הווארד קיל

ביוגרפיה

הווארד קיל נולד כהרולד קליפורד קיל בעיירה גילספי באילינוי. אביו היה מלח שהפך לכורה פחם, והמשפחה הייתה שקועה בקשיי פרנסה. אביו של קיל מת ב-1930 כאשר היה בן 11, ואמו עברה לקליפורניה. בגיל 17 סיים קיל את חוק לימודיו בבית הספר התיכון, ועבד במשרות שונות, עד שהשתקע כנציג מכירות של חברת המטוסים "דאגלס".
כאשר היה בן 20 שמעה אותו בעלת הבית שלו שר, ועודדה אותו לקבל שיעורי פיתוח קול. בקיץ 1941 הופיע לראשונה בציבור, כאשר שיחק את תפקידו של הנביא שמואל באורטוריה של הנדל, "שאול ודוד".
בקיץ 1943 נישא לראשונה לרוזמרי קופר. בשנת 1945 נבחר על ידי ריצ'רד רוג'רס ואוסקר המרשטיין לשחק במחזמר אוקלהומה!, וזאת כאשר שיחק עבור תיאטרונו של ג'ון רייט בתפקיד ראשי במחזמר "קרוסל". בתקופה זו שיחק בתפקידים ראשיים בשני המחזות, דבר שאיש לא הצליח בו לאחר מכן.
ב-1947 היה אוקלהומה! המחזמר הראשון בארצות הברית שלאחר מלחמת העולם השנייה שהוזמן להופיע בלונדון. קיל הופיע במחזמר, בפני בית משפחת המלוכה, והפך לכוכב גם בבריטניה. קיל שינה את שמו הפרטי ל"הווארד". ההופעות בלונדון הביאו למשבר בחיי נישואיו. קיל התגרש, ונישא בסמוך לאחר מכן לאחת הרקדניות בלהקה, הלן אנדרסון. ב-1950 נולדה להם בתם הראשונה, קאיה.
בלונדון הופיע קיל לראשונה בקולנוע, בשנת 1948, בשם הווארד קיל בסרט "הקול הקטן" (The Small Voice) שהופץ בארצות הברית בשם "מחבוא" (Hideout), בו שיחק אסיר נמלט המחזיק בסופר ובאשתו כבני ערובה.
לאחר מכן שב קיל לארצות הברית, שם חתם על חוזה עם חברת MGM. קיל המשיך להופיע על במת התיאטרון, למעשה עד לשנות ה-2000, אך משלב זה התרכז בקריירה קולנועית.
בשנת 1950 כיכב קיל עבור MGM בסרט "אנני אוקלי אשת לפידות" (Annie Get Your Gun), על פי המחזמר הפופולרי של אירווינג ברלין.
על אף הצלחת הסרט, לא הפך קיל לכוכב מהמעלה הראשונה. MGM לא החליטה כיצד לשווק את תדמיתו. מעת לעת התאפשר לו להופיע במחזות זמר וסרטים מוזיקליים מצליחים על המסך כ"ספינת השעשועים" (1951), נשקיני, קייט (1953) "שבע כלות לשבעה אחים" (1954) ביחד עם ג'יין פאוול ו"קיסמט" (1955), אך פרט לכך הוכרח להופיע בשורת תפקידים חסרי חשיבות בסרטים ממדרגה שנייה ("B movies"), סרטים דלי הפקה, בהם כיכבו שחקנים מהשורה השנייה. קיל זכה להצלחה עת הושאל לאולפני האחים וורנר והופיע במערבון "קלמיטי ג'יין" (1953) בכיכובה של דוריס דיי, שהיה תגובת האולפן להצלחת "אני אוקלי".
בתקופה זו נולדו להווארד ולהלן שני ילדים נוספים. בשנת 1955 ביקש קיל להשתחרר מחוזהו אצל MGM ושב להופיע בתיאטרון.
קיל לא השתלב בעולם הבידור האמריקני של שנות ה-60. כוכבו דעך, והוא הופיע במועדוני לילה ובסרטים סוג ב', לרוב מערבונים כושלים. בתקופה זו התמכר לאלכוהול ונישואיו קרסו. הוא התגרש בשנת 1970 ומיד נישא שוב לג'ודי, דיילת צעירה ממנו ב-25 שנים. ג'ודי סייעה לו להגמל מהאלכוהול, והוא ניסה לשוב לקדמת הבמה ולברודוויי כשהופיע במחזמר כושל בשם "השגריר". בשנת 1974 נולדה בתו הרביעית.
ב-1980 החליט קיל לפרוש מהמשחק ומהשירה ולמצוא עבודה בחברת נפט באוקלהומה. בטרם הספיק להשתקע שם נקרא בחזרה לקליפורניה להופיע בפרק של הסדרה "ספינת האהבה". בעת הצילומים הזדמן לו לשוחח עם מפיקי הסדרה דאלאס, שהייתה אז הסדרה המצליחה ביותר בטלוויזיה האמריקנית. אלו הציעו לו להצטרף לצוות הסדרה בתפקיד קלייטון פארלו, מאהבה של מיס אלי יואינג (בגילומה של ברברה בל גדס) שנותרה ללא בן זוג, לאחר שג'ים דייוויס שגילם את בעלה ג'וק, מת מסרטן, ויחד עמו מתה דמותו הטלוויזיונית. קיל הסכים, והחל להופיע בסדרה. הופעתו בתפקיד פארלו זכתה להצלחה לה לא זכה במהלך כל הקריירה שלו בסרטים ובמחזות זמר.
הצלחתו הטלוויזיונית הביאה את קיל לחידוש הקריירה שלו כזמר. בגיל 64 החל לצאת במסעות הופעות. בשנת 1984 הוציא אלבום בשם "With Love", שלא זכה להצלחה רבה.
קיל שיחק את קלייטון פארלו במשך עשר עונות, משנת 1981 עד שנת 1991. הוא לא הופיע בשני סרטי ההמשך לסדרה שצולמו ב-1996 וב-1998. לאחר ירידת הסדרה מהמסכים המשיך להופיע מעת לעת בטלוויזיה בתפקידי אורח בסדרות, והמשיך לשיר. ב-1994 עבר עם רעייתו ג'ודי לפאלם דזרט בקליפורניה, שם היה פעיל באירועי צדקה, ובארגון טורניר גולף באנגליה, שמטרתו לגייס כספים למלחמה באלימות כנגד ילדים.
בשנת 2004 אובחן כלוקה בסרטן המעי הגס, ולאחר שישה שבועות בלבד מת.