google/wiki40b huggingface dataset:
קרלוס סלסדו

קריירת מועדונים

סלסדו החל את קריירת המועדונים כנער בגוודלחרה המקסיקנית, ולאחר מכן שיחק טיגרס המקסיקנית ובריאל סולט לייק האמריקאית. באוגוסט 2012 החל סלסדו להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של ריאל סולט לייק, וקיבל חוזה של שחקן בית. במאי 2013 ערך סלסדו את הבכורה בקבוצה הבוגרת של ריאל סולט לייק, כשנכנס כמחליף בניצחון 2-0 על ונקובר וייטקאפס. עד לסוף 2013 הפך סלסדו לשחקן הרכב קבוע בריאל סולט לייק וערך 12 הופעות ליגה. בינואר 2015 חתם סלסדו בקבוצת נעוריו גוודלחרה, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2-1 על אוניברסידד נסיונל. במרץ 2015 הבקיע סלסדו את שער הבכורה שלו בגוודלחרה, בניצחון 3-0 על מונטריי. סלסדו זכה עם גוודלחרה בגביע המקסיקני (אפרטורה) לשנת 2015 ובסופר קאפ המקסיקני לשנת 2016. באוגוסט 2016 הושאל סלסדו לפיורנטינה האיטלקית, עם אופציית רכישה בתום תקופת ההשאלה. בספטמבר 2016 ערך סלסדו את הופעת הבכורה שלו בפיורנטינה, בתיקו 0-0 מול פאוק סלוניקי במסגרת הליגה האירופית. את הופעת הבכורה בסרייה א' ערך סלסדו מספר ימים מאוחר יותר, בתיקו 0-0 מול מילאן. 
בקיץ 2017, בתום תקופת ההשאלה לפיורנטינה, חזר סלסדו לגוודלחרה לאחר שלא מומשה עליו אופציית הרכישה. סלסדו מיד הושאל שוב, הפעם לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה עם אופציית רכישה. הופעת הבכורה של סלסדו הייתה בניצחון 1-0 על בורוסיה מנשנגלדבך במסגרת הבונדסליגה בספטמבר 2017. סלסדו, בעונת הבכורה שלו בפרנקפורט, היה שותף לעונה טובה מאוד, שהסתיימה בזכייה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון בגמר 3-1 על באיירן מינכן, במשחק בו סלסדו שיחק היטב 90 דקות. ב-14 במאי 2018 הודיעה איינטרכט פרנקפורט על רכישתו של סלסדו מגוודלחרה והחתמתו על חוזה לארבע עונות. סלסדו פתח את עונת 2018/19 בפרנקפורט, אך איבד את מקומו בהרכב, ובפגרת החורף של העונה חזר למקסיקו כאשר חתם בטיגרס.

קריירה בינלאומית

באפריל 2015 ערך סלסדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית. ביוני 2015 לקח סלסדו חלק בטורניר הקופה אמריקה 2015, בו הודחה מקסיקו בשלב הבתים, כשסלסדו עורך הופעה אחת כמחליף. בספטמבר 2015 זומן סלסדו על ידי מאמן הנבחרת  עד גיל 23 ראול גוטיירס להשתתף בטורניר הקדם אולימפי של CONCACAF. סלסדו ומקסיקו זכו בטורניר זה והבטיחו את מקומם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). סלסדו השתתף גם באולימפיאדה עצמה, אך מקסיקו לא צלחה את שלב הבתים. בשנת 2017 נטל סלסדו חלק בגביע הקונפדרציות 2017, בו פתח בשני משחקים, ונפצע במשחק השני, בו הוחלף בשלב מוקדם, ולא המשיך לשחק בטורניר, אותו סיימה מקסיקו במקום הרביעי. 
במאי 2018 זומן סלסדו לסגל של מקסיקו למונדיאל 2018. סלסדו היה שותף להפתעה במשחק הראשון של שלב הבתים, בו ניצחה מקסיקו 1-0 את גרמניה, ובהמשך פתח גם במשחק הניצחון 2-1 על דרום קוריאה ובמשחק ההפסד 3-0 לנבחרת שוודיה. סלסדו הציג יכולת טובה מאוד בשלב הבתים, ופתח גם במשחק שמינית הגמר, בו הפסידה מקסיקו 2-0 לנבחרת ברזיל, והודחה מהמונדיאל.
ונצואלה במשחקים האולימפיים

היסטוריה

הספורטאי הוונצואלי הראשון שזכה במדליה אולימפית היה ארנולדו דבוניש, שזכה במדליית ארד בקפיצה משולשת באולימפיאדת הלסינקי (1952). באולימפיאדת רומא (1960) היה זה הקלע אנריקו פורסיה שזכה במדליית ארד, בירי מ-50 מטר בשכיבה. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה המתאגרף פרנסיסקו רודריגס במדליית הזהב הראשונה בתולדותיה של ונצואלה, בקטגוריית המשקל של עד 48 ק"ג. רודריגס כשל בניסיונו להגן על תוארו באולימפיאדת מינכן (1972), והודח כבר בסיבוב הראשון.
במהלך שני העשורים הבאים, המשיכו המתאגרפים הוונצואלים להגיע להישגים נאים: פדרו גמארו זכה במדליית כסף באולימפיאדת מונטריאול (1976), ברנרדו פיניאנגו זכה במדליית כסף באולימפיאדת מוסקבה (1980), ומרסלינו בוליבר ואומאר קטארי זכו במדליות ארד באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). בנוסף לבוליבר וקטארי, זכה השחיין רפאל וידאל במדליית ארד באולימפיאדת לוס אנג'לס, במשחה ל-200 מטר פרפר. במשחה ל-100 מטר פרפר סיים וידאל במקום הרביעי, ושחיין נוסף, אלברטו מסטרה, סיים במקום החמישי במשחה ל-200 מטר חופשי ובמקום השישי במשחה לחצי המרחק.
במשחקים הבאים לא הצליחו הספורטאים הוונצואלים לזכות במדליות, ולהישג השיא בשנים אלה הגיע השחיין פרנסיסקו סאנצ'ס, שסיים במקום השביעי במשחה ל-50 מטר חופשי ובמקום השמיני במשחה ל-100 מטר חופשי באולימפיאדת אטלנטה (1996). באולימפיאדת אתונה (2004), 20 שנה לאחר הפעם האחרונה שבה עמדו ספורטאים ונצואלים על הפודיום, הצליחו לעשות זאת שניים נוספים - לוחמת הטאקוונדו אדריאנה קרמונה, שהייתה לוונצואלית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, ומרים המשקולות ישראל חוסה רוביו. שניהם זכו במדליות ארד. מרים משקולות נוסף, חוליו ססר לוניה, סיים במקום החמישי. ספורטאים בולטים נוספים כללו את רוכבת האופניים רוכבת האופניים דניאלה לאריאל שסיימה במקום השמיני בספרינט, והסייף סילביו פרננדס שהעפיל לשלב רבע הגמר בדקר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הייתה לוחמת הטאקוונדו דליה קונטרראס הספורטאית הוונצואלית היחידה שזכתה במדליה, במדליית ארד. הישגים נאים נוספים רשמו סייפי הדקר, שסיימו במקום השישי, המתעמל חוסה לואיס פואנטס, שדורג במקום השמיני בסוס הסמוכות והמתאגרפים הקטור מנסאנייה ואלפונסו בלנקו, שהעפילו לרבע הגמר.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה סייף הדקר רובן לימארדו במדליית הזהב הראשונה לזכות ונצואלה מזה 44 שנים. הייתה זו גם המדליה היחידה בה זכו הספורטאים הוונצואלים במשחקים אלה, אם כי כמה מהם הגיעו להישגים גבוהים: מרים המשקולות ג'וניור סאנצ'ס סיים במקום החמישי, נבחרת השליחים ל-400X4 מטר סיימה במקום השביעי והשחיינית אנדראינה פינטו סיימה במקום השמיני במשחה ל-800 מטר חופשי.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו הוונצואלים בשלוש מדליות. יולימאר רוחאס זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק רוכבת האופניים סטפני הרנאנדס זכתה במדליית ארד במרוץ אופני BMX והמתאגרף יואל פינול זכה אף הוא במדליית ארד. המתאבקים פדרו סבאיוס וברטסאבת ארגואיו סיימו במקום החמישי, לוחם הטאקוונדו אדגר קונטרראס סיים אף הוא במקום החמישי, המתעמלת ג'סיקה לופס סיימה במקום השישי בתרגיל המקבילים המדורגים ובמקום השביעי בקרב-רב, מרימת המשקולות יאניוסקה אספינוסה סיימה במקום השביעי והמתאגרף גבריאל מאסטרה הודח בשלב רבע הגמר.
נבחרת רוסיה בכדורסל נשים

יורובאסקט 2011 ואולימפיאדת 2012

הנבחרת זכתה באליפות אירופה בכדורסל נשים ב-2011 לאחר שגברה על נבחרת טורקיה בגמר הטורניר.
בתחרות הכדורסל של אולימפיאדת לונדון, הנבחרת כשלה בזכייה במדליה כלשהי וסיימה במקום הרביעי לאחר שהפסידה לנבחרת אוסטרליה בתוצאה 74:83 במשחק על מדליית הארד.
תנגיז אבולדזה

חייו

אבולדזה נולד בעיר כותאיסי שבגאורגיה. בשנים 1943–1946 למד לימודי בימאות תיאטרון בתיאטרון שותא רוסתוולי בטביליסי. יחד עם חברו רוואז צ'חיידזה, פנה ללימודי קולנוע ב-VGIK – המוסד ללימודי אמנות הקולנוע (סינמטוגרפיה) במוסקבה, הוא למד תחת שרביטם של סרגי יוטקביץ' ומיכאיל רום. הם סיימו את לימודיהם ב-1952, וסרט הדיפלומה שלהם היה על מלחין גאורגי בשם דימיטרי ארקישווילי.
בשנת 1953 הצטרף לסטודיו סרטי גאורגיה כבמאי. עד 1958 ביים סרטים דוקומנטריים, ואז החל לביים גם סרטים עלילתיים.
בשנת 1980 זכה לפרס מהשלטון הסובייטי. כמו כן, זכה גם בפרס שותא רוסתוולי היוקרתי.
הוא נפטר בטביליסי בשנת 1994, בגיל 70.
אלפרד דאנקן

קריירת מועדונים

דאנקן התאמן באינטר מאז שנת 2010 והצטרך אליה באופן רשמי במרץ 2011. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-26 באוגוסט 2012 נגד פסקארה, כשעלה כמחליף בדקה ה-86 במקום וולטר גרגאנו.
ב-19 ביולי 2014 הושאל דאנקן לשתי עונות לסמפדוריה, עד שבינואר 2015 מימשה הקבוצה את אופציית הרכישה שלו ב-2.89 מיליון אירו בחוזה ל-4 וחצי שנים.
ב-23 ביולי 2015 דאנקן הוחתם בססואולו. ב-6 במרץ 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 על מילאן.

נבחרת גאנה

דאנקן ייצג את גאנה בגביע העולם עד גיל 20 לשנת 2013 בו רשם 4 הופעות. את ההופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ב-14 בנובמבר 2012 נגד נבחרת כף ורדה.
הלשכה לחקירת תאונות ותקריות תחבורה (לטביה)

היסטוריה

ב-21 בדצמבר 2005 הקבינט הלטבי הנפיק צו מספר 822, אשר קרא להקמת סוכנות לחקירת תאונות תעופה. הסוכנות הוקמה ב-1 בינואר 2006 בשם הלשכה לחקירת תקריות ותאונות כלי טיס (בלטבית: Latvijas Republikas Aviācijas nelaimes gadījumu un incidentu izmeklēšanas birojs).
ב-12 בדצמבר 2006 הקבינט הנפיק צו מספר 953 "אודות מוסד חקירת תאונות רכבת" שנכנס לתוקף ב-1 באפריל 2007 והוסיף לסוכנות תפקידי חקירת תקריות ותאונות רכבת. בשל הגדלת תפקידיה, ב-1 ביולי 2007 הסוכנות שינתה את שמה לשמה הנוכחי.
החל מ-1 ביוני 2011 הסוכנות החלה לחקור גם תקריות ותאונות ימיות, בהתאם לסעיף 8.1 של חוק ניהול ובטיחות ימית וכן סעיף 14 בהנחיות הזמניות של אותו חוק. בעבר המינהל הימי של לטביה (MAL) היה עוסק בחקירת תקריות ותאונות ימיות.
תרבות מצרים העתיקה

לאורך קיומה, תרבות מצרים העתיקה התפתחה רבות ויצרה חידושים במספר תחומי ידע ואמנות.

מדע

המדע במצרים העתיקה היה מפותח בתחומים אחדים:

גאומטריה

המצרים פתחו שיטות למדידת שטחיהם של המלבן והעיגול ואף ידעו לחשב נפח.

אסטרונומיה

האסטרונומיה המצרית אף היא הייתה מפותחת. המצרים העריכו שאורך השנה היא בת 365 ימים וחילקו את השמיים לקבוצות של מזלות.

רפואה

הרפואה המצרית הייתה מפורסמת בכל רחבי העולם העתיק ואף הניחה את היסוד לרפואה האירופית. הרופאים המצרים אבחנו מחלות רבות ואף נתנו להם הטיפול המתאים. הרופאים המצרים התמחו בריפוי שיניים, בניתוח ראש, ובאיחוי שברים ובחניטה.
ברי

ייצור

מוצאה של הברי ממחוז סן ומארן שבחבל איל-דה-פראנס (צפון-מרכז צרפת), אך בשל הפופולריות שלה יש לה חיקויים רבים בכל העולם. היא עשויה מחלב פרה, והבשלתה אורכת בין שלושה שבועות (בתנאי מפעל) ל-10 שבועות (בבוטיקים). קיימים שני מותגים בלבד הרשאים להיקרא "ברי" (בניגוד ל"גבינה בנוסח ברי", שפירושו גבינה דומה המיוצרת כחיקוי)- ברי דה מו (Brie de Meaux) וברי דה מלן (Brie de Melun).
הברי דה מוֹ יוצרה לראשונה במאה ה-8 באזור פריז. היא אינה מפוסטרת. היא בעלת ארומה של אגוזים קלויים ונגיעות של שמרים. המרקם שלה חלק וכמעט נוזלי. צבעה צהוב-קש והוא מבהיר עם ההבשלה. הקליפה מכוסה קרום עובש לבן המנוקד בתסיסות אדומות-חומות. ברי דה מו מיוצרת בגלגלים במשקל 2.5-3 קילוגרם.
הברי דה מלן מיוצרת באריזות קטנות יותר, טעמה וריחה עדינים יותר, היא מפוסטרת והבשלתה ממושכת יותר. צבעה זהוב, קליפתה כהה יותר ומכוסה קרום עובש לבן. גבינות הברי מגוונות מאוד בטעמן, החל מטעם עדין וחלש וכלה בטעם חלבי דומיננטי. הגבינות התעשייתיות, כמובן, ארומטיות פחות וטעמן חלש מאלה המיוצרות בתהליך ידני.
גבינת ברי בשלה מחזיקה מעמד מחוץ למקרר במשך כ-3 ימים. נהוג להגישה בפני עצמה, בליווי קרקרים או ענבים, או להסיר את העטיפה ולהוסיף את הגבינה לתבשילים שונים כיוון שהגבינה רכה ומותכת בקלות. צורת הגשה מקובלת נוספת היא טבילת פרוסות גבינה בביצה ופירורי לחם וטיגונה.
את הברי מקובל ללוות ביינות קינוח מתוקים או בשרדונה.

היסטוריה

מקור גבינת הבְּרִי בצפון צרפת במישורי האזור ההיסטורי-גאוגרפי ברי (Brie)  שבקרבת פריז. פירוש השם בצרפתית קדומה הוא מישור, פלטו (כיום בתחום חבל Île-de-France). בזכות קרבתה לפריז הגיעה הגבינה לשוקי העיר ושולחנם של מלכי צרפת. הגבינה מוזכרת כמעדן כבר במאה ה-8 בדברי ימיו של 'קרל הגדול' מלך צרפת שהיה גדול שליטי אירופה בימי הביניים. כאלף שנים מאוחר יותר, בזמן המהפכה הצרפתית, ביקש לואי ה-16 לכלול את הגבינה בסעודה האחרונה שלו לפני שקופד ראשו אל מול ההמון המשולהב. בקונגרס וינה אשר התקיים לאחר תבוסתו של נפוליאון בראשית המאה ה-19, התעורר ויכוח מה היא הגבינה הטובה בעולם. הצרפתים הציעו תחרות שבסופה זכתה הברי בתואר "מלכת הגבינות וגבינת המלכים" ועמה בפופולריות גואה בכל רחבי אירופה ובתהילת עולם. פרסומה של הברי הביא ל"העתקים" רבים שיוצרו במדינות רבות. רק בשנת 1980 ניתן סטטוס AOP לגבינת Brie de Meaux וב-1990 זכתה גם ה-Brie de Melun במעמד היוקרתי.
בלסינג אלקה

קריירה

אלקה התחיל את הקריירה שלו באקדמיית פליינג ספורט ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של גוריצה מליגת העל הסלובנית. ב-7 בדצמבר 2014 אלקה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד קרקה. ב-28 בפברואר 2015 אלקה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בהפסד 5-1 למריבור. בעונת 2015/2016 אלקה הספיק להבקיע 12 שערים עד המחזור ה-19.
בינואר 2016 חתם באולימפיה ליובליאנה. את העונה אלקה סיים רביעי ברשימת מלך שערי הליגה עם 15 שערי ליגה ב-31 משחקי ליגה. בנוסף, אלקה זכה עם אולימפיה באליפות.
את עונת 2017/2018 התחיל באולימפיה, אך ב-28 באוגוסט 2017 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל. באותו יום, אלקה ערך את הופעת הבכורה שלו באשדוד בהפסד 4-1 לבית"ר ירושלים. ב-21 באוקטובר אלקה הבקיע את שער הבכורה שלו באשדוד בניצחון 1-2 נגד בני יהודה.
ב-26 ביולי 2018 אלקה חתם בלוצרן מליגת העל השווייצרית.
איילנד (סרט)

תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בשנת 2019 במתקן אטום ומוגן מהעולם החיצון בארצות הברית המאכלס אלפי בני אדם, בעלי זיכרונות מינימליים מהעבר, שסבורים כי הם הניצולים היחידים בכדור הארץ ששרדו אסון אקולוגי שזיהם את העולם החיצון. מדי שבוע נערכות במתקן הגרלות שהזוכים בהם יוצאים לגן עדן מופלא ואוטופי המכונה "האי", לכאורה המקום האחרון על פני כדור הארץ שאינו מזוהם.
סקרנותו של אחד התושבים במתקן המכונה "לינקולן 6-אקו" (מגולם על ידי יואן מקגרגור) מובילה אותו בהמשך לגלות במהלך מעקב חשאי כי הוא וכל יתר התושבים האחרים במתקן הם למעשה שיבוטים זהים של אנשים עשירים בעולם החיצון שהשקיעו מיליוני דולרים ביצירת ובשימור משובטיהם, וכי התושבים במתקן המועברים לכאורה למקום המכונה "האי" בפועל נרצחים על מנת שמפעילי המתקן יוכלו להוציא את איבריהם ולהשתילם באנשים המקוריים ששובטו.
כאשר חברתו של לינקולן, ג'ורדן 2-דלתא (מגולמת על ידי סקרלט ג'והנסון) נקראת לעבור לאי, לינקולן מחליט להימלט עמה מהמתקן אל העולם החיצוני כאשר צוות אכזרי מטעם המתקן יוצא בעקבותם ומנסה להחזירם למתקן בכל מחיר, בעוד שהם מנסים להגיע אל האנשים המקוריים מהם שובטו.
בסרט כיכבה מכונית הקונספט קדילאק סיאן.
נגו באו צ'או

חייו

צ'או גדל בהאנוי, בן לאב פיזיקאי ואם רופאה. בגיל 13 השתתף באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית וזכה במדליית זהב לאחר שהשיג 42 נקודות, מספר הנקודות המקסימלי. שנה לאחר מכן השתתף שוב באולימפיאדה וזכה במדליית זהב עם 40 נקודות מתוך 42. 
לאחר התיכון עבר ב-1990 לצרפת ללמוד באקול נורמל סופרייר. הוא השלים דוקטורט במתמטיקה, ב-1997, באוניברסיטת פריז-סוד בהנחיית ז'ראר למון. את ההביליטציה עשה באוניברסיטת פריז 13. ב-2004 מונה לפרופסור באוניברסיטת פריז-סוד. משנת 2006 הוא חבר במכון למחקר מתקדם. בתחילת 2010 נענה לפניית אוניברסיטת שיקגו לכהן כפרופסור במוסד, משרה אליה התמנה בספטמבר 2010. 
ב-2004 זכה יחד עם לומון בפרס המחקר מטעם מכון קליי למתמטיקה. ב-2007 זכה בפרס מטעם מכון המחקר המתמטי Oberwolfach בגרמניה, המוענק מדי כשלוש שנים למתמטיקאי האירופאי הבולט מתחת לגיל 36. בשנת 2010 זכה במדליית פילדס.
ב-2012 זכה באות אביר לגיון הכבוד הצרפתי על תרומתו לחינוך הצרפתי והווייטנאמי. הוא נבחר לעמית באגודה האמריקאית למתמטיקה ועמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
חיל רגלים כבד

חייל רגלי כבד הוא סוג של חיל רגלים המוגן בשריון כבד. השריון כלל בדרך כלל שריון גוף, מגן, קסדה ופרטי מיגון נוספים. החיילים חומשו בדרך כלל בחנית דקירה חזקה או נשק מוט אחר וחרב.
חיילים רגליים כבדים ידועים עוד מהתקופה העתיקה. החיל רגלים הכבד הופיע לראשונה בשומר. למרות כושר ההבקעה ושרידותו הרבה, צבאות הסהר הפורה לא השתמשו בחיילי חיל רגלים כבד, למעט הצבא המצרי וצבא אשור. הסיבה לכך היא מחירה הגבוה של המתכת בעולם העתיק.
בהתחלה חיילי חיל רגלים כבד נלחמו בגושים גדולים שנקראים פלנקס. הפלנקס הומצאה לראשונה בשומר והתפתחה מאוד במצרים העתיקה, אך שיאה היה ביוון הקלאסית שם היא הורכבה מחיילים שנקראים הופליטים. הצבא הספרטני היה ידוע בהופליטים המצוינים שלו ויצאו לו מוניטין ששרדו עד עצם היום הזה. החיל רגלים הכבד קיבל תנופה רבה ברומא העתיקה והצבא הרומי השתמש במספר גדול של חיילי חיל רגלים כבד במערך הלגיון. בהתחלה, הלגיונרים היו חמושים בדומה להופליטים בחניתות, אך עם הזמן הם זנחו את החנית ואימצו את חרב הגלדיוס בתור נשקם העיקרי.
בעקבות המשבר של המאה ה-3 האימפריה הרומית החלה לאבד מכוחה ונפלה תחת ההתקפות הברבריות. החיל רגלים הכבד פינה את מקומו לחיל הפרשים בתור הזרוע העיקרית של הצבא, אך עדיין שמר על יוקרתו במקומות שונים בעולם דוגמת שווייץ. לרוב שריונם של החיילים הרגלים היה דל יחסית לפרשים וכלל בדרך כלל מעיל מחוזק בפיסות מתחת שריון קשקשים או שרשראות.
החיל רגלים הכבד בימי הביניים היה חמוש בדומה לפרשים, תלוי במעמדם ובעושרם של החיילים בו. לעיתים, החיל רגלים הכבד הורכב מאבירים פרשים שאיבדו את סוסם ולא יכלו לממן או להשיג סוס אחר. חיל רגלים זה היה עטוי בשריון כבד (בדרך כלל שריון שרשראות או שריון לוחות) והיה חמוש בחרב, מגן וכלי נשק ייעודי בהתאם לצורך. עם שיפור ברמת המיגון, ובייחוד עקב כניסת שריון הלוחות שסיפק הגנה טובה כנגד מרבית כלי הנשק, המגן הוקטן ואף נזנח לטובת האפשרות לתת ללוחם להשתמש בנשק דו-ידני שתוכנן במיוחד לחדירת שריון: חרב דו-ידנית כבדה וארוכה, נשקי מוט (שנועדו בעיקר כנגד פרשים משוריינים), פטיש קרב ואף גרזן קרב דו-ידני (Pollaxe). בנוסף לכלי נשק אלה רווח השימוש באלות, פטישים ואף כוכב השחר שעקפו את בעיית חדירת השריון על ידי ריסוק העצמות שמתחתיו על ידי מכות כבדות וחזקות.
לוחמי החיל רגלים השווייצרי היו לבושים בשריון לוחות וחמושים בנשקי מוט (בעיקר באלברדות ורמחים), דבר שסייע להם בתוואי ההררי להדוף את הפרשים ההאבסבורגים ויצר להם מוניטין רב באירופה.
עם התפתחות כלי הירי השריון האישי איבד מיעילותו, בשל כושר החדירה הרב של קליעי כלי-יריה, המנטרל כל שריון שפותח בחשיבה הצבאית הקונבנציונית הישנה.
השיטפון בוואל די סטאבה

השיטפון בוואל די סטאבה התרחש בצהרי ה-19 ביולי 1985 והיה מהאסונות החמורים בתולדות איטליה המודרנית. שני מאגרי מים מלאכותיים התבקעו, ותכולתם זרמה בכוח רב במורד עמק סטאבה (Stava) שבצפון איטליה. השיטפון גרם למותם של 268 אנשים, ל-20 פצועים ולנזק כבד לרכוש.

האסון

דופנות מאגרי המים שהתבקעו נבנו מחומר שנכרה במכרה סמוך. הם נמצאו בשני מפלסים שונים. הגבוה שבהם התבקע ראשון והביא לפריצת המאגר השני. מים ובוץ בנפח של 180 אלף מטרים מעוקבים געשו במורד העמק במהירות של 90 קילומטר לשעה כשהם הורסים כל מה שבדרכם וסוחפים אתם עוד 40 עד 50 אלף מטרים מעוקבים של הריסות ועצים שנעקרו ממקומם. נד המים וההריסות הרס את הכפר הקטן סטאבה ושלושה בתי מלון שהמו אדם, פגע גם ביישוב טזרו (Tesero) ועבר נתיב של 4.2 קילומטרים בסך הכל עד שנבלע בנהר אביזיו (Avisio). הוא הותיר שכבת בוץ בגובה של 20-40 סנטימטרים על פני שטח של 435 אלף מטרים מרובעים.
כ-5,000 עובדי הצלה בסיוע כלבי גישוש וציוד מיכני עסקו חילוץ ההרוגים ובחיפוש אחרי ניצולים, אך איתרו רק 20 מהם. 71 מההרוגים בשיטפון לא זוהו ונקברו כאלמונים.
בנוסף לאבידות בנפש הרס השיטפון 63 מבנים והחריב שמונה גשרים. היקף הנזק שנגרם הגיע ל-133 מיליון אירו (על פי סכום הפיצויים שנפסקו לניזוקים באסון).

חקירה ומשפט

חקירת האסון העלתה ששני מאגרי המים נבנו בצורה לקויה וללא שולי בטיחות מספיקים, ולא תוחזקו כהלכה מאז הקמתם. צינור מים ששימוש לניקוז עודפי מים מהמאגר הגבוה הלך ושקע תחת משקלם של משקעי אדמה. במקביל הוזרמו מים נוספים אל תוך המאגר, באופן שהלחץ על דופנו הלך וגבר. המים חדרו לדופן והחלישו אותה עד שנפרצה. המים והאדמה שזרמו ממנו הביאו לקריסת המאגר הנמוך יותר כעבור פחות מדקה.
ב-1992 הורשעו עשרה אנשים בעבירות שונות בקשר לבנייה ולטיפול הלקויים של המאגרים, אשר הובילו לאסון. עם זאת איש מהם לא ריצה בסופו של דבר עונש מאסר. שורה של חברות וארגונים שהיו מעורבים בבניית המאגרים, בפיקוח עליהם ובתחזוקתם חויבו בתשלום פיצויים לנפגעי האסון.

הנצחה

אזור האסון שוקם והכפר סטאבה נבנה מחדש. מספר אנדרטאות ולוחות זיכרון לאסון ולקורבנותיו הוקמו בכפר ובקרבתו. בשנת 2002 הוקמה קרן זיכרון לאסון (Foundation Stava 1985) ביוזמת קרובי הנספים ורשויות מקומיות באזור האסון. הקרן הקימה מרכז תיעוד לאסון בכפר סטאבה.
האפיפיור יוחנן פאולוס השני ערך ביקור זיכרון בעמק סטאבה ובכפר סטאבה ב-17 ביולי 1988.
שלושה סרטים תיעודיים הופקו אודות האסון, ובהם סרט בהפקת נשיונל ג'יאוגרפיק וסרט בהפקת ערוץ ההיסטוריה.
RRNA

rRNA (קיצור באנגלית של Ribosomal RNA; בעברית: רנ"א רִיבּוֹזוֹמִי) הוא אחד מסוגי ה-RNA הנמצאים בתאיהם של יצורים חיים.
ה-rRNA, יחד עם מספר חלבונים, מרכיב את הריבוזומים, האברונים בהם מיוצרים כל החלבונים בתא לפי תבנית הנוקלאוטידים שנושא ה-mRNA. עקב מספרם הרב של הריבוזומים, מהווה ה-rRNA בין 80% ל-90% מהמסה הכוללת של ה-RNA בתא ומקודד על ידי גנים רבים.
בלגיה באירוויזיון

רקע

בלגיה ידעה מספר הצלחות וכשלונות בתחרות לאורך השנים, ונכון ל-2010 היא מדורגת במקום ה-15 ברשימת המדינות המצליחות ביותר באירוויזיון. בלגיה ניצחה פעם אחת בתחרות בשנת 1986 כשהזמרת סנדרה קים עם שירה "J'aime la vie" ("אוהבת את החיים") קטפה את המקום הראשון בתחרות שנערכה בברגן שבנורווגיה. קים טענה בשיר שהיא בת 15, אולם לאחר האירוויזיון התגלה כי היא בעצם בת 13. לאחר אירוויזיון 1989 הוחלט כי הזמרים המשתתפים חייבים להיות בני 16 ומעלה, כך שנראה כי קים תישאר הזמרת הצעירה ביותר שזכתה באירוויזיון.
בלגיה הגיעה למקום השני פעמיים, באירוויזיון 1978 עם השיר "L'amour ça fait chanter la vie" ("אהבה גורמת לחיים לשיר") שבוצע על ידי ז'אן וואלי, ובאירוויזיון 2003 עם השיר "Sanomi" שבוצע בשפה דמיונית על ידי להקת הפולק Urban Trad בהפרש של 2 נקודות בלבד מהזוכה טורקיה. בלגיה שלחה לאירוויזיון שיר נוסף בשפה דמיונית. בשנת 2008 ייצגה הלהקה הבלגית אישתר את בלגיה בתחרות. אולם היא לא הצליחה להעפיל לשלב הגמר, והיא סיימה במקום ה-17 עם 16 נקודות בלבד בחצי הגמר. כמו כן, בלגיה הגיעה למקום האחרון 8 פעמים.
בשנת 2010 נבחר הזמר טום דייס לייצג את בלגיה בתחרות. ב-25 בנובמבר 2009 הודיעה רשת השידור הפלמית VRT, שהיא בחרה בדייס לייצוג המדינה באירוויזיון 2010 דרך בחירה פנימית. בגמר סיים דייס במקום השישי עם השיר "Me and My Guitar" ("אני והגיטרה שלי"), ובשלב חצי הגמר הוא אף הגיע למקום הראשון. זהו ההישג הטוב ביותר של בלגיה מאז 2003.
עד שנת 2010 לא הצליחה בלגיה להעפיל לשלב הגמר מאז החלה שיטת חצי הגמר ב-2004. באירוויזיון 2004 הזמרת Xandee (שם הבמה של סנדי בוטס) העפילה אוטומטית לשלב הגמר לאור ההישג הגבוה של בלגיה בשנת 2003.

רשת השידור הבלגית

בלגיה משדרת את התחרות בשתי רשתות שידור שונות, רשת השידור הפלמית VRT, ורשת השידור הוולנית RTBF. מדי שנה, מתחלפות שתי הרשתות ביניהן בבחירת השיר שייצג את בלגיה באירוויזיון.
בזמן שבדרך-כלל רשת השידור הפלמית בוחרת את הנציגות שלה לאירוויזיון דרך קדם מרובה משתתפים (Eurosong), רשת השידור הוולנית בוחרת את הנציגות שלה דרך ועדה פנימית. אולם רשת השידור הוולנית ערכה קדם אירוויזיון מרובה משתתפים מספר פעמים, למשל בשנים 1998 ו-2005.
מוחמד א-זוואהירי

ביוגרפיה

א-זוואהירי נולד בגיזה שבמצרים במרץ 1953. הוא למד בפקולטה להנדסה באוניברסיטת קהיר, ועבר לערב הסעודית לעבוד כמהנדס בחברת בניה. 
כבר בצעירותו אימץ את האסלאם הסוני הקיצוני. בשלהי שנות ה-70 היה חבר יחד עם אחיו איימן א-זוואהירי בג'יהאד האסלאמי המצרי. בשנת 1981 הועמד לדין שלא בפניו יחד עם עוד חברים בג'יהאד האסלאמי המצרי באחריות לרצח נשיא מצרים אנואר סאדאת, אך נמצא לא אשם. בהמשך הצטרף לארגון סעד אסלאמי ונסע לאינדונזיה ולבוסניה והרצגובינה לעזור בבניית מרפאות ובתי ספר. לאחר כמה שנים, כשהוא נשוי ואב לשישה ילדים, עבר להתגורר בתימן עם משפחתו. לאחר מכן עבר לגור עם אחיו בחרטום שבסודאן שם החלו להתגבש פעילי המוג'אהדין, לאחר שנאלצו לעזוב את סודאן, עבר אחיו איימן לאפגניסטן, שם הצטרף בהמשך לאוסאמה בין לאדן, בעוד מוחמד חזר עם משפחתו לעבודתו כמהנדס בתימן. 
ב-1999 נעצר על ידי הרשויות במצרים בחשד לקשירת קשר עם ח'אלד עבדול סאמי, שהיה ממנהיגי הג'יהאד האסלאמי המצרי, שהוגדר כארגון טרור. במשך כמה שנים לא היה ברור מה מצבו, ובני משפחתו חשבו שהוצא להורג. באוקטובר 2001 ביקשה ארצות הברית דגימת DNA מדמו, מכיוון שחשבה שמצאה את גופתו של אחיו, איימן, במערה באפגניסטן. בפברואר 2004 פרסם העיתון "א-שרק אל-אווסט" כי גילה שמוחמד בחיים ומוחזק בכלא המצרי. חודש לאחר מכן משרד הפנים המצרי אישר את הדיווח, ואישר לבני משפחתו לבקרו בכלא. ככל הנראה עבר מוחמד עינויים בידי המוח'אבראת המצרי במהלך חמש השנים שהועלם. במרץ 2011 הוא שוחרר מהכלא. היה ניסיון להעמידו לדין בבית משפט צבאי באשמת טרור, אך במרץ 2012 הוא זוכה. 
בספטמבר 2012 הציע מוחמד בראיון לטלוויזיה המצרית לתווך בין העולם המערבי לבין ארגוני הטרור האסלאמיים. הוא היה מעורב בארגון המחאה מול שגרירות ארצות הברית בקהיר בספטמבר 2012. כמו כן ארגן מחאה מול שגרירות צרפת, לאחר התערבותה הצבאית במאלי, וקבע כי צרפת נלחמת באסלאם. למעשה, מוחמד א-זוואהירי הוא מנהיג הזרם הסלפי-ג'יהאדיסטי במצרים, ונחשב למנהיג של פעילי הטרור המזהים עצמם כסלפים ג'יאהדיסטים (א-סלפיה אל-ג'יהאדיה) בחצי האי סיני. באוגוסט 2013, לאחר הדחתו של נשיא מצרים מוחמד מורסי, נעצר מוחמד, ובאפריל 2014 הועמד לדין על הקמת ארגון טרור שמטרתו לפגוע בביטחון מצרים.
אולף טימרמן

ביוגרפיה

טימרמן נולד במזרח ברלין. התאמן בהדרכתו של ורנר גולדמן.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 זכה טימרמן במדליית כסף בתוצאה של 21.16 מטר, אחרי אדוארד סרול מפולין (21.39 מטר) ולפני רמיגוס מכורה מצ'כוסלובקיה (20.98 מטר).
טימרמן לא השתתף באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בשל החרם של הגוש המזרחי.

שיאן עולם

בתחרות שנערכה בברלין ב-22 בספטמבר 1985 קבע טימרמן בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 22.62 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנתיים ו-3 חודשים של בן ארצו אודו באייר (22.22 מטר). שיא זה החזיק מעמד שנה עד שנבר על ידי באייר ב-2 ס"מ (22.64 מטר). בתחרות הגביע העולמי של IAAF שנערכה בקנברה, אוסטרליה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 22.00 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה זכה טימרמן במדליית כסף בתוצאה של 21.84 מטר, אחרי ורנר גינתר משווייץ (22.22 מטר) ולפני אודו באייר (20.74 מטר). 
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, ארצות הברית במרץ 1987 זכה טימרמן במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא תחרות חדש של 22.24 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, בסוף אוגוסט אותה שנה הוא סיים רק במקום חמישי בתוצאה של 21.35 מטר.

אלוף אולימפי

בתחרות שנערכה בחאניה, יוון ב-22 במאי 1988 קבע טימרמן שיא עולם חדש של 23.06 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של אלסנדרו אנדריי מאיטליה (22.91 מטר) ובכך היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שהדף מעבר ל-23 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי רנדי בארנס מארצות הברית (23.12 מטר), השיא הנוכחי. באולימפיאדת סיאול (1988) הוא זכה במדליית זהב בשיא אולימפי חדש של 22.47 מטר, לפני רנדי בארנס (22.39 מטר) וורנר גינתר (21.99 מטר). 
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 1989 זכה טימרמן במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.75 מטר ובכך הגן על תוארו. בתחרות גביע העולם של IAAF שנערכה בברצלונה, ספרד בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.68 מטר ובכך הגן על תוארו.

אלוף אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בספליט, יוגוסלביה זכה טימרמן במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.32 מטר, לפני בן ארצו אוליבר-סוון בודר (21.01 מטר) וגיאורג אנדרסן מנורווגיה (20.71 מטר). 
באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים טימרמן במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.49 מטר.