גרג למונד

קריירה מקצוענית

למונד התבלט כבר כרוכב צעיר בעל כשרון וזכה באליפות העולם לרוכבים צעירים שנערכה ב-1979 בארגנטינה כשהדהים את הצופים וזכה בניצחון מוחץ. למונד נבחר לנבחרת ארצות הברית לקראת המשחקים האולימפים במוסקבה אך לא השתתף בהם עקב החרם שהטילו האמריקאים על המשחקים. ב-1981 החל להתחרות כמקצוען בדבוקה האירופית.
סיים שני באליפות העולם ב-1982 ושנה לאחר מכן הפך לאמריקאי הראשון שזכה בתואר אלוף העולם כאשר ניצח באליפות העולם.
למונד החל להתכונן לטורים הגדולים של אירופה וב-1984 סיים שלישי את הטור דה פראנס כרוכב הצעיר הטוב ביותר (לבוש בחולצה הלבנה). 
בטור דה פראנס של 1985, כשהוא בן 24, הורו לו מנהלי קבוצתו לתפקד במרוץ כפועל ולסייע לרוכב המוביל של קבוצתו, ברנאר אינו, במקום לרכוב כדי לנצח. אינו, שהוביל במרוץ, סבל מפציעה שנבעה מתאונה.
למונד סיים שני, 1:42 דקות אחרי אינו, שזכה בכך בניצחונו החמישי בטור. לאחר מכן, בראיון שנערך עמו טען למונד כי מנהלי קבוצתו ומאמנו שיקרו לו במהלך השלב המכריע, באומרם לו שאינו מעט מאחריו ועליו להמתין לו בעוד שאינו היה מעל 3 דקות מאחוריו. 
בשנה שלאחר מכן, רכבו אינו ולמונד כשני מובילים בקבוצתם, לאחר שאינו הודיע בכלי התקשורת כי יסייע ללמונד כהוקרת תודה על מעשה ההקרבה של למונד בשנה הקודמת. בשלב 12 נצברו לאינו 5 דקות של הובלה על למונד והוא טען כי רדף אחרי יריביו של למונד. לאחר מכן, פיגר אינו בהרים ולמונד שב להוביל. למרות שהשניים חצו יחדיו את הפסגה המפורסמת של אלפ ד'ואז במפגן של אחדות, ללמונד היה ברור כי אינו רוכב באגרסיביות נגד חבר לקבוצה. למרות שלמונד ניצח וזכה בחולצה הצהובה, הוא חש כי אינו בגד בו. 
במהלך ציד תרנגולי הודו ב 20 באפריל 1987 נורה למונד בטעות על ידי גיסו, שפלט כדור. למונד החמיץ את הטור ואת הטור שאחריו ועבר סדרה של ניתוחים ושיקום. 
בטור דה פראנס של 1989, כאשר בגופו עדיין 37 כדוריות מכדור רובה הצייד ( כולל 2 כדוריות בקרבת לבו), קיווה למונד רק לסיים את המרוץ באחד מ 20 המקומות הראשונים.
לפני השלב האחרון, שהיה מרוץ נגד השעון לתוך פריז, דורג למונד במקום השני בדרוג הכללי. לפני הזינוק היה פער של 50 שניות בינו לבין הרוכב במקום הראשון, לורן פיניון, שניצח בטור דה פראנס בשנים 1983 ו-1984. למונד רכב בקטע כשהוא נעזר באירובר שנתן לו יתרון אוירודינמי. למונד ניצח את פיניון ביתרון של 58 שניות וזכה בחולצה הצהובה בפעם השנייה ביתרון של 8 שניות בלבד - הפער הקטן ביותר בהיסטוריה של הטור. כאשר נכנס למונד החוגג לשאנז אליזה, פיניון ישב ובכה. פיניון טען כי כאבים במפשעה הקשו עליו, אך ההפסד מיוחס לשחצנותו וביטחונו העצמי הגבוה. (פיניון ברך את למונד על המקום השני ונתן לו להתקרב בקטע מוקדם יותר, מעשה שהתברר כהרסני עבור פיניון). חזרתו לעולם הרכיבה המקצוענית של למונד הושלמה כעבור מספר שבועות, כאשר ניצח שוב באליפות העולם.
למונד הוכתר כספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 1989 והיה לרוכב האופניים הראשון שזכה בכבוד.
בשנת 1990 ניצח למונד בטור בפעם השלישית. בתחילת טור זה, קלאודיו קיאופצ'י, אז רוכב עולה, פתח פער של יותר מעשר דקות על למונד בשלב הראשון. למונד צמצם את הפער בקטעי ההרים. לפני המרוץ נגד השעון, הוביל קיאופצ'י בחמש שניות בלבד על למונד. בקטע המרוץ נגד השעון, סיים למונד חמישי כשהוא מקדים את קיאופצ'י ביותר משתי דקות והפך למוביל הטור. למונד הוא אחד הבודדים שניצח בטור בלי לנצח אף שלב בו. 
ב-1992 ניצח למונד את הפרולוג של הטור דו-פונט. היה זה ניצחונו המקצועני האחרון.
למונד אמר כי ברור שלא ניתן לשכתב את היסטוריית המרוצים, אך היה מנצח את הטור 5 פעמים לולא תאונת הירי והיריבות עם אינו.

לאחר פרישתו

ב-1990, טרם פרישתו, ייסד למונד את חברת האופניים הקרויה של שמו. החברה, שנוהלה על ידי אביו, סוחר נדל"ן לשעבר, לא הצליחה, וב-1992 סיכם למונד עם חברת טרק, שהחברה תמכור אופניים שעוצבו על ידה כשהיא משתמשת בשמו של למונד. העסקה פגעה בקשריו עם אביו. 
ב-2001, אולץ למונד להתנצל פומבית בפני לאנס ארמסטרונג, שהיה תחת חסותה של טרק, בעקבות ספקות שהעלה בדבר הגינותו הספורטיבית של ארמסטרונג. 
למונד ייסד חברה נוספת, העוסקת בכושר גופני ונקראת "למונד פיטנס", והוא בעל מסעדה הנקראת טור דה פראנס במינסוטה, ארצות הברית, שם הוא מתגורר כיום.
הוא פעיל בנושא סמים בספורט בענף האופניים ומופיע מדי פעם בהענקת פרסים למנצחי הטור.