דיונון ענק

ביולוגיה

למרות אורכם הרב, דיונוני הענק קלים בהשוואה לטורף העיקרי שלהם, הראשתן-גדול הראש, מכיוון שעיקר אורכם הוא שמונה הזרועות ושתי זרועות הציד: משקלם של הפרטים שנלכדו נמדד במאות ולא באלפי קילוגרמים. פרטים צעירים שנמצאו לאחר שלב הלרווה (זחל) נתגלו במי החופים של ניו זילנד, ויש תוכניות ללכוד פרטים נוספים מסוג זה ולשמרם באקווריום בניסיון ללמוד יותר על המאפיינים והמנהגים של היצור.
תהליך הרבייה של הדיונון הענק הוא עדיין בגדר תעלומה, אך מה שידוע מוזר ומרתק כאחד. דיונון ענק זכר מצויד בצינור להעברת זרע באורך של מעל ל-90 ס"מ המתחיל בתוך הגלימה של הדיונון ומשמש כנראה להזרקת חבילות מכילות זרע לתוך זרועותיה של הנקבה. השאלה כיצד בדיוק עובר הזרע משם לקבוצת הביציות היא נושא נתון בוויכוח. תגלית מהזמן האחרון בטסמניה של פרט נקבה שלה מחוש משני הצמוד לבסיסן של שמונה הזרועות, יכול להוות רמז חיוני בפתרון חידה זו.
לדיונון הענק העיניים הגדולות ביותר מכל היצורים החיים (קוטרן כ-30 ס"מ). זרועותיו מצוידות במאות כפתורי הצמדה, שכל אחד מהם מחובר לזרוע ב"גבעול" ומצויד בהיקפו בטבעת שיניים חדות אשר נועדו לסייע לו בלכידת טרפו; הדיונון נצמד בצורה איתנה לטרף הן באמצעות הצמדה והן באמצעות יצירת נקבים בעורו. קוטרם של כפתורי ההצמדה נע בין 2 ס"מ ל-5 ס"מ. תופעה נפוצה היא ראיית הצלקות המעגליות שהם יוצרים באזור הראש של הלווייתן ראשתן גדול-הראש, במהלך טריפת דיונוני ענק. מבדיקת תוכן קיבתו ידוע כי הטורף הנוסף היחיד של דיונוני הענק הוא הישנונן הפסיפי (סוג של כריש) המצוי במימי אנטארקטיקה, אך לא ידוע אם כרישים אלה צדים את הדיונון או שהם אוכלי נבלות של דיונונים מתים. מכיוון שהראשתנים גדולי-הראש התמחו באיתור דיונוני הענק, ניסו המדענים לבצע תצפיות בעומק אחר הראשתנים גדולי-ראש במטרה לחקור את הדיונון.
אחת התופעות המיוחדות של הדיונון הענק (ושל סוגים נוספים של דיונונים גדולים) היא יכולתם לצוף תוך שהם נעזרים באמוניה המצויה ברקמותיהם, מאחר שצפיפותה קטנה מזו של מי הים. מאחר שהם חסרים את שלפוחית השחייה המלאה באוויר, המשמשת דגים למטרה זו, הם מנצלים את האמוניה (בצורת אמוניום כלוריד) בנוזל שברקמות גופם. עובדה זו הופכת את הדיונון הענק לבלתי אכיל לבני האדם, אף על פי שנראה כי הראשתנים גדולי-ראש דווקא נמשכים או לפחות סובלניים לטעם זה.
כמו כל בעלי החיים במחלקת הסילוניות, הם משתמשים באיברים מיוחדים הקרויים "סטאטוציסט" לשם התמצאות ותנועה במים. ניתן לנחש את גילו של הדיונון הענק באמצעות "טבעות גדילה" המצויות ב"סטאטוליט" שבסטאטוציסט, בדומה לטבעות גדילה בעצים. רוב המידע על בעלי חיים אלה מגיע מהערכות המתבססות על איברים אלו ועל מקורי האכילה הקרניים שלא עוכלו שנמצאו בקיבותיהם של ראשתנים גדולי-ראש.

היסטוריה

מידע מאומת ראשון על הדיונון הענק התקבל ב-1873 כשדיונון התקיף כומר ונער בסירה קלה באי בל שבניופאונדלנד. גוויית דיונון ענק נסחפה לחוף בנמל גלובר שבניופאונדלנד ב-2 בנובמבר 1878. אורך גופו היה 6.1 מטרים ואורך אחת מזרועותיו נמדדה כ-10.7 מטרים ומשקלו הוערך ב-2.2 טון (2,200 קילוגרם).
החיפוש אחר Architeuthis חי כלל ניסיונות למצוא דיונונים צעירים, כולל בשלב הלרווה (פגית). כ-65 פרטים, חמישית ממספר הדיונונים הענקיים שנמצאו נלכדו במי החופים שמול ניופאונדלנד, האחרון בדצמבר 2004.
ב-27 בספטמבר 2005 פרסמו מדענים מעל ל-500 צילומים של דיונון חי שהתבצעו בסוף אוקטובר 2004. סדרת הצילומים שנערכו בעומק של 900 מטר מול איי בונין שביפן, הראו דיונון מתביית על חוט פתיון ועוטף אותו ב"כדור של זרועות". החוקרים הצליחו לאתר מיקום אפשרי של דיונון ענק בכך שעקבו באופן צמוד אחרי תנועות של ראשתנים גדולי-ראש. לדברי "צונאמי קובודרה" מהמוזיאון היפני הלאומי למדע שבטוקיו "ידענו שהם ניזונים מהדיונונים, וידענו מתי ועד איזה עומק צללו, אז השתמשנו בהם על מנת שיובילו אותנו אל הדיונון". קובודרה וקיוצ'י מורי מ"איגוד צופי הלוויתן של אוגאסאווארה" דיווחו על ממצאיהם לחברה המלכותית.
בין השאר, התצפיות מוכיחות על מנהגי הציד של Architeuthis בוגר, נושא שהיה נושא לספקולציה משמעותית. הצילומים הראו תבנית ציד תוקפנית של הדיונון כלפי הפיתיון, שהובילו אותו לשפד זרוע ציד על הקרסים שעליהם הוצמד הפיתיון. תצפית זו הפריכה את התאוריה שהדיונון הענק נסחף בזרמים ואוכל כל מה שצף לידו, כשהוא כמעט ואינו נע על מנת לחסוך אנרגיה. נראה כי למין הרגלי אכילה לוחמניים הרבה יותר.
בשלהי המאה ה-20 תואר בפרוטרוט דיונון גדול עוד יותר, הקרוי דיונון עצום (Mesonychoteuthis hamiltoni) לאחר שנתגלו פרטים ממין זה. דיונון זה שוכן במימי אנטארקטיקה, ושלא כמו הדיונון הענק, מסתמך על קרסים דמויים טופרים וכפתורי הצמדה על זרועותיו וזרועות הציד על מנת ללכוד טרף. על אף שגופו גדול מהדיונון הענק, זרועות הציד שלו קצרות במידה ניכרת. מאמינים כי הוא אחראי לצלקות שנמצאו על גבם של ראשתנים גדולי-ראש בשל השימוש בקרסים שעל זרועות הציד.