google/wiki40b huggingface dataset:
שאול בראך

חייו

נולד בשנת ה'תרכ"ה, לאמו ליבא (בת הרב יעקב מאיר צבי פרידלנדר מחבר הספר "דרך ימה") ולאביו הרב אלעזר בראך, שם משפחתו של סבו לא היה בראך. המשפחה שגרה מדורי דורות בעיר פרערא שבצ'כיה, נקראה פרערא על שם עירם. סבו של הרב שאול יחד עם ששת אחיו שינו את שמם, מפרערא לבראך. נשא לאישה את רבקה בת הרב נפתלי. לאחר הבר מצווה יצא לישיבת חוסט והספיק ללמוד תשעה חודשים אצל מהר"ם שיק לפני שנפטר, ואז המשיך אצל החתן סופר בישיבת מטרסדורף. היה נוסע לאדמו"רים מסיגט ועמד בקשר גם עם חסידות באבוב.

רבנות

במשך שמונה עשרה שנה כיהן כרבה של העיר מאגנדורף, כיום בדרום מערב סלובקיה. במשך ארבע עשרה שנים כיהן כרבה של העיר קרולי. כשבע עשרה שנה לפני פטירתו, בסביבות שנת 1923 התמנה לכהן כרבה של העיר קאשוי. בכל עיר בה כיהן כרב היה מוסר ומפיץ לציבור את משנתו החריפה נגד הציונים וכנגד אגודת ישראל. כתב עליהם:
כל מי שמאמין בתורת משה ירחק מאוד מאהלי ציונים ומזרחים וימנע מלאכול ולשתות אצלם כמו אצל נכרים והי' ראוי להבדילם מקהל ישראל.
— "אבות על בנים: ביאור על מסכת אבות", דפוס יעקב ווידער, סמיהעאלי תרפ"ו. עמ' כז.
 על הרב קוק כתב: 
וכל אשר יכבד אותו הוא ממש כמשתחווה לע"ז.
— תשובה מיום י"א תשרי תרפ"ז, ספר "צבי חמד", עמ' עא.
 
היה ידוע ושמו התפרסם למרחקים, הוא נחשב מגאוני רבני הונגריה ועמד בראש ישיבה גדולה. פרסם במשך חייו כעשרת ספרי רוח תרבות והלכה בנושאי דת בתחומים ובעניינים שונים. על שמו נוסד בית הספר "שאול בחיר ה'" ממנו יצאה הביוגרפיה שלו על ידי תלמידי בית הספר וכן על ידי אנשי רוח שהלכו לאורו. ביום שני כ"ו בשבט ה'ת"ש 5 בפברואר 1940 נפטר הרב שאול בראך.

לקריאה נוספת

ישראל ארליך, ‏שאול בחיר ה', באתר HebrewBooks
מודל ראשונים

מודל הראשונים (באנגלית: Rishon Model), הוא ניסיון להציג תאוריה שלפיה הפרמיונים (קווארקים ולפטונים) אינם חלקיקי יסוד (כלומר בלתי נתנים לחלוקה), אלא הם מורכבים מחלקיקים קטנים יותר. חיים הררי שהציע את המודל כינה את התת-חלקיקים האלה בשם העברי ראשונים.

היסטוריה

"מודל הראשונים", הנקרא גם מודל הפְּרֶאוֹנִים של הררי ושופ, הוצע לראשונה בשנת 1979, באופן בלתי תלוי, על ידי חיים הררי ומיכאל שופ. המודל הורחב ב-1981 ידי הררי ומי שהיה אז תלמידו נתן זייברג.
המודל הוצע כמענה לתמיהה על כך שבניסויים התגלו מספר רב של קווארקים ולפטונים מסוגים שונים. בניסוחו של הררי במאמר: "הגילוי של לפחות 6 סוגים של קווארקים ושל 5 (ואולי 6) סוגי לפטונים מביא להשערה שחלקיקים אלו הם בעלי מבנה פנימי כלשהו. זה פשוט אינו סביר שקיימים 20 חלקיקי יסוד שונים".

אימות בניסויים

עד היום אין אימות ניסויי לקיום הפְּרֵאוֹנִים.
לצרוס גייגר

קורות חיים

לצרוס (אליעזר שלמה) גייגר נולד בשנת 1829 בעיר החופשית פרנקפורט (חלק מהאיחוד הגרמני). אביו, שלמה מיכאל גייגר, היה אחיו הבכור של אברהם גייגר. גייגר החל את לימודי העברית בגיל צעיר מאוד, בהדרכת אביו. בראשית דרכו עבד מספר שנים כשוליה של מוכר ספרים בעיר מיינץ, אולם עד מהרה מאס בעולם העסקים. הוא שב לפרנקפורט, וכשהוא מונע על ידי צימאונו הרב לידע סיים את לימודיו בגימנסיה, ומשם המשיך ללימודי פילולוגיה קלאסית באוניברסיטאות מרבורג, היידלברג ובון. ב-1851 השתקע שוב בעיר הולדתו פרנקפורט, והקדיש עצמו ללימוד ומחקר בבלשנות ובפילוסופיה.
כבר ב-1852, בהיותו בן 23, פצח גייגר בעבודה המרכזית שלה הקדיש את חייו: Ursprung und Entwickelung der menschlichen Sprache und Vernunft ("מקורן והתפתחותן של השפה והתבונה האנושיות", שטוטגרט, 1868–1872, 2 כרכים). פרסומו הראשון, כעבור 13 שנה, היה Über Umfang und Quelle der erfahrungsfreien Erkenntniss ("על היקפה ומקורותיה של ההכרה שטרם הניסיון", פרנקפורט, 1865). גייגר החל לפרסם את הממצאים העיקריים שעלו ממחקרו בכותר הפופולרי יותר Der Ursprung der Sprache ("מקורה של השפה", שטוטגרט, 1869; מהדורה שנייה 1878). ואולם, בטרם היה בידו לסיים את עבודתו, הוא חלה במחלת לב וכעבור זמן קצר נפטר, ב-1870. הכרך השני, שהכיל פרגמנטים ממחקרו, פורסם לאחר מותו על ידי אחיו אלפרד גייגר (שם, 1872; מהדורה שנייה, 1899). הרצאותיו של גייגר פורסמו אף הן על ידי אחיו בקובץ Zur Entwicklungsgeschichte der Menschheit ("על ההיסטוריה של התפתחות המין האנושי", שם, 1871; מהדורה שנייה, 1878), ותורגמו לאנגלית על ידי דויד אשר בשם History of the Development of the Human Race (לונדון, 1880).
בניגוד לדודו הנודע הרב אברהם גייגר, אביה הרוחני של היהדות הרפורמית, לצרוס גייגר השתייך לחוג האורתודוקסי והיה מתנגד מר לדרכו של אחי אביו. הוא לחם בעוז בהזדמנויות רבות נגד מנהיגי ההשכלה. כשבית הכנסת הישן של פרנקפורט הוחלף בבניין מודרני יותר ובו עוגב, פרסם גייגר פמפלט תחת הכותרת "Terzinen bei dem Falle der Synagoge zu Frankfurt am Main" ("טֶרְצִינות לנפילתו של בית הכנסת בפרנקפורט", פרנקפורט, 1854), שבו הביע את עצבונו הרב.
משנת 1861 ועד מותו עבד גייגר כמורה בגימנסיה היהודית "פילנְתְרוֹפּין" (Philanthropin) בפרנקפורט. בחוברת Über deutsche Schriftsprache und Grammatik mit besonderer Rücksicht auf deutsche Schulen ("על השפה הכתובה והדקדוק הגרמניים, בדגש מיוחד על בתי הספר הגרמניים", שם, 1870) ביטא את השקפותיו בסוגיות פדגוגיות שונות.
לצרוס גייגר נפטר בפרנקפורט שנת 1870, בגיל 41.

השקפתו על ההיסטוריה של השפה האנושית

עוד לפני פרסומיו של צ'ארלס דרווין הגיע גייגר למסקנה שהאבולוציה שולטת בטבע. בכל מקרה, גייגר היה הראשון שהחיל את תורת האבולוציה על תחומי השכל והשפה. במחקרו חיפש גייגר, בדומה להיימן שטיינטל (Steinthal), מתודה פסיכולוגית-פילוסופית שניתן להחיל על הבלשנות.
לפי גייגר, השפה אינה התנוונות, אלא אבולוציה, התפתחות; היא מתחילה במבעים זניחים כמו צעקות וקריאות (מה שמכנה גייגר "Sprachschrei"). היא המקור לתבונה. ממנה ובה, על פי החוק האוניברסלי של הסיבתיות, מתפתחת התבונה, לא מהצליל והאוזן, כי אם מהאור והעין. במשך פרק זמן ארוך, צלילן של המילים ומשמעותן השתנו והתבחנו עד שהגיעו לכדי קיום עצמאי. אם נלך אחורה לאורך ההיסטוריה של התפתחות זאת נגיע בוודאות למצב עניינים שבו האדם כלל לא חשב. כלומר, בנקודת זמן כלשהי, המין האנושי היה במצב דומה לזה של בעלי חיים – נטול דיבור, חסר ישע, ללא דת, אמנות או מוסר.
דוד בן ברוך

רבי דוד בן ברוך הכהן אזוג (נפטר בג' בטבת, ה'תקמ"ה, 16 בדצמבר 1784) היה רב ומקובל במרוקו. מקום קבורתו ידוע כאתר תפילה הגדול והמרשים ביותר במרוקו, ונוהרים לשם בפרט ביום השנה לפטירתו.

קורות חייו

נולד לרב ברוך הכהן אזוגבהרי האטלס, כשבגר חי בכפר תינזרת ולימד בישיבה.
ישנה גרסה שרבי דוד בן ברוך הכהן, היה שד"ר (שליח דרבנן) שחי בירושלים ובטבריה והגיע למרוקו בשליחות הקהילות שבארץ ישראל לאסוף כספים ותרומות עבור תושבי הארץ שחיו בדוחק כלכלי. יהודי המקום מינו אותו לרב ולא הניחו לו לשוב לארץ ישראל. 
רבי דוד בן ברוך הכהן אזוג, התפרסם בכל רחבי מרוקו כצדיק וקדוש, ורבים פנו אליו לבקש עזרה ועצה ולהתברך מפיו. 
הניח בן אחד, רבי ימין כהן אזוג שקבור לידו. הוא הניח בת עאליא ובן רבי דוד כהן אזוג שקבור במוגאדור. 
שני בניו של רבי דוד דמוגאדור התפרסמו: רבי ימין הכהן ורבי ברוך הכהן (הקרוי על שם סבו). נכדיו הם: רבי דוד בן ברוך הידוע בכינוי 'באבא דודו' שמקום קבורתו בעיר תארודאנת, ורבי פינחס כליפא הכהן אזוג בנו של רבי ימין, ומקום קבורתו בעיר מרקש. 
רבי דוד בן ברוך נישא בנישואין שניים, לאחותו של רבי כליפא בן מלכא.

פטירתו

רבי דוד נפטר בג' בטבת ה'תקמ"ה 16 בדצמבר 1784, ונקבר בכפר הנקרא "תלתא דמנבהא" במרוקו. מדי שנה בצאת חג חנוכה, בתאריך זה נערכת הילולה מסורתית על קברו. את ההילולה עורכים צאצאיו, ומגיעים אליה אורחים מישראל, צרפת, קנדה, אנגליה ומכל ערי מרוקו שבהם מתגוררים יהודים ובפרט מקזבלנקה. על קברו נבנה מתחם חדרי אירוח, עם למעלה מ-200 חדרים. המקום מאובטח מטעם בית המלוכה המרוקאי והמושל האזורי, שמציבים אבטחה משבוע לפני האירוע ועד לצאת אחרון המבקרים. המושל האזורי מגיע ביום ההילולה לציון רבי דוד יחד עם משלחת מלווים, ובהשתתפותו עורכים המתפללים תפילה מיוחדת לכבוד שלטון מרוקו ומוקראת תפילה השכבה למלכי מרוקו האחרונים שידועים היו ביחסם הטוב ליהודי מרוקו. לקראת חצות הלילה יוצאים כל המתפללים למתחם ציון הצדיק ונערכת תפילה ואמירת תהילים במקום. לאחר מכן חוזרים לסעודת מצווה וריקודים.

הנצחתו

על שמו של רבי דוד בן ברוך הוקמו מספר מוסדות ובתי כנסת בגבעת המורה - עפולה, באשדוד, באשקלון, בקריית גת, בירוחם ובצפת דרום  ובדימונה בית כנסת וכולל אשר מנציחים את שמו ופועלו.
התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי

התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי (באנגלית: Main Street Electrical Parade) - תהלוכה שנוצרה על ידי בוב ג'אני עבור פארק השעשועים של חברת וולט דיסני - דיסנילנד. התהלוכה עברה בפארק מדי לילה בחודשי הקיץ, בין השנים 1972–1996. במסגרת התהלוכה עברו ברחוב הראשי של ארצות הברית כלי רכב מוארים שתאורתם מושפעת מהמוזיקה המושמעת.
תהלוכה זהה עברה גם בממלכת הקסם שבדיסניוורלד בין השנים 1974–1991. בשנת 1991 הוחלפה התהלוכה שבממלכת הקסם בתהלוכה הנקראת "ספקטרומג'יק".
בין השנים 1999–2001 עברה התהלוכה המקורית של דיסנילנד בממלכת הקסם, ובשנת 2001 שבה לדיסנילנד למספר חודשים.
ביורודיסני שבפריז, עברה התהלוכה בחודשי הקיץ בין השנים 1992–2003. ב-2003 הוחלפה בפאנטילוז'ון, שעברה קודם לכן בדיסנילנד שבטוקיו.
התהלוכה הייתה כה פופולרית, שהמנורות שהורדו מכלי הרכב שלה נמכרו לאספנים.
בפארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני, החל משנת 2001 עוברת התהלוכה המקורית בשם "התהלוכה החשמלית של דיסני" (מאחר שבפארק אין את הרחוב הראשי של ארצות הברית).
הפסקול של התהלוכה מורכב משיר הנושא הקרוי "הודאון בארוק" (Baroque Hoedown) מאת אומני המוזיקה האלקטרונית פרי וקינגסלי.

מקורות התהלוכה

לתהלוכה קדמה המיצג - "מיצג המים החשמלי" שנערך בלגונת שבעת הימים בפתח ממלכת הקסם שבדיסניוורלד. המיצג החל להופיע ב-26 באוקטובר 1971 והוא מוצג עד היום, מידי ערב, לאחר תום מופע הזיקוקים שבממלכת הקסם.
מקובלי צפת

מקובלי צפת הוא כינוי קיבוצי ליהודים שעסקו בלימוד קבלה ("מקובלים") שחיו ופעלו בעיר צפת בתקופת האר"י (רבי יצחק לוריא), לפניו ואחריו, בטווח השנים שבין שנת ה'ר"פ (1520) בערך עד שנת ה'ש"ס (1600). מקובלי צפת בכלל והאר"י ותלמידיו בפרט פיתחו כיוונים חדשים בתורת הקבלה, כיוונים אשר התפשטו במאות השנים הבאות והותירו חותם גדול על העולם היהודי.

מקובלי צפת עד האר"י

טרם הגעת האר"י לצפת, פעלו בעיר מספר רבנים ומקובלים ממגורשי ספרד וצאצאיהם שעלו לארץ ישראל, בהם רבי שלמה אלקבץ (מחבר הפיוט לכה דודי לקבלת שבת), תלמידו הרמ"ק (רבי משה קורדובירו) אשר כתב חיבורים על ספר הזוהר, וכן רבי יוסף קארו אשר מלבד כתיבתו ההלכתית עסק גם הוא בקבלה.

האר"י

שנתיים קודם פטירתו של הרמ"ק עלה האר"י לארץ ישראל והתיישב בצפת (1570). האר"י הצטרף לישיבתו של הרמ"ק ולמד עמו זמן מה עד פטירתו. הרמ"ק הכתיר את האר"י כממשיכו, ותלמידיו, ובהם רבי חיים ויטאל ורבי משה אלשיך, עברו ללמוד תחת הנהגת האר"י עד לפטירתו בשנת ה'של"ב (1572). תקופה זו נחשבת לתקופת השיא של הקבלה בצפת.

תלמידי האר"י ומקובלים נוספים

גדולי המקובלים לאחר האר"י היו רבי חיים ויטאל ובנו רבי שמואל ויטאל. שניהם השתקעו בקהילה היהודית בדמשק בקהילה היהודית. מכאן ואילך החלה צפת לאבד מבכורתה בעולם המקובלים, וכוחם של מרכזים אחרים עלה. בשנת ה'תצ"ז (1737) איבדה צפת סופית את מעמדה כעיר הקבלה המרכזית עם פתיחת ישיבת המקובלים בית אל בירושלים על ידי הרב גדליה חיון.
עם זאת, צפת נותרה מזוהה עם התורה הקבלית שיצאה מבית מדרשו של האר"י אשר נותרה בעלת השפעה רבה עד היום. כמו כן, רבים ממקובלי צפת ובהם רבי יוסף קארו, האר"י, רבי שלמה אלקבץ ורבי משה קורדובירו קבורים בצפת.
המרכז הלאומי לירי

המרכז הלאומי לירי הוקם בשכונת דאודורו שבריו דה ז'ניירו לקראת המשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בעיר ב-2007. מרכז הירי נבנה לצד מתקני ספורט נוספים כמו היפודרום עבור אותם משחקים ונכלל גם בתוכנית האירוח של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ואולימפיאדת הנכים. המרכז החדש לא דרש שיפוץ נרחב אך דרש התאמות לשימוש לנכים שבוצעו לקראת אולימפיאדת הנכים. 
המרכז כולל מספר מטווחים לשימוש בסוגי נשק שונים ויציעים שמכילים בין 500 ל-2,000 מקומות בשישה מטווחים. מרכז האימונים משמש לאימון ספורטאים ברמה אולימפית לצד אימונים צבאיים מתקדמים המסייעים לממן את תפעול המרכז.
ליד המטווח הוקמו ב-2016 אצטדיון דאודורו ומתקנים נוספים שיארחו תחרויות במשחקים האולימפיים.
דניס אוונס

קריירה

אוונס נולד באלסמר פורט שבצ'שייר, והחל את קריירת הנוער שלו במועדון המקומי. הוא נבחן בלא הצלחה בוולבס, ובינואר 1951 חתם בארסנל. לאחר שנתיים בקבוצת המילואים ובקבוצת הנוער של המועדון ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול האדרספילד טאון ב-22 באוגוסט 1953. בעונתו הראשונה הוא שיחק רק בחלק מהמשחקים, אך בעונתו השנייה בארסנל הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב בעמדת המגן השמאלי, במקום וולי ברנס.
אוונס היה שחקן הרכב קבוע עד סוף העשור. בתקופה זו הוא הבקיע את אחד מהשערים הידועים ביותר בהיסטוריה של ארסנל; לקראת סוף המשחק מול בלקפול ב-17 בדצמבר 1955 התוצאה הייתה 4 - 0, כאשר לפתע נשמעה שריקה מכיוון הקהל. אוונס חשב ששופט המשחק שרק לכיוונו, ובעט בכדור בשמחת ניצחון. כתוצאה מהבעיטה הכדור חלף על פני שוער ארסנל קון סאליבן, וחדר לרשת. המשחק הסתיים בתוצאה 4 - 1.
ב-1956 הפך אוונס לבועט הפנדלים הקבוע של ארסנל; הוא הבקיע 12 שערים ב-207 משחקיו במדי ארסנל, כולל שבעה בעונת 1958/1959. הוא גם החליף את השוער ג'ק קלסי הפצוע בגמר גביע ה-FA של 1959. במשך תקופה קצרה זכה לענוד את סרט הקפטן של ארסנל, ואף השתתף במדי נבחרת לונדון בחצי גמר גביע ערי הירידים של עונת 1955/1958. אולם, המועדון לא שיחק היטב בתקופתו של אוונס, והוא לא זכה בתואר משמעותי כלשהו.
הוא היה המגן השמאלי הבכיר של ארסנל עד המשחק מול וולבס ב-29 באוגוסט 1959, שבו שבר את קרסולו. אף על פי שהתאושש הוא לא הצליח לשחזר את יכולתו הקודמת. לאחר שבילי מק'קולו הובא על מנת למלא את מקומו הוא השתתף בשישה משחקים נוספים (האחרון מול טוטנהאם הוטספר ב-16 בינואר 1960), ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. הוא היה שחקן ארסנל עד 1963, וסייע לאמן את קבוצות המילואים והנוער. לאחר מכן הוא עבד בלוטון טאון באותם תפקידים. לאחר מכן הוא פרש מתחום הכדורגל.
מועצת הפיס לתרבות ולאמנות

מועצת הפיס לתרבות ולאמנות היא גוף מיסודו של מפעל הפיס שמטרתו לקדם כישרונות מבטיחים בתחומי אמנויות הבמה, קולנוע, טלוויזיה, ספרות, שירה ואמנות חזותית. בכל שנה מחליטה המועצה מראש באילו תחומים להתמקד, ומחלקת את התקציב שנקבע לשם כך לפי פניות מהציבור ופניות יזומות מטעמה ליוצרים ולגופים העוסקים בתחומי היצירה.
מפעל הפיס יזם את הקמת מועצת הפיס לתרבות ולאמנות בשנת 2001, במטרה לקדם את התרבות והאמנות בישראל ולאפשר לאלפי אמנים ויוצרים, ולמאות פרויקטים ויוזמות תרבותיות, להתממש ולהגיע לקהל רחב ומגוון ברחבי ישראל. מאז הקמתה הפכה מועצת הפיס לתרבות ולאמנות לאחד הגופים המשפיעים בקידום התרבות והאמנות בישראל.

קריטריונים לתמיכה

המועצה משנה מדי שנה את הנושאים והפרויקטים בהם היא תומכת. גמישות זו מאפשרת להיענות לצרכים המשתנים ולסייע למיזמים ניסיוניים וחדשניים. הכללים המנחים לפעילות המועצה קובעים כי תוצרי פעילותה יהיו נגישים למגוון רחב של צרכני תרבות תוך מתן העדפה לתושבי הפריפריה, בין גאוגרפית ובין חברתית. התמיכה ניתנת לפעילויות בעלות ערך מבחינה אמנותית, ולפעילויות בעלות חשיבות לאומית בתחומי התרבות והאמנות. כמו כן מגדירים הכללים המנחים כי פעילותה של מועצת הפיס תאפשר הנגשה וקירוב של אוכלוסיות וקהלים חדשים לתחומי התרבות והאמנות, תוך שימת דגש על ילדים, נוער וצעירים כצרכני תרבות.
על פי קווי הפעולה המנחים את עבודת מועצת הפיס לתרבות ולאמנות, תמיכת מועצת הפיס לא תבוא במקום הקצאה ממלכתית אחרת. המועצה אינה מעניקה תקציבים שנתיים שוטפים למוסדות, אלא תומכת במגוון פעילויות ופרויקטים מוגדרים. ככלל, תמיכת מועצת הפיס היא חד-פעמית – לפרויקט מוגדר, על מנת לאפשר ליוצרים רבים יותר ליהנות ממנה. מועצת הפיס אינה דנה בפרויקטים בדיעבד, אלא רק בפרויקטים שעתידים להתקיים.

פרויקטים

תוכנית עבודת מועצת הפיס לתרבות ולאמנות, המגדירה את הפרויקטים והנושאים בהם מוזמן הציבור להגיש בקשות לתמיכה, מתפרסמת ברבעון הראשון של כל שנה.
בין הפרויקטים שיזמה מועצת הפיס לתרבות:

מעבדות פיס לתרבות

מיזם תרבותי חברתי המיועד לטפח יצירה תרבותית בפריפריה. במסגרת התוכנית הוקמו גופי תרבות יוצרים בדימונה, נצרת, עכו, פרדס חנה-כרכור, מועצה אזורית מטה יהודה, בת ים, מעלות-תרשיחא, ירוחם ותל שבע.
התוכנית מציעה מודל ייחודי, שמטרתו הובלת שינוי השיח בשדה התרבותי אמנותי ביישובים באזור הפריפריה ומתמקדת בעידוד היצירה האמנותית המקורית, הנוצרת בתהליך עבודה מעמיק של צוות אמנותי השוהה ופועל, בין היתר, בשיתוף הקהילה.

ימי תרבות

מדי שנה, במסגרת הפרויקט הייחודי, מאות מוסדות וגופי תרבות מובילים פותחים את שעריהם לקהל הרחב ומציעים מאות מופעי תרבות ואמנות ביישובים ברחבי הארץ, הכוללים מופעי תיאטרון, מחול, מוזיקה, ספרות, ילדים, קולנוע ותערוכות במוזיאונים והכל במחיר של עד 20 ₪ לכרטיס. חלק מהמופעים מוצגים בגופי התרבות וחלק מנוידים לאולמות ברחבי הארץ.

תיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית

הפרויקט כולל סדרה של ראיונות מצולמים של מיטב האמנים והיוצרים שכתבו את השירים שהפכו לנכסי צאן ברזל של התרבות הישראלית. יואב קוטנר עורך ומנהל אמנותית את הפרויקט ומראיין כל אחד מהאמנים. המטרה היא ליצור ארכיון מצולם של מיטב יוצרי המוזיקה הישראלית שיהיה נגיש לקהל הרחב וכן ישמש למחקר, סיקור, תחקיר וכדומה.
נכון ל-2015 תועדו 23 יוצרים, ביניהם: תלמה אליגון, נחום היימן, יורם טהרלב, דן אלמגור, שמרית אור, שלמה בר, דובי זלצר, אריה לבנון ואחרים.
לאוניד פופוב

ביוגרפיה

לאוניד פופוב נולד בעיירה אולקסנדריה במחוז קירובוגרד (אז בברית המועצות) למשפחת פקיד ממוצא אוקראיני. בשנת 1964 הוא גויס לצבא ובשנת 1968 סיים בית הספר לטייסים וחזר לחיל האוויר הסובייטי כטייס קרב.
בשנת 1970 לאוניד פופו נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. 
בשנת 1980 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 35 לצד ואלרי ריומין. במהלך טיסה זו שמשכה היה 185 ימים הצוות ביצע מספר מחקרים וקלט בתחנת חלל סאליוט 6 מספר מבקרים.
בשנת 1981 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז 40.  
בשנת 1982 נערכה הטיסה השלישית בחללית סויוז T-7. 
לאוניד פופוב עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 1987 והחל לימודים באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי. לאחר סיום הלימודים הוא החל את העבודה במשרד ההגנה של ברית המועצות וכיהן במספר תפקידי ניהול. 
בשנת 1995 הוא יצאה לגמלאות ומתגורר במוסקבה.
סימון רולפס

קריירה מוקדמת

רולפס שיחק כילד במשך 13 שנים במועדון TUS רקה, ובשנת 1999 עבר לוורדר ברמן, שם שיחק שנה אחת כנער, ובשנת 2000 עבר לשחק בקבוצת המילואים, בה העביר ארבע עונות. החל משנת 2002 רולפס נכלל גם בסגל הקבוצה הבכירה, אך לא שיחק בה במשחקי הבונדסליגה. אך ערך הופעות במשחקי הגביע הגרמני ואף השתתף במשחק גביע אופ"א בעונת 2002/03, בו הביסה ורדר ברמן את מטאלורג דונצק בתוצאה 8-0. במשחק זה רולפס נכנס כמחליף בדקה ה-68 במקומו של כריסטיאן ליסטש. במחצית השנייה של עונה זו הושאל רולפס לSSC רויטלינגן, שם ערך 13 הופעות, וחזר בתום העונה לוורדר ברמן. בתום עונת 2004 שוחרר רולפס מהקבוצה מאחר שהמאמן תומאס שאף לא תכנן להשתמש בו בעתיד, ונמכר לאלמניה אאכן. רולפס שיחק עונה אחת באלמניה אאכן, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, והבקיע שלושה שערים ב-28 הופעות. יכולתו הטובה זיכתה את רולפס בחוזה בבאייר לברקוזן, אליה עבר בקיץ 2005.

באייר לברקוזן

רולפס חתם בבאייר לברקוזן בקיץ 2005, והשתלב מהר מאוד בקבוצה, והפך לנערץ על ידי האוהדים. בארבע עונותיו הראשונות בקבוצה שיחק רולפס כמעט בכל המשחקים, וירש היטב את מקומו של קארסטן ראמלו בתפקיד הקשר האחורי, וכשראמלו פרש, רולפס קיבל במקומו את סרט הקפטן. יכולתו הטובה של רולפס הקנתה לו מקום בסגל נבחרת גרמניה ליורו 2008. בעונת 2009/10 נפצע רולפס ונעדר מחלקים גדולים של עונה זו, ואף החמיץ את מונדיאל 2010. לאחר מכן, שיחק רולפס בלברקוזן חמש עונות נוספות, בהן שותף במשחקים בתדירות גבוהה, והפך לקפטן ולדמות משפיעה בחדר ההלבשה של הקבוצה. בתום עונת 2014/15 פרש ממשחק, לאחר עשר עונות במדי באייר לברקוזן, בהן צבר 288 הופעות בבונדסליגה בהן הבקיע 41 שערים, וכן 62 הופעות במפעלים האירופיים בהן הבקיע ארבעה שערים. רולפס מדורג במקום השישי בטבלת שיאני ההופעות של באייר לברקוזן בכל הזמנים.

קריירה בינלאומית

רולפס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה במרץ 2007 במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק. רולפס לקח חלק ביורו 2008 בו הפסידה נבחרת גרמניה בתוצאה 1-0 במשחק הגמר לנבחרת ספרד. רולפס שיחק בטורניר זה 90 דקות ברבע הגמר מול נבחרת פורטוגל, שהסתיים בניצחון גרמני בתוצאה 3-2, ומחצית אחת בחצי הגמר מול נבחרת טורקיה, בו ניצחה גרמניה בתוצאה 3-2. במשחק זה הוחלף רולפס על ידי טורסטן פרינגס. את שערו הראשון במדים הלאומיים הבקיע רולפס במוקדמות מונדיאל 2010 בניצחון 6-0 על נבחרת ליכטנשטיין. את מונדיאל 2010 עצמו החמיץ רולפס בגין פציעה. הופעתו האחרונה של רולפס במדים הלאומיים התקיימה בשנת 2011.
אברהם ריין

תולדותיו

נולד בווילנה לנחום ולאה-מלכה ריין. למד בצעירותו בישיבת רמיילס בווילנה אצל הרב שלמה היימן, יחד עם הרב מיכל יהודה ליפקוביץ והרב חיים שאול קרליץ. לאחר מכן, בעצת שכנו החזון איש, עבר ללמוד אצל הרב אלחנן וסרמן בישיבת אוהל תורה בברנוביץ'. כמו כן למד כשנה וחצי בישיבת קמניץ בראשות הרב ברוך בער לייבוביץ.
בשנת 1938 עלה לישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה במשך ארבע שנים. עמד בראש הנוער האגודתי והיה פעיל מרכזי במסגרת צעירי אגודת ישראל. שהה שנתיים בארצות הברית בשליחות תנועתו. היה ביחסים הדוקים עם חבר הכנסת שלמה לורנץ ופעל עמו במסגרת תנועת צא"י.
בשנות ה-40 ייסד וניהל את ישיבת חפץ חיים בכפר סבא, ובעצת החזון איש מינה כראש ישיבה את הרב אהרן לייב שטיינמן. בסוף שנות ה-50 היה ממייסדי ישיבת נחלת יהודה בכפר הנוער שדה חמד. היה ממייסדי תיכון בית יעקב בפתח תקווה.
היה חבר מועצת עיריית פתח תקווה שנים רבות ובמהלכן אף כיהן כסגן ראש העיר. בשנת 1990 נבחר ליקיר העיר פתח תקווה. נפטר בינואר 1997. 
חתנו הרב שרגא פלדמן, משמש משגיח בישיבת נחלת דוד.

הנצחה

לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב בעיר ונבנה בית כנסת בשם "אוהל אברהם" בשכונת הדר גנים בעיר.
מיס ביזלי (כלבה)

ביוגרפיה

מיס ביזלי אומצה על ידי ג'ורג' ווקר בוש, לכבוד יום הולדתה של אשתו, הגברת הראשונה של ארצות הברית, לורה בוש. היא עברה להתגורר בבית הלבן ב-6 בינואר 2005, זמן קצר טרם הושבע ג'ורג' ווקר בוש בשנית לנשיאות ארצות הברית.
אביה של מיס ביזלי, קלינטון, היה אחיו למחצה של בארני, כלב נוסף מגזע סקוטיש טרייר שהתגורר בבית הלבן באותה עת. מיס ביזלי ובארני הפכו לחיות מחמד ידועות בבית הלבן. הם כיכבו, בין השאר, בסרטון שהפיק הבית הלבן לרגל חג המולד.
לאחר עזיבתו של ג'ורג' ווקר בוש את הבית הלבן, המשיכה מיס ביזלי להתגורר עמו, עד אשר נפטרה ב-17 במאי 2014, לאחר מאבק במחלת סרטן מסוג לימפומה. במרכז הנשיאותי ע"ש ג'ורג' ווקר בוש מצויים פסלי ברונזה שלה ושל בארני.
שון וייסמן

קריירה

וייסמן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ובגיל 15 וחצי עבר למחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-20 בינואר 2014, בטרם מלאו לו 18, ערך וייסמן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 להפועל באר שבע. עד תום עונת 2013/2014 שותף בעשרה משחקים בליגת העל, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער וזכה עמה בדאבל. בעונת 2014/2015 שותף בשני משחקי ליגה ובמשחק אחד במסגרת גביע המדינה.
לקראת עונת 2015/2016 הושאל וייסמן להפועל עכו, ובמדיה ערך 18 הופעות בליגת העל אך בינואר 2016 חזר למכבי חיפה ושיחק עד תום העונה בקבוצת הנוער. ב-14 ביולי 2016 הושאל למכבי נתניה מהליגה הלאומית. ב-16 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד הפועל רמת גן, ואת עונת 2016/2017 הוא סיים עם 12 שערים ב-21 הופעות בליגה הלאומית, וסייע לקבוצה לעלות לליגת העל.
את עונת 2017/2018 התחיל וייסמן במכבי חיפה, אך ב-5 בספטמבר 2017 הושאל לעירוני קריית שמונה. ב-9 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 וכעבור ארבע דקות כבש את שערו הראשון במועדון, בניצחון 2–0 על מ.ס. אשדוד. וייסמן ערך 27 הופעות במדי עירוני קריית שמונה בליגה בעונה זו, רובן כמחליף, וכבש שלושה שערים.
לקראת עונת 2018/2019 חזר וייסמן לסגל מכבי חיפה. את שער הבכורה שלו במועדון כבש ב-7 באוגוסט 2018, בניצחון 4–0 על הפועל חדרה במסגרת גביע הטוטו, ובליגה כבש בעונה זו שמונה שערים.
ב-20 ביוני 2019 חתם וייסמן לשנתיים בוולפסברג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-27 ביולי 2019 ערך וייסמן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בה כבש צמד שערי בכורה. במחזור הרביעי כבש רביעייה בניצחון קבוצתו 5–0, ועלה לראש טבלת מלכי השערים בליגה. ב-19 בספטמבר 2019 כבש וייסמן את שערו הראשון בליגה האירופית, בניצחון החוץ 4–0 על בורוסיה מנשנגלדבך במחזור הפתיחה של עונת 2019/2020.

נבחרת ישראל

וייסמן שיחק בכל נבחרות הנערים של ישראל, ובמדי נבחרת הנוער של ישראל ערך 22 הופעות, בהן כבש שני שערים. וייסמן העפיל עם הנבחרת לאליפות אירופה לנוער בשנת 2014 ושיחק בכל שלושת משחקי הנבחרת בטורניר.
ב-21 במרץ 2017 ערך וייסמן את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה, במשחק מול קפריסין, ובסך הכל ערך 13 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, בהן כבש שלושה שערים.
ב-9 בספטמבר 2019 ערך וייסמן את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת, כשפתח בהרכב בהפסד 2–3 לנבחרת סלובניה.
מניקור

מניקור הוא סוג של טיפול קוסמטי לציפורניים וכפות הידיים.
הטיפול מתבצע במסגרות ביתיות, או בסלון טיפוח. מניקור כולל בתוכו סידור הציפורניים, קיצור אורכן ושיופן לצורה הרצויה, טיפול בעור שמסביב לציפורן ואף מריחת לק. טיפול בכפות הרגליים קרוי פדיקור, וטיפול בציפורני אצבעות כף הרגל קרוי מיני פדיקור. 
לאחר המניקור ומריחת הלק יש שמוסיפות גם ציור או עיצוב ושימוש במדבקות או אבני חן מדומות או אמתיות.
במקומות שונים בעולם, העוסקים במניקור נדרשים לפעול בהתאם לתקנות, ולעבור הסמכה מהרשויות. לימודי המניקור הבסיסיים כוללים את  אנטומיית הציפורן, כלי עבודה, חומרים ותכשירים שונים, מכון היופי וסביבת העבודה, התמחות בשיטת העבודה הרצויה ולבסוף טכניקות מניקור מעשיות. נהוג להתנסות מספר פעמים על גבי ציפורני מתנדבות לפני תחילת העבודה וקבלת לקוחות.

מקור השם

השם מניקור מגיע מהמילה הצרפתית manucure המציינת טיפול המבוצע לידיים, אשר במקור הגיעה מהמילים הלטיניות "יד" (manus) ו"טיפול" (cura).
אזכורים היסטוריים ראשונים למניקור הופיעו לפני כ-5000 שנים.

סניטציה

המניקור עוסק בטיפול ברקמות מתות בלבד. כלי העבודה צריכים לעבור ניקוי וחיטוי יסודיים ואף תהליך עיקור במידה והטיפול עלול לפגוע ברקמות חיות. פעולות אלה מתבצעות לאחר סיום בטיפול בלקוחה ולפני קבלת הלקוחה הבאה, ומוגדרות היטב על פי הגופים האמונים על בריאות, רפואה וגיהות.
המכון וסביבת העבודה עוברים ניקיון יסודי בין לקוחה ולקוחה ובסוף יום העבודה. 
לעיתים סלוני מניקור מציעים לרכישה ערכה אישית לטיפול, על מנת להימנע מבעיות סניטציה שעלולות להיווצר כתוצאה מהעברת כלים בין מטופלים שונים. הערכות האישיות יכולות להישמר בסלון עצמו, להילקח על ידי המטופלים, או להיזרק לאחר שימוש חד פעמי.

צורה

לצורת הציפורן חשיבות רבה, ועליה להיות מותאמת למבנה העצם (Distal Phalanges), למבנה וצורת מיטת הציפורן, לקפלי העור הצדיים, לאופי והתנהלות אישית ולתחום העיסוק. ניסיון לחרוג מהמבנה הרצוי עלול לגרום לאי נוחות ואף לתופעות ציפורניים ועור.
ישנן מספר צורות נפוצות לעיצוב הציפורניים: אליפטי, אליפטי-מרובע, מחודד, דמוי שקד, עגול, מרובע, מרובע עם קצוות מעוגלים וישר עם קצוות מעוגלים.

שערוריות קשורות

במאי 2015, העיתונאית שרה מסלין ניר פרסמה בניו יורק טיימס כתבה בת שני חלקים: "המחיר של ציפורניים יפות" ו-"ציפורניים מושלמות, עובדים מורעלים" - כתבות העוסקות ביחס נצלני לעובדים בניו יורק בתחום המניקור. כתוצאה מכך, באמצע אותו החודש, הורה מושל מדינת ניו יורק, אנדרו קואומו, על נקיטת פעולות מיידיות בהקמת כוח משימה חוצה ארגונים, על מנת למנוע את היחס הנצלני בתעשיית סלוני הציפורניים בניו יורק.