google/wiki40b huggingface dataset:
רשות (בעלות)

רשות של אדם במשפט העברי היא מונח המשמש בדרך כלל לתאר את הבעלות המעשית של אדם על רכושו, בדרך כלל מטלטלין, בהנגדה לעצם הבעלות עליהם ("ברשותו" מול "שלו").
רבי יוחנן פוסק:
גזל ולא נתייאשו הבעלים זה וזה אינם יכולים להקדיש, זה לפי שאינו שלו וזה לפי שאינה ברשותו, שנאמר כי ביתו מה ביתו ברשותו אף כול ברשותו
.
כלומר: אם אדם גזל מאדם אחר חפץ, והנגזל עדיין לא התייאש מהחפץ, אלא בדעתו עדיין להעמיד את הגזלן בדין ולהוציא ממנו את הגזילה, אין הגזלן יכול להקדיש, שכן למרות שהחפץ שלו משפטית בהחלט, אין החפץ ברשותו. כאשר חפץ של אדם אינו ברשותו, הדבר מהווה מחסור בבעלותו, שכן בעלות אינה צדק אלא מציאות; בעלותו של אדם מתבטאת בשליטתו על חפציו, ובהחלשות שליטתו המציאותית, נחלשת בעלותו, ולכן כאשר הוא רוצה להקדיש את החפץ. התורה דורשת שהוא יהיה שלו לגמרי, שלו - וברשותו.
באופן דומה מסביר המהר"ל את ייאוש המפקיע את החפץ מיד בעליו. המהר"ל מסביר שחפציו של אדם אינם אבר מאבריו, ובעלותם מוגבלת בשייכותם אל האדם ובמימוש בעלותו עליהם, ולכן כאשר יצא החפץ מדעתו ומרשותו, נפקעה בעלותו עליהם.
רולנדו בלאקמן

נעורים ומכללות

בלאקמן נולד בפנמה סיטי, בירת פנמה, ובגיל 8 עבר עם משפחתו לברוקלין, ניו יורק. בין השנים 1977–1981 למד באוניברסיטת המדינה של קנזס, וכשחקן קבוצת הכדורסל שלה קלע 15.2 נקודות בממוצע למשחק. בכל שלוש עונותיו האחרונות באוניברסיטה נבחר ל"שחקן ההגנה המצטיין של מחוז ה-Big Eight", ובעונת הג'וניור שלו זכה בתואר השחקן המצטיין של המחוז.
בשנת 1980 נבחר בלאקמן להשתתף באולימפיאדת מוסקבה כחבר נבחרת ארצות הברית, לצד שחקני המכללות מארק אגוויר ואייזיאה תומאס, אך לא זכה לייצג את ארצות הברית מכיוון שהחרימה את המשחקים האולימפיים (במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן).

ליגת ה-NBA

בלאקמן נבחר בבחירה התשיעית של דראפט ה-NBA לשנת 1981, על ידי קבוצת דאלאס מאבריקס, והפך לשחקן ה-NBA הראשון שנולד בפנמה. בעונת הרוקי שלו קלע בלאקמן 13.3 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, והחל מעונתו השנייה הפך לשחקן חמישייה קבוע ולאחד מכוכבי הקבוצה, לצד הסמול פורוורד מארק אגוויר. ב-6 מתוך 11 עונותיו במאבריקס העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA, ובעונת 1987/1988 אף הגיעה למרחק ניצחון אחד מגמר ה-NBA, לאחר שהפסידה ללוס אנג'לס לייקרס בגמר המערב בתוצאה 4-3. בתקופתו בדאלאס קלע ממוצע של 19.2 נקודות למשחק, ונבחר 4 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר. במשחק האולסטאר 1987 קלע בלאקמן 29 נקודות עבור נבחרת המערב, מתוכן שתי קליעות עונשין שכפו הארכה ועזרו לקבוצתו לנצח במשחק. בשנת 1990 עבר בלאקמן את אגוויר כקלע המוביל בתולדות המאבריקס, והחזיק בתואר זה במשך 18 שנים, עד שהשיג אותו דירק נוביצקי במרץ 2008.
לקראת עונת 1992/1993 נשלח בלאקמן בטרייד לניו יורק ניקס, במדיה שיחק בשתי עונותיו האחרונות ב-NBA כמחליפו של ג'ון סטארקס. בפלייאוף 1994 העפילו הניקס לגמר ה-NBA, לראשונה מאז שנת 1973, אך הפסידו ליוסטון רוקטס בתוצאה 4-3. בשנת 2006 הודה מאמן הניקס דאז, פט ריילי, כי החלטתו להעלות בחמישייה את סטארקס על חשבונו של בלאקמן באותה סדרת גמר, הייתה הטעות הגדולה ביותר בקריירת האימון שלו, וכי הוא לא מצליח לסלוח לעצמו על טעות זו.
ב-11 במרץ 2000 העלו המאבריקס את גופייתו של בלאקמן, עם המספר '22', לתקרת אולמם הביתי, כהוקרה על תרומתו לקבוצה.

אירופה

באמצע עונת 1994/1995 הצטרף בלאקמן לקבוצת א.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית, שסיימה את העונה במקום השמיני בליגה.
בעונה הבאה חתם באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית, אותה אימן בוגדן טנייביץ'. במילאנו שיתף פעולה עם כוכבים כדיאן בודירוגה, גרגור פוצ'קה ופרדיננדו ג'נטילה, וזכה עם הקבוצה הן באליפות הליגה האיטלקית והן בגביע האיטלקי. לאורך העונה קלע בלאקמן 15.3 נקודות למשחק, ונבחר לשחקן המצטיין של טורניר הגביע האיטלקי.
בשנת 1996 עבר לשחק בקבוצת לימוז' מהליגה הצרפתית, שוב תחת המאמן טנייביץ', ובסיום עונת 1996/1997 פרש ממשחק, בגיל 38.

לאחר הפרישה

בשנת 2000 מונה בלאקמן למתאם ההגנתי של דאלאס מאבריקס, תחת המאמן דון נלסון. בקיץ 2002 שימש כעוזר מאמן בנבחרת גרמניה, והיה שותף לזכייתה במדליית הארד באליפות העולם בכדורסל 2002. בעונת 2005/2006 חזר למאבריקס, כשמונה לתפקיד עוזר מאמן תחת אייברי ג'ונסון. באותה עונה העפילה דאלאס לגמר ה-NBA, בו הפסידה למיאמי היט בתוצאה 4-2.
באוגוסט 2010 החל בלאקמן לשמש כעוזרו של טנייביץ' באימון נבחרת טורקיה, לקראת אליפות העולם בכדורסל 2010. בסיום הטורניר זכתה טורקיה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה בגמר לנבחרת ארצות הברית בתוצאה 81-64.
אברהם אולנו

קריירה כחובב

אולנו החל לרכב בגיל 11 בבית ספר מיוחד לאופניים, וניצח מספר מרוצי אופני כביש חשובים בדרגת הנערים. מאוחר יותר עבר אולנו לענף אופני מסלול, והפך לאלוף ספרד במספר סוגי מקצים, כדוגמת מרוץ מרדף. הוא חזר מאוחר יותר לאופני כביש, ורכב בתור חובבן עבור קבוצות Kauku ו-AVSA. הוא התמחה בשנים אלו כמאיץ.

קריירה מקצוענית

בשנת 1992 החל אולנו את הקריירה המקצוענית שלו, כאשר חתם בקבוצת CHCS. הקבוצה נסגרה זמן קצר לאחר מכן, והוא עבר עוד באותה שנה לקבוצת לוטוס. במדי לוטוס הוא ניצח לראשונה במרוץ מקצועני, ה"גראן פרמיו דה וילפרנקה דה אורדיסיה" שהתקיים במקום הולדתו, גיפוסוקה. 
ב-1993 אולנו עבר לקבוצת CLAS קייסטור, שהתאחדה מאוחר יותר עם מאפיי והפכה לקבוצת "מאפיי-קלאס". בקבוצה זו הוא החל לזכות במרוצים חשובים, כדוגמת הוואלטה אסטוריאס. הוא ניצח גם במרוץ הכביש ובמרוץ נגד השעון שהתקיימו במסגרת אליפות ספרד באופני כביש. ב-1995 הוא זכה במרוץ הכביש באליפות העולם באופניים בקולומביה, לאחר שהקדים את מיגל אינדוראין שהיה המועמד הבכיר לניצחון. באותה שנה הוא ניצח בשלושה קטעים בוואלטה אספניה, אחד משלושת הגרנד טורס.
לאחר הצלחות אלו נחשב אולנו על ידי אוהדי אופניים רבים כממשיך דרכו של מיגל אינדוראין, שזכה חמש פעמים בטור דה פראנס. ב-1996 הוא החל לממש את יכולותיו גם במרוצי קטעים, כאשר זכה בטור דה רומנדי, סיים במקום השלישי בג'ירו ד'איטליה (לאחר שהוביל את המרוץ מהקטע השני עד לקטע האחרון שבו), ובמקום התשיעי בטור דה פראנס. באולימפיאדת אטלנטה הוא זכה במדליית הכסף במרוץ נגד השעון. ב-1997 הוא הגיע למקום הרביעי בטור דה פראנס. בשנת 1998 הפך אולנו פעם נוספת לאלוף עולם, הפעם במרוץ נגד השעון. הוא זכה באותה שנה גם בוואלטה אספניה, ובכך היה זה הגרנד טור הראשון והיחיד בו זכה בקריירה שלו.
בשנת 1999 אולנו עבר לקבוצת הספרדית ONCE, ונשאר בקבוצה למשך שלוש שנים. ההישג החשוב ביותר שלו בשנים אלו היה המקום השני בג'ירו ד'איטליה של שנת 2001. בסיום עונת המרוצים של 2001 פרש אולנו מרכיבה מקצוענית.
ב-2014 הופיע שמו של אולנו ברשימה שפרסם הסנאט של צרפת שכללה רוכבים שנמצאו חיוביים לבדיקת סמים בבדיקות שנלקחו בטור דה פראנס ב-1998 ונבדקו מחדש (לאחר שפותחה בדיקה שמסוגלת לגלות את החומר האסור EPO) ב-2004.
דרור שאול

ביוגרפיה

שאול נולד לציפורה יפת שאול ועמי שאול (סאול) בקיבוץ כיסופים שבצפון-מערב הנגב, שם גם גדל. במשפחה היו שלושה בנים, דרור הוא האח הצעיר של טל שאול.
סבו, סידני, וסבתו, אסתר (אחותו של ישראל גלילי), הכירו בניו יורק. אביו, עמי שאול (סאול), נולד שם ועלה לישראל בגיל 17. לאחר עלייתו הגיע לקיבוץ בעת ייסודו, ב-1951, ושם הכיר את אמו ציפורה יפת, שהייתה ממוצא תימני וגדלה בשכונת התקווה. 
שני הוריו התעניינו בארכאולוגיה ומוזיקה, ניגנו בכלי נגינה שונים, ושימשו בתפקידי מפתח במשק, בין היתר אביו היה מרכז משק, מזכיר משק, ומא״ז (אחראי הביטחון) במבצע קדש ובמלחמת ששת הימים.
בצה"ל שירת דרור בגדוד 50 של הנח"ל.
לאחר שחרורו שב לקיבוץ אולם עזב בתחילת שנות ה-90 ועבר לתל אביב.
שם השתלב בתפקידי הפקה בקולנוע ובטלוויזיה בזכות העובדה שהיה בעל רישיון נהיגה על משאית. הוא שימש כעוזר הפקה בסרטים אמריקאים גדולים, עבד כעוזר במאי והתקדם לתפקיד מפיק בפועל בין השאר בסדרת הטלוויזיה "החמישייה הקאמרית".
את הרעיון לסרטו הראשון "מבצע סבתא" שכתב וביים ב-1999 שאב מסיפור פטירתה וקבורתה של סבתו. הסרט זכה בפרס אופיר בקטגוריית דרמה לטלוויזיה והיה פיינליסט בפסטיבל BANFF בקנדה בשנת 2000.
ב-2002 כתב וביים את סרטו הארוך הראשון סימה וקנין מכשפה. ב-2003 השתתף בסדנאות התסריט והבימוי היוקרתיות של רוברט רדפורד בסאנדנס ארצות הברית. ב-2006 יצא סרטו אדמה משוגעת – שזכה בפרס הסרט הזר בפסטיבל סאנדנס 2007. הסרט זכה גם ב-4 פרסי אופיר כולל הסרט הטוב ביותר.
הסרט השתתף בפסטיבלים רבים וזכה בפרסים רבים.
ב 2015 יצא סרטו פלאפל אטומי - קו-פרודוקציה ישראלית, גרמנית, ניו זילנדית, בשילוב גורמים איראנים רבים.
הוא ביים מאות סרטי פרסומת ביניהם קמפיינים שזכו בפרסים בארץ ובעולם, בין היתר קמפיין HUAWEI כריסמס 2016 שבו צפו מעל 32 מיליון איש ברשת.
הוא עורך תסריטים ומרצה בסדנאות פיתוח תסריט ומקורות השראה ביצירה. גר בתל אביב נשוי ואב לשניים.
ולוניה

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אטימולוגיה

המקור האטימולוגי לשם ולוניה, כמו השם ויילס, הוא מילה בגרמנית עתיקה שמשמעה "זר". בשני מחוזות אלה דיברו התושבים שפה זרה (משמע שפה לא גרמאנית). גם מחוז ולאכיה ברומניה, מחוז קורנוול באנגליה וקנטון ואלה בשווייץ, קרויים בשמם מסיבה דומה.

סמלים

בסמל ובדגל של ולוניה מופיע תרנגול נועז (בצרפתית: le coq hardi) באדום על רקע צהוב. כדי להבחין את התרנגול הואלוני מהתרנגול הגאלי הוחלט שרגלו הימנית תהיה מונפת קדימה בתנוחה נועזת. את הסמל עיצב הצייר פייר פאולוס ב-1913. הוא אומץ ב-1975 כסמל של הקהילה הצרפתית התרבותית בואלוניה, והפך ב-1998 לדגל הרשמי של ואלוניה.
שב ח'אלד

ביוגרפיה

ח'אלד נולד בעיר הנמל אוראן שבאלג'יריה, וכבר בצעירותו החל לעסוק במוזיקה. בגיל ארבע עשרה, הוא הקים, ניגן בקלידים ושימש כסולן בלהקה בשם "Cinq Étoiles" (חמישה כוכבים), אשר הופיעה במועדוני לילה ובחתונות.
ב-1980 עזב ח'אלד את הלהקה והחל לייצר ולשיר שירי ראיי לבדו. בשנת 1986 היגר ח'אלד מאלג'יריה והעתיק מיקומו לפריז עקב חששו מחוגים מוסלמיים פונדמנטליסטיים, שאף רצחו באותה תקופה את הזמר שב חסני, ששר גם הוא בסגנון הראי.

Khaled - 1992

בשנת 1992 יצא האלבום הראשון שלו הנושא את השם Khaled. באלבום זה בלט שירו "Didi", שהגיע לראש מצעדי הפזמונים במדינות רבות באירופה והעולם הערבי והיה השיר היה הראשון בסגנון ראיי שהגיע לרשימת "Top 50" במצעד הצרפתי. עם זאת, המשורר האלג'יראי שב ראבע טען כי השיר הועתק ממנו, וב-2015 נשפט ח'אלד על גניבה ספרותית ונקנס ב-200 אלף אירו.

N'ssi N'ssi - 1993

ב-1993, כשנה מצאת אלבומו הראשון הוציא ח'אלד אלבום שני במספר תחת השם N'ssi N'ssi. ברוב שירי האלבום שולבו מילים בערבית עם מילים בצרפתית. באלבום זה בלטו השירים N'ssi N'ssi ,Abdel Kader והשיר Chebba. בישראל הוקלטה גרסת כיסוי לשיר Chebba על ידי הזמרת אתי אנקרי בשם "אשבו".

Sahra -1996

ב-1996 הוציא ח'אלד אלבום בשם Sahra שזכה להצלחה רבה. מתוך האלבום הצליחו במיוחד הלהיטים "Aïcha" ו-Wahrane Wahrane שהושמעו רבות במצעדים באירופה. השיר Aicha יצא במקור בגרסה בצרפתית, שמילותיה נכתבו בידי המוזיקאי הצרפתי-יהודי ז'אן-ז'אק גולדמן ובהמשך יצא גם בגרסה דו-לשונית צרפתית וערבית, שמילותיה הערביות נכתבו בידי שב ח'אלד עצמו. השיר זכה לגרסאות כיסוי במגוון שפות.
ב-2013 שימש השיר Wahran Wahran כפסקול בסרט הדיקטטור.
בישראל הוקלטו שני שירים מאלבום זה בגרסה עברית ב-1998 בשם "עיישה" על ידי חיים משה, עם מילים עבריות של אהוד מנור וב-2013 גרסת כיסוי לשיר Wahrane Wahrane בשם "תרחמי עליי" על ידי עומר אדם עם מילים עבריות של אסף אטדגי.

1,2,3 Soliels

בשנת 1999 הופיע ח'אלד יחד עם הזמרים Rachid Taha ו-Faudel יחד עם תזמורת ענקית בפריז. המופע נשא את השם 1,2,3 soliels. שלושתם נחשבו אז למלכי הראיי וביצעו 23 להיטים מהמוכרים ביותר שלהם ביחד, והמופע נחל הצלחה גדולה.
המופע יצא על גבי דיסק ובגרסת DVD, גרסת הדיסק זכתה פעמיים באלבום זהב ואילו ה-DVD באלבום זהב אחד.

C'est La Vie

ביולי 2012 הוציא ח'אלד אלבום שנקרא בשם הלהיט הגדול ביותר בתוכו "C'est La Vie", שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים ברחבי העולם.
בין השירים הבולטים באלבום זה הם: C'est La Vie, Encore Une fois והשיר Hiya Hiya שיתוף פעולה עם הזמר פיטבול.
ב-2013 הוקלטה בישראל גרסת כיסוי לשיר C'est La Vie בשם "סה לה וי" על ידי קובי פרץ. אותו שיר הוקלט גם על ידי גד אלבז בשם "ה' מלך".
באותה השנה הוקלט גם השיר Willi Willi על ידי רגב הוד בשם "קרוב אלייך".
גם השיר ״בלילות״ שמבוצע בארץ על ידי חיים משה ונתנאל הוא במקור של חאלד ונקרא בשם “Rouhy ya wahran” .
אושר כהן הזמר הישראלי הצעיר ששר בסגנון מזרחית גם הוא ביצע שיר שלו בשם ״ורק איתך״ שהלחן שלו הוא של השיר “hiya hiya” שחאלד מבצע עם הראפר פיטבול.
ספודיק

ספּוֹדיק הוא כובע פרווה גבוה ורחב, אשר חובשים חסידים נשואים בחסידויות פולין,  וכן נלבש בעבר בידי רבנים מליטא ולטביה.

שימוש

חסידים המשתייכים לחסידויות ממוצא פולני נוהגים לחבוש את הספודיק ככובע הידור בימי שבת וחג. בחסידיות הללו נוהגים לחובשו; גור, אמשינוב, אשלג, מודז'יץ, סוכטשוב, ראדזין, סטריקוב, אלכסנדר וראדומסק בשבתות ובחגי ישראל, וזאת בניגוד למנהג בשאר החסידויות לחבוש את השטריימל השטוח. הספודיק עשוי מפרוות פישר, ממשפחת הסמוריים.
הרב קוק נהג אף הוא לחבוש ספודיק לראשו.
כובע דומה לספודיק הוא הקולפיק, הדומה למדי לספודיק ורבים אף מחליפים ביניהם. הקולפיק קטן יותר מהספודיק ועשוי משער בהיר יותר.
רבי שמחה בונים אלתר, ה"לב שמחה" מגור, פעל לעצירת עליית מחירי הספודיק בישראל, ותיקן תקנה בחסידות על גובה תשלום לספודיק.
יוניים

מנגנון הניווט של היונה

האורניתולוגים, חוקרי העופות, משוכנעים שהיונים משתמשות באמצעים רבים לניווט דרכם. כמו עופות נודדים אחרים, הן יכולות כנראה לקלוט את מצב השמש והכוכבים על-מנת להתמצא בכיוון. ייתכן שיש ליונים חומרים מגנטיים במוחן המאפשרים להן לעמוד על שינויים בשדה המגנטי של כדור הארץ, ובהתאם לקבוע את מסלולן. חוקרים באיטליה סבורים כי חוש הריח משמש כמעביר אותות חשוב לזיהוי דרכן של היונות חזרה הביתה. הביולוג מל קרייטר מאוניברסיטת קורנל טוען כי יונים יכולות לראות ולחוש באור המקוטב, למצוא את כיוונו, לחוש בשינויים בכיוונו, ויכולת זו עשויה לעזור להן בניווט העצמי. הן רגישות גם לאור על סגולי, שככל הנראה גם הוא משמש אות מסוים. יונים עשויות לחוש בשינויי גובה גם כשאינו עולה על שלושה מטרים, כיוון שיש ביכולתן להבחין בשינויים מזעריים בלחץ הברומטרי, כמו למשל ירידת כספית בשיעור 0.07 מ"מ. רגישות זו מסייעת להן לשמור על מסלול קבוע ומאפשרת אבחנה מוקדמת בחזיתות אור מתקרבות. רמז אחר לכושר הניווט של היונים מקורו ביכולתן לשמוע קולות נמוכים ביותר, עד 0.05 הרץ, הנגרמים על ידי מקורות שונים כמו רכסי הרים, גלי ים, סופות רעמים ועוד.

מיון טקסונומי

סדרת היונאים שכוללת היום רק את משפחת היוניים, כללה בעבר גם את משפחת הקטיים, ואת משפחת הדודואים (Raphidae). הקטיים נחשבים כיום למשפחה בסדרת הקטאים ואילו בעקבות ניתוחי אוסטאולוגיה ו-DNA נחשבים הדודיים כיום לתת-משפחה של היוניים.
איזה מקום נפלא

עלילה

העלילה עוקבת אחר שלושה סיפורים, כביכול רחוקים האחד מהשני, המצטלבים לקו עלילתי אחיד: הסיפור הראשון מתנהל בדרום תל אביב, שם פרנקו, שוטר לשעבר אשר מתחייב לעבוד עבור מאפיונר גדול, עובר תהליך גילוי עצמי באמצעות ז'אנה, נערת ליווי אשר נמצאת תחת חסותו. במקביל, מתנהל קו עלילתי נוסף בשדות בערבה הדרומית, שם זלצר, חקלאי העובד בערבה, מנסה למצוא את ז'אנה בעקבות תמונה שמצא במקרה, וצריך לבטוח בחיפושיו באחד מפועליו התאילנדים. הסיפור השלישי מתנהל בשיכון בפרבר עירוני, שם אלוני, פקח שמורות טבע אשר מנהל מרדף אחר פועלים זרים, נאלץ להתמודד עם אביו החולה, ועושה זאת באמצעות אדי, מטפל פיליפיני. במהלך הסרט נחשף הצופה לעולמם של העובדים הזרים במדינת ישראל.
ספרות מצרים העתיקה

ספרות מצרים העתיקה נכתבה בשפה המצרית, מתקופת הפרעונים ועד סוף התקופה הרומית בתולדות מצרים. יחד עם הספרות השומרית נחשבות ספרויות אלו לקדומות ביותר.
כתיבה במצרית עתיקה הן באופן הירוגליפי והן באופן היראטי, מופיעה לראשונה בסוף האלף ה-4 לפני הספירה, בשלבים המאוחרים של התקופה הקדם-שושלתית. ספרות הממלכה הקדומה, כוללת טקסטים, איגרות קבורה מכתבים, מזמורים, שירים, וטקסטים אוטוביוגרפיים, המנציחים את פועלם של פקידים מנהליים שונים.
כל אלו לא היו עד הממלכה התיכונה אז החלה להיווצר הספרות המצרית הנרטיבית. הייתה זו "מהפכת תקשורת", שעל פי האגיפטולוג ריצ'רד פרקינסון, הייתה תוצאה של עלייתו של מעמד אינטלקטואלי של כותבים, התפתחות רגישויות תרבותיות חדשות על אינדיבידואליזם, רמות חסרות תקדים של אוריינות, ונגישות החומרים הכתובים לכלל האוכלוסייה.  עם זאת, ייתכן כי שיעור האוריינות הכולל היה פחות מאחוז אחד מכלל האוכלוסייה, ויצירת הספרות הייתה מהלך של האליטה השלטת, אשר יצרה מונופול על השליטה בתפקידי הממשל, ובהם בבית המשפט המלכותי הפרעוני. עם זאת, אין הסכמה מלאה בין החוקרים מודרניים, על רמת הקשר בין ספרות מצרים העתיקה לסדר הפוליטי והחברתי של בתי המשפט במצרים.
המצרית התיכונה השפה המדוברת בממלכה התיכונה, הפכה לשפה הקלאסית במהלך הממלכה החדשה,כאשר השפה המקומית אשר כינויה הוא מצרית מאוחרת הופיעה לראשונה בכתב. סופרים של הממלכה החדשה הביאו לקנוניזציה של חלק מהכתבים שנכתבו במצרים התיכונה, וכן העתיקו טקסטים ספרותיים רבים מהתקופה,  השפה התיכונה הוסיפה לשמש אך ורק לקריאה בעל פה של טקסטים מקודשים בהירוגליפים.  סוגות שונות של ספרות הממלכה התיכונה, כגון כתבים עיוניים וסיפורים בדיוניים, נשארו פופולריים בממלכה החדשה, בניגוד לסוגת הטקסטים נבואיים שלא שבו להופיע עד התקופה התלמיית.
סיפורים פופולריים כוללים את סיפורו של שנהאת, האיכר הרטוריקן, כמו גם כתבים עיוניים חשובים כהוראותיו של אמנמהאת, ופקודות הנאמנות. 
בתקופת הממלכה החדשה, כתיבת גרפיטי למטרות הנצחה על מקדשים וקירות קברים, שגשגה כסוגה ייחודית של הספרות, על אף דמיון מסוים בביטויים ובניסוח לסוגות ספרות אחרות.
דרך החיים

דרך החיים הייתה נתיב תחבורה יבשתי על הקרח של אגם לדוגה, שהיה הנתיב היחיד שחיבר את לנינגרד הנצורה עם יתר ברית המועצות. הדרך פעלה בחודשי החורף החל מנובמבר 1941 ועד לאביב 1943.

הפעלת הדרך

לאחר נפילת העיר שליסלבורג ב-8 בספטמבר 1941 החל מצור לנינגרד. הנתיב היחיד לאספקת מוצרים לעיר היה אגם לדוגה. לאור תנאי מזג האוויר באזור, האגם לא היה מנוצל להעברת סחורות. בעקבות המצב, במהלך ספטמבר 1941 הסובייטים התארגנו והחלו להעביר סחורות דרך האגם. עד לקפיאת האגם הועברו לעיר כ-60 אלף טון אספקה ופונו מהעיר 35 אלף אנשים.
ב-17 בנובמבר החלו בדיקות של חוזק הקרח וב-20 בנובמבר עברה השיירה הראשונה שהובלה על ידי סוסים על הקרח. ב-22 בנובמבר החלה נסיעת משאיות והיא נמשכה עד ל-24 באפריל 1942. לאחר העברתן של כ-60-70 משאיות היה צורך לסגור את התוואי ולטפל בשיקומו. תוואי הדרך היה כ-20-25 ק"מ משפת האגם. העברת המשאיות בוצעה תחת הפגזה ארטילרית והפגזה אווירית קשה, במיוחד בחורף 1941-1942 כאשר העליונות האווירית הגרמנית הייתה מוחלטת. לפי הערכות כ-25% מהמשאיות לא שרדו את המסע וטבעו באגם. בחוף המערבי של האגם נבנו מתקני פריקה והסחורות היו מועברות לרכבות שהיו מגיעות לתחנת פינלנד במרכז העיר. רוב המשאיות היו מתוצרת גא"ז בעלי יכולת העמסה של כ-1.5 טון. לאורך נתיב הנסיעה נבנו עמדות נגד מטוסים, עמדות עזרה ראשונה, תדלוק וכו'.
במהלך תקופת פעילותה בעונה הראשונה בדרך החיים עברו כ-361 אלף טון סחורות כולל 262 אלף טון מזון, פונו 550 אלף אזרחים ו-35 אלף פצועים.
במהלך אביב וקיץ 1942 עברו דרך האגם מעל למיליון טון סחורות, פונו 448 אלף אזרחים והועברו לעיר כ-290 אלף חיילים. במהלך הקיץ הונחו על קרקעית האגם כבל חשמלי וצינור לאספקת דלק.
החל מ-19 בדצמבר 1942 ועד ל-30 במרץ 1943, במשך 101 ימים, פעלה דרך החיים על הקרח. בעונה זו הועברו מעל 200 אלף טון סחורות ופונו 89 אלף אזרחים.
ב-18 בינואר 1943, במהלך מבצע ניצוץ שחרר הצבא האדום את העיר שליסלבורג מידי הגרמנים ובכך נפרץ המצור על לנינגרד. ההשתלטות על שליסלברג יצרה פרוזדור יבשתי ברוחב של 8 עד 11 ק"מ שחיבר בין העיר לבין שאר השטח שבשליטת ברית המועצות. תוך פחות מ-20 יום הוקמה מסילת רכבת זמנית דרך הפרוזדור שנוצר וב-5 בפברואר רכבת אספקה ראשונה הגיעה ללנינגרד.

הנצחה

לאורך דרך החיים הוקמו 7 אנדרטאות ו-102 עמודי זיכרון. המתקנים נכללים ב"טבעת התהילה הירוקה" ונבנו במהלך סוף שנות ה-60 לאורך קווי החזית שהייתה במהלך המצור. הוקמו גם אנדרטאות לזכר דרך החיים ביישובים שהיו בסיס יבשתי להעמסה/פריקה של המשאיות בחוף המזרחי ובחוף המערבי של האגם, לאורך הדרך משפת האגם עד לעיר ולאורך הנתיב התחבורתי בגבולות העיר עצמה.
מאז 1991 נערך המרתון הבינלאומי "דרך החיים" בתוואי הדרך, לזכר אותה הדרך.
היקף

היקף של צורה סגורה דו-ממדית הוא אורך העקומה שסוגרת אותה. באופן כללי, עבור קבוצה כלשהי במישור, אם השפה שלה ניתנת לתיאור כמסילה סגורה ופשוטה, ההיקף של הקבוצה יהיה אורך המסילה. היקף מסומן בדרך כלל באות P. 
המקרה הפשוט ביותר בו עוסקת הגאומטריה הוא המצולע בו ההיקף הוא פשוט סכום אורכי הצלעות המרכיבות אותו. במקרים מורכבים יותר, כמו במעגל או אליפסה, היקף הצורה מחושב על ידי חישוב ההיקפים של סדרת מצולעים שהולכת ומתקרבת לצורה הרצויה, כאשר היקף הצורה הוא הגבול של סדרת ההיקפים של המצולעים. 
אי-שוויון איזופרימטרי קובע שעבור כל הצורות הגאומטריות הסגורות בעלות שטח קבוע, ההיקף המינימלי מתקבל אצל המעגל, שם מעגל בעל רדיוס r ושטח  הוא בעל היקף  (כאשר  הוא הקבוע המתמטי פאי). אין צורה בעלת היקף מקסימלי עבור שטח נתון. למשל לכל שטח נתון ניתן לבנות מלבן שהיקפו גדול כרצוננו (על ידי הקטנת הרוחב והגדלת האורך). קיימות אפילו צורות סגורות בעלות היקף אינסופי ושטח סופי, לדוגמה הפרקטל פתית השלג של קוך (להרחבה ראו פרדוקס קו החוף).
יניב ויצמן

ביוגרפיה

ויצמן גדל והתחנך במושב בצרה. לאחר תום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הנח"ל. סיים בהצטיינות קורס קצינים ובהמשך שימש בין היתר כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד 50 של הנח"ל. השתחרר מהצבא בדרגת סרן.
בעבר היה בן זוגו של הזמר עברי לידר. סיפור הזוגיות שלהם תואר בהרחבה בראיון היציאה מהארון של לידר בעיתון מעריב בדצמבר 2001, כמו גם פרידתם המתוקשרת בשנת 2006.
בשנת 2008 הכיר את בן זוגו, כפיר בנישו, לו נישא בשנת 2010 בטקס זוגיות בתל אביב.

פעילותו בקהילה הגאה ובמועצת העירייה

בשנת 2002 הקים ויצמן, שהיה עד אז מדריך באחת מקבוצות הנוער של אגודת הלהט"ב, את ארגון הנוער של האגודה. בשנת 2005 הוא פרש, ביחד עם הארגון, מאגודת הלהט"ב, וייסד את איגי (ארגון נוער גאה), שהפך לארגון עצמאי. 
בשנת 2008 לידר, כמו גם איתי פנקס, נכחו בכנס שבו הכריז ויצמן על התמודדותו לתפקיד חבר מועצת העיר תל אביב, בין היתר בכוונה להמשיך את פועלו של פנקס בחיזוק יחסה של העיר לקהילת הלהט"ב. בבחירות שנערכו בספטמבר נבחר ויצמן למועצה מטעם סיעת רוב העיר, וב-2013 נבחר לכהונה נוספת. בכל שנותיו במועצה היה חבר בקואליציה שתמכה בראש העירייה רון חולדאי. 
בתפקידו כיועץ ראש עיריית תל אביב לענייני קהילת הלהט"ב היה אחראי על אירועי חודש הגאווה שהתקיימו ביוני 2013, במהלכם הגיעו לישראל כ-25,000 תיירים גאים מכל רחבי העולם. יזם את הקמתו של מרכז קהילתי לנוער גאה.
בנובמבר 2011 השתתף ויצמן בקמפיין "אחרי כל לילה מגיע יום", שנולד בעקבות ארבעה מקרי התאבדויות בקהילה הגאה, מספר חודשים לפני כן. 
ב-2011 נבחר על ידי אתר מאקו למקום העשירי ברשימת 50 האנשים המשפיעים והמובילים של הקהילה הגאה בישראל.
ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכה ויצמן להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.

פעילותו העסקית - פרסום ושיווק לילדים ולנוער

בשנים 2007–2009 היה חבר דירקטוריון בחברת נכס, החברה הכלכלית של אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב.
עיקר פעילותו של ויצמן בעולם העסקי היא בחברת פרסום בשם טינק פתרונות שיווק לנוער בע״מ שייסד ב-2007 והוא מכהן בה כמנכ"ל משותף.
רשימת דילוגים

תיאור

רשימת דילוגים בנויה משכבות. השכבה התחתונה ביותר היא רשימה מקושרת רגילה, בה מופיעים כל האיברים במבנה הנתונים הנתון. האיברים מסודרים מהחוליה הקטנה ביותר לחוליה הגדולה ביותר. כל שכבה מוכלת בשכבה מתחתיה. ההסתברות שחוליה  כלשהי, השייכת לרשימה בשכבה , תימצא גם ברשימה בשכבה  היא 0.5. ככלל, סיכויו של איבר כלשהו להימצא בשכבה  הוא , כשהשכבה התחתונה ביותר (אשר מכילה את כל האיברים) מיוצגת על ידי . כל איבר ברשימה מחזיק ארבעה מצביעים: לאיבר שאחריו ברשימה, לאיבר שלפניו, לאיבר הזהה ברשימה מתחתיו ולאיבר הזהה ברשימה מעליו (אם קיים).
חיפוש אחר איבר כלשהו מתחיל מהאיבר הראשון בשכבה העליונה ביותר, וממשיך לעבור על כל איברי שכבה זו, עד שנמצא איבר גדול או שווה לאיבר שאנו מחפשים. אם איבר זה שווה ערך לאיבר שאנו מחפשים- מצאנו את יעד החיפוש. אם הגענו לאיבר גדול מהאיבר שאנו מחפשים, נחזור לאיבר הקודם, ונבצע חיפוש זהה החל מאיבר זה ברמה אחת תחתונה יותר. תהליך החיפוש צורך זמן ריצה של  במקרה הגרוע ביותר, אך  בלבד במקרה הממוצע.

היסטוריה

רשימת דילוגים הומצאה בשנת 1989 על ידי ויליאם פיו, פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת מרילנד. פיו סיפר כי ניסה למצוא תחליף ראוי לעצי חיפוש בינארים מאוזנים. רשימות דילוגים צורכות זמן ריצה אסימפטוטי זהה לעצים אלו, צורכות זיכרון מועט יותר, ולטענת פיו נוחות וקלות יותר לבנייה ושימוש.
חוקי קסטיליאנו

חוקי קסטיליאנו, הנקראים על שמו של קרלו אלברטו קסטיליאנו, הם עקרונות בשיטות אנרגיה בתורת האלסטיות. חוקי קסטיליאנו מבוססים על חוק שימור האנרגיה.
החוקים מתקימים בתופעות אלסטיות וליניאריות בחומרים איזוטרופיים, עבורם ניתן להשתמש בעקרון הסופרפוזיציה המכתיב כי המעוות יהיה ליניארי עם העומס. נגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות לפי הכוחות נותנות לפי קסטיליאנו את התזוזות של המבנה בכוון הכוחות ונגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות לפי התזוזות נותנות את הכוחות.
הר יהורם

הר יהורם נמצא בתוך הרי אילת. הוא רכס הרים צר, שכיוונו ממערב למזרח ושיא גובהו 680 מטר. רכס הרים זה חתום ממזרח על ידי הר יואש וממערב על ידי הר שלמה. מורדותיו תלולים ביותר, ומובילים מצפון אל קניון נחל נטפים ומדרום אל נחל שלמה.
הר יהורם בנוי מסלעי גיר בהירים בניגוד להר שלמה, הצמוד אליו והבנוי מסלעי גרניט כהים. באוכף המפריד בין ההרים, ניתן להבחין בקו התפר בין הסלעים.
הר יהורם נקרא על שם יהורם (הנקרא גם יורם) מלך יהודה, בדומה לשמות של רוב ההרים ברכס הרי אילת, הנקראים אף הם על שם מלכי יהודה. שם זה ניתן על ידי ועדת השמות הממלכתית כבר בשנות ה-50, מכיוון שנכתב עליהם שהם שלטו באילת.

טיולים ותצפיות

בהר יהורם נמצא חניון הלילה המומלץ כנקודת פתיחה לקטע האחרון של שביל ישראל, קטע המוביל מהר יהורם לאילת. זהו מסלול טיול פופולרי, אך מתאים למטיבי לכת בלבד.
ברכס זה נמצא אחד השבילים המובילים לפסגת הר שלמה. האוכף בין הר יהורם להר שלמה מהווה גם את תחילתו של השביל נחל שלמה.
מפסגת ההר, ניתן לצפות בתצפית מרהיבה, בעיקר מזרחה, לכיוון הרי אדום וצפונה, לכיוון הרי אילת.
באחת מפסגות הרכס, ניתן לראות לוח תצפית לזכרם של שני לוחמי סיירת מטכ"ל, שנהרגו באזור זה כתוצאה ממכת חום בעת אימון מאומץ במאי 1992.
מכון מנדל למנהיגות

אודות המכון

הרעיון המכונן של מכון מנדל למנהיגות הוא לטפח מנהיגים מונחי חזון, שיהוו סוכני שינוי המובילים ארגונים ומיזמים חינוכיים בישראל ובקהילות יהודיות בעולם. על פי רוב, המשתתפים בתוכניות מכון מנדל למנהיגות מגיעים עם רקע מקצועי מגוון במגזר הציבורי, ביזמות חברתית, בארגונים ללא כוונות רווח ובצה"ל. מנהל המכון מאז 2007 הוא ד"ר אלי גוטליב.

הסגל האקדמי

עם סגל מכון מנדל למנהיגות נמנים דמויות מובילות מהאקדמיה ומהשדה המקצועי, בהם: פרופ' חיים אדלר, חתן פרס ישראל; פרופ' משה הלברטל – פרופ' למחשבת ישראל ולפילוסופיה באוניברסיטה העברית וחבר האקדמיה הלאומית למדעים; פרופ' דויד דרי, מייסד בית הספר למנהל ציבורי באוניברסיטה העברית ולשעבר המדען הראשי במשרד הפנים; פרופ' ענת זוהר מבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית ולשעבר יו"ר המזכירות הפדגוגית במשרד החינוך; פרופ' יונתן כהן, ראש החוג לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, ובעבר גם פרופ' מרדכי ניסן, פרופ' אמריטוס באוניברסיטה העברית ולשעבר חבר במועצה להשכלה גבוהה. ראש תחום פיתוח פדגוגיה והנחיה במכון מנדל למנהיגות הוא ד"ר דניאל מרום.