תורביורן פלדין

ראשית חייו

ת'ורביאן פלדין נולד בחבל אוניירמנלנד. הוא היה בנם של ניל יוהאן פלדין שהיה חוואי ושל רעייתו הולדה לבית נילסן. ב-1956 רכשו הוא ורעייתו מיד לאחר נישואיהם חווה קטנה. אף על פי כן, הרכישה לא אושרה על ידי הממסד החקלאי, שכן, החווה נחשבה קטנה מדי מבחינת היקפי היצור שלה ולפיכך הם לא קיבלו סובסידיות חקלאיות. מאבק זה הוביל את פלדין אל סניף החטיבה הצעירה של מפלגת "ליגת החוואים" (Bondeförbundet), שב-1958 שינתה את שמה ל"מפלגת המרכז" (Centerpartiet). פלדין ומשפחתו המשיכו להחזיק את החווה במשך כל הקריירה הפוליטית שלו וב-1985, כאשר הוא פרש מן החיים הפוליטיים, הוא שב אל החווה מיד.

קריירה פוליטית

כניסתו של פלדין לפוליטיקה הארצית השוודית ארעה עם בחירתו לריקסדאג (הפרלמנט השוודי) ב-1958 מטעם מפלגת המרכז בעלת השורשים החקלאיים. כשהוא מתמודד מול יוהאנס אנטונסון, הוא נבחר ב-1969 לתפקיד סגן יושב ראש המפלגה, הראשון שכיהן בתפקיד זה וב-1971 הוא ירש את גונאר הדלונד בתפקיד יושב ראש המפלגה. ב-1973 הציע פלדין שהמפלגה תתמזג עם המפלגה הליברלית, אך לא עלה בידו לגייס את תמיכתם של רוב החברים למהלך.
בבחירות שנערכו ב-1976 איבדה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בהנהגתו של אולוף פלמה במפתיע את הרוב שלה בפרלמנט בפעם הראשונה מזה ארבעים שנה. המפלגות הלא-סוציאליסטיות (מפלגת המרכז, המפלגה הליברלית והמפלגה השמרנית) חברו לקואליציה, מפלגת המרכז הייתה הגדולה מבין שלוש המפלגות ופלדין נבחר להיות ראש הממשלה. אף על פי כן, שנתיים מאוחר יותר קרסה הקואליציה על רקע תלותה של שוודיה באנרגיה גרעינית (כשמפלגת המרכז נקטה במדיניות אנטי-גרעינית חזקה), פלדין התפטר מתפקידו והוקמה ממשלת מיעוט של המפלגה הליברלית.
לאחר בחירות 1979 שב פלדין לתפקיד ראש הממשלה, אף על פי שמפלגתו נחלה הפסדים קשים ואיבדה את תפקיד ההובלה באגף המרכז-ימין במפה הפוליטית השוודית, בעיקר על רקע ההתפקחות הציבורית מהאשליה בנוגע לפשרה שהגיעה מפלגת המרכז עם השמרנים שהיו בעד שימש באנרגיה גרעינית, שבעקבותיה הוא שוב הקים קואליציה עם הליברלים ועם השמרנים. ממשלה זו גם כן סיימה את כהונתה לאחר שנתיים, כאשר אי הסכמה בנוגע למדיניות המיסוי אילצה את השמרנים לפרוש מהקואליציה. פלדין המשיך לכהן כראש הממשלה עד לבחירות של 1982, כאשר זכו הסוציאל-דמוקרטים מחדש בשלטון.
לאחר מערכת בחירות הרת אסון מבחינת מפלגת המרכז שנערכה ב-1985 ספג פלדין ביקורת קשה מאנשי מפלגתו. הוא התפטר מתפקידו כיושב ראש המפלגה ופרש מן החיים הפוליטיים. לאחר התפטרותו הוא שימש כיושב ראש מועצות המנהלים של בנק חקלאי (Föreningsbanken), "האגודה הנורדית" (Föreningen Norden, אגודה של ארגונים חוץ-ממשלתיים של המדינות הנורדיות) ושל תאגיד התקשורת הממשלתי השוודי (Televerket).

מורשתו

במהלך 27 שנות פעילותו בפוליטיקה הארצית השוודית זכה פלדין להערכה רבה בדרך כלל ברוב המחנות הפוליטיים בשוודיה בשל גילוי הלב שלו, חוסר יומרנותו ונכונותו להטות אוזן לכל ההשקפות. שתי תקופות כהונתו כראש הממשלה היו רחוקות מלהיות קלות עבורו בשל ניסיונותיו להביא שלוש מפלגות שונות לשולחן עבודה משותף במהלך תקופה בה ניצבה שוודיה מול המיתון הגדול בתולדותיה מאז שנות השלושים של המאה ה-20.
פלדין סירב לאפשר לשיקולי אבטחה להכתיב את אורח חייו. במהלך כהונתו כראש הממשלה הוא התגורר בגפו בדירה שכורה קטנה במרכז סטוקהולם, בעוד שמשפחתו המשיכה לנהל את החווה המשפחתית בצפון שוודיה. הוא בישל לעצמו את ארוחותיו ופינה את האשפה מדי בוקר אל פחי האשפה השכונתיים, לפני שיצא להליכה של 15 דקות למשרדו, כשמרחוק עוקב אחריו רכב משטרתי סמוי שהמתין מחוץ לבניין המגורים שלו, התפשרותו היחידה בנוגע לאבטחתו.
כמי שכיהן כראש הממשלה במהלך תקרית הצוללת הסובייטית  באוקטובר-נובמבר 1981, ייזכר פלדין בשל תשובתו הפשוטה "שמור על הגבול!" (Håll gränsen!) לשאלתו של המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה כאשר זה התמודד עם חשד לפלישה סובייטית.

חייו האישיים ומותו

ב-1956 נשא פלדין לאישה את סולוויג אוברג, בתם של החוואי אלברט אוברג וסופיה לבית נסמן. ת'ורביאן פלדין הלך לעולמו בגיל 90 ב-23 ביולי 2016. הלווייתו התקיימה ב-11 באוגוסט בקתדרלה שבעיר הארנסאנד שבמחוז הולדתו והוא נטמן בבית הקברות המקומי.