google/wiki40b huggingface dataset:
כדור סרק

כדור סרק הוא כדור תחמושת המכיל אבק שריפה אך אינו כולל קליע, שאותו הודף אבק השריפה בכדור חי. ירייה של כדור סרק יוצרת רשף וקול נפץ, אך אינה משגרת קליע. כדור סרק גורם לרתע נמוך מאשר כדור חי.
כדורי סרק (חסרי קליע), משמשים במצבים שבהם נדרשת תחושה של ירייה, אך ללא הסיכון הקיים ביריית כדור חי. חוסר הקליע בכדורי סרק (חסרי קליע), מאפשר ירי ללא כל סיכון, שכן הרובה אינו פולט כל חפץ או חומר המסכנים חיים. ירי כדורי הסרק דרוש לצורך תרגול של השימוש ברובה, מטחי כבוד, קרב יריות בקולנוע, אקדח הזנקה וכדומה.
בהוצאה להורג בירייה בפני כיתת יורים נהוג לטעון את רובהו של אחד מחברי הכיתה, באופן אקראי, בכדור סרק במקום כדור חי. בזכות זאת, כל אחד מהחברים בכיתת היורים יכול לקוות כי הוא זה שלא יתרום להרג, מה שאמור להקטין את הרתיעה מפני הירי ובכך להפוך את ההוצאה להורג לאמינה יותר. קלעים מנוסים אומנם אמורים להיות מסוגלים להבחין בין ירי כדור חי לכדור סרק לפי הרתע, אך ישנו מניע פסיכולוגי משמעותי לא לשים לב לעוצמת הרתע.
הנרי ארנסט דודני

ביוגרפיה

דודני נולד בעיר מייפילד באנגליה. סבו, ג'ון דודני, היה מתמטיקאי אוטודידקט ידוע. שיחק שחמט במשך כל חייו. השחמט הוביל אותו להתעניין במתמטיקה וחיבור חידות. בשנותיו הראשונות התעניין במיוחד בחידות שחמט.
על אף שהקריירה שלו הייתה כעובד מדינה, הוא המשיך לחבר חידות שונות בזמנו הפנוי. החידות הראשונות שחיבר פורסמו במגזינים ובעיתונים, לרוב תחת שם העט "ספינקס" (Sphinx). בתחילת דרכו הרבה לשתף פעולה עם החידונאי האמריקאי המפורסם סם לויד. ב-1890 הם פרסמו יחד סדרה של מאמרים בשבועון האנגלי "Tit-Bits".
מאוחר יותר החל דודני לפרסם את חידותיו תחת שמו האמיתי, בעיתונים ובמגזינים רבים. במשך עשרים שנה כתב טור מצליח בשם Perplexities", במגזין "The Strand". הוא המשיך בהתכתבות ושיתוף פעולה עם לויד, עד שהחברות ביניהם עלתה על שרטון ודודני אף האשים את לויד בגניבת רעיונותיו ופרסומם תחת שמו.
דודני ידוע בעיקר בשל פתרונו מ-1903 לחידת מוכר הסדקית, בה המשימה היא להפוך משולש שווה-צלעות לריבוע, על ידי ארבעה חיתוכים בלבד. לא רק שדודני אכן הצליח לבצע את המשימה בעזרת ארבעה חיתוכים בלבד, אלא גם ניתן לתלות צירים המחזיקים את ארבעת החלקים יחד, כך שכאשר מסובבים את החלקים לכיוון אחד נוצר ריבוע, וכאשר מסובבים אותם לכיוון השני נוצר משולש שווה-צלעות. הפתרון פורסם לראשונה בעיתון הדיילי מייל, ומאוחר יותר נכלל בספרו שפורסם ב-1907, "The Canterbury Puzzles", ובו נותן דודני הסבר מפורט וטכני כיצד למצוא את הנקודות המשמשות לחיתוך. בספר הוא אינו נותן רמז לאופן שבו גילה את החיתוך. ההשערה היא שהוא השתמש בשיטה המבוססת על ריצופים.

חיים אישים

בשנת 1884 נישא דודני לאליס ויפין. מאוחר יותר פרסמה אליס ספרים רבים והתפרסמה בזכות עצמה (חלקם בשם "גברת הנרי דודני"). יומניה הפרטים של אליס נערכו ופורסמו ב-1998 בשם "A Lewes Diary: 1916–1944", ובהם מתוארים חיי היומיום והנישואין לדודני. ילדם הראשון נפטר בינקותו, ולאחר מכן נולדה להם בת אחת, מרג'רי.
באפריל 1930 נפטר דודני מסרטן בגרון, בעיר לואיס (Lewes), בה התגורר מאז 1914 עם אשתו.
יחידת עילית (ספר)

תקציר הספר

ספר זה מגולל על סמך עובדות אמיתיות את סיפורו של הגדוד המשטרתי למבצעים מיוחדים (Batalhão de Operações Policiais Especiais, BOPE), הנחשב לחוליית עילית במשטרה הצבאית של ריו דה ז'ניירו. הספר מציג את הקצינים מ-BOPE ככוח מושחת ואלים באופן קיצוני.
ספר זה מתאר גם את התוכנית להתנקש בחייו של לאונל בריזולה, מושל ריו דה ז'ניירו.
פרס דונוסטיה

פרס דונוסטיה (ספרדית: Premio Donostia; בסקית: Donostia Saria) הוא פרס כבוד שניתן מדי שנה לשחקן או במאי (ולעיתים לכמה) במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סן סבסטיאן. הפרס מחולק החל משנת 1986.
דוד וינקרנץ

דוד וינקרנץ (נולד ב-1947) הוא מוזיקאי ומלחין ישראלי.
דוד וינקרנץ התפרסם בשירו "יברכך", שמילותיו הן מספר תהלים, פרק קכ"ח, פסוקים ה'-ו', שזכה במקום ראשון בפסטיבל הזמר החסידי השני, בשנת 1970, בביצועה של אילנה רובינא.
וינקרנץ נהג ללוות את "הרב המרקד", שלמה קרליבך באקורדיון בהופעותיו בישראל. הוא מרבה לנצח על חבורות זמר וכן עורך אירועי שירה בציבור. 
בשנת 1964 זכה וינקרנץ בתואר חתן התנ"ך לנוער בשומרון, בחידון של תנועת הנוער העובד והלומד.
אושר עד

היסטוריה

"אושר עד" הוקמה בשנת 2009 כרשת דיסקאונט. הסניף הראשון של הרשת הוקם במגדל העמק. הרשת הוקמה על ידי אברהם משה מרגלית, אריה בוים ויהודה לניאדו, שהיו לפני כן הבעלים של רשת השיווק "אלף", שהוקמה כרשת שיווק הפונה לקהל חרדי וסניפיה הוקמו בריכוזי אוכלוסייה חרדית. הרשת הייתה בבעלותם של מרגלית ובוים הנמנים עם חסידות גור ולניאדו החילוני, ומחצית מהמניות ברשת הוחזקו על ידי רשת שופרסל. בשנת 2008 מימשה שופרסל אופציית רכישה, ורכשה את יתרת השליטה ברשת "אלף" מידי השותפים, ב-140 מיליון ש"ח. לאחר שנת צינון הקימו השותפים את רשת "אושר עד".
על פי דירוג דן אנד ברדסטריט שפורסם בשנת 2016, אושר עד היא רשת המזון הרביעית בגודלה בישראל, עם מחזור מכירות של 2.29 מיליארד שקל בשנה. קודמות לה הרשתות שופרסל, רמי לוי ויינות ביתן. לפי אותו דירוג רשת "אושר עד" מובילה במדד המכירות לעובד. נכון לחודש מאי 2019 מונה הרשת 18 סניפים בישראל. בסניפיה נמכרים מוצרים עם הכשרים מיוחדים, אך היא אינה פונה רק לקהל חרדי. סניפי הרשת גדולים בשטחם (כ-6,000 מ"ר בממוצע לסניף) ומוצרים רבים נמכרים בה באריזות גדולות.

בינגו

בשנת 2016 פתחה הרשת סניף בשכונת ברוקלין שבניו יורק בשם "Bingo Wholesale" בהשקעה של $9,000,000, גודל הסניף הוא 6,503 מטר מרובע. בכך הייתה לרשת המזון הישראלית הראשונה שפתחה סופרמרקט מחוץ לישראל.
קפטן תחתונים

קפטן תחתונים (באנגלית: Captain Underpants) היא סדרת ספרי קומיקס אמריקאית לילדים אשר נכתבה על ידי דאב פילקי. הסדרה עוסקת בשני ילדים שובבים בכיתה ד' בשם ג'ורג' בירד והרולד הצ'ינס הלומדים בבית הספר על שם ג'רום חרבנוביץ'. הם המציאו גיבור-על מבוסס על מאפיין עיקרי לדעתם של דמות כזו: "רוב גיבורי העל נראים כאילו הם עפים בתחתונים שלהם... אז הגיבור הזה באמת עף בתחתונים שלו!". בהמשך הם הפיחו חיים בדמות הקומיקס המצוירת שלהם כאשר הם היפנטו את מנהל בית הספר שלהם, מר פיפיש, וגרמו לו לחשוב בטעות שהוא קפטן תחתונים. 
הסדרה זכתה בפרס דיסני בקטגוריית הרפתקאות ילדים בשנת 2007.
הסדרה כוללת 12 ספרים, והספר הראשון בסדרה יצא לאור בשנת 1997 בארצות הברית. עשרת הספרים הראשונים של הסדרה יצאו בישראל בשנים 2010-2014 בתרגומו של ארז אשרוב. השניים האחרים יצאו ב-2015 וב-2016. לאחר סיום הסדרה הזאת התחילה סדרה חדשה: איש הכלב שהוא גיבור העל הראשון שהמציאו ג'ורג' והרולד, גיבורי הספר "קפטן תחתונים", בשנת 2016 יצאה מהדורה בצבע של הספר הראשון.
ב-2018 יצאה סדרה מיוחדת באתר נטפליקס על הזיכיון בשם הרפתקאותיו המדהימות של קפטן תחתונים.
מרצדס AMG

היסטוריה

AMG הוקמה ב-1967 כמפעל לפיתוח וייצור מנועים על ידי מהנדסי מרצדס לשעבר, האנס-וורנר אופרכט ואברהרד מייקר. היא החלה את דרכה כבוחנת, מייצרת ומעצבת של מנועי מכוניות מרוץ. בשנות ה-80 הועבר המפעל לעיר אחרת תחת בעלותו הבלעדית של האנס-וורנר אופרכט. בהמשך דרכה עסקה AMG בעיקר בייצור שיפורים מכניים עבור רכבי מרצדס, ובאמצע שנות השמונים נכנסה גם לשוק הצמיגים ושיפור המראה החיצוני של מכוניות מרצדס, כסדנת שיפורים לא רשמית.
ב-1999 השתלטה מרצדס בנץ על AMG והפכה אותה לחטיבת השיפורים שלה. לאחר ההשתלטות נסקו מכירות AMG בכ-500%. כושר היצור של AMG טיפס לאורך השנים מכ-500 מכוניות בשנה לכדי 20,000 מכוניות בשנת 2005 (מחציתן עבור השוק האמריקאי). אף על פי ש-AMG הפכה לחטיבה במרצדס השם AMG נשמר והוא מופיע על מכוניות מרצדס שמגיעות מהחטיבה.

הקשר לפגאני

AMG מספקת מנועים עבור מכונית העל פגאני הואיירה, מנוע V12 בנפח 6.0, המפיק 720 כ"ס. אלו הם המנועים היחידים ש-AMG מספקת עבור יצרניות אחרות וכעת פגאני היא המשתמשת הבלעדית במנועים אלו.

טכנולוגיה

בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 התמקדה AMG במנועים מוגדשי על, אולם ב-2006 זנחה החברה טכנולוגיה זו כאשר הציגה את מנוע ה-M156 V8. נשיא AMG התבטא בראיון למגזין AutoWeek כי מעתה תשתמש AMG במנועים מוגדשי טורבו בלבד.

היריבות מול ב.מ.וו M ואאודי RS

בין AMG ובין ב.מ.וו M (חטיבת השיפורים הרשמית של ב.מ.וו) קיימת יריבות ארוכת שנים. כמעט לכל דגם של AMG יש מתחרה מב.מ.וו M ומאאודי RS. הקרב ביניהן הוא בעיקר על הספק המנוע וביצועים.
תזמורת מוזיק קולגיום של וינטרטור

תזמורת מוזיק קולגיום של וינטרטור (בגרמנית: Orchester Musikkollegium Winterthur היא תזמורת סימפונית השוכנת בווינטרטור שבשווייץ. התזמורת, שהיא הוותיקה ביותר בשווייץ, נוסדה בשנת 1875 כ"תזמורת העיר וינטרטור". המוזיק-קולגיום עצמו כארגון ששורשיו דתיים עד ימינו אלה נוסד בשנת 1629. התזמורת מבצעת כ-60 קונצרטים בשנה, וכמו כן מתפקדת כתזמורת האופרה של ציריך.
משנת 2002 עד 2008 היה יאק פאן סטן המנצח הראשי של התזמורת. עם פאן סטן הוציאה התזמורת כמה הקלטות לחברת MDG, בהן מוזיקה של מלחיני האסכולה הווינאית השנייה ושל פרנק מרטן. באפריל 2008 הודיעה התזמורת על מינוי דגלס בויד כמנצח הראשי הבא שלה, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2009-10. בויד שימש בתפקיד עד שנת 2016.
ברפרטואר המודרני, התזמורת עובדת לעיתים קרובות עם היינץ הוליגר, וברפרטואר של תקופת הבארוק עם מוריץ שטגר וניקולאס קרמר.
משנת 2016 משמש הכנר והמנצח האוסטרי תומאס זיתמיר כמנהלה המוזיקלי ומנצחה הראשי של התזמורת.
תמט הריאות

תמט ריאות מולד

תמט הריאות יכול להיות מולד (אטלקטזיס של היילוד)- כתוצאה למשל מתסמונת המצוקה הנשימתית, מצב בו בדרך כלל הריאות אינן בשלות וקיים מחסור בסורפקטנט. עקב זאת קיים בנאדיות הריאה מתח פנים גבוה הגורם להן להתמוטט לאחר כל נשימה והיילוד נאלץ להתגבר על המתח הגבוה בכל שאיפת אוויר.

קליניקה וטיפול

התמט יהיה לרוב הפיך ויכול לחלוף לחלוטין, אם מתוקנת הסיבה לחסימה. במקרים ממושכים וכרוניים של תמט, עלולים להתפתח סיבוכים כגון ברונכיאקטזיס או מורסה ריאתית. הטיפול בחלק מקרים הוא על ידי ברונכוסקופיה, או במקרים בהם אינה עוזרת- ניקוז של הנוזל החוסם ולרוב גם טיפול אנטיביוטי. כריתת האונה האטלקטטית מתבצעת רק במצבים בהם אזור התמט מהווה מקור לזיהום בלתי נשלט, או כאשר נצפות ברונכיאקטזיות מוכחות. 
בצילום ניתן לראות כי מרקם הריאה הופך להיות פחות ספוגי והוא נראה לבן וסמיך יותר, בעוד שאזורים אחרים נראים שחורים יותר (ניפוח יתר באופן קומפנסטורי). במקרה של תמט קיים סימן בשם golden G sign- מצב בו יש התעגלות של התמט בצורת S כלפי שער הריאה: מדובר בתמט של האונה כתוצאה מגוש מרכזי אשר יוצר לחץ באזור מסוים ולכן גבול האונה הוא בצורת S במקום קשת.
כריסטיאן הראשון, רוזן פפאלץ-בירקנפלד-בישוויילר

ביוגרפיה

כריסטיאן נולד ב-3 בספטמבר 1598 בבירקנפלד, לקרל הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד ולדורותיאה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ודורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג.
בשנת 1600 מת אביו קרל הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד, וכריסטיאן ירש את האזור סביב בישוויילר באלזס שהפך לרוזנות פפאלץ-בירקנפלד-בישוויילר. מכיוון שהיה קטין שלט כעוצר דודו פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג עד לבגרותו, ודודתו מריה אליזבת מפפאלץ-צווייבריקן-נויבורג הופקדה על חינוכו.
כריסטיאן שירת בצבא השוודי, ואף הגיע לדרגת גנרל חיל הפרשים. במהלך מלחמת שלושים השנים לחם כריסטיאן יחד עם הצבא השוודי, ופיקד על צבא שגייס בבאדן-דורלאך. לאחר קרב נורדלינגן בשנת 1634 עזב כריסטיאן את הצבא השוודי, ואף השלים עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1640 בנה כריסטיאן טירה בבישוויילר, ובשנת 1644 שלח את ילדיו לחצרו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.
כריסטיאן הקים את הענף של פפאלץ-בירקנפלד-בישוויילר שהיה חסר חשיבות, אולם ממנו יצאו לבסוף מלכי בוואריה. ב-6 בספטמבר 1654 מת כריסטיאן, ובניו חילקו את נחלותיו: כריסטיאן קיבל את פפאלץ-בירקנפלד-בישוויילר, ואילו יוהאן קרל קיבל את פפאלץ-בירקנפלד-גלנהאוזן.
ג'ימי אשקרופט

קריירה

אשרופט נולד בליברפול, והחל את קריירת המשחק שלו במועדונים מקומיים. במשך תקופה קצרה הוא שיחק כשחקן חובב באברטון, לפני שעבר לגרייבסנד יונייטד מהפוטבול ליג הדרומית ב-1899. אשקרופט הפגין יכולת גבוהה במדי גרייבסנד, וכתוצאה מכך משך את תשומת הלב של וולוויץ' ארסנל מהפוטבול ליג, וביוני 1900 הוחתם שם על חוזה מקצועני.
אשקרופט ערך את הופעת הבכורה נגד ברטון סוויפטס ב-15 בספטמבר 1900; המשחק הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 0 - 1, אך אשקרופט נותר שחקן הרכב קבוע באותה עונה ובעונה שלאחר מכן. בעונת 1901/1902 אשקרופט שמר על שער נקי ב-17 משחקי ליגה מתוך 34, כולל שיא מועדון של שישה משחקים ברציפות; המועדון סיים במקום הרביעי בליגה השנייה, ובמקום השלישי בעונה שלאחר מכן.
אשקרופט לא ספג שער ב-20 משחקים בעונת 1903/1904 שבה העפיל המועדון לליגה הבכירה, ובעונת 1904/1905 השלים רצף שיא של 154 משחקים רצופים במדי ארסנל. בעונת 1905/1906 ועונת 1906/1907 העפיל המועדון לחצי גמר גביע ה-FA עם אשקרופט בשער, והוא הופיע בשלושת משחקיה של נבחרת אנגליה באליפות הבית הבריטית של 1906. אנגליה ניצחה פעמיים והפסידה פעם אחת, וחלקה את התואר עם נבחרת סקוטלנד. אשקרופט הוא השחקן הראשון של ארסנל שהופיע במדי הנבחרת האנגלית.
בסך הכל הופיע אשקרופט במדי ארסנל ב-303 משחקים במשך שמונה עונות. הוא הועבר לבלקבורן רוברס ב-1908 על מנת להקל על הבעיות הכספיות שפקדו את ארסנל באותה תקופה. במדי רוברס הוא שיחק בכ-120 משחקים, הגיע לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1910/1911, וזכה באליפות בעונה שלאחר מכן. ב-1913 הוא שוחרר מבלקבורן ללא תמורה כספית. אשקרופט לא הצליח למצוא קבוצה חדשה, ונאלץ לפרסם מודעה בעיתון The Athletic News.
בסופו של דבר אשקרופט חתם בטרנמיר רוברס, שבמדיה שיחק עונה אחת לפני שכל משחקי הכדורגל המקצועיים הושהו בגלל מלחמת העולם הראשונה; ככל הנראה אשקרופט פרש מכדורגל בתקופה זו. הוא מת ב-1943 בגיל 64.
כביש 5233

היסטוריה

סלילת הכביש החלה בשנת 1955 כדי לאפשר גישה לקיבוץ חורשים ולמושב ירחיב, שנבנה כמה שנים קודם לכן. הכניסה אליו הייתה מכביש 444.
בשנת 1995, כחלק מהתכנון להקמתו של כביש 531, תוכנן שינויו של תוואי הכביש כדי לאפשר לכביש 531 (העתידי) להיות כביש מהיר ללא רמזורים. עד שנת 2013, הכניסה נשארה כשהייתה – צומת מרומזר בכביש 444. לאחר מכן (משנת 2013 עד יולי 2017) הכניסה לכביש הייתה מצומת מרומזר בכביש 531. ביולי 2017, נפתחה ההפרדה המפלסית של הכבישים 5233/531 על מנת שכביש 531 יהיה כביש מהיר ללא רמזורים ותחילת הכביש חזרה לצומת בכביש 444, בסמוך למחלף ג'לג'וליה, למקום שבו הייתה הכניסה מלכתחילה.

אתרים בסמוך לכביש

יער חורשים נמצא בסמוך לכביש.

צומת מתן

צומת מתן הוא הצומת הגדול ביותר בכביש זה. הוא מקשר בין הכבישים 444 ו-5233, והוא נמצא בסמוך למחלף ג'לג'וליה. צומת מתן קישר משנת 1955 עד שנת 2013 בין הכבישים 444 ו-5233. בשנת 2013, נפתח צומת מרומזר בין הכבישים 5233 ו531, מה שאפשר גישה נוחה יותר לנוסעים מכביש 5233 לכביש 531. ביולי 2017, נפתחה ההפרדה המפלסית בין הכבישים 5233/531, שאילצה את הבאים מכביש 5233 ואליו לעבור בצומת מתן.
כיום, מתוכנן שדרוג של הכביש - יציאה נוספת ממנו שמתחברת ישירות לרמפה של כביש 531 לכיוון מזרח  ולבסוף לכביש 6. בנוסף לכך, מתוכננת הרחבת הכביש - לכביש בעל שני נתיבים לכל כיוון.
בצומת מתן עוברים רכבים שנוסעים לכביש 5233, רכבים שיוצאים ממנו לכביש 444 בכיוון צפון (חלקם פונים בהמשך לכביש 531 שממנו חלק נוסעים מזרחה לכיוון כביש 6, וחלק מערבה, להמשך כביש 531) ורכבים שיוצאים ממנו לכביש 444 בכיוון דרום.
בצומת זה ישנה פנייה מסוכנת מכיוון תחנת הדלק "פז" בסמוך למושב חגור. בפנייה זו, מכוניות שנכנסות לתחנת הדלק ויוצאות ממנה עוברות דרך נתיבים. בפנייה לתחנת הדלק, יש שדה ראייה מצומצם - מה שגורם מדי פעם לתאונות. בנוסף לכך, ישנו עומס רב בצומת מכיוון שזו היציאה היחידה מהכביש (מלבד היציאה בכפר קאסם, מה שמצריך מעבר דרך כפר ברא).
ג'מייקל גרין

נעורים ומכללות

גרין נולד וגדל בעיר מונטגומרי שבאלבמה. כשחקן קבוצת הכדורסל של "תיכון סנט ג'וד" זכה בשתי אליפויות המדינה, ובסיום עונת 2008, האחרונה שלו בתיכון, זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין באלבמה (Alabama Mr. Basketball) והשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בקיץ 2008 שיחק באליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 18 כחבר נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליית הכסף. מאמן הנבחרת היה אנתוני גרנט, אשר היכרותו עם גרין השפיעה על החלטתו ללמוד ולשחק באוניברסיטת אלבמה, אותה אימן גרנט. גרין למד באוניברסיטת אלבמה בין השנים 2008–2012, ולאורך תקופתו בקבוצה רשם ממוצעים של 13.5 נקודות ו-7.4 אסיסטים למשחק. בשתי עונותיו האחרונות באלבמה נבחר לאחת מחמישיות העונה של המחוז הדרום-מזרחי (SEC).

ליגת הפיתוח וצרפת

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2012, החל גרין לשחק עבור קבוצת אוסטין טורוס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 12.3 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה חתם על חוזה בקבוצת קוראל רואן מליגת העל הצרפתית. ב-25 משחקיו בקבוצה בעונת 2013/2014 קלע 11.8 נקודות למשחק, אך קבוצתו סיימה במקום ה-15 (מתוך 16) וירדה לליגת המשנה הצרפתית.
בעונת 2014/2015 חזר לשחק באוסטין (אשר בינתיים שינתה את כינוייה ל"אוסטין ספרס"), ולאחר חצי עונה בה הציג יכולת מצוינת עם ממוצעים של 23.0 נקודות ו-10.7 ריבאונדים, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח.

סן אנטוניו ספרס

בינואר 2015 חתם על חוזה ל-10 ימים בסן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, ובתום החוזה שוחרר מהקבוצה.

ממפיס גריזליס

ב-2 בפברואר 2015, כשבוע לאחר שחרורו מסן אנטוניו, חתם על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים בממפיס גריזליס, אשר בסיומם חתם על חוזה חדש בקבוצה עד סיום עונת 2016/2017. בעונתו השנייה בממפיס הפך לשחקן קבוע ברוטציית הקבוצה, כמחליפו מהספסל של זאק רנדולף, ותרם 7.4 נקודות בממוצע למשחק. בעונה הבאה תפס את מקומו של רנדולף בחמישייה הפותחת, ועזר לגריזליס להעפיל לפלייאוף ה-NBA בפעם השביעית ברציפות.
לקראת עונת 2017/2018 חתם על הארכת חוזה בממפיס לשנתיים נוספות, עבור כ-17 מיליון דולר.

לוס אנג'לס קליפרס

ב-7 בפברואר 2019 נשלח גרין בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם גארט טמפל, בתמורה לאייברי בראדלי. ביולי 2019 חתם על הארכת חוזה בקבוצה לשנתיים נוספות, עבור כ-10 מיליון דולר.
גאורגי הראשון, מלך גאורגיה

תקופת השלטון המוקדמת

גאורגי, בנו של בגרט השלישי, נולד בשנת 998 (על פי גרסה מאוחרת יותר של הכרוניקל הגאורגי, נולד בשנת 1002). עם מות אביו ב-7 במאי 1014, ירש את ממלכת אבחזיה, כארתלי וממלכת קאחתי מאוחדות לממלכה אחת - סכרתוולו ("כל-גאורגיה"). כמו קודמו, קיבל גאורגי בירושה את התואר "מלך האבחזים" ו"מלך הגאורגים".
השליט הצעיר החדש נוצל מיד בידי האצילים, שדוכאו בידי בגרט. בסביבות אותה שנה, המחוזות המזרחיים ביותר של קאחתי והרתי, שהושגו במאמץ על ידי בגרט, מרדו והחזירו את מלכם, קוויריקה השלישי הגדול (1010 או 1014–1037) לכס המלוכה בקאחתי, שאיחד גם את אראן (آران), הקים את ממלכת קאחתי-הרתי והכריז על עצמו כ"מלך הקאחים והראנים". גיאורגי לא היה מסוגל למנוע את המרד ולאחד בחזרה את המחוז הסורר לממלכתו, והניח את תביעתו לקאחתי והרתי ליורשיו.
עמק הפרחובה

עמק הפרחובה (ברומנית: Valea Prahovei) ממוקם לאורך נחל פרחובה, בדרום רומניה, בצפון חבל מונטניה. העמק הוא מרכז תיירותי בהרי הקרפטים ויש בו מרבצי נפט, שנוצלו במידה רבה.
מיקום העמק, במרחק כמאה קילומטרים מעיר הבירה, בוקרשט, בנוסף לנופים מרהיבים ולמתקני נופש וספורט חורפי, הפכו את המקום לפופולרי מאוד. המרכז העירוני העיקרי בעמק נמצא בקמפינה. מרכזי הנופש העיקריים הם בערים סינאיה, בפרדאל, באזוגה, בקומרניק, בבראזה, בבושטן וסלאניק.
נילית

היסטוריה

נילית נוסדת בשנת 1969 על ידי אניו לוי, אשר עלה עם משפחתו מאיטליה לישראל.
המפעל הוקם בשנת 1971 במגדל העמק, ישראל והתחיל לייצור בשנת 1974. מאז נילית ממוצבת כיצרנית הניילון הראשונה בישראל. נילית התחילה בפולימריזציה בשנת 1978. בשנת 1981, נילית החלה בייצור מלח ניילון. בשנת 1988, נכנס חוט 5 דנייר של נילית לספר השיאים של גינס, כחוט הניילון הדק והעדין ביותר בעולם.
בשנת 1995, ייסדה נילית את מפעל "יורוניל" איטליה – והוא מפעל הייצור הראשון של החברה מחוץ לישראל. מפעל יורוניל החל בייצור לאחר שנתיים והתמחה בחומר תרמופלסטי מעכב בעירה ובפלסטיק בעל סיכה פנימית. לימים הוחלף שם המפעל לנילית פלסטיק אירופה.
בשנת 1996 נילית חתמה על הסכם יזמות משותף עם חברת "שרה לי" לייצור חוטי ניילון 6.6.עבור מוצרי ההלבשה שלה בישראל. בשנת 2006 הופרדה חטיבת הטקסטיל בחברה והפכה להיות חברה עצמאית.
נילית חתמה על הסכמי שיתוף נוספים: ב-2001 עם יצרן החוטים האמריקאי Unifi, Inc במטרה לייצר חוטי ניילון 6.6 POY לשזירה במפעל בישראל, וב-2004 עם חברת Pompea SpA להקמת קו ייצור POY חדש, גם הוא במפעל של נילית בישראל.
בשנת 2006 פתחה נילית בסדרת רכישות של מפעלי ייצור ברחבי העולם. הרכישה הראשונה הייתה תחום הסיבים של Apparel EuropeInvista. בשנת 2007, רכשה נילית את Frisetta Polymer בגרמניה. בשנת 2009, רכשה נילית את Nylstar במרטינסויל, וירג'יניה, ארצות הברית.
באותה תקופה, ייסדה נילית שני מפעלי ייצור ב- SUZHOU אשר בסין. מפעל שהחל לקרזל חוטים בז'יאנגסו בשנת 2008. לאחר שנה מפעל נוסף. שמייצר תרכובות תרמופלסטיות.

מוצרים

מפעל "נילית סיבים" מייצר חוטים דקים, דקים מאד וחוטים בעובי חצי דנייר. חוטים אלה משווקים תחת שמות מותג רבים. בנוסף, נילית מייצרת חוטים לפי רישיון מחברת Invista. בין לקוחות החוטים של נילית נימנים יצרני הגרבונים, הגרביים, הלבשה תחתונה, בגדי גוף ובגדי ספורט.

פעילות כלל עולמית

"נילית" פועלת ביותר מ-70 מדינות ומפעילה מתקני ייצור בישראל, בברזיל, בסין ובארצות הברית. "נילית" מעסיקה כ- 1,200 עובדים ברחבי העולם.
"נילית" היא חברה בבעלות פרטית, מנוהלת על ידי מיכאל פ. לוי, המנהל את חברות משפחת לוי ובכללן "נילית" וסוכנות מכוניות למזרח התיכון בע"מ,שהיא היבואנית והמפיצה הבלעדית של מותגי קונצרן FCA, ובכלל זאת מותגי פיאט, לנצ'יה, אלפא רומיאו ואבארט בישראל ומשאיות חברת איווקו. החברה היא בעלת השליטה בחברת "יפנאוטו", יבואנית מותג סובארו וכן בעלת 25% בחברת "אוטו איטליה" היבואנית והמפיצה הבלעדית של מותגי פרארי ומזראטי בישראל
מיכאל ורשביאק

ביוגרפיה

נולד ברחובות. שירת בנח"ל. בשנת 1969 סיים את חוק לימודיו בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
בשנים 1970–1973 שיחק בתיאטרון הבימה בהצגות כמו "קליגולה", "חברים מספרים על ג'ימי", ו"הכנסת כלה".
הופיע בהצגה צ'ה גווארה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ובמחזמר "זרעים של מסטיק".
שימש כיד ימינו של ניסן נתיב, מנהל הסטודיו למשחק, במשך 22 שנה, ולאחר מותו בשנת 2008 מונה ליורשו בתפקיד.
דרך הנשר

תקציר העלילה

דניאל (דני) פלד (אלי דנקר) הוא טייס במילואים בחיל האוויר ועובד כטייס ריסוס באזרחות. הוא נשוי למאיה (נורית גלרון) ואב לתום (ישי גולן) העומד לפני גיוס לצבא. תום רוצה להתגייס ללהקה צבאית אבל דני מתנגד לכך בתקיפות, דבר שיוצר מתח במשפחה.
חברו הטוב של דני מימי הטייסת הוא נוימן (גידי גוב) שכעת הוא רופא מנתח בבית חולים. דני סובל לעיתים מסחרחורת ומדווח על כך לנוימן. נוימן בודק אותו ומתרשם שישנה בעיה נוירולוגית. בבדיקה CT מאבחנת הרנטגנולוגית (מירי פביאן) שלדני יש שני גידולים במוח.
האונקולוג, פרופ' גטר (גדעון שמר) אומר לדני כי יש להתחיל במהירות טיפול בהקרנות וכימותרפיה.
דני נתקף בהלם. הוא מבקש מנוימן לא לאמר זאת למאיה ולתום וכי הוא מבקש להמשיך לטוס. נוימן נותן הוראה לקרקע אותו ולהעסיקו בתפקיד פקידותי עד שיתנקה דמו מרעלי הריסוס.
מאיה ותום מרגישים שהתנהגותו של דני השתנתה. כשהם מכינים לו מסיבת יום הולדת בהפתעה הוא אינו מברך את חבריו ופורש מהר לחדרו.
הוא מתחיל לריב עם תום ומאיה ולבסוף אורז את בגדיו ואומר לה שהוא עוזב את הבית כי אינו אוהב אותה ונותן לה לחשוב שהתאהב באחרת.
נוימן מגיע למאיה ומספר לה את האמת על מחלתו של דני והיא מקבלת זאת בהלם ובבכי, גם תום מקשיב לשיחה.
מאיה מודאגת וחברתה דפנה (עירית גדרון) מתקשרת למשטרה אך תוך השיחה דני חוזר.
דני רוצה להתאבד. הוא קם בבוקר, מגיע למטוס ומניע אותו ללא אישור. הוא נוטל תרופות משככות כאבים במטרה לאבד את ההכרה אבל תום מקדים אותו ומסתתר במושב השני של המטוס. הוא מעיר אותו ובהדרכתו מצליח תום להנחית את המטוס. לאחר הנחיתה מסתבר לתום ולד"ר נוימן שנמצא על הקרקע, שדני מת.
דה וושינגטון אקזמינר

מחלוקות

בשנת 2018 פרסם המגזין רשימה בת 205 הישגים של ממשל טראמפ. הרשימה כללה כמות גדולה של אי-דיוקים וטעויות, ובבדיקה הסתבר שהיא נמסרה לפרסום ל"וושינגטון אקזמינר" ישירות מהבית הלבן, ופורסמה מבלי לבדוק את נכונותה. לאחר הפרסום, טראמפ התגאה ברשימה וצייץ את המאמר פעמיים.
בינואר 2019 פרסם המגזין מאמר בו טען אדם ממשטרת הגבולות בארצות הברית כי גורמי טרור מוסלמי מנסים לחדור לארצות הברית דרך גבול מקסיקו וכי מצאו בקרב המהגרים שטיח תפילה. זמן קצר לאחר מכן, טראמפ ציטט את המאמר כהצדקה להרחבת גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו. לאחר בדיקה הסתבר כי הטענות במאמר אינן נכונות, אך המגזין לא הוציא הבהרה כלשהי בנושא.
אוגוסט הירט

אוגוסט הירט (בגרמנית: August Hirt; ‏28 באפריל 1898, מנהיים - 2 ביוני 1945, היער השחור) היה האופט-שטורמפיהרר באס אס. שימש כיושב-ראש אוניברסיטת הרייך בשטרסבורג שבצרפת בזמן הכיבוש הגרמני בתקופת מלחמת העולם השנייה. ידוע שערך ניסויים בבני-אדם והיה פושע מלחמה ופושע נגד האנושות.
נולד בשנת 1898 במנהיים לאיש עסקים שווייצרי. שירת במלחמת העולם הראשונה ובשנת 1916 נפצע בלסת. בזכות הפציעה קיבל את אות צלב הברזל וחזר למנהיים. אחרי המלחמה החל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. בשנת 1921 קיבל באופן רשמי את אזרחותו הגרמנית. בשנה שלאחר מכן קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה ועבד באוניברסיטה. בשנת 1930 קיבל את תואר הפרופסור. הצטרף לאס אס ב-1 באפריל 1933. בשנת 1937 מונה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, אף על פי שהצטרף למפלגה הנאצית רק כחודשיים לפני כן. בשנת 1938 החל לעבוד גם באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. 
הוא פעל בחברת אננארבה יחד עם וולפרם סיברס וברונו בגר. בתקופה זו, השתמש בגופות ובעצמות בני-אדם יהודים ממחנה הריכוז דכאו שנשרפו או הורעלו בגז כדי לערוך בהן ניסויים. בין השאר, ניסויו כללו שימוש במסקלין כרעל.
לקראת סיום המלחמה והידיעה הברורה על הפסד גרמניה, הפרויקט הופסק בספטמבר 1944 והירט נמלט. אמנם הירט ציווה על השמדת כל הראיות לקיום הפרויקט, אך ההשמדה מעולם לא בוצעה במלואה. מרבית מהגופות נקברו בשנים שלאחר המלחמה בשטרסבורג. ב-2 ביוני 1945, כחודש לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, אוגוסט הירט התאבד בסביבת היער השחור.
אבי איבגי

קריירה

איבגי החל את קריירת המשחק במחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ערך בקבוצה בעונת 1996/1997. באמצע עונת 2001/2002 עבר לקבוצת בני יהודה תל אביב, ששיחקה באותה עונה בליגה הלאומית, ועלה עמה לליגת העל. לאחר שנה וחצי בבני יהודה עבר איבגי להפועל כפר סבא ששיחקה בליגה הלאומית, ובעונתו השנייה בקבוצה עלתה הקבוצה לליגת העל.
בעונת 2006/2007 עבר איבגי לקבוצת בית"ר ירושלים, שם שימש שוער שני לאיציק קורנפיין בקבוצה שזכתה באותה עונה באליפות. בעונת 2007/2008 שיחק איבגי בעירוני ראשון לציון וירד עמה לליגה השלישית. את עונת 2008/2009 העביר איבגי במכבי פתח תקווה, כשוער מחליף לאוהד כהן. עונה לאחר מכן שב איבגי לשמש כשוער ראשון בהפועל נצרת עילית.
ביוני 2010 חתם בקבוצת מכבי הרצליה מהליגה הלאומית. ביוני 2013, לאחר שלוש שנים בהרצליה, לקראת עונת 2013/2014 חתם איבגי בהפועל פתח תקווה, ובעונה זו העפיל עמה לליגת העל. ביוני 2014 חזר איבגי למכבי הרצליה, ולאחר שתי עונות חזר שוב להפועל פתח תקווה.
ביוני 2017 חזר איבגי לקנדציה שלישית בהפועל נצרת עילית.
ב-22 ביוני 2019 חתם בהפועל מרמורק.

מחוץ לכדורגל

איבגי משחק כשוער בנבחרת ישראל בכדורגל חופים.
בשנת 2007 התמודד בתוכנית כוכב נולד.
ב-2007 התלוננו נגדו במשטרה שייע ורונן פייגנבוים על הטרדות מאיימות כלפיהם.
במהלך גירושיו בשנת 2011, התלוננה נגדו אשתו דאז בעוון תקיפה, אולם לאחר מעצר בית בן יממה החליטה המשטרה שלא להאריך את מעצרו.
איבגי גרוש ויש לו שלושה ילדים.