google/wiki40b huggingface dataset:
בנימין שטמפפר

בנימין שטמפפר (1905 – 25 באפריל 1974) היה ממייסדי נתניה והמוכתר הראשון שלה.

ביוגרפיה

שטמפפר (עברת את שמו לצעדי) נולד בפתח תקווה לשלמה יצחק שטמפפר, שהיה ראש העיר הראשון של פתח תקווה. למד בבית הספר הדתי המקומי, ולאחר מכן בישיבת עץ חיים בירושלים. למד גם באוניברסיטה העברית בירושלים. שירת בהגנה.
במשך תקופה היה מזכיר ארגון ההתיישבות בני בנימין. היה בין הפעילים לגאולת אדמות נתניה ונמנה עם מייסדי העיר. שימש כמוכתר הראשון של נתניה. היה מזכיר הוועד וראש הוועד בפועל של העיר בימיה הראשונים.
בניו הם שמעון-אשר ואליהו שטמפפר. אחד מחתניו הוא יוסף דור, שהיה ממונה על החינוך הלא-מוכר במשרד החינוך ומשורר.
RIPEMD

RIPEMD ראשי תיבות: פונקציית תמצות של פרויקט RIPE (באנגלית: RACE Integrity Primitives Evaluation Message Digest) היא משפחה של פונקציות גיבוב קריפטוגרפיות שפותחה על ידי הוועדה האירופאית RACE שהוקמה בראשית שנות התשעים של המאה הקודמת לצורך מחקר ופיתוח של טכנולוגיות תקשורת. RIPEMD הראשונה מבוססת על MD4 והיא דומה בביצועיה ל-SHA-1. לגרסה זו נוספו שיפורים אחדים וכיום קיימות כמה גרסאות מתקדמות כמו RIPEMD-160 וכן RIPEMD-128 שתיהן כלולות בתקן ISO/IEC 10118-3:2004 של ISO.
פרויקט RIPE שם לו למטרה להכין רשימה מומלצת של פונקציות קריפטוגרפיות בהתבסס על הערכה עצמאית משלו במקביל לפרויקט SHA של NIST. ב-1990 הוצעה גרסה מחוזקת של MD4 שנקראה בקיצור RIPEMD. באופן כללי RIPEMD המקורית מורכבת למעשה משתי גרסאות משופרות של MD4 הפועלות על הקלט בשני מסלולים מקבילים ונבדלות ביניהן רק בקבועי הסבבים, כאשר בסיום העבודה הפלט שלהן מאוחד לפלט הסופי של האלגוריתם. בניגוד למקבילה SHA-1 פונקציית הגיבוב RIPEMD פותחה על ידי הקהילה האקדמית באופן פומבי, היא אינה מוגנת בפטנט כלשהו אך השימוש בה פחות נפוץ מ-SHA-1. האלגוריתם היה בשימוש במערכת הבנקאות יחד עם SHA-1. בעקבות פיתוח התקפות קריפטוגרפיות חדשות ועקב גילוי חולשות באלגוריתם המקורי פותח RIPEMD-160. דור ההמשך RIPEMD-160 הוא שיפור של RIPEMD והוא פותח ב-1996 על ידי Hans Dobbertin ,Antoon Bosselaers ו-Bart Preneel מקבוצת המחקר COSIC (אבטחת מחשבים וקריפטוגרפיה מתועשת) של אוניברסיטת לוון והוא בטוח יותר מקודמו. פרוטוקול ביטקוין משתמש בין היתר ב-RIPEMD-160 כחלק מכתובת ביטקוין הכלולה בעסקה.

הרחבות

כאשר נדרש ערך גיבוב ארוך יותר ממה שהפונקציה מסוגלת לייצר בריצה אחת אפשר פשוט להפעיל את פונקציית הגיבוב באופן מקבילי פעמיים או יותר ואז לאחד את התוצאות לערך גיבוב באורך הרצוי. אולם טכניקה זו לא בטוחה והיא עלולה לייצר נקודת תורפה בגלל שהעובדה ששתי הפונקציות זהות לחלוטין עלולה להחדיר תלות בלתי רצויה ביניהן (עובדה שנוצלה בעבר כדי להתקיף את פונקציית הגיבוב RIPEMD המקורית). דרך בטוחה יותר היא לגרום להבדלים קלים ביניהן כמו שינוי בערכי קבועים, בסדר עיבוד מילות הקלט או בהיסטים של ההזזה המעגלית. וכן לייצר אינטראקציה כלשהי ביניהן, למשל על ידי החלפת ערכי האגורים של הזיכרון הפנימי בין שתי הפונקציות במהלך האיטרציות. טכניקות אילו יושמו בפונקציית הגיבוב RIPEMD-160 והיות שהיא כבר כוללת שני מסלולים מקבילים אפשר להרוויח פלט ארוך יותר ללא מאמץ נוסף. פשוט על ידי דילוג על השלב שבו משלבים יחד את התוצאות של שתי הפונקציות. אולם עקב כך יש צורך להוסיף אינטראקציה כשלהי בין צד ימין לצד שמאל. אפשר למשל להחליף את ערך האוגר  ב- אחרי הסבב הראשון ואת האוגר  ב- אחרי הסבב השני.
שדרת קסטיאנה

שדרת קסטיאנה (בספרדית: Paseo de la Castellana) היא שדרה מרכזית במדריד, בירת ספרד.
השדרה ממשיכה בצפון את שדרת פראדו ושדרת רקולטוס, ומרכיבה יחד איתן את הציר החוצה את מדריד מצפון לדרום. שדרת קסטיאנה היא הרחוב הארוך והרחב במדריד, תחילתה בפלאסה דה קולון וסיומה ביציאה הצפונית ממדריד.
לאורך השדרה ממוקמים מבני עסקים ובנקאות רבים, בהם מגדלי שער אירופה בפלאסה דה קסטייה ואזורי העסקים הגדולים AZCA ו-CTBA. בשדרה ממוקמים גם מתחם הממשלה נואבוס מיניסטריוס ושגרירויות רבות, לצד אצטדיון סנטיאגו ברנבאו המשמש את ריאל מדריד.
גליביצה

היסטוריה

אזכור היסטורי ראשון של גליביצה הוא משנת 1276 עת נשלטה על ידי דוכסי שושלת פיאסט. בשנת 1335 העיר הפכה לחלק ממלכות בוהמיה ובשנת 1526 עברה גלייביץ, כשמה אז, לשלטון בית הבסבורג. במהלך המאה ה-18, בעת המלחמות השלזיות, גלייביץ נפלה לידי פרוסיה יחד עם רובה של שלזיה. עם תום המלחמות הנפוליאוניות גלייביץ נוהלה כחלק ממחוז טוסט-גלייביץ הפרוסי, אשר היה חלק מפרובינציית שלזיה. גלייביץ עברה יחד עם פרוסיה לשליטת האימפריה הגרמנית בשנת 1871. בשנת 1897 זכתה גלייביץ למעמד של מחוז עירוני.
בשנת 1796 הוקם בגלייביץ תנור רם ראשון ביבשת אירופה, אשר הוזן בקוק. במהלך המאה ה-18 החלך והתחזק מעמדה של גלייביץ כמרכז תעשייתי. מפעלי הפלדה שקמו בעיר עודדו התפתחות תעשיות בתחומים נוספים. בשנת 1875 התגוררו בעיר 14,156 תושבים. בשלהי המאה ה-18 פעלו בגלייביץ 14 מזקקות, שתי מבשלות בירה, 5 ממגורות, 7 בתי חרושת ללבנים, 3 מנסרות, בית חרושת לרעפים, 8 יצרני סיד ושני בתי חרושת לזכוכית. הפעילות התעשייתית בעיר הביאה לפתיחת בנקים ומוסדות מסחריים אחרים. בשנת 1892 הושלמה בניית רכבת קלה ובשנת 1899 נפתח בעיר תיאטרון, אשר זכה לפרסום בכל גרמניה ובו הופיעו עד לתחילת מלחמת העולם השנייה שחקנים מכל רחבי אירופה. 
על פי המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, בשנת 1905 חיו בגלייביץ 61,324 תושבים. בעיר פעלו שתי כנסיות פרוטסטנטיות, ארבע כנסיות קתוליות, בית כנסת, בית ספר למקצועות הכריה, מנזר, שני בתי יתומים וקסרקטין. גלייביץ הייתה מרכז אזור המכרות בשלזיה עילית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה אירעו באזור גלייביץ התנגשויות בין גרמנים ופולנים. כל אחת מן הקבוצות האתניות שאפה לספח את שלזיה למדינת הלאום שלה. בניסיון להכריע בסכסוך ערך חבר הלאומים משאל עם ב-20 במרץ 1921. בעיר גלייביץ 78.7% מן הקולות תמכו בהמשך השתייכותה של העיר לגרמניה. תוצאות משאל העם הובילו למרד השלזי השלישי, אשר בעקבותיו, בתיווך חבר העמים, הוחלט כי גלייביץ, יחד עם הערים ביטום והינדנבורג תישארנה בתחום גרמניה, בעוד שהחלק המזרחי של שלזיה עילית ובתוכו העיר קטוביץ יעבור לשליטת פולין.
ב-31 באוגוסט 1939, מתקפה מבוימת על ידי המשטרה החשאית הגרמנית על תחנת רדיו בגלייביץ היוותה את העילה לגרמניה הנאצית לפלוש לפולין. אירוע זה, הידוע בכינוי תקרית גלייביץ, היווה את תחילתה של מלחמת העולם השנייה. החל מיולי 1944 ועד ינואר 1945 פעל בגלייביץ אחד ממחנות הלווין של מחנה הריכוז אושוויץ. ב-24 בינואר 1945 נכבשה גלייביץ על ידי הצבא האדום. בהתאם להחלטות ועידת פוטסדאם הועברה גלייביץ לשליטת פולין ורוב אוכלוסייתה הגרמנית הוגלתה מערבה והוחלפה בגולים פולנים משטחי פולין שסופחו על ידי ברית המועצות.
האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים

פעילות

האקדמיה נוסדה בשנת 1930 על ידי 35 רופאי ילדים כדי לטפל בתקני בריאות ילדים. כיום חברים בה 60,000 רופאי ילדים ראשוניים. היא מפעילה תוכניות המשך חינוך רפואית (CME) לרופאי ילדים ותת מומחים. האקדמיה מחולקת ל-14 מחלקות ו-26 חטיבות. הנשיא של האקדמיה נבחר לקדנציה בת שנה והנוכחי הוא תומאס מקאינרני.
לאקדמיה פרסומים וההוצאה לאור הגדולה ביותר ברפואת ילדים בעולם, עם יותר מ-300 כותרים ומעל 500 רופאים ואנשי מקצוע אחרים בצוות הכותבים. פרסומים אלה כוללים מוצרים אלקטרוניים, הפניות מקצועיות / ספרי לימוד, פרסומי ניהול בפועל, חומרי חינוך מטופל וספרי הורות. חדשות ה-AAP היא השבועון הרשמי של האקדמיה, והעיתון PEDIATRICS הוא עיתון הדגל שלה.
האקדמיה מפרסמת מאות "הצהרות מדיניות" המייצגות את מדיניות האקדמיה. ביניהן, בהצהרת משנת 2012, האקדמיה קבעה כי "היתרונות הבריאותיים של ברית מילה של תינוקות זכרים עולים על הסיכונים של ההליך", וכי היתרונות הבריאותיים "מספיקים כדי להצדיק גישה שזה אמור להיות הליך הבחירה למשפחות המעונינות בכך אך אין האקדמיה ממליצה ​​על ברית מילה לכל ילוד זכר". האקדמיה לוקחת את העמדה כי הורים צריכים לקבל את ההחלטה הסופית לגבי ברית מילה, לאחר שמידע מתאים נאסף על הסיכונים ויתרונות של ההליך. הצהרה זו היא שינוי בעמדתה הקודמת של האקדמיה משנת 1999.
ג'ון יאנג

השכלה

בוגר במדעים בהצטיינות יתרה בהנדסת אווירונאוטיקה מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה, 1952.

שירות צבאי

בתום לימודיו הצטרף לצי ושירת על סיפון המשחתת USS LAWS במהלך מלחמת קוריאה, ומשם יצא לקורס טיס. הוצב בטייסת הקרב 104 למשך 4 שנים, שם הטיס מטוסי קוגאר וקרוסיידר.
לאחר אימונים כטייס ניסוי בבית הספר לטייסי ניסוי של הצי בשנת 1959, הוצב במרכז לניסויי טיסה של הצי למשך 3 שנים. בשנת 1962 קבע שיא עולמי בזמן טיפוס לגובה, כאשר טיפס לגובה של 3 ו-25 ק"מ במטוס F-4 פנטום, אותו בחן. לאחר מכן שירת כקצין תחזוקה של טייסת הפאנטומים 143. פרש מהצי בדרגת אלוף-משנה בשנת 1972.

שירות בנאס"א

הצטרף לנאס"א בשנת 1962. ב-23 במרץ 1963 טס עם גאס גריסום בג'מיני 3. ב-18 ביולי 1966 שוגר כמפקד ג'מיני 10 עם מייקל קולינס כטייס. הם שבו ב-21 ביולי.
ב-18 במאי 1969 שוגר כטייס מודול הפיקוד של אפולו 10, יחד עם יוג'ין סרנן וטום סטאפורד. משימה זו חזרה ב-26 במאי. ב-16 באפריל 1972 שוגר כמפקד החללית אפולו 16, שנחתה על הירח. עמו היו קן מטינגלי וצ'ארלי דיוק. משימה זו חזרה ב-27 באפריל. ב-12 באפריל 1981 טס בטיסה הראשונה של מעבורת החלל, STS-1, כמפקד המעבורת. הטייס היה בוב קריפן. הם נחתו בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה ב-14 באפריל. טיסתו האחרונה הייתה כמפקד של STS-9, הטיסה הראשונה שהייתה מעבדת חלל. טיסה זו נחתה גם היא בבסיס אדוארדס.
בנוסף, היה טייס גיבוי בג'מיני 6, טייס גיבוי של מודול הפיקוד של המשימה השנייה של אפולו (שבוטלה לאחר שריפת אפולו 1) ושל אפולו 7, ומפקד גיבוי של החללית באפולו 13 ו-17.
בשנת 1973 מונה לראש ענף מעבורת החלל של משרד האסטרונאוטים. בתפקיד זה סיפק תמיכה מבצעית והנדסית לעיצוב ופיתוח מעבורת החלל. בספטמבר 1974 מונה לראש משרד האסטרונאוטים. הוא שימש בתפקיד זה עד מאי 1987. מאז ועד פברואר 1996 שימש כעוזר מיוחד למנהל מרכז החלל ג'ונסון לענייני הנדסה, מבצעים ובטיחות. במסגרת תפקידים אלה ניהל וקידם את תוכנית מעבורת החלל, וטיפל בנושאי הנדסה ובטיחות של המעבורת. בפברואר 1996 מונה למשנה למנהל מרכז ג'ונסון, האחראי לפיקוח על כל פעולות נאס"א עליהן ממונה המרכז, מבחינת הנדסה, פעולות ובטיחות.
גם כאשר החזיק בתפקידים בכירים במרכז ג'ונסון, עדיין היה אסטרונאוט פעיל. הוא הוצב למשימה STS-61J, אך המשימה בוטלה לאחר אסון צ'לנג'ר.
ב־31 בדצמבר 2004 פרש יאנג מנאס"א. הוא האסטרונאוט בעל הקריירה הארוכה ביותר בהיסטוריה.
אריוביקסיה גריפינדורי

תיאור

הגריפינדורי הוא עכביש קטן, לילי, המסתווה בין העלים היבשים של סביבתו שאת צורתם הוא מחקה.
אברהם קפלן (ראש ישיבה)

ביוגרפיה

נולד בשכונת בית וגן בירושלים לרב נפתלי קפלן מוותיקי המשגיחים בעולם הישיבות,
בנערותו למד בישיבת תפארת התלמוד של הרב שינקר בירושלים ובישיבה גדולה בישיבת בית מתתיהו בראשות הרב ברוך ויסבקר. נישא לצפורה ברלין, לאחר נישואיו התגורר בירושלים והחל ללמוד בישיבתו של הרב חזקיהו יוסף שרייבר, שנודע בדרך לימודו המקורית, והפך לאחד מתלמידיו הבולטים. תקופה מסוימת שימש כמשיב בישיבתו של הרב שרייבר, וכיהן במקביל בראשות כולל בירושלים.
בשנת ה'תשס"ט 2009 הקים בעזרת אביו את ישיבת נתיב הדעת, היא מכונה על שם משפחתו "ישיבת קפלן", לראשות הישיבה צורף הרב ישראל בונם שרייבר, בהמלצתו של הרב אהרן ליב שטיינמן.
אחיו הוא הרב חיים יצחק קפלן, משגיח ישיבת חברון בגבעת מרדכי. והרב ניסן שלמה קפלן ראש ישיבת דעת אהרן.
שיבוש מהלכי משפט

שיבוש מהלכי משפט היא עבירה פלילית שמטרתה לפגוע בתקינותו של ההליך המשפטי ולהקשות על רשויות החוק לבצע את מלאכתן. דוגמאות נפוצות לפעולות שיבוש הליכים: העלמת ראיות, שינוי פיזי בזירת הפשע, מתן עדות שקר ועוד.

מאפייני העבירה

עבירת שיבוש הליכי משפט נתפסת במערכת המשפט כעבירה חמורה בעלת פוטנציאל נזק משמעותי, עד כדי כך שהשופט מנחם אלון קבע שזו אחת משתי העילות הבודדות שבגינן ניתן לעצור אדם עד תום ההליכים, וזאת על אף זכותו הבסיסית של האדם לחירות.
עבירת שיבוש הליכי משפט היא עבירה 'התנהגותית', שאינה דורשת תוצאה של שיבוש בפועל. היסוד העובדתי של העבירה הוא רחב, וניתן לבצע את העבירה במעשה או במחדל, אשר גורמים להפרעה בתקינותו של ההליך השיפוטי. דהיינו, די בהוכחה ממנה עולה בבירור כי זו הייתה כוונתו של הנאשם. די בכך שהמעשה היה עלול להביא לשיבוש הליכים, ולהביא לפגיעה באושיות המשפט, כדי לבסס יסוד מספיק לגיבוש יסודות העבירה.
שיבוש הליכי משפט חל על כל התהליך השיפוטי, וכולל גם את שלב החקירה הפלילית וההוצאה לפועל.
לחובת הנאמנות הקיימת בין הסניגור למרשו, קודמת חובת הציות לחוק בכלל, ולחוק הפלילי וכללי האתיקה בפרט. משכך, אסור לסניגור לסייע באופן פעיל למעשה שעלול להיחשב כשיבוש הליכי משפט. עבירה זו, על אף היותה מנוסחת כלפי הנאשם, יש לראותה, לדברי ד"ר לימור זר-גוטמן, כחובה החלה גם על עורך הדין, שמחויב שלא להטעות את בית המשפט מבחינה אתית-מוסרית ולאו דווקא על ידי חקיקה או פסיקה.

חקיקה ופסיקה בישראל

שיבוש הליכי משפט היא עבירה פלילית המוגדרת בחוק העונשין, כאחת משלל עבירות הנכללות בסימן א': שיבוש עשיית משפט, וזו לשון הסעיף:
"העושה דבר בכוונה למנוע או להכשיל הליך שיפוטי או להביא לידי עיוות דין, בין בסיכול הזמנתו של עד, בין בהעלמת ראיות ובין בדרך אחרת, דינו – מאסר שלוש שנים; לעניין זה, "הליך שיפוטי" – לרבות חקירה פלילית והוצאה לפועל של הוראת בית משפט".
שיבוש הליכי משפט היא עבירה פלילית נפוצה, המתווספת לעיתים קרובות כעבירה משלימה לעבירות חמורות יותר. דוגמאות לאנשי ציבור שהואשמו (בין השאר) בשיבוש הליכי משפט: משה קצב, יאשיהו פינטו, שלמה בניזרי, ועוד.

דוגמאות מהמשפט העברי

בסיפור התנ"כי של מכירת יוסף על ידי אחיו, מנסים האחים להעלים ראיות למכירת יוסף, באמצעות טבילת כתונת הפסים שלו בדם שעיר עיזים ובאמצעות ראייה זו לטעון שנטרף על ידי חיית טרף. מעשה זה מהווה מעין שיבוש הליכים תוך ניסיון להעלים ראיות בנוגע לעבירה שבוצעה.
מנאנדרוס מאפסוס

מנאנדרוס מאפסוס (ביוונית: Μένανδρος; פרח בתחילת המאה ה-2 לפנה"ס) היה סופר יווני שכתב על ההיסטוריה של העיר צור בלבנון.
המקורות היחידים הקיימים לכתבי מנאנדרוס הם ציטוטים של חיבורו הנמצאים בשתי יצירותיו של יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים ונגד אפיון, או בקטעים מצוטטים מתוך חיבוריו אלה אצל סופרים מאוחרים יותר: תיאופילוס מאנטיוכיה , אוסביוס מקיסריה וגאורגיוס סינקלוס.
מנאנדרוס מאפסוס חי במאה ה-2 לפנה"ס, במידה מקבלים את הזיהוי שלו עם תלמידו של אריסטרכוס, הנזכר בערך "ארטוסתנס" בסודא.

הערכות המבוססות על ניתוח ספרותי

יעקב קצנשטיין סבור כי העובדה שמנאנדרוס מכנה את שלמה "מלך ירושלים" מוכיחה כי אכן מדובר במקור צורי ולא בדברים שיוספוס שם בפיו, מאחר שמלכי החוף הפיניקי שלטו בעיקרון על עיר אחת וסביבותיה ולכן ראו גם בשלמה שליט של עיר, כמותם. כמו כן, יוספוס אף לא ניסה לתקן את ה"פגם" הזה, אפילו בתיאור שבו הוא עושה מאמץ כדי להאדיר את שלמה. דברים אלה של מנאנדרוס, יחד עם דברי דיוס (היסטוריון הלניסטי נוסף המצוטט על ידי יוספוס), שכינה את שלמה "השליט בירושלים", הם האזכורים היחידים של שמו של שלמה במקור פגאני. קצנשטיין מעיר כי רשימת המלכים של מנאנדרוס נראית אותנטית גם משום שיוספוס אינו סוטה ממנה הצידה, אפילו לא כדי להעיר על אזכורו של אתבעל, חותנו של המלך אחאב, אף על פי שהוא נזכר במקרא.
ויליאם בארנס מציין שנראה כי הרשימה מקורה בארכיון רשמי כלשהו, כי לצרכיו של יוספוס ציון שנות חייהם של המלכים מהווה חזרה מיותרת על סיכום שנות שלטונם.
ריצ'רד ארמיטאג' (שחקן)

ביוגרפיה

ריצ'רד ארמיטאג' נולד בעיר לסטר שבאנגליה. למד בברוקינגטון קולג' ובפאטיסון קולג' שבקובנטרי. הוא המשיך בלימודי משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
תפקידו החשוב הראשון היה בשנת 2002 בדרמה של ה-BBC "ספארקהאוס". אחר כך עשה מגוון תפקידים קטנים בהפקות טלוויזיוניות שונות כגון "בין הסדינים" (2003), "רגליים קרות" ו- Ultimate Force. ב-2004 קיבל תפקיד ראשי בגילום דמותו של ג'ון תורנטון בסדרת הטלוויזיה "צפון ודרום" על פי ספרה של אליזבת גסקל.
ב-2005 הופיע ב"מקבת'" עיבוד מודרני למחזה השייקספירי במסגרת סדרת סרטים המגישה מחזות של שייקספיר בנוסח עכשווי. עוד כיכב בסדרה "האימפרסיוניסטים" בה גילם את דמותו של קלוד מונה, ובתפקיד ד"ר אלק טרק בסדרת הדרמה " The Golden Hour" של רשת ITV. ארמיטאג' הופיע גם על הבמה בהפקות של ה"רויאל שייקספיר קומפני" ובמספר מחזות זמר כולל המחזמר "Cats".
ב-2006 השתתף ארמיטאג' בסדרת טלוויזיה של ה-BBC "רובין הוד" בתפקיד סר גאי גיזבורן. כמו כן השתתף בספשייל חג המולד של "הכומר מדיבלי" בתפקיד אהובה של הכומר ולבסוף בתפקיד בעלה. ב-2007 הופיע לצד מרטין שו בסדרה הבלשית "ג'ורג' ג'נטלי". עוד השתתף בהפקה "Miss Marie Lloyd - Queen of The Music Hall" על חייה של הזמרת מרי לויד, בתפקיד פרסי קורטני בעלה הראשון של מרי לויד. הוא הופיע בסרט על פי ספר של אגאתה כריסטי "Ordeal by Innocence" בהפקה של גרנדה טי.וי . ב-2008 הצטרף ארמיטאג' לצוות השחקנים של הסדרה "ספוקס" בעונה השביעית בתפקיד לוקס נורת'.
ב-2009 שיחק ארמיטאג' בסרט מתוך סדרת סרטי טלוויזיה של ה-BBC בשם "Moving On". ב-2010 כיכב בסדרת הטלוויזיה "מכת נגד" של Sky-1 המבוססת על רומן באותו שם מאת כריס ראיין.
בין - 2012 ל - 2014, גילם את נסיך הגמדים ת'ורין צינת אלון בטרילוגית סרטי "ההוביט".
מלטית

דקדוק ואוצר מילים

במלטזית, כמו בשאר השפות השמיות, שמות העצם והפעלים מתקבלים בתבניות, בהן משובצים שורשים. רבים מהשורשים משותפים לשפות השמיות האחרות וכן גם רבות מהתבניות. תבניות הפעלים, דהיינו בנייני השפה דומים ברובם, אך לא זהים לבנייני השפה הערבית. במלטית ישנם עשרה בניינים מרכזיים והם די דומים לעשרת הבניינים המרכזיים של הערבית, הן מבחינת צורה והן מבחינת משמעות, לבד מהביניין העשירי, שהתחלף לחלוטין בביניין, שמשמעותו "עשה פעולה שלילית" (בדומה לתוספת DIS לפועל, בשפות אירופאיות).

תולדות חקר השפה

ב 1750 פרסם הבלשן ואיש הדת המלטזי אגיוס דה סולדאניס (Giovanni Pietro Francesco Agius de Soldanis) ספר "אודות השפה הפיניקית בשימוש היום על ידי המלטזים" שפורסם ברומא. הוא המשיך וחיבר (אך לא פרסם) ספר בלשנות נוסף ומילון מלטזית-לטינית-איטלקית שמאפשרים להכיר את השפה באמצע המאה ה-18. בספריו הניח דה סולדאניס שמקור המלטזית הוא בשפה הפיניקית ושזו באה מן האטרוסקית.
ב 1791 פרסם הסופר והבלשן המלטזי מיקיאל אנטון ווסאלי את הספר "הלשון הפונית-פיניקית או דקדוק מלטזי". הספר פותח בהקדמה היסטורית נרחבת בה הוא מקשר בין המלטזית לפיניקית ארמית ועברית מהן הוא מביא דוגמאות. במקביל הוא מתעניין בשפה העממית, מוציא מילון ומציע אלפבית שמבוסס ברובו על אלפבית לטיני. 
ב 1810 הבלשן הגרמני וילהלם גזניוס, שהתמחה בשפות שמיות והכיר את הפיניקית היטב, פרסם ספר בו הראה שהמלטזית התפתחה מדיאלקט ערבי שמקורו במגרב. 
בחלקו השלישי של הספר נמצא מילון מלטזית-גרמנית.
בסוף ספרו מביא גזניוס ציטוט מספר איטלקי אודות מלטה מ 1772 של גיובאני אבלה (Abela) בו מדווח אבלה שדוברי המלטזית ודוברי הערבית היו מבינים זה את זה, אך במקביל אבלה מביא גישות נוספות וביניהן שהמלטזית מקורה עתיק יותר מזמן הכיבוש הערבי וקיבלה אוצר מילים רב ממספר שפות.
ב 1827 הוציא ווסאלי ספר דקדוק מלטזי באיטלקית. בהקדמה לספר אומר ווסאלי שרצה להשלימו עם השוואה לערבית מתקופת ההג'רה (במאה ה-7 לספירה) ואינו מזכיר יותר את השפה הפיניקית.
פאול נגוין קונג אן

הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

פאול נגויין קונג אן נולד בוייטנאם והיגר לצרפת. בשנת 1942 הוא למד באוניברסיטה שבניס שם פגש את עמיתתו לכיתה, ג’דוויגה אלפבית, פליטה יהודית מפולין. שני הסטודנטים התאהבו זה בזו והתארסו. בקיץ שנת 1942 כוחות המשטרה הצרפתית החלו לעצור יהודים עם אזרחות זרה, ביניהם קרובי משפחה של ג’דיגווה, משפחת ברלינר. פאול החליט להתחתן עם ג’דוויגה בתקווה שתהפוך לאזרחית צרפתיה ובכך להגן עליה מפני הגירוש מצרפת. הזוג נישא ב-5 בספטמבר באותה שנה ועברו לקלרמון-פראן והמשיכו את לימודיהם שם. בקיץ שנת 1943 הם חזרו לניס, אשר הייתה תחת שליטה איטלקית ונחשבה לבטוחה יחסית.
בספטמבר של אותה השנה (1943) הגרמנים השתלטו על ניס וכל האזורים האיטלקים והיהודים היו בסכנת גירוש. פאול נגויין החליט להסתיר לא רק את אשתו, אלא גם את קרובי משפחתה: דודה ודודתה יעקוב וסלום ברלינר וילדם התינוק רולנד. נגויין הצליח להשיג ניירת מזויפת ובנובמבר, עלו הוא ויעקוב ברלינר על רכבת לאנסי, שם קישר בין יעקוב לבין מבריח אשר לקח את יעקוב לשווייץ. באותו האופן העביר גם את סלום ברלינר וילדה.
לפאול וג’דוויגה נולדו שתי בנות.

הכרה והנצחה

ב-30 באפריל 2007 הכיר מוזיאון יד ושם בפאול נגויין כחסיד אומות העולם. פאול נגויין הוא חסיד אומות העולם הוייטנאמי היחיד המוכר על ידי יד ושם.
סנט לואיס בומרס

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1946, כאחת מ-11 הקבוצות שהשתתפו בעונת הבכורה של ליגת ה-BAA. את עונת הבכורה שלה סיימה סנט לואיס עם המאזן השלישי בטיבו בליגה, 38-23, אך הפסידה כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון לפילדלפיה ווריורס של ג'ו פולקס. בשתי העונות הבאות הודחו הבומרס בחצי גמר ורבע גמר ה-BAA, בהתאמה. לקראת עונת 1949/1950 התמזגה ליגת ה-BAA אל ליגת ה-NBA, בה שיחקה סנט לואיס בעונתה האחרונה. בדראפט 1949 בחרו הבומרס את הסנטר אד מקאולי, שהוביל את קלעי הקבוצה באותה עונה עם 16.1 נקודות למשחק. שני השחקנים הבולטים בקבוצה לאורך תקופתה היו הרכז ג'וני לוגן, שקלע 13.0 נקודות למשחק ונבחר 3 פעמים לחמישייה השנייה של העונה, והסנטר רד רוצ'ה שסיפק 11.6 נקודות למשחק. 
בסיום עונת 1949/1950 התפרקו הבומרס, יחד עם חמש קבוצות נוספות, וליגת ה-NBA ערכה "דראפט פיזור" שבמסגרתו בחרו קבוצות הליגה הנותרות את שחקני הקבוצות שהתפרקו. אד מקאולי, שנבחר על ידי בוסטון סלטיקס, השתתף בהמשך הקריירה ב-7 משחקי אולסטאר, זכה עם הסלטיקס באליפות ה-NBA‏ (ב-1958) והוצג כחבר היכל התהילה של הכדורסל בשנת 1960.
בין עונות 1955/1956 ו-1967/1968 שיחקה בסנט לואיס קבוצת ה-NBA "סנט לואיס הוקס", שבהמשך עברה לעיר אטלנטה ושינתה את שמה לאטלנטה הוקס.
ליגת הצדק נגד הטיטאנים הצעירים

עלילה

ליגת הצדק נאבקת בלגיון האבדון הכולל את לקס לות'ר, צ'יטה, סלומון גרנדי, טוי מאסטר, ואשף מזג האוויר, הם מנצחים, אך אשף מזג האוויר נמלט ומותקף על ידי צללים המשתלטים עליו, הליגה מביסה אותו בעזרת רובין אך אשף מזג האוויר אינו זוכר מאומה, באטמן כועס על רובין שהתערב ושולח אותו אל הטיטאנים שילמד לעבוד בצוות.
נייטווינג מציג אותו בפני הטיטאנים, סטארפייר, רייבן, ביסט בוי, ובלו ביטל, אך חוסר הכבוד שלו לאחרים גורם לחיכוכים ביניהם ולקרב בינו לבלו ביטל, הקרב מסתיים בפציעתו ורייבן מרפאה אותו באמצעות האמפתיה שלה אך שניהם רואים כל אחד את זכרונות השני, רובין המסוקרן מנסה לחקור את רייבן על הדמות שראה במוחה אך היא דוחה, ובמחשב הטיטאנים הוא אינו מוצא כל מידע.
סופרמן נאבק באכזריות בגולגולת האטומית, וונדר וומן מוזהרת על ידי באטמן ששהוא נשלט על ידי שד, באטמן משתמש בקריפטונייט על מנת למנוע מסופרמן לתקוף והוא נמלט, באטמן מגיע למסקנה שאם מארח השד פצוע - אזי השד יוצא ממנו. בינתיים הטיטאנים יוצאים לקרנבל על מנת להשתחרר מהמאורעות האחרונים, רייבן מותקפת במהלכו על ידי שדי אביה טרייגון, בעזרת הטיטאנים היא מסלקת אותם.
לאחר מכן רייבן מספרת שבמקור אמה הייתה חברה בכת ונישאה לטרייגון בצורה אנושית, וכאשר גילתה את צורתו השדית נמלטה, ונלקחה על ידי אנשים טובים לאזרט שם גדלה רייבן, אך בטעות היא זימנה את אביה שחיסל את המקום כולו כולל אמה, ולקח את רייבן שתעזור לו אך היא כלאה אותו בגביש בגיהנום, הטיטאנים מציעים לעזור לה אך הליגה מגיעה לקחת את רייבן לאחר שהבינו שהיא אחראית לעניין, הטיטאנים מתנגדים אך הליגה מותקפת בידי הצללים של טרייגון, חוץ מבאטמן שמשתק את עצמו כל השאר מצטרפים לטרייגון ותוקפים את הטיטאנים, עד שרייבן מסכימה לילך איתם, ברגע האחרון בלו ביטל משתק את סייבורג ומשחרר גם אותו.
הטיטאנים יוצאים למקומה של רייבן בעזרת GPS שהתקין עליה רובין, הם משחררים את סופרמן על ידי פציעתו עם קריפטונייט, ופונים לשחרר גם את וונדר וומן ופלאש בעוד רייבן משתמשת במקדש מיסטי שהקים סופרמן לזמן את אביה, הליגה הטיטאנים מגיעים מאוחר והוא כבר זומן, הליגה נשארת להיאבק בו, בעוד הטיטאנים וסייבורג יוצאים לגיהנום לכלוא מחדש את השד, רובין ורייבן מגיעים לגביש אך הם מותקפים בידי ראס-אל-גול שאחר מותו בידי דת'סטרוק נהיה למשרת של טרייגון, הוא מוציא לרובין להצטרף אליו, אך הוא מסרב ומביס אותו, רייבן כולאת את אביה בגביש.
רייבן רוצה להישאר בגיהנום תמיד על מנת לשמור על אביה, אך רובין משכנע אותה לחזור עם הגביש, הטיטאנים זוכים לכבוד והערכה מהליגה, הסצנה שאחר הכתוביות מציגה את טרה מגיעה למגדל.

הפקה

הסרט הוכרז לראשונה יחד עם הסרט באטמן: דם רע, על ידי DC קומיקס בכנס קומיקון סן דייגו בינואר 2015, צוות המדבבים הוכרז בינואר 2016.

ביקורות

בריאן לורי ממגזין Variety אמרה על הסרט כי הוא: "פחות טוב מאשר הסרטים הטובים בזיכיון", אריק דיאז מNerdist העניק לסרט 3.5/5 וכתב: "הסרט בעיקרו מבדר עם קטעי פעולה טובים כמו סדרת האנימציה על הקבוצה רק באופן מעט יותר בוגר".

סרט המשך

סרט ההמשך הטיטאנים הצעירים: חוזה יהודה היה אמור להשתחרר לאחר סופרמן: דומסדיי וליגת הצדק: הגבול החדש ב-2008 אך לבסוף נדחה, ב-2010 הסופר/מפיק ברוס טים אישר כי אין תוכניות להפקת הסרט, עם זאת ביולי 2016 הודיעה חברת האחים וורנר כי יצא סרט המשך וישמש כהמשך לליגת הצדק נגד הטיטאנים הצעירים.
בחודש ינואר 2017 הוכרז אלן, מאהר, פרמיגה, אוסטין, וסו הו יחזרו לדבב את הדמויות מהסרט הקודם, יחד עם כריסטינה ריצ'י ומיגואל פרר, הסרט שוחרר לבסוף ב-4 באפריל 2017 וזהו סרטו האחרון של פרר שמת ב-19 בינואר 2017.
דוב הקרחון

תכונות ייחודיות

התכונה העיקרית שמבדילה את דוב הקרחון משאר הדובים השחורים אחרים היא גוון הפרווה שלו, הנע בין כחול-כסף לאפור. תת-המין דווח על ידי דאל בשנת 1895. ניתן לראות הבדל צבעים בדובים בודדים, כאשר הגב והכתפיים שלהם בהירים, אך רגליהם והבטן שלהם יכולים להיות הרבה יותר כהים או אפילו שחורים.

תפוצה ובתי גידול

התפוצה של דובי הקרחון הם באזורי החוף של אלסקה בין קרוס סאונד וקייפ סנט אליאס לנסיך וויליאם סאונד ומפרץ הקרחון בדרום מזרח אלסקה, עם מספר תצפיות ממזרח לג'ונו, לאלסקה ולנהר הטאקו. אזור זה כולל את הפארק הלאומי של מפרץ הקרחון וחלקים של יער טונגאס הלאומי (יער גשם טרופי). אך ישנם מחקרים מעטים אשר מתעדים את תפוצת דוב הקרחון ביחד עם דובים שחורים אחרים. 
דוב הקרחון נושא את רוב המאפיינים של דובים שחורים אמריקנים כגון העדפות בית הגידול משלהם, מקורות מזון, גודל, תקופות הרבייה, והם מעדיפים יער עם נופים עבים ונופים עם הרבה צמחייה, אבל ניתן למצוא אותם גם באזורים מאוכלסים עירוניים. בית הגידול של דוב הקרחון תלוי בזמינות של מקור מזון, והם נעים בין יערות, אחואים, נחלים והרים בחיפוש אחר מזון ומקלט. בנוסף דובים אלה הם באופן כללי מטפסים המסוגלים להשתמש בעצים כמקום של הגנה מקלט. דוב הקרחון עובר למאורות שיכולות להיות עץ שהתהפך, סלע או מערה בתחילת החורף.

תזונה

דובי הקרחון, כמו כל שאר הדובים השחורים האמריקנים האחרים הם אוכלי כל, כאשר התזונה שלהם משתנה בהתאם למקור המזון הזמין במהלך העונה והמיקום. התזונה שלהם כוללת זרדים ושורשים בתחילת האביב. במהלך הקיץ באלסקה, אלתית אדומה מרכיבה רכיב בתזונה חשוב מאוד והדוב תופס אותם בנחלים. באזורים מסוימים, הדובים אוכלים גם אייל קורא וצבאיים, ובמהלך הסתיו, הם אוכלים את שורשים בעלי עמילן ומגוון של גרגירים שנמצאים באלסקה כמו אוכמניות, פטל אדום, פטל וחמוציות.

רבייה

הרגלי הרבייה הם כמו של כל דוב שחור אמריקני אחר; נקבת הדוב ממליטה בפעם הראשונה בגיל 3–5 שנים. תקופת הרבייה מתרחשת מיוני עד יולי. ההריון נמשך 235 ימים והגורים נולדים בינואר עד תחילת פברואר. בשל המגוון הגדול של תת-המינים של הדוב השחור האמריקני, ניתן לראות בטבע הכלאות בין תת-מינים. לכן, אפשר לראות דוב בצבע שחור מוליד דוב קרחון או להפך.

מחקר

מעט מאוד ידוע על סיבות גיוון הצבעים בפרוות דוב הקרחון, ולכן כמה איומים פוטנציאליים יכול להיות בעיה עבור דוב הקרחון, כמה איומים אלה הם מספר לידות קטן יותר וגנים לא טובים. נכון לעכשיו, אין תחזיות לשינוי אוכלוסייה בשל היעדר התאמה גנטית. כמו כן, יש השערות שדוב הקרחון התפתח מהכלאה בין דובים שחורים לדובי גריזלי.