google/wiki40b huggingface dataset:
חיים אלוש

חיים אלוש (נולד ב-1957 בבאר שבע) הוא מנכ"ל ומייסדה של החברה הישראלית "משוב גרופ", העוסקת  בכלכלה  ירוקה ובארגון תערוכות וועידות מקומיות ובינלאומיות בתחומי החקלאות, איכות סביבה ועוד. יסד  את העיתונים "משוב חקלאות" ו"גנים ירוקים", ואת התערוכות הבינלאומיות אגרומשוב וקלינטק.

ביוגרפיה

חיבתו של אלוש לתחום החקלאות החלה כשסייע בחופשות הקיץ למשפחת דודתו במושב עזריקם בגידול ירקות. לאחר לימודי התיכון ועד לשירותו הצבאי עבד אלוש במכון לחקר הנגב, ובין השאר סייע לפרופסור דב פסטרנק במחקר גידולי חקלאות במים מליחים. 
אלוש החל את דרכו בעיתונות המקומית בדרום הארץ ככתב ספורט ומנהל בין השנים 1987–1981. בספטמבר 1987 ייסד את הירחון משוב חקלאות, ומינה לתפקיד העורך את עמיר רפפורט שהיה אז בן 17. העיתון עסק בתחילה בחקלאות בנגב, ובניגוד לעיתונים החקלאיים באותה תקופה התפרסמו בו גם סיפורים אישיים רבים. לאחר כשנה הפך את העיתון לירחון ארצי. 
בראשית 1991 ייסד את "משוב גרופ", חברה המקיימת מדי שנה שתי ועידות ותערוכות בינלאומיות בישראל. בשנת 1992 ייסד את "גנים ירוקים", עיתון לאנשי המקצוע בענף הגינון ופיתוח הנוף.
אלוש נשוי לפנינה ואב לשלוש בנות.

תערוכות מקצועיות

ביולי 1991 התקיימה תערוכת אגרומשוב הראשונה בקיבוץ גלאון. התערוכות הבאות התקיימו בתל יצחק ובגעש. בשנת 1998 הפכה אגרומשוב לתערוכה בינלאומית ומאז היא מתקיימת בגני התערוכה בתל אביב.
בשנת 1997 ייסד אלוש את תערוכת אקווה ישראל העוסקת בתחום פתרונות המים המתקדמים. ב-2008 הורחבו תחומי התערוכה גם לאנרגיה מתחדשת, מיחזור, בנייה ירוקה, תחבורה ירוקה והתייעלות אנרגטית, והיא נקראת מאז "תערוכת קלינטק".
בשנת 2010 יזם את ועידת ישראל לחקלאות עם מחקר ופיתוח צפון והתאחדות חקלאי ישראל. הוועידה הראשונה התקיימה במעמד נשיא המדינה שמעון פרס בכפר בלום. הוועידה מתקיימת מדי שנה. בשנים האחרונות היא מתקיימת במשך מספר ימים בירושלים.
בשנת 2014 יזם את ועידת ישראל לגינון ופיתוח הנוף.

התנועה לעצמאות אנרגטית לישראל

בדצמבר 2012 ייסד אלוש את "התנועה לעצמאות אנרגטית בישראל", השואפת להעלות לסדר היום הציבורי את האנרגיה הירוקה. התנועה קוראת לממשלה להגדיל את יעדי הממשלה לשימוש באנרגיות מתחדשות ל-30% בשלוש שנים, זאת בזמן שבשלהי 2012 רק 1% מייצור החשמל מקורו באנרגיות מתחדשות ולפי החלטות הממשלה ישראל עד סוף שנת 2014 5% מצורכי החשמל אמורים להיות מיוצרים באמצעות אנרגיות אלו. לטענת התנועה פיתוח אנרגיות אלו הוא מנוף כלכלי משמעותי לפיתוח הפריפריה.
דיק קונטינו

קריירה

קונטינו החל לבצע מחזות שונים בלוס אנג'לס, ולאחר מכן, בשנת 1946, הוא החל לקבל גם תשומת לב פרסומית, שהלכה והתגברה עד לביסוס מעמדו ככוכב.
מעמדו ככוכב דעך ונקטע לזמן מה, במהלך מלחמת קוריאה, משום שקונטינו התעלם מצו הגיוס שקיבל, ונכלא לכמה חודשים. לאחר ריצוי עונשו התגייס לכוחות הצבא של ארצות הברית. מעשיו של קונטינו נחשב לשערורייה בקרב הציבור האמריקאי, והקריירה של קונטינו חוותה נפילה רצינית, אך למרות זאת הוא המשיך לנגן ואף לשחק בכמה סרטים, משנת 1950 עד לשנת 1960.
ג'יימס אלרוי כתב על בסיס חוויותיו של קונטינו במלחמת קוריאה נובלה - "Dick Contino's Blues".
גבריאלה, נסיכת מונקו

ביוגרפיה

ב-30 במאי 2014 הוכרז כי שרלין, נסיכת מונקו, אשתו של אלבר השני, נסיך מונקו, בהריון. ב-9 באוקטובר אושר כי עתידים להיוולד תאומים. ב-10 בדצמבר בשעה 17:04 נולדה גבריאלה בבית החולים על שם הנסיכה גרייס בלה קול. שתי דקות לאחר מכן נולד אחיה התאום ז'אק. גבריאלה וז'אק הם התאומים הראשונים בתולדות בית גרימלדי. בעקבות הלידה ירו תותחי המבצר פורט אנטואן 42 מטחי כבוד (21 עבור כל אחד מהם). פעמוני הכנסיות צלצלו במשך רבע שעה, והיום הוכרז כיום חג.
חרף העובדה שנולדה ראשונה, אחיה של גבריאלה קודם לה בתור לרשת את הכתר בשל חוק העדפת הבן הבכור. גבריאלה קיבלה עם לידתה את התואר "רוזנת קרלאדס" מאת אביה. ב-7 בינואר 2015, הוצגו התאומים לראשונה בפני תושבי הנסיכות. ב-10 במאי הם הוטבלו בקתדרלת מונקו. בהזדמנות זו הוענק להם הצלב הגדול של מסדר גרימלדי.
לגבריאלה וז'אק יש שני אחים למחצה: ג'זמין גרייס גרימלדי ואלכסנדר קוסטה. שניהם נולדו לאביהם מחוץ לנישואים.
בולבול לבן-לחיים

תיאור

אורך גופו 18 ס"מ, מוטת כנפיו 25-28 ס"מ ומשקלו כ-30 גרם. ראש הציפור, גרונה וכרבולתה בצבעי שחור לבן. גבו וזנבו חום, תחתיתו צהובה. לשני המינים צבע זהה, מאפיים נפוץ פחות בקרב הציפורים. שריקתו היפה מלודית וגבוהה מחולקת ל-4 חלקים, דומה מאוד לשריקת הזהבן.

גידול

בולבול זה נפוץ ביערות, בנוסף הוא נפוץ מאוד בגינות שבשולי הדרכים. לעיתים ניתן גם למצוא אותו בגנים ובפארקים בהם מבקרים בני אדם, המשאירים אוכל. דבר זה מזמין זבובים ושאר חרקים אחרים, שהם המאכל העיקרי שלו. הוא מצוי, בין השאר, באפגניסטן, ערב הסעודית, בהוטן, הודו, נפאל, פקיסטן וטג'יקיסטן, נדיר לראותו בארץ ישראל.

רבייה

בולבול זה מכין קן בצורת כוס קטנה, העשוי מעשבים, שורשים וענפים דקים. הקן נבנה בדרך כלל על עץ או על ענף של עץ נמוך. הנקבה מטילה בדרך כלל שלוש ביצים, המודגרות במשך 12 יום. הגוזלים עוזבים את הקן לאחר 9-11 ימים. ההטלות מוערכות כשניים או שלושה במהלך הקיץ. במהלך הרבייה ציפור זו לוחמנית מאוד כלפי שאר הציפורים.

תזונה

בולבול זה ניזון מחרקים וחסרי חוליות קטנים אחרים, גרגרי יער, פירות, ירקות, זרעים, צוף וביצה חיה של ציפורים אחרות.
מרי מידג'לי

ימיה הראשונים ולימודיה

מידג'לי נולדה בלונדון ללזלי ותום סקרוטון. אביה היה כומר ומאוחר יותר כהן הכנסייה האנגליקנית במכללת קינגס בקיימברידג', ושם גדלה. היא למדה בבית ספר הנמצא בביתו הקודם של צ'ארלס דרווין, ושם התעמקה בלימודי פילוסופיה, מדע, והקשר ביניהם. 
לדבריה, באוניברסיטה היא בחרה בתחום הפילוסופיה מכיוון שמורתה לספרות אנגלית אמרה לה ש"ספרות אנגלית תמיד אפשר לקרוא בבית", וכשנתקלה בכתבי אפלטון, הייתה חייבת לבדוק במה מדובר.
בשנת 1937 התקבלה למכללת סומרוויל בעיר אוקספורד. היא תכננה להתגורר באוסטריה לתקופה של שלשה חודשים על מנת ללמוד גרמנית, אך לאחר חודש אחד נאלצה לקטוע את השהיה שם עקב האנשלוס - פלישת גרמניה לאוסטריה וסיפוחה. בסומרוויל היא למדה לטינית וספרות עתיקה יחד עם איריס מרדוק - כיום סופרת ופילוסופית אנגליה, וסיימה בהצטיינות. את רוחב ידיעותיה בתחומים רבים במדע היא חבה לדבריה לחבריה המרובים מן האקדמיה אותם הכירה באוקספורד. היא סברה שהאפשרות הנשית שלה להשתלב באקדמיה להוביל בה ולהביע "דעות נשיות" נבעה בראש ובראשונה מגיוסם של גברים צעירים רבים שעזבו את ארצם במלחמת העולם הראשונה. לדעתה בעיתות שלום "חשיבה נשית" רבה וטובה הולכת לאיבוד פשוט משום שאינה נשמעת.

חיים אקדמיים

לאחר אוקספורד, היא הייתה מורה בבית הספר בו למדה בילדותה, במסגרת השירות הציבורי האנגלי. היא שבה לאוקספורד ב-1947 ועבדה עם גילברט מוריי. ב-1949 החלה להרצות באוניברסיטת רדינג, בתחום הפילוסופיה. היא נישאה לג'פרי מידג'לי ב-1950 
והם עברו לניוקסל. לזוג נולדו שלשה בנים. היא ובעלה לימדו בניוקסל, שם חיה עד מותה. בעלה מת ב 1997. בתקופה זו החלה לחקור את נושא המוסר, וספרה הראשון 'החיה והאדם', יצא לאור בהיותה בת 59. "לא כתבתי ספרים עד גיל חמישים" אמרה, "וטוב שכך, כי אינני יודעת מה חשבתי קודם".

פסלה של מרי מידג'לי

בשנת 2006 הוצב פסל דמותה של מידג'לי כחלק מטריפטיכון סביבתי בלונדון, ובו דמויות תומכי סביבה נוספות, מעשה ידי הפסל ג'ון אדגר, בן עירה ניו קאסל.
דוד דביר

ביוגרפיה

נולד בקיבוץ נחשולים. התחנך בכפר הנוער בניצנים, ובחוות הנוער הציוני בירושלים ולמד במדרשה לחינוך גופני בבאר שבע בין השנים 1968-1966. שירות בצה"ל כחייל בצנחנים. דביר סיים קורס מפקדי כיתות וקורס קצינים, ולאחריהם, שימש כמפקד מחלקה וקצין אימון גופני. 
בשנת 1971 החל ללמוד בבית הספר למחול "בת דור". כבר בתקופת לימודיו בבית הספר למחול, דביר הופיע כרקדן בשני סרטי קולנוע: "ישו כוכב עליון" ו"קזבלן".
הופיע עם הבלט הישראלי בשנת 1973, עם להקת בת דור בשנים 1976-1974, ועם להקת בת שבע בשנים 1989-1973. מאז 1982, שימש גם כמנהל האמנותי של להקת בת שבע. כמו כן, הופיע כרקדן אורח עם להקת "IOS" בעת סיור שקיימה בישראל.
השתלם בלהקת המחול של פול טיילור בארצות הברית בשנת 1974, ועבר קורס ניהול למנהלים בכירים ב"דייל קרנגי" בשנת 1985. בשנת 2000, השתתף בהשתלמות למורים ולבוחנים בבית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 2007, היה בהשתלמות בבית הספר למחול ע"ש וגאנובה בסנקט פטרבורג ברוסיה. כמו כן, היה מורה אורח בקורס קיץ לרקדנים ולמורים בהאג, הולנד.
יצר את מפגשי המחול "אני וגופי" (1987), "גברים במחול" (1989), "מסכות" (עם יהודית גרינשפיין, 1991), "שעשועי מחול" (עם אורית קינן, 1994), "סיפורי בדים" (עם אורית קינן, 1998), "תיבת נוח" (1999), "תמונה חיה" (2001) ו"שרשורי קסם" (2004), הופיע בסדרת הטלוויזיה "השיר שלנו" בדמות שמבוססת על עצמו כשופט ב"נולד לרקוד".
דביר מופיע יחד עם אורית קינן במפגשים לילדים ונער דרך "סל תרבות ארצי", אמנות לעם" ו"סל תרבות שטראוס".
שימש כשופט בתוכנית המציאות "רק רוצים לרקוד" של קשת בערוץ 2, ששודרה במהלך שנת 2017.
דביר נשוי לדליה ואב לשתיים.
ללא מוצא בנורוולט

עלילה

הספר מספר את סיפורו של הילד ג'ק גנטוס במהלך חופשת הקיץ בעיירה נורוולט, כאשר הוא פולט כדור מרובו של אביו שזכה בו כשלל מלחמה. מעשה זה מזכה אותו בעונש מטעם אימו לריתוק "לכל החיים", אמנם היא מרשה לו לעזור לגברת וולקר, שכנתם הוותיקה והחביבה - ממיסדי העיירה הקטנה. תפקידה של זו בעיירה הוא לנתח את גופות המתים כמו גם לכתוב עליהם הספדים. פגישותיהם של השניים נעשות תכופות כאשר מקרי המוות בעיירה מתרבים באופן בלתי מוסבר, תעלומה שפתרונה ייגרום לשיחרורו של גנטוס הצעיר מריתוקו הארוך.

ביקורת

הספר מסווג לרוב כספר לנוער, כמו גם וועדת הביקורת של פרס הגארדיאן שהמליצה עליו כ"מתאים לבני 12 ומעלה".
הספר זכה לממוצע ביקורות של 3.7 מתוך 5 באתר goodread.
הסרט הערבי של יום שישי

הסרט הערבי של יום שישי היה תופעת קאלט ישראלית שנמשכה כשלושה עשורים, משנת 1968 ועד שנות ה-90. 
מדי ערב שבת שידרה הטלוויזיה הישראלית (לימים הערוץ הראשון) סרט קולנוע מצרי, ומשבצת שידור זו זכתה לפופולריות ניכרת וחוצת-מגזרים.

מחקר

בשנת 2015 יצא סרט דוקומנטרי של אייל שגיא ביזאווי ושרה צפרוני בשם "סרט ערבית", המתאר את התופעה.
סטן (סיומת)

הסיומת סתאן (בפרסית: ستان, בארמנית: ստան סטאן, בארמית: ܣܛܐܢ, בכתב קירילי: Стан או Стон) היא מילה פרסית עבור "מקום" או "מדינה". הסיומת מופיעה בשמות של אזורים רבים, בעיקר במרכז ובדרום אסיה, אך גם בקווקז וברוסיה; אזורים שבהם התרבות הפרסית הייתה רווחת או השאירה חותם. הסיומת גם משמשת באופן כללי יותר, כמו בפרסית: "ריגסתאן" (ریگستان) הוא "מדבר" (מקום שיש בו חול), פַּאכִּסְתאן היא "ארץ הטהורים", "הינדוסתאן" היא "ארץ נהר אינדוס", "גולסתאן" (گلستان) "גינה" או "גן פרחים", בוסתן הוא "גן" (מקום המדיף ריח), וכן "קַבְּרֵסתאן" (قبرستان) הוא "בית קברות".
בחינת הבגרות בספרות

בחינת הבגרות בספרות היא בחינה חיצונית מטעם משרד החינוך של מדינת ישראל. הבחינה הבסיסית, בהיקף שתי יחידות לימוד, נדרשת מכל נבחן כדי לקבל תעודת בגרות מלאה. כמו כן, יש אפשרות להרחיב את המקצוע לחמש יחידות לימוד. מבחן הבגרות בספרות עוסק הן בספרות העברית והן בספרות הכללית. במסגרת הבחינה לומדים שירים מתקופת ימי הביניים ושירה מודרנית, כאשר בכל מועד מופיעים שירים מקטגוריות שונות. כמו כן, לומדים סיפורים קצרים, מחזות דרמה ורומאנים. הפרק האחרון של הבחינה כולל קטע שלא נלמד (שיר או סיפור) שאותו צריך הנבחן לנתח בעזרת מיומנויות שרכש במהלך לימודיו התיכוניים. למשל, במועד קיץ 2015 הופיע שירו של ינאי ישראלי "איש עם פלאפון" בתור קטע שלא נלמד‏.
בבתי ספר דתיים הבחינה בספרות מתבצעת במתכונת בחינה פנימית ונבחנים במקצוע מחשבת ישראל בשתי יחידות חיצוניות, כתחליף לספרות.
סביב בחינת הבגרות בספרות שורר פולמוס. שר החינוך לשעבר, שי פירון, היה מעוניין להפוך את הבחינה לפנימית, כלומר לבחינה שתיכתב ותיבדק על ידי בתי הספר, אולם סופרים ומשוררים רבים הביעו התנגדות עזה לביטול בטענה שביטול בחינה חיצונית יוביל לזניחת חשיבות המקצוע בקרב תלמידים ובקרב סגל בית הספר עצמו.
לורה פרייז'ר

ביוגרפיה

פרייז'ר נולדה בגלאזגו שבסקוטלנד.
החלה את דרכה במיני סדרת הפנטזיה "לעולם-לא-עולם" בתפקיד הראשי של הנערה "דלת". בסוף שנות ה-90 הופיעה בסרטים "האומנת" של ירון קרבה בתפקיד הראשי של חיה סילברשמידט, "פנים קטנות" ו"להתגרש מג'ק". שיחקה לראשונה בהפקה הוליוודית בשנת 1999 בדרמה התקופתית של ג'ולי טיימור "טיטוס" בתפקיד לווינייה בתו של הגנרל הרומאי טיטוס אנדרוניקוס (אנתוני הופקינס).
בשנת 2000 השתתפה בקומדיה "קווין ופרי קורעים את איביזה" בתפקיד הקנדיס חברתו של קווין. בשנת 2001 הופיעה פרייז'ר בקומדיית ההרפתקאות ההוליוודית "סיפורו של אביר" בתור הנפחית קייט. ב-2004 הופיעה בדרמה הפוליטית של HBO "מלאכיות מברזל" בתפקיד הפעילה החברתית דוריס סטיבנס. ב-2006 הועמדה פרייזר לפרס האקדמיה הסקוטית על הופעתה בדרמת הספורט הביוגרפית "הסקוטי המעופף" בתפקיד אן אשתו של רוכב האופניים גרהם אוברי (ג'וני לי מילר). ב-2005 שיחקה פרייז'ר במיני סדרה הבריטית המוערכת "קזנובה" לצידו של דייוויד טננט איתו הפיעה גם במיני סדרה "אב חד הורי".
ב-2009 שיחקה בדרמה האוסטרלית "מתחיל מחדש" בתפקיד קטי אשתו הגוססת מסרטן של כתב הספורט ג'ו וור (קלייב אואן).
ב-2010 שיחקה בסדרת הדרמה הבריטית "שפת נשים" בתפקיד הראשי של הארכיטקטית קאט מקנייז. בשנת 2012 לוהקה לעונה האחרונה של הסדרה הפופולרית "שובר שורות" בתפקיד אשת העסקים לידיה קוויל המקושרת לוולטר וייט (בראיין קראנסטון) ולארגון הפשע של גאס.
לפרייז'ר ילדה אחת מנישואיה לשחקן האירי קארל גירי.
אנדרטת צ'יאנג קאי שק

היסטוריה

בעקבות מותו של צ'יאנג קאי שק, ב-5 באפריל 1975, החליטה ממשלת טאיוואן למנות ועדה אשר תקבע את דרכי הנצחתו ובניית האנדרטה לזכרו. הוועדה הכריזה על תחרות, שבה זכתה תוכניתו של האדריכל יאנג צ'ו-צ'נג. תוכנית זו שילבה מאפיינים רבים של האדריכלות הסינית המסורתית, תוך אזכור צורני לאנדרטת סון יאט-סן שבנאנג'ינג. טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-31 באוקטובר 1976, יום השנה ה-90 להולדתו של צ'יאנג קאי שק, והאנדרטה נחנכה ב-5 באפריל 1980, יום השנה החמישי למותו.

תיאור האנדרטה

האנדרטה נמצאת בחלקו המזרחי של פארק הזיכרון הלאומי צ'יאנג קאי שק (סינית מסורתית: 中正公園; בסינית פשוטה: 中正公园) ששטחו למעלה מ-240,000 מ"ר. הפארק שוכן במחוז ז'ונגז'נג של העיר.
שער הכניסה המרכזי למתחם, הנקרא השער של המרכזיות הגדולה והעמידה הזקופה המושלמת (סינית מסורתית: 大中至正), הוקם בקצהו המערבי של המתחם, ופונה לדרך צ'ונג שאן; שער הנאמנות הגדולה (בסינית מסורתית: 大忠門; סינית פשוטה: 大忠门) ממוקם בקצהו הצפוני של המתחם, ופונה לעבר דרך הסין יי; ושער החסד הגדול (בסינית מסורתית: 大孝門; בסינית פשוטה: 大孝门) ממוקם בקצהו הדרומי של המתחם, בסמוך לדרך איי קו.
גובהה של האנדרטה 70 מטרים מעל פני המתחם, והיא מקורה ברעפים כחולים. צבע הרעפים הכחול, המבנה הלבן, וערוגות הפרחים האדומות הם סמליה הלאומיים של טאיוואן, ומופיעים על דגל טאיוואן. המבנה המתומן מתקשר למספר "8" - מספר בר מזל בתרבות האסייתית.
שני גרמי מדרגות כל אחד בן 89 מדרגות - כמניין שנות חייו של צ'יאנג קאי שק, מוליך אל האולם המרכזי שבראש המבנה. בראש שני גרמי המדרגות, בפתח האולם המרכזי של המבנה, מצויות שתי דלתות כפולות, שגובה כל אחת 16 מטרים, ומשקל כל אחת 75 טונות. במרכז האולם הראשי פסל ברונזה של צ'יאנג קאי שק, לבוש בלבוש סיני מסורתי. מעל הפסל כתובים הסימנים הסינים ל"אתיקה", "דמוקרטיה" ו"מדע". הכתובת על קירות האולם היא "משמעות החיים היא ליצור ולהמשיך את החיים ביקום".
משמר כבוד ניצב באולם בכל שעות היום. טקס החלפת המשמר נערך מדי שעה, ומהווה אטרקציה תיירותית.
בקומת הקרקע של מבנה האנדרטה ספריה ומוזיאון המוקדש לחייו של צ'יאנג קאי שק.
מבחן מנטו

תבחין מנטו (באנגלית: Mantoux test) הוא מבחן עורי לזיהוי הדבקה בחיידק השחפת. מבחן זה קרוי גם "תבחין טוברקולין", וכן מבחן PPD. במבחן זה מוזרקת כמות קטנה של חלבונים מהחיידק לתוך השכבה התת-עורית של המטופלים.

היסטוריה

בשנת 1890 גילה רוברט קוך שמרכיבים בחיידק מיקובקטריה טוברקולוזיס האחראי למחלת השחפת, הביאו לתגובה עורית כאשר הוזרקו מתחת לעור אצל חולי שחפת. מרכיבים אלו בודדו ועברו טיהור, ובימינו הם קרויים tuberculin purified protein derivative, או בראשי תיבות: PPD. 
מבחן מנטו קרוי על שמו של שארל מנטו, רופא צרפתי אשר פיתח את המבחן העורי עצמו בשנת 1907, בעקבות מבחן שהמציא קלמנס פון פירקה האוסטרי. המבחן נהפך ליותר אמין ויותר מדויק בעזרת עבודתה של פלורנס סייברט.

יתרונות וחסרונות הבדיקה

נכון ל-2012, בדיקה זו משמשת כבדיקת סקר ראשונית במקומות רבים בעולם. עם זאת, בדיקה זו אינה מבדילה בין זני מיקרובקטריה שונים. בנוסף לכך, הבדיקה מאובחנת באופן סובייקטיבי ועל כן נתונה לאינטרפטציות שיכולות להיות שונות. הבדיקה אינה מבדילה בין מצבים של מחלה פעילה לבין מצבים של הדבקה לטנטית (חבויה) ועל כן היא משמשת לאיתור מקרים של הדבקה לטנטית וטיפול במקרים אלו לצורך מניעת המחלה. 
בערך ב-30% מהבדיקות ייתכנו תוצאות בדיקה שליליות למרות הימצאות המחלה (False-negative), אצל חולים עם מערכת חיסון מדוכאת או אצל חולים עם מחלת שחפת חריפה וסוערת. או ההפך, תוצאות בדיקה חיוביות אצל אנשים שאינם חולים (False-positive) יכולות להימצא בקרב אנשים שקיבלו חיסון לשחפת בעבר (BCG vaccine) או אצל חולים שנדבקו בזנים אחרים של מיקובקטריה שאינם זני השחפת עצמם. בהתאם לדרישת משרד הבריאות בישראל, על הנבחן חיובי במהלך חצי שנה יש לנטול אנטיביוטיקה שאותה מקבלים במכון ריאות כל חודש בחינם. כלומר, במקרה של הבחנה חיובית לנבחן שלא חולה בפועל יש לנטול את האנטיביוטיקה שבין השאר פוגעת בתפקוד הכבד לאותה התקופה ועד כמה חודשים מאוחר יותר עד חזרת התפקוד. 
אצל חלק מהאנשים, תגובה חיובית לבדיקה יכולה להיעלם עם הזמן אולם במבחן שני שנערך שבוע לאחר מכן (מבחן הנקרא two-step testing) תהיה תגובה חיובית - כלומר תיווצר ראקטיביות מחודשת. שיטה זו נהוגה אצל עובדים במערכות בריאות, על מנת לזהות מצבים בהם הבדיקה הראשונית עלולה להיות שלילית אולם בדיקה שנייה תתגלה כחיובית.
יש צורך בבדיקה חוזרת וייתכן ויידרש צילום רנטגן.

אופן הבדיקה

הבדיקה מתבצעת על ידי הזרקה תת-עורית של 5 יחידות טוברקולין של polysorbate-stabilized PPD. ההזרקה היא בחלק העליון של הזרוע (שיטת מנטו). אדם אשר נחשף לחיידק השחפת יפתח תגובה של מערכת החיסון הנקראת תגובת יתר רגישות המתבטאת בהרמת העור באזור הזריקה. לאחר 48-72 שעות מתבצעת קריאה של התגובה העורית. כלומר, הערכה של קוטר התגובה עצמה במילימטרים. הקוטר הרלוונטי לצורך הקריאה הוא קוטר העור בו יש הרמה של העור (להלן "אינדורציה") ולא קוטר העור בו מתקיימת אדמומיות בלבד.

פתרון חילופי

בתור פתרון חילופי למבחן מנטו עם אחוז השגיאה כ-2% בלבד אפשר לבצע את בדיקת קוונטיפרון. בישראל מבצעים את הבדיקה רק במספר בתי חולים, הבדיקה לא נמצאת בתוך סל התרופות ולא ממומנת על ידי קופות חולים.
קה ד'אורסה

מיקום וגישה

הרציף מתחיל מגשר קונקורד (pont de la Concorde) ורחוב אריסטיד בריאן ומסתיים בגשר אלמה וככר הרזיסטאנס.(Place de la Resistance)
בבית מספר 37 נמצא בניין משרד החוץ של צרפת שנבנה באמצע המאה ה-19. לכן גם את משרד החוץ מכנים "קה ד'אורסה" עם אות ראשונה גדולה  או בקיצור "לה קה".(Le Quai). 
סמוך למשרד החוץ נמצא ארמון בורבון, מושב האספה הלאומית של צרפת וכן אוטל דה לאסה (hôtel de Lassay), מושבו של יושב ראש האספה הלאומית.

מקור השם

קה ד'אורסה נקרא כך לפי שמו של שארל בושה ד'אורסה, בעל אחוזת אורסה, יועץ בפרלמנט של פריז, שכיהן בשנים 1708-1700 כ"זקן הסוחרים" של פריז, בפועל ראש העיר. בעת כהונתו בשנת 1707 התחילו עבודות הבנייה של הרציף

היסטוריה

אחרי בניית "גשר המלך" (Pont Royal פון רואיאל) בשנים 1685-1689 על ידי ז'אק "הרביעי" גבריאל לפי תוכניותיו של ז'ול ארדואן-מנסאר (Hardouin-Mansart), נבנה החל מהשנים 1707-1705 הרציף שכונה "קה בושה ד'אורסה" בכיוון מערב. הוא הושלם עד לגשר קונקורד רק בעוד כמאה השנה בשנת 1800. קטע זה נקרא בימי הקונסולאט "קה בונפארט". החל משנת 1947 הוא כונה קה אנטול פראנס (Quai Anatole France). 
ב-1941 חלק מ"קה ד'אורסה" המקורי ממערב לגשר אלמה  (Pont de l'Alma = פון דה ל'אלמה)  שינה את שמו ל"קה בראנלי".
ב-1947 הקטע בין המספרים 1-31 , בין "גשר המלך" לגשר קונקורד, קיבל את השם "קה אנאטול פראנס" לזכר הסופר הצרפתי. כך שהבית הראשון במה שנשאר "קה ד'אורסה" הוא הבית 33, ארמון בורבון, בית האספה הלאומית
דן ביטמן

ביוגרפיה

ביטמן נולד בבוקרשט, מ-1987 החל לשמש כסולן המרכזי בלהקת "Holograf".
בנוסף בין 1984-1985 היה חבר בלהקת הרוק "Iris".
ב-1994 זכה ב"סלקציה נציונלה", קדם האירוויזיון של רומניה. בתחרות האירוויזיון של אותה שנה הוא הגיע למקום ה-21 עם 14 נקודות.
מ-2001 ועד 2003 הנחה את הגרסה הרומנית של תוכנית הכשרונות הצעירים "בראבו" (Bravo Bravissimo).
ב-2001 שיחק בסרט "Proprietarii de stele".
ב-2004 החל להנחות את התוכנית  "Dănutz S.R.L.‎" בטלוויזיה הרומנית. באותה שנה גם שיחק בסרט "Orient Express" שנשלח להתמודד מטעם רומניה על פרס האוסקר לסרט הזר.
ב-2010 מונה ליועץ למשרד האוצר הרומני, והתפטר זמן קצר לאחר מכן.
רוזי פנחס-דלפואש

קורות חיים

רוזי פנחס-דלפואש נולדה ב-1946 באיסטנבול במשפחה של יהודים ספרדים, צאצאים למגורשי ספרד. אביה דובר צרפתית ואמה דוברת גרמנית. היא גדלה באיסטנבול באווירה רב-לשונית ורב-תרבותית, ובגיל 18 נסעה
לצרפת ללימודי פילוסופיה וספרות צרפתית.
בצעירותה לימדה פילוסופיה וספרות צרפתית בישראל.
בסופו של דבר היא שבה והשתקעה בצרפת, בה הקדישה את עצמה לתרגומים, בעיקר מעברית לצרפתית. היא גם סופרת וכותבת רומנים בשפה הצרפתית. היא מנהלת את הסדרה Lettres hébraïques "כתבים עבריים" בהוצאה לאור Actes Sud.
פקיר

פקיר (בערבית: فقير, המשמעות המקורית של המילה - אדם עני) הוא סופי המבצע מעשים המצריכים כוח סבל רב ועשויים להיראות כמאגיים. 
בתקופת שליטת האימפריה המוגולית בהודו המושג "פקיר" חדר לשפה המקומית באמצעות חצרות המלוכה דוברות הפרסית של השליטים המוסלמים. כיום, כשמשתמשים במושג ביחס לעושי-נפלאות רוחניים הכוונה בדרך כלל לסופים אך גם לנזירים הינדים. 
סטריאוטיפים רבים מיוחסים לפקיר, ביניהם תיאורו כאדם כמעט עירום המהלך ללא מאמץ יחף על גחלים לוחשות בזמן שפרות צופות בו, יושב או ישן על מיטת מסמרים, מרחף במהלך מדיטציה או "חי על אוויר" (קרי - מתנזר ממזון). 
באורדו והינדי יש המשתמשים במונח "פקיר" באופן סרקסטי ביחס לקבצנים המתמידים בזמרת שירי קודש למרות שלכאורה אין הדבר תורם להתעלותם הרוחנית. המיסטיקנים ההינדים מכונים בשמות שאינם הודים כגון סדהו, גורו, סוואמי, יוגי.
וינסטון צ'רצ'יל ביקר בבוז את מהטמה גנדי בהזדמנות מסוימת, באומרו:
"מדאיג ומבחיל לראות את מר גנדי, פרקליט במקצועו, מציג עצמו כעת כפקיר מהסוג המוכר במזרח, צועד עירום למחצה במעלה מדרגות ארמון המשנה למלך, בעודו מנהיג מערכה מתריסה של מרי אזרחי, כדי לשאת ולתת עם נציגי המלך-הקיסר."
 
בתורת הדרך הרביעית של גיאורג איבאנוביץ' גורדייף, המונח "פקיר" משמש לתיאור נתיב התפתחות פיזית; במקביל, המונח "יוגי" משמש לתיאור נתיב התפתחות מנטלית ו"נזיר" - לתיאור נתיב התפתחות רגשית.
אזור ישיב

באסטרונומיה, אזור ישיב (באנגלית: Habitable zone) הוא אזור בחלל שמתקיימים בו תנאים מתאימים לקיום חיים, בדומה לתנאים המאפשרים חיים בכדור הארץ. אזור ישיב יכול להתקיים במערכת כוכבי לכת או בגלקסיה. כוכבי לכת וירחים באזורים אלו הם המועמדים המבטיחים ביותר להיות ישיבים וכשירים לקיים חיים חוץ ארציים הדומים לחיים בכדור הארץ. אזור ישיב נקרא לעיתים "אזור זהבה" (על פי סיפור זהבה ושלושת הדובים "לא חם מדי ולא קר מדי") - ג'יימס לאבלוק מציע השערת גאיה, הוא שטבע מונח זה. שם נוסף בשימוש הוא "חגורה ירוקה". במערכת השמש האזור הישיב נחשב בתחום שמרחקו בין 0.38 ועד 10.0 יחידות אסטרונומיות.
קפלר-452b עליו פורסם ב-23 ביולי 2015 הוא כוכב הלכת הידוע בעל הסיכויים הרבים ביותר לחיים באזור הישיב. קדם לו קפלר-22b, כוכב הלכת השלישי של הכוכב דמוי שמש קפלר-22 (במרחק של כ-600 שנות אור מכדור הארץ), שהיה הדוגמה הטובה ביותר לכוכב לכת חוץ-שמשי אשר מסלולו סביב הכוכב שלו נמצא בתוך תחום ישיב מבחינה תאורטית.

אזור ישיב בגלקסיה

למיקומה בגלקסיה של מערכת פלנטרית יש גם כן חשיבות להתפתחות חיים, וקיים מושג אזור ישיב גם בהקשר גלקטי (Galactic habitable zone)‏ אם כי עצם הגדרתו שנוי במחלוקת.
מחד גיסא, כדי לתמוך בחיים מערכת פלנטרית צריכה להימצא קרוב מספיק למרכז הגלקסיה, שם יש ריכוז מספיק של יסודות כבדים להתפתחות של כוכבי לכת סלעיים. קיומם של יסודות כבדים חשוב להתפתחות חיים כפי שמוכרים לנו כיום, כך למשל ברזל נמצא בהמוגלובין ויוד בבלוטת התריס. מאידך גיסא, המערכת הפלנטרית צריכה להיות רחוקה דיה ממרכז הגלקסיה על מנת לצמצם סכנות של פגיעות של שביטים ואסטרואידים, התקרבות לכוכבים, ומפני התפרצויות קרינה מסופרנובה או מחור שחור במרכז הגלקסיה. בגלקסיית שביל החלב האזור הישיב נמצא במרחק של כ-25,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה וגדל באטיות.

ביקורת

על המושג, ועל הגדרתו נמתחה ביקורת. בספר Evolving the Alien: The Science of Extraterrestrial Life של איאן סטוארט וג'ק כהן תוקפים את הרעיון של אזור ישיב משני טעמים: ראשית, הגדרת המושג יוצאת מתוך הנחה שחיים חוצניים דורשים את אותם התנאים כאלו הנדרשים על ידי החיים בכדור הארץ. שנית, תנאים אחרים שמופיעים בגופים מחוץ לאזור הישיב עשויים גם כן לאפשר חיים. כדוגמה, בירח של צדק, אירופה, ייתכן שקיים אוקיינוס מתחת לפני השטח עם סביבה הדומה לזו המתקיימת במעמקי האוקיינוסים בכדור הארץ. קיומם של אקסטרמופילים (כדוגמת דובוני מים) הופכים את אפשרות קיומם של חיים באירופה לסבירים יותר, אף על פי שירח זה נמצא מחוץ לתחום האזור הישיב. קרל סייגן העריך כי חיים אפשריים גם בענקי גז כדוגמת צדק. גילוי צורה כלשהי של חיים בסביבה כזו, תגלה כי ההגבלות ההיפוטיות שמציב המושג שמרניות מדי.
דוגמה נוספת לביקורת כלפי המושג, היא שבירח, שאף על פי שנמצא במרחק דומה לזה של כדור הארץ מהשמש, שנחשב למרכז האזור הישיב, לא מתקיימים תנאים המאפשרים חיים.
אלכסנדר, נסיך הכתר של הוהנצולרן

ביוגרפיה

אלכסנדר נולד ב-16 במרץ 1987 בניו יורק, לקרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן ולרוזנת אלכסנדרה שנק פון שטאופנברג, בתם של הרוזן קלמנס אנטון שנק פון שטאופנברג (בן דוד ראשון של קולונל קלאוס שנק פון שטאופנברג) והרוזנת קלמנטינה אליזבת וולף-מטרניך צור גראכט.
אלכסנדר למד בבית הספר אוקהאם בבריטניה, אך עזב לאחר בחינות הבגרות. הוא למד במלבורן קולג' לתקופה קצרה, ולאחר מכן עזב כדי להמשיך את לימודיו במכון Institut auf dem Rosenberg. אחרי שבילה זמן מה בטיבט, הוא התחיל להתאמן באופן קיצוני באמנויות לחימה. בשנת 2010 הוא הצטרף לארגון הנוער הגרמני ארגון "איחוד הצעירים". לאחר מסע ארוך דרך אינדונזיה, הוא החליט לנהל תעמולה למען הארגון "הצילו את יערות הגשם".
פרדוקס ההצבעה

שיטות קונדורסה

כאשר משתמשים בשיטה העונה לתבחין קונדורסה לקביעת מנצח בבחירות, קיומו של פרדוקס הצבעה בתוצאות מצביע על כך שלא קיים בבחירות מועמד קונדורסה (או מנצח קונדורסה). שיטות קונדורסה שונות נבדלות באופן בו הן פותרות את אי-הבהירות הנוצרת בהצבעה.
לדוגמה המובאת כאן לא קיים פתרון הוגן ודֶּטֶרְמִינִיסְטִי מכיוון שכל אחד מהמועמדים נמצא במצב סימטרי לחלוטין לכל אחד מהמועמדים האחרים.