google/wiki40b huggingface dataset:
דני קיי

תחילת הדרך

קיי נולד בברוקלין שבניו יורק כדוד דניאל קמינסקי למהגרים יהודים מאוקראינה. את הניסיון הראשון שלו בתחום הבידור הוא צבר ב"רצועת הבורשט" - אזור בתי ההארחה היהודיים שבהרי הקטסקיל במדינת ניו יורק.
ב-1935 כיכב לראשונה בסרט קולנוע קצר, Moon Over Manhattan, והוחתם כקומיקאי בסדרת סרטים קצרים בהם גילם מהגר רוסי מהיר דיבור. 
ב-1941 הופיע בברודוויי במחזמר "גברת באפלה" של איירה גרשווין וקורט וייל. תפקידו במחזמר היה הצלחה מקצועית סוחפת, ובמיוחד זכור השיר "צ'ייקובסקי", שבו הוא מונה, בפרק זמן קצר, מספר רב של שמות מלחינים (ופסאודו-מלחינים) רוסיים.

כוכב קולנוע

סרט הקולנוע הראשון באורך מלא שבו כיכב היה Up in Arms משנת 1944, עיבוד למחזמר בכיכוב אדי קנטור. סמואל גולדווין ניסה לשכנע את קיי לעשות ניתוח פלסטי באף (בשל מה שראה כמראה "יהודי מדי"). קיי סירב, אך הסכים לחמצן את שיערו, דבר אשר העניק לו שער אדמדם. קיי הפך לכוכב, וסרטיו הקצרים חוברו יחדיו לסרט באורך מלא, The Birth of a Star על ידי מתחריו של גולדווין, שהחזיקו בזכויות להם. 
קיי כיכב בסדרה של סרטים לאחר הצלחה זו, והוא זכור במיוחד בשירים "טמבולינה טמבולינה" ו"הברווזון המכוער" מתוך סרטו "חיי הנס כריסטיאן אנדרסן". אשתו, סילביה פיין, כתבה חלק משיריו בסרטים אלה ואחרים. רשימת סרטיו לאורך הקריירה כוללת עשרות סרטים בהם הוא הופיע כרקדן, מנצח על תזמורת, לוליין, אקרובט. אחד מקטעיו הידועים הוא קטע "הכינורית", בו הוא מנהל דיאלוג עם התזמורת תוך כדי חיקוי כלי נגינה בקטעים קלאסים ידועים. קטעים אלה ידועים בביצועה של ציפי שביט בעברית.
מעבר לפעילותו הקולנועית, קיי גם הופיע כבדרן והקליט תוכניות לרדיו ולטלוויזיה, ביניהם הופעת אורח למופע החבובות בשנת 1978.

פעילות הומניטרית

קיי היה פעל רבות בתחום הקהילה כשגריר במסגרת הארגון הבינלאומי UNICEF והתנדב להופיע בפני ילדים בבתי חולים. בנוסף, כמי שהיה גאה במוצאו היהודי, ביקר פעמים רבות בישראל במסגרת פעולות מחווה. במהלך מלחמת יום כיפור ביקר פצועי מלחמה רבים מהצד הישראלי. ניצח גם מספר פעמים על התזמורת הפילהרמונית הישראלית במופעי צדקה.

מותו

דני קיי מת מהתקף לב במרץ 1987 לאחר מאבק בדלקת כבד. הוא עבר ניתוח מעקפים בשנת 1983, ובתקופה זו קיבל את דלקת הכבד מעירוי דם. קיי הותיר אחריו אשה, סילביה פיין, ובת. נקבר בבית הקברות קנסיקו במדינת ניו יורק.

כבוד והוקרה

הופעתו של קיי כמנחה תוכנית הטלוויזיה "The Danny Kaye Show" זיכתה אותו בפרס אמי בשנת 1963.
בשנת 1981 זכה דני קיי בפרס כבוד ע"ש ג'ין הרשהולט על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע על תרומתו לתעשיית הקולנוע. בשדרת הכוכבים של הוליווד יש שלושה כוכבים על שמו, על עבודתו בתחומי המוזיקה, רדיו וקולנוע. 
בשנת 1983, מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק העניקה לקיי תואר אבירות על גילומו של הנס כריסטיאן אנדרסן בסרט באותו שם משנת 1952. באותה שנה זכה קיי גם בפרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.
ב-24 בפברואר 1986 הוענק לקיי אות הוקרה מטעם לגיון הכבוד על עבודתו בקרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים.
לאחר מותו, ב-23 ביוני 1987, הוענקה לקיי מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית, על ידי הנשיא רונלד רייגן.
למרות הזדהותו העמוקה עם ישראל, רק רחוב אחד בארץ נקרא על שמו - בעיר תל אביב.
דו-צורתיות זוויגית

דו-צורתיות זוויגית (לעיתים דימורפיזם זוויגי) היא הבדל בולט מאוד במראה החיצוני בין זכרים לנקבות בקרב מין מסוים. הבדלים בין מינים נוצרים בתהליכים דוגמת הברירה הטבעית או סחף גנטי, ולעומתם הבדלים בין זוויגים בדרך כלל נוצרים בתהליך של ברירה זוויגית. דו-צורתיות זוויגית יכולה להתבטא בהבדלים בגודל גוף, צבעים שונים ומבני גוף המשמשים לקרבות בין זכרים או למשיכת נקבות.

גודל גוף

מקובל לחשוב שדו-צורתיות זוויגית ביונקים המתבטאת בגודל גוף מעידה על מידת הפוליגיניה (ריבוי נשים) האופיינית למין. מקרה קיצוני הוא פיל הים, בו יש למיעוט מהזכרים הרמון הכולל מספר רב של בנות זוג, ובמקביל ניתן לראות הבדל גדול בגודל הגוף בין זכרים לנקבות. זכר יכול להגיע למשקל של 2,300 ק"ג בעוד שהנקבה שוקלת בין 600 ל-900 ק"ג בלבד. יש לשער שגודל הגוף בזכרים התפתח ככלי נשק בקרבות הקשים שהם מנהלים על תפיסת טריטוריה להרמון ושמירה על הנקבות מפני זכרים אחרים.
אפסילון בברבור

תכונות

ε בברבור נמצא במרחק של כ-73 שנות אור ממערכת השמש ובהירותו היא מדרגה 2.48. זהו ענק כתום מסוג ספקטרלי K0 III, מסתו מעט פחות משתי מסות שמש, רדיוסו קצת יותר מפי 10 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-4,730 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 45 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, ובערך פי 60 בצרוף הקרינה בתחום התת-אדום. ל-ε בברבור יש תנועה עצמית גדולה למדי של קרוב לחצי שניית קשת בשנה ובשל כך הוא נכלל בקטלוג לויטן לכוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה. בשל קרבתו למערכת השמש הוא נכלל גם בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.

כוכבים נלווים

במרחק זוויתי של כ-55 שניות קשת מ-ε בברבור יש כוכב עם בהירות מדרגה 12, שסומן בעבר כ-ε בברבור B, אך ככל הנראה הוא רחוק בהרבה ונמצא רק במקרה על אותו קו ראייה, שכן לשניים יש מהירות רדיאלית ותנועה עצמית שונות והמרחק הזוויתי ביניהם הולך וגדל. לעומת זה, במרחק של כ-78 שניות קשת יש כוכב נוסף, שמסומן כ-ε בברבור C, שנע באותו הכיוון ואותה המהירות כמו הכוכב הראשי, כך שככל הנראה הם קשורים זה לזה. ε בברבור C הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M4 עם בהירות מדרגה 13.4, ובהנחה שהם אכן קשורים זה לזה, הוא מקיף את הכוכב הראשי במרחק של לפחות 1,700 יחידות אסטרונומיות (פי 40 מהמרחק של פלוטו מהשמש) ובזמן הקפה של לפחות 50,000 שנים.
בעבר נטען ש-ε בברבור עצמו הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי, אך מדידות עדכניות לא הצליחו לאשר או לשלול את קיומו של בן זוג קרוב.
הקומה השלוש עשרה

עלילה

עלילת הסרט עוסקת במכונת מציאות מדומה מתקדמת, המאפשרת לבקר בלוס אנג'לס של שנת 1937. בתהליך ההתחברות למכונה, תודעתה של דמות ("יחידה", בלשון הסרט) מן העולם המדומה (שכולן בעלות מודעות עצמית) נלקחת ממנה על ידי המשתמש, ולאחר סיום השימוש בדמות, היא איננה זוכרת דבר, לרבות כיצד הגיעה למקום כלשהו בו נעזבה.
יוצר המיזם, הנון פולר, מגלה כי עולמו "האמיתי", הוא למעשה עולם מדומה נוסף, ומשאיר על כך הודעה במכונה לשותפו, דאגלס הול, מתוך חשש שינסו להשתיקו. אולם, לאחר שהוא משאיר את ההודעה בידי הברמן במועדון שבו הוא נמצא, פותח הברמן, אשטון, את המעטפה.
כאשר הוא מתנתק מן המכונה, הולך פולר לבר בעיר, ומתקשר לדאגלס על מנת להשאיר לו הודעה, אולם קוטע את דבריו באמצע, ויוצא מן הבר עם אדם שהגיע לשם.
למחרת, מתעורר דאגלס בדירתו, ותוך שהוא שומע את הודעות המזכירה האלקטרונית, הוא מגלה טיפות דם בכיור, וחולצה מוכתמת בדם בסל הכביסה. לאחר מכן, הוא מתוחקר על ידי הבלש מקביין, החושד בו כי הוא זה שרצח את פולר. דאגלס מכחיש את הדברים, אולם מגלה כי יותר ויותר סימנים (כמו הברמן שזוכר אותו מליל הדקירה, ולוחיות הרישוי של מכוניתו, שצולמו בזירה באותו ערב) מצביעים על כך שהוא הרוצח.
הוא נדהם לא פחות לגלות כי לפולר ישנה בת, ג'יין, ואף חש כי הוא מכיר אותה ממקום כלשהו. על כן, הוא מחליט לנסות ולחפש במכונה את ההודעה שהשאיר פולר, ומתחבר לדמות שנוצרה עבורו, ג'ון פרגוסון העובד בבנק. הוא מגלה כי פולר ניצל את המכונה על מנת להתרועע עם בחורות.
לאחר שהוא איננו מצליח לגלות את ההודעה, הוא מנסה לגרום לדמות בה השתמש פולר, מר גרירסון, להיזכר בכך. המאמץ נושא פרי, והוא מגלה כי אשטון הוא זה המחזיק במכתב. אשטון מגלה לו את תוכנו של המכתב, ודאגלס מתפלא מדוע שפולר יספר לו על מגבלות ההדמיה הידועות לו מכבר. איש המחשבים, ויטני, מצליח לשלוף את דאגלס מן המכונה, בזמן שאשטון (שנוצר בדמותו), מנסה להטביע את דאגלס. דאגלס מבין, לאחר שהוא מגלה כי ג'יין אינה אלא עובדת סופר בשם נטשה מולינרו, כי למעשה - ג'יין היא המשתמשת של נטשה, כשם שהוא השתמש בג'ון פרגוסון, ופולר בגרירסון. הוא נוסע, על פי הכתוב במכתב, למקום מרוחק, ומגלה את מגבלות ההדמיה שהכיר - בעולמו שלו. בהמשך הסרט, מתגלה כי אם נהרג אדם בהדמיה, התודעה שעמה הוחלף נותרת בדמותו ה'אמיתית', ובאופן זה מגלה דאגלס גם את העולם האמיתי, בו נוצרה ההדמיה של עולמו.
יש לציין כי במקביל לסרט זה, הופצו בשנת 1999 שני סרטים נוספים, העוסקים במציאות מדומה ובשיתוף התודעה למערכות מחשב, והם מטריקס ו-אקזיסטנז.
ג'ף לואיס

קריירה

לואיס התחיל את הקריירה שלו במירבלאיס מארץ הולדתו האיטי. בגיל 18 עבר ללה מאן כאשר הוא שיחק במקביל גם בקבוצת המילואים של המועדון. ביולי 2012 חתם בנאנסי. באוגוסט 2014 חתם בסטנדרד ליאז' הבלגית.
ב-12 בנובמבר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטי נגד אנטיגואה וברבודה
ב-2018, בגיל 26 בלבד, פרש לואיס ממשחק בשל בעיות בברכיו.
קיר לאוטרברונן

קיר לאוטרברונן (בגרמנית: Lauterbrunnen Wand) הוא צוק באלפים הברניים המתנשא בכיוון צפון מזרח לאורך עמק לאוטרברונן בקנטון ברן בשווייץ.
הקיר נמתח באורך של 8 קילומטר מהר הגלטשרהורן (3,983) במזרח דרך האבנפלו (3,962) המיטאגהורן (3,897) הגרוסהורן (3,754) ועד הלאוטרברונן ברייטהורן (3,785) במערב, שם מסתיים הרכס במעבר המפריד בין הלאוטרברונן ברייטהורן והצ'ינגלהורן.
הצוק נקרא על שם העיירה לאוטרברונן השוכנת למרגלותיו בעמק לאוטרברונן.
ב-12 באפריל 2007 התרסק מטוס טורנדו של הלופטוואפה, חיל האוויר הגרמני, אל תוך הקיר בין המיטאגהורן והאבנפלו, טייס המטוס נהרג במקום ואילו טייס המשנה הצליח להימלט מהמטוס וחולץ על ידי צוותי הצלה.
מסימיליאנו רומי

השתתפות באליפות השחמט של איטליה

רומי השתתף מספר פעמים באליפות איטליה לשחמט. בשנת 1921 חלק מקום 5–6 (ניצח: דוד מרוטי), באליפות איטליה לשחמט בשנת 1931 הגיע שני (ניצח: סטפנו רוסלי די טורקו), הגיע למקום השלישי באליפות איטליה לשחמט לשנת 1934 (ניצח: מריו מונטיצ'לי), חלק מקום שני באליפות 1935 (ניצח: אנטוניו סאקוני). לאחר מלחמת העולם השנייה חלק מקום 16 באליפות איטליה לשחמט בשנת 1948, מקום תשיעי בשנת 1951, מקום שלישי בשנת 1954, מקום שני בשנת 1956 ולבסוף חלק מקום 12–15 בשנת 1970, בגיל 77. Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it

השתתפות בתחרויות אחרות

רומי ניצח בתחרות סקרבורו בשנת 1925, Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it, הגיע למקום השלישי בתחרות הייר בשנת 1926 (ניצח: אברהם באראץ) , חלק מקום 5–7 בתחרות ספא 1926 (ניצחו: פרידריך זמיש וג'ורג' אלן תומאס) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it, הגיע למקום השביעי בתחרות ונציה בשנת 1929 (ניצח: רודולף פיטשאק) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it, הגיע למקום ה-16 בתחרות סן רמו בשנת 1930 (ניצח: אלכסנדר אלכין) , הגיע למקום הרביעי בתחרות פריז 1938 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it והגיע שני בתחרות רג'יו אמיליה בשנת 1947 (ניצח: אסטבן קאנאל)  .
דיז'ון באסקט

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1880. הקבוצה  זכתה פעמיים בגביע הצרפתי (1993, 2006). בעונת 2003/04 זכתה הקבוצה בסופרקאפ הצרפתי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת לה מאן סארת 60-62. באותה עונה הגיעה עד לגמר היורוקאפ צ'לנג', בו הפסידה לקבוצת מיטלדוצ'ר מהבונדסליגה 68-84. החל מעונת 1994/95 משתתפת הקבוצה בגביע קוראץ' והיורוצ'לנג'. 
הקבוצה מארחת בהיכל ז'אן מישל ז'ופרואה בדיז'ון, המכיל 4,628 מקומות ישיבה,
הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית

הדּוּמַה (Ду́ма) או הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית (Государственная дума Российской империи) הייתה הבית התחתון של הפרלמנט באימפריה הרוסית בשנים 1906–1917 וכיום מחליפה אותה הדומה הממלכתית בפדרציה הרוסית מאז 1993. הדומה הייתה הבית התחתון כאשר מועצת המדינה הרוסית הייתה הבית העליון בפרלמנט.
בשנת 1917 בוטלה הדומה על ידי הממשלה הזמנית בציפייה לכינוס של האספה המכוננת. הבית התחתון של הפרלמנט של הפדרציה הרוסית משנת 1993 נקרא גם הוא דומה, הדומה של רוסיה.

היסטוריה

עד למהפכת 1905 לא היה גוף מחוקק רשמי ברוסיה, אלא מועצות מייעצות לצאר. לאחר פרוץ מהפכת 1905, הסכים הקיסר הרוסי, ניקולאי השני, להקים את הדומה, כמוסד מייעץ, אלא שבמנשר הקיסרי של אוקטובר 1905 (הנחשב לחוקה הרוסית הראשונה) נאלץ הצאר להקנות לדומה סמכויות של מחוקק. בדצמבר 1905 פורסמו שינויים לחוק הבחירות, אשר הקנו זכות בחירה ליותר ממחצית מהאוכלוסייה הגברית, מעל גיל 25.

הדומה השלישית (1907-1912)

הדומה השלישית התכנסה בנובמבר 1907 והצליחה להתקיים עד שנת 1912 והייתה הדומה היחידה שהתקיימה במשך תקופת כהונה מלאה. הסיעה הגדולה בדומה הייתה סיעת מפלגת האוקטיאבריסטי. הדומה שיתפה פעולה עם הממשלה וזה אפשר לה לסיים את תקופת כהונתה החוקית.

הדומה הרביעית (1912-1917)

הדומה הרביעית התכנסה בנובמבר 1912 והייתה מושב הדומה האחרון של אימפריה הרוסית כאשר הפרלמנט פורק ב-1917 בעקבות פרוץ המהפכה.
וילה סרצ'נו

אדריכלות

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". מן התוכנית הוצא אל הפועל רק הבניין המרכזי, ואילו שני האגפים הגדולים הכוללים את המטבחים ואת מבני המשק, לא נבנו. 
במרכז מצוי בית האדון המלבני. אל הפתח המרכזי עולה כבש רחב עם שיפוע מתון. הכבש עולה אל לוג'יה (loggia) עם חזית דמוית מקדש רומי בעל שלוש קשתות התומכות בגג גמלוני. החזית פשוטה ביותר בעיצובה, ללא עיטורים כלשהם. כמקובל בווילות של פלאדיו גם כאן לבניין זה שלוש קומות הניכרות בחלונותיהם. קומת האדון (piano nobile) בעלת החלונות הגבוהים היא הקומה השנייה אליה עולה הכבש. מתחתיה שוכנת קומת השירותים הנמוכה, שחלונותיה נראים משני צידי הכבש. למעשה רק הצד הימני (לעיני המתבונן) נבנה ושימש כמזווה, והשני מלא בעפר. המטבח, שכעניין שבשגרה היה ממוקם בווילות הפלדיאניות בקומה זו, תוכנן להבנות באגפים הצדדיים. הקומה העליונה שמתחת לגג ניכרת בחלונותיה צרים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית. בסך הכול החזית מצומצמת מאוד ויש בה חלונות מעטים. משערים שבעל הבית התקמץ בהוצאות לבנייה. מן העטורים של חדרי המגורים נותרו שרידים מעטים בלבד. 
וילה סרצ'נו נרכשה בידי האיגוד הבריטי British Landmark Trust, שערך בה פעולת שימור קפדנית, והיא מוכרזת כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1994.
חוג השברים המקסימלי

בתורת החוגים, חוג השברים המקסימלי של חוג R הוא החוג הגדול ביותר שאפשר להציג כל איבר שלו כמנה של איברים מ-R (ראו הגדרה מדויקת להלן). הקשר בין החוג המקורי לחוג השברים המקסימלי אינו הדוק כמו הקשר אל חוג השברים הקלאסי, אבל בניגוד לאחרון, חוג השברים המקסימלי תמיד קיים.

רקע

הבנייה הקלאסית של שדה המספרים הרציונליים כשדה השברים של חוג המספרים השלמים מדגימה תופעה כללית בתורת החוגים הקומוטטיביים: כל תחום שלמות אפשר לשכן בשדה. כלומר, תחום שלמות אפשר להרחיב לחוג שאינו גדול מדי (כל איבר שלו הוא מנה של איברים מן התחום, ולכן כל שיכון של התחום שתמונתו מוכלת בחבורת ההפיכים של התמונה - למעט אפס, כמובן - מתרחב לשיכון של שדה השברים כולו) ואינו קטן מדי (לכל איבר שלו יש בחוג הפכי).
בתור הזהב של תורת החוגים נבדקו אפשרויות רבות להכליל רעיון זה למקרה הלא קומוטטיבי. במהרה התברר שלא כל תחום (היינו, חוג ללא מחלקי אפס) אפשר לשכן בחוג עם חילוק. Oystein Ore הוכיח שלחוג יש חוג שברים קלאסי, אם ורק אם הוא מקיים את תנאי אור (ביחס לאוסף האיברים הרגולריים). מכאן נובע שיש חוג שברים קלאסי לכמה מחלקות חשובות של חוגים: לכל חוג קומוטטיבי, לכל תחום PI (היינו, תחום שהוא אלגברה עם זהויות מעל שדה), ולכל חוג נותרי ימני ושמאלי.

הגדרה

נניח ש-  הם חוגים.  הוא חוג שברים כללי ימני של , אם לכל  () יש איבר  כך ש-  בעוד ש-. אפשר, כביכול, לכתוב , מנה של שני איברים ב-R.
מתברר שלכל חוג יש חוג שברים מקסימלי ימני , כך שלכל חוג שברים כללי (ימני) T של R יש הומומורפיזם יחיד מ-T אל Q, המרחיב את העתקת הזהות על R. עבור החוג הזה, ההומומורפיזם המובטח הוא תמיד שיכון.
כאשר חוג השברים הקלאסי (הימני) של R קיים, הוא חוג שברים כללי, אבל חוג השברים המקסימלי עשוי להיות גדול ממנו. חוג השברים הקלאסי שווה לחוג השברים המקסימלי אם R הוא חוג גולדי ימני פשוט למחצה; וגם אם R הוא חוג קומוטטיבי המקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים.

בנייה

Utumi בנה את חוג השברים המקסימלי (ב-1956) מאוסף האידיאלים הימניים הצפופים של החוג (אידיאל ימני U הוא צפוף אם לכל a,b בחוג, , יש x כך ש-  ו- ). בניה זו מכלילה את אחת הבניות האפשריות של חוג השברים הקלאסי, שבה נעשה שימוש רק באידיאלים המכילים איברים רגולריים.
את חוג השברים המקסימלי של R אפשר לבנות מתוך הסגור האינג'קטיבי, באופן הבא. יהי I הסגור האינג'קטיבי של R (כמודול ימני מעל עצמו). I הוא מודול שמאלי אינג'קטיבי מעל , וחוג השברים המקסימלי (הימני) הוא . במלים אחרות, חוג השברים המקסימלי הוא המרָכז של המרָכז של (ההצגה הרגולרית הימנית של) R בחוג האנדומורפיזמים של I (כחבורה אבלית).

המרכז המוכלל

המרכז של חוג השברים המקסימלי נקרא המרכז המוכלל של החוג R. אם R ראשוני, המרכז המוכלל הוא שדה.
מאיגרא רמא לבירא עמיקתא

מֵאִיגָּרָא רָמָא לְבֵירָא עַמִּיקְתָא הוא ביטוי ארמי שהשתרש בשפה העברית, ומשמעותו המילולית היא "מגג גבוה לבור עמוק".
הביטוי משמש בהשאלה לתיאור השינוי החד במעמדו של אדם או דבר שירדו ממעמד גבוה ומכובד לשפל המדרגה.
מקורו של הביטוי בתלמוד, המספר על רבי יהודה הנשיא שהחזיק בידו את מגילת איכה, שבה קרא. כאשר הגיע לכתוב "הִשְׁלִיךְ מִשָּׁמַיִם אֶרֶץ תִּפְאֶרֶת יִשְׂרָאֵל" נפל הספר מידיו והוא קרא: "מאיגרא רם לבירא עמיקתא". על אף שבמקור מופיע התואר "רם", (ללא א' מיידעת), הנוסח שהשתרש הוא הצורה המיודעת: מאיגרא רמא.
רש"י מפרש את ההקשר של הביטוי: "כמה גדולה נפילה זו, אין לך גבוה ובור עמוק כמשמים לארץ". משמע, אם הנפילה מגג לבור עמוק היא חדה, הנפילה משמים לארץ, על אחת כמה וכמה.

שימושים בעברית

הביטוי מקובל, הן בעברית הספרותית והן בזו המדוברת, ונוהגים להיעזר בו במיוחד בתיאור מצבו של אדם, גוף, או דבר כלשהו, ששימש במעמד מכובד והגיע באחת למעמד נחות.
נפתלי הירץ נימנוביץ (הנ"ץ), הפיליטוניסט של עיתון "הצפירה" תהה: " מה זה היה לתנחום? [...] מי מלל אז, כי יבואו ימים אשר אין בהם חפץ, והוא ירד פלאים מאיגרא רמה לבירא עמיקתא?"
השופט דוד רוזן תיאר את נפילתו של דני דנקנר, יושב ראש דירקטוריון בנק הפועלים לשעבר, שהואשם בעבירות כלכליות ונידון למאסר: "הנאשם הינו דוגמה חיה למי שנפל מאיגרא רמא לבירא עמיקתא".
באתר ספורט תהה הכתב: "מכבי חיפה" תעבור מאיגרא רמא לבירא עמיקתא?"
לעיתים נעשה שימוש בביטוי באופן הפוך: מבירא עמיקתא לאיגרא רמא, על מנת לבטא שינוי חד וחיובי.
אלטיס

היסטוריה

אלטיס רכשה מספר חברות תקשורת בצרפת בשנים 2002-2007, תוך מיזוגן תחת המותג Numericable.
בנובמבר 2013 הודיעה חברת אורנג' כי היא מכרה את אורנג' דומיניקנה לאלטיס תמורת 1.4 מיליארד דולר.
במרץ 2014 רכשה אלטיס את חברת SFR, חברת שירותי הטלפון הסלולרי והאינטרנט השנייה בגודלה בצרפת אחרי Vivendi.
בנובמבר 2014 אושרה רכישת חברת Virgin Mobile צרפת תמורת 325 מיליון אירו.
במאי 2015 רכשה אלטיס 70% ממניות חברת Suddenlink, שלפי הערכות היא חברת הכבלים השביעית בגודלה בארצות הברית, תמורת 9.1 מיליארד דולר.
ביוני 2015 רכשה אלטיס את פורטוגל טלקום ומכרה את קוביסאו לאייפקס צרפת.
ב-17 בספטמבר 2015 הוכרז כי אלטיס תרכוש את Cablevision, ספקית כבלים בניו יורק, תמורת 17.7 מיליארד דולר, כולל החוב שלה.
במאי 2017 חשפה אלטיס לוגו חדש ואת הסיסמה: "ביחד ללא גבולות", והודיעה שהיא תאחד את כל אחזקותיה תחת המותג הייחודי "אלטיס" עד אמצע 2018.
יאט"א

קוד יאט"א

קוד יאט"א, המכונה על ידי הארגון "IATA Location Identifier", הוא קוד אלפביתי בן שלוש אותיות המוקצה לשדות תעופה רבים ברחבי העולם. קודים אלה מתפרסמים מדי שלוש שנים במדריך "IATA Airline Coding". הקצאת קודים אלה נסמכת על החלטה 767 של הארגון, והיא מתבצעת על ידי מטה IATA במונטריאול. IATA מקצה קודים גם עבור תחנות רכבת וחברות הנדלינג בשדות תעופה.
קודי IATA נמצאים בשימוש בלוחות הזמנים של חברות התעופה, הזמנת הטיסות, העברת הכבודה, וכו'. אלה הם הקודים המודפסים על סרטי הבידוק המחוברים למזוודות בעת ההגעה לטיסה.
עמיר פלג

עמיר פלג (נולד ב-22 במאי 1959) הוא עיתונאי ספורט ישראלי.
פלג, בוגר תיכון עירוני ד' בתל אביב, הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב וכן קורס תקשורת משותף לאגודת העיתונאים ובית הספר למאמנים ומדריכים במכון וינגייט.
פלג החל את הקריירה העיתונאית ב-1984 ככתב במדור הספורט של עיתון "חדשות" ונמנה עם דור המייסדים שלו. ב-1989 עזב את מערכת העיתון ועבר לעבוד בעיתון "עולם הספורט" עד מעברו למדור הספורט של "ידיעות אחרונות" ב-1990 שם שימש כעורך עמודים ובעל טור שבועי בשם "ציונים זה הכל". במהלך השנים, שימש פלג כתב, תחקירן ופרשן וב-2003 מונה לעורך מדור הספורט. ב-2008 סיקר את אולימפיאדת בייג'ינג ובתומה הודיע על עזיבת תפקידו כעורך על מנת להתרכז בכתיבה, ומאז שב לשמש כתחקירן ופרשן. בנוסף, הוא בעל המדור השבועי "פלג בחמישי" בו הוא מבקר בלשונו החדה את תרבות הספורט בישראל ובכלל זה את תקשורת הספורט בישראל ותופעת "כתבי החצר" והפרשנים בעלי האינטרס. טוריו וחשיפותיו מגובים באסמכתאות, בקטעי ארכיון ובציטוטים, בין היתר של מושאי הביקורת עצמם.
במהלך שנות התשעים הגיש פינת ביקורת סאטירית בתוכנית ספורT.V בטלוויזיה החינוכית ובמשך כשלוש שנים שימש כתסריטאי התוכנית.
במסגרת עבודתו ב"ידיעות אחרונות" סיקר ארבעה טורנירי מונדיאל (מונדיאל 1998 בצרפת, מונדיאל 2002 ביפן וקוריאה הדרומית, מונדיאל 2010 בדרום אפריקה ומונדיאל 2014 בברזיל) וארבעה טורנירי יורו (יורו 2000 בהולנד ובלגיה, יורו 2008 בשווייץ ואוסטריה, יורו 2012 באוקראינה ופולין ויורו 2016 בצרפת).
כתחקירן חשף בין היתר אי סדרים חמורים, ניגודי עניינים ומינוי מקורבים באיגודי השחייה וההתעמלות, טניס השולחן וסקי השלג והיה אחראי לחשיפות מעשים בלתי כשרים ושחיתויות בהתאחדות לכדורגל בישראל ובאיגוד הכדורסל בישראל.
בשנת 2013 נקרא להעיד בפני הוועדה לבדיקת המבנה הניהולי של הכדורגל בראשות ירון זליכה. עוד באותה שנה היה לעיתונאי הספורט הראשון שמוענק לו אות אומ"ץ. בנימוקי הוועדה נכתב כי פלג בלשונו המושחזת, יוצא לאורך השנים ללא חת נגד שחיתות בספורט הישראלי בכל תחום, כשכל גוף או גורם חשוף לשבט ביקורתו כולל עמיתיו למקצוע, וכן נגד חוסר שקיפות, אלימות וגזענות. עוד נכתב כי ביקורתו ארוכת השנים הניבה פירות והביאה לשיפור במנהל התקין ולהרתעת הגופים המסוקרים וכי עבודתו והיותו נדבך חשוב בעיתונות הספורט החוקרת שמה אותו כמורה דרך וכמודל לחיקוי עבור עיתונאים אחרים.
פלג חבר בצוות התוכנית "המנהלת" המשודרת בערוץ ONE.
תשתית (אלגברה)

באלגברה מופשטת ובפרט בתורת המודולים, התשתית (Socle) של מודול הוא סכום כל תתי המודולים הפשוטים שלו. מודול פשוט למחצה הוא מודול השווה לתשתית שלו, וחוג פשוט למחצה הוא חוג פשוט למחצה כמודול מעל עצמו.

יהי M מודול מעל חוג R. התשתית של M, המסומנת soc(M), היא סכום כל תתי המודולים הפשוטים של M, כלומר soc(M) = \sum {\{N \le M : N \quad simple\}}. בשקילות, ניתן לאמר שהוא שווה לחיתוך כל תתי המודולים הגדולים שלו.
לכל הומומורפיזם מודולים מתקיים f(soc(M)) \subseteq soc(f(M)). כמו כן, מתקיים soc(soc(M))=soc(M), והוא מונוטוני. לאור תכונות אלו, מפתה להגדיר את הsoc בתור אופרטור סגור , אך מתקיים soc(M) \subseteq M ולא להפך.
המבנה של התשתית דיי נוח - ניתן להוכיח כי התשתית תמיד שווה לסכום ישר של משפחת תתי מודולים פשוטים של החוג. במקרה של חוגים עם יחידה, התשתית היא אף סכום ישר סופי של תתי מודולים פשוטים. כך למשל, מתקיים soc(M_n(\mathbb{F})) = M_n(\mathbb{F}) = \overset { n }{ \underset { i=1 }{ \bigoplus  }  } {R_i}, כאשר R_i הוא תת-המודול הפשוט המכיל מטריצות בעלות ערכים לא (בהכרח) מתאפסים רק בשורה ה-i. תוצאה של המשפט הנ"ל היא שלכל מרחב וקטורי יש בסיס (המכונה בסיס המל).
אם המודול ארטיני, התשתית היא תת-מודול גדול.
ריברדאנס

ריברדאנס (באנגלית: Riverdance) הוא שמו של מופע תיאטרלי שהרקדנים בו הם רקדני סטפס אירי מסורתי, שהמיוחד בו הן תנועות הרגליים המהירות בזמן שהגוף והידיים נשארים קבועים.

תולדות המופע ולהקת הרקדנים שלו

תחילתו של ריברדאנס בקטע הביניים (Interval Act) של אירוויזיון 1994. בעת ההכנות לאירוויזיון זה התבקש הרקדן מייקל פלטלי להכין קטע מחול שיבוצע בזמן ההפסקה שבין הופעות הזמרים המתחרים להצבעה וישולב בו הריקוד האירי המסורתי. פלטלי נכון לאתגר, גיבש קבוצת רקדנים והכין קטע. בביצוע זה באירוויזיון, הופיעה כסולנית לצידו של פלטלי רקדנית הסטפס ג'ין בטלר, גם היא, כפלטלי אמריקאית ממוצא אירי. היא גם הייתה שותפה להכנת הכוריאוגרפיה ליתר הרקדנים ביצירה. המוזיקה במופע באירוויזיון נוגנה על ידי מקהלת אנונה הקלטית, בפסקול שנכתב בידי ביל וילן.
ההופעה באירוויזיון הייתה מוצלחת ביותר וזכתה לתשואות ומחיאות כפיים נלהבות באולם ולגלי אהדה רבים מחוצה לו. לאור ההצלחה, הוחלט ליצור מופע שלם, אשר יכתב בהשראת המחול האירי. כך נולדה להקת ריברדנס והמופע. האחראים להפקה ולבימוי היו ג'ון מק'ולגן ומויה דוהרטי, בעל ואשה, ואלו נעשו באולפנים בדבלין.
בנובמבר 1994 נמכרו כרטיסים למופעה הראשון של הלהקה, שהוצג בתיאטרון פוינט ב-9 בפברואר 1995. המופע הועלה למשך חמישה שבועות והיה להצלחה ענקית. רבים מרקדני ההרכב שהופיע באירוויזיון הוסיפו לככב בלהקה בהופעותיה המאוחרות יותר של המופע.
לאחר מספר הופעות ברחבי אירופה, ריברדאנס הופיעו באולם המוזיקה רדיו סיטי בניו יורק במרץ 1996, וזו הייתה ההופעה הראשונה בגבולות ארצות הברית. לרווחת המפיקים, המופע נחל הצלחה. המקהלה הקלטית אנונה עזבה את המופע בספטמבר אותה שנה.
טרם תחילת הופעת הלהקה בלונדון, פרצו חילוקי דעות בין מייקל פלטלי למפיקי המופע. הרקדן האירי קולין דאן החליפו כרקדן ראשי והמשיך להופיע עד לעזיבתו ב-1998.
ב-2000, הופיעה הלהקה בברודוויי בתיאטרון גרשווין למשך שנה, בביצוע מופע חדש ובכיכובם של הזמר האירי בריאן קנדי והזמרת האפריקנית ציידי דה-לוקה.
המופע באירוויזיון 1994 נחשב עד היום על ידי רבים כקטע המעבר הטוב ביותר אי-פעם בתולדות האירוויזיון. ככזה, הועלה הקטע גם טרם פרסום תוצאות ההצבעה של מופע שיר היובל באירוויזיון, אם כי באירוע זה, הוא בוצע על ידי להקת רקדנים שונה מזו שהופיעה במקור.
נכון להיום, להקת ריברדאנס ממשיכה להופיע ברחבי העולם, אם כי בפורמט מופע מצומצם ובאזורים קטנים יותר מאשר עד עתה. בניגוד לתחילתה של הלהקה, בה הופיעו 32 רקדנים, כעת מועלה המופע על ידי כמה קבוצות המונות כ-20 רקדנים וזאת, על מספר במות, במקומות שונים במקביל. בין היתר הועלה המופע של הלהקה באופן קבוע, מספר פעמים ביום, בחלק מפארקי השעשועים של דיסני. הכניסה אליו, אגב, הייתה בחינם לכל באי הפארקים.