google/wiki40b huggingface dataset:
שלמה ילוז

ביוגרפיה

נולד בטבריה ב-8 בינואר 1909 (י"ז בשבט ה'תרס"ט) לשמחה ולרב דוד ילוז, בן למשפחה שמוצאה ממזרח מרוקו. סבו היה הרב רפאל חיים ילוז בן הרב דוד יחיא ילוז. בילדותו למד בתלמוד תורה של עדת הספרדים בעיר, ובגיל 13 עבר יחד עם קבוצת תלמידים מטעם הת"ת ללמוד אצל הרב משה מאיר חי אליקים. כשהתבגר החל ללמוד בישיבת "רבי מאיר בעל הנס" של העדה הספרדית בעיר, ובהמשך אצל הרב אליהו ילוז. לאחר סיום לימודיו נישא לאסתר בת הרב מאיר ועקנין, ובשנת 1928 (ה'תרפ"ח) הוסמך לרבנות ולהוראה על ידי רבני טבריה - הרב יעקב חי זריהן והרב אשר זאב ורנר. בהמשך אותה שנה הוסמך לרבנות גם על ידי הרבנים הראשיים - הרב יעקב מאיר והרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג.
בחודש יולי 1946 (ה'תש"ו) עבר להתגורר בטריפולי שבלוב, ומונה לשמש כאב בית הדין והרב הראשי של יהדות לוב בהמלצת הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל ואברהם אלמליח. בתפקיד זה שימש במשך כשלוש שנים, עד לחודש יולי 1949 (ה'תש"ט). בלוב תיקן מספר תקנות לטובת הקהילה היהודית, וחידש בה את מערכת החינוך לאחר שנפגעה במלחמת העולם השנייה. בשנות פעילותו הקים בטריפולי את ישיבת "נווה שלום" וסמינר למורים הראשון מסוגו בצפון אפריקה, והעמיד בראשו את הרב ד"ר משה אוירבך ובנו הרב שמואל.
בסוף שנת 1949 (ה'תש"ט) עבר להתגורר בקזבלנקה שבמרוקו, ועמד בראש מוסדות "אוצר התורה" בעיר. בשנת 1954 (ה'תשי"ד) שימש כראש המדרשה הגבוהה לרבנים ודיינים, ור"מ לתלמוד והלכה בעיר רבאט. בין יתר פעילותו במרוקו ובלוב, שימש גם כחבר בוועד הפועל הציוני.
בחודש ינואר 1963 (ה'תשכ"ג) עלה לישראל עם אשתו ובנו הקטן והשתכן בחיפה. בחודש יוני 1965 (ה'תשכ"ה) מונה לשמש כדיין בבית הדין הרבני האזורי בעיר, לאחר שנבחן לכך מחדש. בחודש דצמבר 1967 (כסלו ה'תשכ"ז) נשלח על ידי משרד הדתות לטהראן שבאיראן, כדי להקים בעיר בית דין מקומי ולעמוד בראשו, ולסדר מספר תיקים שהמתינו לפתרון. חזר לישראל והמשיך בתפקידו בבית הדין הרבני האזורי בחיפה. בתחילת חודש מרץ 1971 (אדר ה'תשל״א) עבר להתגורר באשדוד ומונה לשמש כאב בית הדין הרבני האזורי, ורב בית הכנסת "אהבה ואחווה" בעיר.
הלך לעולמו ב-31 באוקטובר 1984 (ה' בחשון ה'תשמ"ה).
מילדיו: ד"ר רפאל ילוז, קרדיולוג; ד"ר אביעזר ילוז, רופא ילדים; ד"ר מיכל דנינו-ילוז, רופאת שיניים; מרים חן-ילוז, הנשואה לד"ר דוד חן.
חלון אוברטון

תקדימים היסטוריים

המודל של אוברטון מזכיר מספר רעיונות שקדמו לו, כשהעכשווי מביניהם הוא ספירת האלין של ההיסטוריון והעיתונאי דניאל האלין. האלין השתמש במודל שלו כדי להסביר את החדשות האמריקאיות על מלחמת וייטנאם. המודל של האלין מחלק את הדיון הפוליטי לשלוש ספירות קונצנטריות: ספירת הקונצנזוס, שהיא תחום הדעות שעיתונאים מניחים שכל הקוראים מסכימים עליו, ספירת המחלוקת, שבה הציפייה מעיתונאים היא להישאר נייטרליים, וספירת הסטייה, שהדיון בה נחשב ללא לגיטימי וממנו עיתונאים יכולים להתעלם.

בנאומו המכונה "אמנציפצית הודו המערבית" בשנת 1857, תיאר פרדריק דאגלס, חבר התנועה לביטול העבדות, כיצד דעת הקהל מגבילה את פעולתם של בעלי הכוח, באופן שמזכיר את חלון אוברטון:
מצא את הדברים להם אנשים ייכנעו בשקט ומצאת את המדד המדויק לאי הצדק שיופעל כלפיהם, ואי צדק זה ימשיך עד שהם יתנגדו במילים או באלימות, או בשניהם. הגבולות של עריצים מוכתבות לפי הסיבולת של אלו אותם הם מדכאים.
רווחת בעלי חיים

ביקורת על רווחת בעלי חיים

בעבר, אנשים רבים התכחשו לעצם קיומה של תודעת בעלי חיים וסברו שניתן להתעלם מצרכיהם. רבים שהלכו בעקבות רנה דקארט היו בדעה זו, למרות שקוטינגהם (1978)  טען שדקארט עצמו לא החזיק בדעה זו. 
ביקורת נוספת מתייחסת לרווחת בעלי החיים בפועל, וטוענת כי אלו הדואגים לרווחת בעלי החיים מראים דאגה לא פרופורציונית למינים מסוימים של בעלי חיים על פני מינים אחרים ללא מתן הצדקה ראציונלית או מדעית להעדפה זו. מבקרים מציינים כי התנועה מבכרת חיות מחמד על פני בעלי חיים בתעשייה, חיות בר על פני חיות מבויתות או יונקים על פני בעלי חיים אחרים. 
מספר תאורטיקנים בתחום זכויות בעלי־החיים, שהבולטים בהם הם טום ריגן וגארי פרנציון, הביעו ביקורת על העיסוק ברווחת בעלי־חיים, בטענה ששיפור משמעותי במצב בעלי־החיים יכול לבוא אך ורק מביטול של תעשיות הפוגעות בבעלי־חיים, והניסיון להביא להכנסת שיפורים חלקיים בתנאי המחיה של בעלי־חיים תוך אי ביקורת על עצם השימוש בהם בצורה פוגענית, מסיט את תשומת הלב מהמאבק למניעה מוחלטת של הפגיעה בהם, ומעניק לגיטימציה למצב הקיים. על אף זאת, ארגונים רבים לזכויות בעלי־חיים, כמו PETA או אנונימוס, התומכים בביטול תעשיות הפוגעות בבעלי־חיים, מעדיפים, מטעמים פרגמטיים, לתמוך בקידום רפורמות לשיפור מצבם של בעלי־החיים, אשר עשויות להביא שיפורים משמעותיים יותר במצבם של בעלי־החיים לטווח הקצר, כמו גם לייצר מודעות בקרב הציבור לנושא זכויות בעלי חיים.
טיביה רומחית

תיאור

המאפיין הבולט של חילזון זה היא הקונכייה המרשימה שלו. אורכה נע בין 15 ל-31 סנטימטרים כאשר האורך הממוצע הוא 23 סנטימטרים. כמחצית מאורכה תופס ה"רומח", שהוא למעשה התארכות של תעלת הסיפון, מעין "מרזב" גירני המאפשר לחילזון להוציא החוצה את קנה הנשימה - איבר צינורי דמוי סיפון המשמש לנשימה ופליטת מים. מרזב זה מחודד ודומה לרומח צבאי, ומכאן שם המין. החלק של הקונכייה עצמה (ללא המרזב) הוא בצורת בורג מגדלי גבוה וצר. פיתוליו קמורים והם מופרדים בידי תפר בולט המודגש בצבע בהיר. הפתח אליפטי ובשפה החיצונית בולטות 6 "שיניים" (או "אצבעות") קטנות. צבע הקונכייה נע בין אדום-כתום לחום ובז'.
בשל גודלה וצורתה המרשימה, הפכה הקונכייה לפריט אספנות מבוקש. פרטים שבהם תעלת הסיפון (ה"רומח") שלמה הם בעלי ערך רב.

תפוצה ובית גידול

חילזון זה נפוץ במזרח האוקיינוס ההודי ובמערב האוקיינוס השקט וניתן למצאו מדרום יפן, דרך ים סין המזרחי וים סין הדרומי, הפיליפינים ועד ים בנדה, אינדונזיה, אוסטרליה ואוקיאניה.
הם חיים בקרבת חופים חוליים בימים טרופיים, בעומקים של 5 עד 50 מטר.
בישראל ניתן לראות קונכיות של טיביה רומחית/מחטנית במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב.
חברה לתועלת הציבור

דרך הרישום

בעבר חברה לתועלת הציבור הייתה צריכה להירשם פעמיים: בשלב הראשון להירשם אצל רשם החברות, תוך שהיא עונה לדרישות סעיף 32 לפקודת החברות, ומגדירה את עצמה כחברה לתועלת הציבור. בשלב השני היה על אותה חברה להירשם אצל רשם ההקדשות, בהתאם לדרישות חוק הנאמנות. אף על פי כן, רישום אצל רשם ההקדשות לא היה בגדר חובה חוקית וחברה יכלה להגדיר את עצמה כחברה לתועלת הציבור גם מבלי להיכנס למרשם אצל רשם ההקדשות.
לאחר תיקון מס' 6 לחוק החברות, מחויבת כל חברה המגדירה עצמה כחברה לתועלת הציבור להירשם הן אצל רשם החברות והן אצל רשם ההקדשות, אשר שייכים שניהם לרשות התאגידים. רשם החברות לא יאשר רישום של חברה לתועלת הציבור מבלי לקבל אישור מראש של רשם ההקדשות. חוק החברות אף מאפשר כיום להטיל עיצומים כספיים אם חברה לתועלת הציבור אינה נרשמת ככזו או אם אינה מתקינה את תקנונה כנדרש. יתרה מכך, החוק מעניק לרשם ההקדשות סמכות לאפשר רישום כפוי של חברה כחברה לתועלת הציבור, אם סבר הרשם שחברה אשר אינה רשומה ברשם ההקדשות כחברה לתועלת הציבור, עונה להגדרת חברה לתועלת הציבור. סנקציה נוספת שמוטלת בחוק החברות היא כי במקרה שחברה לתועלת הציבור לא נרשמה בפנקס, יראו בדירקטורים ובמנהלי החברה כמי שהפרו את חובת הזהירות שלהם כלפי החברה, ויהיה ניתן להרים את המסך בין החברה לבין נושאי המשרה בה.

מוסדותיה של חברה לתועלת הציבור

ככל חברה אשר מוקמת בהתאם להוראות חוק החברות, מוסדות חברה לתועלת הציבור ימנו אספה כללית של בעלי מניות ודירקטוריון אשר ימונה על ידי האספה הכללית. בסמכות הדירקטוריון למנות מנהל לחברה.
ההבדל המרכזי בין חברה לתועלת הציבור לבין חברה אחרת אשר מוקמת מכוח חוק החברות, היא ועדת הביקורת לה נתן המחוקק חשיבות רבה. במסגרת חוק החברות, ועדת ביקורת של חברה לתועלת הציבור מוסמכת לבדוק לא רק את המצב הפיננסי ואת התנהלות החברה, אלא תפקידה הראשון במעלה של ועדת הביקורת הוא לבדוק כי החברה פועלת באופן תקין אשר תואם את מטרותיה. במידה ומחזורה השנתי של החברה לתועלת הציבור עולה על 10 מיליון ש"ח, חובה עליה למנות מבקר פנימי.
יעקב רוסטובסקי

יעקב רוסטובסקי (28 בפברואר 1860 בולשוי טוקמאק - תשעה באב תרצ"ו תל אביב) היה אגרונום ואחד מחברי ביל"ו.

ביוגרפיה

נולד ב-1860 בעיר בולשוי-טוקמאק בחצי האי קרים שבאימפריה הרוסית, להוריו קראו יהודה ליב ושפרה. אביו היה רב שיותר מאוחר עלה לארץ-ישראל ובנה בית כנסת בירושלים. הוא קיבל חינוך מסורתי ויותר מאוחר גם השכלה כללית במליטופול. הוא למד במכון לחקלאות ויעור בעיר פילבה יחד עם אברהם זוסמן ומנשה מאירוביץ', שלושתם היו האגרונומים היהודים הראשונים ברוסיה. 
שלושתם הצטרפו אל תנועת הביל"ו, רוסטובסקי עלה לארץ ב-1883 והתגורר בבית אנטון איוב ועבד במקווה ישראל, יותר מאוחר הוא עבר עם מספר בילו"יים לראשון-לציון, אך נאלץ לחזור למקווה ישראל. לאחר פיטוריו מבית הספר הוא חזר לרוסיה ועסק במסחר ביקטרינוסלב.
ב-1914 הוא הוזמן להקים בית חרושת ללבני סיליקט בארץ והוא עלה ארצה שוב והשתקע בתל אביב. עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נדחתה פתיחתו של המפעל ל-1920, רוסטובסקי עבד בו עד 1923 ולאחר מכן חזר לעסוק במסחר.
די.סי. נגד מארוול

מהדורה כוללת

הסדרה נאספה לאוגדן בכריכה דקה שיצא בספטמבר 1996 שאוסף את המיני-סדרה יחד עם המהדורה המוגבלת של דוקטור סטריינג'פיית בשם DC versus Marvel Comics,‏ ISBN 1-56389-294-4)
פאולה דל מדיקו

ביוגרפיה

פאולה היא ילידת סנט גאלן, היא שרה בעיקר בשפות גרמנית וצרפתית. פאולה ייצגה את שווייץ באירוויזיון 1969 עם השיר "Bonjour, Bonjour" (בעברית: שלום שלום), שהגיע למקום החמישי.
ב-1980 ייצגה את שווייץ באירוויזיון בפעם השנייה עם הישר "Cinéma" (בעברית: קולנוע), אשר הגיע למקום הרביעי.
בין השנים 1981 ו-1990 התארחה בתוכנית הגרמנית "Verstehen Sie Spaß", תוכנית המתבססת על מצלמה נסתרת, בערוץ ARD יחד עם בעלה קורט פליקס.
היא התמודדה על ייצוג את גרמניה בתחרות האירוויזיון 1982 עם השיר "פיטר פן", אך בגמר הלאומי סיימה במקום השני אחרי ניקול שזכתה גם באירוויזיון עצמו.
יעל אנדורן

ביוגרפיה

אנדורן נולדה בקיבוץ גבעת השלושה. בהיותה כבת שלוש עברה עם משפחתה לשליחות בטהראן בעקבות עבודתו של אביה, בגיל שש חזרה עם משפחתה לישראל והתגוררה ברמת השרון ובגיל עשר שוב עברה בעקבות שליחות אביה ללונדון. לאחר שמשפחתה שבה לישראל, למדה בתיכון רוטברג ברמת השרון, שם הכירה את רועי ורמוס, לימים מנכ"ל פסגות בית השקעות, אשר לו נישאה בהמשך. הם היו נשואים 5 שנים עד שנפרדו. את שירותה בצה"ל עשתה ביחידה 8200 של חיל המודיעין.
אנדורן למדה סוציולוגיה וכלכלה לתואר ראשון ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון וחשבונאות, שניהם באוניברסיטה העברית.
בשנת 1994 החלה לעבוד באגף התקציבים במשרד האוצר. בשנת 2000 התמנתה לסגנית ראש האגף האחראית על כלל התקציבים החברתיים ולאחר מכן למשנה לראש האגף. אנדורן עזבה את אגף התקציבים בשנת 2005, לאחר שסייעה לקדם רפורמות שמטרתן עידוד הצטרפות לשוק העבודה וקיצוץ הקצבאות. רפורמות אלו כללו גם את "תוכנית מהל"ב" ("תוכנית ויסקונסין").
בשנת 2005 מונתה למנהלת 8 קרנות הפנסיה הוותיקות בהסדר, ומיזגה אותן לקבוצת "עמיתים". הקבוצה מנהלת את 8 קרנות הפנסיה הגרעוניות, בהן כ-160 אלף עמיתים פעילים והן משלמות פנסיה לכ-250 אלף פנסיונרים. היקף הנכסים המנוהלים עמד על כ-160 מיליארד. אנדורן הפחיתה כשליש ממצבת העובדים והביאה לחיסכון של ארבעים אחוז בעלויות. אנדורן הובילה את הסדר "צים" ששמר על זכויות בעלי אגרות החוב.
ביולי 2011 סיימה את תפקידה כמנכ"ל "עמיתים". ביוני 2011 מונתה לחברה בוועדה לתכנון ולתקצוב במסגרת המועצה להשכלה גבוהה ושימשה כיו"ר ועדת הביקורת.
באוקטובר 2011 הצטרפה לדירקטוריון אל על, כמו כן כיהנה כדירקטור בריטליקס, בכלל בריאות וכדירקטור חיצוני בבתי זיקוק לנפט. היא התפטרה מתפקידיה לאור מינויה למנכ"ל משרד האוצר.
בראשית 2012 הצטרפה כשותפה לקרן האשראי להיי-טק "פלנוס", מקבוצת ויולה.
באפריל 2013 מונתה למנכ"לית משרד האוצר, והייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד. במאי 2013 מונתה לעמוד בראש הוועדה לבחינת הסדרי החוב בישראל. בעקבות תוצאות הבחירות לכנסת העשרים סיימה את תפקידה במרץ 2015 והחליף אותה שי באב"ד.
מונתה ליו"ר ועדת האסטרטגיה של קרן הריט "מגוריט", תפקיד ממנו פרשה בסוף 2017.
באוקטובר 2017 מונתה לדירקטורית חיצונית באל על. היא מכהנת גם כדירקטורית ב"קסטרו מודל" ו"אלרון".
אנדורן נשואה לאופיר קרני ולהם שלוש בנות.
משה חת

ביוגרפיה

חת נולד בשנת 1900 בעיר אודסה שבדרום-מערב רוסיה כבנם של דינה ומאיר חת.
אחיו הבכור הוא נחום חת, לימים משפטן, איש ציבור, חבר הכנסת ועסקן ספורט.
בשנת 1918 סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הממשלתית הרביעית באודסה וזכה הודות להצטיינותו במדליית זהב. ב-1921 עזב עם אמו את רוסיה לבסרביה, המשיכו לרומניה ועלו לארץ ישראל. בשנים הראשונות לשהותו בארץ, היה חבר ב"חבורת העמק", השתתף בייבוש ביצות כבארה ועבד כמודד בסביבות קיסריה. בשנת 1923 עבר לירושלים ועבד כשרטט במשרדו של האדריכל ריכרד קאופמן. כמו כן עבד כמודד בפרויקט הקמת מוזיאון רוקפלר והיה חבר בארגון ההגנה. את הכשרתו כאדריכל רכש בפריז בין השנים 1924 ו-1928. באותה תקופה גם נשא לאשה את יהודית לבית טריווש, שלמדה פסנתר בקונסרבטוריון בפריז. עם סיום לימודיו שב לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שם עבד במחלקת עבודות ציבוריות של המנדט הבריטי. חת פתח בירושלים משרד אדריכלים עצמאי. בשנת 1930 הוא זכה בפרס ראשון בתחרות לתכנון שכונת עובדים בחיפה. בשנת 1931 הוא היה בין הזוכים בתחרות לתכנון שכונת פועלים בצפון תל אביב בראשית שנת 1934 עברה המשפחה לחיפה וחת פתח משרד עצמאי, במסגרתו פעל עד לשנות ה-70. בשנת 1946 היה בין הזוכים בתחרות לתכנון חמי טבריה.
האדריכלית פְּאֵרָה גולדמן, שפרסמה את הספר "משה חת - אדריכל חיפאי" (2013), ציינה בסיכום יצירתו וייחודו של חת כאדריכל כי "איכויותיו של חת טמונות ביכולת לעצב מבנים בעלי קומפוזיציה נעימה ושילוב מוצלח בתכנון הבית עם הגינה המקיפה אותו. חת השכיל לעצב 'גינות כרמל' טיפוסיות, המורכבות מצמחייה מקומית, כמו עצי אורן ופרחי רקפת חורפיים". כמו כן, היא מציינת כי "חת נמנה עם קבוצת האדריכלים החיפאים שתרמו ליצירת הצביון המודרני החדש של העיר במאה העשרים. במגוון עבודותיו במרוצת כ-40 שנה כלולים בתי מגורים, מוסדות ומבני ציבור. הללו אופיינו בשילום של תכנון רציונלי ויעיל של המבנים ויכולות אמנותיות שבאות לידי ביטוי בקומפוזיציה של חזיתות המבנים, חלונות הרמוניים וחדרי מדרגות מוארים ומפוסלים".
לחת ולרעייתו יהודית שני בנים: ד"ר דן חת (נולד ב-1931), אגרונום ומומחה ליערנות, וגיורא חת, פרופסור אמריטוס לאבולוציה באוניברסיטת חיפה. הוא הדוד של המשפטנים פרופ' מאיר חת ועדנה גבריאלי

חת נפטר ב-1972, ונקבר בבית הקברות חוף הכרמל.
ארכיונו המקצועי של חת הופקד על ידי משפחתו בשנת 2013 בארכיון אדריכלות ישראל.
אותיות רישיות ואותיות קטנות

אות רישית או אות גדולה (באנגלית: Capital letter) הוא מושג הקיים בשלושת סוגי האלפבית האירופאיים (לטיני, יווני וקירילי) וכן באלפבית הארמני, שמשמעו אות הנכתבת בצורה הגדולה יותר מבין שתי צורות הכתיבה של האות. הצורה השנייה לאות רישית היא אות קטנה שהיא הצורה בה האות נכתבת בתוך טקסט. השימוש באות לרישית נעשה לרוב כאשר האות באה בנפרד, או בתחילת מילה במקרים מסוימים.

באלפבית היווני

גם באלפבית היווני שבו נעשה שימוש לכתיבת השפות יוונית וקופטית קיימת הבחנה בין אות רישית לרגילה. האותיות הרישיות הן: Α, Β, Γ, Δ, Ε, Ζ, Η, Θ, Ι, Κ, Λ, Μ, Ν, Ξ, Ο, Π, Ρ, Σ, Τ, Υ, Φ, Χ, Ψ, Ω לעומת האותיות הקטנות: α, β, γ, δ, ε, ζ, η, θ, ι, κ, λ, μ, ν, ξ, ο, π, ρ, σ, τ, υ, φ, χ, ψ, ω

באלפבית הקירילי

האלפבית הקירילי מבחין גם הוא בין אות רישית לאות רגילה. האותיות הרישיות הן: ,А, Б В, Г, Д, Е, Ё, Ж, З, И, Й, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, Т, У, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ, Ъ, Ы, Ь, Э, Ю, Я, לעומת הקטנות: а, б, в, г, д, е, ё, ж, з, и, к, л, м, н, о, п, р, с, т, у, ф
,х, ц, ч, ш, щ, ъ, ы, ь, э, ю, я

באלפבית הארמני

באלפבית הארמני קיימת גם כן חלוקה בין אותיות רישיות לקטנות. לדוגמה: Ա, Բ, Գ,Դ הרישיות לעומת ա, բ, գ, դ הקטנות.

כתיבה

את האות הרישית מקובל לכתוב כאשר היא גבוהה יותר מהשורה.

במקלדת ובמחשבים

במקלדת, ניתן להשתמש במקש ה-Shift, יחד עם הקלדת האות, בשביל להפוך את האות לרישית. ניתן גם להשתמש במקש ה-Caps lock, ההופך באופן אוטומטי את כל האותיות לרישיות.
באתרים מסוימים, יש משמעות נפרדת לאות רישית בהקלדת שמות המשתמש והססמאות, ויש להקפיד שלא להחליף בין אותיות גדולות לקטנות.
פאול פלוסמן

ביוגרפיה

פלוסמן נולד וגדל בווינה, בן למשפחה יהודית. הוא התאמן במועדון הספורט של הכח וינה. בדצמבר 1925 הוא נישא לסטניסלווה רייס (נולדה ב-2 ביוני 1892). 
במסגרת אליפות הבינלאומית השנייה בטניס שולחן שנערכה בברלין, גרמניה ב-16 בינואר 1926 היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן, שאירגנה בשלב הראשון את הקונגרס הראשון בטניס שולחן שבו דנו בנושא הציוד, עקרונות וחוקי המשחק ואת אליפות העולם הראשונה שנערכה בלונדון, אנגליה בתחילת דצמבר אותה שנה. באליפות הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בטורניר הקבוצתי ומדליית ארד בטורניר זוגות ביחד עם מוניו פילינגר.
באליפות העולם שנערכה בסטוקהולם שוודיה בשנת 1928 הוא זכה שוב בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בטורניר הקבוצתי ומדליית ארד בטורניר ביחידים.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה בשנת 1929 הוא זכה במדליית כסף בטורניר הקבוצתי בפעם השלישית ברציפות.
באליפות העולם שנערכה בבאדן בשנת 1933 הוא זכה שוב בשתי מדליות ארד בטורניר בזוגות ביחד עם ארווין קוהן היהודי ובטורניר הקבוצתי.
בשנות ה-30 הוא הקים מועדון טניס שולחן שבו אימן בין היתר את ריצ'רד ברגמן, קרל פישר, יעקב טרטקובר ופרי וייס. 
לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה בסוף שנת 1938 הוא ברח לארצות הברית.
כאמל הנו

השייח' כאמל הנו (בערבית: كامل هنو; 1917–1973), מזכיר בית הדין השרעי הדרוזי הראשון וממכובדי העדה הדרוזית. עודד השכלה ועשה רבות למען קידומה בעדה הדרוזית. בנו השייח' נעים כאמל הנו מכהן כיום כקאדי בית הדין השרעי.

תולדות חייו

הנו נולד בכפר הדרוזי ג'וליס שבגליל, בשנת 1917, למשפחה דתית ומרכזית בכפרו. אביו נפטר עוד בהיותו ילד, אמו גדלה אותו על ערכי דת ואמונה של העדה הדרוזית. לפני קום המדינה היה שותף מרכזי יחד עם מנהיגי העדה אז בשמירה על המסורת והמקומות הקדושים של העדה הדרוזית. היה עוזרו של השייח אמין טריף, שהיה אז נשיא בית דין שרעי ומנהיג הרוחני של העדה הדרוזית.
בשנת 1963 הוקם בית דין שרעי הדרוזי, בהכרה של מדינת ישראל בעדה הדרוזית כדת נפרדת מהאסלאם, השייח' סלמאן טריף היה אז בתפקיד קאדי בית הדין השרעי. הוא כיהן בתפקיד מזכיר בית הדין השרעי.
הנו היה ממקורבי השופט הדרוזי פארס חמוד פלאח.
השייח' היה ממכובדי העדה, ופעל להכניס השכלה לקרב בני העדה שלו.
הנו היה מועמד לתפקיד קאדי בית דין שרעי דרוזי, אך בגלל פטירתו בגיל צעיר התמנה בנו, שייח' נעים כאמל הנו, למזכיר בית דין שרעי ולאחר מכן לתפקיד קאדי בית דין השרעי הדרוזי.

מותו

שייח' כאמל יוסף הנו נפטר ב-22 בספטמבר 1973. יום אחרי מותו נערך טקס קבורה מיוחד בהשתתפות המונים מבני העדה הדרוזית ובני עדות אחרות, שהוקירו לו כבוד והערכה.
יחיא נחום

הרב יחיא נחום (הכפר שגאדרה שבתימן, התרל"ה (1875) בערך – תל אביב, י"ג באדר א' ה'תשכ"ב (פברואר 1962) מונה על ידי הרב יחיא יצחק הלוי למפקח על השוחטים ועל הרבנים בתימן. לאחר עלייתו לארץ ישראל נתמנה לרב שכונת "כרם התימנים".

ביוגרפיה

נולד בכפר שגאדרה שבתימן, צפונית-מערבית לבירת תימן צנעא. הרב נחום למד והוסמך להוראה אצל הרב עואץ' מידעי. התפרנס כסוחר בדים ולשם כך היה מגיע ליישובים רבים, בעיקר לעיר צנעא שם היה לומד תורה עם חכמי העיר. הרב נחום היה מבאי בית מדרשו של הרב הראשי יחיא יצחק הלוי וזה, אחר שעמד על גדלותו בתורה, מינהו למפקח מטעם בית הדין, שתפקידו לבדוק את כל רבני הקהילות בתימן בהלכות גיטין, קידושין ושחיטה ובתפקיד זה שימש שנים רבות. הרב נחום ניחן בקול ערב ונחשב למומחה בשירה ובפיוט (קהילתו שגאדרה, הייתה ידועה בלחנים מיוחדים ובבעלי קולות ערבים במיוחד), עד כדי כך שבצנעא הבירה רבו עליו מתפללי בתי הכנסת השונים.
הרב נחום סייע בידי הרב הראשי להילחם בדרדעים – שהתנגדו לספר הזוהר ולקבלה, שנוסדו בתחילת המאה ה-20 בצנעא על ידי הדיין הרב יחיא קאפח. הרב נחום היה בין המסכימים על הספר "אמונת ה'" (ספר פולמוסי כנגד ספרו נגד הקבלה של הרב יחיא קאפח "מלחמות ה'"). הרב נחום פעל רבות להצלת יתומים יהודים מידי השלטונות שביקשו לאסלם אותם בכפייה, הוא אף הושלך לכלא מספר פעמים על פעילות זו ועונה קשות. בסביבות שנת 1935 הוא נאסר שוב על ידי מושל העיר כוחלאן ורק לאחר מאמצים מרובים שהופעלו על מלך תימן, האימאם יחיא חמיד אדין, הוא שוחרר. בעקבות כך, החליט לברוח מתימן ובדרך רגלית ארוכה ומסוכנת עלה לארץ ישראל אף על פי שמשפחתו נשארה בתימן. הרב נחום התיישב בתל אביב בשכונת כרם התימנים והקדיש חלק מביתו לחסרי בית ועסק רבות בגמילות חסדים. הראשון לציון, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, מינה אותו לרב שכונת כרם התימנים ולמפקח על הכשרות בתל אביב. לפני מינויו, התכתב עם הרב עוזיאל בהלכות שחיטה וטריפות וחלק עליו בתוקף. כשסבר הרב עוזיאל שאין להכשיר שום סירכא בכבשים ועיזים תמה עליו הרב נחום במכתבו בזו הלשון: "יסלח נא כבוד תורתו לציין לנו באיזה מקום כתב מרן דין סרכות בכבשים שהוא חלוק מבהמה גסה?". הרב נחום שימש כמגיד שיעור בישיבת אוהל תורה בתל אביב עד למותו.
בניו היו תלמידי חכמים ידועים ובפרט הרב יוסף נחום ששימש בתפקיד שליח בי"ד צנעא לאחר בריחת אביו מתימן.
אפליה בשוק העבודה

אפליה בשוק העבודה בישראל

בישראל האוכלוסיות הסובלות מאפליה בשוק העבודה הן החברה הערבית, החרדית, מזרחים, יוצאי אתיופיה ומבוגרים. מאפליה מסוימת, בעיקר בתחום השכר, סובלות גם הנשים.
חוקי העבודה בישראל, כמו במדינות מערביות אחרות, אוסרים על אפליה. הגופים המרכזיים המטפלים במניעת אפליה בשוק העבודה בישראל הם יחידת האכיפה של חוקי העבודה ונציבות שוויון הזדמנויות.
אנקי (תוכנה)

מידע טכני

השיטה שלפיה אנקי בוחרת להציג את הכרטיסים במרווחי זמן מסוימים מבוססת על האלגוריתם SM2, שנוצר בסוף שנות השמונים עבור התוכנה SuperMemo, עם שינויים ושיפורים. ניתן לעצב את הכרטיסים ב־HTML ו־CSS, והם יכולים לכלול הן טקסט והן תמונות, קטעי־שמע (לדוגמה: הקלטה של מילה או משפט בשפה זרה), קטעי וידאו ומשוואות ב־LaTeX. חפיסות הכרטיסים, יחד עם סטטיסטיקה ומידע על ההתקדמות בלימוד, מאוחסנים בפורמט הפתוח SQLite.

סנכרון

אנקי תומכת בסנכרון מידע בין מכשירים שונים בעזרת שירות חינמי הנקרא AnkiWeb. כך יכול המשתמש ללמוד, לשנן ולהזין רשומות חדשות בעזרת כמה מחשבים אישיים או טלפונים חכמים, כך כך שכל שינוי באחד מהם (לדוגמה: עדכון ההתקדמות בלימוד או שינוי בשדה ברשומה) יעודכן אוטומטית במכשירים האחרים.

תוספים

קיימים יותר מ־500 תוספים הזמינים לשימוש באנקי. רובם נכתבו על ידי מפתחי צד שלישי. תוספים אלו מאפשרים לשנות את התנהגות התוכנה או להוסיף לה יכולות חדשות, דוגמת סנתוז דיבור, סטטיסטיקה מפורטת, פישוט ייבוא כרטיסים מאגרים חיצוניים או שינוי מראה התוכנה.

שיתוף חפיסות

בנוסף ליצירה של כרטיסי לימוד אישיים על ידי המשתמש, ניתן גם להוריד חפיסות מוכנות של כרטיסים בתחומים שונים ומגוונים (רפואה, פיזיקה, לימוד שפות, גאוגרפיה, מוזיקה, היסטוריה וכד׳) ולשתף חפיסות שהמשתמש הכין.

היסטוריה

הגרסה המוקדמת ביותר של אנקי שיש בנמצא היא מ־5 באוקטובר 2006, יום שהוכרז על ידי המפתח Damien Elmes בתור ”יום ההולדת של אנקי”.
בשנת 2010 שבר אדם בשם רוג׳ר קרייג את שיא כל הזמנים בשעשועון הטלוויזיה האמריקני Jeopardy! לאחר ששינן כמות עצומה של עובדות בעזרת אנקי.
גרסה 2.0 שוחררה בתאריך 2012-10-06.
גרסה 2.1 שוחררה בתאריך 2018-08-06.
חנן ממן

קריירה

ממן החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של הפועל חיפה ובעונת 2008/2009 החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של המועדון, בשעה שהקבוצה הייתה בליגה הלאומית. בתום העונה עלה עמה לליגת העל. בעונתו הראשונה בליגת העל שולב ממן בעיקר כשחקן מחליף, אך החל מעונת 2010/2011 הפך לשחק הרכב קבוע בקבוצה. ב-6 בנובמבר 2010 כבש את שערו הראשון בליגת העל, במשחק מול מכבי פתח תקווה. בסך הכל שיחק בהפועל חיפה 77 משחקים בליגת העל, בהם כבש 9 שערים.
ב-12 באוגוסט 2012 חתם בקבוצת הפועל תל אביב על חוזה לעונה אחת. ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. את שעריו הראשונים במדי הפועל תל אביב כבש ב-30 באוגוסט 2012, צמד מול F91 דודלאנג' במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. שלושה ימים מאוחר יותר כבש את שער הליגה הראשון שלו במדי הקבוצה, במשחק מול קבוצתו לשעבר, הפועל חיפה. בהמשך עונת 2012/2013 הוסיף עוד שני שערים בליגה ושני שערים בשלב הבתים של הליגה האירופית, והיה מלך הבישולים של הקבוצה בליגה עם 7 בישולים.
ב-14 ביוני 2013 חתם ממן על חוזה לשנתיים בקבוצת ואסלנד-בוורן מליגת העל הבלגית. לאחר עונה אחת בה ערך 12 הופעות בליגה שוחרר ממן מהמועדון.
ב-25 ביוני 2014 חתם ממן על חוזה לעונה אחת בבית"ר ירושלים, עם אופציה לעונה נוספת. ב-27 באוגוסט 2014 ערך ממן את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר ירושלים, כשעלה כמחליף בתיקו 0-0 מול מכבי פתח תקווה במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו. ב-19 באוקטובר 2014 כבש ממן את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 מול מ.ס. אשדוד במסגרת המחזור הרביעי של ליגת העל. בסך הכל כבש בעונה זו חמישה שערי ליגה, ובסופה סיים את דרכו במועדון.
ב-19 ביולי 2015 חתם ממן על חוזה לשלוש שנים בקבוצת נעוריו, הפועל חיפה, וחזר לקדנציה שנייה במועדון. בעונת 2015/2016 כבש שער אחד ב-29 הופעות ליגה. ב-5 בינואר 2017 כבש ממן ארבעה שערים תוך 11 דקות בסיבוב ח' של גביע המדינה מול מ.ס. כפר קאסם מליגה א'. בליגה כבש בעונת 2016/2017 שישה שערים ב-31 הופעות.
בתחילת עונת 2017/2018 כבש ארבעה שערים והוסיף חמישה בישולים, והוביל את הפועל חיפה לצמרת הטבלה, וב-25 בינואר 2018 חתם באלופת המדינה, הפועל באר שבע. יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על הפועל רעננה. ב-12 בפברואר 2018 כבש את שערו הראשון במדי הפועל באר שבע, בניצחון 2–0 על מועדון ספורט אשדוד. בסך הכל כבש שמונה שערים ב-14 הופעות במדי הפועל באר שבע עד תום העונה, סייע לקבוצה לזכות באליפות שלישית ברציפות ונבחר לכדורגלן העונה בישראל. בעונת 2018/2019 כבש חמישה שערים ב-28 הופעות ליגה.

נבחרת ישראל

לזכותו של ממן 15 הופעות ושער אחד במדי נבחרת הנוער של ישראל. ב-24 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל הבוגרת, כשנכנס כמחליף במשחק ידידות מול רומניה.

חיים אישיים

ממן נולד בחיפה כצעיר מבין ארבעה ילדים לכדורגלן העבר ברוך ממן, יליד הארץ ממוצא תוניסאי, ולדליה לבית בן שבת, ילידת הארץ ממוצא מרוקאי. ביוני 2017 התחתן עם בר בורן.
משה בן חביב

הרב משה בן חביב (תי"ד, 1654 - תנ"ו, 1696) היה הראשון לציון וראש ישיבה בירושלים.

ביוגרפיה

רבי משה בן חביב, נולד בסלוניקי שביוון, לרבי שלמה בן חביב, נצר לאחת המשפחות המיוחסות ממגורשי ספרד וחתנו של ר' זרחיה גוטה. אילן היוחסין של משפחתו מגיע עד רבי יוסף חביבא, בעל "נימוקי יוסף" על הרי"ף. בין בני משפחתו מדורות קודמים נמנים גם רבי יעקב בן חביב, מחבר הספר "עין יעקב" על אגדות התלמוד ובנו המהרלב"ח.
בגיל חמש עשרה, הגיע רבי משה לירושלים, שם למד בישיבתו של רבי יעקב חגיז ונשא לאישה את בתו. לאחר שזו נפטרה בצעירותה, נשא לאשה את בתו של החכם רבי יהונתן גלנטי, אביו של הראשון לציון וראש הישיבה, רבי משה גלנטי, הנודע בכינוי "הרב המג"ן".

חתנו

בתו נישאה לחכם רבי מכיר כולי, אביו של רבי יעקב כולי מחבר הספר "ילקוט מעם לועז".