google/wiki40b huggingface dataset:
נינו אבסדזה

קורות חיים

נינו אבסדזה נולדה בטביליסי לסבטלנה רבינוביץ' יהודיה גאורגית ממוצא אשכנזי, ולאותר אבסדזה (גאו'), במאי גאורגי ידוע, לא-יהודי. הייתה חברת תנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית. לאחר שסיימה לימודי קולנוע באוניברסיטה הפתוחה של גאורגיה, עברה ללמוד באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי, סיימה תארים ראשון ושני בספרות רוסית ובבלשנות.
בגיל 23 החלה לעבוד בטלוויזיה הממלכתית של גאורגיה. בגיל 25, בתקופת מלחמת האזרחים הגאורגית, מונתה למגישת חדשות הערב בטלוויזיה הממלכתית של גאורגיה. בתפקיד זה ראיינה בין היתר את בוריס ילצין ואת האשמי רפסנג'אני.
אביה נפטר כשהייתה בת 15, ואמהּ ושלוש אחיותיה עלו ארצה בשנת 1991 והתיישבו ברחובות ולאחר מכן באשדוד. אבסדזה נשארה בגאורגיה, שם המשיכה בקריירה עיתונאית. לאחר שראיינה את ברוך בן נריה, שגריר ישראל הראשון בגאורגיה וארמניה בשנים 1993–1996, הפכה לבת זוגו, ולאחר סיום תפקידו ב-1996 עזבה עמו את גאורגיה ועלתה לישראל. באותו זמן הייתה גרושה עם בת. זמן קצר אחרי עלייתה לישראל נולדה לזוג בת נוספת.
לאחר עלייתה ארצה, המשיכה בקריירה העיתונאית כשהנחתה תוכניות בשפה הרוסית בערוץ 33, לאחר מכן עבדה ככתבת בעיתון הישראלי לדוברי הרוסית, "נובוסטי נדלי" ובהמשך הייתה לפרשנית פוליטית של העיתון, עד נובמבר 2008. בנוסף, כיהנה כחברה במועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו וחברה בוועדת הקולנוע והטלוויזיה של מועצת מפעל הפיס. בהמשך הגישה את תוכנית האקטואליה "אקצנט" בשפה הרוסית בערוץ 2 והנחתה את תוכנית הראיונות "צ'וואֶני סאכּמֶה" ("העניין שלנו") בערוץ הטלוויזיה הישראלי בשפה הגאורגית, GTV. הישג בולט בקריירה העיתונאית שלה בישראל היה בעריכת ראיון עם נשיא גאורגיה המודח אדוארד שוורדנדזה לאחר מהפכת הוורדים.
החל מנובמבר 2013, עם עליית מהדורת החדשות הלילית של ערוץ 2 "חדשות הלילה", משמשת אבסדזה כפרשנית קבועה של התוכנית בענייני מדינות חבר העמים ויחסי חוץ.
אבסדזה מתגוררת בכוכב יאיר צור יגאל, עם בן זוגה ושתי בנותיה.

קריירה פוליטית

אבסדזה נטלה חלק בפעילות מטה יוזמת ז'נבה בניהול והנחיית פרויקטים עבור ציבור העולים מחבר העמים.
ב-18 בנובמבר 2008 החליטה להיענות להצעתה של יו"ר מפלגת "קדימה", ציפי לבני, ולהתמודד על אחד מארבעת המקומות השמורים לעולים. בפריימריז ב"קדימה", שהתקיימו ב-17 בדצמבר 2008, הגיעה אבסדזה למקום ה-30 ובתחילה לא נכנסה לכנסת. לאחר שבית המשפט קבע, ב-9 בנובמבר 2010, כי צחי הנגבי הורשע בעבירה שיש עמה קלון, הושעה הנגבי אוטומטית מחברותו בכנסת, ואבסדזה תפסה את מקומו, שהתפנה סופית ב-27 בדצמבר. שימשה חברה בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וכן בוועדת החינוך, התרבות והספורט ובוועדה לביקורת המדינה.
ב-17 במאי 2011 השיקה אבסדזה ביחד עם ח"כ ניצן הורוביץ את השדולה הגאה של הכנסת במסגרת אירועי היום הבינלאומי נגד הומופוביה (הבנ"ה) שנערכו בתל אביב. ב-6 ביוני, ארגנו השניים את כנס הגאווה בכנסת, שעמד בסימן הורות גאה. ב-17 ביולי אותה שנה, הצטרפה אבסדזה למחאת הנדל"ן כשהעבירה את הלילה על מזרן במתחם המחאה בשדרות רוטשילד.
במהלך כהונתה בכנסת יזמה, יחד עם זהבה גלאון, תיקון לחוק בתי המשפט המסמיך את בתי המשפט לקיים דיון בדלתיים סגורות לשם הגנה על עניינו של מתלונן או נאשם בעבירת אלימות כלפי בן משפחה. בנוסף, הקימה את השדולה למען נכי מלחמת העולם השנייה וכן יזמה תיקון לחוק המועצה לענף הלול, המחייב סימון לתנאי הגידול של התרנגולות על אריזות ביצים.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הודיעה אבסדזה על הצטרפותה למפלגת העבודה. לאחר התמודדות בבחירות המקדימות בנובמבר 2012, הוצבה במקום ה-19 ברשימת המפלגה לכנסת ולא נכנסה לכנסת משום שהמפלגה זכתה ב-15 מנדטים בלבד.
וורלד ויז'ן אינטרנשיונל

וורלד ויז'ן אינטרנשיונל (בקיצור: וורלד ויז'ן; באנגלית: World Vision International או בקיצור: World Vision) הוא ארגון תמיכה, פיתוח וסיוע הומניטרי נוצרי-אוונגליסטי אמריקאי חוץ-ממשלתי הנחשב לאחד מארגוני הצדקה והסיוע ההומניטרי הגדולים בעולם ונתמך בעיקר על ידי ממשלות מערביות והאו"ם.
הארגון נוסד בשנת 1950 על ידי רוברט פירס כארגון שירות הנותן מענה לצורכי החירום של מיסיונרים. ב-1975 התווספו משימות הפיתוח למטרות הארגון. הארגון פעיל בלמעלה מ-90 מדינות עם סך ההכנסות, כולל מענקים, מוצרים ותרומות חוץ בהיקף של 2.79 מיליארד דולר (נכון ל-2011).
באוגוסט 2016 הוגש בישראל כתב אישום נגד מנהל סניף רצועת עזה בארגון וורלד ויז'ן, מוחמד חלבי, שנעצר במעבר ארז והודה בחקירתו כי פעל בארגון ההומניטרי כסוכן סמוי בשירות הזרוע הצבאית של חמאס. על פי כתב האישום, כספים לנזקקים וילדים במצוקה הועברו למנהרות ולאמצעי לחימה. ההערכה היא כי בדרך זו הועברו כ-40 מיליון דולר מהארגון לחמאס.
ג'ספר (אלבמה)

גאוגרפיה

לפי לשכת האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיר 69.9 ק"מ רבוע, מתוכם 0.04% בלבד הם מים.

היסטוריה

ג'ספר, הנקראת על שם וויליאם ג'ספר, חייל אמריקאי במלחמת האזרחים, יושבה לראשונה ב-1815, אך לא הוכרה רשמית עד לשנת 1888. במלחמת האזרחים האמריקנית, חיילי האיחוד שהיו בדרכם לכבוש את סלמה, צעדו דרך העיר, שרפו מספר בניינים (ביניהם בית המשפט העירוני), והחרימו מספר חוות של תושבים בשביל אספקה לחיילים.
כריסטינה מהסן

ביוגרפיה

כריסטינה נולדה ב-29 ביוני 1543 בקאסל, לפיליפ הראשון, רוזן הסן ולכריסטינה מסקסוניה, בתם של גאורג, דוכס סקסוניה וברברה יגלו. בצעירותה קיבלה כריסטינה הצעת נישואין מאריק הארבעה עשר, מלך שוודיה, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל.
ב-17 בדצמבר 1564 התחתנה כריסטינה עם אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובחתונה פרצה שערוריה, לאחר שהאורחים צרכו כמויות רבות מדי של אלכוהול. בשנת 1565 פרצה שריפה בטירת גוטורפ, אשר כילתה את כל רכושה האישי של כריסטינה. כריסטינה תמכה בכנסיות ובבתי ספר, והעניקה מלגות לתלמידים עניים לצורך לימודי תאולוגיה. בנוסף, היא התעניינה ברפואה, ואף ייצרה תרופות משלה.
בשנת 1586 מת בעלה אדולף, ולאחר מותו סייעה כריסטינה לבנה פיליפ נגד חברי המועצה. בשנת 1590 הלחינה כריסטינה מזמורי תהילים ושירים רוחניים, וב-13 במאי 1604 היא מתה בקיל.
פרישה לגמלאות

פרישה לגמלאות היא סיום העבודה בעיקר עקב גיל (בין אם הגעה לגיל פרישה, או גיל אחר) או מסיבות אחרות (כגון בריאות). בעקבות הפרישה לגמלאות מקבל האדם, במקרים רבים, פנסיה מקרן פנסיה או מן המעביד (ואז הפרישה נקראת גם פרישה לפנסיה), או כספים שצבר בתקופת עבודתו (כגון כספי קופת גמל, פיצויים) המשמשים לפרנסתו לאחר הפרישה. כן נהנים הפורשים לגמלאות, בדרך כלל, מקצבות הביטוח הלאומי (קצבת זקנה, קצבת נכות).
פרישה לגמלאות היא צעד פורמלי לעובד השכיר, המסיים את יחסי עובד-מעביד ומזכה את העובד בפיצויי פיטורים. פרישה לגמלאות מתקיימת גם אצל עובד עצמאי, על פי החלטתו.

הכנה לפרישה

פרישה לגמלאות היא שינוי מהותי בחיי האדם העובד, ממצב שבו יום-יום עליו להתייצב לעבודתו, למצב שבו לא מוטלת עליו חובה כזו, וכל זמנו בידו. שינוי מהותי כזה מצריך היערכות נאותה. מקומות עבודה גדולים מארגנים לעובדיהם המתקרבים לגיל פרישה פעילות של הכנה לפרישה, המסייעת למעבר קל של השינוי.

בישראל

בישראל נקבע גיל הפרישה בחוק גיל פרישה. גיל פרישת חובה הוא 67 שנה, ובגיל זה רשאי המעביד להורות לעובד לפרוש לגמלאות. נשים רשאיות לפרוש כבר בגיל 64, תוך זכאות לכל הזכויות הניתנות בגיל פרישה. נשים וגברים זכאים לפרוש החל מגיל 60 בפרישה מוקדמת, שבה ניתנות רק חלק מהזכויות הניתנות בגיל פרישה. בחלק ממקומות העבודה קיימים הסכמים הקובעים גיל פרישה אחר, מאוחר מזה הקבוע בחוק או מוקדם ממנו.
כאשר עובד היה מבוטח בקרן פנסיה, עם פרישתו לגמלאות הוא מתחיל לקבל פנסיה מקרן הפנסיה לכל ימי חייו. החל משנת 2008 מסלול קצבה שהוא מסלול המבטיח פנסיה עם ההגעה לגיל פרישה, הוא המסלול היחיד לביטוח פנסיוני המזכה בהקלות מס. קודם לכן התאפשר גם ביטוח פנסיוני במסלול הוני, שבו ניתן לפורש בבת אחת כל הסכום שצבר במהלך עבודתו. 
תשלומי פנסיה המשולמים למי שהגיע לגיל פרישה פטורים מדמי ביטוח לאומי, ו-43.5% מהם (בגבולות תקרה) פטורים ממס הכנסה.
ויליאם לוי

ביוגרפיה

נולד בשם ויליאם לוי גוטיירז (בספרדית: William Levy Gutiérrez) בקובה. סבו מצד אמו היה יהודי (מקור השם "לוי"). אולם הוא סיפר שגדל בבית ללא דת, על ידי אמו החד-הורית ברברה. הוא היגר לארצות הברית כשהיה בן 14 והגיע למיאמי שבפלורידה. הוא למד בתיכון ולאחר מכן למד מנהל עסקים במלגת בייסבול באוניברסיטת סנט תומאס.
מאוחר יותר עבר ללוס אנג'לס כדי ללמוד משחק והמשיך את לימודי המשחק במיאמי ובמקסיקו סיטי.
בשנת 2003 התחיל ויליאם מערכת יחסים עם אליזבט גוטיירס, שחקנית מקסיקנית-אמריקאית. הם הכירו כאשר השתתפו בתוכנית הריאליטי "גיבורי טלנובלה 2" (protagonistas de novela 2), שבה התחרו 12 משתתפים על הזכות לככב בטלנובלה. בשנת 2006 נולד בנם כריסטופר, וב-6 במרץ 2010 נולדה בתם קיילי.
ב-11 ביולי 2009 הוא הוטבל לכנסייה הקתולית וקיבל לראשונה את לחם הקודש ("primera comunión") בטקס שנערך בכנסיית "גברתנו של התקווה" במקסיקו, ובו השתתפו בני משפחה וקומץ חברים קרובים. הסנדקים שלו היו המפיקה קרלה אסטרדה ובעלה אוסקר דל טורו.

קריירה

לוי עבד כדוגמן בסוכנות הדוגמנות "נקסט" (next).
הוא השתתף בשתי סדרות ריאליטי: "אי הפיתוי" (isla de la tentacion) ו"גיבורי טלנובלה 2".
ב-2005 הוא השתתף במחזה "לילדה יש קצב" la tiene tum) אשר הועלה במרכז לאומניות בסאן חואן, פוארטו ריקו, ובאותה שנה החל להופיע בטלנובלות.
ב-2008 שיחק לוי בטלנובלה "תזהרו מהמלאך" (cuidado con el angel) לצד מאייטה פרוני, איתה שיתף פעולה גם ב"אהבה מנצחת".
בשנת 2009 שיחק לוי בטלנובלה "כישוף" (Sortilegio) לצד ג'קלין ברקמונטס.
בשנים 2010 - 2011 שיחק בטלנובלה "אהבה מנצחת" (triunfo del amor) לצד מייטה פרוני.
בשנת 2013 שיחק בטלנובלה "בלב הסערה" (la tempestad) לצד חימנה נברטה.
לוי כיכב בקליפ לשיר "I'm Into You" של ג'ניפר לופז, והיו שמועות לרומן ביניהם.
לוי שיחק בסרט "מכורה" ("Addicted") בשנת 2014, ובאותה שנה שיחק בסרט "מועדון החד-הוריות" לצד איימי סמארט. 
ב-2016 שיחק בסרטו של פיטר בילינגסלי "במנוסה", דרמת פשע בכיכובם של וינס ווהן, היילי סטיינפלד, טראג'י פ. הנסון ואחרים.
בשנת 2017 שיחק בסרט "האויב שבפנים: פרק הסיום", השישי בסדרת הסרטים "האויב שבפנים", בכיכובה של מילה יובוביץ'.
צפיר האלפים

תיאור

צפיר האלפים מגיע בבגרותו לכ-70 ס"מ גובה, ו-130 ס"מ אורך (כולל הזנב, שלרוב מקופל). משקל הצפיר נע בין 30 ל-60 ק"ג, כשהזכר גדול במעט מהנקבה.
הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים קצרות וישרות הכפופות מעט בקצוותיהן, אך קרנות הזכר עבות מעט יותר. בקיץ הצפיר מגדל פרוה בצבע חום עמוק שהופכת לאפור בהיר בחורף. למעטים יש סימנים לבנים התחומים בפסים שחורים, הזנב לעיתים לבן עם פסים שחורים לאורך הגב.

הצפיר בניו זילנד

בשנת 1907 שלח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה מתנה לאי מספר צפירים אלפינים. במהרה התפשט המין על פני מרבית האי הדרומי.
רשויות האי, לא רק שאינן מונעות את ציד המין, אלא אף מעודדות אותו, כדי להגביל את השפעתו על בעלי החיים המקומיים. בממוצע, הצפיר הניו זילנדי שוקל כ-20% פחות ממקבילו האירופאי, דבר המרמז על חיסרון במזון בקרב המין.
תמוז (אל)

תַּמּוּז (שומרית: דּוּמוּ-זִיד, "ילד טוב") הוא אל הפריון במיתולוגיה המסופוטמית. הוא היה האל הפטרון של העיר השומרית באד-טיבירה.
במיתולוגיה השומרית, תמוז נשוי לאלה איננ (לפעמים בכתיב "איננה"), הנחשבת גם היא לאלת אהבה ופריון, המקבילה לאלה האכדית עשתר. תמוז נחשב כמקבילו של אוזיריס במיתולוגיה המצרית, ולאדוניס במיתולוגיה היוונית.
על פי המיתולוגיה השומרית תמוז מבלה חצי שנה עם איננה וחצי שנה הוא מבלה בשאול תחתית עם אחותו התאומה. שהותו של תמוז בעולם או בשאול תחתית מקבילה לעונות השנה. בין שאול תחתית ובין העולם יש הפרדה מוחלטת, ותמוז הוא האל היחיד המורשה לבלות בשאול תחתית ולחזור משם לעולם.
החודש הרביעי, לפי מנין ניסן, נקרא גם כן בשם זה, תמוז. הפולחן של תמוז היה שכיח בכל המזרח התיכון, כולל ארץ ישראל. לפי האמונה היה מת תמוז בכל שנה בחודשי הקיץ, וקם לתחייה לאחר מכן. בעת מותו, בשיא חום הקיץ, היו מקוננים וסופדים עליו, וכך מעיד גם יחזקאל, שראה נשים "מבכות את התמוז".
בספר יחזקאל מובא תיאור של עבודות אלילים שהתבצעו בתוך בית המקדש, ובהם מופיע פולחן התמוז. עיני פסל התמוז היו מעופרת, ובהדלקת אש היו ניתכות, ונראה היה כאלו שהתמוז בוכה ומבקש שיקריבו קרבן לפניו.

פולחן ביכוי התמוז

מקורו של פולחן הנשים היושבות ומבכות את התמוז, אשר ראה הנביא יחזקאל כאשר נישא בציצית ראשו מבבל לירושלים, בדת השומרית. נשים מקוננות נהגו לצאת למדבר או לשדה מדי שנה כדי לבכות את מותו של האל תמוז.
פולחן זה התפשט במסופוטמיה לעבר סוריה, ארץ ישראל ויוון העתיקה. ישנן עדויות כי בתקופת ימי הביניים, נשות חרן מכת הַצַבַּאִים עדיין המשיכו לבכות את האל תַּאֻז, כאשר האל תמוז ירד לשאול. קיימות עדויות כי נערכו טקסים לאל זה בסביבות החודש השישי או השנים עשר. על פי עדויות אחרות פולחן זה, היה פולחן עממי של נשים אשר ביכו את ירידת האל תמוז לשאול, שכן על פי המיתוס השומרי ביכו הנשים הסובבות את התמוז ביניהן כלתו ואחותו את ירידתו לשאול. 
כמו כן לדעת גונקל, מנהג זה היה קיים גם אצל הפיניקים, אשר ביכו את האל אדוניס ובמצרים העתיקה על אוסיריס. ידוע גם במקרא על דברי ההספד שנערך בבקעת מגידו על הדדרימון (ספר זכריה, פרק י"ב, פסוק י"א).

בספרות העברית

שאול טשרניחובסקי, שהרבה לכתוב על אלים ומיתולוגיה, כתב שיר על "מות התמוז" הנחתם במילים הקשות:
צְאֶינָה וּבְכֶינָה,

בְּנוֹת צִיּוֹן, וּרְאִיתֶן

אֶת צַעַר הָעוֹלָם הַשָּׁרוּי בְּלֹא נֵס,

אֶת צַעַר הָעוֹלָם, לִקּוּיֵי נִשְׁמָתוֹ:
הַתַּמּוּז הַבָּהִיר, הַתַּמּוּז הֵן מֵת.
— מוֹת הַתַּמּוּז / שאול טשרניחובסקי
ללה וורד

ביוגרפיה

וורד נולדה בשם שרה ג'יל וורד בלונדון לאדוארד וורד, ויקונט בנגור השביעי, ולאשתו הרביעית מרג'ורי אליס בנקס. בהיותה בת של ויקונט היא זכאית לתואר "הנכבדה" (The Honourable). אביה היה כתב צבאי של ה-BBC בפינלנד בתחילת מלחמת העולם השנייה, ואמה הייתה כותבת ומפיקה של דרמות דוקומנטריות. ב-1991 התאבדה אמה.
יש לה אח, אדוארד, שהוא צעיר ממנה בשנתיים, ואח למחצה, ויליאם, שהוא מבוגר ממנה בשלוש שנים. ויליאם הוא ויקונט בנגור השמיני. מצד אביה וורד היא צאצאית של ג'ורג' פלנטג'נט, דוכס קלרנס אחיהם של המלכים אדוארד הרביעי וריצ'רד השלישי, ושל ג'ון מורדנט רוזן פטרבורו הראשון, ג'ון ויקונט מורדנט הראשון, וברנרד וורד ויקונט בנגור הראשון. סבתא רבתא שלה הייתה מרי וורד, שהייתה מאיירת ומדענית חובבת. מרי וורד הייתה הראשונה שנהרגה בתאונת דרכים על ידי כלי רכב מנועי.
שם הבמה שלה "ללה" הוא הצורה שבטאה את שמה בילדותה. היא עזבה את בית הספר בגיל 14 ועשתה בכוחות עצמה בחינות O-levels. בשנים 1968 עד 1971 למדה וורד בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama". אחרי שנים אחדות בהן עסקה בציור העיזה ונבחנה לבתי ספר למשחק בלונדון.

חיים אישיים

לוורד הייתה מערכת יחסים עם השחקן טום בייקר שכיכב לצדה בסדרה "דוקטור הו". השניים חיו יחד בדירה בדפטפורד, והתחתנו בדצמבר 1980. נישואיהם נמשכו 16 חודשים, ואחר כך בני הזוג נפרדו.
ב-2004 אמרה וורד שידידותה ארוכת השנים עם דאגלס אדמס, איתו עבדה בסדרה "דוקטור הו", הייתה חשובה לה ובעלת ערך עבורה יותר מאשר נישואיה לבייקר.
ב-1992 ביום הולדתו ה-40 הציג אדמס בפני וורד את ידידו ריצ'רד דוקינס. השניים התחתנו בהמשך אותה שנה. ב-2016 נפרדו בני הזוג אחרי 24 שנות נישואים.
אסטרואיד 8347 Lallaward  קרוי על שמה.
יורם מארק-רייך

ביוגרפיה

שירת בצה"ל בין השנים 1977–1980. סיים תואר ראשון בביולוגיה ובכימיה. בין השנים 1985–1990 עבד בשירות המדינה בלונדון, ובין השאר תיפקד שם כעיתונאי ושדרן רדיו של קול ישראל לענייני מוזיקה ובידור. עם חזרתו ארצה, ב-1990, השתלב בעולם התקשורת הישראלי, וגם מפיק ומנחה (משנת 1990 ואילך) את ערבי ה"רוקולנוע" בסינמטק החיפאי. גרוש ואב לשתי בנות.

כתיבה לילדים

בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20 פרסם כמעט בכל עיתוני הילדים והנוער שיצאו לאור במהלך עשורים אלה, כמו גם במדורי ילדים ב"ידיעות אחרונות", "במחנה" ובעיתונים אחרים מאות סיפורים קצרים, סיפורי קומיקס, סיפורים בהמשכים, כתבות ומאמרים. בשנות ה-90 ערך את שבועון "ראש צעיר". רבים מסיפוריו עובדו לתסכיתים ושודרו בתוכניות הילדים ברדיו. על אחדים מספריו זכה בפרסים ספרותיים. מרבה להופיע מול תלמידים במפגשי סל תרבות. הוציא לאור ספרים רבים לילדים ולנוער.

כתיבה למבוגרים

כתב עשרות סיפורי מדע בדיוני וסיפורים קצרים. הוציא לאור ספרים שונים, ביניהם הרומן "הנסיעה" (כנרת, 1995) והמותחן "עד הרצח הבא" (מעריב, 2006).

הומור וסאטירה

פרסם מאות מדורי קומיקס וסאטירה בעיתונים ובשבועונים שונים בשיתוף ליאור פרי, לימור נחמיאס, איל אילת ואריק מירובסקי.

מוזיקה

בשנת 1976 ייסד עם ירון דקל את להקת הפאנק-רוק הראשונה בישראל – "קילר הלוהטת", שנקראה על שם נערת הזוהר הבריטית קריסטין קילר. הלהקה פעלה עד שנת 1985 והוציאה אלבום אחד "דופקים את הלבנים" (הליקון, 1985), עם הלהיטים: "אני רוצה להיות ראש הממשלה", "יורדים עלייך כסאח", "הלילה עוד לא עבר" ועוד. בשנת 1990 הוקמה הלהקה מחדש עם הרכב נגנים שונה ושיחררה קליפים ושירים. ביניהם: "חנה'לה התבלבלה" ו-"דיסנילנד לא מחכה לי". הלהקה הופיעה ברחבי הארץ ובתוכניות טלוויזיה והתפרקה שוב ב-1993. בין המשתתפים: מוניקה סקס, ירון דקל, גיל אלון (שעבר ל"אתניקס"), אסף מרוז (שעבר ל"איפה הילד"), ועופר יאיר. בשנת 2009 חזרה הלהקה במפתיע לפעילות, שיחררה סינגל עם ביצועים חדשים ללהיטים "אני רוצה להיות ראש הממשלה!" ו"עיר של בתולות", והצטלמה לקליפ משותף עם גיל קופטש במסע הבחירות של עלה ירוק לכנסת ה-18. באפריל, 2010 הוציאה "קילר הלוהטת", לראשונה על דיסק את האלבום "דופקים את הלבנים" בתוספת דיסק בונוס ובו שירים נדירים לצד חדשים. בשנת 2013 הוציאה הלהקה אלבום חדש לגמרי, בשם "הקאמבק".

עיתונאות ותקשורת

משנת 1980 ואילך עובד בתפקידי כתיבה ועריכה בעיתונים ובמגזינים שונים. בין השנים 1985–1990 שידר בקביעות פינת רוק מלונדון עבור רשת ג'. מלמד עיתונאות ותקשורת באוניברסיטת חיפה, בית הספר הריאלי, מכללת גורדון למורים, בית רוטנברג ועוד. מרצה בפורומים שונים בנושאי תקשורת ומוזיקה.
דגל טריטוריית הבירה האוסטרלית

תיאור הדגל

דגל טריטוריית הבירה שונה מדגלי אחרים של מדינות אוסטרליה בכך שהדגל אינו גרסה של הנס הכחול. הדגל דומה בעיצובו לדגל הטריטורייה הצפונית. 
צבעי הדגל הם צבעי העיר קנברה - כחול וזהב.
בצד הנס של הדגל (הצד של התורן עליו מונף הדגל) מתואר הצלב הדרומי בלבן על רקע כחול, ובמרכז הדגל, על רקע מוזהב, מופיע  סמל הטריטוריה.
הדגל עוצב על ידי איבו אסטין.

היסטוריה

על אף שטריטוריית בירת מדינת אוסטרליה נוסדה בשנת 1911, ניתן לה שלטון עצמי רק בשנת 1989, ורק אז הוחלט כי לטריטורייה צריך להיות דגל. בשנים 1988 ו-1992 נערכו תחרויות בין אומנים לקביעת הדגל, והדגל הזוכה בתחרויות (הדגל הנוכחי) אומץ רשמית על ידי האספה המחוקקת של הטריטוריה בשנת 1993.
יוסף בן-דוד (ראש עיריית טבריה)

ביוגרפיה

בן-דוד נולד וגדל בטבריה. בצבא שירת בחיל השריון בתפקיד מפקד טנק בחטיבה 7. הוא בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ובמדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה. בשנים 1994–1997 שימש כיושב ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה.
הוא נמנה עם חבר הנאמנים ועל חברי הסנאט של אוניברסיטת חיפה ומשמש דירקטור בחברת איסתא ליינס.
בשנים 1998–2003 שימש בתפקיד סגן ראש עיריית טבריה, בתפקיד מנהל אגף הקהילה, הרווחה והשירותים החברתיים. בשנים 2003 - 2008 נבחר למועצת עיריית טבריה ושימש יו"ר האופוזיציה ויו"ר ועדת הביקורת. 
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-22 באוקטובר 2013 זכה בן-דוד ברוב של 57% מהקולות. מפלגתו זכתה ב-3 חברי מועצה מתוך 15 חברים.
בן-דוד נשוי ואב לשניים.
בית קברות מקווה ישראל

היסטוריה

במקור הוקם בית הקברות במטרה לשמש כבית קברות משפחתי של נתן לוי. בית הקברות מוחזק על ידי קהל מקווה ישראל ופעיל עד היום.
צביקה שוורצברג

ביוגרפיה

שוורצברג שיחק בילדי קניון הזהב ובסדרות הטלוויזיה שמש ובסופי לעת עתה.
דיבב מגוון סדרות וסרטים, ביניהם דרגון בול Z (פיקורו), בובספוג מכנסמרובע (פלנקטון), טוטלי ספייס (דמויות שונות), צבי הנינג'ה (שרדר), חברים בחווה (דמויות שונות), לאקי לוק (ג'ו דלתון), תפוס ת'כריש (קולות רקע), גורמיטי (ראזל), נארוטו (זאבוזה), סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר (לורד רופ), הארי פוטר (רמוס לופין), סוניק X (דוקטור אגמן), גנוב על המיניונים (אל-מאצ'ו) ועוד.
שוורצברג נשוי ואב לשני בנים, תום שוורצברג, שהחל לדבב גם הוא בשנת 2002 ויונתן שוורצברג
טרזינה

טרזינה (באנגלית: Draisine) היא כלי תחבורה קטן ופשוט הנע על מסילת רכבת ולעיתים רחוקות גורר מספר קרונות קטנים. הטרזינה מופעלת על ידי מנוף או בעזרת מנוע בנזין. 
באירופה כונה הקרון "דרזינה" על שם ממציאו, מהנדס אוסטרי בשם קארל פון דרייס. בישראל קראו הפרדסנים טרזינה גם לקרוניות הקטנות שהיו נוסעות על פסים בפרדסים ושבאמצעותם היו מעבירים את פרי ההדר מהפרדס לבית האריזה. ביפו היה קו רכבת קלה בין תחנת הרכבת והנמל שנקרא הטרזינה הקטנה. שמושו הופסק בשנת 1927. עם הופעת המשאיות והתפתחות רשתות כבישים יעילות הצטמצם השימוש בטרזינות.
אדם מוסרי

חיים מוקדמים

מוסרי נולד וגדל בניו יורק לאב ממוצא ישראלי ולאם אמריקאית. בניו יורק למד בבית ספר יהודי והוא דובר עברית. לאחר מכן למד באוניברסיטת ניו יורק ובבית ספר גלאטין למחקר פרטני, שם למד עיצוב מידע
ומדיה. הוא סיים עם תואר ראשון בעיצוב מידע ב-2005.

קריירה

בשנת 2003, בזמן שלמד באוניברסיטת ניו יורק, ייסד מוסרי חברת ייעוץ בתחום העיצוב, בשם "בלאנק מוסרי",  אשר התמקדה בגרפיקה, אינטראקציה ועיצוב תערוכות.  לחברה היו משרדים בניו יורק ובסן פרנסיסקו. ב-2007 הוא מונה להיות המעצב הראשי של חברת TokBox.
מוסרי הצטרף לפייסבוק בשנת 2008 בתור מעצב מוצר. בשנת 2009, קודם למנהל עיצוב מוצר, ובשנת 2012 מונה למנהל העיצוב של האפליקציות של החברה למכשירים ניידים. בין 2012 ל-2016 מוסרי פיקח על מחלקת הניוז פיד של פייסבוק, ומ-2016 עד מאי 2018 כיהן כסגן נשיא של המוצר פייסבוק. במהלך כהונתו בפייסבוק, הוא היה אחראי על 'פייסבוק הום' ניסיון לא מוצלח של החברה להביא ממשק משתמש לסמארטפונים של אנדרואיד.
אחרי הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 לקח על עצמו את דברור עמדת פייסבוק בנושא "פייק ניוז." במהלך שערוריית הפרטיות של פייסבוק - קיימברידג' אנליטיקה, היה מוסרי אחד הבודדים מבין מנהלי פייסבוק שהצהיר בפומבי על תפקידה של פייסבוק באספקת אבטחה וחדשות אמינות.
במאי 2018 מונה לסגן נשיא לענייני מוצר באינסטגרם. ב-1 באוקטובר 2018, פייסבוק הודיעה כי מוסרי יעמוד בראשות אינסטגרם. בעקבות התפטרותם של מייסדי האפליקציה, קווין סיסטורם ומייק קריגר בספטמבר 2018. תפקידו כ'ראש אינסטגרם' שונה מן התואר לשעבר של קריגר וסיסטורם, אשר כיהנו כמנכ"לים. כראש החברה, צפוי מוסרי להעסיק צוות הנהלה חדש כדי לפקח "על כל התפקודים של העסק."

פרסים והכרה

ב-2015, אתר Business Insider הכיר במוסרי כ"שחקן החיזוק" של פייסבוק
ב-2017, מוסרי היה הדובר המרכזי בפסטיבל העיתונות הבינלאומי ב - פרוג'יה, איטליה.
בשנת 2018, מוסרי דיבר לצד קמפבל בראון מטעם פייסבוק בוועידת Recode.

חייו האישיים

מוסרי גר עם אשתו מוניקה ושני בניהם בסן פרנסיסקו. 
משפחת מוסרי פעילה בפעילויות פילנתרופיות מקומיות, כולל פרויקט שאנטי.
תחבורה לילית

תחבורה לילית היא שם כולל לאמצעי תחבורה ציבורית הפועלים בשעות הלילה. התחבורה הלילית מופעלת על ידי ממשלות ועיריות, ופועלת בעיקר בערים גדולות. התחבורה הלילית מתחלקת לשני סוגים עיקריים: תחבורה לילית עירונית ותחבורה לילית בין-עירונית. התחבורה הלילית העירונית נפוצה פחות, ופורחת בעיקר בשנים האחרונות. קווי התחבורה, הכוללים בעיקר חשמליות ואוטובוסים, מסומנים בדרך כלל במספרים שונים מהרגיל, ומסלולם שונה גם כן, ועוצר בפחות תחנות. לעומת זאת, התחבורה הלילית הבין-עירונית נפוצה מאד, מכיוון שרבים מעדיפים לנסוע, למשל, ברכבת במהלך שעות הלילה, ולהגיע ליעדם בבוקר שלמחרת.

מאפיינים

בערים מסוימות פועלת התחבורה הציבורית ברציפות במשך 24 שעות ביממה, מה שמוריד למעשה את הצורך בתחבורה לילית ייעודית. דוגמה לשירותי תחבורה רצופים הם קווי הרכבת התחתית של ניו יורק וחלק קטן מקווי הרכבת התחתית של לונדון. רבים מהאוטובוסים של ניו יורק פועלים גם הם 24 שעות ביממה, וכך גם בעיר ברלין המפעילה את שירותי ה"מטרוטראם" שלה.
היכן שהם קיימים, שירותי הלילה מוגבלים בדרך כלל בכיסוי גאוגרפי הרבה יותר משירותי היום, עם פחות קווים ומסלולים ועוברים בנתיבים שונים לחלוטין לשירותי היום. לעיתים בכדי לחסוך בהוצאות מפעילות החברות קו אחד העובר במסלול של שני קווי יום או יותר. שירותי הלילה גם פועלים בדרך כלל בתדירות נמוכה בהרבה. לדוגמה, על פי המדריך להנחיות שירות המעבר של העיר ניו יורק, האוטובוסים של ניו יורק נדרשים לפעול לפחות כל 30 דקות בכל הזמנים למעט לילות מאוחרים. האוטובוסים המקומיים נדרשים לפעול בשעות הלילה המאוחרות (שהוגדרו מ־1 ועד 5 בבוקר) לפחות כל 60 דקות.

תעריפים

על תעבורת הלילה חלים בדרך כלל מחירים נפרדים משל שעות היום המשתמשים בכרטיסים שונים. עם זאת, בגרמניה ובאוסטריה בוטלו תשלומי הלילה והתעריפים המיוחדים בעשור האחרון, כך שכל הכרטיסים של עמותות התחבורה המקומיות תקפים כעת לשימוש גם בתעבורת לילה.
מכיוון שבתחבורה הלילית נוסעים פחות אנשים מבשעות היום המחירים לשעות הלילה יקרים יותר. עם זאת, בערים רבות הורידו החברות את מספר הקווים הפעילים על מנת להוריד בעלויות, וכך יכולים הנוסעים לנסוע במחיר זהה לשעות היום.

ישראל

בישראל מופעל החל משנת 2007 מיזם קווי לילה של משרד התחבורה שנועד לספק תחבורה ציבורית בטוחה ונוחה ליציאה למקומות הבילוי הליליים, בליל חמישי ובמוצאי שבת, במחירי נסיעה רגילים.
קווי אוטובוס היוצאים מתחנתם הראשונה סמוך לחצות לעיר אילת מופעלים מתל אביב, ירושלים ומערים נוספות. רכבת לילה בין תל אביב לבאר שבע מופעלת החל משנת 2018.