מפצח האגוזים ומלך העכברים

העלילה

בבית משפחת שטלבאום נערכת מסיבת חג המולד. מארי, אחיה הקטן פריץ והוריהם חוגגים עם משפחה וחברים כאשר מר דרוסלמאייר, הסנדק המסתורי, נכנס לבית. דרוסלמאייר הוא שען וממציא, ובאמתחתו מתנות עבור הילדים. הוא שולף שלוש בובות בגודל טבעי שמרקדות כל אחת בתורה. עם סיום הריקודים מארי ניגשת לאדון דרוסלמאייר ומבקשת מתנה. לרוע המזל לדרוסלמאייר אזלו המתנות ומארי פורצת בבכי. דרוסלמאייר מצליח למצוא בשק מַפְצֵחַ אגוזים. מארי מאושרת כעת, אך אחיה שובר את מפצח האגוזים, בנסותו לפצח אגוז גדול מדי. מארי חובשת את מפצח האגוזים והולכת לישון. היא נרדמת בעודה חובקת את מפצח האגוזים בזרועותיה.
כאשר השעון מורה חצות שומעת מארי קולות עכברים. היא מתעוררת ורואה המוני עכברים המגיחים מחריצים ברצפה, ובראשם מלך העכברים. היא מנסה לברוח - אך העכברים עוצרים בעדה. מפצח האגוזים קם לתחייה יחד עם יתר הצעצועים, והם קמים להגן עליה. מלך העכברים מוביל את נתיניו לקרב. מתחיל מאבק שבמהלכו מארי מטילה את נעלה במלך העכברים, ומתעלפת. 
למחרת מתעוררת מארי כשזרועה חבושה, אך הוריה אינם מאמינים למשמע סיפורה וחושבים שהיא הוזה. 
דרוסלמאייר מתקן את המפצח השבור, ומספר למארי את הסיפור על הנסיכה פירליפאט ומלכת העכברים. מלכת העכברים שכנעה בעורמה את המלכה, אמה של פירליפאט, לתת לה ולילדיה לזלול את שומן החזיר שהיה אמור להיות מוגש לארוחת הערב המלכותית. המלך הזועם מורה לממציא החצר שלו, דרוסלמאייר, להתקין מלכודות כדי ללכוד את מלכת העכברים וילדיה. מלכת העכברים נשבעת לנקום בבתו, הנסיכה פירליפאט. האם מנסה להגן על בתה, ומקיפה אותה בחתולים כדי לשמור עליה, אך המשגיחה שמונתה על ידי המלכה לשמור על החתולים ערים נרדמת, והחתולים אינם מבצעים את תפקידם.
מלכת העכברים מכשפת את פירליפאט והופכת אותה ליצור מכוער, דמוי מפצח אגוזים, בעל ראש ענק, פה רחב וזקן.
המלך פונה לאצטגנין החצר, וזה קובע כי התרופה של הנסיכה היא באכילת קרקאטוק, אגוז מסוג מסוים, שיפוצח ויוגש לה על ידי אדם שמעולם לא התגלח ומעולם לא נעל מגפיים. לאחר שיגיש לה את ליבת האגוז עליו לצעוד לאחור שבעה צעדים בלי למעוד.
המלך שולח את האצטגנין ואת דרוסלמאייר לחפש את האגוז ואת האיש, ומשביע אותם שלא יחזרו ללא מבוקשו. לאחר שנים של חיפושים הם מוצאים את האגוז ואת האיש, שאינו אלא אחיינו של דרוסלמאייר.
המלך מבטיח את יד בתו לאיש שיפצח את האגוז. גברים רבים שוברים את שיניהם בניסיון לפצח את האגוז, אך רק אחיינו של דרוסלמאייר מצליח. הוא מגיש לנסיכה את תוכו של האגוז. הנסיכה בולעת את האגוז, וחוזרת להיות יפה כמקודם. דרוסלמאייר הצעיר נסוג שבעה צעדים לאחור, אך בצעד השביעי הוא דורך על מלכת העכברים ומועד.
הקללה עוברת אליו, והוא הופך למפצח אגוזים, עם ראש ענק, פה רחב וזקן. הנסיכה כפוית הטובה רואה את היצור המכוער, אינה רוצה בו כבעל והוא נזרק מהארמון.
כאשר מארי מחלימה מפצעיה, היא שומעת באמצע הלילה את מלך העכברים לוחש באוזנה, ומאיים כי יקרע את מפצח האגוזים לגזרים אם לא תיתן לו את בובותיה וממתקיה. מלך העכברים מקבל את מבוקשו, אך תאבונו הולך וגדל. מפצח האגוזים מבקש ממארי שתשיג לו חרב, והוא "יגמור עניין" עם מלך העכברים. פריץ נותן למארי חרב צעצוע. בלילה נכנס מפצח האגוזים לחדר כשאתו שללו - שבעת כתריו של מלך העכברים. הוא לוקח את מארי אתו לממלכה קסומה - ממלכת הבובות.
למחרת בבוקר מארי מספרת את קורותיה לאמה, אך נתקלת שוב בחוסר אמון. יום אחד מארי מתבוננת במפצח האגוזים ונשבעת לו שאילו היה אמיתי, לא הייתה נוהגת כפי שנהגה הנסיכה פירליפאט, והייתה אוהבת אותו יהא אשר יהא מראהו.
ברגע זה נשמע קול נפץ. אמה מבשרת לה שדרוסלמאייר הגיע עם אחיינו הצעיר לביקור. האחיין לוקח את מארי הצדה ומספר לה כי בשבועתה לאהוב אותו ללא תנאי הסירה את הכישוף מעליו, ואכן האחיין הוא עלם נאה. הוא מציע לה נישואין, והיא נענית בחיוב. לאחר שנה מפצח האגוזים לוקח את מארי לממלכת הבובות, שם היא מוכתרת למלכה.

"מפצח האגוזים" של שמיאקין

ב-12 לפברואר, שנת 2001, עלתה בתיאטרון מרינסקי שבסנקט פטרסבורג הפקה חדשה של הבלט "מפצח האגוזים", עם עיצובי תלבושות ותפאורות מאת המאייר מיקהאיל שמיאקין וכוריאוגרפיה מאת קיריל סימונוב. הליברית, שעוצבה גם כן בידי שמיאקין, התבססה ברובה על גרסתו המקורית של הופמן. 
ב-14 לפברואר, 2005, עלה בתיאטרון מרינסקי בלט נוסף בשם "אגוז הקסמים" (The Magic Nut), שהתבסס על "המעשה באגוז הקשה", הסיפור שדרוסלמאייר מספר למארי אודות הנסיכה פירליפאט והאגוז קרקאטוק (בגרסה המקורית של הליברית לבלט "מפצח האגוזים", הושמט חלק זה). הליברית, התפאורה והתלבושות עוצבו שוב בידי שמיאקין, והכוריאוגרפיה הייתה מאת דונוונה פנדורסקי למוזיקה של סרגיי סלונימסקי.