google/wiki40b huggingface dataset:
אמרי ולשמן

קריירת מועדונים

ולשמן נולד במיסיגוגה שבאונטריו, קנדה להורים ממוצא גיאני. ולשמן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סיגמה. בגיל 18 הצטרף לסיינה סיינטס. ולשמן נבחר לכדורגלן העונה בשנת 2010 כאשר כבש 13 שערים ב-16 משחקים. בשנת 2011 ולשמן חתם באורגון סטייט ביוורס.
בדראפט 2013, ולשמן נבחר במקום ה-16 על ידי טורונטו. ב-3 במרץ 2013 ולשמן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לונקובר וייטקפס.
בשנת 2014 ולשמן חתם בסיגמה מליגת מחוז אונטריו.
בפברואר 2015 ולשמן חזר ל-MLS וחתם בריאל סולט לייק ושיחק בריאל מונרכס, קבוצת המילואים של המועדון.
בינואר 2017 ולשמן חתם בפוארטו ריקו מה-NASL.
ב-3 בינואר 2018 ולשמן חתם בסינסינטי מה-USL. ב-16 במאי 2018, ולשמן הבקיע שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1–4 נגד דטרויט סיטי במסגרת הסיבוב השני של גביע ארצות הברית הפתוחה.
ב-8 במרץ 2019 ולשמן הושאל לפוגרה מליגת העל הקנדית.
ב-7 ביולי 2019 חתם בהפועל חיפה מליגת העל.

קריירה בינלאומית

בינואר 2015 זומן לראשונה לסגל נבחרת גיאנה לקראת משחק הידידות נגד ברבדוס. במשחק זה, שנערך ב-1 בפברואר, ולשמן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ואף כבש את שער הבכורה שלו.
ב-13 באוקטובר 2018 ולשמן כבש שלושער בניצחון 0–8 נגד איי טרקס וקייקוס במסגרת ליגת האומות של אמריקה הצפונית. ולשמן השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2019.
קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך

ביוגרפיה

קרל וילהלם נולד ב-16 בינואר 1679 בדורלאך, לפרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ולאוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת מסקסוניה. קרל וילהלם למד באוטרכט, ז'נבה ולוזאן, ולאחר מכן טייל באנגליה, שוודיה ושווייץ.
בשנת 1694 התגייס קרל וילהלם לצבא באדן, ושירת תחת פיקודו של דודו לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן. קרל לחם במלחמת תשע השנים, ולאחר מכן לחם במלחמת הירושה הספרדית, שבה אף נפצע כמה פעמים, וכהוקרה לפעולותיו הועלה לדרגת גנרל.
בשנת 1709 מת אביו פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך, וקרל וילהלם עלה לשלטון במקומו. קרל וילהלם שיפר את המצב הכלכלי של המדינה, ובשנת 1715 הקים את העיר קרלסרוהה והפך אותה לבירת המדינה. כמו כן שיפר קרל וילהלם את הביורוקרטיה במדינה, והנהיג צעדי צנע גם בחצרו, על מנת לכסות את הנזקים שנגרמו למדינה בעקבות המלחמות הממושכות עם צרפת. בנוסף קרל וילהלם היה אוהד מושבע של פרחים, והחזיק ברשותו אוסף גדול במיוחד של פרחים, ובעיקר פרחי צבעוני שאותם ייבא מהולנד.
ב-12 במאי 1738 מת קרל וילהלם מהתקף שבץ, ונכדו קרל פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך עלה לשלטון במקומו.
מלאכת מעבד

הגדרת המלאכה

מלאכה זו, היא ביצוע כל הפעולות הקשורות בעור לשם הכשרתו לשמוש האדם, כגון מליחת העור, דריסת העור ברגלים עד שיתקשה, או ריכוך העור ביד ומשיכתו וישורו כדרך הרצעניין,], מכיוון שכל אלו הם פעולות של עיבוד העור.
מסיבה זו, אסור למשוח נעל בשמן, אם השמן משפר את טיב עור הנעל, וכל שכן אם כוונתו במשיחת השמן שיהיה שחור חכמים גזרו גם שאסור לצחצח את הנעלים על ידי שמן גם אם אין בו משום עיבוד. עוד הוסיפו חכמים ואמרו, שאם כוונתו היא לצחצח את העור, אסור לבצע פעולה זו בכל כלי שהוא גם בלא שמן, ולמשל בבגד או במברשת והגאון רבי אברהם ישעיה קרליץ בעל החזון איש, היה אוסר לבצע פעולות צחצוח בנעל, גם ביד, אבל להסיר את האבק בנחת מותר.

עיבוד מדרבנן

מהתורה אין עיבוד באוכלין אך חכמים גזרו, שכל דבר שהמלח מועיל לו לשנות טבעו, לרככו, להקשותו, או להפיג את מרירותו, כגון צנון בצל ושום וכיוצא בהם, דברים חריפים שכשהם שוהים במלח הם מזיעים ויוצאת מרירותם, וכן פולין ועדשים שנתבשלו בקליפתם שהמלח מרכך את קושי שבהם מצד קליפתן, וכן מלפפונים חיים שהמלח מועיל, וכן כל דבר שרגילים לכבוש אסור למלוח. הראשונים נחלקו באיסור זה, לפי רש"י גזירה זו היא אכן משום שפעולות אלו דומות לעיבוד, אבל לפי שיטת רמב"ם הסיבה היא מכיוון שכבישת ירקות היא פעולה הדומה לבישול.
ההיתר היחיד לאכול צנון במלח, הוא אם טובל כל חתיכה במלח ואוכל תיכף. וכן אם שופך לפני או לאחר מליחתן שמן או חומץ, שמבטל את כוח המלח מותר. אפילו דברים שאין המלח מועיל להם לשנות טבעם, כגון ביצים ובשר מבושל מותר למלוח רק סמוך לסעודה לאותה סעודה, אבל לסעודה אחרת אסור, ובעת הדוחק יש להקל לסעודה אחרת, כשחושש שיסריחו.
תבנית ביצים

תבנית ביצים היא אריזה עשויה קרטון או קלקר עם שקערוריות, שנועדה להובלת ביצים ולאחסונן עד לצריכתן.

אודות

לביצת המאכל מעטפת דקה ופריכה, המכילה חלבון וחלמון נוזליים, והיא שבירה. הובלת מספר רב של ביצים יחדיו ללא מתקן מיוחד ובלא סכנת שבר בביצים כמעט אינה אפשרית. כדי למזער נזק שבירה, יש להפריד, לדפן ולקבע את הביצים באופן יעיל, ולשם כך נועדה התבנית.
תבנית הביצים הומצאה בשנת 1911 על ידי ג'וזף קויל, עורך עיתונים מבריטיש קולומביה שבקנדה, בעקבות סכסוך שהתעורר בין חוואי מקומי ובעל מלון, משום שחלק מהביצים שסופקו על ידי הראשון לאחרון הגיעו ליעדן כשהן שבורות.
התבנית הנפוצה היא תבנית רבועה בגודל של כ-30 על 30 סנטימטר, ואליה נאספות הביצים בלול. בתבנית זו יש 30 ביצים, המסודרות בשש שורות של חמש ביצים כל אחת. לאחר האיסוף, מועברות התבניות עם הביצים למשווקי הביצים, לשם מיון, הטבעת תאריך ומספר, ושיווקן לחנויות. תבניות מסוג זה ניתן לסדר זו מעל זו, כשחלקה התחתון של התבנית העליונה מכסה את הביצים שמתחתיה. ערימה של עשר תבניות כאלה, זו מעל זו, קרויה עמוד ביצים.
לאחר מיון הביצים, הן נארזות שנית בתבנית הסטנדרטית או מועברות לתבניות קטנות יותר בנות 6, 10, 12, 18 או 30 ביצים בתבנית. תבניות אלו מיועדות לשיווק למעוניינים בכמות קטנה של ביצים (הצרכנים), ועשויות בדרך כלל עם מכסה.
התבנית הרווחת עשויה קרטון. הקרטון סופח לחות, ובכך מקטין את היחלשות הקליפה שזו גורמת, כדי למזער חדירת חיידקים לתוך הביצים, ובפרט חיידקי סלמונלה. קיימות גם תבניות מפלסטיק, המתאימות לשטיפת הביצים לפני השימוש, אך ההמלצה היא לא לשטוף את הביצה, מחשש להכנסת חיידקים ממעטפת הביצה אל תוכה. בתבניות פלסטיק משתמשים בלולי רבייה, בהם נאספות הביצים המופרות, מחוטאות ומועברות למדגרה.
ברוב דלתות המקררים מצוי מדף אחד או יותר, לצורך אחסון הביצים על משטח מפלסטיק דמוי תבנית ביצים, לצורך החזקת ביצים בקירור, המאריכה את חיי המדף של הביצים באופן משמעותי.
בשנות ה-40 ושנות ה-50 של המאה ה-20, לא היו בישראל תבניות ביצים, והביצים נאספו בתוך סלסלות מתכת המכילות 60 או 100 ביצים כל אחת.
השימוש הראשון בתבניות ביצים בישראל נעשה בתבניות שיובאו לישראל מחוץ לארץ, ובשנות ה-60 של המאה ה-20 הקימה חברת "תנובה" בנתניה את מפעל "מאי" לייצור תבניות ביצים ].
יאיר אורון

ביוגרפיה

אורון סיים את התואר הראשון בהיסטוריה וסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב ואת התואר השני באוניברסיטה העברית בירושלים. את הדוקטורט שלו קיבל מאוניברסיטת סורבון נוול  בפריז, צרפת.
בין השנים 1974–1976 עבד אורון כמנהל המחלקה החינוכית ביד ושם בירושלים. בשנות השמונים עבד כחוקר במרכז מלטון לחינוך יהודי של האוניברסיטה העברית וגם כמנהל אקדמי של המחלקה האירופית של המכון לחקר התפוצות, מוסד חיצוני של אוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1996–1999 היה מרצה בכיר וראש המחלקה ללימודי תרבות במכללה האקדמית עמק יזרעאל.
אורון מכהן כמנהל-עמית וחבר במועצת המנהלים האקדמי במכון לחקר השואה והג'נוסייד  בירושלים. הוא גם חבר במועצת המנהלים האקדמי במוסד זוריאן  (מוסד ללא כוונת רווח) בקיימברידג' (מסצ'וסטס), ארצות הברית, וחבר בוועדה המייעצת של הפרויקט ללימודי רצח עם (GenEd, מוסד ללא כוונת רווח) בסן פרנסיסקו.
יאיר אורון הוא אחיו הצעיר של יושב ראש מרצ לשעבר והשר לשעבר, חיים אורון. יאיר אורון נשוי ולו שלושה ילדים והוא מתגורר ביישוב היהודי-ערבי נווה שלום.
קרב סינופ

רקע

בהתאם לפקודת הנסיך מנשיקוב, נשלח לחופי טורקיה פאבל נחימוב שפיקד על קבוצת אוניות. היו ידיעות שבאזור סינופ מכנסים הטורקים כוח צבאי במטרה להנחיתו באזור סוחומי. כאשר קרב הצי הרוסי לעיר, הבחין נחימוב שבנמל עוגנות מספר אוניות טורקיות והנמל מוגן היטב על ידי תותחי החוף. הוא החליט להמתין עד קבלת תגבורת. ב-28 בנובמבר 1853 הצטרפו לנחימוב מספר אוניות רוסיות נוספות.

הקרב

הקרב החל ב-30 בנובמבר בשעות הצהריים. ירי הטורקים הסב נזק כבד לאחת האוניות הרוסיות. למרות הפגיעה המשיכה האונייה להתקדם לכיוון הטורקים, ובסופו של דבר הצליחה להצית ולהטביע שתי אוניות טורקיות.
אונייה רוסית נוספת הצליחה להטביע שתי אוניות טורקיות וגם לשתק סוללת תותחי חוף. תוך שעה וחצי של הקרב הוטבעו אוניות טורקיות נוספות וכל סוללות החוף נוטרלו.
עקב שריפת האוניות התפשטה האש גם לעיר עצמה. אחת האוניות הטורקיות הצליחה לפרוץ את המצור ולעזוב את הנמל. לאור יתרון במהירות היא הצליחה להתרחק מהאוניות הרוסיות ולהגיע לקונסטנטינופול.
יתר האוניות הטורקיות הוטבעו ומפקד הצי הטורקי נשבה.
עם סיום הקרב הצי הרוסי החל בתיקונים וב-2 בדצמבר החל לנוע לכיוון סבסטופול.
יצחק שמואל רג'יו

קורות חיים

נולד בגוריציה שבאיטליה לאברהם חי רג'יו. את עיקר השכלתו רכש לבד, בסיוע אביו, שהיה תלמיד חכם וכיהן כרבה של גוריציה. מלבד בקיאותו בתנ"ך ובתלמוד, היה בעל ידע בשפות ובמדעים. שלט בצרפתית, גרמנית לטינית ושפות שמיות.
יש"ר עסק בקידום רעיונות תנועת ההשכלה, והטיף ללימוד מדעים. כרבים מחכמי ההשכלה יצא היש"ר כנגד חכמת הקבלה, ובהקדמתו לספר "ארי נוהם" (מאת ר' יהודה אריה ממודנה) כתב:
"קח לך את הספר הזה כארי ינהום לפניהם תועבותם ויגד לעמך פשעם ואת בני ישראל חטאותם. אותו תשים לפניהם למען יבשו ויכלמו מאשר המה עושים (...) אף ידי תכון עמו לרדוף ולהשיג כל משאות שוא ומדוחים המחבלים (...) אמחצם ולא יוכלו קום ואזרם כקש לפני רוח."
בשנת 1822, כשיצא חוק מטעם פרנץ הראשון קיסר אוסטריה, שגוריציה הייתה בתחום שלטונו באותם ימים, המחייב את הרבנים להיות בעלי ידע בפילוסופיה ובמדעים, פעל יש"ר להקמת בית המדרש לרבנים בפדובה, בו לימדו גם מקצועות אלו. בהשפעתו של יש"ר, הועמד בראש בית המדרש שד"ל, שהיה ידידו הקרוב.
רג'יו תמך ברעיון האמנציפציה ליהודים, ואף הסכים לשינויים ביהדות כדי להתאימה למצב החברתי.]
רג'יו נפטר בעירו גוריציה, ב-29 באוגוסט 1855 (ט"ו אלול תרט"ו), כשהוא בן 71.
מינג (צדפה)

מינג (באנגלית: Ming; ‏1498 - 2006) מינג היא החיה העתיקה ביותר שאי-פעם התגלתה, אשר את גילה ניתן היה לחשב. בתחילה שערו שגילה הוא 405 שנה, אך בסופו של דבר התגלה כי היא בת 507 שנים. הדגימה נלקחה מחוף ים באיסלנד בשנת 2006 מצדפה ממין Arctica islandica. גילה חושב על ידי ספירת קווי גדילה בקליפתה. הצדפה מתה בעת המחקר המדעי שנעשה עליה, בשל השארתה בתנאי סביבה שאינם מתאימים לה. לא ידוע עד איזה גיל הייתה הצדפה ממשיכה לחיות אם הייתה נשארת בסביבת האוקיינוס.
הצדפה קרויה על-שם שושלת מינג הסינית, כיוון שהיא נוצרה בתקופת השליטה של שושלת מינג.
ולדימיר ז'ירינובסקי

ביוגרפיה

ז'ירינובסקי נולד באלמטי בקזחסטן, בנם של אלכסנדרה פבלובה מקרובה ושל וולף איסקוביץ' אידלשטיין, שהיה יהודי. כאשר היה בן חודשיים נפרדו אביו ואימו, והאב חזר לפולין, ממנה ברח בשנות המלחמה. מספר שנים לאחר מכן עלה האב לישראל, ונישא מחדש.
בגיל 16 שינה את שמו מאדלשטיין לז'ירינובסקי, ובגיל 18 עבר עם משפחתו למוסקבה בשנת 1964, ושם למד לימודי טורקיה במכון ללימודי אסיה ואפריקה, ומאוחר יותר משפטים באוניברסיטת מוסקבה. ב-1990 הקים את המפלגה הליברל-דמוקרטית של רוסיה וזכה ב-8% מהקולות באותה שנה.
ז'ירינובסקי דוגל במדיניות קיצונית ותומך באחדות הרפובליקות של ברית המועצות מחדש, ואף טען שרצה לקחת את אלסקה מארצות הברית בכוח "ולזרוק" לשם את האוקראינים. הוא תומך גם בשימוש בפצצות גרעיניות לדיכוי אויבים. ז'ירינובסקי ידוע גם בהערותיו המוזרות או הקיצוניות. למשל, לפני המלחמה בעיראק אמר שהאמריקאים צריכים לתקוף במקום את גאורגיה. הוא הציע גם פרויקט, שבמסגרתו היו נבנים מאווררים ענקיים שהיו מעיפים את הפסולת הגרעינית הרוסית לעבר אירופה.
בעקבות מספר אמירות שנויות במחלוקת הוא נחשב לאישיות בלתי רצויה (persona non grata) בקזחסטן מולדתו, ובאוקראינה.
על קונדוליסה רייס אמר שאמירותיה מראות את מעמדה כאישה רווקה וללא ילדים, "היא צריכה מחלקה של חיילים, היא צריכה שיקחו אותה למגורי החיילים כדי שתהיה מסופקת".
בעקבות מותו של הסוכן הרוסי הנמלט אלכסנדר ליטוויננקו באנגליה בנובמבר 2006 הוא אמר: "כל בוגד חייב להיות מחוסל, יש להשתמש בכל האמצעים".

מוצאו היהודי והיחס לישראל

אביו, וולף אידלשטיין, היה יהודי פולני, שנולד בקוסטופול, עיירה ליד רובנו, כיום בשטח אוקראינה. סבו, יצחק אדלשטיין, היה אדם עשיר, שהעסיק מאות עובדים במפעל ללבידים שהיה בבעלותו. עם הפלישה הנאצית נמלטו וולף ואחיו אהרון לשטח ברית המועצות. סבו וסבתו של ז'ירינובסקי נספו בשואה.
על אף זאת, ז'ירינובסקי אינו רואה עצמו כיהודי כלל. בראיון ליוסי מלמן ב-1996 אמר "אני? מה פתאום. זו סתם השמצה. אמי הייתה רוסייה וכך גם אבי. אתם לא יכולים להתמודד עם השקפת העולם שלי ולכן אתם מחטטים ומחפשים בעברי ובחיי הפרטיים. אני מציב לכולם אתגר: תמצאו בארכיונים שלכם מסמכים ותראו לי". לדבריו, "למה לי לנטוש את הדם הרוסי, התרבות הרוסית והאדמה הרוסית ולהתאהב בעם היהודי, בגלל אותה טיפת זרע קטנה שאבי השאיר באמי". 
ז'ירינובסקי התכחש לאביו היהודי, ובחוברת ביוגרפית אותה פרסם ב-1999 נכתב: "אביו היה עורך הדין וולף אנדרייביץ' ז'ירינובסקי, הבעל השני של אמו. הוא מת בתאונת דרכים בשנה שבה נולד ולדימיר".
הוא התבטא לא פעם בגנות היהודים, וכך למשל, לאחר שפט ביוקנן, שהיה מועמד לנשיאות ארצות הברית ב-1996, הגדיר את מדינתו כ"שטח כיבוש ציוני", אמר ז'ירינובסקי כי "לנו ברוסיה יש את אותה בעיה".
למרות זאת, לאחר שנודע לו כי אביו קבור בבית העלמין בחולון, וכי יש לו קרובי משפחה בישראל, הגיע ז'ירינובסקי ביוני 2006 לביקור, עלה לקבר אביו ונפגש עם בני משפחתו. במהלך הביקור אמר ז'ירינובסקי כי אינו אנטישמי כלל, וכי בשנים האחרונות הוא מרבה לדבר בשבחם של היהודים. הוא הוסיף שאם יבחר לנשיאות רוסיה ישראל לא תצטרך לדאוג לביטחונה יותר.
לקראת הבחירות לכנסת ה-16 בישראל ב-2003 הוזמן ז'ירינובסקי להשתתף בתשדירי הבחירות של מפלגת העולים "לידר".
יחסי קומורו–קטר

היסטוריה

קטר הקימה שגרירות במורוני בירת האיים ב-2014. שגריר קומורו מקטר, מובארכ בן עבדול-רחמן אל נאצר, הציג את כתב האמנתו לנשיא קומורו בנובמבר 2014.
קומורו הקימה שגרירות ומינתה שגריר ראשון בוסט ביי, דוחה בינואר 2014.
כהונתו של השגריר הסתיימה בינואר 2016.

המשבר הדיפלומטי של קטר

ערב הסעודית, מצרים, איחוד האמירויות הערביות ובחריין ניתקו את כל יחסיהן הדיפלומטיים עם קטר ב-5 ביוני 2017. ניתוק היחסים כלל עזיבה מידית של שגרירי קטר את מדינות אלו, איסור רשמי של המדינות על נסיעה לקטר והסחר נאסר. ארבע המדינות ניתקו את יחסיהן עם קטר בטענה שהיא מסייעת במימון ארגוני טרור. ב-7 ביוני 2017, גם קומורו ניתקה את יחסיה עם קטר והצטרפה למדינות המחרימות.
הנשיא לשעבר, אחמד סמבי, גינה את ההחלטה לנתק את הקשרים עם, ואמר כי קומורו הפסידה קשרים עם "מדינה ידידותית".
נציגי קטר בקומורו גורשו מהמדינה ב-19 ביוני ב-2017, לאחר שהאיים ניתקו את הקשרים עם קטר. שלטונות קומורו נתנו להם 48 שעות לעזוב את המדינה.

ביקורים דיפלומטיים

ב-22 באפריל 2010, האמיר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני הפך לראש המדינה הערבי הראשון שמגיע לביקור רשמי באיי קומורו. קטר העניקה לקומורו 20 מיליון אירו במהלך הביקור.
הנשיא הקומורי אחמד סמבי אישר כי הכסף הופקד בבנק המרכזי של קומורו בחודש מאי 2010.
הזמנה לשקט

הזמנה לשקט היא תערוכה בינלאומית בנושא לקות שמיעה ומוגבלויות. מטרת התערוכה היא העלאת המודעות לגבי חייהם של החרשים ובעלי לקוית שמיעה, על ידי הדמיה של התמודדות בחיי היומיום ללא חוש השמיעה. מלבד התערוכה, "הזמנה לשקט " כמו "דיאלוג בחשכה" העוסק בעוורים הוא גם עסק חברתי יוצר מקומות עבודה עבור בעלי לקות שמיעה רחבי העולם. בשנת 2004 נפתחה תערוכה גם בישראל, במוזיאון הילדים בחולון.

היסטוריה

הוגי הרעיון הוא ד"ר אנדריאס היינקה הוגה "דיאלוג בחשיכה" והגב' ארנה כהן.
בשנת 2003 נחנכה התערוכה הראשונה בפריז במוזיאון המדע לה וילט. תערוכה זו קצרה שבחים רבים בקרב מבקריה והוכתרה כתערוכה המוצלחת ביותר מזה 20 השנה האחרונות במוזיאון לה וילט.

התערוכה

המסלול הוא בהדרכת מדריכים חירשים, במהלכו מרכיבים המשתתפים אוזניות המעמעמות כמעט לחלוטין את יכולת השמיעה. נאסר עליהם לשוחח זה עם זה, אלא באמצעות תנועות ידיים, הבעות פנים ומחוות גופניות. במהלך התערוכה מודרכים המשתתפים בפעילויות במספר חדרים ומתקשרים ללא מילים עם המדריך ושאר חברי הקבוצה. הפעילויות ברובן הן שגרתיות - תחרות קבוצות של משחק הזיכרון, הצגת רגש בצורת פנטומימה, רכישת מזון ושתייה ועוד. במוזיאון הילדים בחולון, ניתנת למשתתפים האפשרות לשאול את המדריך או המדריכה אודות חייו האישיים באמצעות מתורגמן לשפת הסימנים בסוף המסלול.
נהר פראי

הפקה

צילומי החוץ של נהר פראי נערכו על קון דנטון איילנד שבנהר היוואסי, במעלה הנהר מצ'ארלסטון, טנסי; ברובע העסקים הישן של העיר; ועל חצי אי מערבית לקליבלנד, טנסי, על אגם צ'יקמאוגה. צילומי הפנים נערכו באולפן שנבנה בקליבלנד.
תחילתו בפשיעה וסופו באונס

במשפט העברי, תחילתו בפשיעה וסופו באונס היא שמה של סוגיה בדיני שומרים העוסקת בנזק שנגרם לפיקדון או לחפץ שהיה באחריות השומר באונס, אך כאשר האונס אירע כהמשך למעשה פשיעה של השומר. סוגיה זו נתונה במחלוקת אמוראים, אך להלכה נפסק בגמרא כי תחילתו בפשיעה וסופו באונס - חייב.
מקובל ופשוט כי שומר שפשע בשמירתו חייב לשלם את הנזק שנגרם, וכן פשוט כי שומר שנאנס ולמרות שמירתו נגרם נזק לחפץ שעליו קיבל שמירה הוא פטור מלשלם (למעט שואל). השאלה היא רק מה הדין כאשר הנזק נגרם עקב אונס שהוא המשך של מעשה פשיעה של השומר.
הדוגמה בגמרא למקרה כעין זה הוא שומר שבאחריותו עמד פיקדון, והשומר בחר להטמין את הפיקדון בצריף שנעשה מערבות. שמירה זו היא שמירה מעולה מגנבים שאינם מעלים בדעתם לחפש במקום כזה, אך נחשבת לשמירה גרועה מפני אש שיכולה לשרוף את הצריף יחד עם הפקדון. בסופו של דבר נגנב סכום הכסף, כך שנזק נגרם, אך טענת השומר היא כי האשמה אינה תלויה בו, שהרי מדובר במקרה חריג מאוד שגנבים מחפשים כסף במקום כזה, ועל כן הוא יהיה פטור אחריות כמקרה אונס. מצד שני, טענת המפקיד היא כי היה פגם מהותי בדרך בה בחר השומר לשמור את הפיקדון שקיבל, פגם שבעקבותיו ארעה הגנבה. רב יוסף שנדרש למעשה פסק כי "תחילתו בפשיעה וסופו באונס - חייב". לפסק זה הצטרף גם רבה]. עם זאת רבה צמצם את ההגדרה של כלל זה למקרים בהם ישנו קשר כלשהו בין הפשיעה לבין האונס, בעוד במקרים בהם אין כל קשר בין הפשיעה לבין האונס, השומר יהיה פטור]. לעומת זאת, במקרה והאונס הוא המשך ישיר ומחויב של הפשיעה, הכל מסכימים כי השומר חייב].
סטאדיו אולימפיקו (טורינו)

היסטוריה

העבודות להקמת האצטדיון החלו בספטמבר 1932, ובוצעו על ידי מספר חברות, כאשר כל חברה טיפלה בחלקים אחרים של האצטדיון. האצטדיון נקרא על שם בניטו מוסוליני, ונבנה במקור כדי לארח את משחקי Littoriali ואת משחקי הסטודנטים הבינלאומיים שהתקיימו בעיר באותה השנה. האצטדיון נחנך ב-14 במאי 1933. בשנת 1934 אירח האצטדיון את אליפות אירופה הראשונה באתלטיקה, וכן משחקים במסגרת גביע העולם בכדורגל אשר התקיים באותה השנה באיטליה.
החל מעונת 1934/1935 שימש האצטדיון במגרשה הביתי של יובנטוס שאף זכתה באליפות הליגה האיטלקית באותה העונה. יריבתה העירונית של יובנטוס, טורינו, עברה אף היא לשחק באצטדיון בשנת 1958, לאחר שעזבה את אצטדיונה הקודם, אצטדיון פילדלפיה.
לאחר מלחמת העולם השנייה ונפילת איטליה הפאשיסטית, שונה שם האצטדיון לשם הנייטרלי - "אצטדיון עירוני". בשנת 1986 הונצח בשם האצטדיון שמו של ויטוריו פוצו, מאמן כדורגל איטלקי שהוביל את נבחרת איטליה לשתי זכיות רצופות בגביע העולם, ב-1934 וב-1938.
בשנת 1990 עזבו שתי הקבוצות את האצטדיון, ועברו לארח את משחקיהן הביתיים בסטאדיו דלה אלפי החדש, אשר שנבנה בעיר לקראת מונדיאל 1990.
בשנת 2006 אירח האצטדיון את אולימפיאדת החורף. לשם כך עבר האצטדיון מתיחת פנים במטרה לעמוד בסטנדרטים לאירוח אולימפיאדת החורף. האצטדיון אירח את טקסי הפתיחה והסיום של האולימפיאדה.
באותה השנה חזרו שתי הקבוצות לארח באצטדיון את משחקי הבית שלהן, בעקבות סגירתו של הדלה אלפי. ב-2011 עזבה יובנטוס את האצטדיון ועברה לאצטדיון יובנטוס שנבנה על חורבותיו של הדלה אלפי.
לאורנטיוס (אנטי-אפיפיור)

לאורנטיוס (בלטינית: Laurentius) היה אנטי-אפיפיור בין השנים 498–506.
לאורנטיוס נבחר לתפקיד אפיפיור ב-22 בנובמבר 498 על ידי מיעוט של הגמונים, בתמיכת קיסר האימפריה הביזנטית אנסטסיוס הראשון. במהלך אותה קונקלבה נבחר האפיפיור סימכוס על ידי מרבית ההגמונים, ובבחירתו תמך המלך האוסטרוגותי תאודוריק הגדול.
לימים, בשל מחלוקת שפרצה בין תאודוריק לסימכוס, אשר סירב לעמוד במשפט בפני המלך בשל האשמות שהועלו נגדו (ככל הנראה האשמות שווא שהועלו על ידי תומכיו של לאורנטיוס), ואף סירב להגיע לסינוד כנסייתי שנערך ב-23 באוקטובר 502 ואשר כונה לימים "סינודוס פאלמריס" (Synodus Palmaris) - ככל הנראה מאחר שנערך באתר שנקרא פאלמה, לצורך בירור ההאשמות (מחשש לחייו, שכן כאשר ניסה להגיע אל הסינוד הותקפו שיירתו של סימכוס, וחלק מהכמרים המלווים אותו נרצחו), קבע הסינוד כי אין לו סמכות לשפוט את האפיפיור, ואישר את כהונתו של סימכוס. תאודוריק, אשר זעם על החלטת הסינוד, העביר את תמיכתו ללאורנטיוס, והתיר לו להתגורר בארמון הלטראנו כאפיפיור.
תקופה זו, בה כיהנו ברומא שני אפיפיורים במקביל כונתה לימים הפילוג הלאורנטיאני או הסכיזמה הלאורנטיאנית.
רק לאחר ארבע שנים, ובשל אי שביעות רצונו של תאודוריק מעמדותיו הפרו- ביזנטיניות של לאורנטיוס, השיב תאודוריק את תמיכתו לסימכוס, וגירש את לאורנטיוס מרומא בשנת 506.
בילה צרקווה

היסטוריה

העיירה הוקמה בשנת 1032 בידי ירוסלב החכם, הדוכס הראשי של קייב. למן שנת 1363 נכללה העיר בדוכסות הגדולה של ליטא, ומשנת 1569 באיחוד הפולני ליטאי. בשנת 1651 נחתם בעיר הסכם שלום בין האיחוד הפולני-ליטאי למורדים אוקראינים-קוזאקים תחת הנהגתו של בוגדן חמלניצקי.

הקהילה היהודית "שדה לבן"

הקהילה היהודית בעיר נוסדה בסוף המאה ה-16. בשנת 1646 ישבו יהודים ב־100 מתוך 800 בתיה. בגזירות ת"ח נחרבה הקהילה. באמצע המאה ה-18 פגעו בה ההיידמקים, אך היא שבה והתחדשה. בשנת 1765 נמנו בסביבתה 1,876 יהודים משלמי מס גולגולת, וב-1847 - 6,650 יהודים.
כמו כן, בעל המרפא לנפש, הרב רפאל בן הרב זכריה מענדיל, העיד על עצמו שהתגורר למשך פרק זמן מסוים בחייו בשדה לבן.
שושלת אדמור"י לויעב הנהיגו עדתם בעיר, בין השנים תרס"ו - תרס"ז גר בעיר האדמו"ר רבי מרדכי טברסקי מלויעב, ובין השנים תרס"ז - תש"א הנהיג שם בנו רבי שלום יוסף טברסקי מלויעב שדה לבן.
בשנת 1823 נפתח בעיר בית דפוס עברי, אשר נודעו ממנו שני ספרים חסידיים. מאוחר יותר נדפסו בעיר עוד שני ספרים עבריים, בשני בתי דפוס שונים.
עם התפתחות המסחר הפכה העיירה לעיר. בשנת 1897 חיו בה 18,720 יהודים (54% מהתושבים), ובשנת 1926 15,624 יהודים (36.4% מהתושבים). עם כינון השלטון הסובייטי באוקראינה ב-1918, וחרף פוגרומים בהם נרצחו כ-300 יהודים בעיר, השתלבה הקהילה היהודית היטב בכל תחומי החיים והפעילות בעיר. בעת מלחמת העולם השנייה נטלו יהודי המקום חלק פעיל ביותר בקרבות להדיפת הפלישה הגרמנית. באוגוסט ובספטמבר 1941 רצחו הנאצים כ-3,600 מיהודי העיר שנותרו בה, לאחר שרוכזו במחנה שבויים.
בילה צרקווה היא עיר הולדתם של הסופר והמשורר יעקב שטיינברג, ושל החזן הנודע יוסף (יוסל'ה) רוזנבלט והחזן פנחס מינקובסקי, וכן נולד בה משורר היידיש והבמאי משה ליפשיץ.
בשנת 2003 חודשה פעילות הקהילה היהודית, וכרב העיר מכהן הרב מאיר הולצברג, נציג חב"ד.
יוסי עדן

יוסי עדן (נולד בבפרדס כץ ב-9 במרץ 1976) הוא זמר ישראלי ששר בסגנון מזרחי וטורקי.

ביוגרפיה

עדן גדל בפרדס כץ במשפחה חד הורית וכיום מתגורר ברמת גן. עדן כותב שירים ושר מגיל צעיר ולאחר הצבא החל להקליט אלבומים. בתחילה הוא פנה לזמרים במטרה שישירו את שיריו, ואלה סירבו מכיוון שלא היה מוכר. לכן החליט להפיק את האלבומים בעצמו. חברת "רותם הפקות" היו אלה שהפיקו לו את האלבום "היא לא אוהבת", ולאחר מכן אלבומים נוספים שאת רובם הלחין ואת כולם כתב.
בשנות ה-90 עדן נחשב לאחד הזמרים המצליחים בז'אנר "שירי הדיכאון". הוא הופיע במועדונים רבים בתפוסה מלאה, עם נושאי שירה בולטים הנוגעים בקשר בין גבר לאישה. מרבית שיריו עוסקים באהבה בכלל ובנושאי משפחה בפרט.
עדן היה שדר ברדיו הפיראטי "גלי הים התיכון". והוציא במהלך הקריירה כ-15 אלבומים. בשנת 2009 סיפר בראיון כי פרש מעסקי המוזיקה וכיום הוא מנהל משרד השקעות. מאז הוא משחרר מדי פעם סינגלים אך שירים אלו לא ייצאו על גבי תקליטורים.
עדן נשוי ואב לשניים.
אריאנה נתיבי אוויר אפגנים

היסטוריה

אריאנה נוסדה ב-27 בינואר 1955. עד שנת 1970 החזיקה חברת פאן אמריקן ב-49% ממניות החברה, ו-51% הנותרים היו בידי הממשלה האפגנית. באותה תקופה היו בצי החברה מטוסי בואינג 707, בואינג 727 ו-DC-10.
בשנת 1996 השתלטו אנשי הטאליבן על המדינה, בעקבות זאת התכנסה מועצת הביטחון של האו"ם ובהחלטה 1267 שלה, אילצה את החברה להשעות את פעילותה בחו"ל.
לאחר הפלת שלטון הטאליבן בשנת 2001, וכמחווה של רצון טוב לקראת פיתוח יחסי החוץ עם אפגניסטן, חודשו הטיסות ליעדים הבינלאומיים.
בשנת 2006 ערכו שלטונות גרמניה בדיקות למטוסי החברה, במטוסי החברה נמצאו מספר ליקויים. החברה לא הגיבה באופן הולם ובמועד לחקירה בדבר ההיבטים הבטיחותיים של פעילותה, לפיכך החליטה הוועדה לאסור את פעילותה במדינות האיחוד האירופי.
חסידות סקרנביץ

חסידות סקרנביץ הייתה חסידות פולנית, ענף מחסידות וורקא. מקים החסידות היה רבי שמעון קאליש, בנו של רבי מנחם מנדל מוורקא.

תולדות החסידות

רבי שמעון קאליש היה בנו השני של רבי מנחם מנדל. רבי מנחם מנדל היה בנו של רבי יצחק מוורקא, והחל לשמש כאדמו"ר אחר פטירת תלמידו של אביו רבי שרגא פייבל מגריצא (אבי שושלת אלכסנדר). לאחר פטירת רבי מנחם מנדל פנו רוב חסידיו אל תלמידו רבי בעריש מביאלה ומיעוטם אל בנו הגדול רבי שמחה בונים מאוטבוצק. רבי שמעון קאליש, וגיסו רבי יעקב דוד טננבוים הלכו עם רוב החסידים אל רבי בעריש. לאחר פטירת רבי בעריש, פנו רוב החסידים אל רבי יחיאל מאלכסנדר. רבי יעקב דוד החל לכהן כאדמו"ר עצמאי בנדרזין, וגיסו רבי שמעון קיבל את מרותו. רבי יעקב דוד חיבר ספר בשם "ישרש יעקב". נפטר בה' בכסלו תרמ"ח. בנו רבי חיים, תלמידו של רבי בעריש ותלמידו של אביו, נסע אחר פטירתו לדודו רבי שמעון ולאחר פטירת דודו החל לכהן באדמו"רות. היה מפורסם כגדול בתורה. חיבר הגהות על ספרו של אביו וכן את הספר רעיוני תורה. נפטר בה' באייר תרצ"א. ילדיו היו הרב דב, רב בביסקיט וחתניו בן דודו רבי ישראל יצחק קאליש ורבי צמח דוד איגר (בנו של רבי אברהם מלובלין).
רבי שמעון נולד בי' בניסן תרי"ח. היה חתנו של הרב דוד אליהו בנט. בשנת תרמ"א החל לכהן באדמו"רות בטורטשין ולאחר מכן בסקרנביץ (פולנית: Skierniewice). היה מפורסם כפיקח. נפטר בכ' בתשרי תרפ"ז. חמישה מבניו כיהנו אחריו כאדמו"רים, הגדול שבהם היה בנו השני רבי ישראל יצחק. (כמו כן החל לכהן אחר פטירתו, אחיינו רבי חיים טננבוים מנדרזין).
רבי שמעון שלח רבים מחסידיו לארץ ישראל, וקבוצה מחסידיו בנתה את העיר בני ברק, בהם ראש העיר הראשון, יצחק גרשטנקורן.