google/wiki40b huggingface dataset:
פדרו, דוכס קלבריה

ביוגרפיה

פדרו נולד ב-16 באוקטובר 1968 במדריד, לקרלוס, דוכס קלבריה ולאן, נסיכת אורליאן, בתם של אנרי, רוזן פריז ואיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה. פדרו למד הנדסה באוניברסיטת קסטיליה-לה מנצ'ה, ולאחר מכן שירת במשמר המלכותי הספרדי.
בשנת 1992 הכיר פדרו את סופיה לאנדלוסה אי מלג'רחו, בתם של חוסה מנואל לאנדלוסה אי דומינגז ובלאנקה מלג'רחו אי גונזאלז, ובשנת 1993 אף נולד להם בן, חיימה. אביו התנגד לקשר ביניהם, אולם עם הזמן התרכך, וב-30 במרץ 2001 התחתנו השניים במדריד, ולאחר מכן נולדו להם עוד 6 ילדים.
בשנת 2015 מת אביו, ופדרו ירש את תאריו והפך לטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות, אם כי טענה זאת נמצאת במחלוקת בינו לבין הנסיך קרלו, דוכס קסטרו.
דלק

דלק הוא שם כולל לכל חומר שאצורה בו אנרגיה פוטנציאלית רבה, שההעברה שלה לצורה אחרת של אנרגיה (חום, אנרגיה קינטית, אנרגיה חשמלית או כל טיפוס אחר של אנרגיה) היא קלה ויעילה. בדרך כלל העברה כזאת מתבצעת בצורה של שריפה, ודלק הוא פשוט חומר המשחרר אנרגיה רבה בשעת שריפתו.
דלקים משמשים ליצירת חשמל בתחנות כוח (בעיקר פחם, מזוט ודלקים גזיים), להפעלת מנועים (בנזין, סולר, גז), לחימום והסקה.
ישנם סוגים רבים של דלק. דלק מוצק כמו פחם או עץ, שהם חומרים דליקים היוצרים אנרגיית חום. פחם היה משמש בעבר להנעת רכבות קיטור. עץ לעומתו משמש בדרך כלל לחימום ביתי ותעשייתי, אולם כיום השימוש בדלק זה הולך ופוחת.
דלקים נוזליים הנמצאים בשימוש הם ברובם תוצרי נפט גולמי כגון: קרוסין (דלק סילוני) המשמש במנועי סילון, בנזין המשמש בעיקר לתדלוק מנועי בנזין, סולר המשמש במנועי דיזל וכן להסקה, מזוט המשמש בעיקר לחימום ויצירת קיטור. ישנם דלקים נוזליים המופקים ממקורות אורגניים ובפרט משמנים צמחיים. דלקים אלו נקראים "ביו דיזל".
דלקים גזיים כוללים גז טבעי, וגז פחמימני מעובה (גפ"מ) הידוע גם כגז בישול, שאף הוא תוצר של נפט.  
הדלק אינו חייב להיות רק אנרגיה פוטנציאלית הנובעת כתוצאה משינוי מולקולרי, המתרחש בעת בעירה. הוא יכול להיות גם חומר שאינו דליק, המשחרר את האנרגיה שאצורה בו בתהליכים של ריאקציה גרעינית. במקרה זה למשל עובר הדלק ביקוע, או היתוך (כמו בשמש בה המימן מהווה דלק לתהליך ההיתוך).
הדלק העיקרי המשמש לאספקת אנרגיה בגוף האדם הוא פחמימות פשוטות (סוכרים) ופחמימות מורכבות, שומנים וחלבונים מהווים מקורות אנרגיה נוספים לגוף. מקורות אלו מהווים בסיס ליצירת מולקולות אדנוזין תלת-זרחתי ATP המהווה את מקור האנרגיה בתאים.
החיים ללא זכות לחיים

הביטוי החיים ללא זכות לחיים (בגרמנית: "Lebensunwertes Leben") היה ביטוי שנטבע על ידי הנאצים. הם עשו בו שימוש כדי לתאר פלחים באוכלוסייה שלפי האידאולוגיה הנאצית לא הייתה להם זכות קיום. גרמניה הנאצית שאפה להשמיד את אותם פלחים, אם בהשמדה המונית ואם בהשמדה במרמה במסווה של המתת חסד. לפי המדיניות הגזעית של גרמניה הנאצית אותם פלחים כללו בעיקר את היהודים, וכן שאר בעלי מומים פיזיים או מומים נפשיים מכל הסוגים, אפילו ארים "טהורי דם". גישה זו היא שעודדה והובילה לשואת יהודי אירופה. המונח מזכיר מאוד את המונח תת-אדם אך הוא חריף ממנו, שכן העמים הסלאבים נחשבו גם הם לתתי-אדם על ידי הנאצים אך הייתה להם זכות לחיות כעמים משועבדים לטובת העם הגרמני, בעוד שליהודים לא הותרה זכות זו.
תוכנית האותנסיה הגרמנית יצאה לפועל בשנת 1939 ועברה את אישורו האישי של אדולף היטלר. תוכנית האותנסיה בוטלה לבסוף בעקבות מחאות גדולות ולאחר אקציית החיסול 14f13 כנגד אסירי מחנות הריכוז. בפועל, הנאצים המשיכו להמית מפגרים, נכים ומוגבלים פיזית או נפשית אחרים עד לסוף מלחמת העולם השנייה. תוכנית האותנסיה שבהם בעלי הלקויות נרצחו בזריקה קטלנית או בגז רעיל, הובילה להקמת תאי גזים ולמחנות השמדה שנועדו להשמיד כליל את היהודים, הפולנים והצוענים באירופה.

התפתחות הביטוי והתעצמותו

על פי הפסיכיאטר רוברט ג'יי ליפטון, שחקר את התנהגות הנאצים והשואה, הביטוי עבר שינויים רבים:
מבין חמשת הצעדים הברורים לפיהם הנאצים פעלו לפי העיקרון של "חיים ללא זכות לחיים", עיקור כפוי היה ראשון. לאחר מכן באה המתתם של ילדים "פגומים" בבתי חולים ולאחריה המתה של מבוגרים "פגומים", בעיקר חולים שנלקחו מבתי חולים למחלות נפש אל מרכזי המתה ובהם גז פחמן חד-חמצני לביצוע ההרעלה. הצעד הבא (באותם מרכזי המתה) היה המתה של אסירים "פגומים" ממחנות הריכוז ולבסוף רצח עם המוני במחנות ההשמדה עצמם.
תמר אייזנמן

ביוגרפיה

תמר אייזנמן נולדה בירושלים, גדלה במבשרת ציון ולמדה בבית הספר הניסויי בירושלים. היא התגוררה חלק מילדותה בסן פרנסיסקו. בגיל 12 התחילה לנגן בגיטרה, ולמדה אצל הנגן והמוזיקאי אהרוני בן ארי בירושלים. בשנים הבאות החלה לכתוב, לנגן ולהופיע בהרכבים מקומיים כמו להקת "בוהנפנדה" ו"שילוב זמני".
בשנת 2001 השתתפה בהפקת האלבום "This Is a True Story / The Rough Cut" של הדרה לוין ארדי, איתה שיתפה פעולה גם בשני אלבומים נוספים. 
בשנת 2003 הוציאה מיני-אלבום הנושא את שמה המכיל 5 שירים. באלבום זה, כמו באלבומיה הבאים, השירים נכתבו כולם באנגלית.
בשנת 2005 הוציאה אלבום בכורה בשם "5feet4", בהפקת אמיר בן-עמי מלהקת הדג נחש. האלבום נקרא על שם גובהה של אייזנמן ביחידת המידה האנגלית רגל והכיל 15 שירים. 
באותה שנה הצטרפה ללהקת הליווי של דני סנדרסון, בה השתתפה עד שנת 2014 כנגנית גיטרה חשמלית ובשירת קולות רקע. באלבום "לא יפריד דבר" של סנדרסון משנת 2009 שרה אייזנמן כסולנית את השיר "רולטה".
בשנת 2006 השתתפה כזמרת אורחת באלבום הבכורה של להקת ג'ינה סנאפ הנושא את שם הלהקה ובשנה שלאחר מכן שרה באלבום "חוטים" של רונית רולנד. באותה שנה יצרה יחד עם רולנד את הפסקול לסרט "סטפן בראון" של איתמר אלקלעי. בשנים 2007–2009 הופיעה בלהקה בתוכנית האירוח "הלילה עם ליאור שליין" בערוץ 10. 
בשנת 2009 יצא האלבום "Gymnasium", אותו הפיקה אייזנמן עצמה וכלל 12 שירים. האלבום וסיבוב ההופעות שליווה אותו זכו לשבחים. בספטמבר אותה שנה היא הופיעה בפסטיבל "סאפפו" הבינלאומי לקהילה הלסבית, שנערך באי לסבוס שביוון, ובמאי 2010 דיברה בראיון בעיתון לאישה על משיכתה לנשים, כמו גם לגברים.
בשנת 2010 הלחינה והפיקה את המוזיקה לסרט הדוקמנטרי "לא חברה" של סיון בן-ארי, שעסק במחלתה של בן-ארי. באותה שנה נבחרה אייזנמן מתוך שורה ארוכה של מועמדים להופיע כמופע פתיחה להופעתו הראשונה בישראל של הזמר ג'ף בק, שהתקיימה בתיאטרון קיסריה. 
בשנת 2011 יצא האלבום "Time For Creation", גם הוא בהפקה של אייזנמן עצמה. האלבום מכיל 12 שירים וזכה אף הוא לשבחי הביקורת.
כחלק מקריירת המוזיקה ובשל העובדה שיצירתה נעשית באנגלית הופיעה אייזנמן בחו"ל פעמים לא מעטות. בין השאר הופיעה באירופה עם אסף אבידן, בCMJ בניו יורק, במועדון המוערך BAM בברוקלין, בפסטיבל לסבי באי לסבוס ביוון יחד עם רונה קינן ויעל דקלבאום ועוד.
בשנת 2014 הוציאה את "כלום לא" ו"ממשיכה", סינגלים לקראת אלבום חדש בעברית. בשנה הזו הוחתמה על ידי הלייבל הבלגי "Odacity" לקראת הוצאת אלבום בינלאומי.
בשנת 2015 יצא האלבום "לימבו", אלבום ראשון בעברית ובו שירים מאת יענקלה רוטבליט ודוד אבידן שאת כולם הלחינה והפיקה אייזנמן עצמה.
בנוסף ליצירתה העצמאית שיתפה אייזנמן פעולה עם יוצרים רבים, בין השאר בנגינה ובהפקה מוזיקלית באלבומיהם של אסף אבידן, שאנן סטריט ועידו מוסרי. 
אביה של אייזנמן הוא הקולנוען יעקב אייזנמן. התגוררה בתל אביב ובסוף 2015 עברה לגור בניו יורק.
בשנת 2017 יצא האלבום אהבה ואלוהים אחרים של הזמר אריק ברמן אשר הופק על ידה.
קאלה נמאק

קָאלָה נָמָאק ("מלח שחור" בהינדית) הוא סוג של הליט, גביש מלח שקוף שצבעו בין שחור לסגול כהה, ובעל ריח גופריתי. המינרל מורכב ברובו מנתרן כלורי (NaCl) שהוא מלח הבישול הרגיל, ומעורבים בו מספר מרכיבים שביניהם תרכובות גופרית שמעניקות למלח את הריח האופייני המזכיר ריח של ביצה קשה. המלח מכיל ברזל גופרתי (Fe3S4) שמעניק לו את צבעו. כשהגביש כתוש לאבקה צבעה בין סגול לוורוד. המלח נפוץ כתבלין במטבח הדרום אסייתי.
לקאלה נמאק מיוחסות גם סגולות רפואיות.
קאלה נמאק נקרא לפעמים "מלח שחור" או "מלח הימלאיה", אך קיימים מלחים אחרים שנקראים בשמות אלה ואינם בעלי ריח גופרתי.

שימוש

קאלה נמאק נפוץ כתבלין במטבח הדרום אסייתי של בנגלדש, נפאל, הודו ופקיסטן, מוסיפים אותו לצ'טני, מאכלי יוגורט, סלטים, ומאכלים לא מתוקים אחרים. המלח נפוץ גם במטבח הטבעוני במאכלים שמחקים מאכלי ביצים, כגון סלט ביצים או שקשוקה.
בתורת הרפואה ההודית איור ודה, קאלה נמאק נחשב כתבלין מקרר, והוא משמש גם כמסייע לעיכול.

ייצור

המלח נחצב במכרות בבנגלדש, הודו, נפאל, פקיסטן ובמקומות מסוימים ברכס המלח בהימאליה, או מופק מאגמי המלח בסמבהאר ודידוואנה בצפון הודו, ואזור מוסטנג בנפאל.
בשיטת הייצור המסורתית המחצב מעובד בתהליך חיזור שמשנה חלק מהנתרן הגופרתי שבגביש למימן גופרתי בעל ריח חריף ונתרן סולפיד. תהליך החיזור נעשה על ידי קליית הגבישים בכבשן במשך 24 שעות בתוך צנצנות חימר אטומות, יחד עם פחם וכמות קטנה של צמחי תבלין. לאחר הקלייה המלח מקורר, מאוחסן, ומיושן לפני המכירה. קאלה נמאק מיוצר בשיטה זו בצפון הודו, והייצור מתרכז במחוז היסאר והריאנה.
כיום נפוץ ייצור סינתטי של קאלה נמאק. הייצור מתבצע על ידי שילוב מלח שולחן רגיל עם כמויות קטנות של נתרן גופרתי, נתרן ביסולפט וברזל גופרתי וקלייה בכבשן.

הרכב

קאלה נמאק מורכב בעיקר מנתרן כלורי כלומר מלח בישול,וכמויות זעירות של נתרן גופרתי, נתרן ביסולפיט, נתרן סולפיד, ברזל גופרתי ומימן גופרתי|.
הנתרן הכלורי מעניק לגביש את מליחותו, ברזל גופרתי מעניק לו את הצבע, וכל תרכובות הגופרית מעניקות את הארומה המיוחדת, במיוחד המימן הגופרתי. החומציות של הסולפטים והבי-סולפטים תורמת למלח טעם חומצי קל.
תרום

גאוגרפיה

היישוב נמצא בגובה 288 מטרים על מדרונות מיוערים בקצה המערבי של הרי יהודה ובאזור פרוזדור ירושלים.
צפונית ליישוב ישנו יער של הקרן הקיימת המהווה חלק מיער פארק רבין.
שטחו כ-1,800 דונם וההתיישבות בו היא ברובה יהודית אתנית דתית.
כמו כן, תרום ממוקם כ-4 קילומטר מהקו הירוק.
ליד המושב ניצבת אנדרטת גדוד 184.

היסטוריה

תרום נוסד ב-9 במאי 1950 (כ"ב באייר תש"י), ושמו לקוח מספר תהילים:
 
מפסוק זה נגזר גם שם המושב הסמוך תעוז.
ההתיישבות באזור החלה לאחר מלחמת העצמאות בשנת 1945, כאשר עולים מתימן הגיעו ב-1950 במסגרת מבצע על כנפי נשרים התיישבו בו, היהודים מתימן הגיעו בשלושה גלי עלייה, כאשר הגל האחרון לא נקלט. אולם, לאחר מספר שנים, ההתיישבות גדלה כשנוספה לה קבוצת עולים מיהדות הודו, מאזור קוצ'ין.
סוכנות ADD

היסטוריה

לוק (LOOK) הייתה סוכנות דוגמנות ישראלית, שנוסדה בשנת 1988.
בשנת 2010 הוקמה סוכנות ADD על ידי הדס מוזס וירון ליכטנשטיין, אשר שימש קודם לכן כמנכ"ל סוכנות "לוק" של ידיעות אחרונות, אשר על בסיסה הוקמה הסוכנות.
הסוכנות נבנתה לפי המודל של סוכנות השחקנים האמריקאית "William Morris Endeavor" אשר מעניקה מענה רוחבי וכולל להפקות טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע – החל משלב פיתוח היצירה ועד לשלב הסופי של שיווק ומכירת התוכן בארץ ובחו"ל.
בפברואר 2012, דווח כי המפיק ההוליוודי ארנון מילצ'ן הקים עם הסוכנות "חממת תוכן" המיועדת לקידום תכנים ישראליים בארצות הברית. במסגרת ההסכם בין הצדדים, נקבע כי חברת "ניו ריג'נסי הפקות", השייכת למילצ'ן, תשקיע בפיתוח רעיונות שיוצרים ישראלים יציעו לסוכנות. בהסכם נקבע גם שהסוכנות תהפוך לנציגה הבלעדית של מילצ'ן בישראל.
רובן המכריע של הפקות הסוכנות מגיע מחברת HOT, בה היה ארנון מוזס שותף בעבר, אך הסוכנות מפיקה תכנים גם לחברת yes. במקביל, עוסקת הסוכנות גם בפיתוח פורמטים ובהפצתם בחו״ל.
בין הסדרות שהופקו על ידי הסוכנות ניתן למצוא את השעשועון "מי יפיל את המאסטר" ששודר בערוץ 2 בשנת 2012, סדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאר", אשר שודרה בהוט באותה השנה, והסדרה העלילתית "פצועים בראש", בכיכובם של גיא עמיר וחנן סביון, שמשמשים גם כשותפים במחלקת התוכן של הסוכנות.
במסגרת כתבה של העיתונאי אורן פרסיקו על הסוכנות באתר "העין השביעית", נטען כי קיימת מגמה של חדירה מסיבית של מיוצגי הסוכנות לתכנים המערכתיים בכלי תקשורת בבעלות משפחת מוזס, בהם "פנאי פלוס", "לאישה", מוספי "ידיעות אחרונות" וכו'. לשם ביסוס טענתו מציין פריסקו, בין היתר, כי בשנת 2015, מתוך 84 תצלומים שהופיעו בדף הפייסבוק הרשמי של הסוכנות, 56 מהם הופיעו בשערי מגזינים ובכתבות בכיכוב טאלנטים שהסוכנות מייצגת, ומבין אותם 56 צילומי שערים וכתבות, 46 הופיעו בכלי תקשורת השייכים לקבוצת "ידיעות אחרונות". טענה דומה הועלתה בכתבה נוספת באתר "העין השביעית" מספטמבר 2016, בה נטען כי כתבת שער במוסף "7 לילות" אשר עסקה בראיון עם השחקן ליאור אשכנזי, נועדה לקדם את הסדרה "עקרון ההחלפה" בה הוא מככב ושני שחקנים נוספים שמיוצגים על ידי הסוכנות ומשחקים בה.
באוגוסט 2015, רכשה חברת "יונייטד קינג", שבבעלות משה ולאון אדרי 25% ממניות הסוכנות בסכום של 10 מיליון שקלים.
מילת מפתח

שיטת זיכרון באמצעות מילות מפתח

מילת מפתח היא עזר זיכרון שפורסם לראשונה ב-1975 על ידי ריצ'רד אטקינסון, ושימש נקודת מפנה בהיסטוריה של עזרי הזיכרון. אטקינסון סיכם אסופת מחקרים שנערכו בסטנפורד על השיטה של מילות מפתח. לדוגמה, המילה carlin, שמשמעותה "אישה זקנה". על פי השיטה, יש לקחת חלק מהמילה שמוכר לנו באנגלית, כמו car, ולהשתמש בו כמילת מפתח על ידי שימוש באסוציאציה בהקשר של פירוש המילה, לדוגמה: "אישה זקנה נוהגת במכונית". אטקינסון הראה ששיטה זו מסייעת לתלמידי קולג' ללמוד ולזכור שפות זרות. ואכן חוקרים רבים וידועי שם הסיקו שהפיכת מילה חדשה למילה מוכרת יותר או לביטוי היא טריק זיכרון רב השפעה.

מילות מפתח כטכניקת חיפוש

עולם האינטרנט פיתח את התחום של מילות מפתח. מנועי החיפוש מאפשרים להזין לתוכם מילות חיפוש ומציגים תוצאות חיפוש שבהן מופיעות מילות המפתח הללו. העקרון המנחה את מפתחי מנועי החיפוש הוא שהצגת תוצאות המכילות את מילות החיפוש תיצור הלימה ורלוונטיות בין החיפוש לתוצאותיו.

מילות מפתח בעולם קידום האתרים

אופן פעולתם של מנועי החיפוש הביא להתפתחותם של ענפים נוספים כמו קידום אתרים שמטרתו לקדם הצגה של אתרים בתוצאות חיפוש באמצעות הצפנתן של מילות מפתח מסוימות בתוך האתר, ויצירת קישורים מבחוץ אל דפים אלו כשמילות העוגן שלהם הן מילות המפתח.
הצורך בשילובן של מילות מפתח בתוך אתרי אינטרנט לצורך קידומם, יצר התמחויות בעולם התוכן המקוון. כותבי תוכן החלו להציע קופירייטינג לאתרי אינטרנט, העושה שימוש מושכל במילות מפתח. כך גם אנשי יחסי ציבור ומשווקים ברשתות חברתיות שמסתייעים במילות מפתח כדי ליצור ממשקים בין אתרים, בלוגים וכלים של רשתות חברתיות שמטרתם האחת היא ניהול נוכחות באינטרנט.
ככל שזוהה הצורך לשימוש נכון במילות מפתח באינטרנט פותחו כלים משלימים שנועדו לסייע למקדמי אתרים ולכותבי תכנים המתמחים באינטרנט לזהות את אותן מילות מפתח שנהנות מחיפושים מרובים יותר (ביחס למילות מפתח אחרות). הכלי המוכר ביותר הוא כלי מילות המפתח של גוגל, המסייע בבניית קמפיינים של קישורים ממומנים בגוגל ומשמש גם את כותבי התכנים לאתרים ואת מקדמי האתרים.
איאן או'בריאן

ביוגרפיה

או'בריאן נולד וגדל בוולינגטון, ניו סאות' ויילס. הוא החל ללמוד לשחות בגיל 4 ולהשתתף בתחרויות שחייה בגיל 10. לאחר מות אביו הוא נשלח לסידני להתאמן בהדרכתו של פורבס צ'רלי, מאמנם של אלופים אולימפיים ג'ון דייוויס, שיין גולד, גייל ניל.
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בשנת 1962 זכה או'בריאן ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-110 יארד חזה (1:11.4 דקות), במשחה ל-220 יארד חזה (2:38.2 דקות) ובמשחה שליחים 4x110 מעורב (4:12.4 דקות).

אלוף אולימפי ושיאן עולם

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה או'בריאן בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:27.8 דקות, לפני שיאן העולם במחצית המרחק גאורגי פרוקופנקו מברית המועצות (2:28.2 דקות) ושיאן העולם היוצא צ'ט ג'סטרמסקי מארצות הברית (2:29.6 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.3 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:58.4 דקות וגרמניה (4:01.6 דקות), הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:07.8 דקות. שיאו העולמי החזיק מעמד 4 שנים ונישבר על ידי ולדימיר קוסינסקי מברית המועצות (2:27.4 דקות). 
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקינגסטון, ג'מייקה בשנת 1966 זכה או'בריאן ב-2 מדליות זהב, במשחה ל-110 יארד חזה (1:08.2 דקות) ובמשחה ל-220 יארד חזה (2:29.3 דקות). לאחר המשחקים פרש משחייה תחרותית על מנת לתמוך כללית במשפחתו.
לקראת אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) בקשו מנהלי השחייה באוסטרליה מאו'בריאן לחזור לשחות משום שלא היה לאוסטרליה שחיין ראוי בסגנון החזה. במשחקים עצמם הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.8 דקות, הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:08.5 דקות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.6 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה חלשה עבורו, 2:36.8 דקות ולא הצליח להגן על תוארו.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש או'בריאן סופית משחייה תחרותית והחל לעבוד בתעשיית הטלוויזיה.
רינגו סטאר

נעוריו

נולד בשם ריצ'רד סטארקי ג'וניור בעיר הפועלים ליברפול בשנת 1940. הוריו נפרדו כשהיה בן 3, ואימו נישאה לבעל אחר. אמו עודדה אותו להתעניין במוזיקה. בילדותו היה רינגו חולה תקופות ארוכות. השהיות הארוכות בביתו לא בוזבזו לריק, ואת מערכת התופים הראשונה שלו העניק לו אביו החורג. על מערכת זו התאמן רינגו הצעיר עד שהחל את קריירת התיפוף שלו בלהקות שונות. בשנת 1957, הקים רינגו עם אדי מיילס את הלהקה הראשונה שלו, שנקראה "להקת הסקיפל של אדי קלייטון".

עם הביטלס

סטאר פגש את הביטלס לראשונה בשנת 1960 בהמבורג בזמן שהופיע עם רורי סטורם וההוריקנז (Rory Storm & the Hurricanes). בשנת 1962 צורף ללהקת הביטלס במקומו של פיט בסט שהודח מהלהקה.
כמעט בכל אחד מאלבומי הביטלס שובץ שיר בו משמש סטאר כזמר מוביל. בין היתר, הוא שר את השירים Yellow Submarine, With A Little Help From My Friends, Good Night ו-I Wanna Be Your Man. כמו כן, סטאר כתב, הלחין ושר את השירים Don't Pass Me By ו-Octopus's Garden, וכן השתתף בכתיבת השירים What Goes On ו-Flying.
סטאר, שהיה חובב משחק, נטל על עצמו את מרבית התפקידים המרכזיים בסרטי הביטלס, וכן במספר סרטי קולנוע שונים.
במשך מרבית שנותיו עם הביטלס לא זכה סטאר לחופש אומנותי רב בתוך הלהקה והתקשה לממש את עצמו בתור מתופף או כמוזיקאי בכלל. מצב זה השתנה מעט באלבום Abbey Road, שבשיר The End מתוכו הקליט את סולו התופים הראשון שלו ואחד מהראשונים במוזיקת הרוק בכלל.

חייו האישיים

סטאר נישא למורין קוקס ב-11 בפברואר 1965. לזוג שלושה ילדים. הזוג התגרש ב-1975.
ב-1980, פגש סטאר את ברברה באך על הסט של הסרט "איש המערות". הם התחתנו ב-27 באפריל 1981, כמה שבועות לפני צאת הסרט לאקרנים.
בנו של סטאר, זאק סטארקי הוא המתופף של הלהקות אואזיס והמי. סטאר סידר לבנו הדרכה בתחום התיפוף מאלילו של זאק, קית' מון, מתופף "המי", אשר היה חבר קרוב של סטאר.
מדיטציה טרנסנדנטלית ב-24 באוגוסט 1967, הביטלס פגשו את מהרישי מהש יוגי (Maharishi Mahesh Yogi) - אבי שיטת המדיטציה הטרנסצנדנטלית - במלון הילטון, לונדון, מאוחר יותר המשיכו לעיר באנגור בצפון ויילס, כדי להשתתף בסוף-שבוע של 'הדרכה אישית' עם היוגי. מאוחר יותר, התקופה של הביטלס עם היוגי מהרישי בהודו, נחשבת לתקופה מאוד פורייה, כאשר רוב השירים בעבור התקליטים "האלבום הלבן" ו-Abbey Road הולחנו שם.
באפריל 2009 הופיעו רינגו סטאר ופול מקרטני ביחד במופע צדקה להבאת המדיטציה הטרנסצנדנטלית לשכבות החלשות, כחלק מהעשייה של קרן דייוויד לינץ'.

הוקרה

על שמו של סטאר נקרא המין אבלנשורוס סטארי - מין במחלקת הטרילוביטים - פרוקי רגליים פרה-היסטוריים.
בסוף שנת 2017 הוענק לו תואר אבירות ממלכת אנגליה.
הלתרסס

הלתרסס (ביוונית: Ἁλιθέρσης) היה נביא מהמיתולוגיה היוונית. הלתרסס מוזכר באודיסיאה השנייה של הומרוס, כאשר שני נשרים עפים באולם בו מכנס טלמכוס בנו של אודיסאוס את מחזרי אמו ונוזף בהם על חיזורם ועל כך שהם מבזבזים את רכוש אביו. הלתרסס ניבא את הבשורה הרעה שעתידה להיות למחזרים.
ברני טופין

ביוגרפיה

טופין נולד בצפון אנגליה למשפחת חוואים, בהיותו בן 17 בשנת 1967 ענה ל"מודעת דרושים" שביקשה למצוא פזמונאי שיעבוד בשיתוף פעולה עם מלחין צעיר אחר. בכך, החל למעשה שיתוף הפעולה הידוע בין טופין לבין אלטון ג'ון, שיתוף פעולה שנמשך בלמעלה מ-40 אלבומים עד היום.
בשנת 1991 נעשה הסרט התיעודי "Two Rooms" שסקר את דרכם של השניים ואת השילוב המוצלח שהצליחו ליצור.
לכבוד תחילת העשור הרביעי לשיתוף הפעולה בין השניים, הקליט ג'ון אלבום שלם למילותיו של טופין, המתייחס לקריירות של השניים ולחיבור המיוחד שלהם. באלבום זה, הופיע טופין לראשונה על גבי עטיפת האלבום.
בשנת 2006 זכה בפרס גלובוס הזהב על שירו "A Love That Will Never Grow Old" (ללחן של המוזיקאי הארגנטינאי גוסטבו סנטאולז'ה ובוצע על ידי זמרת הפולק אמילו האריס) שהופיע בפס-קול סרט הקולנוע הר ברוקבק. באותה השנה עלה גם על בימות ברודוויי המחזמר הראשון בו שיתפו טופין ואלטון ג'ון פעולה, ונקרא "Lestat".
פארק פרובינציאלי

פארק פרובינציאלי (באנגלית: provincial park) או פארק טריטוריאלי (באנגלית: territorial park) הוא פארק או שמורת טבע המנוהלים על ידי אחד הפרובינציות, הטריטוריות או המחוזות של מדינה, בניגוד לפארק לאומי המנוהל ברמה המדינתית. 
מדינות בהן יש מחוזות או טריטוריות, ובהתאם פארקים פרובינציאליים הן: ארגנטינה, בלגיה, קנדה, ודרום אפריקה.

ארגנטינה

פארקים פרובינציאליים (בספרדית: Parques Provinciales) בארגנטינה הם:
פארקי פרובינציית מיסיונס הם: הפארק הפרובינציאלי אורוגוו-אי, והפארק הפרובינציאלי אזמרלדה.
בפרובינציית סן חואן מצוי הפארק הפרובינציאלי איסצ'יגואלסטו (המכונה גם "עמק הירח" - "Valle de la Luna", בשל מראהו).
בפרובינציית מנדוסה מצוי הפארק הפרובינציאלי אקונקאגואה.
במחוז בואנוס איירס מצוי הפארק הפרובינציאלי פראירה איראאולה.

בלגיה

הפארקים הפרובינציאליים בבלגיה (בצרפתית: domaines provinciaux) הם הפארק הפרובינציאלי בואה דה רווה (Bois des Rêves), הפארק הפרובינציאלי שבטון (Chevetogne), הפארק הפרובינציאלי הלסין (Hélécine), הפארק הפרובינציאלי פאלון, והפארק הפרובינציאלי וגימון (Wégimont). פארקים אלה כוללים אזורי נופש ופעילויות נופש כגון שחייה, שייט בקאנו, מסלולי הליכה, ואתרי מחנאות, וכן שטחי אזורים מוגנים (המהווים חלק קטן מהפארקים).

קנדה

הפארקים הפרובינציאליים בקנדה (באנגלית: Provincial parks) הם אזורים מוגנים (וכן אזורים תת-מימיים מוגנים), שהוכרזו על ידי ממשלות הפרובינציות כאזורים מוגנים, במטרה להגן על אזורי טבע או אזורים היסטוריים, וכן לאפשר פעילות נופש ופנאי ותיירות.  
הפארק הפרובינציאלי הראשון הוכרז בשנת 1885 והוא הפארק הפרובינציאלי המלכה ויקטוריה  ליד מפלי הניאגרה.
הגדול בפארקים הפרובינציאלים הוא הפארק הפרובינציאלי דב הקוטב, ששטחו 595,200 דונמים, בסמוך למפרץ הדסון.
למרות מחוזי פארקים בקנדה הם לא זהים לפארקים הלאומיים, המבנים שלהם ומטרותיהם דומות מאוד. לפארקים הפרובינציאליים והטריטוריאליים מספר קטגוריות. פארקים עשויים להיות שמורות טבע בלי מתקנים לשימוש על ידי הציבור הרחב או פארקים המציעים שירותים רבים למבקרים, ובהם: מסלולי אופניים או מסלולי הליכה, או מסלולי רכיבה על אופנועי שטח, שייט בקאנו או קיאק (לעיתים ניתנים להשכרה), אתרי מחנאות , חופי רחצה ואף אתרי צלילה.

דרום אפריקה

הפארק הפרובינציאלי נוואנדי הוא שמורת טבע המצויה בחלקו הצפוני של מחוז לימפופו בדרום אפריקה.
הפארק הפרובינציאלי סכר מוקולו, מקיף את אזור סכר מוקולו על נהר מוקלו, צפונית לפארק הפרובינציאלי לאפאלאלה.
הפארק הפרובינציאלי חוות לטאבה מצוי אף הוא בפרובינציית לימפופו בסמוך לפארק קרוגר ושטחו כ-420,000 דונמים. נהר לטאבה זורם דרך הפארק.
השדרה החמישית

השדרה החמישית (באנגלית: Fifth Avenue) היא ציר תנועה ראשי ברובע מנהטן, בעיר ניו יורק. השדרה חוצה את הרובע לאורכו מדרום לצפון. היא הפכה לאחד מסמליה המובהקים של ניו יורק, בשל מרכזיותה וריכוז האתרים שלאורכה.
השדרה מתחילה בוושינגטון סקוור פארק בדרום, ועולה צפונה בקו ישר כסרגל (כיתר השדרות במנהטן) דרך גריניץ' וילג' ומידטאון עד הארלם והברונקס בצפון. בנוסף, תוחמת השדרה את גבולו המזרחי של הסנטרל פארק.
בגלל מרכזיותה, השדרה נחשבת גם "עמוד השדרה" של מנהטן: היא מהווה את נקודת האפס שבה מתחיל מספור הבתים בכל הרחובות החוצים אותה. חלק הרובע שממזרחה נקרא "איסט סייד" (East Side) וחלק הרובע שממערבה נקרא "ווסט סייד" (West Side).
חלקה של השדרה העובר במידטאון הוא מסחרי ברובו (למשל אזור היהלומים). לאורכו בנייני משרדים (חלקם אתרים בולטים כגון בניין אמפייר סטייט, קתדרלת פטריק הקדוש ומרכז רוקפלר), וכן עסקים וחנויות יוקרה, ספריית העיר ניו יורק ומלון פלאזה המפורסם. צפונה יותר, בין הרחובות 60 ל-90, בחלקה הגובל בסנטרל פארק, נמצאים המוזיאונים העיקריים של ניו יורק, ביניהם מוזיאון המטרופוליטן לאמנות ומוזיאון גוגנהיים, עובדה שזיכתה חלק זה של השדרה בכינוי "מייל המוזיאונים". חלק זה של השדרה מציין גם את גבולו המערבי של האפר איסט סייד – רובע המגורים היוקרתי של צפון-מזרח העיר, שבתי המידות שבנו עשירי ניו יורק בתחילת המאה ה-20 בחלק זה של השדרה, כשפניהם לפארק, זיכו אותו בכינוי "שורת המיליונרים".
השדרה החמישית נסגרת לתנועה בחלק גדול מימי הראשון בשבוע, שבהם היא הופכת מסלול למצעדים שונים. כמה מהבולטים בהם – מצעד יום פטריק הקדוש של הקהילה האירית, מצעד הגאווה של הקהילה ההומוסקסואלית, והמצעד השנתי של תמיכה בישראל.
בשנת 2017, הוכרז כי גורד שחקים חדש יעלה בשדרה החמישית.
חצי האי רליובו

מיפוי חצי האי

חצי האי מופה על ידי סקר בריטי בשנת 1978.

מקור השם

חצי האי נקרא על שם הכפר רליובו (Рельово) שבמערב בולגריה.
מגדל המאה (שיקגו)

היסטוריה

הקמתו של הבניין הסתיימה בשנת 1930 ומאז שימש כביתן של מספר שגרירויות לאורך השנים. בתקופה זו היה לבניין הגבוה בעולם שבנוי מבטון מזוין.
בשנת 2003 הוסב מבניין משרדים לבניין מגורים.
באוגוסט 2004 צולמו בבניין מספר סצנות מהסרט באטמן מתחיל, שיצא לאקרנים שנה לאחר מכן.
בספטמבר 2005 הפך לבית משותף ושמו שונה למגדל המאה.
FEC

FEC (ראשי תיבות באנגלית של Forward Error Correction) היא טכניקה לתיקון שגיאות הנפוצה בתחומי הטלקומוניקציה, תורת המידע, תורת הקודים,  כאשר מעבירים נתונים בערוצי תקשורת לא אמינים או רועשים.
הרעיון המרכזי הוא שהשולח מקודד את המסר תוך שימוש בייתור באמצעות קוד לתיקון שגיאות או ECC.
המתמטיקאי האמריקאי ריצ'רד המינג היה החלוץ בתחום זה ב-1940, והמציא את קוד תיקון השגיאות הראשון ב-1950, Hamming (7,4) Code.
ריו גראנדה דו נורטה

היסטוריה

יש משערים שהאירופאי הראשון שהגיע לאזור היה הספרדי אלונסו דה אוחדה כבר בשנת 1499. 
במאה ה-16, בין 1535 ו-1598, עברו במקום שודדי ים צרפתים בחיפוש אחר עץ הברזיל. בשנת 1598 בנו הפורטוגזים באזור את מבצר רייס מגוס ושנה לאחר מכן ייסדו את העיר נאטאל. עיקר פרנסת התושבים היה על גידול בקר וקנה סוכר. בשנת 1633 היה שטחה של ריו גראנדה דו נורטה שדה קרב במאבק בין ההולנדים והפורטוגזים על השליטה במקום. לאחר תקופת רגיעה מסוימת תחת שלטון הולנדי, ירדו מחירי הסוכר בבורסת אמסטרדם והמצוקה הכלכלית שנבעה מכך גרמה לפורטוגזים להתמרד נגד השלטון ההולנדי, במה שכונה הטבח של קונאו ואורוקאו. בשנת 1654 גורשו ההולנדים סופית מהאזור. 
במלחמת העולם השנייה שימש שטחה של ריו גראנדה דו נורטה את בעלות הברית כבסיס קדמי לתקיפות אוויריות בצפון אפריקה שהוחזק על ידי הגרמנים. בשנת 1964 הוכנה נקודת השיגור הראשונה לחלל בדרום אמריקה, בריו גראנדה דו נורטה.

כלכלה

כלכלת ריו גראנדה דו נורטה התבססה בעבר בעיקר על גידול קנה סוכר ובקר. בנוסף, האזור משמש לגידול פירות, בראש ובראשונה מלונים (מספקת 70% מהתצרוכת של ברזיל), מנגו וקשיו. עץ הקשיו הגדול בעולם נמצא בריו גראנדה דו נורטה. החל משנות ה-80 של המאה ה-20, החל פיתוח מואץ של התיירות באזור, בבניית אתרי נופש לאורך החופים ובשימור מבנים היסטוריים.

דמוגרפיה

לפי IBGE, בשנת 2010 התגוררו בריו גראנדה דו נורטה כ-3,168,133 תושבים. מבחינה גזעית, 52.48% מהתושבים הם מגזע מעורב, 41.15% לבנים, 5.24% שחורים, 1.04% אסייתים, ו-0.08% ילידים.