google/wiki40b huggingface dataset:
יוהאן יאקוב שודט

חייו ופרסומיו

שודט נולד ומת בפרנקפורט. למד לימודי דת ונצרות בוויטנבורג, ולאחר מכן למד לימודי המזרח בהמבורג בהוראת עזרא עצרדי. חזר לעירו והיה מורה, ואחר כך מנהל הגימנזיום בפרנקפורט החל משנת 1717. במשך השנים כתב ספרים בעיקר בנושא העת העתיקה וכן על תולדות היהודים. 
מראשוני ספריו היה Judæus Christicida ("יהודי העולם הנוצרי"), ספר המצדיק ומסביר את עונשם הארצי והרוחני של היהודים בעולם, כעונש על צליבת ישו.
בשנת 1700 פרסם את Compendium Historia Judaiae ("קיצור תולדות היהודים").
יוהאן היה מיודד לכאורה עם יהודי פרנקפורט. בשנת 1712 פרסם הקדמה לפירוש רבי דוד קמחי על תהלים במהדורת תרגום גרמני של גרונהוט, וב-1716 הוציא לאור את הצגת הפורים ליהודי פראג ופרנקפורט עם תרגום לגרמנית שירית. מאוחר יותר התבררה דעתו שהצגות הפורים והתנהגות היהודים בחג זה מוכיחים את נחיתותם התרבותית לעומת זו של הנוצרים הלותרנים.
ספרו המפורסם ביותר היה Jüdische Merkwürdigkeiten ("מוזרויות היהודים"), שיצא בשלושה חלקים ב-1714, ועוד תוספת ב-1717. הספר מלא בדעות קדומות נגד יהודים, כולל ציטוטים וביטויים אנטישמיים וטענות שווא מתוך ספריו של יוהאן אנדריאס אייזנמנגר. בעקבות פרסום הספר, חל קרע בינו ובין הקהילה היהודית בעירו. בספר גם תיאורים חיים על הקהילה, ושימש מקור למידע על תולדות היהודים בתקופתו, ובייחוד תולדות יהודי פרנקפורט. פרסום הספר נחשב כנקודת מפנה באנטישמיות, אשר עברה מטיעוני שנאה דתיים לטיעוני דחיה תרבותיים וגופניים 'חילוניים'. לפי דבריו כל היהודים פגומים מבחינת המראה ונושאים מחלות.
שודט תרם גם לספר "אוצר הידיעות" של לואיג'י אוגוליני במאמר על כלי הנגינה במקדש.
היסטוריה של מוסד האפיפיורות

ראשית חייו

פטרוס הקדוש נולד בשם שמעון בתל בית צידה שכיום בתחומי מדינת ישראל, ורק בהמשך קיבל את שמו המוכר פטרוס (מילולית בעברית: סלע). רוב המידע הידוע כיום אודות חיוו מקורו בברית החדשה. פטרוס הקדוש חיי בתוך תחומי היישוב כפר נחום שעל שפת הכנרת בעת פועלו של ישו בארץ. במהלך חיוו הוא נהפך לאחד מתמידיו החשובים ביותר של ישו (ראה 12 השליחים), חשיבותו של פטרוס מבין שליחיו של ישו בתקופת חיוו שנויה במחלוקת, אך ההנחה כיום היא שלוקאס, שכתב חלק גדול מהבשורות ייחס לפטרוס חשיבות גדולה בהרבה והלל אותו עד מאוד- דבר שגרם לו להפוך לאחד משתי הדמויות החשובות בהיסטוריה של הנצרות ביחד עם יוחנן המטביל אחרי ישו עצמו. פטרוס עצמו נטבל והצטרף לחבר המטבילים בהנהגתו של יוחנן המטביל, כל זאת כאשר אנדראס הקדוש (אחיו הצעיר) היה נוכח בתהליך ההטבלות והיה חבר בו גם הוא. לפי הסיפור המפורסם, כאשר ישו ביקר במקום ההטבלה יוחנן המטביל הצביע עליו ואמר לא פחות מ"הנה שה האלוהים". אנדראס הקדוש הצטרף אל ישו בהליכותיו ובילה איתו כיום שלם אחד. בסוף יום זה הוזמן פטרוס אל הבית בו שהה ומיד הצהיר אנדראס הקדוש-"מָצָאנוּ אֶת־הַמָּשִׁיחַ". ישו ניגש אל פטרוס ואמר לו כך:
"שִׁמְעוֹן בֶּן־יוֹחָנָן לְךָ יִקָּרֵא כֵּיפָא וְהוּא בִיוָנִית פֶּטְרוֹס׃"
— הבשורה על פי יוחנן, פרק א'
פטרוס המשיך בחברת חיוו של ישו, ומכך הופיע גם בארוחה בקנה. הוא המשיך במקצועו הקודם חוץ ממטביל והוא דייגות. כך היו חייו עד שקיבל מישו את ההצעה החשובה ביותר בחייו- להיות אחד משנים עשר תלמידיו הקרובים, הנקראים גם שנים עשר השליחים. אל פטרוס הצטרף גם אחיו הקרוב אנדראס. פטרוס ואנדראס המאורסים שהיו שינהם דייגים בכנרת, היו ידועים אצל ישו כדייגים ולכן הוא אמר להם את המילים הבאות:
וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם לְכוּ אַחֲרָי וַאֲשִׂימְכֶם לְדַיְּגֵי אֲנָשִׁים
— הבשורה על פי מתי, פרק ד', פסוק 19
פטרוס מתואר כמי שהתשלב בחברת ישו במהירות מרובה, ונהפך לתלמידו הבולט ביותר. נראה גם כי לישו היה יחס מיוחד לפטרוס. הוא פנה אליו פעמים רבות במיוחד רק אליו באופן ספציפי והוא גילה אליו כבודה שקרא את שמו ראשון מכל שמות השליחים.

שנותיו ברומא

בהמשך המאוחר של הבשורות מופיע פטרוס ברומא. הוא נהפך למיסיונר והנהיג קהילה נוצרית קטנטנה בתוך העיר. חיוו של מעורפלים למדי וכמעט ואין עדויות או תיעוד עליהם. אגדה אפשרית שאכן קרתה הייתה הריב בינו לבן שמעון מאגוס ששופכת כבר יותר אור על חייו שם. בכל מקרה לפי האמונה הנוצרית נצלב בסבל רב שם פיטר כשהוא הפוך כאות סימן לכיבוד דרך צליבתו של ישו ולפי חלק מסורות הנוצריות נקבר במתחם הקרוי כיום קריית הוותיקן (המחוזקות (אך וודאיות) על ידי עדויות ארכיאלוגיות מהמאה ה-20) ב-29 ביוני בשנת 67 לספירה או 13 באוקטובר שנת 64 לספירה.
מרסל פסלר

ביוגרפיה

מרסל פסלר נולד ב-27 במאי 1976 בעיירה איינזידלן בשווייץ. בגיל 7 החל להשתתף במרוצי המיני-קארט ובנערותו עבר להתחרות בקארטינג, במרוצים אלה התחרה בקטגוריות שונות עד לשנת 1993. בין השנים 1993-1995 השתתף במרוץ המפורסם אקול ויניפילד בצרפת וסיים במקום השלישי. בשנת 1995 סיים במקום השלישי באליפות פורמולה קמפוס הצרפתית. בשנת 1996 השתתף פסלר במרוצי הפורמולה רנו הצרפתית ובסוף העונה נבחר לרוקי השנה. בשנים 1997-1998 השתתף באליפות פורמולה 3 הצרפתית ובשנת 1999 עבר לפורמולה 3 הגרמנית.

DTM

בשנת 2000 חזרה קבוצת מרצדס-בנץ להשתתף במרוצי ה-DTM ופסלר החל להתחרות עבורה. בסוף עונה זו סיים במקום הרביעי בטבלת הנהגים לאחר שלא הצליח להשיג ניצחון במהלך כל העונה. בשנים 2001–2002 שוב סיים רביעי אך הצליח להשיג ניצחון אחד בכל אחת מהעונות. בעונת 2003 סיים שלישי לאחר שהשיג ניצחון אחד. במהלך כל השנים ההלו התחרה עם מכונית המרצדס-בנץ CLK. בשנת 2004 החל להתחרות עבור קבוצת אופל במכונית הווקטרה GTS V8 וסיים בסוף עונה זו במקום ה-9 ללא ניצחון ובמקום ה-12 בשנת 2005, ובסוף שנה זו פרש ממרוצי ה-DTM.

מכוניות ספורט

בשנת 2006 החל פסלר להתחרות במרוצי מכוניות הספורט וסיים במקום השני במרוץ 24 השעות של ספא במכונית האסטון מרטין DBR9. בשנת 2007 חזר להתחרות בקטגוריית החד מושביות כאשר השתתף בסדרת מרוצי הגרנד פרי A1 בסיבוב ה-6 שנערך בניו זילנד ובסיבוב ה-9 שנערך במקסיקו. בנוסף בשנה זו ניצח במרוץ 24 השעות של ספא במכונית השברולט קורבט C6.R. בשנת 2009 סיים במקום השני במרוץ מסדרת הלה מאן האמריקני שנערך בויסקונסין כאשר נהג במכונית אאודי R10 עבור צ'מפיון רייסינג האמריקנית.
בשנת 2010 החתימה קבוצת אאודי את פסלר על חוזה נהיגה במכונית האאודי R15 TDI החדשה שלה מקטגוריית LMP1 הבכירה ב-3 מרוצים בלבד: 24 השעות של ספא, 24 השעות של לה מאן ופטי לה מאן. פסלר סיים את מרוץ הבכורה שלו בספא במקום ה-12, ובמקום השישי בפטי לה מאן. את מרוץ לה מאן סיים פסלר יחד עם צוותו אנדרה לוטרר ובנואה טרלוייה במקום השני לאחר שהקיפו את המסלול 369 פעמים, הקפה אחת פחות מהצוות מס' 3 של אאודי טימו ברנהרד, מייק רוקנפלר ורומן דיומא אשר ניצחו במרוץ, והקפה אחת יותר מהצוות מס' 1 הבכיר של החברה שכלל את הנהגים טום קריסטנסן, אלן מקניש ורינלדו קפלו.
בשנת 2011 השיג פסלר את ניצחונו הגדול ביותר בקריירה לאחר שניצח יחד עם צוותו לוטרר/טרלוייה את מרוץ לה מאן במכונית האאודי R18 החדשה של החברה לאחר מרוץ מותח ודרמטי במיוחד, וזאת לאחר שקבוצת אאודי נשארה כבר משעות הלילה המוקדמות רק עם צוות אחד מתחרה לאחר שהצוותים מס' 1 ומס' 3 פרשו לאחר תאונות קשות בשלבי המרוץ המוקדמים.
שנת 2012 הייתה מוצלחת במיוחד עבור מרסל פסלר כאשר יחד עם הצוות ברנהרד/טרלוייה זכה בפעם השנייה בקריירה בניצחון מרוץ לה מאן, בנוסף לניצחונות במרוץ 6 השעות של סילברסטון ובמרוץ 6 השעות של בחריין. בסוף עונת 2012 זכו פסלר וצוותו באליפות העולם במרוצי סיבולת של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). בשנת 2014 זכה פסלר במרוץ לה מאן בפעם השלישית.
אנטול שטרן

קורות חיים

אנטול שטרן נולד בוורשה. אביו, שמואל שטרן, היה בנו של הרב יוסף זכריה שטרן משאולאי. הוא קיבל חינוך חופשי, והשלים לימודיו בבלשנות פולנית באוניברסיטה של וילנה. בהיותו סטודנט הסתפח לחוגים הפוטוריסטים, והפך לאחד מראשי המדברים בפוטוריזם הפולני. מעמדו התבסס כראש האסכולה עם הופעת ספר שיריו הראשון "פוטוריזיה", שיצא לאור בשנת 1919. בשנת 1921 התמנה לעורך כתב העת הרב תחומי "נובה שטוקה", אמנות חדשה. בכתב העת הזה ניסח את המניפסטים הפוטוריסטיים שלו ושל הזרם הפולני שעמד בראשו.
בשנת 1939, עם הפלישה הנאצית לפולין, נמלט אנטול שטרן לברית המועצות. הוא נעצר שם, נשפט ונידון לשנת מאסר. בתום מאסרו, ולאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות, התגייס בשנת 1941 לצבא פולין החופשית ("צבא אנדרס") איתו נדד והגיע בשנת 1942 לארץ ישראל. כאן התעכב ושהה כשש שנים, עד לאחר המלחמה. בשש שנות ישיבתו בארץ ניסה ללא הצלחה ללמוד עברית. הוא יצר בארץ יצירה ספרותית פוריה בלשון הפולנית. סיפורי הילדים שלו תורגמו לעברית ונדפסו ב"דבר לילדים", ולימים כונסו בספריו.
בשנת 1948 שב אנטול שטרן לפולין. בעשר שנותיו האחרונות ישב בוורשה, כתב ופרסם שירה סיפורת ודברי תרגום. הוא נפטר ונקבר בורשה. זכה אנטול שטרן והתחבב על קוראי העברית בעת ישיבתו בארץ. הוא גם זכה במתרגמים מעולים. יצירותיו עסקו בנוף הארץ ובאנשיה, ובצורות החיים שפגש כאן. אמנם בשובו לפולין "הסב" את זירת יצירותיו מארץ ישראל לזירה בינלאומית לא מוגדרת, אבל טעמן המקורי נשתמר בתרגומים העבריים.
Chef'Special

Chef'Special היא להקת אינדי פופ הולנדית שהוקמה בשנת 2008. הלהקה חתומה על חוזה בחברת התקליטים Fueled by Ramen.

חברי הלהקה

ג'ושוע נולט- סולן
ג'וזף גידו- גיטרה, קולות רקע
יאן דארקס- בס,שירה, כלי הקשה
ווטר הרן- מפתחות, סינתיסייזרים, מלודיקה, קולות רקע
ווטר ג'רי- תופים, כלי הקשה

אלבומים

One for the Mrs
Passing Through
Amigo
Shot In The Dark
Hungry
Chef'Special

פרסים

מועמדות לפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע ההולנדי הטוב ביותר.
מטוסים 2: לוחמי האש

עלילה

בסרט זה, דאסטי, שהמנוע שלו מקולקל ויכול להיות שהוא לא יוכל לטוס אי פעם, מצטרף לצוות ההצלה של מכבי האש. יחד הם נאבקים באסונות ובעזרתם דאסטי לומד מה פירוש להיות גיבור אמיתי.

ביקורת

כמו הסרט הקודם גם סרט זה קיבל ביקורות שליליות רבות מצד מבקרים. אתר Rotten Tomatoes נתן לו 44% עם דירוג ממוצע של 4.6/10 המבוסס על 89 חוות דעת.
מסבך

מִסְבָּך הוא אלמנט הנדסי המשמש בדרך כלל בבניות קלות, גשרים, עגורנים וכלים הנדסיים שונים.
מסבך מורכב ממוטות ומחיבורים פרקיים ביניהם המכונים "צמתים" היוצרים משולשים מרחביים יציבים המרכיבים קורות, עמודים או מבנים מרחביים שונים. הרעיון הקונסטרוקטיבי של מסבך הוא יצירת עובי סטטי לרכיב מבני בלי הצורך למלאו בהרבה חומר. לדוגמה, מסבך בעל עובי סטטי מסוים אשר מחליף קורה בעלת אותו עובי יכול להיות קל יותר ואף להגיע למִפְתָח גדול יותר.
על קורה הנושאת עומסים פועלים כוחות מומנט היוצרים בה כפיפה. במוטות המסבך יתפתחו בעקבות הפעלת העומס מאמצי לחיצה ומאמצי מתיחה בלבד ולא מאמצי כפיפה.

היסטוריה

השימוש במסבכים קיים עוד מהבנייה בעת העתיקה. מסבכים נבנו מקרשי עץ לטובת בנייה של מבני מגורים, גשרי עץ וכן פיגומים לבניית מבני אבן. השימוש המשמעותי במסבכים החל עם פיתוח טכנולוגיות הבנייה מפלדה בתחילת המאה ה-19. משצברה המהפכה התעשייתית תאוצה וייצור הפלדה נעשה יעיל ותעשייתי, החלו לבנות בעיקר גשרים ממסבכי פלדה. לקראת סוף המאה נעשה גם שימוש אדריכלי באלמנטים מסוג זה בארמון הבדולח ובמגדל אייפל שנחשב עד היום למבנה קל מאוד באופן יחסי.
הבחירה ההיסטורית במסבכים נבעה משני שיקולים עיקריים, הראשון הוא מורכבות החיבור המונוליטי (קשיח). דבר שגרם לכך שבכל חיבור בין שני קרשים למעשה נוצר מפרק, עקב חוסר יכולת של החיבור להעביר כפיפה. הסיבה השנייה היא היכולת לתכנן מבנים לא מסוימים סטטית, שדורשת חישוב מורכב יותר, והכרה מעמיקה יותר של חומרי המבנה וצורת התנהגותם (כגון מודול יאנג של החומר).
דדו פון שנק

תחילת הקריירה

פון שנק נולד ב-11 בפברואר 1853, בטירת מנספלד שהשתייכה לפרובינציית סקסוניה בממלכת פרוסיה. ב-1 במאי 1870 התגייס פון שנק לצי הקונפדרציה הצפון-גרמנית, ממנו פרש כעבור זמן קצר, וב-19 ביולי 1870 התגייס לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-2 (פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה), עמו לחם במלחמת פרוסיה-צרפת. בהמשך מילא פון שנק תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1901 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הגרנדירים של המשמר ה-2 (פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה). בשנת 1904 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1908 הועלה לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2. בשנת 1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-14, ובשנת 1912 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס ה-18.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון שנק מפקד הקורפוס ה-18 שהיה חלק מהארמייה הרביעית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. לאחר מכן לחם כחלק מהארמייה השנייה, ובשנת 1916 לחם כחלק מהארמייה החמישית בקרב ורדן. לאחר מכן לחם עם הארמייה הראשונה בקרב על הסום, ובהמשך לחם שוב כחלק מהארמייה השנייה. בשנת 1917 פרש שנק לביתו עקב מחלתו, וב-28 באפריל 1918 מת פון שנק בביתו שבויסבאדן.
החוש השישי

העלילה

העלילה מתרחשת בעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה, ארצות הברית. ד"ר מלקולם קרוו (ברוס ויליס), פסיכולוג ילדים מוערך, נמצא בביתו לאחר קבלת פרס, יחד עם אשתו (אוליביה ויליאמס). לביתו פורץ וינסנט, בחור שהיה מטופל של ד"ר מלקולם בילדותו. וינסנט נוקם על כך שלא הצליח לטפל בו בכך שהוא יורה בו, וגם מתאבד.
ד"ר מלקולם יוצא במסע בעקבות קואל (היילי ג'ואל אוסמנט), ילד צעיר שסובל מאותם תסמינים שסבל אותו מטופל, כדי להבין היכן טעה באבחנה שלו וכדי לנסות לעזור לקואל. קואל הוא בן לאם חד הורית (טוני קולט). הוא סובל מחרדות ומבעיות חברתיות, ואינו מוכן לספר לאימו ולחבריו את אשר באמת חווה שמא יחשבו שהוא "פריק".
במסע של ד"ר מלקולם אחר הסיבות לחרדות הקיצוניות של קואל הוא מבין כי אין מדובר בילד שסובל מהפרעות נפשיות, אלא בילד שמצליח לתקשר ולראות רוחות רפאים, אנשים המסתובבים כמו אנשים חיים, ללא מודעות להיותם מתים. ככל שהוא מעמיק הוא מבין כי הרוחות צריכות את עזרתו של קואל, ואין לו סיבה לפחד מהן. נוסף על כך, הוא מבין את הסיבה לכך שהקשר בינו לבין אשתו דעך מאותו הרגע שבו נורה שנה לפני כן, וזאת מכיוון שהוא בעצמו רוח רפאים שצריכה את העזרה של קואל כדי להשלים עם המצב ולעבור לעולם הבא.

פרסום

הסרט התפרסם בעיקר בשל התפנית המפתיעה בסופה של העלילה, מאפיין שהיווה השראה למספר סרטים שנעשו אחריו. הסרט היה לאחד מהסרטים המצליחים ביותר בשנת 1999 (ובין 25 הסרטים המצליחים בכל הזמנים). כמו כן היה מועמד לשישה פרסי אוסקר, בהם הבמאי הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר.
עד שנת 2017, היה לסרט האימה המרוויח ביותר בכל הזמנים עם 672,806,292 מיליון דולר. בשנה זו יצא סרט האימה שובר הקופות "זה" שהניב רווחים של 700,381,748 מיליון דולר.
גרסיה השני, מלך גליסיה

ביוגרפיה

גרסיה השני נולד בשנת 1042 לפרננדו הראשון, מלך לאון וסאנצ'ה מלאון, בתם של אלפונסו החמישי, מלך לאון ואלווירה מננדס. ב-24 בדצמבר 1065 מת פרננדו הראשון, ולאחר מותו פוצלה הממלכה בין בניו: סנצ'ו השני, מלך קסטיליה ירש את ממלכת קסטיליה, אלפונסו השישי, מלך לאון ירש את ממלכת לאון, גרסיה ירש את ממלכת גליסיה, אוראקה ירשה את העיר סמורה ואלווירה ירשה את טורו (Toro). גרסיה הוסיף לתאריו את התואר "מלך פורטוגל", והיה הראשון שנשא בתואר הזה.
בשנת 1069 כרת סנצ'ו השני ברית עם אלפונסו השישי, מלך לאון, ובשנת 1071 כבשו השניים את ממלכת גליסיה. סנצ'ו, אשר לא היה מרוצה מכך שבבעלותו נמצאות ממלכת קסטיליה וחצי מממלכת גליסיה, תקף בשנת 1072 את אלפונסו השישי ופלש לממלכת לאון בעזרתו של אל סיד. לאחר תבוסתו בגולפחרה שעל גדות נהר קריון, אילץ סנצ'ו את אלפונסו להימלט לעיר הווסאלים המורית טולדו, שם שלט מאמוּן. טורו, עירה של אחותו אלווירה, נפלה במהרה, ונדמה היה כי דבר לא יעצור את סנצ'ו. אחותו אוּרַאקַה נתנה לחלק הארי של הצבא הלאונזי למצוא מחסה בעיר שלה, סמורה. סנצ'ו הטיל מצור על העיר, אך ב-6 באוקטובר 1072 נרצח על ידי בלידו דולפוס, אציל גליסיאני, דבר שהוביל לנסיגת הכוחות הקסטיליאנים מן העיר.
לאחר הירצחו של סנצ'ו השני ניסה גרסיה לחזור ולשלוט על ממלכת גליסיה, אולם אחיו אלפונסו השישי, מלך לאון כלא אותו במנזר בלוס באריוס דה לונה, עד למותו ב-22 במרץ 1090.
סרו גיראסי

קריירת מועדונים

בחודש יולי של שנת 2015 גיראסי עבר מסטאד לאבאל וחתם על חוזה לארבע שנים במדי ליל הצרפתית. סכום ההעברה שוער במיליון אירו. במדי ליל גיראסי לא הרבה לשחק ורשם בסך הכל שמונה הופעות ליגה.
ב-20 ביולי 2016 גיראסי חתם לחוזה לחמש שנים במדי פ.צ. קלן הגרמנית. זמן קצר לאחר שהגיע, גיראסי עבר ניתוח מפגיעה במניסקוס. כמו כן, במחצית העונה הראשונה של 2016-17 הוא חווה כמה פגיעות בשריר שהשאירו אותו מחוץ לפעילות. את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה ערך ב-1 באפריל 2017 נגד המבורג במסגרת המחזור ה-26. כמה ימים לאחר מכן הוא נשאר מחוץ לפעילות שוב הודות לפגיעות בשריריו.
מכבי השקמה/רמת חן

היסטוריה

קבוצת הכדורגל של מכבי רמת השקמה הוקמה בשנת 1965 על ידי יעקב אדן. בעונת 1974/1975 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה א' (הליגה השנייה).
בשנת 1989 בוצע איחוד עם קבוצת מכבי רמת חן מהשכונה הצמודה, בעונה הראשונה לאיחוד שיחק בקבוצה הכדורגלן דוד לביא והקבוצה העפילה מליגה ב' לליגה א'.  השיקמה/רמת חן שיחקה בליגה א' 4 עונות ולאחר מכן ירדה חזרה לליגה ב', ובעונה שאחריה ירדה לליגה ג'. בשנת 1997 חזרה הקבוצה לליגה ב' אך ירדה שנית בשנת 1998.
לאחר הירידה הגיע לקבוצה יו"ר חדש, שמוליק חיון, ואיתו החלה הקבוצה לעלות מספר ליגות. בשנת 1999 חזרה השיקמה/רמת חן לליגה ב' ובחלוף שלוש שנים חזרה לליגה א', אחרי 8 שנות היעדרות. בשנת 2004 סיימה השקמה/רמת חן במקום השני בליגה א' ועלתה לליגה הארצית בעקבות הורדתה של מכבי קריית גת לליגה א'.
השיקמה/רמת חן שיחקה בליגה הארצית 4 עונות, ובעונת 07/08 ירדה לליגה א', וזאת לאחר שבמחצית הראשונה של העונה, היא פתחה את הליגה בתור קבוצת צמרת.
בתום עונת המשחקים 2009/10 סיימה הקבוצה במקום שני בליגה א' דרום. במבחנים הפסידה למכבי באר שבע מהליגה הלאומית ונותרה בליגה א'.
בתום עונת המשחקים 2011/12 סיימה הקבוצה במקום ה 15 בליגה א' דרום ונשרה לליגה ב'.
בקיץ 2012 לא נרשמה הקבוצה במשרדי ההתאחדות והקבוצה התפרקה. בקיץ 2013 נרשמה הקבוצה מחדש והחלה לשחק בליגה ג'.
הקבוצה מארחת במגרש רמת השקמה על שם אבי כהן, המכיל 1000 מקומות ישיבה.
ניקולאי קוסטר-ולדאו

ביוגרפיה

קוסטר-ולדאו נולד בעיירה רודקובינג שבדנמרק, לאם ספרנית ולאב שנפטר בשנת 1998. קוסטר-ולדאו סיפר בראיונות על בעיית השתייה של אביו, וכן הגירושים של הוריו. לקוסטר-ולדאו שתי אחיות גדולות. 
בגיל 19 החל את לימודיו בבית הספר הלאומי לתיאטרון בדנמרק שנמשכו 4 שנים. תפקידו הראשון היה במחזה המלט בתפקיד לארטס בתיאטרון בטי ננסן.
קוסטר-ולדאו חי בדנמרק. נשוי לשחקנית והזמרת הגרינלנדית  (מוצפלדט), בתו של הפוליטיקאי הגרינלנדי יוסף מוצפלדט, ולהם שתי בנות, ספינה ופיליפה, ושני כלבים.

קריירה

ב-1994 הופיע בסרט הדני "משמר הלילה", תפקיד שפרסם אותו בדנמרק. לאחר מכן המשיך במספר תפקידים בדנמרק, עד שבתחילת שנות האלפיים החל גם להופיע בתעשיית הקולנוע האמריקאית. 
בשנת 2001 קיבל את תפקידו הראשון בסרטו של רידלי סקוט "בלק הוק דאון", בתפקיד גארי גורדון. לאחר מכן הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של מייקל אפטד "אניגמה", עם קייט וינסלט ודוגארי סקוט. רידלי סקוט ליהק את קוסטר-ולדאו גם לסרט "ממלכת גן עדן" יחד עם אורלנדו בלום וליאם ניסן. הוא הופיע גם בסרטים "וימבלדון - אהבה בלבן" (עם קירסטן דאנסט) ו"חומת אש" (עם האריסון פורד). במקביל גם כתב, הפיק וביים סרטים דניים בדנמרק. הוא הופיע בתפקיד הבלש ג'ון אמסטרדם בסדרה "ניו אמסטרדם", ברשת Fox.

כיום הוא משחק בתפקיד ג'יימי לאניסטר בסדרת הטלוויזיה של HBO "משחקי הכס", המבוססת על ספרי "שיר של אש ושל קרח" של ג'ורג' ר. ר. מרטין. על דמותו הוא אומר 
מה יש לא לאהוב בג'יימי? כשחקן, לא יכולתי לבקש תפקיד טוב יותר
הוא גם מספר כי הביע "התלהבות ויראת כבוד" כאשר נכנס לסט. 
בשנת 2013 כיכב בסרט האימה "מאמא" יחד עם ג'סיקה צ'סטיין, וכמו כן הופיע בסרט "אבדון" יחד עם טום קרוז ומורגן פרימן. בנוסף גילם את מארק קינג בסרט "האישה האחרת" יחד עם קמרון דיאז וקייט אפטון בשנת 2014.
חיים מאדאר

ביוגרפיה

נולד בג'רבה שבתוניסיה בשנת 1933 (י"א באדר ה'תרצ"ג) לדיאמנטה (טיטה) סעדון ולרב צמח מאדאר. בילדותו למד מקרא אצל הרב רפאל כדיר צבאן, ובהמשך למד תלמוד אצל הרב שאול מקיקץ שלי. למד פסיקה אצל הרב שלמה מאזוז, וכן אצל הרב כמוס הכהן והרב רחמים חי חויתה הכהן.
בצעירותו למד את מקצוע השחיטה אצל הרב יוסף חדאד, ואת הלכות השחיטה וטריפות למד אצל הרב חויתה סופר, ובגיל 20 החל לשמש כמורה לתלמידים בבית הכנסת "רבי מנחם חורי".
בגיל 25 נישא לחותה בת הרב בוגיד סעדון (אחיה של אמו), ויחד נולדו להם שני ילדים. לפרנסתו עסק בתקופה זו בשחיטה ובכתיבת סת"ם, וכן היה מעבד עורות קלף וגויל, ומייצר בתי תפילין ודיו לכתיבה.
בשנת 1962 (ה'תשכ"ב) התאלמן מאשתו, שנפטרה לאחר מחלה ממושכת. בשנת 1967 (ה'תשכ"ז) נישא בעיר זרזיס לפרתונה בת הרב בועז חדאד, ויחד נולדו להם שבעה ילדים. בין השנים 1960–1967 (ה'תש"ך - ה'תשכ"ז) שימש כמורה בישיבה בבית הכנסת "רבי אברהם חדאד", בשנת 1969 (ה'תשכ"ט) חזר ללמד בבית הכנסת "רבי מנחם חורי" למשך כשנה, ומשם המשיך לשמש כמורה ברובע הגדול של ג'רבה עד לשנת 1972 (ה'תשל"ב).
לאחר פטירת רבה של תוניסיה, הרב פראג'י וזאן בשנת 1985 (ה'תשמ"ד), התבקש הרב מאדאר לעבור לתוניס הבירה כדי למלא את מקומו. הוא הסכים להיכנס לתפקיד רק למשך תקופת ניסיון, בעיקר בשל אי רצונו לעזוב את ג'רבה, בשל היעדר חינוך יהודי הולם בתוניס עבור ילדיו. לשם כך השאיר את משפחתו בג'רבה, ונסע לתוניס לתקופת ניסיון, שבסופה הוזמן למשכנו של חביב בורגיבה, נשיא תוניסיה, ושם השתכנע סופית לכהן במשרה. הכתרתו הרשמית לתפקיד רבה של תוניסיה נערכה בט"ו בשבט ה'תשמ"ה, והוא כיהן בתפקיד במשך כ-20 שנים.
הלך לעולמו בבית החולים שערי צדק לאחר מחלה ב-3 בדצמבר 2004 (כ' בכסלו ה'תשס"ה).
כנסיית הרועה הטוב

כנסיית הרועה הטוב (בערבית: كنيسة الراعي الصالح) היא כנסייה קתולית-פרנציסקנית השוכנת במרכזה של העיר יריחו. הכנסייה הוקמה בשנים 1924-1925 על ידי האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי, והיא משמשת ככנסיית הרובע עבור הקהילה הקתולית הקטנה של העיר, המונה ב-200 איש (כנסייה אורתודוקסית סמוכה משמשת קהילה בת 250 איש נוספים). 
הכנסייה מנציחה בשמה את ישו הרועה הטוב, אשר עשה ביריחו שני ניסים. בראשון השיב את מאור עיניו של ברטימי (ברטימיוס) העיוור אשר ישב לצד הדרך וקיבץ נדבות:
"ויבאו יריחו ויהי כצאתו מיריחו הוא ותלמידיו והמון עם רב והנה ברטימי בן טימי איש עור ישב על יד הדרך לשאל נדבות׃ וישמע כי הוא ישוע הנצרי ויחל לצעק ויאמר אנא בן דוד ישוע חנני׃ ויגערו בו רבים להשתיקו והוא הרבה לצעק בן דוד חנני׃ ויעמד ישוע ויאמר קראו לו ויקראו לעור ויאמרו אליו חזק קום קרא לך׃ וישלך את שמלתו מעליו ויקם ויבא אל ישוע׃ ויען ישוע ויאמר אליו מה חפצת ואעשה לך ויאמר אליו העור רבוני כי אראה׃ ויאמר ישוע אליו לך לך אמונתך הושיעה לך ופתאם ראה וילך אחרי ישוע בדרך." (הבשורה על-פי מרקוס 10, 46-52)
בנס השני גאל ישו את זכי (זכריה) המוכס העשיר, והשיבו מדרכו הרעה:
"ויבוא ויעבר ביריחו׃ והנה איש ושמו זכי מראשי המוכסים והוא עשיר׃ ויבקש לראות את ישוע מי הוא ולא יכל מפני העם כי שפל קומה היה׃ ויקדם וירץ ויעל על שקמה לראותו כי שם הדרך אשר יעבר בה׃ ויהי בבאו אל המקום ההוא ויבט ישוע ויראהו ויאמר אליו זכי רד מהר כי צריך אני לשבת היום בביתך׃ וימהר וירד ויאספהו בשמחה׃ וילונו כל הראים לאמר בא ללון בבית איש חוטא׃ ויעמד זכי ויאמר אל האדון הנה אדני את מחצית נכסי אני נתן לעניים ואם עשקתי איש אשיב לו ארבעתים׃ ויאמר אליו ישוע היום היתה תשועה לבית הזה באשר בן אברהם גם הוא׃ כי בא בן האדם לבקש ולהושיע את האבד." (הבשורה על-פי לוקס 19, 1-10)
לפי המסורת, ביריחו ניצב עץ השקמה עליו טיפס זכי כדי לצפות בישו.
עידו לוי

קריירה

לוי התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי נתניה, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-12 בנובמבר 2008, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–0 על בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. לוי המשיך לשחק בקבוצת הנוער של מכבי נתניה עד קיץ 2010, עת הושאל להפועל הרצליה מהליגה הלאומית. ב-6 בדצמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–1 על הכח עמידר רמת גן.
לקראת עונת 2011/2012 חזר לוי למכבי נתניה, וב-24 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על הפועל עכו. ב-26 ביולי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, בניצחון 1–0 על קופס במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, שבסיומו הודחה נתניה לאחר שהפסידה 1–2 במשחק הראשון שנערך בביתה. לאחר פיטוריו של מאמן הקבוצה טל בנין, ירד לוי לספסל ולא זכה לדקות משחק תחת הדרכתו של ראובן עטר, ובסיום העונה ירדה נתניה לליגה הלאומית. ב-7 בפברואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–1 על מכבי הרצליה, ובסיום העונה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.
ב-8 בספטמבר 2015 חתם לשלוש שנים בהפועל רעננה. לוי ערך 31 הופעות ליגה בעונת 2015/2016, בסיומה העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון לראשונה בתולדותיה. בעונת 2016/2017 ערך 32 הופעות וכבש שער אחד במשחק מול בני סכנין שהסתיים בתיקו 1–1. בתחילת עונת 2017/2018 נפצע ונעדר כארבעה חודשים מהמגרשים, ובסך הכל ערך 14 הופעות עד תום העונה.
לזכותו של לוי 12 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, עמה גם השתתף באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל ביוני 2013.
ארנה בן-נפתלי

פרופסור ארנה בן-נפתלי היא מומחית למשפט בינלאומי, רקטור המסלול האקדמי המכללה למינהל וכן מופקדת הקתדרה לזכויות אדם  ע"ש אמיל זולא, בבית הספר למשפטים ע"ש חיים שטריקס, המסלול האקדמי המכללה למינהל. בן-נפתלי שימשה כדקן בית הספר למשפטים ע"ש חיים שטריקס, בין השנים 2008 לבין ספטמבר 2011. כיום, משמשת בן-נפתלי כיו"ר ועדת פרס ספיר של מפעל הפיס. 
גם בתפקיד הדיקן החליף אותה פרופסור יורם רבין, שמונה לאחר כמה שנים לתפקיד היועץ המשפטי של משרד מבקר המדינה.
לבן-נפתלי תואר ראשון ותואר שני במשפטים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, תואר שני בהיסטוריה מאוניברסיטת הרווארד ותואר שני ודוקטורט מ- Fletcher School of Law and Diplomacy.
בן-נפתלי שירתה בכוחות השלום של האו"ם בניו יורק בין השנים 1993 ו-1996 ומאז היא מכהנת מדי קיץ כיועצת מיוחדת באו"ם.
בן-נפתלי פרסמה שורה ארוכה של מאמרים בארץ ובחו"ל בנושאים הקשורים למשפט הבינלאומי ההומניטארי. ב-2005 ראה אור הספר "משפטים על אהבה" שערכה ביחד עם חנה נוה, בהוצאת הפקולטה למשפטים אוניברסיטת תל אביב. ב-2006 ראה אור הספר "המשפט הבינלאומי: בין מלחמה לשלום" שכתבה ביחד עם פרופסור יובל שני. 
לצד פעילותה האקדמית, פעילה בן-נפתלי בהתנדבות בארגוני החברה האזרחית, ובין היתר היא מכהנת כחברת הנהלה ב"בצלם".
בשנת 2012, ייסדה פרופ' בן-נפתלי את הקתדרה לזכויות אדם ע"ש אמיל זולא, אשר פועלת בבית הספר למשפטים ע"ש חיים שטריקס. הקתדרה עוסקת בפעילות ענפה בתחום זכויות האדם, ותורמת לקידום שיח זכויות האדם בישראל, הן דרך לימודי המשפטים והן באמצעות שיתופי פעולה אינטרדיסציפלינריים אחרים. בין היתר, פרופ' בן-נפתלי, באמצעות הקתדרה, פתחה תואר שני במשפטים ששמו "תקנה" אשר מתרכז במשפטים ובזכויות אדם. נכון לשנות 2016 נפתחו שני מחזורים של התוכנית, שבמסגרתה נהנים 12 סטודנטיות וסטודנטים במלגת לימודים מלאה. 
הקתדרה לזכויות אדם ע"ש אמיל זולא מפעילה גם כן כתב עת משפטי הנושא את השם "'המשפט' ברשת: זכויות אדם", ואותו עורכת בן-נפתלי. לכתב העת שני פורומים - האחד, הכולל טקסטים מארחים ועליהם מגיבים כותבים. השני, "מבזקי הארות פסיקה", שבמסגרתם מגיבים אנשי אקדמיה ופרקטיקה לפסקי דין שניתנו בעת האחרונה ועוסקים בזכויות אדם.