אקסטרמדורה

היסטוריה

ההיסטוריה של אקסטרמדורה היא תמונת ראי של ההיסטוריה של ספרד. ראשיתה ביישובים איבריים קדומים, שנכבשו בידי הקרתגנים. לאחר מכן נכבש האזור על ידי  הרומאים; שטחה של אקסטרמדורה התחלק בין הפרובינקיות היספניה בייטיקה ולוזיטניה. בתקופה זו הייתה העיר המרכזית אמריטה אאוגוסטה (Emerita Augusta), מרידה של היום; כן הוקמו נורבה קייסרינה (קסרס) ופקס אאוגוסטה (בדחוס). לפי אחת ההשערות, מקור שמו של האזור בתקופה זו: Extrema Durii - סופו של נהר הדורו. 
בתקופה המוסלמית עלתה חשיבותה של בדחוס, ששימשה בירתה של ממלכת טאיפה. בזמן הרקונקיסטה הייתה אקסטרמדורה אזור ספר בין הנוצרים למוסלמים. מלכי קסטיליה הנוצרים כבשו אותה בהדרגה בסוף המאה ה-12 ובחצי הראשון של המאה ה-13.
במאה ה-15 אקסטרמדורה הייתה זירה של קרבות עזים בין ממלכת קסטיליה לפורטוגל שניסתה להשתלט על שטחים ממנה. קרבות אלה הגיעו לשיאם במלחמת הירושה הקסטיליאנית על ירושת הנרי הרביעי מלך קסטיליה שמת בדצמבר 1474, בין חואנה בתו ואיזבל אחותו. אצילי אקסטרמדורה ומלך פורטוגל תמכו בנסיכת קסטיליה חואנה שהייתה נשואה למלך פורטוגל אך יריבתה איזבל נצחה. קרבות נוספים נערכו באזור כשפורטוגל הכריזה עצמאות מממלכת ספרד ב-1640, ומאוחר יותר גם במלחמת הירושה הספרדית. במלחמה זו הפורטוגלים כבשו חלקים מאקסטרמדורה, אך אלה הושבו לספרד בשלום אוטרכט תמורת שטחים באזור אורוגוואי של היום. 
בסוף המאה ה-18 סופח החלק המזרחי של אקסטרמדורה לפרובינציית טולדו. בתחילת המאה ה-19 הובילו שוב ניגודי אינטרסים בין ספרד לפורטוגל למלחמה: הברית שנכרתה בין פורטוגל לצרפת של נפוליאון הביאה לפרוץ מלחמת התפוזים. מאוחר יותר התרחשו באזור חלק מקרבות מלחמת העצמאות הספרדית נגד נפוליאון. 
במאה ה-20 אקסטרמדורה שקעה במיתון כלכלי. תוכנית בדחוס משנת 1952 ניסתה לפתח את החקלאות באזור באמצעות הפניית מי הגוודיאנה להשקיה.
אקסטרמדורה הפכה לקהילה אוטונומית ב-1983.

גאוגרפיה

אקסטרמדורה מוקפת מרוב עבריה בהרים: הרי המערכת המרכזית בצפון (ספציפית הרי סיֶירה דה גָאטה וסיירה דה גרֶדוֹס), שלוחה של הרי טולדו במזרח והרי סיירה מורנה בדרום. בין הרכסים יש עמקים רחבים. ההרים תוחמים מישור גדול, שבחלקים רבים הופך לגבעות נמוכות. את המישור חוצים ממזרח למערב שני נהרות: הטחו והגוודיאנה, וכן יובלים רבים שלהם.
האקלים הוא ים-תיכוני עם אלמנטים יבשתיים, שממתנת אותו ההשפעה מהאוקיינוס האטלנטי. הקיץ יבש, וממוצע הטמפרטורה מעל 25 מעלות. החורף מתון; בחודש ינואר הטמפרטורה הממוצעת היא 6 מעלות. יש בין 400 ל-600 מ"מ משקעים בשנה.

דמוגרפיה

באקסטרמדורה יש 1,073,000 תושבים, כ-2.5% בלבד מאוכלוסיית ספרד. היא אחד מהאזורים דלילי האוכלוסין ביותר בספרד: כ-25 תושבים לקמ"ר. בשנות ה-70 בלטה מגמה של הגירת צעירים לאזורים עשירים יותר של המדינה ולמדינות אחרות באירופה, וכן הגירה בתוך אקסטרמדורה מהאזורים הכפריים לערים. מגמה זו גרמה גם לירידה חדה בשיעורי הילודה. ההגירה התמתנה בשנות ה-80, ורבים מאלה שהיגרו למדינות אחרות חזרו לביתם.

מקומות יישוב

מבחינה אדמיניסטרטיבית מורכבת אקסטרמדורה ממשני מחוזות: מחוז בָּדָחוֹס, שבו מתגוררים כ-650 אלף איש, ומחוז קָסֶרֶס (400 אלף תושבים). הערים הגדולות במחוז בדחוס הן בדחוס העיר (136,000 תושבים), מרידה (כ-50,000), אלמנדרלחו (Almendralejo, 28,000) וכן ויינואבה דה לה סרנה (Villanueva de la Serena, 25,000), שיוצרת גוש עירוני אחד עם דון בניטו. רבים מהיישובים בנפה זו מתרכזים סביב נהר הגוודיאנה.
הערים הבולטות במחוז קסרס הן קסרס עצמה (85,000) ופלסנסיה (40,000).
מקומות אחדים באקסטרמדורה נתנו את שמם לערים גדולות ביבשת אמריקה: טרוחיו (Trujillo, בפרו בין היתר), אלבורקרקה (Alburquerque, שובש לאלבקרקי בניו מקסיקו), מדיין (Medellín, למשל בקולומביה) ועוד. מפורסם גם הכפר אלקנטרה (Alcántara), שנתן את שמו למסדר אלקנטרה בימי הביניים, ומסיבה כלשהי גם לסוג של בד שמשמש לספות.