google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי בנגלדש–קניה

מפגשים נשיאותיים

שר הטקסטיל והיוטה לשעבר, עבדול לאטיף סידיקי הגיע לביקור רשמי בניירובי בשנת 2012.

שיתופי פעולה חקלאיים

קניה היא אחד היעדים הרצויים עבור בנגלדש לחכור קרקעות שאינם בשימוש על מנת להבטיח עתיד של ביטחון תזונתי. גם קניה הביעה את האינטרס שלה לחכור את אדמות חקלאיות רבות לבנגלדש. הקרקעות ישמשו לגידול אורז וכותנה.
איגנאץ הירשלר

פרופסור איגנאץ הירשלר (Ignác Hirschler‏; 1823–1891) היה רופא אף, אוזן וגרון ופרופסור לרפואה, נשיא ועד קהילת פשט ויושב ראש הקונגרס של יהדות הונגריה בשנים 1868–1869, בתקופה בה התרחש הקרע ביהדות הונגריה.
בשנת 1866, בפשט, טיפל בצייר ההונגרי מיהאי מונקאצ'י והאחרון העניק לו כאות תודה את הציור "קדרה הפוכה".
בשנת 1885, ממשלת הונגריה העניקה לו חברות בבית העליון של הפרלמנט.
נרץ' (פארק לאומי)

היסטוריה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, החל מ-1942, מאות צעירים יהודים שברחו מגטו וילנה הגיעו ליער נארוץ' הסמוך והקימו בו בסיסי פרטיזנים.
תפרוסת אוכלוסייה

תפרוסת אוכלוסייה היא צורת התפשטות הנפשות על שטח מוגדר כלשהו (מדינה, עיר, יישוב, יבשת וכדומה). "תפרוסת אוכלוסייה" מתארת את מספר התושבים במקום מסוים בניגוד לצפיפות אוכלוסייה המתארת את מספר התושבים ביחס לשטח. "תפרוסת טובה" היא תפרוסת שבה בכל השטח המוגדר קיים אותו מספר נפשות. "תפרוסת גרועה" היא תפרוסת שבה האוכלוסייה ממוקדת באזורים מסוימים ולא בכל רחבי השטח המוגדר, למשל: תפרוסת קווית. תפרוסת האוכלוסייה בעולם אינה אחידה, מבחינה שישנם אזורים דלילי אוכלוסין וישנם אזורים צפופי אוכלוסין.
יהודה דנון

ביוגרפיה

דנון נולד בבולגריה ועלה לישראל ב-1948, משפחתו בעלת מסורת של רופאים ועוסקים במקצועות הבריאות. דודו, משה דנון, היה מראשוני הרופאים בתל אביב ושרת כרופא המחתרות. יהודה דנון גדל והתחנך בקבוץ אפיקים, וסיים בשנת 1967 את לימודיו בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ובית חולים הדסה.
דנון שירת בחיל הרפואה בדרגי השדה וטיפל בנפגעי המשחתת אח"י אילת בחופי סיני. בתפקידו כמפקד רפואה פיקוד הצפון הקים את מרפאות הגדר הטובה ומערך בתי החולים בדרום לבנון.
התמחה ברפואת ילדים בבית החולים בילינסון ובאימונולוגיה במכון ויצמן למדע. בשנת 1976 זכה במענק מתוכנית פולברייט לביצוע מחקר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1983 זכה במענק נוסף לעריכת מחקר בישיבה יוניברסיטי. שימש כמנהל בית החולים בילינסון עד לשנת 1986. שרת כקצין רפואה ראשי בשנים 1987–1991. 
דנון הוא מומחה באימונולוגיה קלינית ואלרגיה, מומחה ברפואת ילדים ומנהל רפואי. משמש כפרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב. פרסם למעלה מ-250 מאמרים וספרים, בהם: ספר הלימוד ברפואת אב"כ, המדריך לטיפול בתינוק ובילד, ומדריך רפואת חרום לבני המשפחה.
יזם את הקמת מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל ושימש כמנהלו הראשון עד לשנת 1997. משמש כמנהל מכון קיפר לאימונולוגיה. זכה במגוון פרסים כולל פרס נדב ברפואת ילדים, פרס בת שבע דה רוטשילד, פרס אמברואה פרה ועוד.
מכהן כיו"ר המועצה הלאומית לבריאות הילד ופדיאטריה של משרד הבריאות מאז היווסדה.
יחד עם ד"ר מיכל חמו לוטם היה ממקימי ארגון בטרם לבטיחות ילדים, וכמו כן מכהן כיושב ראש עמותת חיל הרפואה.
משנת 2012 משמש כנשיא אוניברסיטת אריאל בשומרון.
דנון נשוי לרות שטראוס. לבני הזוג שלושה ילדים.
פרי נויפלד

ביוגרפיה

נויפלד נולד למשפחה נוצרית בהונגריה ושיחק בנבחרת הנוער של ארצו. ב-1933 קיבל הצעה כספית מקבוצת ארסנל קהיר ועבר לשחק בבירת מצרים. ב-1934 הוא חתם בקבוצה הלבנונית רנסאנס. בדרכו לביירות עגנה האנייה שבה היה בנמל יפו והוא החליט לבקר את שחקני קבוצת מכבי תל אביב אשר נגדם שיחק מספר חודשים לפני כן במצרים. כתוצאה מהביקור החליט נויפלד להישאר כשחקן בקבוצה ומאוחר יותר התגייר, נישא לישראלית והשתקע בארץ. נויפלד שיחק במכבי תל אביב עד 1945, אז עבר לשלוש שנים להכח תל אביב. עם פרוץ מלחמת העצמאות, פרש נויפלד מכדורגל והחל לעבוד בתחנת דלק ברחוב דיזנגוף בתל אביב. כשזו נסגרה, עבר נויפלד לעבוד במשרה חלקית במשרדי המועצה להסדר ההימורים בספורט.
בתקופתו במכבי כבש נויפלד מספר רב של שערים והיה שותף פעיל לשלוש אליפויות וזכייה בגביע מדינה אחד בתפקיד החלוץ המרכזי של הקבוצה. הוא השתתף במסע המשחקים של מכבי לאוסטרליה ב-1939 ואף היה מלך השערים של המסע עם 29 כיבושים. נויפלד ערך שתי הופעות בנבחרת ארץ ישראל בצמד המשחקים נגד נבחרת יוון ב-1938 במסגרת מוקדמות גביע העולם 1938, בהם כבש שער אחד.
חורבת דביה

חורבת דביה (ח'רבת דביה במקור) היא אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת התלמוד ובית כנסת עתיק.
החורבה שוכנת כשלושה קילומטרים מצפון מזרח לקצרין, ברום של כ-520 מטרים מעל פני הים. בשטח החורבה נתגלו שרידי בית כנסת קדום, שמידותיו כ-12.5 על כ-15 מטרים, ואשר חזיתו הדרומית בנויה מאבני גזית.
בחפירת הצלה שנערכה במקום בשנת 1982 אותרו במבנה שרידי ארון קודש, פריטים ארכיטקטוניים האופייניים לבתי כנסת באזור, וכן אבנים עם חריטה של מנורת שבעת הקנים ועם כתובות הקדשה ביוונית.
על פי מטבעות שנמצאו בשטח בית הכנסת, תוארכה בנייתו לסוף המאה החמישית עד תחילת המאה השישית לספירה הנוצרית.
טריטון (מוזיקה)

טריטון הוא מרווח בן שלושה טונים שלמים. למשל המרווח בין פה לסי.
הטריטון מחלק את האוקטבה לשני מרווחים זהים, ולכן היפוכו של טריטון גם הוא טריטון (כלומר, כפי שהמרווח פה–סי הוא טריטון, כך גם סי–פה).
הטריטון יכול להופיע בתווים בשתי צורות אנהרמוניות: קוורטה מוגדלת או קווינטה מוקטנת.

טריטון כמרווח הרמוני טבעי

הטריטון מצוי באופן טבעי בין הקוורטה לספטימה הגדולה בסולם המז'ורי, כמרווח של קוורטה מוגדלת.
למשל, פה – סי בסולם דו מז'ור:
טריטון גם מצוי באופן טבעי בין הסקונדה לסקסטה הקטנה בסולם המינורי, כמרווח של קווינטה מוקטנת.
למשל, רה – לה-במול בסולם דו מינור:
 
קוורטה מוגדלת כמרווח מהטוניקה מצויה במודוס הלידי של הסולם המז'ורי.
למשל, דו – פה-דיאז בסולם דו לידי (שהוא המודוס הלידי של הסולם סול מז'ור):
קווינטה מוקטנת כמרווח מהטוניקה מצויה במודוס הלוקרי של הסולם המז'ורי.
למשל, דו – סול-במול בסולם דו לוקרי (שהוא המודוס הלוקרי של סולם רה במול מז'ור):

שימושים

הטריטון הוא מרווח דיסוננטי הנחשב לבלתי יציב, וככזה מעורר ציפיה ל"פתרון" על ידי מעבר למרווח קונסוננטי.
השימוש בטריטון בימי הביניים המאוחרים וברנסאנס היה נדיר. המלחין האוסטרי יוהאן יוזף פוקס, בחיבורו הידוע "גראדוס אד פארנאסום" (1742), המליץ להימנע מכתיבת מוזיקה בה יש מרווח מלודי של טריטון בין שני תווים סמוכים, תוך שהוא מתאר את המרווח בביטוי "diabolus in musica", כלומר "השטן במוזיקה" בלטינית. כיום ישנה טענה רווחת לפיה בימי הביניים נחשב הטריטון ל"מרווח שטני" והשימוש בו נאסר על ידי הכנסייה, אולם ככל הנראה טענה זו נשענת על דברים שהוצאו מהקשרם ואין עדויות התומכות בה.
במוזיקה בת ימינו השימוש בטריטון רווח.
הטריטון מצוי באופן טבעי בכל ספטאקורד מז'ורי עם ספטימה קטנה (בין הטרצה לספטימה, למשל סי – פה באקורד G⁷). הצורה הזו רווחת מאוד בתור אקורד הדומיננטה של הסולם ורווחת במיוחד כחלק מקדנצה אותנטית (כלומר, V⁷ הנפתר ל-I. למשל G⁷ הנפתר ל-C), במיוחד בג'אז.
ישנם גם שימושים מובהקים בטריטון ביחס לטוניקה. סוג עיקרי של שימוש כזה הוא בהתבסס על המודוס הלידי (ראו לעיל). אחת הדוגמאות המובהקות והפופולריות לכך היא נעימת הפתיחה של סדרת האנימציה משפחת סימפסון. שימושים במודוס הלידי קיימים בסוגות מוזיקליות שונות, ביניהן ג'אז, רוק כבד, הלחנות פסקול, ועוד.
סוג חשוב נוסף של טריטון ביחס לטוניקה הוא הבלו נוט בסולם הבלוז המינורי, אשר בשימוש נרחב בג'אז ובבלוז.
אמריקה שרה

אמריקה שרה (באנגלית: America Sings) היה מופע אודיו אנימטרוניקס שפעל בדיסנילנד שבקליפורניה בין השנים 1974–1988. המופע הציג חיות השרות שירים מתקופות שונות ומדגימים את התפתחות המוזיקה הפופולרית בארצות הברית.

תיאור המתקן

המופע נוהל על ידי סם העיטם - בדמות העיטם לבן-הראש -- סמל ארצות הברית. עיטם זה, שעוצב על ידי רוברט מור ודובב על ידי סם אדוארדס, שימש מאוחר יותר כסמל של אולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984.
המופע דמה במהותו לג'מבורי דובי הכפר בכך שכלל חיות שהיו למעשה בובות אודיו אנימטרוניקס מזמרות. התיאטרון הוא תיאטרון מסתובב בדומה לקרוסלת הקידמה שקדמה לו (התיאטרון הסתובב נגד כיוון השעון בעוד שקרוסלת הקידמה הסתובבה עם כיוון השעון).

מותה של דברה גייל סטון

ב-18 ביולי 1974 - שלושה שבועות לאחר פתיחת המתקן, אחת מאנשי הצוות של המתקן - דברה גייל סטון נמחצה בין קירות הבניין המסתובבים. היא עמדה בקרבת הקיר והראתה למבקרים את מקומות הישיבה ונתפסה בין הקירות שהחלו להסתובב.
לאחר התאונה היה המתקן סגור במשך יומיים עת שהתקינו אורות ביטחון, והאולם עצמו בו נהרגה נסגר לשנה. קירות המתקן הוחלפו בקירות נשברים על מנת למנוע הישנות המקרה.

סגירת המתקן

לאחר חגיגות המאתיים לעצמאות ארצות הברית ירדה פופולריות המתקן. מספר המבקרים בכל מופע ומופע ירד לכ-50 מבקרים, ובשנת 1988 הוא נסגר. התיאטרון עמד שומם במשך 10 שנים.
נערכו תוכניות להפעלת מופע חדש במקום שייקרא: "המופע הבינגלקטי המדהים של פלקטו" (Plectu's Fantastic Intergalactic Revue) שהיה אמור להיות מופע מסוג מחזמר של חיזרים מופעלי אודיו אנימטרוניקס. הרעיון בוטל משיקולי תקציב.
בשנת 1998 הוקם במקום מתקן חדשנות המבוסס על מתקן בשם זה שמצוי באפקוט שבדיסניוורלד.

הדמויות כיום

רוב דמויות האודיו אנימטרוניקס של מתקן אמריקה שרה מצויות כיום במתקן הר הרסס של דיסנילנד שנפתח ב-17 ביולי 1989. שני אווזי אודיו אנימטרוניקס הופשטו מעורם מהווים כיום את שני הרובוטים המדברים בכניסה למתקן סטאר טורס (שנפתח בשנת 1987).
משמר האריות - השאגה חוזרת

עלילה

קאיון, בנו של סימבה ואחיה הקטן של קיארה, יורשת העצר, המשחק עם חברו הטוב באנגה, גירית דבש צעירה ופעלתנית מגלה שהוא בעל שאגה מיוחדת ועוצמתית. כשרפיקי המנדריל שומע אותה הוא מרמז לסימבה שקאיון צריך לחבור למשמר האריות, כוח שנוהל בידי אריות (בראשות סקאר) עד נפילתו של מופסה שמרה על הסדר הטבעי באדמות צוק התקווה והגנו על האדמות מצבועים. שאגתו של קאיון מגובה בידי האריות שבשמיים ועוזרת לו לנצח את אויביו, בתנאי שיילך בדרכים טובות. 
קאיון שרק עתה לומד את כוחותיו, מכנס קבוצה של 4 חיות שונות בני גילו (בונגה גירית הדבש - האמיץ, פולי הברדלסית - המהירה, פולי ההיפופוטם - החזק ואונו אנפית הבקר - החדה), במטרה להגן על ארץ התקווה מצבועים ומבעיות נוספות, כולל ממשפחתו של סקאר שהוגלתה.

דמויות

חלק מהדמויות הופיעו בסרטים הקודמים, ואחרים כמו קאיון, מופיעים רק בסרט זה.

סדרת בת

הסדרה זכתה לסדרת בת בשם "זה לא ייאמן - כבונגה". בסדרה בונגה ואונו מציגים עובדות מופלאות על בעלי חיים, בכל פעם תחת קטגוריה אחרת, בסגנון של תחרות.
הסנאט הבלגי

היסטוריה

נוסד בשנת 1831 שחלק מבית מחוקקים חד-ביתי. באותה התקופה הסנאט היה מוסד אליטיסטי מאוד, מהסיבה שבשביל להיבחר, כל מועמד היה צריך לשלם 1,000 פלורינים- דבר המגביל את המועמדות ל-4,000 איש בלבד. עד שנת 1913 השפה הרשמית היחידה בסנאט הייתה צרפתית, אך בשנה זו הוחלט לאמץ גם את השפה ההולנדית כשפה רשמית.
מאז שנת 1993 עבר כמספר רפורמות. בין השאר הוא הוקטן מ-184 סנאטורים ל-71 סנאטורים בלבד, אשר מתוכם 40 סנאטורים נבחרו בבחירות ישירות על ידי העם.. מאז שנת 2014 ישנם כ-60 סנאטורים הם אינם נבחרים על ידי הציבור הבלגי. 50 נציגים נבחרים על ידי הפרלמנטים המקומיים בבלגיה (הפרלמנט הפלמי, הפרלמנט של הקהילה הצרפתית והפרלמנט של ולוניה) והם בוחרים עוד כעשרה נציגים. כיום, הסנאט ממלא תפקיד מאוד מינורי בתהליך החקיקה הפדרלי.
המפלגה הגדולה בסנאט היא הברית הפלמית החדשה, אשר מונה מטעמה 12 נציגים.
הסנאט יושב בבירת בלגיה- בריסל.
לפי סעיף 69 של החוקה הבלגית, ישנן מספר דרישות לתפקיד הסנאטור: תושבות ואזרחות בלגית, וגיל 21 ומעלה. ההשבעה לתפקיד נעשית באחת מהשפות הרשמיות של המדינה (הולנדית, צרפתית וגרמנית). לפי החוקה הבלגית, אדם לא יכול להיות בו זמנית גם חבר בפרלמנט אזורי (הפרלמנט הפלמי או הפרלמנט של ולוניה) וגם חבר בסנאט. אותו הדבר לגבי חברי בית הנבחרים. אדם הנשבע לסנאט מספיק אוטומטית את תפקידו הקודם. נציג בסנאט המתמנה לשר מפסיק את חברותו בסנאט. הוא יכול לחזור אם הוא מתפטר מתפקידו כשר. אדם לא יכול להיות בו זמנית חבר בסנאט ועובד מדינה, איש הרשות השופטת או חבר בפרלמנט האירופי.
בסנאט ישנן מספר ועדות קבועות, אשר ברובן ישנם כ-17 סנאטורים.
Schweigt stille, plaudert nicht, רי"ב 211

Schweigt stille, plaudert nicht (גרמנית: "שקט נא, הפסיקו לקשקש!", נודעת גם כקנטטת הקפה) היא קנטטה חילונית (רי"ב 211) שהולחנה על ידי יוהאן סבסטיאן באך בין השנים 1732-1734.
הקנטטה מספרת באופן משעשע על ההתמכרות לקפה, כפרשנות סאטירית לבעיה בוערת בלייפציג של המאה השמונה עשרה, היכן שנוגנה היצירה לראשונה.
לברית הקנטטה, שנכתבה על ידי כריסטיאן פרידריך הנריצי, מרעיפה פנינים רבות כגון: "אם לא יורשה לי לשתות שלוש פעמים ביום ספלון קפה, אצטמק מרוב עינויים, כמו צלי של עז." – שורות שבוודאי הוערכו מאוד על ידי פטרוני בית הקפה של צימרמן בלייפציג, שם נוגנה לראשונה היצירה, כמעין פרסומת של המאה השמונה-עשרה.
קירכדורף אן דר קרמס (מחוז)

קירכדורף אן דר קרמס הוא מחוז בדרום אוסטריה עילית. שכניו הם מחוז גמונדן בדרום, מחוז ולס בצפון, מחוז שטייר במערב ושטיריה בדרום. אוכלוסייתו מונה 55,167 תושבים (נכון ל-2001) והוא משתרע על 1239,8 קמ"ר. יש בו 23 עיירות ובירתו היא העיירה קירכדורף אן דר קרמס.
כיכר ברייטשייד

כיכר ברייטשייד (בגרמנית: Breitscheidplatz  - ברייטשייד פלאץ) היא כיכר בשכונת שרלוטנבורג (ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף) שבברלין, דרומית לטירגארטן ובין רחוב קורפירסטנדאם (הקו-דאם) ורחוב בודפשט (Budapester Strasse). בכיכר נמצאים מרכז הקניות אירופה סנטר וכנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם.

היסטוריה

הכיכר הוקמה בשנת 1889 באתר שהוכרז כאזור ציד על ידי יואכים השני בשנת 1542. בעת הקמתה נקראה הכיכר "כיכר גוטנברג" (Gutenbergplatz – גוטנברג פלאץ) על שם יוהאן גוטנברג ממציא הדפוס.
בשנת 1892 שונה שמה של הכיכר ל"כיכר אוגוסטה ויקטוריה" (Auguste-Viktoria-Platz – "אוגוסטֶה ויקטוריה פלאץ") על שם הקיסרית הגרמנית אוגוסטה ויקטוריה משלזוויג הולשטיין. לאחר מלחמת העולם השנייה, ב-31 ביולי 1947, שונה שם הכיכר לשמה הנוכחי, על שם רודולף ברייטשייד, חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית אשר מת במחנה ריכוז נאצי בשנת 1944.
זמן קצר לאחר הקמת הכיכר הורה הקייזר וילהלם השני להקים את כנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם לזכרו של סבו הקייזר וילהלם הראשון. הכנסייה הוקמה בסגנון נאו-רומנסקי על פי תוכניות האדריכל פרנץ שווכטן, האדריכל המלכותי של וילהלם השני.
בתקופה שקדמה למלחמת העולם הראשונה נבנו סביב הכיכר אולמות תצוגה וחנויות רבות. בין שתי מלחמות העולם היו בתי הקפה שסביב הכיכר מקום מפגש לאינטלקטואלים ולאמנים של ברלין, אשר נהגו להיפגש ב"רומאנישס קפה" (Romanisches Café) שנפתח בתקופה שלטונו של הקייזר וילהלם השני (כיום עומד במקום שבו שכן הקפה מרכז הקניות אירופה סנטר).
במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1943, נהרסה הכיכר והמבנים שסביבה בהפצצות חיל האוויר המלכותי. לאחר תום המלחמה הכיכר שנותרה במערב ברלין שוקמה והפכה להיות סמל של המערב (כשם שאלכסנדרפלאץ הפך לסמל של מזרח ברלין ושל גרמניה המזרחית). בכיכר נבנו מבני חנויות חדשים, אולם בניגוד לנוהג של הריסת המבנים שנהרסו במלחמה הוחלט להשאיר את הריסות כנסיית הזיכרון כמות שהם, אולם בכיכר, במקום בו עמדה הכנסייה, נבנתה כנסייה חדשה על פי תכנונו של האדריכל המערב גרמני, אגון אייארמן.
בשנת 1965 נבנה בכיכר מרכז הקניות ומגדל המשרדים "אירופה סנטר" – שגובהו 38 מטרים. מרכז קניות זה הפך לאתר בילוי פופולרי ולסמל של מערב ברלין. מרכז הקניות פעיל גם כיום ובו חנויות, מסעדות ובתי קפה.
הכיכר היא אתר תיירותי ידוע בברלין, והכנסייה שבמרכזה הפכה לאחד מסמלי העיר ברלין.
סרט טבע

סרט טבע הוא סרט קולנוע דוקומנטרי, על בעלי חיים, צמחים או כל יצור חי שאיננו בן-אדם. במרבית המקרים הסרט מצולם בסביבת המחיה הטבעית של האובייקט המצולם. רוב סרטי הטבע מצולמים עבור הטלוויזיה, ומשודרים בערוצי שידור ציבורי, אולם קיימים סרטי טבע שנעשו ישירות עבור הקולנוע. סרטוני טבע קצרים מועלים גם ליוטיוב.
מעבר לערך החינוכי והרחבת הדעת, לסרטי טבע יש גם ערך מדעי בתיעוד הטבע ובחשיפת תופעות או התנהגויות שטרם נחקרו. לעיתים סרט הטבע מצולם כאשר צוות צילום מתלווה לחוקר טבע ומתעד אותו מבצע מחקר, לצד תיעוד מושא המחקר. פעמים רבות מסייעים סרטי הטבע במימון המחקר ולעיתים הם גם מאפשרים לחוקר גישה לציוד מתקדם ויקר שמסייע מאוד למחקר.
נשיונל ג'אוגרפיק - העוסקת בחקר הטבע והגאוגרפיה ובחינוך בנושאים אלה - מפיקה סרטי וסדרות טבע רבות, שרובם משודרים בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, ובארץ בערוץ Nat Geo Wild.
גם ה-BBC יוצר ומפיק סרטי טבע (באמצעות חטיבת BBC Earth), כאשר הבולטים שבהם הם בהפקתו ו/או בהנחייתו של סר דייוויד אטנבורו, בהם צילומי טבע מרהיבים ונדירים. בין סרטים אלה בולטים: עולם מופלא, הכוכב הכחול, עולם קפוא, המצוד, סיפור החיים ועוד רבים.
פאזארדז'יק

התקופה העות'מאנית

ב-1484 לאחר ייצוב שלטונו של הסולטאן באיזיט השני באימפריה העות'מאנית, הוא פתח במסע כיבושים כנגד נסיכות מולדובה, ממלכה שאביו מהמט השני לא הצליח להכניע סופית. באיזיט נחל ניצחון תוך כיבוש הערים אקרמן וקיליה ובכך חיזק את השליטה העות'מאנית על הדרך היבשתית לחצי האי קרים, שם שלט וסאל של הסולטאן. כבעלי ברית של העות'מאנים, נשלחו מהעיר אקרמן מתיישבים טטרים לחזק את האחיזה העות'מאנית בשטחים הבולגריים וב-1485 הם הקימו יישוב קבע במקום, בתוכו ייסדו מרכז מסחר אזורי והעניקו לעיר את השם בניב הטורקי Tatar Pazarcιk, שמשמעו שוק (באזאר) טטרי קטן, (דז'יק, בדומה לסיומת צ'יק).
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), הכוחות העות'מאניים הנסוגים נקטו במדיניות של "אדמה חרוכה" בשטחים מהם נסוגו, העלו באש גם את העיר פאזארדז'יק ושרפו אותה עד היסוד.
לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

לאחר עצמאות בולגריה

ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחוד בין נסיכות בולגריה לרומליה המזרחית ומאז נותרה פאזארדז'יק בחזקת הבולגרים. בחודש אפריל 1928 אירעה רעידת אדמה חזקה בבולגריה. בערים רבות ובכלל זה פאזארדז'יק, מבני ציבור ובתי מגורים ניזוקו קשות. במשך שבועות מספר היו רעידות משנה, תושבי העיר נמלטו אל הגנים הציבוריים שבעיר ומחוצה לה ושהו שבועות מספר במחנות ארעיים. הנזק הכלכלי שנגרם לתושבי העיר ובכלל זה לבני הקהילה היהודית היה כבד. לאחר מלחמת העולם השנייה חל פיתוח מואץ בעיר, נבנו אזור תעשייה ומערכת תחבורתית, הכוללת 4 קווי חשמליות ו-14 קווי אוטובוסים. בראשית המאה ה-21, ממצבת עצמה העיר כעיר תיירותית ובה אטרקציות כגון: פארקים, כנסיות, מוזיאון להיסטוריה האזורית וגלריות.

דמוגרפיה

ככלל, בראשית המאה ה-21, שומרת אוכלוסיית העיר על יציבות מספרית עם מגמות מתונות של גידול או קיטון. במחצית השנייה של שנות ה-90 חל קיטון מתון של 2.6% בכמות האוכלוסין שנבע בעיקר מהגירת עבודה מהעיר בשל המשבר הכלכלי שפקד את בולגריה, בעוד שבעשור הראשון של המאה ה-21 חל גידול מתון של 1.9%. מבחינת הנתונים המגדריים עולה ש-50.7% מאוכלוסיית פאזארדז'יק הן נשים ו-49.3% הם גברים. מבחינת התמהיל האתני עולה ש-88% מהאוכלוסייה ממוצא בולגרי, 7% צוענים ו-4% הם טורקים.

כלכלה

עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מייצור מזון, משקאות ועיבוד טבק. חלקים נרחבים משטחי הרשות המקומית מנוצלים לחקלאות שלחין והגידולים המרכזיים הם חיטה, שעורה, שיבולת שועל, טבק, שיפון, תירס, אורז, חמניות, עגבניות, תפוחי עץ, מלונים ועוד. בנוסף, מגדלים צאן, בקר וחזירים לתעשיית הבשר והחלב. בשטח הרשות המקומית קיימים מספר מפעלים לייצור שימורי מזון, בעיקר בתחום הפירות והירקות. כמו כן קיימות מספר מחלבות ומפעלים לייצור מוצרי חלב. באזור טחנת קמח ומספר יקבים. בשטח הרשות המקומית מפעל מרכזי לעיבוד ראשוני של טבק. כמו כן קיים מפעל טקסטיל. פאזארדז'יק מקושרת לרשת מסילות הרכבת הפנים בולגריות המהוות גם חלק מעורק הרכבות האירופי לאסיה.

אקלים

האקלים בעיר נע בין ממוזג לים תיכוני, עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של 12.5ᵒc. בחודשים יולי ואוגוסט, עשויה הטמפרטורה הממוצעת להגיע ל 24ᵒc, ובינואר ופברואר לרדת עד ל 2ᵒc בממוצע. כמות המשקעים השנתית הממוצעת באזור עומדת על 500 מילימטרים.
תראו מי מדבר

תקציר העלילה

מולי ג'נסן (קירסטי אלי) רואת חשבון שנכנסת להריון מאלברט, גבר נשוי שאיתו ניהלה רומן.
במהלך הריונה, מולי מתיידדת עם נהג מונית בשם ג'יימס (ג'ון טרבולטה) שמסייע לה בהמשך לגדל את התינוק.
בהמשך היא יולדת את התינוק ששמו מייקי. הסרט עוקב בין היתר אחר ניסיונותיה לשכנע את האב לקחת אחריות על הילד ולסייע במזונות.
לאורך הסרט, מייקי משתף את הצופים במחשבותיו ודעותיו על האירועים המתרחשים.

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות ולציון 59% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 34 ביקורות.
הסרט הכניס $140,088,813 בארצות הברית, וברחבי העולם - סך של $296,999,813, עובדה שהופכת אותו לסרטו המצליח ביותר של ג'ון טרבולטה מזה 11 שנים, מאז "גריז".

סרטי המשך

בעקבות הצלחת הסרט, נוצרו שני סרטי המשך: "תראו מי מדברת" (1990) ו-"תראו מי מדבר עכשיו" (1993). ג'ון טרבולטה, קירסטי אלי, ואולימפיה דוקאקיס הם שלושת השחקנים היחידים, אשר הופיעו בכל שלושת סרטי הסדרה.
בעקבות הצלחתם של שני הסרטים הראשונים, רשת ABC יצרה סיטקום שנקרא "Baby Talk", אשר שודר בשנית 1991–1992, בהשתתפות טוני דנזה כקולו של התינוק מייקי.
ב-6 באפריל 2010, דווח כי ניל ה. מוריץ, המפיק של "מהיר ועצבני", מתכנן ליצור סרט "ריבוט" לסדרה.
דן וולמן

ביוגרפיה

וולמן נולד ב-28 באוקטובר 1941 בירושלים. ילדותו עברה עליו באתיופיה, שם שהו הוריו, עת אביו פרופ' משה וולמן שימש כרופאו של היילה סלאסי, קיסר אתיופיה. לאחר סיום תיכון ושרות צבאי בנח"ל הוא למד קולנוע ב-Film institute of city college - New York (בשנים 1962–1965) וב-New york university film department (בשנים 1965–1968). בנוסף, הוא בעל תואר ראשון בחינוך.
בשנים 1974, 1978 לימד ב- New York university school of visual art ובשנת 1981 לימד תסריטאות והפקה באוניברסיטת תל אביב. בהמשך לימד במקומות נוספים, ובהם בית ספר מעלה וקמרה אובסקורה. סרטו 'מחבואים' משנת 1980, היה הסרט הראשון באורך מלא הנוגע בסוגיה ההומוסקסואלית. בסרט זה לא עסק רק באיסור החברתי על הומוסקסואליות אלא גם טיפל בנושאים כמו היישוב, ה"אויב הערבי" ובגידה מנקודת מבט אישית וחדשנית.
כיהן כשופט בפסטיבלי סרטים בישראל וברחבי העולם. ב-1992 זכה בפרס "הוגו הכסף" בפסטיבל שיקגו על "יצירתיות קולנועית ואמירה הומניסטית", וב-1999 הוענק לו פרס מפעל חיים מטעם פסטיבל הסרטים הבינלאומי בירושלים. בינואר 2015 זכה ב"פרס ע"ש אריק איינשטיין" על הישגיו ותרומתו לקולנוע ולתרבות בישראל. בשנת 2016 קיבל את פרס מפעל חיים בטקס פרסי אופיר לשנת 2016.
איתמר סימונסון

איתמר סימונסון (נולד ב-25 בדצמבר 1951) הוא פרופסור ישראלי לכלכלה ושיווק. מלמד בבית הספר למוסמכים במינהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד.
סימונסון הוא בנו של אדם סימונזון, ובוגר לימודי תואר ראשון במדעי המדינה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים משנת 1976. בשנת 1978 השלים לימודי מוסמך במנהל עסקים מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1987 השלים דוקטורט בשיווק מאוניברסיטת דיוק.
לפאייט (לואיזיאנה)

היסטוריה

הראשונים שיישבו את האזור בו נמצאת העיר היום היו בני שבט האטקפה.
במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים באמצע המאה ה-18 אזור אקדיה (בקנדה של היום) עבר משליטת צרפת לשליטת בריטניה. הבריטים גירשו את המתיישבים ממוצא צרפתי באקדיה ואקדיאנים רבים עברו לאחר מכן לאזור מדינת לואיזיאנה של היום ובפרט לאזור לפאייט העתידית. גם כיום יש בלפאייט אוכלוסיית קייג'ון גדולה.
ב-1821 ז'אן מוטון, אחד מצאצאי האקדיאנים, הקים את העיר תחת השם "סן ז'אן די ורמיליונוויל" (St. Jean du Vermilionville) שקוצר בהמשך לוורמיליונוויל. כעבור שנתיים נוצר מחוז לפאייט שוורמיליונוויל נבחרה לבירתו. המחוז נקרא על שמו של המרקיז דה לה פאייט, מפקד הכוחות הצרפתים שסייעו לאמריקאים במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
הייתה תוכנית לשנות גם את שם העיר ללפאייט, אך השם היה תפוס על ידי פרוור של העיר ניו אורלינס. ב-1884 הפרוור סופח לשטחי ניו אורלינס וורמיליונוויל קיבלה את השם שהתפנה.
כלכלת העיר התבססה בעיקר על חקלאות עד שבשנות ה-40 של המאה ה-20 התגלו בקרבתה מצבורי נפט וגז טבעי.

חינוך

בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת לואיזיאנה בלפאייט.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה האזורי לפאייט, הנמצא במרחק של 4 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר.
בעיר עוברים הכבישים הבין-מדינתיים 10, המקשר בין ג'קסונוויל בפלורידה וסנטה מוניקה בקליפורניה, ו-49, המקשר בין לפאייט לעיר שריבפורט בצפון לואיזיאנה.
אוטובוס הקסמים

סדרת המשך

לאחר יצירת הסדרה הקודמת צפויה רשת נטפליקס בשנת 2017 להוציא סדרת המשך ששמה "אוטובוס הקסמים נוסע שוב" ובמקום להיות מדובב לעברית בנ.ל.ס שנמכר הוא ידובב באולפני וידאופילם אינטנשיונל.
הסדרה עוסקת בפיונה - אחותה של גברת פריזל שמחליפה אותה כמורה החדשה באוטובוס הקסמים, במהלך הסדרה היא תצא עם התלמידים לטיולי שדה קסומים חדשים.
דיאלוג עם הזמן

דיאלוג עם הזמן הוא שם תערוכה בנושא זקנה המודרכת על ידי מבוגרים - 'צעירים ברוחם'. מטרת התערוכה היא העלאת המודעות וההבנה לגבי חיי המבוגרים. מלבד התערוכה דיאלוג עם הזמן, בדומה ל"דיאלוג בחשכה" העוסק בעוורים, ו"הזמנה לשקט" העוסק בלקות שמיעה, הוא גם עסק חברתי היוצר מקומות עבודה עבור עשרות אנשים מבוגרים בארץ. התערוכה קיימת במוזיאון הילדים בעיר חולון.
במהלך התערוכה מוביל מדריך מבוגר (70 פלוס) קבוצה קטנה (בדרך כלל עד 12 איש) של מבקרים דרך מתחם הבנוי ממספר חדרים, כשכל חדר מלמד רעיון אחר: מנהרת שאלות, החדר הצהוב, מועדון הזקנה, זקנה יפה, גילנות, טריוויה, חדר הדמויות והסלון בו המבקרים והמדריך יושבים יחד סביב שולחן עגול מנתחים את הביקור ומסיקים מסקנות. משך הסיור כשעה וארבעים דקות.
מודל פיננסי

מודל פיננסי הוא מודל הבנוי מהנחות ומספרים, ומאפשר חיזוי כספי של "מערכת". המערכת יכולה להיות חברה, ארגון, פרויקט וכדומה. 
המודל הפיננסי נדרש כשיש צורך באומדן עתידי של כספים, כגון אומדן רווחיות, תחזית הכנסות, תחזית הוצאות וכדומה. המודל בנוי על הנחות עבודה שמשמשות בסיס להבנה של כל המערכת. על בסיס הנחות העבודה, מחילים נתונים של הפרטים הקטנים יותר המרכיבים את המערכת הכלכלית, כך שנוצר מודל כלכלי שבו שינוי של פרט בתוך המודל, משפיע על כל המודל. לדוגמה - שינוי של מחיר המוצר ישפיע על היקף רכישת המוצר, ומשם ישפיע על היקף המכירות של החברה, ומשם ישפיע על הרווחיות שלה, ומשם ישפיע על הכסף המזומן שיעמוד לרשותה, ומשם על היקף ההון ההתחלתי הנדרש, וכן הלאה. 
מודל פיננסי טוב נדרש בכל חברה וארגון כלכלי, לצורך קבלת החלטות ניהוליות טובות. כמו כן, הוא מאפשר סימולציות "מה אם", שכן המנהל יכול לשנות פריטים במודל כדי לבחון את השפעתם על כלל המערכת/הארגון/החברה.
המודלים הפיננסים מורכבים ומקצועיים, ולכן על פי רוב נעשים בידי אנשי מקצוע שהם כלכלנים ו/או רואי חשבון ו/או בוגרי מנהל עסקים המתמחים במימון.
מילאן אוברנוביץ'

ביוגרפיה

מילאן נולד ב-21 באוקטובר 1819 בקרגוייבץ, והיה בנו הבכור של מילוש אוברנוביץ', נסיך סרביה בין השנים 1817 - 1839, ושוב בין 1858 ל-1860. ב-1839, מילוש ויתר על כס הנסיכות לטובת בנו, למרות שהיה על סף המוות. מילאן אוברנוביץ' נפטר שבועיים לאחר מכן וייתכן שכלל לא ידע שהיה לראש המדינה. 
לאחר מותו ירש אותו אחיו, מיכאילו אוברנוביץ'.