google/wiki40b huggingface dataset:
וולטר רוברטסון

ביוגרפיה

וולטר מלוויל רוברטסון נולד ב-15 ביוני 1888, לויליאם וולטר רוברטסון ולמרי פאני (לבית פטיט). הוא למד בבית הספר המרכזי של המדינה המרכזית ולאחר מכן באוניברסיטת אוקלהומה, שם הוא לקח עבודה מיוחדת בהנדסה. רוברטסון למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, ניו יורק וסיים את הלימודים ב-12 ביוני 1912, תוך שהוא מקבל דרגת לוטננט משנה. 
רבים מחבריו לכיתה ווסט פוינט הפכו מאוחר יותר לגנרלים במלחמת העולם השנייה. לדוגמה: וייד הייסליפ, ג'ון שירלי ווד, וולטון ווקר, ריימונד בארטון, הארי מלוני, גילברט קוק, סטיבן צ'מברליין, ארצ'יבלד ארנולד, אלברט בראון, רוסקו קרופורד, ויליאם וילבור, ברדפורד צ'יינוות', רוברט ליטלג'ון, סידני ספולדינג, פרנקלין סיברט, תומאס הייז, ויליאם וויבר, ויליאם הובסון, ג'ון לואיס, דבנפורט ג'ונסון, ויליאם מוריסי ומילארד הרמון. 
השירות הצבאי הראשון שלו היה במחנה שפילד, הוואי, שם הוא נשאר עד 1915. אחר כך שירת זמן מה בפרסידיו של סן פרנסיסקו, לפני שהועבר לנוגאלס, אריזונה, שם שירת כקצין הממונה על אימוני 800 חיילים ו-53 קצינים לתפקיד מיוחד. 
לאחר מכן הוא הועבר לבית הספר לקצינים שהוקם במחנה בילס בטקסס, לפני שנשלח לצרפת במהלך מלחמת העולם הראשונה במאי 1918. לאחר המלחמה שירת רוברטסון עם כוחות הכיבוש בגרמניה עד 1920. 
בין המלחמות הוא פיקד על יחידות שונות בחיל הרגלים, ובשנת 1940 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-9. מדצמבר 1941 עד מאי 1942 היה רוברטסון סגן מפקד הדיוויזיה ה-2, ולאחר מכן הוא מונה למפקדה. ביוני 1944 נחת רוברטסון עם הדיוויזיה ה-2 בנורמנדי, ופיקד עליה במהלך המערכה בנורמנדי, הקרב על ברסט, הקרב על הבליטה ובמהלך פלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה עד סוף המלחמה.
ביוני 1945 מונה רוברטסון למפקד הקורפוס ה-15, והחליף את בן כיתתו, לוטננט גנרל וייד הייסליפ. הקורפוס היה חלק מכוחות הכיבוש באוסטריה ואחר כך בגרמניה. במרץ 1946, הקורפוס ה-15 פורק, ורוברטסון מונה לראש ועדת הפיקוח של בעלות הברית בבולגריה. הוא נשאר שם עד ספטמבר 1947, אז מונה לסגן מפקד הארמייה השישית בפיקודו של מארק קלארק. הוא פרש מפיקוד זה ב-30 ביוני 1950. 
לאחר הפרישה מהצבא, רוברטסון מונה למנהל ההגנה האזרחית של קליפורניה והוצב בסקרמנטו. הוא שירת בתפקיד זה עד 22 בנובמבר 1954, כאשר הוא מת פתאום בגיל 66 שנים. הוא נקבר בבית בית הקברות הלאומי ארלינגטון. רוברטסון היה נשוי, אבל לא היו לו ילדים.
הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה

אולם התיאטרון

במסגרת אולם התיאטרון של הקונסרבטוריון מתקיימות סדנאות באולם הישן. האולם נבנה בשנת 1811 בידי האדריכל פרנסואה ז'וזף דלנוי (François-Joseph Delanoy). באולם הזה פגש לראשונה הקהל הפריזאי את לודוויג ואן בטהובן בשנת 1828, כשניגן תחת ידו של המנצח פרנסואה האבנק שעמד בראש התזמורת של החברה לקונצרטים של הקונסרבטוריון.
באולם זה גם נוצרו כמה מיצירותיו של הקטור ברליוז: הסימפוניה הפנטסטית 1830, "הרולד באיטליה" 1834, רומיאו ויוליה 1839 ויצירות נוספות. התיאטרון מארח מדי פעם הצגות מן התיאטרונים בעיר פריז, כמו למשל בשנת 2006 הקוורטט מאת היינר מילר, בבימוי מתיאס לאנגוף (צר').

נושאי הלימוד

בית הספר מלמד תורות בתחומי האמנות הדרמטית. הוא עוסק בנושאי הידע התאורטי והשליטה המעשית, בתרגול מתמיד בתחום המקצועי של משחק התיאטרון.
בית הספר מאגד בתוכו מודרניזם ומסורת ולכן יש בתוכו שתי צורות לימוד: כיתה וסדנה. בכיתה מפרשים טקסטים (מתוך הידע שנרכש במסורת התיאטרונית רבת השנים) דבר המאפשר לתלמידים להתמודד עם תורתו של אמן בעל שם. באמצעות לימוד ותרגול מתמידים ועבודה שבעיקרה מבוססת על קשר אישי. בעוד הסדנאות מאפשרות לתלמידים להתנסות בשיטות שונות בתחום המשחק. הלימוד כאן נעשה בדרך קולקטיבית.

שמות הקורסים

אינטרפרטציה, מסכה, אלתור, ריקוד, טאי צ'י, שירה, סייף, הגייה, דרמטורגיה, תולדות התיאטרון, תרבות אמנותית כללית, תנועה בימתית.

התמחויות

עבודה עם תלמידים בבתי ספר אחרים, הקלטות ברדיו צרפת בפריז.

כניסה לתיאטרון מקצועי

מאז שנת 1971 התיאטרונים הלאומיים הצרפתים מאפשרים לאמנים צעירים, כניסה רכה יותר אליהם, ובמיוחד לאלה שסיימו בהצלחה את הקונסברטוריונים המרכזיים של פריז ושטרסבורג. הם מציעים להם חלל ובו מתקיימים מפגשים עם במאים המביאים עימם מחזות ותוכניות לבימוי הצגות שונות. התיאטרון הלאומי לצעירים, מממן כמה מתוכניות אלו, ומאפשר כניסה מהירה למוכשרים שנבחרו. מדובר באגודה המבוססת על חוקי האגודות והעמותות משנת 1901 (ללא מטרת רווח). התיאטרון הלאומי לצעירים ממומן בידי משרד התרבות והתקשורת הצרפתי.
תלמיד היוצא מלימודי אחד משני הקונסברטוריונים המרכזיים, זוכה לתמיכה בת שלוש שנים. וכך שחלק משכרו ממומן בידי המדינה. בדרך זו נוצר מצב של היצע איכותי בתחום המשחק, ובמקביל גם חיסכון תקציבי לבמאי ולמנהלי התיאטרונים. בצורה זו מוצאים את תלמידי בתי הספר האלה מופיעים בתיאטרונים המקצועיים, כמו תיאטרון הקומדי פראנסז, תיאטרון נאנטר-אמנדיה ועוד.
בדק בית

בדק בית הוא מונח עממי או מקצועי המתייחס ל"תקופת הבדק" המוגדרת בסעיף 4 לחוק המכר (דירות).
הגדרת המונח בחוק היא:
"תקופת בדק" – תקופה הקבועה בתוספת, שתחילתה בעת העמדת הדירה לרשות הקונה;
בתוספת לחוק המכר (דירות) קבע המחוקק תקופות שונות של אחריות קבלן בניין כלפי רוכשי דירה. החוק קובע תקופות אחריות שונות ומיוחדות לכל סוג של ליקוי, כאשר לכל סוג של ליקוי נקבעה "תקופת בדק" המשתנה מליקוי לליקוי כמפורט להלן, ולכל תקופת בדק מתווספת תקופת אחריות בת שלוש שנים המתחילה במועד בו מסתיימת תקופת הבדק.

תקופות הבדק הקבועות בחוק המכר (דירות)

בהתאם לקבוע בחוק המכר (דירות) 
תקופת הבדק היא "תקופה שתחילתה מעת מסירת הדירה וארכה מספר שנים בהתאם לטיב הליקוי", כמפורט להלן: 
(1) ליקויי בנייה במוצרי מסגרות ונגרות, לרבות אלומיניום ופלסטיק – שנתיים;
(2) ליקויי בנייה בריצוף וחיפוי פנים לרבות שקיעות ושחיקה – שנתיים;
(3) כשל בתפקוד ובעמידות של מכונות ודוודים – שלוש שנים;
(4) ליקוי בפיתוח חצר, לרבות שקיעות, בין השאר של מרצפות בקומת קרקע, בחניות, במדרכות ובשבילים בשטח הבניין, וכן ליקויים במשטחים מחומרי גימור שונים – שלוש שנים;
(5) כשל בתפקוד ובעמידות של מרכיבי מערכות הבידוד התרמי – שלוש שנים;
(6) כשל במערכות צנרת, לרבות מים, מערכת הסקה ומרזבים, דלוחין וביוב – ארבע שנים; לעניין זה, “כשל” – לרבות נזילות;
(7) כשל באיטום המבנה, לרבות בחללים תת-קרקעיים, בקירות, בתקרות ובגגות, לרבות גגות קלים עם סיכוך – ארבע שנים;
(8) סדקים ברוחב גדול מ-1.5 מ”מ ברכיבים לא נושאים – חמש שנים;
(9) התנתקות, התקלפות או התפוררות של חיפויי חוץ – שבע שנים;
(10) כל אי-התאמה אחרת שאינה אי-התאמה יסודית – שנה אחת.

תקופות האחריות הקבועות בחוק המכר (דירות)

בהתאם לקבוע בחוק המכר (דירות), ישנן שתי תקופות אחריות הנוגעות לליקויי בניה:
א. תקופת הבדק - שלגביה קובע החוק פרקי זמן שונים בהתאם לטיב הליקוי כפי שפורט לעיל, 
ב. תקופת אחריות הממשיכה עוד 3 שנים מעבר לתקופות בדק הבית
ואולם, לפי סעיף 4 לחוק המכר (דירות) במקרים מיוחדים, משנמצאה "אי התאמה יסודית" תהיה תוארך תקופת ההתישנות ל20 שנה ובמקרים מסוימים, כאשר הקונה הוכיח כי מקור אי ההתאמה הוא בתכנון בעבודה או בחומרים, אף מתחילה ההתישנות מרגע שהליקוי התגלה לראשונה ולמעשה אין מגבלת התישנות.
יצויין כי לפי חוק ההתיישנות, בכל מקרה, רוכש הדירה רשאי לתבוע את קבלן הבניין או היזם במשך תקופה של 7 שנים, בנוגע לליקויי בנייה יהא אשר יהא טיב הליקוי.
אומברים

אומברים (בלטינית: Umbri) הם עם איטלקי עתיק שהתקיים באלף ה-1 לפנה"ס. נכבשו על ידי רומא העתיקה והיו לחלק מהאימפריה הרומית.
בשביל אהבתה

וידאו קליפ

הווידאו קליפ מתחיל כאשר רואים אישה באולם של הצגות, בזמן שהכל מצולם בשחור לבן. לאחר מכן ניתן לראות את דיקלה מתחילה לשיר את מילות השיר כשהיא נמצאת בחדר אפור, ותוך כדי אנשים אשר בונים תפאורה על הבמה שבמרכז המקום. לאחר מכן האישה שהופיעה בהתחלה מטפסת על חבל ועושה פעלולים רבים ברחבי האולם. בין לבין ניתן לראות את השחקנים של ההצגה כשהם נמצאים בחדר שבו הם מתאפרים, מחליפים תלבושות, מסתרקים ומסדרים את עצמם ככל הנראה לקראת ההופעה שלהם. בשיר ניתן לראות רמיזות לאהבה ותשוקה. לאחר מכן ניתן לראות את האישה ביחד עם בן אדם בזמן שהם תלויים בחבל ברחבי האולם ותוך כדי עושים פעלולים באוויר ומתאמנים לקראת ההופעה האמיתית ככל הנראה. מדי פעם ניתן לראות אנשים בתוך חדר כשכל קירותיו משובצים בריבועים. בקליפ דיקלה לא מרבה להופיע. נכון ל-2018, הקליפ צבר קרוב ל-300 אלף צפיות.
קדש (ארנת)

קֶדֶש ("כּינסַה" בהגייה החתית), הייתה עיר חורית עתיקה ששכנה על גדות נהר האורונטס בשטח מערב סוריה של היום. חורבותיה נמצאות בתל נבי מִנד, 24 ק"מ דרומית מערבית לחומס. החורבות זוהו על ידי קנת קיצ'ן (Kenneth Kitchen).
האתר של קדש יושב לראשונה בתקופה הכלקוליתית. בתקופת הברונזה המאוחרת, העיר הייתה עיר חשובה, והייתה יעד למסעי קרבות של חלק ממלכי השושלת ה-18 והשושלת ה-19 של מצרים. העיר שכנה בשטח ממלכת אמורו, בעמק בעל חשיבות אסטרטגית, דרכו עברו דרכי המסחר.
תחותמס הראשון שמלך בתחילת המאה ה-16 לפנה"ס יצא בשנת מלכותו השנייה למסע מלחמה כנגד ברית ממלכות בראשה עמדה מיתני, וכללה גם את החתים, ארם וקדש.
בשנת 1482 לפנה"ס יצא תחותמס השלישי למסע המלחמה הראשון, לאחר שהתייצבה מולו ברית נרחבת של מלכי כנען בראשות מלך העיר קדש. המרד נתמך על ידי ממלכת מיתני. תחותמס עצמו כתב שהמרד התפשט על פני כנען כולה "מן העיר ירזה ועד קצות תבל" (יֻרְזָה שכנה כנראה בתל גמה של היום). מרד זה הוכרע בקרב מגידו. רק במסעו השישי הצליח לכבוש אותה. במאה ה-14 לפנה"ס עברה העיר להיות תחת השפעה חתית.
העיר קדש מופיעה בתשעה מכתבים במכתבי אל-עמארנה. במכתב 189 מופיעה התכתבות בין מלך קדש "אִיתַגַמַה", שמלך באמצע המאה ה-14 לפנה"ס, למלך מצרים. במכתב הוא מתלונן על ביריאווזה מלך דמשק שמשמיץ אותו. איתגמה מופיע ב-11 מתוך 382 מכתבי אל עמרנה, מתוכם 4 מכתבים העוסקים בארץ "עמקו" ששכנה בדרום עמק הבקאע שבלבנון. במכתבים מופיעים שמות של שני מלכים נוספים של קדש "סוטרנה" ו"ארי-טשוב".
בתחילת המאה ה-13 לפנה"ס יצא סתי הראשון למסעו השלישי שמטרתו הייתה להילחם בחתים, הוא הצליח להכותם בקדש, לזכר ניצחונו הציב מצבת ניצחון שנמצאה במקום בחפירות ארכאולוגיות.
בימי רעמסס השני נערך בקרבת העיר קרב קדש כנגד האימפריה החתית שבראשה עמדו מוותליש השני וחתושיליש השלישי. הקרב נערך על השליטה באזורי כנען, סוריה ולבנון. בתחילת הקרב הייתה יד החתים על העליונה אולם המצרים, בהנהגתו של רעמסס, התעשתו וגרמו לחתים אבידות כבדות. הקרב הסתיים בתיקו טקטי, אולם הניצחון האסטרטגי במלחמה היה בידי החתים, כש-16 שנים מאוחר יותר, הגיע המאבק לסיומו עם חתימת הסכם שלום בין שתי המעצמות. על פי הסכם זה קדש נשארה בידי החתים והגבול בין הממלכות עבר באזור בקעת הלבנון.
קדש נהרסה ונעלמה מעל דפי ההיסטוריה בסוף המאה ה-13 לפנה"ס, בעקבות פלישת גויי הים. בשכבה העליונה שבתל נמצאו שרידים מהתקופה ההלניסטית. שרידים אלה מעידים שהעיר הייתה מיושבת בתקופה זו. למרגלות התל נמצאו שרידים מהתקופה הביזנטית.
יעקב גורדין (פילוסוף)

קורות חיים

יעקב גורדין נולד בעיר דווינסק (דינבורג, דאגובפילס - לטביה) בשנת 1896 וגדל בבית משכילי. בגיל 15 קיבל תעודת בגרות. בגיל 19 סיים תואר ראשון במחלקה לתרבויות שמיות בפקולטה ללשונות המזרח באוניברסיטה של פטרוגרד (סנקט פטרבורג, לנינגרד). בגיל 24 זכה לתואר מוסמך מהמחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה זו.
במקביל ללימודיו האוניברסיטאיים הצטרף לקבוצתו של הברון גינזבורג וב"קורסים הגבוהים ללימודי המזרח" שנוסדו על ידו, שם למד את מחשבת ימי הביניים ביהדות ובתוכם קבלה. 
לאחר מלחמת העולם הראשונה היגר מרוסיה לגרמניה והצטרף לאסכולה הניאו קאנטיאנית באוניברסיטת מרבורג, והתקבל כשותף בקרן הרמן כהן. במקביל כתב דפים באנציקלופדיה יודאיקה של יעקב קלצקין.
ב-1929 פרסם את הספר "המשפט האינסופי" בו עימת בין הגל להרמן כהן.
ב-1933 היגר גורדין לצרפת ולימד בבית המדרש לרבנים של צרפת. במהלך המלחמה הסתתר מכיוון שהיה מהגר ממזרח אירופה, אך פעל במסגרת הרזיסטנס, באמצעות תנועת הצופים היהודיים בצרפת, בשביל לסייע ליהודים נוספים במעמדו.
עם תום המלחמה עמד בראש קבוצת המורים והמדריכים הבוגרים שהקימה את בית הספר לקאדרים באורסי, שם פגש ברינה נהר (אשתו של אנדרה נהר), ברב יהודה ליאון אשכנזי ודחק בו לעסוק בלימוד מדרש ותנ"ך. באותה תקופה פגש את עמנואל לוינס ויצר את הקשר הראשוני בינו לבין מר שושני.
ב-1947 נפטר בליסבון ממחלה קשה.
היי סקול מיוזיקל 3

עלילת הסרט

העלילה מתרחשת בשנת הלימודים האחרונה בבית הספר. טרוי בולטון (זאק אפרון) וגבריאלה מונטז (ונסה אן הדג'נס) מבינים שבסוף השנה הם ייפרדו אחד מהשני אך בהתחלה גבריאלה לא מספרת לטרוי שהיא עוזבת לאוניברסיטה חדשה, כי כל אחד פונה לכיוון שונה. בנוסף, גברת דרבוס חושפת בפני התלמידים שבית הספר ג'וליארד לפרפורמרים אומנותיים שוקל 4 מהתלמידים לקבלת מלגה אחת זמינה. שארפיי אוונס, ריאן אוונס, קלסי נילסון וטרוי בולטון. טרוי לא ביקש להיות בבית הספר ג'וליארד, ופוחד שהם לבסוף באמת יסכימו לכך, מפני שרצה להיות בבית הספר יוף בי איי, שהוא ואביו דיברו רבות עליו. באותו זמן שארפיי מוצאת לה עוזרת אישית שקוראים לה טיארה. היא מגלה שטיארה באה מבית ספר מלונדון ורוצה להכיר את בית הספר.
בינתיים טרוי מגלה שגבריאלה הולכת לאוניברסיטת סטנפורד ושהיא לא תהיה איתו בנשף ולא בסיום הלימודים. טרוי מאוד מבואס ומחליט לעשות מעשה : הוא נוסע עד לאוניברסיטת סטנפורד כדי לשכנע את גבריאלה לחזור לתיכון איסט, היא מסכימה והם חוזרים ביחד לתיכון איסט (אחרי שהנשף התקיים כבר) .בתיכון התלמידים מתקדמים בחזרות למחזמר אך שארפיי שנבחרה להחליף את גבריאלה במופע, לוקחת את כל ההצגה לעצמה. ברגע המופע שארפיי עולה לשיר את הקטע שלה וכשמגיע הקטע של טרוי היא רואה שהוא לא הגיע ובמקומו הגיע ג'ימי (שטרוי ביקש ממנו קודם לכן להיות המחליף שלו מכיוון שלא יכול להגיע ) שארפיי כעסה מאוד ועזבה את ההופעה. בדיוק ששארפיי ירדה מהבמה היא ראתה שטרוי וגבריאלה הגיעו וכעסה עוד יותר.
אחרי ששארפיי ירדה מהבמה טיארה (שנבחרה להחליף את שארפיי מכיוון ששארפיי החליפה את גבריאלה ) עולה לשיר את השיר ששארפיי הייתה אמורה לשיר ושארפיי מבואסת עוד יותר, עד שהיא מחליטה לעשות מעשה: היא מתלבשת, נכנסת לבמה ומתחילה לשיר ביחד עם טיארה. שתיהן התחילו לריב על אהבת הקהל שבסוף שארפיי זכתה בה. 
בסוף הסרט כל אחד אומר לאיזה אוניברסיטה הוא הולך. בית הספר ג'וליארד לבסוף נתן 2 מלגות זמינות, שקיבלו רייאן וקלסי. לבסוף מחלקת הדרמה תוקם בשנה הבאה על ידי שארפיי, מה שגורם לטיארה להתרגז. טרוי בחר בבית ספר שבו גם משתתפים בתיאטרון וגם משחקים כדורסל. כולם שרים את השיר מהסרט הראשון של היי סקול מיוזיקל - "We're all in this together". 
כל תלמידי השנה השמינית מקשיבים לנאומו של טרוי, לבסוף כולם שרים את שיר הסיום "היי סקול מיוזיקל" (High school musical).
שמעון הרוש

קריירה

הרוש גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה ובשנת 2006 זכה עם קבוצת הנוער של המועדון באליפות ליגת העל לנוער, תחת הדרכתו של המאמן שלומי דורה ולצידם של רן יצחק, רן אבוקרט ואושרי רואש. לאחר מכן עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון ושיחק עמה בליגה הלאומית. בשנת 2007 היה הרוש חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה רשם 4 הופעות.
בקיץ 2008 הושאל הרוש לקבוצת מכבי אחי נצרת וסייע לה להעפיל לליגת העל. בתום העונה הוחתם בקבוצת הפועל באר שבע, וב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1-2 על הפועל רעננה באצטדיון וסרמיל. ב-17 באפריל 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 4–0 על מכבי נתניה. בעונה שלאחר מכן הושאל הרוש לקבוצת הפועל עכו, וכעבור שנה חזר לבאר שבע ושיחק במדי הקבוצה בעונת 2011/2012, אך לרוב הועדף על פניו המגן הצעיר אופיר דוידזאדה, והרוש לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה.
לקראת עונת 2012/2013 הושאל הרוש לקבוצת בני סכנין, ובמהרה הפך לשחקן מפתח בקבוצה. בחצי הראשון של העונה כבש שני שערים במדי בני סכנין, ובחלון ההעברות של חודש ינואר הוחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-27 בינואר 2013 ערך הרוש את הופעת הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול מכבי חיפה בקריית אליעזר. ב-18 בינואר 2014 כבש את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 4–1 על הפועל רעננה, ובסוף העונה שוחרר מהפועל תל אביב לאחר שנה וחצי במועדון.
ב-11 ביוני 2014 חתם הרוש בקבוצת מכבי נתניה, העולה החדשה לליגת העל. ב-18 באוקטובר 2014 כבש הרוש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 2–3 להפועל חיפה במסגרת המחזור הרביעי של ליגת העל. בסך הכל שיחק שנתיים במועדון, וערך 37 הופעות בליגת העל בהן כבש שני שערים, ובסוף עונתו השנייה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-19 בספטמבר 2016 חתם הרוש בקבוצת הפועל רובי שפירא חיפה, העולה החדשה לליגה א'.
ב-28 ביוני 2017 חתם הרוש בקבוצת עירוני נשר מהליגה הלאומית, אך בנובמבר 2017 עזב את המועדון וחתם בהפועל אכסאל מליגה א'. הרוש כבש חמישה שערים ב-14 הופעות עד תום העונה, וסייע לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית.
טבורבור

היסטוריה

ב-1937 נהרגו 507 תושבים מהתפרצות טבורבור והר הגעש וולקן, לוע המצוי על השוליים המערביים של קלדרת רבאול. בעקבות זאת החליט השלטון האוסטרלי המקומי להעביר את הבירה ללָאֶה (Lae) המרוחקת והבטוחה יותר.
בשנים 1983 ו-1984 הייתה רבאול על סף פינוי בשל התחממות הרי הגעש. ההתפרצות לא התרחשה עד 19 בספטמבר 1994, אז התפרצו הרי הגעש וולקן וטבורבור בעת ובעונה אחת וכיסו את שדה התעופה המקומי ואת העיירה כולה באפר געשי. עמוד האפר מטבורבור הגיע לגובה של 6 ק"מ, אם כי גובהו הממוצע היה 2-1 ק"מ. לתושבי העיירה ניתנה אזהרה 19 שעות לפני ההתפרצות, ורובם הספיקו להתפנות. תכנון ההתפנות ותרגולות תכופות סייעו לשמירה על הסדר בעת ההתפנות, ובזכות זאת מספר ההרוגים היה מועט. מרבית המבנים בחצי הדרום מזרחי של העיירה קרסו תחת משקל האפר הגעשי. התפרצות זאת הביאה את השלטונות להעביר את הבירה המחוזית מרבאול לקוקופו.
הר הגעש וולקן נותר רדום לאחר ההתפרצות, אבל טבורבור המשיך להיות פעיל עד 1995. תצפית הרי געש ממשלתית הוקמה בקצה הצפוני של רבאול ותפקידה הוא לנטר אחר הרי הגעש הסמוכים לעיירה, אך גם אחר הרי הגעש בבריטניה החדשה ובאיים הסמוכים.
שדה התעופה של רבאול נחרב בהתפרצות של שנת 1994. השדה היה במסלולו הישיר של האפר הגעשי. השדה נבנה מחדש בעיירה טוקואה (Tokua), דרומית-מזרחית לרבאול, מחוץ לטווח הרי הגעש, אך מדי פעם הוא נסגר בשל פעילות געשית.
ב-25 בינואר 2005 התפרץ טבורבור שוב, התפרצות שנמשכה עד נובמבר אותה שנה. בהתפרצות זו פעלו שני לועות משנה שכל אחד פלט טפרה בגוון שונה.
ב-7 באוקטובר 2006 שוב התפרץ טבורבור, והתפוצצות הראשונית גרמה לניפוץ זגוגיות במרחק 12 קילומטרים משם ושילח עמוד אפר לגובה של 18 קילומטרים. אם כי למזלם של התושבים הרוח הרחיקה את האפר מרבאול.
מצוקי דרגות

מְצוּקי דְּרָגות - משמש כמרכז לתיירים ולמבקרים במדבר יהודה. המרכז הארחה מצוקי דרגות, יושב באתר שבו הייתה בעבר היאחזות הנח"ל של קיבוץ מצפה שלם, עד שהקיבוץ עבר למקום הקבע שלו למרגלות המצוק. ב-20 שנה האחרונות הושכר מקיבוץ "מצפה שלם" לבעלות פרטית ומשמש ככפר ואכסניית מטיילים לתיירים מכל רחבי העולם.  מצפון למוצאו של נחל דרגה שבמדבר יהודה. מצוקי דרגות הוא גם שמו של מסלול הליכה מסומן באזור. מצוקי דרגות ממוקם מעל כביש 90 מול נופו של ים המלח כחלק ממצוק העתקים. 
ביישוב היה עד שנת 2005 בית הארחה 'אקולוגי' שבמקורו היה אכסניית נוער ושימש תקופה מסוימת כבית ספר לטיפוס הרים, ומספר משפחות שבנו את בתיהם מבוץ, בקבוקים וקש. רוב הגרים במקום עוסקים ברפואה אלטרנטיבית. 
כמו כן לבית ההארחה קבוצות אורחנים (צימרים). 
משנת 2007, מארח היישוב מדי שנה בחודש נובמבר את פסטיבל נאטראז' - פסטיבל מוזיקה וניו-אייג'.
סטורוז'ניציה

יהודי סטורוזניציה

אין פרטים על הקהילה היהודית שהייתה במקום מלבד אזכורה במפקד קהילות הונגריה שבוצע בשנת 1944 שם אוזכר כי קיימים בקהילה 264 יהודים.
גלעד עברון

קורות חייו

צעירותו
גלעד עברון נולד למרים רובינשטיין ולבועז עברון, עיתונאי, מבקר תיאטרון, מרצה באוניברסיטה, הוגה דעות, מתרגם ופעיל פוליטי. גדל ברמת גן. 
בשנים 1976–1979 למד אמנות פלסטית במחלקה לאמנות באקדמיה "בצלאל". ב-1978 היה עברון אחד ממקימי ה"סדנה לאמנות" ביבנה. עברון היה מורה והיה פעיל בהתארגנויות פוליטיות של השמאל כתנועת "יש גבול".
פעילות כתסריטאי
ב-1985 הופק תסריטו הראשון, "לחם", דרמה טלוויזיונית שכתב ביחד עם מאיר דורון ובוימה על ידי רם לוי.
הסרט הוקרן בערוץ הראשון וזכה להצלחה רבה ושבחים מן הביקורת, ואף זכה בפרס איטליה הבינלאומי לדרמת הטלוויזיה הלא-תיעודית.
בעקבות הצלחת "לחם" בשנים 1985–1995 עברון כתב תסריטים נוספים לטלוויזיה הישראלית, ביניהם דרמת הטלוויזיה "הורים ובנים" והמיני-סדרה "מר מאני" על-פי ספרו של א.ב. יהושע.
פעילות כמחזאי
ב-1988 עלתה בתיאטרון הקאמרי הצגתו הראשונה, "גשם", בבימוי רמי דנון, ששיחק ב"לחם". בהצגה זו עברון שיתף פעולה לראשונה עם השחקן יגאל נאור, שכיכב לאחר מכן במחזות נוספים שכתב.
ב-1992 עלה מחזהו השני "יהוא", בבימויו של חנן שניר, אשר זכה להצלחה רבה וזיכה את ההצגה בפרס אקו"ם.
בשנים 1996–1998 היה עברון מחזאי הבית של תיאטרון הבימה, אשר באותו זמן העלה את הצגתו "הר לא זז".
מאז 1997 מחזות של עברון הופקו בתיאטרונים ופסטיבלים שונים ברחבי הארץ, בצרפת ובגרמניה.
ב-2012 זכה בפרס המחזאי בטקס פרס התיאטרון הישראלי על מחזהו "יוליסס על בקבוקים". ההצגה בהפקת תיאטרון חיפה ובבימוי אופירה הניג, זכתה גם בפרס התיאטרון הישראלי כהצגה המקורית של השנה, ובפרס המחזאות ע"ש ניסים אלוני.
פעילות כסופר
ב-2003 פרסם עברון את ספרו הראשון, אוסף סיפורים קצרים בשם "מראה מקום", בהוצאת עם עובד.
מתוכו סיפור "הבז", תורגם לאנגלית ופורסם בכתב העת האנגלי "גרנטה".
חייו האישיים
גלעד עברון היה נשוי לד"ר נורית כהן-עברון, מרצה לחינוך לאמנות (בתה של הציירת רות שלוס). הם התגוררו יחדיו ביפו, ולהם שלושה ילדים. נפטר מהתקף לב בגיל 61. לבקשת המשפחה נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.

על יצירותיו

יצירותיו של עברון מעלות לעיתים קרובות ביקורת חברתית ופוליטית אודות המציאות הישראלית, בין עם על ידי עימות ישיר עימה ("לחם", "הבז", "יוליסס על בקבוקים") או על ידי יצירת מציאות אלטרנטיבית ("יהוא", "הר לא זז", "הטענה של דון קיחוטה"). לעיתים קרובות, במרכז העלילה נמצאת דמות אשר מנוכרת לחברה בה היא נמצאת, ועליה להכריע בדילמה מוסרית אישית אשר נוצרת בעקבות הנסיבות הפוליטיות של החברה בה היא נמצאת.
במובן זה, ניכר כי דמויותיו של עברון נוטות להיות במקביל דמויות מורכבות ואינדיבידואליות מצד אחד, ודמויות אלגוריות שמהן ניתן להשליך אודות המצב האקטואלי של החברה.
תמה מרכזית נוספת במחזותיו של עברון היא השיח על השפה התיאטרונית עצמה. לדברי עברון:
"תיאטרון יכול להיות המון דברים, אבל קודם כל הוא מוכרח להיות תיאטרון. והדרך לבדוק את זה היא דרך מה שכל מחזה צריך לשאול ולענות בדרך עשייתו: מה יש בו שאפשרי ונכון רק לבמת התיאטרון ולא לשום מדיום אחר. אם מחזאי מוצא הגדרה משמעותית לשאלה הזאת, אפשר להניח שמצא את המפתח לעבודתו – איך לספר מה שרוצים לומר או לגעת בו."
מבחינה אמנותית, הרקע של עברון באמנות פלסטית השפיע עליו כך שעולם הדימויים הוויזואליים והאסתטיקה החזותית מהווים מרכיב מרכזי בהצגותיו כבר במחזה עצמו, עוד לפני תהליך הבימוי.
גלובוס יגלוניקוס

גלובוס יגלוניקוס (בפולנית Globus Jagielloński; באנגלית  Globus Jagellonicus או Jagiellonian globe) יוצר בצרפת ב-1510 לערך. הוא נחשב למוקדם ביותר המצביע על חלק כלשהו מהעולם החדש, והוא הראשון שהתווה את קווי המתאר של יבשת דרום אמריקה. גלובוס ארדאפפל הקודם לו (1493) אינו מראה את היבשת שזה אך התגלתה. הגלובוס דומה באופן מפתיע לגלובוס האנט-לנוקס, המתוארך אף הוא לשנת 1510.
הגלובוס מוזהב, קוטרו 73.5 ס"מ, ובתוכו מנגנון של שעון אסטרונומי. הוא שייך כמעט מזמן הכנתו לאקדמיה בקרקוב, ששמה הוסב לאוניברסיטה היגלונית, ומכאן שמו.

מפת וָלְדְזֵמילר

הקרטוגרף מרטין ולדזמילר היה הראשון שהציג את שתי השיטות במפה משנת 1507. במפה זו, ששמה 'קומסמוגרפיה עולמית' ( Universalis Cosmographia ), מוזכר לראשונה השם 'אמריקה'. מכיוון שהשם לא היה מקובל בזמנו, מחק אותו ולדזמילר מהמפה והחליפו במונח טרה אינקוגניטה בשתי היבשות. לאחר מותו החזירו אנשי דפוס את המונח החדש.
המפה של ולדזמילר הייתה פשרה בין קווי האורך של קולומבוס לאלה של שיטת תלמי שהופיעו על גלובוס הארדאפפל של מרטין בהיים. בימין המפה, באסיה, עקב ולדזמילר אחר שיטת תלמי לפיה המרחק בין האיים הקנריים במערב (ברבע השמאלי של המפה) לקצה המזרחי של אסיה, דרך אירופה ואסיה וכולל האי זיפנגו (יפן), הוא 270 מעלות אורך. האוקיינוס ממזרח לאסיה נקרא האוקיינוס ההודי המזרחי (Occeanus Orientalis Indicus).
בצידה השמאלי של המפה נותרו אם כך 90 מעלות להשלמת הסיבוב (ל-360 מעלות). כאן הצביע ולדזמילר על התפיסה של קולומבוס לפיה מצא את הודו ומזרח אסיה מצד מערב. את האוקיינוס בין הקנריים ל"הודו" הוא כינה "האוקיינוס המערבי" (Occidentales Occeanus). דרום וצפון אמריקה מתוארות כשני איים צרים פאריאס ואמריקה (PARIAS ו-AMERICA) עם מצר שעובר ביניהם (מקומה למעשה של פנמה). במפה הממוזערת בחלק העליון הותיר ולדזמילר חלק יבשתי שמחבר בין שתי היבשות ומראה בכך גרסה אחרת של התגליות שדווחו. הצד המערבי של שתי היבשות מצוין כ-terra ultra incognita (ארץ מעבר לנודע) לדרום אמריקה ו-terra ulterius incognita (ארץ הלאה מעבר לנודע) לצפון אמריקה.
דוגמה נוספת לניסיון לגשר בין שתי השיטות במפה אחת היא מיקום האי היספניולה שבים הקריבי שקולומבוס טעה לחשוב שמדובר ביפן (במפה Zipangri). מצד אחד שני האיים מוצגים בנפרד אך מצד שני המרחק ביניהם הוא 45 מעלות בלבד לעומת 150 מעלות במציאות.
בגלובוס יגלוניקוס אומצה הגישה של ולדזמילר להציג את שתי השיטות.