google/wiki40b huggingface dataset:
רוברטו פונטנרוסה

נעוריו

פונטנרוסה נולד בעיר רוסאריו, בפרובינציה סנטה פה, בה חי ועבד כל חייו. היה ידוע בכינוי החיבה "הכושי".

הקריירה

"אנשים אומרים שאני לכל היותר סופר קומיקס, וזה נכון. לא אכפת לי יותר מדי איך אנשים מגדירים אותי ככותב. אני לא רוצה להיות חתן פרס נובל. אסתפק בכך שיאמרו לי 'התפקעתי מצחוק מהספר שלך.'"
פונטנרוסה החל את הקריירה שלו בכתיבת ואיור רצועות קומיקס, ומאוחר יותר החל לכתוב סיפורים קצרים, במיוחד על כדורגל. הרצועות המוכרות ביותר שלו הן "אינודורו פריירה", שגיבורן הוא גאוצ'ו וכלבו המדבר "מנדיאטה", והרוצח בוגי השמנוני אשר נוצר כפרודיה על הארי המזוהם. רצועות הקומיקס שלו פורסמו בכתבי עת שונים באמריקה הלטינית, בין השאר ב"קלרין" הארגנטינאי, "אל טיאמפו" הקולומביאני, "לה רפובליקה" האורוגוואי, "פרוססו" המקסיקני. רצועות הקומיקס יצאו לאור גם בכמה ספרי אסופות.
תוך כדי קריירת הקומיקס שלו, פונטנרוסה פרסם גם שלושה רומנים ושבעה ספרי סיפורים קצרים, עתירים הן בהומור מעודן והן בהומור בוטה. 
ב-1977 יצרה איתו קשר הלהקה הארגנטינאית המפורסמת " Les Luthiers" (להקת מוזיקה והומור), אשר רצו לשתף איתו פעולה בכתיבת תסריט לסרט בכיכובם של ששת חברי הקבוצה. הסרט אמנם לא יצא לפועל, אך בזכות יוזמה זו פונטנרוסה הפך ליוצר שותף של הלהקה, כתב בדיחות ומצבים קומיים עבורם, ותרם לרוב המופעים שלהם מ-1979 ואילך.
פונטנרוסה היה תסריטאי-שותף בסרט האנימציה "פיירו", ועיצב את כל דמויותיו. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 2007, זמן קצר אחרי מותו של פונטנרוסה. 
ב-26 באפריל 2006 הסנאט הארגנטינאי העניק לו את תואר הכבוד על שם דומינגו פאוסטינו סרמיינטו לכבוד הקריירה שלו ועבור תרומתו לתרבות הארגנטינאית.

מחלתו

ב-2003 הוא אובחן כחולה בטרשת אמיוטרופית צידית (הידועה גם כמחלת לו גריג) והוגבל לכיסא גלגלים. הוא המשיך לעבוד, ואף השתתף בישיבות הקונגרס הבינלאומי השלישי לשפה הספרדית בשנת 2004, שם נשא הרצאה הומוריסטית הרצאה על מילות טאבו ואת נאום הסיכום. 
ב-18 בינואר 2007 הודיע פונטנרוסה כי לא ימשיך לאייר את רצועות הקומיקס שלו כיוון שאיבד שליטה מלאה על ידו, אך אמר כי ימשיך לכתוב את התסריטים עבור הדמויות שלו.

מותו

ב-19 ביולי 2007 סבל פונטנרוסה מכשל נשימתי ונלקח לבית חולים. הוא נפטר שם שעה לאחר הגעתו. במסע ההלוויה שלו ובטקס ההלוויה למחרת היום השתתפו אלפי אזרחים, מפשוטי העם ועד סופרים, שחקנים ונציגי הרשויות הפוליטיות. מסע ההלוויה עצר ליד אצטדיון חיגנטה דה ארוז'יטו (ביתה של רוסאריו סנטרל, קבוצה אשר פונטנרוסה היה המעריץ המוכר ביותר שלה) ולאחר מכן המשיך צפונה לבית הקברות "פארקה דה לה אתרנידד" בו נקבר פונטנרוסה.
סוכנויות החדשות ועיתוני המדינה הקדישו טורים מיוחדים למורשתו של פונטנרוסה ולטקס ההלוויה. הממשלה הלאומית הכריזה יום אבל לאומי היום על התרבות הלאומית, ורשויות העיר רוסאריו הורו על הורדת הדגלים לחצי התורן.
ניל מסקל

ביוגרפיה

מסקל נולד בלונדון. בנעוריו שיחק כדורגל בקבוצת לונג ליין JFC. הוא למד משחק תחילה בתיאטרון אנה שר  באיזלינגטון, שם למד מגיל 11. החל מ-1992 למד בתיאטרון מיסקין בדרטפורד שבקולג' צפון מערב קנט. מאוחר יותר עבד כבמאי בתיאטרון מיסקין.

חיים אישיים

מסקל אוהד של מועדון הכדורגל ארסנל.
קפיצה

קפיצה היא תנועה שמבצע אדם או בעל חיים הנמצא על הקרקע, שבמהלכה כל גופו מתקדם באוויר במסלול בליסטי. כוח המשיכה הפועל על הקופץ מביא לחזרתו לקרקע, למקום ממנו קפץ (כאשר הקפיצה הייתה אנכית) או במרחק מסוים ממקום הקפיצה. קפיצות נמדדות בגובה ההתרוממות מן הקרקע ובמרחק שאותו עובר הקופץ. שמות נוספים למצבי קפיצה שונים או רגילים הם: ניתור, זינוק, קיפוץ, צניחה (מלמעלה למטה) ונחיתה.
בקרב בעלי חיים ניתן לראות מגוון רחב מאוד של קפיצות. ישנם בעלי חיים שעיקר התקדמותם נעשית באמצעות קפיצות (כגון קנגורו וצפרדעים), וישנם בעלי חיים עם יכולות ניתור מיוחדות כגון פרעושים. דגים מסוימים מסוגלים לקפוץ מתוך המים. אצל הפרסתנים נפוצה תופעת הדלגנות - סדרך קפיצות גבוהות שהמשמעות שלהן אינה ברורה דיה.
בקרב בני אדם, מתבצעת לרוב הקפיצה על ידי ריכוז משקל הגוף על קצות אצבעות כפות הרגליים וחזרה מהירה לעמדה שקדמה למצב זה, ככל שהריכוז גדול יותר, כך גדלים הסיכויים של מבצע הפעולה לרומם עצמו גבוה יותר.
ג'ין טריפלהורן

ביוגרפיה

טריפלהורן נולדה בטולסה, אוקלהומה, בתם של סוזן וטום טריפלהורן, ששימש כגיטריסט בלהקה "גארי לואיס ונערי השעשועים". כשהייתה בת שנתיים הוריה התגרשו. היא השלימה את לימודיה בתיכון אדיסון בשנת 1981 וסמסטר נוסף למדה באוניברסיטת טולסה. מאוחר יותר, טריפלהורן נרשמה ללימודי משחק בבית הספר "ג'וליארד" והצטרפה ללימודי המחזור ה-19 שכלל בין היתר את השחקנית לורה ליני.

קריירה

טריפלהורן התפרסמה בעיקר הודות לתפקידה במותחן "אינסטינקט בסיסי" לצד מייקל דאגלאס, בסרט "הפירמה" לצד טום קרוז ובסרט "עולם המים" לצדו של קווין קוסטנר, בנוסף ידועה בתור דמותה של "לידיה" בסרט "דלתות מסתובבות". בשנים 2006–2011 השתתפה כשחקנית ראשית בסדרת הדרמה "אהבה גדולה" של רשת HBO. מלבד הקריירה הקולנועית והטלוויזיונית השתתפה טריפלהורן בתיאטרון ברודוויי במחזות "שלוש אחיות" ו"טרו" ומאוחר יותר שיחקה לצד ואל קילמר במחזה "Tis Pity She's a Whore". טריפלהורן השתתפה בעונות 8 ו-9 של סדרת הדרמה והפשע "מחשבות פליליות". ב-2020 תעלה המיני-סדרה "גברת אמריקה" ברשת FOX, בכיכובה של טריפלהורן לצד קייט בלאנשט ורוז ביירן.

חיים אישיים

טריפלהורן התארסה בעבר לשחקן בן סטילר אך השניים נפרדו. כיום היא נשואה לשחקן לילנד אורסר ולשניים נולד ילד בשנת 2002. סבתה של טריפלהורן, ג'ין נילי, הופיעה בסרט "מציאות נושכת" שגם טריפלהורן הופיעה בו.
סובארו אימפרזה

היסטוריה

המכונית מיוצרת משנת 1993 ועד היום. האימפרזה היא מחליפתה של סובארו ליאונה, שזכתה להצלחה רבה בישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20. בראשית שיווקה בישראל אף כונתה האימפרזה "גרנד ליאונה" במטרה להיבנות על המוניטין של קודמתה.
האימפרזה שווקה בישראל בתחילה רק עם מנוע 1600 סמ"ק, הנעה קדמית ותיבת הילוכים ידנית או אוטומטית. את מירב פרסומה בעולם קנתה המכונית בשל הגרסאות החזקות והספורטיביות שלה, GT,‏ STi ו-WRX, אשר מצטיינות במבנה דומה למכוניות הראלי של סובארו שזכו במרוצי ראלי רבים והינן בעלות הנעה כפולה (בדגמים מאוחרים כולל מערכת DCCD - דיפרנציאל מרכזי הנשלט על ידי נהג), מנוע מוגדש טורבו ומבנה מחוזק. האימפרזות הספורטיביות זכו בעולם להצלחה רבה בשל התמורה הרבה למחירן ואילו בישראל מוצבה המכונית כמכונית משפחתית.
עד שנת 2007 מבנה האימפרזה הבסיסי לא השתנה כמעט במהלך ייצורה פרט למתיחות פנים קוסמטיות והצעתה עם מנועי 2000 ו-1500 סמ"ק חדישים יותר. באותה שנה הוצג דגם חדש לחלוטין של האימפרזה שכלל לראשונה גרסת הצ'בק. בשנתו הראשונה הוצע הדגם באירופה בגרסת ההצ'בק בלבד. גם גרסת ה-STi הוצעה בתצורת הצ'בק בלבד בכל בעולם. בשנת 2010 הוצגה שוב גרסת סדאן של ה-STi.
בשנת 2012 הוצג דור רביעי לאימפרזה.

בישראל

בישראל כונו הגרסאות הבסיסיות של האימפרזה מ-2007 עד 2013 בשם B3. 
בשנת 2013 החל השיווק של הדור הרביעי של סובארו אימפרזה בישראל.
Millennium

רקע

Millennium, הושפע משיר הנושא של הסרט You Only Love Twice (ג'יימס בונד), של ג'ון בארי.
על פי ויליאמס, השיר נכתב באסם באזור כפרי.
עוד הוסיף ויליאמס: "השיר עוסק בספירה לאחור אל המילניום החדש, ובתחושה בה אנו נמצאים לקראתו."

הצלחה

עם יציאתו של השיר, הוא נכנס אל מצעדי הפזמונים ברוב מצעדי אירופה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד האירי, ובמצעד הבריטי, שם הגיע למעמד זהב. עם כניסתו למצעד הסינגלים הבריטי, דחק השיר את השיר "Bootie Call" של אול סיינטס, מה שהיה אירוני במקצת, בהתחשב בעבודה שוויליאמס היה הארוס של ניקול אפלטון, חברת הלהקה, באותה העת. בנוסף, השיר הגיע לעשרים הגדולים בעוד תשעה מצעדי פזמונים בעולם.
השיר גם היה לשיר הראשון של ויליאמס שנכנס אל מצעד הבילבורד הוט 100, ונחשב להצלחה העולמית הראשונה של ויליאמס.
השיר הוא השיר השלישי הנמכר ביותר של ויליאמס בכל הזמנים, עם מכירות של כ-480,000 עותקים.
דבון ג'פרסון

קריירה

בצעירותו שיחק ג'פרסון באוניברסיטת דרום קרוליינה, בה העמיד ממוצעים של 12.1 נקודות, 6.3 ריבאונדים וחסימה אחת ב-27.8 דקות משחק. הוא שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA במדי הלוס אנג'לס לייקרס, אך לא נבחר בדראפט לשנת 2008 וחתם במכבי חיפה מליגת העל הישראלית לעונת 2009/2008, אותה הוביל יחד עם דורון פרקינס לגמר גביע המדינה ולגמר הפיינל פור של הליגה, אך בשניהם קבוצתו הפסידה להפועל חולון ולמכבי תל אביב בהתאמה. כמו כן, הוא נבחר לשחקן השישי של העונה בליגת העל לאחר שקבע ממוצעים של 16.3 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק.
בעונת 2010/2009 הפך לאחד הכוכבים הגדולים של הליגה הישראלית, אך עזיבתם של פרקינס וברוקס סיילס השפיעה רבות על חיפה שסיימה את העונה הסדירה במקום החמישי בלבד והודחה כבר ברבע גמר הפלייאוף על ידי ברק נתניה. בסך הכל ג'פרסון סיים עונה אישית טובה במיוחד עם ממוצעים מצוינים של 17.2 נקודות, 8.4 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק.
לאחר עונה זו עזב את חיפה וחתם לקראת עונת 2011/2010 באסוול ליון-וילרבאן הצרפתית, איתה השתתף בסיבוב הראשון של מוקדמות היורוליג, אך קבוצתו הודחה ממסגרת זו] והוגרלה למשחקי היורוקאפ לעונת 2011/2010. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בקבוצת טריומף ליוברצי הרוסית. לאחר הפסד של הקבוצה בליטא, נעצר ג'פרסון על ידי המשטרה המקומית יחד עם טייוויין מקי, חברו לקבוצה. הכדורסלנים האמריקנים יצאו לבלות במועדון לילה מקומי לאחר ההפסד ובמקום התפתחה תקרית עם אנשי האבטחה שהובילה למעצרם.
מאז 2016 ג'פרסון משחק בשורותיה של גזיאנטפ.
המוסד לעלייה ב'

המוסד לעלייה ב' היה זרוע של ארגון ההגנה ששימש כגוף המארגן מטעם הנהגת היישוב של ההעפלה - העלייה לארץ ישראל (שהייתה בלתי חוקית על-פי חוקי המנדט הבריטי). כמו כן שימש המוסד לשם רכש נשק עבור "ההגנה" וצה"ל, כולל עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-ישראלית..

תחילת הפעילות ועד מלחמת העולם השנייה

למרות שבאופן רשמי "המוסד לעלייה ב'" נוסד ב-29 באפריל 1939 על ידי קבוצת אנשים חברי הקיבוץ המאוחד, הוא פעל למעשה כבר בשלהי 1938. הסיבות להקמתו היו החמרת האיסורים הבריטיים על עלייה חוקית לארץ ישראל מול ההכרה כי יש לחלץ יהודים מאירופה לפני שתפרוץ מלחמה. המוסד הוקם על בסיס תנועת ההעפלה שהייתה קיימת לפניו. תנועת ההעפלה הושתתה בתחילת דרכה על עליית בדד של מעפילים שהגיעו ארצה כתיירים או בדרכים אחרות. החל משנת 1934 החלה ההעפלה לפעול דרך הים בספינות מעפילים, שהראשונה בהן הייתה הספינה ולוס שנוסעיה אורגנו על ידי תנועת "החלוץ".
תחילה התרכזה פעילות מטה המוסד באתונה, ומאוחר יותר עבר המרכז לפריז. מעל המטה היה ועד ציבורי שפעל בארץ ישראל והורכב מנציגי מפא"י, העובד הציוני, הפועל המזרחי והשומר הצעיר. עם הפילוג במפא"י פרש אחד ממייסדי המוסד לעלייה ב', יהודה בראגינסקי, ממפא"י לסיעה ב' וכך הייתה נציגות גם לתנועה לאחדות העבודה.
בשנים הראשונות ליסודו נחל המוסד הצלחה מסוימת ולפני מלחמת העולם השנייה הצליח להביא ב-50 הפלגות למעלה מ-20 אלף עולים.
עם פרוץ המלחמה כמעט ושותקה פעילות המוסד וב-1944 הגיעו מרומניה 11 ספינות.

פעילות במדינות ערב

מ-1943 ועד 1949, המוסד לעליה ב' בשיתוף עם הסוכנות היהודית והמחלקה הערבית של הפלמ"ח פעל במדינות ערב, בעיקר בסוריה ובעיראק, להעלאת אלפי יהודים לישראל, בדרך היבשה. פעולות אלה אורגנו על ידי סיירים של הפלמ"ח. העולים, שרובם היו בני נוער, נקלטו בקיבוצים.

לאחר הקמת המדינה

עם הקמת מדינת ישראל, שימש "המוסד לעלייה" (האות ב' נמחקה) כחברת נסיעות שעסקה בהובלת זרם העולים שזרם ארצה ובסוף 1948 היא הפכה לחברת ספנות 'שוהם', ששמה שונה לאחר מכן ל'צים' (ללא קשר למוסד החשאי נתיב, שארגן עלייה מארצות הגוש הקומוניסטי, ממדינות ערב וממדינות מצוקה).
אבודה ממנו ומכל אדם

הכלל בשימוש באינטרנט

הרב דוב ליאור מתיר הורדת קבצים מכל סוג מהאינטרנט, בסוברו כי התכנים באינטרנט הם כמו אבדה ששטפה נהר, שהיא נחשבת כהפקר וברור שבעליה התייאש ממנה; אך ההיתר נוגע לשימוש אישי בלבד, ולא לשימוש מסחרי. החולקים על הרב ליאור טוענים כי במקרה של הורדת קבצים כל אדם יכול להציל את האבדה, על ידי כך שלא יוריד את אותם קבצים.] בנוסף, בעל היצירה לא התייאש מאנשים שיקנו אותה באופן חוקי. חלק מהחולקים, וביניהם הרב יעקב אריאל, מגדירים הורדת קבצים כגזל ולא כאבדה.
מרי לין רייסקוב

ביוגרפיה

רייסקוב נולדה וגדלה במישיגן, אך עברה ללוס אנג'לס. היא שיחקה בסדרות המופע של לארי סנדרס, Mr. Show עם דייוויד קרוס (שאיתו היא יצאה עד לעונה השנייה), ועוד.
רייסקוב שיחקה בסרטים: "מיס סנשיין הקטנה", "אחי איפה האוטו שלי", "עור מסתורי", "אדם על הירח" ועוד.

תפקידה ב-24

בשנת 2003 החלה רייסקוב לגלם את דמותה של קלואי או'בריאן, סוכנת CTU (היחידה ללוחמה בטרור) מהעונה השלישית בתפקיד אורח והמשיכה לעונה הרביעית שנה לאחר מכן. החל מהעונה החמישית ב-2006 היא שימשה כשחקנית קבועה בצוות. בעונות השביעית והשמינית היא הדמות הנשית המובילה. כמו כן בעונה התשיעית (מיני סדרה) שיצאה בשנת 2014. 
היא הופיעה בסך הכל ב-113 פרקים; מה שהופך אותה לדמות השלישית שהופיעה הכי הרבה בסדרה. 
רייסקוב וקיפר סאתרלנד הופיעו ביחד בפרק מיוחד של משפחת סימפסון.

לאחר 24

בשנת 2004 שיחקה בדרמת הטלוויזיה של CBS "הלטר סקלטר", אותו חייו של צ'ארלס מנסון. 
היא שיחקה בסדרה הקומית "איך להיות ג'נטלמן" של רשת CBS, וגם הופיעה בקליפים של בק וWeezer. היא אף הופיעה בתפקיד קצר בסדרה הקומית "ברוקלין תשע-תשע".
בשנת 2013 שיחקה בדרמת הנעורים זוכת הפרסים "מלכי הקיץ" של הבמאי ג'ורדן ווט-רוברטס.
בשנת 2017 שיחקה לצד מריה בלו בסרט "בחיפוש אחר פליני", על פי תסריט של ננסי קארטרייט. 
בשנת 2018 שיחקה בסרט הקומי "חכם בלילה", לצד קווין הארט. ב-2019 שיחקה בסדרה "עכשיו אפוקליפסה", ברשת Starz.

חיים אישיים

לרייסקוב בן שנולד ב-2008. היא יצאה למשך 5 שנים עם ג'ון בריאון עד שהם נפרדו ב-2002.
ב-2012 רמזה במהלך ראיון כי היא ביסקסואלית.
מיקל מרטי אי פול

מיקל מרטי אי פול (בקטלאנית: Miquel Martí i Pol;‏ 19 במרץ 1929 - 11 בנובמבר 2003) היה משורר, סופר ומתרגם קטלאני.
מיקל מרטי אי פול נולד בעיירה רוֹדָה דֶה טֶר (Roda de Ter) שבהרי הפירינאים. מחלה ניוונית קשה אילצה אותו לנטוש את עבודתו במפעל ולהתמסר לכתיבה. יצירותיו הראשונות, "מילים ברוח" ו"חמישה-עשר שירים", ראו אור בשנות החמישים ועסקו במשבר אמונה. בשלב מאוחר יותר החלו נושאים אישיים וחברתיים לתפוס מקום נרחב יותר ויותר בשירתו, ושוני זה בא לידי ביטוי ביצירות דוגמת "הכפר" (1966) ו"המפעל" (1972). שיריו תורגמו לשפות רבות.
קייל קורבר

נעורים וקריירת מכללות

קייל קורבר, הבכור מבין ארבעת ילדיהם של קווין ולייני קורבר, גדל בילדותו באזור לוס אנג'לס, אביו הוא כומר, אמו שחקנית כדורסל בעברה (שאף קלעה שיא של 74 נקודות במשחק), והמשפחה כולה חובבת כדורסל, אחיו שיחקו גם הם במכללות ודודו מאמן כדורסל במכללות.
קורבר למד במכללת קרייטון, שיחק בנבחרת הכדורסל של המכללה, וכבר אז גילה כשרון קליעה יוצא דופן, והוא הרביעי בכל הזמנים בצוברי הנקודות של המכללה, והראשון בקליעות לשלוש.

פילדלפיה 76'

קורבר נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2003 במקום ה-51 בלבד, על ידי ניו ג'רזי נטס, אשר העבירה אותו בערב הדראפט לפילדלפיה 76'.

יוטה ג'אז

בדצמבר 2007, לאחר כ-4 עונות וחצי בפילדלפיה, הועבר קורבר בטרייד ליוטה ג'אז בתמורה לגורדאן גיריצ'ק ובחירת דראפט עתידית.

שיקגו בולס

לקראת עונת 2010/2011 חתם קורבר על חוזה בשיקגו בולס.

אטלנטה הוקס

ב-2012 הועבר לאטלנטה הוקס, ובגיל מאוחר החלה תקופת פריחה אצלו, החל לפתוח במשחקים בחמישייה, וממוצע הנקודות שלו עלה. ב-6 בדצמבר 2013 קלע שלשה במשחק וזה היה לו המשחק ה-90 ברציפות שבהם קלע לפחות שלשה אחת, שיא ליגה, השיא הקודם היה שייך לדאנה בארוס והוא עמד על 89 משחקים רצופים, הרצף של קורבר נעצר לבסוף רק לאחר 127 משחקים.
בעונת 2014/2015 קבוצתו אטלנטה גילתה יכולת גבוהה והיא סיימה במקום הראשון במזרח. קורבר גם הוא העלה את רמתו בעונה זו ואף נבחר לשחק במשחק האולסטאר.

קליבלנד קאבלירס

באמצע עונת 2016/2017 עבר קורבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס בתמורה למייק דאנליבי ובחירת דראפט עתידית. בפלייאוף של עונות 2017 ו-2018 העפילה קליבלנד למעמד גמר ה-NBA, אך בשתי הפעמים הפסידה לגולדן סטייט ווריורס.

יוטה ג'אז

בנובמבר 2018 הועבר קורבר בטרייד ליוטה ג'אז בתמורה לאלק ברקס ושתי בחירות דראפט עתידיות. ב-6 ביולי 2019 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, ויום אחד לאחר מכן הועבר בטרייד נוסף לפיניקס סאנס, ממנה שוחרר ב-8 ביולי.

מילווקי באקס

ב-25 ביולי 2019 חתם קורבר על חוזה במילווקי באקס.
דליה ביבס

ביוגרפיה

ביבס נולדה וגדלה בירושלים. היא החלה לרקוד בלט קלאסי מגיל 4. הייתה רקדנית בלהקות מחול, מהטובות בארץ ובחו״ל, בסגנונות קלאסיֿ מודרני וג׳אז. סיימה את מגמת המחול באקדמיה בירושלים ואת בית הספר להוראת המחול באקדמיה. ביבס התאמנה בהתעמלות מכשירים בקבוצת הפועל ירושלים בהדרכתה של אגנס קלטי בווינגייט. היא הייתה אלופת ישראל בהתעמלות מכשירים ושימשה כמאמנת המחוננים בנבחרת ישראל. היא סיימה את המכללה האקדמית בווינגייט לחינוך גופני במגמת מחול ובנוסף סיימה את לימודי הפיזיותרפיה.
באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1962 סיימה ביבס בתחרות הקבוצתית במקום 15.
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1963 זכתה ביבס בתואר אלופת ישראל בהתעמלות בתוצאה של 69.1 נקודות, לפני רינה כהן מהפועל ירושלים (62 נקודות).
באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה בשנת 1966 סיימה אבלס בתחרות הקבוצתית במקום 16 ובתחרות הקרב רב אישי היא סיימה במקום 90 בתוצאה של 70.732 נקודות.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1967 זכתה ביבס במדליית זהב במשותף עם רות אבלס בתוצאה של 71.55 נקודות.

חייה האישיים

בשנת 1966 נישאה ביבס לאלוף ישראל בהיאבקות משה ויינברג. השניים התגרשו, מספר שנים לפני שנרצח בטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.
בשנת 1970 הקימה סטודיו למחול בשם "הסטודיו של דליה".
חיים תמיר

ביוגרפיה

חיים תמיר נולד בשם חיים רוזנברג בקרקוב, פולין. הוא היגר עם משפחתו לצ'כיה ובהמשך ללייפציג שבגרמניה. בשנת 1929 הוא סיים הוראת חינוך גופני.

אלוף המכביה

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935, זכה רוזנברג כנציג פולין, במדליית זהב בתחרות הקרב רב (12) בתוצאה של 189 נקודות, לפני קליפפר מאוסטריה (184 נקודות) ופלזנפלד מצ'כוסלובקיה (176 נקודות).
לאחר המכביה נשאר בארץ ישראל בעזרתו של זליג רוסצקי איש ההגנה והנהלת מכבי.
בשנת 1952 אירגן בטקס הפתיחה של כינוס הפועל החמישי את מופע ההתעמלות הגדול ביותר בישראל עד אותה העת, שכלל 6000 מתעמלים. בשנת 1956 הוא שוב אירגן את מופע ההתעמלות בטקס הפתיחה של כינוס הפועל השישי. במשך השנים זכה לארגן מופעי פתיחה נוספים של כינוסי הפועל, וטקסי יום עצמאות של מדינות באפריקה.
תמיר התמנה למאמן הראשי בהתעמלות בקבוצת הפועל תל אביב עד שנת 1961. ב-1962 התמנה ליושב ראש ועדת ההתעמלות בהתאחדות לספורט.
בשנת 1973 החל תמיר ללמד חינוך גופני בתיכון עירוני ה' בתל אביב, לאחר נפילתו של המורה יצחק הוכמן במלחמת יום הכיפורים.
טורקיש איירליינס

תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1933 בשם "מינהל תפעול קווי תעופה לאומיים" (טורקית Devlet Hava Yolları İşletmesi İdaresi) אשר הפעילה טיסות פנים בלבד על ידי צי של 5 מטוסים, עד לשנת 1947, מועד בו הופעל קו שירות לאתונה. במסגרת תהליך רה-ארגון מקיף הפך המינהל לחברה ביום 1 במרץ 1956, ושמה שונה לזה הנוכחי. שינוי נוסף במעמד החברה חל בשנת 1990 עם הצעת 5% ממניותיה לציבור. בחודש דצמבר 2004 מכרה ממשלת טורקיה 23% נוספים ממניות החברה, ושוב בחודש מאי 2006, עת נמכרו 28.75% נוספים ממניותיה. מינהל ההפרטה של הרפובליקה הטורקית מחזיק ב-53.57% ממניות החברה, והיתר נמצאות בידי הציבור. ב-9 בדצמבר 2006 אישר הוועד המנהל של ברית חברות התעופה סטאר אלייאנס את בקשת החברה להצטרף לשורות הברית, וזו אכן יצאה אל הפועל ב-1 באפריל 2008. בשנת 2011 ובשנת 2012 זכתה טורקיש איירליינס בתואר חברת התעופה הטובה באירופה.

החברה כיום

החברה מפעילה שירותי טיסה סדירים ל-315 יעדים מתוכם 50 יעדים בטורקיה, ו-265 יעדים ב-126 מדינות ברחבי העולם, והיא חברת התעופה שטסה למספר המדינות הגדול ביותר. בנוסף לבסיסה העיקרי בנמל התעופה איסטנבול, משמשים גם נמל התעופה הבינלאומי אנקרה אסנבואה ונמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן מזרחית לאיסטנבול, כבסיסי משנה של החברה.
החל מ-31 באוקטובר 2018 החלה החברה להפעיל טיסות מנמל התעופה החדש של איסטנבול, החל מ-1 בינואר 2019 העבירה החברה את כל טיסותיה מאטאטורק לנמל החדש.
החברה מעסיקה 28,597 עובדים, ו 27,517 עובדים נוספים בחברות הבת, וברשותה 341 מטוסים. מועדון הנוסע המתמיד של החברה קרוי Miles and Smiles. בשנת 2018 הטיסה החברה כ-75 מיליון נוסעים. סך הכנסותיה הסתכמו ב-9 מיליארד דולר בשנת 2012.
החברה מחזיקה במחצית ממניות חברת השכר סאן אקספרס שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה, ובכל מניותיה של חברת אנאדולוג'ט שהחלה לפעול ב-23 באפריל 2008 כחברת תעופה במחיר נמוך בשוק טיסות הפנים.
החברה כיום (2016) נחשבת כחברת התעופה האירופאית הטובה ביותר.
ב-12 בדצמבר 2017 קיבלה החברה את מטוס הבואינג 200–777F (מטען) הראשון שלה לצי מטוסי הקרגו.

פעילות החברה בישראל

נכון לחודש נובמבר 2018, החברה מפעילה כ-9 טיסות יומיות בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק, וטיסה יומית לנמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן.
באפריל 2019 הועברו כל טיסות טורקיש איירליינס ובכללם הטיסות לישראל מנמל התעופה אטאטורק לנמל התעופה החדש של איסטנבול.
החל מ-31 במרץ 2019 מפעילה החברה כ-10 טיסות יומיות בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה איסטנבול.
החל מאפריל 2019 מפעילה החברה 5 טיסות שבועיות בין אנטליה לתל אביב.
ב-1 ביוני 2019 החלה החברה להפעיל 4 טיסות שבועיות מאיזמיר לתל אביב.
ריי (מלחמת הכוכבים)

ביוגרפיה

מקום הולדתה של ריי אינו ידוע. כשהייתה קטנה מכרו אותה הוריה האלכוהוליסטים תמורת משקה חריף לאנקאר פלאט. ומאז שרדה לבדה על הכוכב ג'אקו כשלמחייתה היא אוספת גרוטאות שונות מספינות חלל שהתרסקו על אדמת ג'אקו, ומוכרת אותן בתמורה למזון. ריי משוכנעת שהוריה יחזרו לאסוף אותה, ולכן אינה מוכנה לעזוב את ג'אקו מחשש שמא תחמיץ אותם. בנוסף היא מסמנת על הקיר במקום מגוריה (AT-AT מרוסק) כל יום שעובר מאז נעלמו הוריה.
במהלך אירועי הסרט הכוח מתעורר פוגשת ריי את הדרואיד BB-8 ואת חייל הסער העריק פין הטוען בפניה שהוא חבר בברית המורדים, ומשכנע אותה לברוח איתו אל בסיס המורדים בספינת חלל שאותה הם גונבים ממגרש גרוטאות סמוך. במהלך מנוסתם מכוחות המסדר הראשון הרודפים אחרי BB-8, נחטפת הספינה, המילניום פלקון, על ידי ספינת משא שעליה, כך מתברר, האן סולו וצ'ובאקה. ריי מתיידדת עם השניים, ועד מהרה מציע לה האן עבודה בצוותו על המילניום פלקון.
לאחר שקיילו רן רוצח את האן סולו, ריי ופין נאלצים להילחם בקיילו רן. פין נפצע אל ריי גוברת עליו באורח פלא. ריי טסה בחללית בשליחות ברית המורדים במטרה לאתר את לוק סקייווקר, ולבסוף מצליחה לאתר אותו, אז היא מושיטה לו את חרב האור שלו, אותה קיבלה קודם לכן ממאז קאנאטה.

באחרוני הג'דיי

ריי מבקשת מלוק סקייווקר ללמוד את דרכי הג'די. לוק מסרב עד שמגלה מה עלה בגורלו של ידידו, האן, ועד שארטו מקרין לו את הודעתה הנואשת של הנסיכה ליאה מתקווה חדשה. ריי מתקשרת מספר פעמים טלפתית עם קיילו רן, עד שהוא מגלה לה את האמת על בגידתו בלוק ומשפחתו (לוק ניסה להרוג אותו כשחש שיש בו יותר מדי אופל). ריי הכועסת תוקפת את לוק ויוצאת אל ספינת הדגל של סנוק למצוא את קיילו רן והחזירו לצד המואר.
קיילו רן פועל כמצופה ומביא את ריי לפני מנהיגו.
במהלך העימות, קיילו בוגד בסנוק ותופס את מקומו. ריי וקיילו נחמים גב אל גב מול שומריו של סנוק, אך ריי מסרבת להצעתו לעבור לצידו. יש לציין כי ריי מקפידה לכנות את קיילו רן "בן" שמו המקורי מימיו שלפני הבגידה. 
ריי נמלטת מהמקום לאחר שחרבה מתפוצצת ומצטרפת למחתרת על כוכב קרייט בדרכם החדשה.
אייטור מונרוי רואדה

קריירה

אייטור התחיל את הקריירה שלו באלקלה. בגיל 18 הצטרף לאתלטיקו מדריד ושיחק בקבוצות ג' וב' ששיחקו בליגה השלישית בספרד.
בשנת 2009 הצטרף ללוגרונייס. בעונתו הראשונה החמיץ את רוב המשחקים בשל פציעה.
בקיץ 2011 עזב לראשונה את ספרד וחתם בצילאו פיאטרה ניאמץ הרומנית. כבר בעונתו הראשונה הפך לשחק מפתח ורשם 28 הופעות. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד קונקורדיה קיאז'נה בו גם נבחר לאיש המשחק.
ב-1 בינואר 2014 חתם בקלוז' נפוקה תמורת 40 אלף אירו.
במהלך עונת 2014/2015 חתם בשריף טירספול המולדבית עימה זכה בגביע המולדובי.
ב-31 באוגוסט 2015 הצטרף למכבי פתח תקווה, בה שיחק במשך שתי עונות. הוא ערך 52 הופעות ליגה במדי הקבוצה.
ב-12 בינואר 2018 חתם בדינמו בוקרשט עד לסוף העונה. ב-13 ביוני 2018 חתם בדונראה קלראש הרומנית.
בקיץ 2019 אייטור חתם בג'משדפור מהסופר ליג ההודית.
יוהאן השני, רוזן העיר נירנברג

ביוגרפיה

יוהאן נולד בשנת 1309, לפרידריך הרביעי, רוזן העיר נירנברג ולמרגרטה מקרינתיה, בתם של אלברט מגוריציה ואגנס מההנברג. בשנת 1332 מת אביו, ויוהאן ירש את נחלותיו. הוא התפרסם לאחר שהצליח לצרף לנחלותיו את קולומבאך בשנת 1340. בתקופת שלטונו פרצה מגפה, אשר גבתה קורבנות רבים בנירנברג. בשל הטענה כי האוכלוסייה היהודית הייתה אחראית על המגפה, יהודים רבים בנירנברג נרצחו, ללא התערבותו של יוהאן נגד זה.
טג'יקיסטן במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

הספורטאי היחיד שנשלח למשחקים באתונה בשנת 2004 התחרה בתחרויות הרמת כוח (גברים, עד 60 ק"ג) וסיים במקום התשיעי עם תוצאה של 147.5 ק"ג. באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) שלחה המדינה פעם נוספת משלחת יחיד, הפעם ספורטאית שהתחרתה בהרמת כוח (נשים, עד 48 ק"ג) אך הספורטאית נפסלה לאחר שלא הצליחה להרים בצורה תקינה.