ג'וליה צ'יילד

חייה ופועלה

ג'וליה קרולין מקוויליאמס (Julia Carolyn McWilliams) נולדה לג'ון וג'וליה קרולין מקוויליאמס, משפחה עשירה שמוצאה בפסדינה שבקליפורניה. ג'וליה הייתה הבכורה בין שלושת ילדי המשפחה. היא למדה בבית הספר וסטברידג', ובבית הספר הפוליטכני (כיתה ד' - ט') ולאחר מכן בבית הספר ברנסון בעיר רוס שבקליפורניה (בתנאי פנימיה). בשל גובהה (1.88 מטרים) שיחקה כדורסל וטניס בילדותה, וכן במהלך לימודיה במכללת סמית'. ג'וליה סיימה את לימודיה בשנת 1934 וקיבלה תואר ראשון באנגלית. לאחר תום לימודיה עברה ג'וליה לניו יורק שם עבדה בחברת הוצאת הספרים וו. ג'. סלואן. בשנת 1937 שבה ג'וליה לקליפורניה והמשיכה לעבוד בתחום ההוצאה לאור של ספרים ובתחום הפרסום.
לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, בעקבות המתקפה היפנית על פרל הארבור, הצטרפה ג'וליה למשרד לשירותים אסטרטגיים, שקדם ל-CIA (וזאת מאחר שלא יכלה להתגייס לחיל הנשים האמריקאי בשל גובהה).
ג'וליה שירתה בוושינגטון, במפקדת המשרד תחת פיקודו של הגנרל ויליאם ג'י. דונובן. בשנת 1944 הוצבה בקאנדי שבציילון (כיום סרי לנקה) בשירותי מודיעין.
לאחר תום המלחמה, ב-1 בספטמבר 1947 נישאה לפול קושינג צ'יילד. טקס הנישואין נערך בלמברוויל שבפנסילבניה, ובני הזוג עברו להתגורר בוושינגטון.
בעלה של ג'וליה, פול, הוצב בצרפת בשנת 1948 עבור שירות המודיעין של ארצות הברית בו היה מועסק. ג'וליה כתבה כי ארוחתם הראשונה בצרפת הייתה צלחת של צדפות ולאחריה סול מנייר, שלוותה בבקבוק יין שבלי חיוור ופתחה את "נפשה ואת רוחה". הריחות הנפלאים של חמאה ויין בתוך מסעדת לה קורון (La Couronne) ברואן נשארו עימה בזכרונותיה. וג'וליה צ'יילד הצטרפה לבית הספר קורדון בלו במטרה ללמוד בישול צרפתי.
עם תום לימודיה, בשנת 1951 החלה ללמד נשים אמריקאיות בישול צרפתי בביתה שבפריז, וקראה לבית ספר זה "L'Ecole des Trois Gourmandes" (בית הספר של שלושת אוהבי המזון).
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 שבו בני הזוג לארצות הברית והתגוררו בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. שאיפתה להציג בישול מתוחכם לאמריקאים הובילה אותה לפרסום ספרה "Mastering the Art of Cooking" ("התמחות באמנות הבישול") שהפך לספר קאנוני בתחום, הספר יצא לאור לראשונה בשנת 1961 ומאז זכה למהדורות רבות. צ'יילד כתבה את הספר ביחד עם שתי שותפות צרפתיות בבית הספר לבישול. הצלחת הספר הובילה לתוכנית הטלוויזיה שלה בשנת 1963 "The French Chef" (השף הצרפתי). באותה תקופה הפך הבישול הצרפתי לפופולרי בארצות הברית הודות לגברת הראשונה ג'קלין קנדי שהביאה שף צרפתי ויינות צרפתיים למטבח הבית הלבן.
צ'יילד בתוכניתה, לימדה את האמריקאים כיצד לצלות עוף בדרך הצרפתית, בהסברים פשוטים כגון: "מרחי כמות נדיבה של חמאה ותחבי שום".
המופע שלה היה כה פופולרי שכשהיא בישלה ברוקולי נאמר כי מריחים את הירק במרחק של מאתיים מיילים מתחנת השידור, וצ'יילד נהפכה לידוענית ואייקון כל-אמריקאי.
בשנת 1972 הייתה תוכניתה התוכנית הראשונה שלוותה בכתוביות עבור כבדי השמיעה.
צ'יילד חוללה שינוי בדרך שבה המעמד הבינוני בישל מטבח צרפתי משובח, ממנו נהנתה קודם לכן רק קבוצה זעירה של אנשים עוד מראשית האומה (כדוגמת תומאס ג'פרסון).
ספרה השני "The French Chef Cookbook" כלל מתכונים מתוכניותיה, ובשנת 1971 יצא לאור ספרה השלישי "Mastering the Art of French Cooking, Vol 2" (שליטה במטבח הצרפתי, כרך 2). זמן קצר לאחר מכן יצא לאור ספרה הרביעי "From Julia Child's Kitchen" (ממטבחה של ג'וליה צ'יילד).
בשנת 1981 ייסדה צ'יילד את המכון האמריקאי ליין ומזון (the educational American Institute of Wine and Food) בנאפה שבקליפורניה.
צ'יילד השתתפה בסדרות טלוויזיה רבות בשנות ה-80 ושנות ה-90 ואירחה בתוכניותיה שפים רבים.
בעלה של צ'יילד, פול, נפטר בשנת 1994 בבית החולים בו היה מאושפז מאז לקה בשבץ בשנת 1989. בשנת 2001 עברה צ'יילד לדיור מוגן בסנטה ברברה שבקליפורניה. צ'יילד נפטרה ב-12 באוגוסט 2004.

אזכורים תרבותיים

צ'יילד הפכה לדמות פופולרית והופיעה בתפקידי אורח בסדרות רבות וכן הפכה למודל לחיקוי בתוכניות קומיות רבות. דן אקרויד גילם פרודיה על דמותה בסדרה סאטרדיי נייט לייב בשנת 1978. דמותה גולמה גם במחזמר "!Bon Appétit" משנת 1989.
בשנת 2009 יצא לאקרנים הסרט "ג'ולי וג'וליה" בכיכובה של מריל סטריפ המתאר את השפעתה של ג'וליה על החברה האמריקאית.
ורד הידוע בפריחתו הצהובה נקרא על שמה של ג'וליה (ראו תמונה).