ג'גי ואסודב

ילדות

סדגורו ג'גי ואסודב, נולד ביום שלישי, ה-3 בספטמבר 1957, במייסור, במדינת קרנאטקה בהודו, לשושילה וד"ר ואסודב. הוא היה הצעיר מבין ארבעה ילדים, שני בנים ושתי בנות. אביו היה אופתלמולוג שעבד עבור חברת הרכבת ההודית וכתוצאה מכך נהגה המשפחה לעבור דירה לעיתים תכופות. בגיל צעיר, ג'גדיש או ג'גי כפי שכונה, פיתח עניין בטבע ונהג להיכנס ליערות בקרבת מקום למשך כמה ימים. בגיל 11, ג'גי יצר קשר עם מלאדיהלי סרי רגונדרה סוואמיג'י שלימד אותו כמה תרגולים של יוגה, שאותם הוא משמר באופן קבוע עד היום.
לאחר לימודיו הוא סיים את אוניברסיטת מייסור עם תואר ראשון בספרות אנגלית. במהלך שנותיו במכללה, הוא פיתח עניין במסעות ובאופנועים. הוא וחבריו נהגו לבקר בגבעת חמונדי ליד מייסור, שם הם נהגו להתקבץ והיו מארגנים נסיעות ליליות. הוא גם היה נוהג לבקר במקומות רבים בתוך הודו על האופנוע שלו. כאשר הגיע לגבול בין הודו ונפאל, הוא לא הורשה להיכנס לנפאל היות שלא היה לו דרכון. חוויה זו גרמה לו להחליט "להרוויח כסף במהירות", ורק לנסוע למקום שבו אנשים אינם יכולים לעצור אותו. מחשבה זו הובילה אותו לפתוח כמה עסקים מוצלחים, ביניהם הייתה גם חוות עופות וחברת בניה.

חוויה רוחנית

בגיל עשרים וחמש, ב-23 בספטמבר 1982 הוא נסע לגבעת חמונדי והתיישב על אבן, כאשר הייתה לו חוויה רוחנית. סדגורו מתאר את החוויה שלו, "עד אותו רגע בחיי תמיד חשבתי שזה אני וזה מישהו אחר ומשהו אחר אבל בפעם הראשונה לא ידעתי מהו אני ומהו לא אני. לפתע, מה שהיה אני היה בכל מקום. האבן שעליה ישבתי, האוויר שאני נושם, כל האטמוספירה סביבי, בערתי לתוך כל דבר. זה נשמע כמו טירוף מוחלט. זה נמשך כעשר-חמש עשרה דקות, כך חשבתי, אבל כשחזרתי להכרתי הרגילה מסתבר שזה נמשך כארבע וחצי שעות שישבתי שם, בהכרה מלאה, עם עיניים פקוחות, אך הזמן פשוט התהפך. שישה שבועות לאחר החוויה הזו הוא השאיר את העסק שלו לחבר שלו וערך מסעות מרובים במאמץ להשיג תובנות בקשר לחוויה המיסטית הזו. לאחר שנה של מדיטציה ומסע, החליט סדגורו ללמד יוגה ולשתף בחווייתו הפנימית.
ב-1983, הוא ניהל את כיתת היוגה הראשונה שלו שמנתה שבעה משתתפים במייסור. במשך הזמן, הוא החל לנהל כיתות יוגה ברחבי קאנטקה והיידראבד כאשר הוא נוסע מכיתה לכיתה על האופנוע שלו. הוא חי מרווחי חוות העופות שלו וסירב לקבל תשלום עבור כיתות היוגה. הוא היה נוהג לתרום את הכספים של משתתפי כיתות היוגה שלו לארגוני צדקה מקומיים ביום האחרון של השיעור. השיעורים הראשוניים האלה הוו את התבנית שעליה נבנו לאחר מכן שיעורי ה-"אישא" יוגה מאוחר יותר.

דיאנלינגה

ב-1994, ערך סדגורו לראשונה תוכנית בתצורת האשראם, שבמהלכה דיבר לראשונה על ה-"דיאנלינגה". הדיאנלינגה הוא מקדש יוגה ומקום למדיטציה, שמהותו היא משימת חייו של סדגורו שניתנה לו על ידי הגורו שלו. ב-1996, הוזמנה האבן המרכזית של ה-"לינגה" והגיעה לאשראם. לאחר שלושה שבועות של עבודה, הייתה הדיאנלינגה מוכנה ב-23 ביוני 1999. ונפתחה לציבור ב-23 בנובמבר.
מקדש הדיאנלינגה מציע מרחב למדיטציה שאינו מוגבל לאמונה או דת כלשהי. כיפה בת כ-23 מטר, שנבנתה מלבנים בלבד ויוצבה באמצעות חימר ללא פלדה או בטון, מכסה את המקדש. האבן המרכזית היא כארבעה מטר גובה ועשויה מגרניט שחור בעל דחיסות גבוהה. ה-"סרבה, דהרמה, סת'אמבה", הממוקם בכניסה המרכזית מתפקד כסמל האיחוד עם פסלים וסמלים מדת ההינדו, אסלאם, נצרות, סיקיזם, ג'ייניזם, טאויזם, זורואסטריאניזם, יהדות, בודהיזם ושינטו כתובים כברכה אוניברסלית לבאים.

ארגון "אישא"

סדגורו הקים את ארגון "אישא" (Isha Foundation), ארגון לא-דתי, לא למטרות רווח, שכולו מנוהל על ידי מתנדבים. מרכז היוגה של הארגון, ליד קוימבטור, הוקם ב-1992, ומארח סדרת תוכניות להעצמה של המודעות העצמית באמצעות יוגה. הארגון פועל בשיתוף עם גופים בינלאומיים כגון הוועדה לחברה וכלכלה של האו"ם.

יוזמות חברתיות

סדגורו ייסד גם כן את "פרויקט ידיים ירוקות" (Project GreenHands - PGH). לפרויקט האקולוגי שלו הוענק ביוני 2010, על ידי ממשלת הודו, פרס ההוקרה הגבוה ביותר, פרס ה-"פריאורן פורסקאר" על שם אינדירה גנדי. מטרת הפרויקט היא להגדיל את הכיסוי הירוק במחוז טמיל נדו ב-10%, וראה את שתילתם המוצלחת של יותר מ-17 מיליון עצים על ידי יותר מ-2 מיליון מתנדבים. בראיון למגזין נשיונל ג'יאוגרפיק, סדגורו הסביר את הדחף שגרם לו לייסד את הפרויקט: "ב-1998, כמה וכמה מומחים חזו שעד 2025, 60% מאזור טמיל נדו יהפוך למדבר... החלטתי לנסוע לטמיל נדו ולראות בעצמי אם זו אמת. הגעתי להכרה שהם טעו לחלוטין ושזה לא יהיה עד 2025 אלא יקרה הרבה יותר מהר על פי דעתי. אז מ-98' עד 2003, 2004, הלכתי ושתלתי עצים במוחם של אנשים. ומאז 2004, אנו שותלים את העצים האלה בחזרה לאדמה."
יוזמת ההחיאה הסביבתית (Action for Rural Rejuvenation - ARR) היא יוזמה תחת ארגון "אישה" שמטרתה לשפר את הבריאות ואת איכות חייהם של העניים בפריפריה. את היוזמה החל סדגורו ב-2003 ומטרתה היא להטיב עם כ-70 מיליון אנשים בכ-54,000 כפרים בדרום הודו. מאז 2010, הפרויקט הגיע לכ-4,200 כפרים ולאוכלוסייה של למעלה מ-7 מיליון אנשים. הפרויקט גם היה מעורב עם ארגונים חקלאיים במטרה לפתור בעיות שאליהן נקלעו חוואים הודים.
"אישא וידיא" היא יוזמת החינוך של ארגון "אישא" ומטרתה להעלות את רמת החינוך וידיעת קרוא וכתוב בפרברי הודו. ישנם שבעה בתי ספר, הפועלים במסגרת היוזמה, והם מחנכים כ-3000 תלמידים. הארגון גם "אימץ" כ-26 בתי ספר ממשלתיים כדי לעזור לתלמידים מרקע כלכלי רעוע ושואף לאמץ סה"כ כ-3000 בתי ספר.

תוכניות יוגה

לאחר הקמת האשראם, סדגורו החל להעביר סדנאות יוגה במרכז היוגה של הארגון, כולל קורס לנבחרת הגברים להוקי שדה של הודו ב-1996.
ב-1997 הוא החל להעביר שיעורים גם בארצות הברית וב-1998 הוא החל להעביר שיעורי יוגה לאסירי עולם בבתי סוהר בטמיל נדו. מ-2011, הוא החל להעביר שיעורים רבי משתתפים שמנו מ-10,000 עד 15,000 משתתפים בכל פעם. בתוכניות אלה השתתפו למעלה מ-75,000 אנשים.
התוכניות מוצעות תחת מטריית "אישא יוגה". פירוש המילה "אישא" היא "חסרת הצורה האלוהית". תוכנית הדגל של "אישא יוגה" היא "ההנדסה הפנימית" הכוללת מבוא למדיטציה ופרניאם ושמבהבי מהמודרה. הוא גם עורך שיעורים למנהלים עסקיים ומציג להם את מה שלו הוא קורא "כלכלה כוללת", שבהם הוא מציג תחושה של חמלה כוללת לסצנת הכלכלה העכשווית.
סדגורו גם עורך סדנאות קבועות בטמיל נדו ובקרנאטקה הכוללות מדיטציות ושאלות ותשובות עם הקהל. הסדנאות האלה גם מהוות פלטפורמה לעידוד פעילויות לשתילת עצים. הוא גם עורך סדנאות ריטריט שנתיות הנקראות "יטרה" בהר קאילאש ובהרי ההימלאיה. סדנאות היטרה שמוביל סדגורו כוללות את הקבוצות הגדולות ביותר העושות דרכן לקאילש. ב-2010 לקחו חלק במסע כ-514 צליינים. הוא גם מבלה במכונים טכנולוגיים, כגון אוניברסיטת SRM בצ'נאי, כדי להפיג את מתח העובדים.
סדגורו מארגן חגיגות לילה לבן שנתיות לכבוד משיברת'י במרכז היוגה. ב-2013 נכחו שם כ-600,000 עד 800,000 לערך. החגיגות כוללות מוזיקה, ריקודים ומדיטציה מודרכת.
במרץ 2005, החלה הבניה של "מרכז אישא למדעים הפנימיים 3" בעיירה מקמינוויל שבמדינת טנסי, בארצות הברית. הבניה הסתיימה לאחר 6 חודשים. סדגורו החליט להקים את המרכז כמרכז להתפתחות רוחנית בחצי כדור הארץ המערבי. ב-7 בנובמבר 2008, חנך סדגורו את אולם מהימה שגודלו כ-3,600 מ"ר במרכז המשמש למדיטציה. אולם מהימה הוא אולם המדיטציה הגדול ביותר בחצי כדור הארץ המערבי.
ב-30 בינואר 2010, חנך סדגורו, במרכז היוגה, את לינגה בהירבי, המהווה יצוג לצדדים הנשיים של האלוהות.
חזונו של סדגורו הוא להפוך את יום היוגה הבינלאומי ליום שבו ישנה פעילות משמעותית בתחום היוגה ומתן האפשרות לבני כל הגילאים, הדתות, המדינות, העדות ובעלי רקע חברתי לחוות מדיטציה תוך הרחבת תפיסת העולם שלהם באופן פרטי ואוניברסלי.

השתתפות בפורומים גלובליים

סדגורו נאם בוועידת השלום של האו"ם בשנת 2000, ובפורום הכלכלה העולמי בשנת 2006, 2007, 2008 ו-2009. ב-24 ביוני 2013, הוא ערך שיעור רב-דתי "דיונים בין-דתיים על האוניברסליות של הדתות" במרכז היוגה, שבו נכחו נציגים מכל מיני דתות.
ב-2012, הוא נבחר כאחד ממאה ההודים החזקים ביותר על תרומותיו להגנת הסביבה ועידוד השתתפות ציבורית בנושאים סביבתיים.
ב-2012, ייסד את תוכנית "התובנה" של הארגון (Isha Insight program), המתמקדת במתן עזרה לעסקים קטנים ובינוניים המעוניינים להגדיל את הפעילות העסקית שלהם.