google/wiki40b huggingface dataset:
דייוויד קרומהולץ

ביוגרפיה

קרומהולץ נולד ברובע קווינס, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית. הוריו הם ג'ודי, סייעת לרופא שיניים במקצועה, שהיגרה לארצות הברית מהונגריה, ומייקל קורמהולץ, עובד דואר מקומי.

קריירה

בגיל 13 החל קרומהולץ את קריירת המשחק שלו כשהצטרף לחבריו לאודישן בבימת ברודוויי במחזה "שיחה עם אבא שלי", למרות שלא ציפה לקבל תפקיד נבחר לבסוף קרומהולץ לתפקיד משנה. בשנת 1993 הופיע ב"החיים עם מייקי" ו"החיים על פי משפחת אדמס" שם גילם את ג'ואל גליקר אהובה של וונדסדיי אדמס הצעירה. בשנה שלאחר מכן הופיע קרומהולץ בדמות האלף ברנרד בקומדיה "סנטה במשרה חלקית". בסוף שנות ה-90 השתתף קרומהולץ בדרמה של אנג לי "סופת קרח", בקומדיה "10 דברים שאני הכי שונאת אצלך", ובדרמה של בארי לוינסון "ליברטי הייטס".
ב-2001 הופיע קרומהולץ בקומדיית הפשע "המקסיקני", ב-2002 שיחק בהמשך לקומדיית חג המולד "סנטה במשרה מלאה 2".
ב-2004 שיחק קרומהולץ בקומדייה הפרועה "הרולד וקומר משתוללים באמריקה", בסרט גילם קרומהולץ את גולדסטיין חברם היהודי של גיבורי הסרט הרולד וקומר, בנוסף הופיע קרומהולץ בתפקיד קטן בסרט "ריי" המבוסס על דמותו של הזמר ריי צ'ארלס.
בשנת 2005 נבחר קרומהולץ לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מספ7ים", בסדרה מגלם קרומהולץ את דמותו של צ'ארלי אפס מתמטיקאי ויועץ של ארגון ה-FBI. באותה שנה שיחק קרומהולץ גם במערבון החלל המפורסם של ג'וס וידון "סרניטי", שם גילם את מר יקום הנמצא ביחסים טובים עם שאר צוות ספינת החלל "סרניטי".
ב-2008 שיחק קרומהולץ בסרט השני בסדרת "סרטי הרולד וקומר", "הרולד וקומר 2: בורחים ממפרץ גואנטנמו".
ב-2012 הצטרף לצוות השחקנים של קומדיית המצבים של רשת CBS, "שותפים". לאחר שעלתה לאוויר ב-24 בספטמבר 2012, הסדרה שודרה לעונה אחת עד חודש נובמבר, בו הוכרז שהסדרה בוטלה לאחר שישה פרקים. שבעת הפרקים הנותרים בסדרה נותרו לא משודרים בארצות הברית, אם כי הם שודרו מאוחר יותר על ידי חברות תוכן בינלאומיות שונות.

חיים אישיים

קרומהולץ התארס עם חברתו השחקנית ונסה בריטינג ב-2008. הם נישאו ב-2010, ולהם בת שנולדה בשנת 2014 ובן שנולד בשנת 2016.
אלישע פורת

ביוגרפיה

אלישע פורת נולד, גדל והתגורר כל חייו בקיבוץ עין החורש, שהוריו נמנו עם מייסדיו. אביו, אליהו פורת, היה איש התנועה הקיבוצית, פובליציסט ומתרגם.
פורת פרסם שישה קובצי שירים, שבהם הוא מחייה את תבנית הולדתו וגידולו, מפרש את עולמו הישראלי והעברי ומתעמת עם השינויים שחלו בחייו ובארץ ישראל.
כן פרסם פורת גם ספרי סיפורת אחדים, ובהם סיפורים קצרים, נובלות וסיפורים לילדים ובני נוער. ספרו "אפיזודה" (2001) עוסק בקורות חייו של אריה להולה.
משנת 2005 ועד מותו, היה פורת פעיל בכתיבת ערכים אנציקלופדיים בוויקיפדיה העברית, והיה בין התורמים הבולטים בה. הוא חיבר יותר מ-450 ערכים, שעסקו בעיקר ביוצרים עבריים ויידיים. עקב חיבתו לחקר הספרות ולגילוי סופרים ומשוררים נשכחים, כינה את עצמו "בלש ספרותי".
בשנת 2008 יצא לאור בהוצאת גוונים ספרו "קריאה מאוחרת" – ספר מסות העוסק בשירת אבא קובנר ואמיר גלבוע, ביצירת אורי ניסן גנסין, ובפרשה של גילוי שני פרקים גנוזים ומתורגמים לעברית מספרו האוטוביוגרפי של איליה ארנבורג בארכיון השומר הצעיר בגבעת חביבה ועוד.
רבות מיצירותיו, שירה וסיפורת, תורגמו לאנגלית, חלקן בדפוס וחלקן מוצגות ברחבי האינטרנט.
שירו "פחיתה" נחקק באבן ומוצג בשכונת "אוהל משה" בירושלים, במסגרת מיזם "תמונה באבן".
פורת זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשנ"ו ולשנת תש"ע.
היה נשוי ליעל ואב לארבעה. נפטר במרץ 2013, בשנה ה-75 לחייו. נקבר בקיבוצו, עין החורש.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
המורה דרורה לא מפלצת

עלילת הספר

עלילת הספר מתרחשת בשנות ה-80 של המאה ה-20 ומספרת על מיכאל, תלמיד בית ספר מצטיין, שתקן וצייתן, אבל מאוד לחוץ. מיכאל מוצא את עצמו בוכה פעם אחר פעם בבית ספר מרוב לחץ ומצוקה רגשית. במהלך החופש הגדול הוא מבטיח לעצמו שבשנה הבאה הוא לא יבכה, אלא שבתחילת השנה הוא מגלה שהמורה שלו היא דרורה, "המורה הכי מפחידה מאז ימי הדינוזאורים". דמותה הקומית-טראגית של המורה דרורה קשוחה, נבחנית ונוהגת להטיל מורא על תלמידיה. יש לה קול צרוד וצורמני. היא חסרת סבלנות ורגישות ונוהגת להשפיל את התלמידים. אמנם תחילת השנה נראית מאיימת, אך מיכאל אינו יודע מה צופן בחובו העתיד. בסיפור התבגרות רגיש, מותח ומשעשע, מיכאל עובר תהפוכות מפתיעות, ועלילת הספר נוגעת בהיבטים מרכזיים בחייהם של ילדים ובני נוער - התאהבות, מקובלים ולא מקובלים, לימודים בבית ספר, חברות, יחסי ילדים והורים ועוד. העלילה הריאליסטית בעיקרה נוגעת גם בחוויות יוצאות דופן הכוללות אוצר, בית נטוש ומסתורי, חבורה שיוצאת למבצע חשאי ועוד.
אף על פי שהרומן הוא תקופתי הוא אינו כתוב בנימה נוסטלגית. להפך, הקול המספר ברומן - הלוא הוא קולו של מיכאל המבוגר - חוזר ומביט באירוניה ואף בביקורת גלויה על מנהגים ומאפיינים של חיי ילדים ובני נוער בשנות ה-80 בישראל.

קבלה

הספר זכה לביקורות משבחות. הספר היה מועמד בקטגוריית ספר השנה של טקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים לשנת 2016.
מצואו באשו

שמות

"מצואו" היה שם משפחתו של המשורר, אך לרוב מתייחסים אליו כל "באשו" ומשמיטים את שם המשפחה. הוא היה ידוע כקינסאקוּ כילד, ומוּנפוּסה כשבגר. הוא השתמש בכמה שמות ספרותיים. השם הראשון שנטל לעצמו היה טוֹסֶיי שמשמעו אפרסק בוסר (או "אפרסק בכחול") מחווה למשורר הסיני לי פו שמשמעות שמו "שזיף בלבן". את שמו באשו שפירושו "עץ בננה", נטל לאחר שקיבל מתלמידו עץ בננה ושתל אותו בסמוך לבקתתו. נאמר שהאקלים היה קר מידי מכדי שהעץ יישא פירות, וכי הוא התכוון ששם העט יכוון לרעיון של משורר חסר־תועלת, או לפחות את החיבה למה שהוא חסר־תועלת.

עבודות

באשו היה זה שרומם את ההייקו מחרוזים קומיים, שנכתבו לרוב למטרות שעשוע לצורה רצינית, חדורה ברוח הזן בודהיזם. רבים משירי ההייקו שלו היו למעשה שלוש השורות הראשונות של רנגה ארוכה יותר (שמבקרים מסוימים מחשיבים כעבודתו הטובה ביותר) ולא יצירה בפני עצמה, אך הם נאספו והודפסו בנפרד פעמים כה רבות ועבודתו הייתה השראה כבירה ליוצרים מאוחרים יותר כדוגמת קובאיאשי איסה ומאסאוקה שיקי. אחד מההייקו המפורסמים המיוחסים לו, "במצושימה \ אהה במצושימה \ במצושימה (松島や　ああ松島や　松島や, matsushima-ya / aa matsushima-ya / matsushima-ya)", המהלל את היופי שלא ניתן לתאר במילים של מפרץ מצושימה, נכתב למעשה בידי טאוואראבו משורר מתקופת אדו.
באשו העדיף כתיבה ביום השנים־עשר של החודש העשירי על פי לוח השנה המבוסס על מחזור הירח. ולהשתמש ב"שיגורה" (時雨), גשם סתווי קר כ"קיגוֹ" (מונח בהייקו, מילה שיש לה קונוטציה לעונה בשנה).
באשו הרבה לטייל במהלך חייו ורבים מכתביו משקפים את חוויותיו ממסעותיו. ספרו "אוֹקוּ נוֹ הוֹסוֹמיצ'י" (奥の細道, הדרך הצרה למעמקים) שנכתב ב-1694 ונחשב כספרו הטוב ביותר הוא דוגמה נאה לכך. בספר זה, התיאורים הספרותיים של הנוף בו סייר משובצים בשירי הייקו בהם הוא כיום מפורסם.
אבאן בן עותמאן בן עפאן

חייו

אבו סעיד, אבאן בן עות'מאן בן עפאן בן אבי אלעאס בן אומייה, משבט קורייש, נחשב אחד מגדולי התאבעון באלמדינה. אביו הוא עות'מאן בן עפאן הח'ליף השלישי של המוסלמים. אמא שלו, אום עמרו, הבת של גונדב. אח שלו, עמרו בן עות'מאן בן עפאן לאביו ואמו. במהלך השנים התגלעה מחלוקת לגבי הכינוי שלו, שכן היו מי שאמרו שהכוניה שלו הייתה אבו סעיד, והיו מי שאמרו שהוא היה מכונה אבו עבדאללה, וגם נאמר שאבו סעד היה הכינוי שלו. אבּאן למד פיקה וחדית', והיה הראשון שהעלה על כתב את הביוגרפיה של הנביא מוחמד, אך לא כנרטיב, אלא כמסורות שמתייחסות לביוגרפיה של הנביא מוחמד שנאספו על ידיו.
אבאן השתתף בקרב הגמל, עם עאישה בנת אבו בכר, זובייר בן אלעואם, וטלחה בן עובייד-אללה. אבאן בן עות'מן, נתמנה כמושל אלמדינה בשנת 75 להג'רה, כמחליפו של יחיא אבן אל-אלחקם אבן אבי אל-אלעאס. אבאן נשאר בתפקיד זה למשך שבע שנים, בשנת 82 ההיג'רית הדיח אותו הח'ליפה, ובמקומו התמנה הישאם בן איסמעיל.

מותו

אבאן בן עות'מאן נפטר בשנת 723 לספירה, שנת 105 ההיג'רית, באלמדינה, כאשר היה הח'ליפה יזיד אבן עבד אל-מאלכ. אבאן סבל ממספר מחלות, כגון ליקויי שמיעה, מוגבלות כללית בהליכה, עד שבסוף חייו קיבל שיתוק מוחי וניפטר.

מסירת החדית

מסר מאביו עות'מאן בן עפאן ו זיד בן תאבית.
ומסרו ממנו: עמרו אבן דינר, אלזוהרי,ואבו אלזנאד, ואשעאב בן אום חומידה אלטאמע, ודאוד בן סינאן אלמדני, וריאח בן עוביידה, ואלזובייר בן מוח'לד, וסעד בן עמאר,וד'ומרה בן סעיד אלמאזני, ועאמר בן סעד בן אבי אלואקאס, ועבדוללה בן אבי בכר בן מוחמד בן עמרו בן חזם, והבן שלו עבד אלרחמאן בן אבאן בן עות'מאן, ועות'מאן בן עמר בן מוסא בן עובייד אללה בן מועמר אלתימי, ועומר בן עבד אלעזיז, ועלאכ בן אבי מוסלם, ומחמד בן אבי אוממה בן סאהל בן חניף, ומחמד בן קאעב אלקרד'י, ומוסא בן דהכאן, ומוסא בן עמראן בן מנאח, ומימון בן מהראן אלרכי, ונביה בן ואהב, ווליד בן אבי אלוליד, ויזיד בן עבדוללה בן עאוף, ויזיד בן פיראס, ויזיד בן הורמוז אלמדני, ויעקוב בן עותבה, ואבו בכר בן עבד אלרחמאן בן אלמסור בן מוח'רמה.
דהידרוקסיאצטון פוספט

דהידרוקסיאצטון פוספט (Dihydroxyacetone phosphate-DHA) תרכובת ביוכימית המעורבת במספר ראקציות כדוגמת מעגל קלוין, גליקוליזה וגלוקונאוגנזה

דהידרוקסיאצטון פוספט בתהליך הגליקוליזה

פירוק של פרוקטוז 1,6 ביספוספט על ידי האנזים אלדולאז מייצר גליצראלדהיד 3 פוספט (GAP), אשר נמצא על המסלול הישיר בגליקוליזה ודהידרוקסיאצטון פוספט אשר יכול לעבור איזומריזציה לגליצראלדהיד 3 פוספט (GAP) במהירות ובאופן הפיך על ידי האנזים טריוזפוספט איזומראז.
במצב של שיווי משקל 96% מהמולקולות נמצאות במצב של GAP ורק 4% נמצאים במצב של דהידרוקסיאצטון פוספט DHAP אך בתהליך הגליקוליזה מכיוון ש-GAP ממשיך בשרשרת ומנוצל, כיוון הראקציה היא ליצירת GAP מ DHAP.

דהידרוקסיאצטון פוספאט בתהליכים אחרים

במעגל קלווין DHAP הוא אחד התוצרים בפירוק של 1,3 ביספוספוגליצראט בנוכחות NADPH.
DHAP הוא גם תוצר של דהידרוגנציה של גליצרול 3 פוספט המאפשר כניסה של מולקולת גליצרול למעגל הגליקוליזה והגלוקונאוגנזה.
בנוסף החלשת קצב הגליקוליזה גוררת הפיכת DHAP לגליצרול 3 פוספט המספקים תאי שומן אשר יסונתזו לטריגליצרידים שתי הראקציות דורשות את האנזים 3 פוספט דהידרוגנאז ו NAD+/NADH כקופקטור.
אוגוסט, נסיך וירטמברג

ביוגרפיה

אוגוסט נולד בשטוטגרט ב-24 בינואר 1813, לפאול, נסיך וירטמברג ולשרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ.
בשנת 1829 התגייס אוגוסט לצבא וירטמברג והצטרף לרגימנט הפרשים ה-1, ובשנת 1831 קיבל דרגת ריטמייסטר. באפריל 1831 קיבל אוגוסט רשות מדודו וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ועבר לשרת בצבא הפרוסי. אוגוסט הצטרף לחיל המשמר, וכעבור שנה הועלה לדרגת מיור. בשנת 1836 הועלה אוגוסט לדרגת אוברסט לוטננט, ובשנת 1838 הועלה לדרגת אוברסט. לאחר מכן שירת אוגוסט ברגימנט משמר הקירסירים, ובשנת 1844 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד חטיבת הפרשים ה-1 של המשמר.
בשנת 1850 הועלה אוגוסט לדרגת גנרל לוטננט, ובשנת 1854 מונה למפקד הדיוויזיה ה-7 במגדבורג. בשנת 1856 מונה אוגוסט למפקד דיוויזיית הפרשים של המשמר, ובשנת 1857 הועלה אוגוסט לדרגת גנרל חיל הפרשים ומונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2. לאחר מכן מונה אוגוסט למפקד הקורפוס ה-3, וב-2 ביוני 1858 מונה למפקד קורפוס המשמר, עליו פיקד למשך 20 שנה.
במלחמת אוסטריה-פרוסיה בשנת 1866, אוגוסט השתייך לארמייה השנייה תחת פיקודו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ופיקד על קורפוס המשמר בקרבות המנצחים סור ובורקרסדורף. בקרב קניגרץ ב-3 ביולי כבשו יחידותיו של אוגוסט את חלום, עם זאת, חלק ניכר מניצחונותיו של אוגוסט, היו בהכוונת ראש מטהו אוברסט לוטננט פון דננברג. לאחר המלחמה קיבל אוגוסט מוילהלם הראשון, מלך פרוסיה את עיטור הפור לה מריט, ומונה למפקד "רגימנט האולאנים ה-10 (פוזן)", אשר קיבל את שמו של אוגוסט, ונשא את שמו עד לפירוקו בשנת 1919. במלחמת צרפת-פרוסיה השתתף קורפוס המשמר בקרב גרבלוט ב-18 באוגוסט 1870, ואף ספג בו אבדות כבדות. לאחר מכן השתתף הקורפוס בפיקודו של אוגוסט, בקרב סדאן ובמצור על פריז.
לאחר המלחמה, קיבל אוגוסט את תוספת עלי האלון של ה"פור לה מריט", ואת שתי הדרגות של צלב הברזל. ב-2 בספטמבר 1873 מונה למפקד חיל הפרשים בדרגת גנרל-פלדמרשל, במקום פילדמרשל פרידריך פון וראנגל, וביוני 1878 מונה למפקד פיקוד הגבולות בצבא הקיסרות הגרמנית. ב-24 באוגוסט 1882 השתחרר אוגוסט משירות פעיל, וקיבל את תואר אביר מסדר העיט השחור.
ב-12 בינואר 1885 מת אוגוסט במהלך מסע ציד, וכעבור 4 ימים נערך מסע ההלוויה בעיר גארנינסקירש, משם הועבר אוגוסט לקבורה בארמון לודוויגסבורג בשטוטגרט.
וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה

ביוגרפיה

וילהלם נולד ב-12 בדצמבר 1834 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, לגאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ולאידה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן. בין השנים 1854–1856 למד וילהלם באוניברסיטת בון, ובשנת 1859 הוא הצטרף לצבא האוסטרי. בשנת 1857 נתן לו אביו את טירת נאחוד, ובשנת 1861 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית.
ב-30 במאי 1862 התחתן וילהלם בדסאו עם בטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, ממנה נולדו לו 8 ילדים. בשנת 1866 השתתף וילהלם במלחמת אוסטריה-פרוסיה כקצין בצבא האוסטרי. הוא הועלה לדרגת מיור על ידי הקיסר פרנץ יוזף הראשון, וקיבל את עיטור צלב ההצטיינות הצבאי. בשנת 1867 מונה וילהלם כחבר תורשתי של בית הלורדים האוסטרי, ובשנת 1871 הוא רכש את מזלטש. בשנת 1875 הוא קיבל את עיטור מסדר כתר הברזל מדרגה ראשונה, ובשנת 1876 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1879 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הדרגונים ה-14 (אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גראץ). בשנת 1885 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1890 הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. בשנת 1899 הוענק לו הצלב הגדול של מסדר לאופולד, ובשנת 1901 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
וילהלם התערב גם בפוליטיקה הבוהמית, וניסה להביא לידי פשרה בין הלאומנים הצ'כים לבין הפאן-גרמנים, ולשם כך הסתייע בקשריו עם הקיסר. וילהלם ניסה להביא ללגיטימיות של שתי הקבוצות האתניות, וקרא לזכויות שוות לשפות הגרמנית והצ'כית.
בשנת 1902 מתה אשתו בטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, ובשנת 1904 מת בנו מקסימיליאן, נסיך שאומבורג-ליפה. ב-4 באפריל 1906 מתה כלתו לואיז, נסיכת דנמרק, וכמה שעות לאחר מכן מת אף וילהלם. ב-9 באפריל נערך טקס הלוויה צבאי, ובו השתתפו מלבד חתנו וילהלם השני, מלך וירטמברג אף פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ופרדריק השמיני, מלך דנמרק.
Pretenders (אלבום)

הוצאת האלבום

Pretenders יצא הישר למקום מספר 1 במצעד האלבומים הבריטי בשבוע של השקתו, ונשאר שם למשך ארבעה שבועות רצופים. הוא גם הגיע לטופ-10 בבילבורד 200 ואושר כפלטינה במהלך 1982 על ידי RIAA.‏ Pretenders נרשם כאחד האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים על ידי VH1 ‏(#52). ב-2003, רולינג סטון מגזין דירג את האלבום כמספר 155 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים, וקודם לכן, ב-1989, דירג אותו כמספר 20 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-1980. ב-2012, Slant Magazine דירג את האלבום במקום 64 ברשימתה של "האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-1980".
Pretenders עבר רימאסטרינג והוצא בגרסה מחודשת ב-2006, וכלל דיסק בונוס עם דמואים, בי-סיידס, וקטעים מהופעות חיות, רבים מהם שלא ראו אור קודם לכן. "Cuban Slide" ו-"Porcelain" במקור הופיעו כבי-סיידס ל-"Talk of the Town" ו-"Message of Love", ואילו "Swinging London" ו-"Nervous But Shy" שניהם הופיעו בבי-סייד של "Brass in Pocket". רצועות אלה, בתוספת גרסה חיה של שיר הפתיחה, "Precious", יצאו בהמשך בתור EP בשם Extended Play זמן קצר לאחר מכן.
Pretenders יצא שוב ב-2009 על ידי אודיו פידליטי כמהדורת אודיופיל מוגבלת על דיסק זהב. מהדורה זו, על אף שבוססה על הקלטות המאסטר המקוריים, לקה בהינדוס בלתי מורשה, מה שגרם לשינויים בחלק מהשירים. לא היו רצועות בונוס כלולים.
קפלה

קָפֵּלָה (בלטינית: Cappellae, גלימה) היא מבנה פולחן נוצרי קטן, סוג של כנסייה קטנה לשירות אישי. קפלה נבנתה לעיתים באחוזה כבית תפילה עצמאי קטן ולעיתים במסגרת של קומפלקס מבנים גדול יותר כגון קתדרלה גדולה, אוניברסיטה, ארמון או אפילו בית קברות. שימוש נוסף במושג הוא חלל משני כחלק מכנסייה. בכנסיות רבות, בעיקר גדולות, נהוג לבנות קפלות  מסביב לאמבולטוריום (בתרשים משמאל) או בצידי הספינות המשניות, ולעיתים בטרנספט. במקרה כזה הקפלה היא גומחה או חלל קטן ללא מוצא, המוקדש למטרה משנית כלשהי.
המשרת בקודש בקפלות האישיות בתקופה הפיאודלית נקרא "קפלאנוס" והוא היה הכומר האישי של הסניור ולעיתים קרובות נלווה אליו במסעותיו.
מסופר על מרטין הקדוש שעבר ביום חורף וראה איש עני ערום. פשט את גלימתו, חילק אותה לשניים ונתן מחציתה לעני. החלק שנשאר מרטין לבוש בו  היה זה שהיה בו הכובע (בלטינית cappa, קפושון). הגלימה של מרטין נשמרה כשריד קדוש בארמון המלך הפרנקי, במקום שזכה לשם קפלה כנגזרת של השם cappa. מאז כל חדר תפילה פרטי בארמון נקרא קפלה, ואחר כך הורחב המושג לחדר תפילה בכלל.
קפלות נבנו לכבוד קדוש מסוים, מלך או אציל חשוב, איש דת חשוב, תורם כספים או אפילו סיפור כלשהו שאותה כנסייה מצאה לנכון לציין. הקפלה מאפשרת פולחן אישי של המתפלל, ובה הוא לרוב מדליק נרות לכבודו של הקדוש. בקפלה ישנם ציורים או פסלים של אותה אישיות, ולעיתים רבות גם ממוקמים בה קברים אמיתיים של אותם אישים או קדושים. בניית הקפלות נעשית, על פי רוב, לאחר השלמת מבנה הכנסייה, ולעיתים מתווספות קפלות חדשות לאחר שנים.
בזרמי הנצרות השונים, למושג קפלה משמעויות מעט שונות. קיימים הבדלים בין המשמעויות בנצרות הקתולית, הנצרות הפרוטסטנטית וזרמי הנצרות בבריטניה ואירלנד. נעשה שימוש במילה קפלה גם בהקשרים אחרים שאינם קשורים לכנסייה.
לילן מצרי

תיאור

הלילן שוקל בין 6.5 ל-16 גרם, אורכו נע בין 8.3 ל-16.8 ס"מ ומוטת כנפיו בין 27 ל-30.7 ס"מ.
פרוותו ארוכה ודמוית משי, וצבעיה נעים מאפור, עבור באדמדם וכלה בחום, פרוות הבטן היא בצבע אפור בהיר. ללילן אוזניים גדולות, ארוכות יותר מראשו. יש לו זנב ארוך יחסית מחובר לקרום הנקרא uropatagium, היוצרים ביחד צורת "T" אופיינית למשפחת הלילניים (Nycteridae). הלילן הוא דיפיודונט (Diphyodont), הגורים נולדים ללא שיניים ובהיותם קטנים מאוד הם מגדלים שיני חלב שבהמשך מתחלפות בשיניים קבועות.

מזון

הלילן הוא עטלף חרקים הצד פרוקי רגליים כמזון. הוא משתמש באיכון הד (Echolocation) לשם סריקת השטח ואיתור טרף, אך עוצמת הקול שהוא מפיק חלשה יחסית (ולכן מכונה לעיתים "עטלף לוחש"). מכיוון שהאקולוקציה אצלם חלשה, מסתמך הלילן גם על עיניו לניווט ואיתור מזון. ראייתו טובה יותר מזו של עטלפי חרקים אחרים. התפריט של הלילן מגוון ותלוי במיקום ובעונה. הוא טורף בעיקר פרפרים ועשים, וגם עקרבים, עכבישים וסוגי חרקים נוספים. שיטות הטרף של הלילן מגוונות: חלק מהחרקים הוא טורף במעופו, חלק אחר הוא מאתר כאשר הוא תלוי על עץ ואז עט עליהם. כמו כן הוא טורף פרוקי רגליים שאינם זזים אלא נחים על קירות, סלעים וכו'. לעיתים הלילן אינו אוכל את הטרף בעת תפיסתו אלא לוקח אותו לאתר לינתו לאכול אותו אחר כך בנחת.

תפוצה

הלילן מצוי ברחבי אפריקה, ישראל וחצי האי ערב. לילנים נצפו באי קורפו הנמצא מחוץ לאזור גידולם הרגיל.
הלילן נפוץ במגוון בתי גידול, החל מבתי גידול יבשים כמדבריות וסוואנות ועד ליערות. לילנים משתמשים במגוון רב של מחסות כאתרי לינה: החל ממבנים טבעיים כגון מערות ועצים ועבור במבנים מלאכותיים כגון מכרות, בונקרים ובארות נטושות. השיקול העיקרי בבחירת אתר לינה הוא טמפרטורה נמוכה.
בארץ ישראל נצפה הלילן בבית שאן, יריחו, מרחביה, עין גדי, נאות הכיכר ועין יהב.

התנהגות

לילנים חולקים לעיתים קרובות את אתר הלינה עם מיני עטלפים אחרים. בעוד רוב מיני הלילניים חיים בזוגות או בקבוצות קטנות, הלילן נצפה במושבות שמנו מאות פרטים במערה בודדת. למנוחה הלילנים נתלים ברגליהם על עץ או על קיר המערה, ראשם כלפי מטה כאשר הגב לכיוון פתח המערה והראש מתעקל לכיוון הגב כדי להביט החוצה. הלילן הוא עטלף נודד והנדידות מתרחשות כנראה עקב שינוי במקורות המזון.

רבייה

לא הרבה ידוע על הרבייה של הלילן. נקבות הלילנים בדרך כלל ממליטות פעם אחת בשנה גור אחד. ההריון נמשך בין חודשיים לשישה חודשים, תלוי באקלים. ההמלטה מתרחשת בתחילת הקיץ, כך שגורים קטנים נצפו בחצי הכדור הצפוני ביוני-יולי, ובדרום אפריקה בנובמבר. תקופת הינקות נמשכת כחודשיים במין Nycteris macrotis וכך כנראה גם במין זה.
עופר פלדמן

עפר פלדמן (ביפנית- オフェル・フェルドマン, ידוע ביפנית גם בשם עופרו הטאני) הוא פרופסור לפוליטיקה ופסיכולוגיה פוליטית באוניברסיטה דושישה בקיוטו, יפן. מתמחה בפוליטיקה יפנית.
פלדמן נולד בישראל ב-1954. בשנת 1982 עבר ליפן, וב-1994 קיבל אזרחות יפנית. עם התאזרחותו ביפן, ויתר על אזרחותו הישראלית (על פי החוק המקומי היפני המונע אזרחות כפולה). הוא קיבל דוקטורט מאוניברסיטת טוקיו ב-1987. פלדמן היה עמית תוכנית פולברייט לשנת 2001 ובעל מלגת ליידי דייוויס לשנת 2009 באוניברסיטה העברית. פלדמן היה מרצה אורח באוניברסיטת תל אביב (1998-9) ובאוניברסיטה העברית (2009). בנוסף, כיהן כעמית מחקר ופרופסור אורח לפוליטיקה יפנית באוניברסיטאות באנגליה, ארצות הברית, מקסיקו וקנדה . 
פלדמן כתב וערך 16 ספרים בנושא התנהגות ותקשורת פוליטית, בדגש על פוליטיקה יפנית, פסיכולוגיה פוליטית, מנהיגות ואישיות פוליטית. במישור המעשי, הוא שימש כיועץ פוליטי למוריהירו הוסוקוה (hosokawa morihiro), לשעבר ראש ממשלת יפן, ולראש האופוזיציה בפרלמנט היפני לשעבר יוקיו הטוימה (hatoyama yukio). הוא אב לשני ילדים ומתגורר בקיוטו.
סוזן שיהאן

חיים אישיים

בן זוגה של שיהאן הוא העיתונאי ניל שיהאן, שאף הוא זכה בפרס פוליצר עבור ספרו A Bright Shining Lie: John Paul Vann and America in Vietnam בשנת 1989. שיאן ובעלה מתגוררים בוושינגטון די. סי..
גדי מורן

ביוגרפיה

מורן נולד בקיבוץ יגור, בן שני לרוחמה לבית פולאק ולאריה לייב מורן (ולטר), שניהם מהעיר ברסטצ'קו שבווהלין, פולין (כיום אוקראינה). אח לשלמה מורן, פרופסור למדעי המחשב, לרמי ולבלהה. התגייס לצה"ל בשנת 1956 והתנדב לצנחנים.  לחם במלחמת סיני, במסגרתה השתתף בצניחה במיתלה. סיים קורס קצינים כחניך מצטיין, והצטרף לסיירת צנחנים בה שירת כסגנו של יאיר פלד, מפקד הסיירת; לאחר מותו של פלד החליף אותו מורן בתפקידו לתקופה קצרה.
סיים תואר שני בכימיה פיזיקלית, במקביל לתואר ראשון במתמטיקה. בשנת 1972 קיבל תואר דוקטור במתמטיקה מהאוניברסיטה העברית בהנחיית פרופסור עזריאל לוי. בשנת 1972 נסע לפוסט דוקטורט וללימודי השתלמות בגרמניה ובארצות-הברית, וב-1975 הצטרף כחבר סגל למחלקה למתמטיקה באוניברסיטת חיפה.  תחומי מחקרו כללו קומבינטוריקה, תורת הקבוצות, לוגיקה מתמטית, אלגברה, תהליכים דינמיים, מרחבים טופולוגיים מסודרים, תורת הגרפים וחבורות סימטריות.  פרש לגמלאות בשנת 2006.
נישא בשנת 1966 לאסתר לבית יבור, ונולדו להם חמישה ילדים.  בינואר 2016 נהרג בתאונת דרכים על ידי רכבת סמוך  לגשר הרכבת על נחל אורן, בשמורת חוף עתלית.]
עקרון הסדר הטוב

במתמטיקה, עקרון הסדר הטוב קובע שהסדר המקובל על המספרים הטבעיים הוא סדר טוב. משמע שבכל קבוצה לא ריקה של מספרים טבעיים יש מספר מינימלי (מספר ראשון). העקרון שקול לאקסיומת האינדוקציה, ולעיתים בוחרים להתייחס אליו כאל אקסיומה במקום אקסיומת האינדוקציה. בתורת הקבוצות האקסיומטית עקרון הסדר הטוב נובע ישירות מהבנייה של הטבעיים כקבוצה אינדוקטיבית (ראו אקסיומת הקבוצה האינסופית).

עקרון הסדר הטוב כטענה לוגית

עקרון הסדר הטוב קובע שלכל תת-קבוצה  שאינה ריקה, יש מספר  כך ש- לכל . בשפה מסדר ראשון המתארת את המספרים הטבעיים כמערכת פאנו לא ניתן לנסח טענות "לכל תת-קבוצה", משום שעל הכמתים להתייחס לאברים של המערכת, כלומר מספרים. עובדה זו מאפשרת את קיומם של מודלים לא סטנדרטיים של המספרים הטבעיים, שבהם מתקיימות אותן טענות מסדר ראשון, אף על פי שעקרון הסדר הטוב אינו תקף. עם זאת, עקרון הסדר הטוב עדין יהיה תקף לכל קבוצה ניתנת להגדרה על ידי טענה מסדר ראשון.

שקילות לאקסיומת האינדוקציה

אקסיומת האינדוקציה קובעת שלכל  שעבורה , ולכל n, אם  אז , אז . נוכיח שהאקסיומה שקולה לעקרון הסדר הטוב.
ראשית נוכיח את אקסיומת האינדוקציה על סמך עקרון הסדר הטוב. תהי  קבוצה של טבעיים כך ש-, ולכל  מתקיים . נבחן את הקבוצה  הכוללת את כל הטבעיים שאינם ב-. נניח בשלילה כי קבוצה זו אינה ריקה. לפי עקרון הסדר הטוב ב- יש מספר מינימלי . , ולכן . מהמינימליות של  נובע , כלומר . לכן לפי ההנחה על  מתקבלת הסתירה . מכאן ש- ריקה, ו-.
כעת נוכיח את עקרון הסדר הטוב מתוך אקסיומת האינדוקציה. נגדיר את  בתור הטענה שלכל קבוצה של טבעיים הכוללת מספר  יש מינימום. ברור כי מתקיים , מכיוון ש-1 הוא המינימום בכל קבוצה של טבעיים שבה הוא חבר. נניח שמתקיים  ונוכיח כי מתקיים .
תהי  קבוצה הכוללת מספר . אם אין ב- מספר , אז  מספר מינימלי ב-. אם קיים , אז לפי הנחת האינדוקציה יש ב- מספר מינימלי. קיבלנו כי מתקיים . מכאן לפי אקסיומת האינדוקציה  מתקיים לכל .
תהי  קבוצה לא ריקה של טבעיים. נבחר . מכיוון שמתקיים , ו-, הרי שיש ב- מספר מינימלי.

תכונת ארכימדס

תכונת ארכימדס של המספרים הטבעיים נובעת ישירות מעקרון הסדר הטוב. התכונה קובעת כי לכל  טבעיים, קיים  טבעי כך ש-.
נניח בשלילה כי קיימים  כך שלכל  מתקיים . אזי הקבוצה  כוללת רק טבעיים. לפי עקרון הסדר הטוב קיים  כך ש- מינימלי ב-. אולם לפי הגדרת  גם  איבר של , ומתקיים  בסתירה למינימליות של .
ראסייני

חורבן קהילת ראסיין

ראסייני נכבשה בידי הצבא הגרמני ב-24 ביוני 1941. הליטאים המקומיים החלו מעסיקים את היהודים בעבודות כפייה מזדמנות, ובזזו את רכושם. דווחו מקרי חטיפת נשים ואינוסן. זמן מה לאחר כיבוש העיר, נכפו תושביה היהודיים לענוד על דש בגדיהם טלאי לבן כאות קלון.
ב-29 באוגוסט 1941, הובלו אחרוני השורדים מגטו קובנה, ונרצחו באחד מיערות הסביבה. רק בודדים שרדו והצליחו להסתתר אצל איכרים מקומיים.
הלוק אקקצ'ה

הלוק אקקצ'ה (טורקית: Haluk Akakçe; נולד ב-1970 באנקרה, טורקיה) הוא אמן עכשווי טורקי הפועל בניו יורק, יוצר ציורי קיר ועבודות אנימציה נסיונית ווידאו ארט.
אקקצ'ה סיים תואר ראשון בארכיטקטורה מאוניברסיטת בילקנט שבאנקרה ואחר כך הוא למד בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון. עבודותיו מוצגות במוזיאון החדש לאמנות עכשווית, במוזיאון ישראל ובמרכז ווקר לאמנות (Walker Art Center).
בנובמבר 2006 הוצגה ברחוב ראשי בלאס וגאס "השמיים הם הגבול". זהו מיצג וידאו העשוי מ-12.5 מיליון נורות LED צבעוניות ולצורך הצגתו הוחשך כל הרחוב.