google/wiki40b huggingface dataset:
קסטרו (צ'ילה)

היסטוריה

כשהספרדים הגיעו לראשונה לצ'ילואה ב-1540, האי היה מיושב בבני הוויליצ'ה, שהשתייכו לתרבות המאפוצ'ה. ב-12 בפברואר 1567 ייסד מרטין רואיס דה גמבואה את העיר סנטיאגו דה קסטרו. מיקומה נבחר בשל נוחות הגנתה, הימצאם של מים ראויים לשתייה וגילוי של זהב בכמויות קטנות בקרבתם. בשנת 1600 הצליח ההולנדי בלתזר דה קורדס, בסיועם של ילידי האי, להשתלט על העיר לזמן קצר. ב-1788 נושלה העיר ממעמדה כבירת האי לטובת אנקוד, ורק ב-1982 שבה לשמש כבירה.

תיירות

בקסטרו מספר מוזיאונים, וכן כנסיית אפוסטול סנטיאגו, שהוכרה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. הגאות והשפל הקיצוניים בחופי קסטרו אף הם מהווים מוקד משיכה לתיירים. בתי הדייגים המצויים על קו החוף נבנו על כלונסאות, על מנת להתמודד עם הפרשי הגובה של פני הים. בסמוך לעיר נמצא הפארק הלאומי צ'ילואה.
סילימניט

שימושי הסילימניט

לסילימניט יש ערך כלכלי מועט. לעיתים נעשה שימוש בסילימניט במצתים של מנוע בעירה פנימית. בסילימניט נעשה שימוש מועט כמינרלים שנמכר לאספנים, וכאבן חן. קשיות המינרל מתאימה לשמש כאבן חן אבל שימוש זה מוגבל בשל תכונת הפצילות המושלמת במישור האורך.

מקור ותפוצה

הסילימניט, הן הסוג הרגיל והן הסוג הסיבי המכונה פיברוליט, נפוץ בסלעים מותמרים שמקורם בסלעי יסוד עשירים באלומיניום שעברו התמרה מלאה כדוגמת שיסט, גנייס והורנפלס, לעיתים נדירות בפגמטיטים. הסילימניט הוא גם מינרל דטריטי. הסילימניט הוא אחד ממינרלי האינדקס המאפשר להעריך את הטמפרטורה, העומק, והלחץ שבו היה נתון הסלע בעת ההתמרה.
הסילימניט הוא מינרל נפוץ למדי. בין המקומות הבולטים בהם ניתן למצוא סילימניט: בטירול שבאוסטריה; במקום שבו נתגלה לראשונה, סמוך לעיירה סושיצה באזור פילזן בבוהמיה בצ'כיה; בבוואריה בגרמניה; סמוך לעיירה צ'סטר במחוז מידלסקס, ובמחוז ניו לונדון במדינת קונטיקט ובמחוזות דלאוור בפנסילבניה ואורנג' בניו יורק שבארצות הברית. בברזיל בסרי לנקה (כאבן חן) ובנקודת כריסטמס, אדמת אנדרבי באנטארקטיקה.
בין המקומות בארצות הברית שבו נתגלה הסילימניט נמצאת גם ברנדיווין ספרינגס (Brandywine Springs) במחוז ניו קאסל (New Castle ) שבמדינת דלאוור. על פי הצעתם של החברים באגודת המינרלוגיה של דלאוור נקבעה הסילימניט כמינרל הרשמי של דלאוור בחקיקה של בית הנבחרים של המדינה ב-1977.
בישראל ניתן למצוא סילימניט בסלעים המטמורפיים מגיל הפרקמבריון באזור מסיב אילת. בחצי האי סיני ניתן למצוא סילימניט בסלעים המטמורפיים מגיל הפרקמבריון באזור הוואדיות כיד וצחיח.
קן הנשרים (משחק וידאו)

עלילה

עלילת המשחק מתרחשת במהלך תקופת מלחמת העולם השנייה. השחקן משחק בחייל קומנדו של בעלות הברית, אשר צריך לחדור למבצר הנאצי הסודי "קן הנשרים" (אשר מורכב מארבע טירות), להילחם בכמות גדולה של חיילי אויב, להציל שלושה מרגלים שבויים מטעם בעלות הברית המוחזקים שם, להציל את אוצרות האמנות שהנאצים גנבו במהלך המלחמה, ולאחר מכן להרוס את המבצר באמצעות חומרי נפץ.
הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה

הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה היא הספרייה האקדמית של הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית (קמפוס רחובות של האוניברסיטה העברית בירושלים) ונמצאת בלב הקמפוס. משנת 2002 היא משתייכת לרשות הספריות של האוניברסיטה העברית.

רקע

הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה נוסדה בשנת 1969 בשם: "הספרייה המרכזית למדעי החקלאות בפקולטה לחקלאות". בהקמתה איחדה ספריות מחלקתיות קטנות ששכנו בבניינים שונים בקמפוס. בימיה הראשונים שכנה בבניין אהרונסון (הבניין הראשון של הפקולטה לחקלאות ע"ש אהרן אהרנסון), בחדר ה"מרכזיה" (היום כיתת מחשבים 15). הספרנים הראשונים היו נעים גבעוני
(1923 – 2016), ופרץ טורא. בשנת 1972, עם הקמת בניין קנדי לי ב' בלב הפקולטה עברה הספרייה לבניין זה והיא נמצאת בו עד היום.

מבנה הספרייה

בשנת 2011 שופץ מבנה הספרייה והוקם בו מרכז מידע ספרייתי ע"ש ברל ואגנס גינגס בתכנון האדריכלית ויוי אסטרינסקי. קומת הקרקע של הספרייה מכילה חדר ללמידה שקטה ואת משרדי הספרייה (מחלקת קיטלוג ומחלקת השאלה בין-ספרייתית), והקומה הראשונה כוללת את אוספי הספרים וחלל משותף גדול המאפשר למידה בקבוצות ומאפיין את המקום כמרכז למידה פעיל ותוסס. החלל המואר והגדול מארח גם תערוכות אמנות מתחלפות, חלק נכבד מהן של אומנים תושבי רחובות והאזור. בנוסף לחלל המשותף קיימים חדרי למידה בקבוצות, וחדרים שקטים ללימוד אישי. הספרייה כוללת כ-200 מקומות ישיבה שונים: משולחנות וכיסאות "מסורתיים" ועד אזור ספות והתרווחות. הספרייה מצוידת במחשבים נייחים, מחשבים ניידים, מדפסות, סורק, מסכי LCD, רשת אלחוטית וציוד נוסף להשאלה. הספרייה נגישה לבעלי מוגבלויות. קיימת מעלית, עמדת מחשב נגישה המצוידת בתוכנת הגדלת טקסט, ותוכנות להקראת טקסט מותקנות על כל המחשבים.

אוספי הספרייה

אוספי הספרייה בנויים ממאגרי מידע, ספרים וכתבי עת בתחומים הנלמדים בפקולטה: מדעי הצמח, מדעי הקרקע והמים, בעלי חיים, רפואה וטרינרית, אנטומולוגיה, מחלות צמחים ומיקרוביולוגיה, משאבי הטבע בחקלאות, ביוכימיה, מדעי המזון ותזונה וכלכלת ניהול וסביבה. כמו כן מצוי בספרייה אוסף היסטורי של פרסומים העוסקים בחקלאות בארץ ישראל מלפני קום המדינה. מרבית כתבי העת בספרייה קיימים בפורמט אלקטרוני. עבודות הגמר והתזות שהוגשו בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה, מונגשות בפורמט אלקטרוני.
עכבישי משפך אוסטרליים

ארס

הארס מכיל כמות גדולה של רעלנים כמו רובוסטוקסין, שהוא פוליפפטיד קטלני בעל רעליות עצבית. השפעתו של רעלן זה גורמת לפתיחת תעלת יונים בתאי עצבים.
רעלן נוסף הנמצא בארס הוא אטרקוטוקסין.
שני הרעלנים האלה קטלנים לבני אדם ולקופים אך לשאר החיות הסכנה יותר קטנה ועל חלק מהחיות כמו כלבים, חתולים, סוסים, פרות ועוד כמעט ואין השפעה.
בנוסף הארס מכיל רעל עצבים כמו נוירוטוקסין אשר גורם לדחף עצבי בתאים ומערכת העצבים. כתוצאה מכך נחסם שחרור האצטילכולין בסינפסות של עצבים ושרירים. דבר זה גורם לשיתוק ומוות.
רק בשנת 1981 נמצא נוגדן לארס המשפך האוסטרלי. הנוגדן פועל מהר וביעילות. מאז שהומצא הנוגדן לא היו מקרי מוות מנשיכת סוג זה של עכביש.
דיינה וושינגטון

חייה

וושינגטון נולדה בשם רות לי ג'ונס בעיר טסקלוסה במדינת אלבמה, משפחתה עברה לשיקגו בהיותה ילדה. עוד כנערה ניגנה פסנתר וניצחה על מקהלת הכנסייה בשכונתה. בגיל 16 הופיעה בקרב קהילת הגוספל ברחבי ארצות הברית, כאשר היא מלווה את הזמרת רוברטה מרטין ולהקת הגוספל שלה בפסנתר. במקביל הופיעה תחת שם הבמה דיינה וושינגטון במועדונים.
קולה הצלול ובעל הגוון, חוש התזמון שלה והדיקציה המושלמת שלה תרמו להצלחתה כזמרת ובשנת 1942 הצטרפה ללהקתו של ליונל המפטון, עמה נשארה כשלוש שנים. מאותה עת בה זוהתה כבר בשם דיינה וושינגטון, סירבה להופיע בשירי גוספל משום שסירבה לערב את העולם הדתי ממנו נבעה מוזיקת הגוספל עם העולם החילוני.
עד 1959 הקליטה בהצלחה מסוימת מספר תקליטים בחברת התקליטים Keynote Records בהפקתו של קווינסי ג'ונס ומספר שירים שלה (רובם ככולם ביצועים לסטנדרטי ג'אז נודעים) הגיעו למקומות גבוהים במצעד פזמוני הרית'ם אנד בלוז. אולם בשנת 1959 הקליטה את השיר What a Diff'rence a Day Makes שזיכה אותה בפרס גראמי על הופעת הרית'ם אנד בלוז הטובה ביותר והגיע למקום השמיני במצעד פזמוני הפופ של השבועון בילבורד. השיר והאלבום באותו שם (שהוקלט בחברת מרקורי), שכלל גם את הלהיטים Cry Me a River ו-I Remember You זכה להצלחה מסחרית עצומה והיווה עבור וושינגטון פריצה לקהל המוזיקה הפופולרית. עם זאת, מבקרי המוזיקה טענו ששירתה הפכה למסחרית מדי ושהתזמורת שליוותה אותה, שהייתה עשירה בכלי קשת, התרחקה מדי ממקורות הבלוז השורשיים. למרות הביקורות, ההצלחה המסחרית האירה לוושינגטון פנים והיא המשיכה להקליט להיטים שהגיעו למקומות ראשונים במצעדים כמו ביצוע מחודש לשירו של נט קינג קול Unforgettable, ‏ Smoke Gets in Your Eyes, ‏(Baby (You've Got What It Takes, ‏September in the Rain ו-Mad About the Boy (שזיכה את וושינגטון בהכרה מחודשת ב-1992, עת הושמע במסגרת פרסומת טלוויזיה).
הצלחת להיטי הסולו של וושינגטון נעצרה לפתע באמצע 1962. השירים שהוציאה לא זכו עוד להצלחה במצעדים. למרות שהחליפה מפיק מוזיקלי וחברת תקליטים, לא הצליחה לשחזר את ההצלחה.
וושינגטון התנשאה לגובה של 1.58 מטר בלבד והתמודדה כל ימיה עם עודף משקל. היא בנתה לעצמה תדמית מלכותית על ידי הופעה פומבית עטויה בפרוות מינק, פיזור שמועות על כך שהיא נושאת בכליה שני אקדחים באופן קבוע ושלל פרשיות-אהבים. וושינגטון נישאה שבע פעמים, חתונתה האחרונה הייתה לשחקן הפוטבול דיק ליין, כששה חודשים לפני מותה. הניגוד בין תדמית המלכה שלה לבין שיריה שציירו נערה רומנטית ושברירית קסם לקהל והקנה לה קסם מיוחד.
וושינגטון נפטרה בת 39, לאחר שנטלה מנת יתר של גלולות שינה וגלולות לדיאטה על קיבה ריקה.
רנו R8

היסטוריה

רנו R8 הוצגה לראשונה ביוני 1962, והתבססה על דופין של רנו. רוחבה היה צר מהדופין ב-34 מ"מ. המכונית דמתה לסימקה 1000 אשר הוצגה ב-1961. בשנת 1965 הוצגה גרסה מהודרת יותר: רנו  R10.
בשנת 1964 פותחה רנו R8 גורדיני 1100, אשר זוהתה בחזית עם מספר פנסים גדולים, ובשנת 1965 רנו R8 גורדיני 1300, בעלת מנוע שהפיק 103 כ"ס, אשר הגיעה למהירות שיא של 175 קמ"ש.
עד לשנת 1970 יוצרה גם בבולגריה, ועד לשנת 1976 יוצרה גם בספרד. בין השנים 1968 - 1971 יוצרה ברומניה תחת השם "דצ'יה 1100". בסך הכל יוצרו 37,546 יחידות.
במקביל, רנו R8 הורכבה בוונצואלה, מקסיקו, אוסטרליה, מרוקו, קנדה וניו זילנד.
מנועי דגם "רנו R8" הורכבו ברישיון, במכונית המשפחתית הקטנה דאף 66 ההולנדית (מנועי 1,108 סמ"ק).
אוריון (הוצאת ספרים)

היסטוריה והווה

"אוריון" הוקמה על ידי אורלי לוי, עורכת ספרים במקצועה, שבצעירותה שימשה במשך שנים מורה להוראת השפה העברית. בראשית דרכה בתחום הספרים שימשה לוי עורכת בהוצאות לאור כמו "לדורי" ו"כנרת", וכן כעורכת בעיתון הכלכלי "טלגרף" שהפסיק פעילותו בשנת 1996. ההוצאה החלה את פעילותה בחולון בשנת 1999 כהוצאה לאור לספרי ביכורים וספרי משפחה. במרוצת הזמן הרחיבה את פעילותה וכיום מוציאה לאור כ-50 ספרים בשנה, בתוכם ספרי עיון, ספרות מקור ישראלית, ספרי שירה, ספרי ילדים, ספרי בישול, ספרי תיעוד, ספרי הדרכה וספרות מתורגמת.
לפני ששינתה ההוצאה לאור את שמה ל"אוריון", פעלה עד שנת 2005 תחת השם "אורלי לוי הוצאה לאור".
הוצאת אוריון שמה לה למטרה להיות במה ספרותית ראויה לכותבים בראשית דרכם, כמו גם לסופרים מנוסים. בשנת 2011 נוכח המצב בשוק הספרים, לקחה על עצמה ההוצאה לנסות להקים איגוד או קואופרטיב של סופרים למציאת פתרונות חדשים למצוקתם.
בנוסף על פעילות ההוצאה בתחום הספרות היא גם מפיקה פרסומים לחברות גדולות כגון רכבת ישראל, נמל אשדוד ו"מכשירי תנועה".

כותרים וסדרות

קטלוג ההוצאה כולל, נכון לתחילת 2013, 250 כותרים. בין ספריה המתורגמים של ההוצאה, שניים מספריו של הפילוסוף מישל דה מונטן, "מבחר מסות" ו"סנגוריה על רמון סבונד" – שניהם בתרגומו של דרור דורי. כמו כן, פרסמה ההוצאה בשנת 2011 תרגום ראשון בעברית למקבץ שיריו של המשורר הפרסי סופי חאפז (חפיז).
מהסדרות הבולטות בהוצאה: סדרת ספרי הילדים "טנתא", העוסקת ברגשות, אשר נכתבה בידי תיקי וידס ונדפסה בכמה מהדורות, וסדרת הספרים "הארגמן, ספרים לנשמה", שכתבה מיכל בוקר. ספרי הסדרה הודפסו בכמה מהדורות, חלקם אף עוררו עניין בקרב מו"לים בחו"ל ויצאו לאור באנגלית בהוצאת "Adams" שבארצות הברית ובספרדית בהוצאת Edef ממדריד.
בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת אוריון הספר "ענוג הוא הלילה" מאת הסופר האמריקאי פרנסיס סקוט פיצג'רלד, בתרגום חדש של חוה כפרי. תרגום זה מוער וכולל מבוא על התקופה, על "הדור האבוד" ועל הקשר בין סקוט וזלדה פיצג'רלד לדמויות גיבורי הספר, דיק וניקול דייבר. 
כמו כן, התפרסמו ב-2016 שני כותרים מאת סופרת הילדים דליה בר-אל: "איך אתם מרגישים" ו"גיבורים על מפלצות".
ערך עצמי

באלגברה ליניארית, ערך עצמי (Eigenvalue) של טרנספורמציה ליניארית או של מטריצה הוא סקלר כלשהו, כך שקיים וקטור שונה מווקטור האפס (הנקרא וקטור עצמי) שהפעלת הטרנספורמציה עליו, או הכפלתו במטריצה, מכפילה אותו באותו סקלר. במילים אחרות, וקטור עצמי של טרנספורמציה או המטריצה הוא וקטור כזה, שעבורו הטרנספורמציה או המטריצה מתנהגים כמו סקלר. אינטואיטיבית, השפעת הטרנספורמציה היא "כיווץ" או "מתיחה" של הווקטור, מבלי ש"תזיז" או "תעקם" אותו.
בשל הקשר ההדוק בין מטריצות וטרנספורמציות, שמאפשר להביט עליהן כעל שני ייצוגים של אותו הדבר, מושג הערך העצמי זהה עבור שתיהן.

הגדרה פורמלית

יהי  מרחב וקטורי ותהא  טרנספורמציה ליניארית.
אם קיים וקטור  השונה מאפס וסקלר 
כך ש-, אזי נקרא ל־ ערך עצמי של , ול־ נקרא וקטור עצמי (Eigenvector) של  השייך לערך העצמי .
בהתאם, מוגדרים גם ערכים עצמיים ווקטורים עצמיים של מטריצות:
תהי  מטריצה ריבועית מסדר  מעל שדה  ויהי  וקטור השונה מאפס.
אם קיים סקלר  כך ש-, אז  יקרא וקטור עצמי של  השייך לערך העצמי .

וקטור עצמי ומרחב עצמי

עבור מטריצה , הווקטורים העצמיים המתאימים לסקלר  הם כל הפתרונות למערכת המשוואות ההומוגנית , כאשר  היא מטריצת היחידה. למשוואה הזו יהיה פתרון שאינו טריוויאלי (כלומר, ) רק כאשר הדטרמיננטה תהיה שווה לאפס    . 
אוסף הפתרונות נקרא "המרחב העצמי" של , והוא תמיד מרחב וקטורי. אם יש פתרונות לא טריוויאליים, אז  הוא "ערך עצמי", ובמקרה זה ממדו של המרחב קרוי הריבוי הגאומטרי של הסקלר (ראו להלן).
וקטורים עצמיים של ערכים עצמיים שונים הם בלתי-תלויים ליניארית זה בזה.
דואר בולגריה

דואר בולגריה (בולגרית: Български пощи) הוא שירות הדואר הלאומי של בולגריה. החברה הוקמה בשנת 1879 לאחר שחרור בולגריה מהשלטון העות'מאני.
החל משנת 2005 החברה מפעילה 3,008 סניפי דואר ובסך הכל 80,060 ק"מ של מסלולי דואר.
אר (כפר)

יהודי אר

מתיישבים יהודים החלו להגיע לאזור במאה ה-18. הקהילה היהודית בכפר השתייכה לזרם האורתודוקסי והקימה במקום בית כנסת, בית עלמין יהודי שקיים עד היום, חברה קדישא, חיידר ותלמוד תורה רוב היהודים במקום עסקו בשיווק תוצרת חקלאית ומעט בעלי משקים חקלאיים. בשנת 1930 נימנו בקהילה 70 יהודים.
ב-1944, אחרי כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו יהודי הכפר לגטו קישווארדה (KISVARDA) וסמוך לחג השבועות הובלו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה שבו יהודים בודדים לכפר, הם מצאו את בניין בית הכנסת הרוס ושבעת ספרי התורה שהיו בו נעלמו. בשנות השישים של המאה ה-20 כבר לא ישבו יהודים בכפר.
גוז'קוביצה

יהודי גוז'קוביצה

קהילה יהודית עצמאית התארגנה ביישוב בראשית המאה ה-20, וחלק מיהודי המקום עסקו בסחר בעצים. בשנת 1927 הוקם בכפר בית כנסת, ומשנת 1928 כיהן כרב הקהילה הרב יוסף שפירא.
בין מלחמות העולם פעלו בכפר מוסדות תרבות יהודיים, וכן תלמוד תורה. משנות העשרים פעלו במקום המפלגות הציוניות השונות, שהפעילו גם תנועות נוער. בשנים אלו נמנו בכפר כ-650 יהודים, קרוב למחצית מתושביו.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים רבים מעיירות הסביבה, עד שבשנת 1942 הגיע מספר תושביו היהודים לכ-1,500. בתקופת הכיבוש הגרמני הוטלו על יהודי הכפר הגבלות תנועה וגזירות שונות, ובהן איסור גידול זקן ואיסור חבישת פאות ראש לנשים. כמו כן, הוקם בכפר יודנרט, בראשות גרשון אלטמן, אשר נצטווה לספק לגרמנים מדי יום 150 יהודים לעבודות כפייה, וכן להעביר תשלומי כופר.
בקרב יהודי הכפר, ובפרט הפליטים, התפתחו תנאי רעב ומגיפות, והיודנרט המקומי פעל לעזרתם. בעקבות שריפה שפרצה בכפר בקיץ 1942, גברה הצפיפות בבתי היהודים.
באוקטובר 1942 חוסל היישוב היהודי בכפר, כאשר יושביו הועברו למחנה ההשמדה טרבלינקה. קבוצת עובדים יהודים קטנה שהושארה במקום הועברה לאחר זמן קצר לגטו בפיוטרקוב טריבונלסקי, וממנו לטרבלינקה.
מאיר קוטיק

קורות חייו

יליד העיירה מרקולשט שבבסרביה, בוגר החוג לפילוסופיה ולספרות, בעל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת בריסל.
עסק במשימות חשובות של שימור השפה היידית ובעיקר בתיעוד משפטים אנטישמיים נגד יהודים בעולם.
היה נשוי לראשונה לשושנה, בשנית לשלומית, ובערוב ימיו לד"ר מרים ולדמן.
אב לבת: אלה שטרסמן.

פעילות ברומניה

היה מזכיר המפלגה המאוחדת "האיחוד העולמי פועלי ציון - צ"ס - התאחדות" ועורך ראשי של ביטאוניה. כיהן כסגן יו"ר ההסתדרות הציונית וכיו"ר המשרד הארצישראלי.
מיוזמי ומארגני עליית הנוער והמעפילים, במהלך תקופה זו בחר להחדיר בתנועה את חשיבותה של העלייה לארץ ישראל, ובמשותף עם חברו לתנועה יצחק קורן פעל להגברת הפעילות הציונית והעלייה הרומנית.
קוטיק היה ציר במספר קונגרסים ציוניים וחבר הוועד הפועל הציוני.
הוא נאסר על ידי המשטרה הלגיונרית", אך חולץ בעזרת שוחד ערב הוצאתו המתוכננת להורג.

פעילות בישראל

במרץ 1941 קוטיק עלה לארץ ישראל, ופנה לפעילות עסקית במשרד עורכי דין שהקים ולפעילות ציבורית.
היה שליח תנועת העבודה הציונית העולמית באירופה, יו"ר התאחדות עולי רומניה, חבר נשיאות האיגוד העולמי של יהודי בסרביה, חבר הלשכה של האגודה לידידות ישראל-צרפת וחבר הארגון הבינלאומי של עורכי דין ומשפטנים יהודיים.
ראם (מיתולוגיה)

רְאֵם (בארמית: אורזיליא) הוא מפלצת מן המיתולוגיה היהודית.
הראם מתואר באגדה היהודית כיצור ענק בעל קרניים. גודלו העצום של היצור ניכר בדבריו של רבה בר בר חנה, אמורא הידוע בתיאוריו הפנטסטיים, שטען כי ראה ראם בן יומו שהגיע לגודלו של הר תבור. גם דוד המלך, על פי המדרש, ראה ראם בגודל של הר.
בכל תקופה חי רק זוג אחד של ראמים: הזכר בקצה אחד של העולם והנקבה בקצהו השני. בגיל שבעים הם נפגשים לראשונה ומזדווגים, ולאחר מכן נושכת הנקבה את הזכר למוות. הריונה נמשך אחת-עשרה שנה. בשנה האחרונה אין היא מסוגלת ללכת, אלא רק מתגלגלת מצד לצד ושפע הרוק שיורד מפיה משקה את השדות שסביבה ומצמיח עשב למחייתה. לבסוף, כאשר היא ממליטה שני ראמים, זכר ונקבה, היא נופחת את נשמתה. מיד פונה הראם הזכר מזרחה ואילו הנקבה - מערבה. רק כעבור שבעים שנה הם עתידים להיפגש.
קורט זומה

קריירה

זומה החל לשחק כדורגל בגיל 9 בקבוצה מקומית, בגיל 15 עבר לסנט אטיין בה הוסט לעמדת הבלם לאחר ששיחק כחלוץ. ב-31 באוגוסט 2011 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בגיל 16 בניצחון 3-1 על בורדו בגביע הליגה. ב-19 בנובמבר 2011 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2-0 על ניס. בעונת 2013/2014 זכה עם הקבוצה בגביע הליגה הצרפתית. 
ב-31 בינואר 2014 הודיעה צ'לסי על צירופו של זומה תמורת 12 מיליון פאונד. את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון ערך זומה במשחק ידידות נגד וייקומב וונדררס אז גם הבקיע שער בכורה בניצחון 2–1. ב-24 בספטמבר 2014 ערך את הופעתו הבכורה בצ'לסי בניצחון 2-1 על בולטון וונדררס בו הבקיע את שערו הראשון במסגרת הגביע האנגלי. ב-21 ביולי 2017 הושאל זומה לסטוק סיטי לעונה אחת. ב-10 באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת לאברטון.
קארין סרויה

קורות חייה

קארין סרויה נולדה בירושלים. כשהייתה בת שנתיים עברה עם אמה, איווט סרויה, לחיפה, שם גדלה עד שעברה לתל אביב. הוריה עלו לישראל מהעיר וזאן שבמרוקו. אביה של קארין לא היה מעורב בגידולה והם אינם עומדים בקשר.
מגיל צעיר רקדה סרויה בלט ומחול מודרני. ובתיכון פנתה ללימודים במסגרת מגמת תיאטרון בתיכון עירוני "חוגים", שם היה מפגשה הראשון עם עולם המשחק.
בצה"ל שירתה כסמב"צית בחמ"ל של פיקוד העורף.
סרויה למדה בבית-הספר לאומנויות הבמה "הדרך" (2008-10), בו למדה גם משחק מול מצלמה עם רותי דייכס. במסגרת הלימודים השתתפה בהצגות: "מעשיית חורף" (אמיליה), "אורזי מזוודות" (לולה), "גן ריקי" (יפעת), "אשכבה" (האם) ו"חלום ליל קיץ" (הרמיה).
בשנה השנייה ללימודיה הצטרפה לאנסמבל "פלובנבאך וצופנהיים". חברי האנסמבל חיברו את יצירתם הראשונה "פלובנבאך וצופנהיים - עושים שלום" לקראת הפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון רחוב בבת-ים 2009. היה זה מחזה גרוטסקי שעסק בהגעתה לישראל של משלחת בדויה מהרי האלפים, על-מנת "לחנך" את האזרח הישראלי. בהמשך, זכתה ההצגה בפרס "ההצגה הטובה ביותר" בפסטיבל.
זמן קצר לאחר-מכן עלתה ההצגה במסגרת "אירועי החוצות" של "פסטיבל עכו לתיאטרון אחר". יצירתם השנייה של חברי האנסמבל הייתה "פלובנבאך וצופנהיים – חינוך מחדש". היה זה מחזה המשך ליצירתם הראשונה. הצגה זו זכתה בפרס "ההצגה הטובה ביותר" ב"פסטיבל עכו לתיאטרון אחר 2010" ועוררה הדים תקשורתיים לא מעטים. סרויה שיחקה והייתה שותפה לכתיבת שני המחזות. בהמשך התארחה ההצגה בתיאטרון "הקאמרי" וכן בתיאטרון חיפה ותיאטרון ירושלים. באוקטובר 2011 הוזמנה ההצגה להופיע בתיאטרון "schlacht-hause" אשר בברן, שווייץ. בהמשך התארחה ההצגה בתיאטרון “הקאמרי”, תיאטרון חיפה, תיאטרון ירושלים והאנגר גשר.
ב-2010, עם סיום לימודיה, שיחקה סרויה במספר הצגות פרינג' בצוותא ובתיאטרון קרוב.
ב-2011 הצטרפה סרויה ללהקת השחקנים של תיאטרון גשר לאחר שנבחנה למול יבגני אריה, מנהלו האומנותי של התיאטרון מיום הקמתו. מאז שיחקה בתיאטרון בהצגות "יונה ונער" בבימויו של אריה (עיבוד לרומן מאת מאיר שלו), "בין לילה ובין שחר" בבימוי סלבה מלצב (עיבוד לסיפור קצר מאת יהושע קנז), "פרימדונה" בבימוי אלכסנדר מורפוב (על פי "המין היפה" של ג'פרי הטשר), "אנטי" בבימוי יבגני אריה (על פי "אנטיגונה" של ז'אן אנווי), "פיניטה לה-קומדיה" בבימוי אלכסנדר מורפוב (על פי "המתאבד" של ניקולאי ארדמן), "הדיבוק" בבימוי יבגני אריה (מאת רועי חן בהשראת ש. אנ-סקי), "טרוריזם" בבימוי מיכאל קרמנקו, מעצב הבית של התיאטרון (מאת האחים פרסניאקוב), "הנפש הטובה מסצ'ואן" בבימוי יבגני אריה (מאת ברטולט ברכט), "אני דון קיחוטה" בבימוי יבגני אריה (מאת רועי חן), "מר ורטיגו" בבימוי עירד רובינשטיין (עיבוד לרומן מאת פול אוסטר), "ספר דוד המלך" בבימוי יבגני אריה (עיבוד לרומן מאת שטפן היים), "במנהרה" בבימוי עירד רובינשטיין (מאת רועי חן בהשראת הסרט "שטח הפקר" / דניס טנוביץ'), "אנדי וורהול - פופ אנד ארט" בבימוי מיכאל קרמנקו ו"גוליבר" בבימוי יבגני אריה (בהשראת הספר "מסעי גוליבר").
בקולנוע השתתפה במספר סרטים קצרים. סרטה הראשון באורך מלא, "לעבור את הקיר", בבימויה של רמה בורשטיין, יצא לאקרנים באוקטובר 2016.
בטלוויזיה שיחקה סרויה בסדרות "הבורר", "רון", "אם וכאשר", "לה פמיליה", "מועדון החנונים", "פצועים בראש", "סופשלי" ו"נבסו". 
ב-2016 הצטלמה לסדרת המתח "רוז" המבוססת על רצח רוז פיזם, שם היא מגלמת את מארי פיזם לצד רועי אסף. הסדרה עתידה לעלות בתאגיד "כאן" ב-2018.
קארין סרויה נשואה ליקי שגיא, פסיכולוג קליני במקצועו.
חנן פדידה

קריירה

פדידה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד ובעונת 1998/1999 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד מכבי פתח תקווה. כאשר סיים את גיל הנוער עבר לשחק בקבוצה המאוחדת מ.ס. אשדוד. ב-28 באוגוסט 1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה המאוחדת בהפסד 1-0 להפועל כפר סבא. ב-20 בפברואר 1999 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-1 נגד מכבי פתח תקווה. עונה לאחר מכן הפך לשחקן מפתח כאשר רשם 26 הופעות בהן כבש שני שערים. בעונת 2000/2001 שותף בכל המשחקים של הקבוצה בליגה. לאחר ששחקן העבר אמיל ולב ראה את פדידה והתרשם ממנו הוא המליץ עליו ללבסקי סופיה, וביוני 2003 הושאל לקבוצה מליגת העל הבולגרית תמורת 47 אלף דולר. במחזור השמיני שוחרר פדידה מלבסקי לאחר שלא הצליח להתאקלם במועדון, וב-11 בדצמבר 2003 חתם בבית"ר ירושלים עד לסיום העונה עם אופציה לעונה נוספת. כעבור שלושה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-1 נגד מכבי חיפה.
ב-2 בנובמבר 2005 חתם בהפועל באר שבע ששיחקה אז בליגה הלאומית. במהלך שנותיו בבאר שבע היה פדידה שחקן מפתח ובתום עונת 2008/2009 עלה עם הקבוצה בחזרה לליגת העל אחרי ארבע עונות בליגה השנייה. ב-9 ביולי 2010 חתם פדידה בהפועל אשקלון, העולה החדשה לליגת העל. פדידה לא הצליח להשתלב בקבוצה, ובינואר 2011 שב לליגה הלאומית כאשר חתם בהפועל כפר סבא עד לסיום העונה.
ב-16 בספטמבר 2011 חתם במכבי קריית מלאכי מליגה א'. בקיץ 2012 חתם בהפועל מרמורק. ב-20 בדצמבר 2014 הודיע על פרישה ממשחק פעיל למרות זאת לאחר הפרישה הוא רשם 3 הופעות במדי הפועל אזור בה שימש כמנהל מקצועי. ב-11 באוגוסט 2015 חזר מפרישה כאשר חתם בהפועל אדומים אשדוד שקמה מחדש בליגה ג'. בדצמבר שוחרר מהמועדון וחתם במ.ס. באר שבע מליגה ב'.

קריירת אימון

בתחילת עונת 2016/2017 מונה פדידה למנהל המקצועי של בני יפו מליגה א', ולקראת סוף דצמבר 2016 תפס את תפקיד המאמן. במשחק הבכורה שלו ניצחה יפו 1-2 את מ.ס. שיכון המזרח. לאחר חודשיים פדידה חזר לתפקידו כמנהל מקצועי.
ב-31 במאי 2018 פדידה מונה למאמן הפועל בני אשדוד מליגה ג' מרכז.
יום הילד הבינלאומי

יום הילד הבינלאומי או יום זכויות הילד מצוין במדינות שונות במועדים שונים ונועד לקידום רווחתם של ילדים ושל נערים בעולם. שני התאריכים הנפוצים ביותר לציון יום הילד הם 1 ביוני ו-20 בנובמבר.

היסטוריה

במקור, יום הילד הראשון בהיסטוריה חל ביום ראשון השני של יוני 1856. יום הילד היה רעיון של הכומר ד"ר צ'ארלס לאונרד מהכנסייה הכלל עולמית בצ'לסי, מסצ'וסטס (universalist church of the redeemer). הוא קרא ליום "יום הוורדים" (rose day), לאחר כמה שנים שונה שמו ל"יום ראשון של הפרחים" (flower Sunday), ורק לאחר מכן שונה לשמו הנוכחי "יום הילד".
יום הילד הבינלאומי הוכרז לראשונה כחג לאומי באופן רשמי על ידי הרפובליקה הטורקית ב-1929, ונקבע ל-23 באפריל, אך נחגג באופן לא רשמי כבר בשנת 1923. אף על פי שהוא לא הוכרז רשמית כחג לאומי עד 1929, תאריך זה כבר היה מוכר בעיתונות ובשלטון כיום שמוקדש לזכויות הילד.
החל משנת 1950 יום ההגנה על ילדים הוכר במדינות רבות, נקרא יום הילד ונחגג ב-1 ביוני. הוא הוכר באופן רשמי במדינות רבות בזכות הפדרציה הבינלאומית של נשים בקונגרס שנערך במוסקבה בשנת 1949. מאז, לכל מדינה יש גרסה משלה ליום הילד.
בשנת 1954 המליץ האו"ם למדינות החברות בו לציין מדי שנה את יום הילד הבינלאומי, ואף נקבע לו תאריך – 20 בנובמבר. מטרות יום הילד הן, בין היתר, גיוס התקשורת למודעות וקידום מעמדם וזכויותיהם של הילדים ברחבי העולם בקרב הציבור. מטרה נוספת של יום הילד היא העלאת המודעות לזכויות הילד בקרב הילדים עצמם.
ב-20 בנובמבר 1959 הוכרזה באו"ם הצהרת זכויות הילד. בהצהרה מוזכרים עשרה עקרונות הנוגעים לילדים ולזכויותיהם. שלושים שנה לאחר מכן, ב-20 בנובמבר 1989, אימץ האו"ם את אמנת זכויות הילד. האמנה מכילה כללים מפורטים לשמירה על הזכויות שהופיעו בהצהרת זכויות הילד, והיא אושרה על ידי 200 מדינות וביניהן ישראל. לכן, 20 בנובמבר הוא היום הבין לאומי לציון זכויות הילד. במסגרת יום זה אמצעי התקשורת מתגייסים למען העלאת המודעות לרווחת ובריאות הילדים ולעידוד השמירה על זכויותיהם ברחבי העולם.
טורקס

טורקס (Torx) הוא ראש מברג שצורתו הקסגרמה (כוכב בעל שישה קודקודים) המכונה בעברית, ובשפות אחרות, אף בשם "מברג כוכב". טורקס הוא סימן מסחר של קאמקר (Camcar), המהווה חלק מתאגיד טקסטרון (Textron) אחד התאגידים הגדולים בעולם. שמו הגנרי של ראש מברג טורקס הוא "מִבְלט הנעה פנימי הקסלובולרי" (באנגלית: hexalobular internal driving feature) ומספר התקן שלו בארגון התקינה הבינלאומי הוא ISO 10664. הפטנט על ראשי מברג טורקס פקע בשנות ה-90 של המאה ה-20. לטורקס קיים חתך משופר בשם "טורקס פלוס".
הודות לעיצובם בורגי טורקס עמידים יותר להחלקת ראש המברג מאשר ראשי מברג פיליפס או ראשי מברג רגיל. בעוד שראשי בורגי פיליפס עוצבו במיוחד כדי לגרום להחלקה של ראש המברג, למניעת הידוק-יתר, ראש מברג מסוג טורקס עוצבו כדי למנוע החלקת ראש המברג. הרקע לפיתוחו של ראש מברג טורקס הוא מברגות מומנט משוכללות יותר לשימוש במפעלים תעשייתיים. במקום להתבסס על החלקת ראש המברג, למניעת הידוק-יתר ובכך לסכן נזק של בליה לראש הבורג או המברג, במברגת מומנט עם ראש טורקס ניתן להדק ברגים באותה מידת הידוק באופן עקבי. לטענת היצרן, צירוף זה מאריך את חיי ראש המברג פי עשרה, או יותר.
ניתן למצוא בורגי טורקס בשימוש נרחב במכוניות, אופנועים, בלמי אופניים, כוננים קשיחים, מערכות מחשב וכלי בית אלקטרוניים. בתחילה בורגי טורקס היו בשימוש בעיקר במקומות שבהם היה צורך למנוע פירוק החלק על ידי הצרכן, זאת כיוון שראשי מברג מסוג טורקס היו נדירים וקשה היה לרוכשם בשוק החופשי. ככל שראשי מברג מסוג טורקס נעשו זמינים יותר, פותחו גרסאות נוספות לראש טורקס, למניעת פתיחת הבורג על ידי המשתמש. לאחרונה גדל השימוש בראשי טורקס אף בתעשיית הבנייה.