google/wiki40b huggingface dataset:
פורשה 944

רקע ודגמים

פורשה הציגה את ה-944 בשנת 1981 כדגם לשנת 1982. הפורשה 944 הוצגה כמחליפה מהירה, מאובזרת ומעודנת יותר לפורשה 924. מכונית ה-924 הייתה פרויקט משותף של פורשה, אאודי ופולקסווגן, דבר אשר גרם לחלק מן הלקוחות האפשריים לא לראותה כמכונית פורשה 'טהורה', על כן קיבלה פורשה החלטה לפתח מכונית חדשה - ה-944. בנוסף לכוח ואבזור, מכונית ה-944 הייתה נוחה יותר ובעלת אחיזת כביש טובה יותר מה-924. פלטפורמת ה-944 נבנתה על פלטפורמת ה-924, אך כללה שינויים רבים כגון בניית מרכב הרכב מחדש כולל חזית ואחורי רכב חדשים עשויים סגסוגת והתקנת דלתות חדשות, שיפור מערכת המתלים לנסיעה חלקה ונעימה יותר, שיפור רכיבי מערכת השמן, הגדלת מחולל זרם החילופין (אלטרנטור) ומכל הדלק, וניתנה אפשרות לאבזור חדש כגון מושבים מחוממים. 
השינוי הגדול ביותר אשר הציגה הפורשה 944 היה מנוע הרכב. בניגוד לפורשה 924 אשר הותקן בה מנוע אאודי, פורשה התקינה ב-944 מנועים חדשים מתוצרתה. בדומה לפורשה 924, מכונית הפורשה 944 הורכבה במתקנה של חברת אאודי בעיר נקרסולם בגרמניה.
הדגם כולל מנוע אורכי המורכב בחלקו הקדמי של הרכב, מקורר מים (בניגוד לתפיסה של ה-911 באותם הימים). הגיר הממוקם בחלק האחורי של הרכב המקנה הנעה אחורית כמיטב המסורת של פורשה.
הרכב עם חלוקת משקל מאוזנת מאוד, עם היגוי מדויק, ספורטיבית ומהנה מאוד לנהיגה. מעבר לכך רוב הדגמים נחשבו לאמינים מאוד.

944

בגרסתה הראשונה הייתה הפורשה 944 בעלת מנוע 4 צילינדרים טורי קדמי בנפח 2479 סמ"ק אשר הספקו 150 כ"ס בארצות הברית עם ממיר קטליטי, ו 163 כ"ס באירופה. המכונית האיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-8.5 שניות והגיעה למהירות מרבית של 220 קמ"ש. בשנת 1988 הספק המנוע שופר ל-158 כ"ס בארצות הברית, ובשנת 1989 הותקן ב-944 מנוע חדש בנפח 2681 סמ"ק אשר הספקו היה 162 כ"ס בארצות הברית.

944S/S2

בשנת 1987 הציגה פורשה את גרסת ה-S, בדומה לכל דגמי פורשה, האות S מסמלת את המילה 'ספורט', ומציינת כי הרכב הוא חזק יותר ובעל אופי ספורטיבי יותר, וכולל שיפור רכיבים כגון שיפור מערכת המתלים. 
מנוע ה-944S היה מנוע בוקסר 4 צילינדרים קדמי בנפח 2479 סמ"ק אשר הספקו היה 188 כ"ס. המכונית האיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-7.9 שניות והגיעה למהירות מרבית של 228 קמ"ש. 
בשנת 1989 הציגה פורשה את גרסת ה-S2, גרסה חזקה עוד יותר. מנוע הרכב היה מנוע בוקסר 4 צילינדרים קדמי בנפח 2990 סמ"ק אשר הספקו היה 208 כ"ס. המכונית האיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-6.8 שניות והגיעה למהירות מרבית של 240 קמ"ש.

944 טורבו

בשנת 1986 הציגה פורשה את ה-944 טורבו. דגם זה הוא בעל מנוע ה-2479 סמ"ק של דגם הבסיס אלא עם מגדש טורבו אשר העלה את ההספק ל-217 כ"ס. המכונית האיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-6.3 שניות והגיעה למהירות מרבית של 245 קמ"ש.

944 טורבו S

בשנת 1988 הוצגה גרסת הטורבו S בעלת מנוע 3 ליטר עם הספק משופר של-250 כ"ס, תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.9 שניות  ומהירות מרבית של 269 קמ"ש.
ה-944 טורבו S היא המכונית החזקה והמהירה ביותר במשפחת ה-944.
פרשת וילך

העברת ההנהגה

כחלק מרצף הפרשיות ניצבים-וילך-האזינו-וזאת הברכה, החותמות את ספר דברים ואת התורה כולה, מתמקדת פרשת וילך בהעברת הנהגת העם ממשה רבנו ליהושע בן נון. בתחילה מודיע משה לעם שיהושע יחליף אותו ומעודד את העם לקראת האתגרים העומדים לפניהם בכיבוש ארץ ישראל. אחר כך קורא משה ליהושע ומעודד גם אותו בברכת "חזק ואמץ".

כתיבת התורה ושמירתה

מכאן פונה משה לעסוק בכתיבת התורה ובשמירתה. הוא כותב את התורה (הפרשנים חלוקים בשאלה אילו חלקים ממנה) ומוסר אותה למשמרת לכוהנים. הוא מצווה את העם לערוך פעם בשבע שנים מעמד הקהל, שבו יתכנסו האנשים, הנשים והטף ויקראו את התורה.
אלוקים קורא למשה וליהושע לאוהל מועד. שם הוא מודיע למשה את העתיד לקרות לאחר מותו: העם יחטא ובעקבות כך יבואו עליו צרות. כדי להכין את העם לכך נמסרת להם שירת האזינו. משה מכנס שוב את כל העם וקורא באזניהם את השירה, שתוכנה יפורט בפרשה הבאה, פרשת האזינו.

הפטרה

לפרשת וילך אין למעשה הפטרה משל עצמה. אם קוראים אותה ביחד עם פרשת ניצבים מפטירים בהפטרה של פרשת ניצבים, ואם קוראים אותה בפני עצמה היא חלה בשבת שובה ואז קוראים את הפטרת "שובה ישראל".
פיליברטו השני, דוכס סבויה

ביוגרפיה

פיליברטו נולד ב-10 באפריל 1480 בפון-ד'אן, לפיליפו השני, דוכס סבויה ולמרגריט מבורבון, בתם של שארל הראשון, דוכס בורבון ואגנס מבורגונדי.
בשנת 1496 התחתן פיליברטו עם יולנדה לואיזה מסבויה, בתם של קרלו הראשון, דוכס סבויה וביאנקה ממונטפראט, אך בשנת 1499 היא מתה ללא שהיו להם ילדים. בשנת 1497 מת אביו פיליפו השני, דוכס סבויה, ופיליברטו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1498 מת שארל השמיני, מלך צרפת, ובמקומו עלה לשלטון לואי השנים עשר, מלך צרפת. בשנת 1499 פלש לואי השנים עשר לאיטליה וכבש את דוכסות מילאנו, ובכך הייתה דוכסות סבויה מוקפת בשטחים צרפתיים. בשנת 1500 התחתן פיליברטו עם מרגרטה מאוסטריה, דוכסית סבויה, בתם של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומארי, דוכסית בורגונדיה, אך גם ממנה לא היו לו ילדים.
ב-10 בספטמבר 1504 מת פיליברטו בפון-ד'אן ללא ילדים, ואחיו למחצה קרלו השלישי, דוכס סבויה עלה לשלטון במקומו.
בשידור חי עם דן שילון

היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור בערוץ 2 הניסיוני במאי 1991, והוגשה כתוכנית אירוח. פעמיים בשבוע אירח שילון, איש תקשורת בולט, אורחים ממגוון הציבור הישראלי: פוליטיקאים, אנשי בידור, דמויות הנוגעות באקטואליה העדכנית ואורחים מיוחדים. בזמן התוכנית ראיין שילון את מרואייניו יחד, והם שוחחו על ענייני האקטואליה ועל סיפוריו של כל אורח, לרוב בנושא עדכני ועכשווי. במהרה נהפך ה"מעגל", פלטפורמת במה עליה ישבו שילון ומרואייניו, לסמלה הבולט של התוכנית.
עם הסבת הערוץ למסחרי בשנת 1993 הצטרפה התוכנית ללוח המשדרים של זכיינית השידור "רשת", והפכה לאחת התוכניות המעטות מהערוץ הנסיוני אשר המשיכו לערוץ המסחרי. בשנת 1997 עזב שילון את תפקידו בהנהלת "רשת" והקים חברת הפקה משלו, שנקראה על שמו. גם לאחר עזיבתו, שודרה התוכנית, עד שנת 2000. התוכנית הייתה ידועה בזכות נתוני הרייטינג הגבוהים שלה. אחת התוכניות הידועות הייתה התוכנית בה הפגיש שילון את ראש ממשלת ישראל לשעבר יצחק רבין ואת הזמר אביב גפן באוקטובר 1995, חודש לפני רצח רבין. באוגוסט 1998 הוציא שילון ספר בשם "בשידור חי" על תוכניתו.
התוכנית התבלטה בכך שפוליטיקאים שהתארחו בה התבקשו לעשות פעולות לא שגרתיות-אהוד ברק ניגן על פסנתר, שמעון פרס ובנימין נתניהו שרו, ובייגה שוחט השתתף במערכון עם צביקה הדר בו חבש לראשו תרבוש. תופעה זו ספגה ביקורת ולפרודיות בתוכניות הסאטירה העולם הערב, החרצופים וארץ נהדרת.
בשנת 2007 חידש שילון את האירוח ב"מעגל" בסדרת מופעים על גבי במות עם אורחים ידועים באופן המבוסס על התוכנית המקורית. בשנים 2005–2007 שודרו תוכניות נבחרות של "בשידור חי" בשידורים חוזרים בערוץ הבידור הישראלי של HOT.

חידוש התוכנית ב-2013

ביולי 2013 חזרה התוכנית לשמונה תוכניות חדשות לציון 20 שנה לערוץ 2. התוכנית לא שודרה בשידור חי ונקראה הפעם "המעגל עם דן שילון".
באוקטובר 2013 חזרה התוכנית לעונה שנייה כאשר בשתי העונות האלו יחד שודרו 17 פרקים.
את התוכנית המחודשת ליוותה באופן קבוע סימפונט רעננה, שהייתה תזמורת הבית של התוכנית.
ביולי 2014 שודרה העונה השלישית של התוכנית, היות שעונה זו שודרה בזמן שצה"ל נלחם בעזה במבצע צוק איתן, הוקדשו רוב התוכניות לנושא זה. התוכנית סבלה מביקורת שלילית ומשיעורי מדרוג נמוכים, שייתכן שנבעו מהסיקור השוטף של "מבצע צוק איתן" בטלוויזיה, והורדה מהמרקע לפני סוף העונה.
פוקימון מאסטרס

משחקיות

במשחק טורניר של קרבות 3 על 3 המתקיים בפאסיו הנקרא ליגת המאסטרים של פוקימון. המטרה העיקרית היא להפוך לאלוף הליגה. 
כדי להיכנס לליגת המאסטרים של פוקימון, על השחקנים לאסוף לפחות חמישה תגים על ידי הבסתם של מנהיגי ה-PML שנמצאים בפאסיו.

פיתוח ושחרור

פוקימון מאסטרס הוכרז לראשונה על ידי חברת פוקימון ב-29 במאי 2019, לצד מספר משחקי פוקימון אחרים. המשחק מייצג את שיתוף הפעולה הראשון בין החברה למפתחת המשחקים לנייד DeNA, הוא שוחרר לאנדרואיד ו- iOS. הרעיון של המשחק הגיע מאמן הסדרות והמעצב קן סוגימורי שהציע את הרעיון להכיל יחד את כל דמויות העבר מהסדרה הראשית במשחק אחד. 
גרסת התצוגה המקדימה של המשחק יצאה בסינגפור ב-25 ביולי 2019 ובקנדה ב-6 באוגוסט 2019. המשחק שוחרר ברחבי העולם ב-29 באוגוסט 2019 עבור מכשירי iOS ואנדרואיד. בניגוד לרוב משחקי הפוקימון האחרים, פוקימון מאסטרס לא שוחרר בבלגיה או בהולנד, ככל הנראה בגלל איסורים על תיבות השלל (loot boxes).
She Wolf (שיר)

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה של השיר בוים וצולם על ידי ג'ייק נאוה, ששיתף שביים והפיק שירים לשאקירה בעבר, ביניהם שיתוף הפעולה שלה עם ביונסה הנקרא; "Beautiful Liar". 
תנועות הריקוד בסרטון היו בביצועה והסברה של נדין רופין, והיא אמרה שהריקודים בשיר משלבים בלט, פופינג ונעילה, ריקוד שבטי ומהלכים דומים לאלה של דרמה פלדנס בשנות השמונים. בקליפ ניתן לראות את שאקירה לבושה כמו בעטיפת השיר, כשהיא בביגוד ובהלבשה מינימלית מאוד. בקליפ שאקירה נראית בהתחלה כרדומה ליד בן זוגה במיטה, ולאחר שהירח המלא עולה היא יוצאת מהמיטה, תוך כדי שיש הבזקים רבים של ניצוצות וברקים, ורק אז ניתן לראותה בתוך כלוב כשהיא מייללת בשירתה. הקליפ הפרובוקטיבי כבש את רשתות הטלוויזיה ועזר לשיר להגיע למקומות גבוהים במצעדים בעולם. הקליפ בגרסה האנגלית צבר למעלה מ-265 מיליון צפיות ביוטיוב והוא אחד מהנצפים ביותר בערוצה של הזמרת, בעוד שהקליפ בספרדית צבר למעלה מ-124 מיליון צפיות ולא הצליח לשחזר את כמות הצפיות של הגרסה באנגלית.
Good Stuff (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שאקירה ופארל ויליאמס, והופק על ידי ויליאמס ושאקירה גם כן. השיר הוא שיר לטיני בסגנון הדאנסהול, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ, בדומה לשאר האלבום ולשיר, "Long Time".
את השיר לא ביצעה שאקירה באף הופעה שלה, ובכך הפך השיר לאחד מן השירים הבודדים של שאקירה, שאיתם לא הופיעה כלל.
טלאלוק

טללוק או טלאלוק (מאצטקית; באלפבית פונטי: ˈtɬaːloːk) הוא אחד האלילים המרכזיים במיתולוגיה האצטקית. רק שיווטקווטלי - אל האש, קדם לטללוק בחשיבותו בפנתיאון האצטקי.
טללוק הוא אל הגשם, הפריון והמים. במיתולוגיה האצטקית הוא נחשב לאל מיטיב המעניק חיים, אך גם אל מזרה אימה - בשל יכולתו להוריד גשם וברד, ולשלוח רעמים וברקים.
טללוק מתואר לרוב כאל בעל עיניים בולטות (כעיני דג) וטפרים.
פולחנו של טללוק כלל הקרבת קורבן אדם, ולרוב הוקרבו לו ילדים.
בקוסמולוגיה האצטקית טללוק מחזיק את השמים מעל הארץ, והוא היה האל של השמש השלישית מתוך חמש השמשות (שמש שהושמדה באש).
מקדשו היה אחד משני המקדשים בראש הטמפלו מאיור (המקדש הגדול) בבירה האצטקית טנוצ'טיטלאן, אולם אתר הפולחן המקודש לו ביותר היה בראש הר טללוק, קצה המזרחי של עמק מקסיקו.

מקור שמו

מקור שמו של טללוק במילה הנהואטלית "טללי" שמשמעה "אדמה" או "עשוי אדמה" או "השוכב על האדמה" - בכך מהווה טללוק האנשה של העננים השוכבים על פסגות ההרים.

המיתולוגיה האצטקית

על פי המיתולוגיה האצטקית טללוק היה נשוי לשוקיקצל, אלת הפרחים. לאחר ששוקיקצל נחטפה על ידי טזקטליפוקה נשא טללוק לאישה את האלה צ'לוויטלקו (אלת חצאית הירקן).
על פי הקוסמוגרפיה האצטקית, טללוק שלט בדרגה הרביעית של "העולם העליון" - אזור הנמצא בשמים. אזור זה נקרא טללוקן ("ארצו של טללוק"). ארץ זו מתוארת כארץ של אביב נצחי, בה הצמחייה ירוקה ושופעת. לארץ זו הגיעו נשמות אלה אשר מתו בטביעה או בפגיעת ברק.
טללוק ורעייתו צ'לוויטלקו היו הוריו של האל טקסיסטקל.
לטללוק אחות בכורה - האלה ויסטוקוואטל

טקסים ופולחן

על פי האמונה האצטקית, נשמות המתים בטביעה, בפגיעת ברק או במחלות מסוימות (כמו צרעת או צינית) שנחשבו קשורות או נגרמות ממים עברו לשליט טללוק. אנשים אלה לא נשרפו (כמו יתר הגופות) אלא נקברו שעל פניהם זרעים, ומצחם צבוע בצבע כחול. הגופות נקברו כשהן לבושות בגדי נייר, ובידיהן מעדר על מנת לשמש אותן בחייהן לאחר המוות.
מקדשו היה אחד משני המקדשים המרכזיים של הטמפלו מאיור (המקדש הגדול) בבירה האצטקית טנוקטיטלן, ואתר הפולחן המקודש לו ביותר היה בראש הר טללוק, קצה המזרחי של עמק מקסיקו. פולחנו התנהל בשני מקדשים אלה, והוקרבו לו דרך קבע קורבנות רבים - בעיקר קורבנות הקשורים למים כגון קונכיות, חול ואבני ירקן. הקורבנות הוקרבו לאל בתקווה שיביא להורדת גשמים במועדם.
חג האטלקוהלו נחוג בסוף החורף (בין ה-12 בפברואר ל-3 במרץ), ובמסגרת חג זה הוקרבו לאל, במקדשו ההררי, שבעה ילדים (לרוב ילדי עבדים או ילדי זקונים של בני אצולה). הילדים הולבשו בדמותו של האל, ועריסותיהם מולאו בפרחים. בטקס ההקרבה נעקר לבם של הילדים בעודם חיים על ידי הכהנים של האל. דמעות הילדים לפני ובמהלך הטקס נחשבו לסימן להורדת גשמים.
בחג הטסוסוטונטלי (נחוג בראשית האביב, בין ה-24 במרץ ל-12 באפריל) הוקרבו ילדים נוספים.
בראשית החורף, בין ה-9 בדצמבר - 28 בדצמבר נחוג חג הוינטנה בו הוצגו פסלים של האל העשויים בצק, ששיניהם עשויים זרעי דלעת ועיניהם שעועית. במהלך הפולחן התפללו לפסלים אלה והגישו להם מנחות. בסוף הטקס נאכלו הפסלים.
שמואל ורסס

שמואל וֶרְסֶס (Werses;‏ 22 ביוני 1915, י' בתמוז תרע"ה – 18 באוקטובר 2010) היה חוקר ספרות ישראלי, מגדולי חוקרי ספרות ההשכלה, פרופסור לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים וחתן פרס ישראל לשנת תשמ"ט.

ביוגרפיה

שמואל ורסס נולד בווילנה. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה "תרבות" החל ללמוד באוניברסיטת וילנה. מגיל 14 עד 19 עבד כמתנדב בייוו"א (מכון המחקר ליידיש). בנעוריו עשה מספר ניסיונות בכתיבה ספרותית, חלקם ביידיש, ופרסם מספר סיפורים ורשימות בעיתונות יידיש בווילנה ובוורשה, חלקם תחת שם העט "א יונגער". בשנת 1935 עלה לארץ ישראל והמשיך ללמוד בחוג לספרות עברית שבאוניברסיטה העברית. שם עשה את לימודיו מהתואר הראשון עד השלישי, והושפע ביותר ממורו הנודע פרופ' יוסף קלוזנר.  לאחר הגעתו לארץ חדל מכתיבת פרוזה. עבודת המ"א שלו שהוגשה בשנת 1939 לקלוזנר הוכתרה בשם "תקופת ההשכלה העברית בווילנה (הסופרים העבריים בדורם של רמא"ג ואד"ם הכהן)", והקיפה 316 בכתב יד. את עבודת הדוקטור כתב בהנחייתו של פרופ' שמחה אסף, ועבודת הדיסרטציה שלו הייתה בנושא "מחקרים בספרות המוסר של היהודים בספרד: מראשית המאה הי"ג ועד סוף המאה הט"ו". את תואר הדוקטור קיבל ב-1947.
לפני קום המדינה הרצה בסמינר למורים שבמחנות המעצר בקפריסין ובפני מדריכי תנועת נוער מבוגרים. לאחר קום מדינת ישראל לימד חיילים עולים חדשים ספרות עברית. 
החל מ-1953 נמנה עם סגל החוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית, ובשנות ה-70 כיהן כראש החוג. בשנת 1967 התמנה כפרופסור חבר, וב-1975 היה לפרופסור מן המניין. ב-1983 פרש לגמלאות. שימש כמרצה אורח באוניברסיטאות חיפה, תל אביב, ובאר שבע.
מנישואיו לרחל (נפטרה ב-1941) נולדה בתו דבורה אלרן. אשתו השנייה, אסתר כספי, הייתה מתרגמת ומשוררת. 
שמואל ורסס נפטר ב-18 באוקטובר 2010 בירושלים.
ארכיונו, הכולל תעודות אישיות, יומנים ופנקסים, התכתבות, חומרי הכנה ורשימות (וכן חומר משל אשתו אסתר כספי ואודותיה), נמסר למחלקת הארכיונים של הספרייה הלאומית.

מחקריו

מחקריו של שמואל ורסס חובקים ספרות יהודית בפרק זמן של מאתיים שנה, תקופה המשתרעת מראשית תקופת תנועת ההשכלה היהודית ועד לשנות ה-50 של המאה ה-20 ואף מעט אחרי כן.
פעילותו מקיפה מספר סוגות: סוגה אחת היא המגעים שחלו בין ספרות היידיש לספרות העברית, בצורת עיבודים לשוניים מלשון אחת לרעותה ותרגומים. זאת הוא בחן ביצירותיהם של יוסף פרל, מנדלי מוכר ספרים, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, י"ד ברקוביץ, חיים נחמן ביאליק, וש. בן ציון.
ורסס הוא מגדולי חוקרי ספרות ההשכלה. הוא הרבה לחקור את הפואטיקה, הנושאים והז'אנרים השונים של ספרות ההשכלה (הסאטירה, הפרוזה המחורזת, הפיליטון, האוטוביוגרפיה והרומן. תיאר את האוריינטציה שלה לחסידות ולשבתאות ואת מערכת היחסים שלה עם ספרות אירופה הכללית. הוא חקר את היוצרים הבולטים של ספרות ההשכלה, כמו יצחק ארטר, י"ל גורדון, יוסף פרל, יהודה בן מרדכי הורביץ ואברהם מאפו. פרט לכך סיכם את תולדות המחקר בהּ.
ורסס חקר גם את הספרות העברית הקלאסית. הוא בחן את התמורות בנושאים ומאפיינים בספרות. הוא בחן את המקורות העממיים והמיתיים שספרות זו שאבה ממנה. זאת הוא עשה בסופרים  שהם מעמודי התווך של ספרות זו: ביאליק, פיארברג, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, חיים הזז וש"י עגנון.
הוא חקר את תולדות כתבי העת העבריים, מן "המאסף" ועד העתונות העברית בפולין שבין מלחמות העולם. הוא אף שלח ידו בחקר הספרות העברית החדשה.
פנטלונה

פנטלונה (Pantalone) הוא אחת מהדמויות החשובות ביותר בקומדיה דל'ארטה. סוחר קשיש, כילי, לעיתים קרובות אב המשפחה ואביה של האהובה, או מחזרה.
מקורו מוונציה. פירוש המילה פנטלונה באיטלקית: מכנסיים, שכן במכנסיו נמצאים הכסף מחד, והתאווה מאידך. פנטלונה הוא גלגול של דמות הפאפוס היווני הקלאסי.

מאפיינים

זקן (בדרך כלל גבו מכופף), קמצן, חשדן - אך כמה שלא יחשוד, דמויות המחזה האחרות תמיד ירמו אותו. לעיתים אלמן, אך במידה ונשוי, אשתו תבגוד בו.

עיצוב

מסכה בעלת אף ארוך מאוד, זקן מחודד וארנק חיצוני בולט ותפוח. לרוב בגדיו אדומים וצמודים, מעילו שחור, והוא נועל נעליים צהובות מחודדות.
סיסטם עאלי

סיסטם עאלי (בערבית: سيستم عالي; באנגלית: System Ali; ברוסית: Систем Али) הוא הרכב היפ הופ ישראלי רב-לשוני. 
 שירי ההרכב מבוצעים בעברית, ערבית, רוסית ואנגלית ומבטאים את זהותו כהרכב שצמח על גבול יפו-בת ים. ההרכב פעיל מאז 2007 והוציא אלבום בכורה ביולי 2013. ההרכב מופיע ברחבי הארץ, בפסטיבלים, באירועי מחאה ובאתרים בלתי שגרתיים כגון שכונת שייח' ג'ראח במזרח ירושלים, הכפר ג'סר א-זרקא ובכפר הבלתי-מוכר דהמש שליד העיר לוד.

על ההרכב

חברי סיסטם עאלי נפגשו במרכז נוער של תנועת סדאקה רעות במקלט בשכונת עג'מי שביפו (מ-2011 נקרא המרכז "בית סיסטם עאלי, מרכז מוזיקה לצעירים") שעסק במגוון אמנויות. חברי ההרכב הגיעו מרקעים שונים, שירה כתובה, ג'אז, מוזיקה ערבית ורוק, אך הסכימו שהבסיס הטוב ביותר למוזיקה מחאתית הוא סגנון ההיפ-הופ. שם הלהקה נקבע לאחר שחברם השחקן סקנדר קופטי ("עג'מי") שב מירדן וסיפר שבמהלך הופעת היפ-הופ שם צעק נער מהקהל "סיסטם עאלי", כלומר: "הגבירו את המערכת!".
נושאי השירים הם דרישה לשוויון וחופש ביטוי, נגד גזענות ודעות קדומות, הן בהקשרים אקטואליים של מדינת ישראל והן בהקשרים אוניברסליים. סיסמתה היא "בונים את הבית מחדש" ("نبني البيت من جديد"), כלומר בניית קהילה המבוססת על ערכי שוויון, אהבה וחירות. כפי שנאמר בשיר: "מהפכה תבוא בגלל האהבה שלי לקהילה שלי, לא בגלל אנשים שממשיכים לדרוך עלי ועל חברים שלי ולסרס כל ביקורת, לסתום את הפה שלי". סגנון הלהקה משלב מוזיקה ערבית, "שירי ארץ ישראל", רוק ועוד בעטיפה קצבית.
אחד משירי הלהקה, המייצג את סגנונה ומסריה, מתחיל כביצוע גירסת כיסוי מלודית לשירם של יעקב גלעד ויהודה פוליקר "חלון לים התיכון" בביצועו של סיטיברגימוב. השיר פותח במילים: "אחרי שהגעתי ליפו / תקוות נולדו מתוך ייאוש / מצאתי לי חדר וחצי / על גג של בית נטוש", ברגע שמבוטאת המילה "נטוש" צורח וינר "נטוש!?" והשיר עובר לראפ בעברית וערבית הדן באופן מורכב הן בנכבה והן בקיבוץ גלויות, כאשר הסיום הוא שוב חזרה מלודית לשורת הסיום של שירו של פוליקר: "ואולי מרחוק איזה אושר מתגנב אל החלון", הנטען במשמעות חדשה.
FATCA

החוק לאכיפת מיסים בחשבונות זרים (באנגלית: FATCA, Foreign Accounts Tax Compliance Act) הוא חוק פדרלי בארצות הברית. החוק אושר ונכנס לתוקפו במרץ 2010, בתקופת שלטונו של ברק אובמה, ומטרתו לשפר את אכיפת תשלום המיסים בקרב תושבי ארצות הברית המנהלים חשבונות פיננסיים מחוץ לארצות הברית. במסגרת החוק נדרשים מוסדות פיננסים זרים כדוגמת בנקים, חברות ביטוח, קרנות פנסיה וכדומה לדווח לרשות המיסים האמריקאית על כלל החשבונות בבעלות אזרחים אמריקאים (גם חשבונות המוחזקים על ידי בעלי גרין קארד), חברות ו/או נאמנויות אשר מצויות בבעלות אזרחים אמריקאים

דרישות החוק

החוק דורש מכל מוסד פיננסי לא אמריקאי לבצע בדיקת נאותות לחשבונות המנוהלים אצלו, לזהות את החשבונות בבעלות אזרחים אמריקאים ולדווח עליהם לרשויות המיסים בארצות הברית. על הדיווח לכלול את שם בעל החשבון, מספר החשבון, כתובות ואת הפעולות שבוצעו בחשבונות של האזרח (ישנם חשבונות הפטורים מדיווח). מוסדות שלא יצייתו לחוק יסתכנו בקנס מצד רשויות המס בארצות הברית, אשר ינכו מס במקור של 30% מכל תקבול ממקור הכנסה אמריקאי המועבר לידי המוסד.

FATCA בישראל

במסגרת הסכם בין ישראל וארצות הברית אשר נחתם בחודש יוני 2014 הוחלט כי רשות המסים בישראל תקבל את המידע אודות אזרחים אמריקאים וחשבונותיהם מהגופים הפיננסים בישראל והיא זאת אשר תעביר את המידע לרשויות המס האמריקאיות. ההסכם חל על חשבונות המוחזקים בידי אזרחי ותושבי ארצות הברית, אזרחים בעלי גרין קארד וכן על חשבונות בהם ישנה מעורבות אמריקאית מהותית. כמו כן, הסכם זה בין שתי המדינות מאפשר לרשויות המיסים בישראל לקבל מידע אודות תושבי ישראל המנהלים חשבונות פיננסים בארצות הברית. כחלק מההסכם בין המדינות נקבעו גופים אשר יהיו פטורים מדיווח בשל היותם בעלי סיכון נמוך לביצוע העלמות מס (כגון גופי החיסכון הפנסיוני בישראל). לצורך העברת המידע דורשים הגופים הפיננסים בישראל מהאזרחים המאותרים על ידם לחתום על טופס W-9. סירוב לחתימה על הטופס מובילה להקפאת החשבון
אופני תנודה עצמיים

אופני תנודה עצמיים (מלשון אֹפֶן ולא אוֹפַן, באנגלית: Normal Modes) במערכת מתנודדת (בדרך כלל אוסף של מתנדים (אוסצילטורים) הרמוניים מצומדים) הם מצבים מיוחדים בהם כל רכיבי המערכת מתנודדים באותה תדירות (הנקראת "תדירות עצמית" או "תדירות מותרת"). כל צורה אחרת של תנודות במערכת מתקבלת על ידי סופרפוזיציה של אופני תנודה, כלומר, אופני תנודה עצמיים מהווים בסיס לתנועות מורכבות יותר של המערכת. למושג אופן תנודה חשיבות רבה בתחומים שונים בפיזיקה, דוגמת תורת הגלים, אופטיקה ומכניקת הקוונטים, וכן בתחומי הנדסה, דוגמת הנדסת חשמל.
מציאת אופני תנודה מנצלת את כוחה של האלגברה הליניארית המיושמת לגבי מערכת ליניארית של משוואות דיפרנציאליות מצומדות. את המערכת אפשר לייצג בצורת וקטורים ומטריצה ואז ללכסן אותה, כלומר: לחפש את הווקטורים העצמיים שלה. וקטורים עצמיים אלה הם אופני התנודה של המערכת, והתדירויות העצמיות הן הערכים העצמיים המתאימים.
על-אדם

על-אדם (מגרמנית: Übermensch; אדם עליון) הוא מושג בפילוסופיה של פרידריך ניטשה. בספרו משנת 1883, כה אמר זרתוסטרא, ניטשה מציג את דמות העל-אדם כמטרת האנושות. הוא שם בפי גיבור הספר, זרתוסטרא, את הטענה כי "האדם הוא משהו שיש להתגבר עליו".
בין החוקרים של כתבי ניטשה, אין הסכמה על פירוש מדויק למושג העל-אדם ואפילו לא על חשיבותו היחסית במשנתו הפילוסופית של ניטשה.

ארציות

ניטשה מציג את מושג העל-אדם בהנגדה ברורה למושגי העולם הבא הנוצריים: זרתוסטרא מכריז כי העל-אדם הוא משמעות הארץ ומזהיר את שומעיו להתעלם מאלו המבטיחים תקוות לעולם הבא במטרה להניא אותם מהארץ. לטענתו, הפניית העורף לארציות נגרמת בגלל חוסר שביעות רצון מהחיים. חוסר שביעות הרצון גורם לאדם לייצר לעצמו עולם נוסף בו אלו שמיררו את חייו בעולם הזה- מיוסרים. העל-אדם אינו נמשך לעולמות אחרים מעבר לעולם הזה.
לטענתו, הבריחה של הנצרות מהעולם הזה, הובילה גם להמצאת מושג הנשמה הנצחית השורדת לאחר מות הגוף. תוצאת ההמצאה היא דה-גנרציה של הגוף והבשר ברי התמותה, המובילה לחיים של פרישות וסגפנות. זרתוסטרא ממשיך בקישור בין העל-אדם לגוף וטוען כי הנפש היא רק אחד המאפיינים של הגוף.
הפנייה למטאפיזיקה והאפלטוניזם נתפסים בעיניו כקשורים לעולם הבא. מושגים כמו אמת וטבע, הומצאו לטענתו, כדי לברוח מהעולם הזה. העל-אדם אינו נופל בפחים אלו.
עם מבקריה החריפים של תורה זו נמנה הרמן כהן שכינה את האדם העליון לא-אדם.

מות האלוהים ובריאת הערכים חדשים

זרתוסטרא קושר את העל-אדם עם מות האלוהים, כשכוונתו בפרט לאל הנוצרי. למרות שאלוהים הוא הביטוי המוחלט של ערכי העולם הבא ולאינסטינקטים שהובילו ליצירתם, לא ניתן להתכחש לכך כי קיומו נתן משמעות לחיים האנושיים לתקופה מסוימת. עתה הגענו לתקופה בה בני אדם רציניים אינם יכולים להאמין יותר באלוהים. כאשר המקור היחיד לערכים מוחלטים אינו יכול לספק אותם, קיימת סכנה מוחשית של התדרדרות לניהליזם. כדי לפתור את בעיית מות האלוהים והניהליזם, זרתוסטרא מציג את העל-אדם כבורא הערכים החדשים.
אולם, כדי להימנע מנפילה נוספת לאפלטוניזם וסגפנות, יצירת הערכים החדשים אינה יכולה להיות מונעת על ידי המניעים שהולידו את הערכים הישנים. המוטיבציה החדשה צריכה להגיע מתוך אהבה לחיים ולעולם הזה. מערכת הערכים הדמוקרטית היהודו-נוצרית, נוצרה כתגובת נגד לחיים ולכן היא הרסנית במהותה. לעומתה, ערכיו החדשים של העל-אדם יהיו מלאי חיים ויצירתיות.

העל-אדם כמטרה

זרתוסטרא מקדים להכריז על העל-אדם כמטרה שהאנושות יכולה להציב לעצמה. חיים אנושיים יכולים לקבל משמעות על פי מידת חתירתם ליצירתו. מטרת כל אישה תהיה להוליד על-אדם ויחסיה עם גברים ייבחנו על פי סטנדרט זה.
מאפיין זה של העל-אדם יכול להזכיר את דעותיהם של דרווין והרברט ספנסר. אולם, בעוד האבולוציה בעזרת ברירה טבעית והישרדות החזקים מתקדמת ללא הכוונה מצד המינים, המעבר מהאנושות לעל-אדם חייבת להיות רצונית.
הדמות המנוגדת לעל-אדם היא האדם האחרון של המודרנה השיוויונית. זרתוסטרא מציג אותו כמטרה אלטרנטיבית אותה האנושות יכולה להציב לעצמה באופן שישלול את האפשרות לקיומו של העל-אדם. מושג האדם האחרון מופיע רק בספר כה אמר זרתוסטרא.
פן זה של הדוקטרינה של ניטשה, מתמקד יותר על עתיד האנושות ככלל, מאשר על אינידיבידואל מזהיר אחד. ישנה חוסר הסכמה בין החוקרים בנוגע ליחס בין אספקט זה של העל-אדם לפן שלו כבורא הערכים החדשים.