אוסוואלד לוואט

תחילת דרכה

לוואט נולדה בגארואה, קמרון ב-17 בספטמבר 1976. היא גדלה בעיר יאונדה, שם התאהבה בתחום הקולנוע. היא הראתה עניין בצילום כבר מגיל צעיר, והייתה מצלמת במצלמת פולארויד את בני משפחתה. לוואט למד לתואר ראשון בפריז, בSciences Po. לאחר שסיימה את התואר, היא חזרה לקמרון והחלה לעבוד עבור העיתון היומי Cameroon Tribune. היא התחילה לעשות סרטים תיעודיים לאחר כמה שנים בתור עיתונאית.

קריירה קולנועית

לוואט נסעה לקנדה בשנת 2000 כדי ללמוד קולנוע, ושם גם התחילה לייצר סרטים. הסרט התיעודי הראשון שלה, The Calumet of Hope ‏(Upsa Yimoowin), צולם בטורונטו. הסרט מתאר את הדחיקה לשוליים של הילידים האמריקאים, וזכה בפרס זכויות האדם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול ב-2003.

The Forgotten Man‏ (2002)

בשנת 2002, ביימה לוואט סרט תיעודי באורך מלא, The Forgotten Man ‏(Au-delà de la peine), סיפורו של אסיר בשם לפ אשר נגזרו עליו ארבע שנים בכלא על פשע מינורי. הוא נותר בכלא גם כעבור 33 שנים, ומשפחתו אבדה כל תקווה שאי פעם ישוחרר. לוואט זכתה עבור סרט זה בפרס זכויות האדם בפסטיבל הקולנוע Vues ד'Afrique במונטריאול.

A Love during the War ‏(2005)

הסרט A Love during the War ‏(Un Amour Pendant La Guerre) מתמקד ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו במהלך מלחמת קונגו הראשונה ב-1996. הסרט חושף כמה אונס של נשים היה נפוץ במהלך המלחמה, וכיצד הממשלה שמרה על שתיקה בנושא. הסרט התיעודי מנסה לענות על השאלה "מה הן ההשלכות כאשר אונס משמש ככלי מלחמה?" הסרט מתאר את חוויותיה של אחת הקורבנות כאשר היא ובעלה היו מופרדים בזמן המלחמה. "עזיזה נפגשת שוב עם בעלה בקינשאסה, אך זיכרון הזוועות והסבל של נשים אחרות במהלך המלחמה עדיין רודף אותה. למרות מחאותיו של בעלה, היא חוזרת למזרח קונגו כדי לגלות שהמורשת של האלימות ממשיכה לפגוע בחייהן של נשים, צעירות ומבוגרות כאחת. עם זאת, כולן נותרות במעמד קורבן, מכיוון שנשים החלו לגנות באופן פומבי את ההתעללות שהן עברו." הסרט זכה בפרס זכויות האדם בפסטיבל Vues ד'Afrique במונטריאול.

Black Business‏ (2008)

סרטה התיעודי של לוואט משנת 2008, Black Business ‏(Une Affaire de nègres), מתרכז באירועים פוליטיים שאירעו בשנת 2000 בקמרון. על ענף מיוחד של משטרת דואלה, הפיקוד המבצעי, מוטל להתמודד עם הפשע הגובר בעיר. היחידה המיוחדת הופכת לאחראית על היעלמותם של כאלף גברים בדואלה במהלך שנה אחת. בסרט, לוואט מראיינת בני משפחה של הקורבנות, פעילים פוליטיים אשר מתבטאים נגד האלימות, וניצולים נדירים מפעולות הרג המוני. לוואט מראה לצופים את זירות הפשע, הכפרים אליהם נלקחו הקורבנות, ואת המקומות שבהם נמצאו גופות של קורבנות היחידה המיוחדת. הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפסטיבל Vues ד'Afrique במונטריאול. הסרט היה מועמד לפרס Muhr AsiaAfrica ב-2008.

Sderot, Last Exit ‏ (2011)

הסרט התיעודי הפוליטי מתאר את חיי היום יום של בית הספר לקולנוע של שדרות, בדרום ישראל, 2 ק"מ מגבול עזה. הוא בוחן את חייהם והשקפותיהם המצטלבים של יהודים, מוסלמים, נוצרים, פלסטינים וישראלים.

Land Rush‏ (2012)

הסרט Land Rush הופק על ידי ה-BBC. הוא אחד מתוך שמונה סרטים תיעודיים שנכללו באירוע "Why Poverty?", דיון גלובלי עכשווי על עוני בחסות ה-BBC, יחד עם יותר מ-70 תחנות שידור ברחבי העולם. שמונה הסרטים הוקרנו באותו הזמן ב-180 מדינות.
הסרט של לוואט חוקר רכישות גדולות של אדמות חקלאיות במאלי על ידי עסקים מערב הסעודית וסין, אשר מקימים חוות תעשייתיות גדולות, במקום החקלאות המשפחתית שהייתה נהוגה באזור. הסרט עוסק בנושאים של ריבונות מזון, האימפריאליזם, עוני מודרני, ובעלות על קרקע. הוא בוים בשיתוף עם אוגו ברקלי, וזכה בפרס פיבודי בשנת 2012.

צילום

מאז 2012, לוואט מתמקדת בעיקר בצילום. עבודתה בוחנת את הרעיון של "אחרות ודרכים לראות". היא הציגה את עבודתה בפריז, ארצות הברית והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.