose  הוא ה-HMO המרכזי בחלב אם המהווה כ-30% מכלל האוליגוסכרידים בו]. הוא מצוי אצל כ-80% מהנשים הנקראות גם "מפרישות", זאת בהתאם לנוכחות הגן FUT2 המאפשר את פעילות האנזים האחראי לייצורו (Fucosyltransferase 2) . קרי כמות ה-HMO מסוג 2ʼFL בחלב אם משתנה בין נשים מפרישות להן יש אנזים פעיל וכמויות גבוהות של 2ʼFL. 
LnNT הוא אוליגוסכריד שכיח נוסף בחלב אם. כאמור קיימת שונות גנטית המשפיעה על ההרכב הייחודי של האוליגוסכרידים של כל אם ואם כתלות בקבוצות דם ע"ש לואיס ובנוכחות הגן FUT2.

מערכת העיכול

HMO תורמים להתפתחות תקינה של המיקרוביום במעי. ראיות שהצטברו משני עשורי מחקר מצביעות על כך שלאוליגסכרידים בחלב האם תפקיד משמעותי בשפעול מערכת החיסון של תינוקות להפחתת זיהומים ודלקות. הכללתו בתמ"ל התאפשרה לראשונה ב- אוקטובר 2016, הודות ליכולות טכנולוגיות מתקדמות, המאפשרות כעת לייצר HMO מסוג 2ʼFL במבנה הקרוב ביותר לזה הקיים בחלב אם. 
הוספת HMO לתמ"ל אושרה לשימוש החל מלידה על ידי ה-FDA ,על ידי מקבילו האירופאי ה-EFSA ולאחרונה גם על ידי משרד הבריאות הישראלי.

ב-5 ביולי 2017 הודיעה חברת נסטלה כי פיתחה אוליגוסכרידים זהים במבנם לאלו הקיימים בחלב-אם מסוג 2ʼFL ו- LnNT.