google/wiki40b huggingface dataset:
אחר הצהריים של פאון

"אחר הצהריים של פאון" (בצרפתית: L'après-midi d'un faune ) הוא יצירת מחול במערכה אחת שיצר הכוריאוגרף והרקדן ואצלב ניז'ינסקי בהשראת פואמה של המשורר הצרפתי סטפן מלרמה (Stéphane Mallarmé), לפי מוזיקה שחיבר המלחין קלוד דביוסי, עבור להקת "הבלט הרוסי" (Ballets Russes) של סרגיי דיאגילב. הבלט הועלה לראשונה ב-29 במאי 1912 בתיאטרון השאטלה (Théâtre du Châtelet) בפריז, בעיצובו של ליאון באקסט. ואצלב ניז'ינסקי הופיע בתפקיד הפאון.
המחול והתלבושות מעוצבים כחלק אינטגראלי מתוך תמונה המזכירה ציור על גבי כד יווני עתיק. הרקדנים שוברים את חוקי הבלט הקלאסי. פאון (סאטיר, פאן)-אל-אדם-חיה, מתעורר מיוזע במקומו המוגבה בשעת אחר צהריים קרירה. הוא מנגן בחליל, אוכל ענבים, ומתענג ללא עכבות; קשוב לתחושותיו ושלם עמן. כאשר הוא מבחין בנימפות, הוא נותן ביטוי ישיר לתחושותיו ויורד למטה לקראתן. אלה משתהות לרגע ובורחות מבוהלות, וכאשר הן חוזרות - פאון שוב נותן דרור לתחושותיו והן שוב עוזבות פרט לאחת. כאשר פאון מנסה לחבק את האחת שנותרה, היא בורחת, והצעיף שלה נופל ונותר מאחור. פאון נוטל אותו, עולה למקומו, ומדמיין את הנימפה עד הגיעו לסיפוק. ניז'ינסקי, בכוח ההבעה שלו, ובפשטות הגאונית של תנועותיו, מצליח לגרום לקהל להתרכז במה שהוא מתכוון אליו, התוצאה: סקנדל. אוגוסט רודן תפס עמדה לא פופולרית והגן על היצירה ובכך סייע להתפתחות המחול במאה העשרים.
ג'רום רובינס חיבר בשנת 1953 לאותה מוזיקה ולאותו נושא בלט משלו, אשר בוצע גם בישראל על ידי להקת בת שבע.
אחזור קרקע

אִחזור קרקע או אחזור אדמה (באנגלית: Land reclamation או פשוט Reclamation, וגם מכונה בשל כך בעברית לפעמים רקלמציה) הוא תהליך בו יוצרים קרקע יבשה חדשה, שלפני כן הייתה חלק מאוקיינוס, מנהר או מאגם.

שיטות

אחזור אדמה ניתן להשגה במספר אופנים. השיטה הפשוטה ביותר היא למלא אזור מוצף בכמות גדולה של אבן קשה ו/או בטון, ואחר כך למלא עם עפר עד להשגת הגובה הנדרש. התהליך מכונה "Infilling", והחומר מכונה בהתאמה "Infill". אזורים יבשתיים שהוצפו מאוחזרים לפעמים על ידי שאיבה של המים המציפים כדי לצור שטחי קרקע לחקלאות. ערבוב בטון עמוק (DCM) משמש בעיקר בסיטואציות בהן החומר המוצא בשאיבה עלו להיות נגוע, רעיל או מסכן ולכן יש צורך להכילו.

שחזור חופים

בניית חופים היא תהליך של תיקון חופים שנפגעו, בעזרת חול או בוץ מהיבשה. הפעולה שגרתית בחופים הסובלים מארוזיה או שינויים טבעיים בלתי רצויים בקו החוף. הפתרון אינו מספק לטווח ארוך אולם הוא לפעמים זול יותר לעומת פתרונות חלופיים.
דנה אברהם-סמו

כשחקנית

סמו למדה משחק בבית צבי. תפקידה הראשון שקיבלה לאחר לימודיה, היה ב-2002, בסדרה "שאול" בה גילמה את כרמיאלה. ב-2003 השתתפה בסדרה "שוטטות" בתפקיד מרגלית, ובסרט "צימרים" בתפקיד עיתונאית. ב-2006 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "החברים של נאור" בתפקיד שפרה ובסדרה "בשורות טובות" בתפקיד נילי. ב-2008 גילמה מוכרת במרינה בסדרה "האי" וגילמה את שרית בסדרה "אולי הפעם". ב-2010 גילמה קצינת מבחן בסדרה "הכל דבש" ואת מישל בסדרה "רביעיית רן". ב-2012 גילמה את כנרת בסדרה "סרוגים" ואת שמרית ייעגר חמיץ בסדרה "המופע של שביט ונטורה". ב-2014 שיחקה את רלי ב"הפרלמנט". בשנים 2009-2015 גילמה את ויקי בסדרה "פולישוק", ופורסם כי היא גם תשתתף בהצגה המבוססת על הסדרה של תיאטרון בית ליסין. ב-2015 שיחקה בתפקידי אורח בסדרות "מריו", "השוטר הטוב" ו"כנסת נכבדה". החל מ-2016 מככבת בקומדיה של "יס", "האחיות המוצלחות שלי", לצד נלי תגר וטס השילוני. בנוסף שיחקה באותה שנה בתפקיד אורח בגרסה הישראלית ל"נשואים פלוס". בנוסף התארחה בשעשועון "פיצוחים 50". בשנת 2017 שיחקה בסרט הילדים "מבצע ביצה".
בשנת 2016 הייתה פרזנטורית של מותג "עוף טוב".
במרץ 2019 החלה לשחק בסדרה בת אל הבתולה בתפקיד אהובה בן זקן.
במאי 2019 החלה להצטלם לסדרה חדשה של הוט בידור ישראלי משפחה בהנפקה בתפקיד חגית.

כמדבבת

סמו דיבבה בסדרות המצוירות "מרווין הסוס המרקד", "שאמן קינג", "באטמן", "וואן פיס", "הלו קיטי", "פיפי והניצנים", "ראגרטס - בא לגן", "קיד פאדל", "מטאור ומשאיות המירוץ", "לילו וסטיץ'", "מגלים עם דורה", "בנות הים - פיצ'י פיצ'י פיץ'", "סדריק", "טיטוף", "שירי אוהבת ללמוד", "קסם של הורים", "לאקי פרד" ו"טוטלי ספייס". דיבבה בסרטים המצוירים "שרק השלישי", "ג'ננה בסוואנה", "תזיזו ת'רגליים 2", "זמביזיה", "בית ספר למפלצות" ו"גנוב על המיניונים".

חיים אישיים

לסמו-אברהם תואר ראשון באנגלית וחינוך מסמינר הקיבוצים. נוסף על עבודת המשחק היא מלמדת אנגלית בבית ספר אנקורי בפתח תקווה. היא נשואה לשחקן והקומיקאי יובל סמו, אותו פגשה במהלך לימודיה בבית צבי. הזוג מתגורר בגבעתיים ולהם שלושה ילדים.
לארט פקראדה

קריירת מועדונים

פקראדה נולד בברמן שבגרמניה. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של ורדר ברמן, ובשנת 2003 עבר למחלקת הנוער של באייר לברקוזן. בשנת 2012 החל פקראדה לשחק בבאייר לברקוזן II, קבוצת המילואים של באייר לברקוזן. לקראת עונת 2014/2015 עבר פקראדה לס.ו. זנדהאוזן מהבונדסליגה השנייה. ב-10 באוגוסט 2014 ערך פקראדה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד פ.צ. קייזרסלאוטרן במסגרת המחזור השני בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך פקראדה 14 הופעות ליגה, ובעונתו השנייה הוסיף 29 הופעות.

קריירה בינלאומית

ב-10 באוקטובר 2015 ערך פקראדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסובו, כששיחק 57 דקות בניצחון 2-0 על נבחרת גינאה המשוונית במשחק ידידות.
נושאות הנסכים

עלילה

המחזה נפתח בהגעת אורסטס לקברו של אביו, אגממנון. שם הוא פוגש את אחותו אלקטרה. אלקטרה ושפחותיה מתארות את סבלן מידי קליטמנסטרה ואייגיסתוס. דמו של אביהם זועק לנקמה. קליטמנסטרה חלמה חלום רע שגרם לה לשלוח את בתה, אלקטרה לנסוך נסכים על קברו של אגממנון כדי לפייס את רוחו. אורסטס שומע מאחותו כיצד קליטמנסטרה, אמם חיללה את גופתו של אגממנון אחרי שהרגה אותו ובעקבות זאת הוא מחליט לנקום בה ולהחזיר לעצמו את הירושה למרות שיודע כי המעשה של רצח אם הוא נפשע. הוא ואלקטרה מבקשים מאביהם לעזור להם, כמו גם מאלות הצדק. 
אורסטס ופילדס חברו, מגיעים לארמון ומבקשים לדבר עם אייגיסתוס. קליטמנסטרה היא זו שמקבלת את פניהם. הם אומרים לה כי הם שליחים ובפיהם בשורת מותו של אורסטס. קליטמנסטרה מכניסה אותם לארמון. האומנת נשלחת לקרוא לאייגיסתוס כדי שידבר עם השליחים. האומנת מספרת למקהלה כי קליטמנטרה שמחה על מותו של אורסטס, בעוד היא נסערת מאוד. ראש המקהלה אומר לה שכשתודיע לאייגיסתוס להגיע, לבקש ממנו להגיע לבד ולא עם פמלייה. התחבולה הצליחה, אייגיסתוס מגיע לבדו ואורסטס הורג אותו. קליטמנטרה מגיעה ומגלה כי אורסטס הרג את אייגיסתוס וכי בכוונתו להרוג אותה גם כן. היא מתחננת בפניו לא להרוג אותה, מציעה לו לחבור עליה. אורסטס נמצא במאבק פנימי אך לבסוף מחליט להרוג את אמו. אחרי שביצע את המעשה הוא מסביר כי חש כי פעל בצדק. רצח אייגיסתוס היה ברור ומוצדק. רצח אם הוא מעשה איום, אך הוא מציין כי אפולו עצמו הבטיח לו שרצח אמו מוצדק וכי לא יסבול כתוצאה מכך. המחזה נגמר כאשר הוא רואה את אירניות ובורח מפניהן.
ויליאם גונט

ביוגרפיה

ויליאם גונט נולד בפודסי  שבמערב יורקשייר. אביו היה עורך דין. הוא למד בבית הספר "גיגלסוויק" ובאוניברסיטת ביילור בטקסס, ואחר כך למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. הוא עבד שלוש שנים בתיאטרון רפרטוארי בוורת'ינג, באת', סולסברי וצ'לטנהאם. אחר כך חי שנה באמריקה וחזר לבריטניה והחל לביים בבירמינגהאם, קובנטרי וצ'לטנהאם עם הפסקה שבה היה בצבא.
אחרי ששיחק בתפקידים קטנים בסדרות הטלוויזיה משנות השישים כמו "Z-Cars" ו"הגומלים" ובסרטים של אדגר וולאס כמו "The Sinister Man" (מ-1961) ו-"Solo for Sparrow" (מ-1962), לוהק ב-1968 לתפקיד הסוכן החשאי ריצ'רד בארט בסדרת הריגול / מדע בדיוני "The Champions" ("לוחמי הצדק"). עוד הופיע מדי פעם בסדרה "סרג'נט קורק" העוקבת אחרי שוטרים בלונדון הוויקטוריאנית.
בין השנים 1983 ל-1987 כיכב גונט בתפקיד ארתור קרבטרי, אב המשפחה, בסיטקום "אין כמו בבית". בהמשך שיחק בתפקידי אורח בסדרות רבות אחרות כמו "ג'ולייט בראבו" ובפרק "Revelation of the Daleks" בסדרה "דוקטור הו". בין 1995 ל-1997 כיכב בסיטקום "Next of Kin" לצדה של פנלופה קית'. ב-2010 הופיע גונט במחזה "הנרי הרביעי, חלק ראשון" מאת שייקספיר בתיאטרון הגלוב. ב-2004 כיכב בסדרת תסכיתים של "דוקטור הו" בשם "Dalek Empire III". ב-2009 השתתף בפרק בסדרה "Cast Offs".
בדצמבר 2011 הופיע גונט בפרק הראשון בסדרת הדרמה "Without You" של ITV. בפברואר 2012 שיחק בתפקיד לודו דקווטיוויל בפרק "The Dark Rider" בסדרה "רציחות במידסומר". זו הייתה הפעם השנייה שהשתתף בסדרה, הפעם הראשונה הייתה ב-2004 אז שיחק בתפקיד מייקל באנרמן בפרק "The Maid in Splendour". במאי 2015 הופיע גונט בתפקיד השופט סט ג'ון רדמונד בשישה פרקים של אופרת הסבון "איסטאנדרס".
לגונט ניסיון רב על הבמה כשחקן וגם כבמאי תיאטרון. בין השאר זכה להצלחה בתפקיד מיכאל מאק ליאמור במחזה "Gates of Gold" מאת פרנק מקגיניס  בתיאטרון פינבורו בלונדון ובתיאטראות הווסט אנד.
בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית של המחזה "השחף" שיחק גונט בתפקיד סורין אותו חלק עם השחקן איאן מק'קלן. הוא גילם את גלוסטר במחזה "המלך ליר" בתיאטרון ניו לונדון בדרורי ליין לצדו של מק'קלן ששיחק בתפקיד הראשי. ב-2008 גילם שוב את דמותו של גלוסטר בסרט טלוויזיה באותו שם. גונט הופיע בתפקיד דוגסבורו, פרודיה על פאול פון הינדנבורג, במחזה "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי" מאת ברטולד ברכט. המחזה נכתב ב-1941 והוא מדמה את הזוועות שבוצעו בגרמניה הנאצית. עוד שיחק במחזה "ציד המכשפות" בתיאטרון האולד ויק.

חיים אישיים

ב-7 בספטמבר 1974 התחתן גונט עם קרולין ליסטר. לבני הזוג בת בשם מטילדה ובן בשם אלבי.
יחסי עומאן–קטר

יחסים פוליטיים

היחסים בין עומאן לקטר כוננו בשנת 1976. יחסי המדינות נחשבים למיוחדים עקב הסממנים הדומים של כל אחת מהמדינות: שתי המדינות הן מדינות מפרץ עשירות, דוברות ערבית, אין בהן צפיפות אוכלוסין רבה, האוכלוסייה עצמה עשירה והמשטר הוא מונרכיה אבסולוטית. עומאן וקטר מרבות לחתום על הסכמים, בין היתר, הסכמי מניעת כפל מס. שתי המדינות מרבות לשתף פעולה בעיקר במישור הגאופוליטי מכיוון שהן מדינות סמוכות יחסית. שיתופי פעולה בולטים נוספים הם תיירותיים, כלכליים, שירותים ותעשייתיים. קטר מחזיקה שגרירות במסקט ועומאן מחזיקה שגרירות בדוחה.
נחל גוברין

נחל גוברין הוא נחל אכזב ארוך בשפלת יהודה, שראשיתו בהר חברון וסופו בחיבור לנחל לכיש. כיוון אפיקו של הנחל הוא צפון מערב.
הנחל מתחיל במספר מעיינות בין הכפרים דורא ותפוח שממערב לחברון, ברום של כ-850 מטרים מעל פני הים. בחלקו הראשון עובר הנחל בעמק צר, המכונה "ואדי א-סעביה", וקיימים בו שרידים של אמות מים ובריכות קדומות. בהמשך עובר הנחל ליד מעיין אלפארעה, הנמצא למרגלות היישוב אדורה וח'רבת אלפארעה, המזוהה עם פרעתון שביהודה הנזכרת בספר מכבים. בקטע זה מכונה הנחל "ואדי אלפארעה".
בהמשך עובר הנחל למרגלות הכפר אידנא, ומקביל לתוואי כביש חוצה יהודה ולשרידי הדרך הרומית בין בית גוברין וחברון. עד לבית גוברין מכונה הנחל "ואדי אלג'מרורה", על שם החורבה הסמוכה, ובבית גוברין הנחל חוצץ בין הקיבוץ ובין בית גוברין הקדומה. בהמשך, עובר הנחל לצד תל בורנה וקיבוץ גלאון, חוצה את כביש 6, ועובר תחת גשרים את כביש 40 ואת כביש 3 (גשר פריזר). בסמוך למושב משואות יצחק חובר הנחל לאפיקו של נחל לכיש.
שמו של הנחל הוא כשמה של העיר הקדומה בית גוברין, שלצדה הוא עובר. לאורך 18 ק"מ באפיק הנחל, בסמוך למושב שפיר, הוכשר בשנת 2009 שביל הליכה ורכיבה על אופניים.
Rappin' 4-Tay

קריירה מוזיקלית

אנתוני הופיע לראשונה כראפר באלבום Life Is...Too Short של הראפר טו שורט, מיד לאחר שסיים את לימודיו בתיכון. לאחר מכן הוא היה מעורב בפרשיית סמים וריצה 10 חדשים בכלא. מיד לאחר שחרורו מהכלא הוא שיחרר את אלבום הסולו הראשון שלו, Rappin' 4-Tay Is Back, ב-1991. ב-1994 הוא שיחרר את אלבום הסולו השני שלו, 'Don't Fight the Feelin, שכלל את הסינגלים: "Playaz Club" (שסימפל את השיר "Private Number" של ויליאם בל ושל ג'ודי קליי), "Dank Season" עם Seff Tha Gaffla ו"I'll Be Around", שהגיע למקום 39 במצעד בילבורד הוט 100.
ב-1995, השירים "Problems" ו"A Message For Your Mind" של אנתוני נכללו בסאונדטרק של הסרט סיכון מחושב. השיר "A Message For Your Mind" סימפל את השיר "I Want You Back" של חמישיית הג'קסונים.
אנתוני לא זכה להצלחה מוזיקלית דומה מאז 1995, אך ב-1996 הוא התארח באלבום של טופאק All Eyez on Me בשיר "Only God Can Judge Me" וב-1997 באלבום קומפילציה של מאסטר פי, West Coast Bad Boyz II. ב-1999 אנתוני הצטרף לסופרגרופ .T.W.D.Y.
ב-2003 אנתוני שיחרר את האלבום Gangsta Gumbo עם הסינגל "Burning, Burning", ולאחר מכן שיחרר ב-2007 את האלבום That's What You Thought. ב-2004, הוא התארח בשיר "My Alphabets" של מאק דרה. בפברואר 2012, הוא התארח בשיר Picture A Nigga של הראפר Lil' Gang$ta.
אוגדן נאש

אוגדן נאש (אנגלית: Frederic Ogden Nash‏: 19 באוגוסט 1902 - 19 במאי 1971) היה משורר אמריקאי הידוע בשירה קלה אך משעשעת.

סגנון שירתו

נאש ידוע בעיקר בזכות שיריו המפתיעים שברבים מהם גם משחקי מילים. בחלק משיריו החרוז המסיים יוצר אפקט קומי על ידי חריזת שתי שורות, אשר דווקא שונות באורכן ומשקלן חריג.
אופיר מרציאנו

קריירה

מרציאנו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד בגיל 10, אז שיחק כקשר התקפי. בעצת אביו הוחלט מספר שנים לאחר מכן שמרציאנו ישחק כשוער. ב-12 בנובמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי פתח תקווה, במסגרת גביע הטוטו.
בעונת 2009/2010 הפך לשוער השני של הקבוצה הבוגרת, וב-27 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1-3 נגד מכבי תל אביב. בתחילת עונת 2011/2012 עזבו את אשדוד שני השוערים הבכירים דראגן סטויקיץ' ויוסי שקל, לכן החליט המאמן דאז יוסי מזרחי לתת למרציאנו את אפודת השוער הראשון. ב-2 באפריל 2012 קיבל כרטיס אדום ראשון בקריירה כאשר נגע בכדור עם ידו מחוץ לרחבה נגד מכבי חיפה, במשחק בו הפסידה אשדוד 3-0. בתום עונת 2014/2015 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.
ב-7 ביולי 2015 הושאל לעונה אחת למוסקרון מליגת העל הבלגית, עם אופציה לרכישה בסיום העונה. מרציאנו שיחק בששת המשחקים הראשונים של מוסקרון בעונה זו ולאחר מכן איבד את מקומו בהרכב והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בתום העונה חזר לאשדוד.
ב-3 באוגוסט 2016 הושאל לעונה אחת להיברניאן מהליגה הסקוטית השנייה. ב-29 ביוני 2017 חתם באופן קבוע בקבוצה לאחר שעלתה עמו לליגה הסקוטית הראשונה.

נבחרת ישראל

במאי 2013 זומן מרציאנו לראשונה לסגל נבחרת ישראל על ידי המאמן אלי גוטמן, לקראת משחק הידידות נגד הונדורס. ב-10 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק מול קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 2016.
קאקו, נסיכת אקישנו

ביוגרפיה

הנסיכה קאקו נולדה ב-29 בדצמבר 1994 בבית החולים של הארמון הקיסרי ברובע צ'יודה שבטוקיו. היא בתם השנייה של פומיהיטו, נסיך אקישנו וקייקו, נסיכת אקישנו. סבא וסבתא שלה מצד האב הם אקיהיטו, קיסר יפן ומיצ'יקו, קיסרית יפן. יש לה אחות גדולה בשם מאקו ואח קטן בשם היסאהיטו. בין 7 ל-21 באוגוסט 2003, קאקו נסעה לתאילנד עם הוריה ואחותה למסיבת יום ההולדת ה-71 של המלכה סיריקיט קיטיאקון. היא התחנכה בבית ספר ובתיכון של גאקושין, ובאפריל 2013 החלה ללמוד לתואר ראשון בחינוך באוניברסיטת גאקושין, אולםב-2015 עברה ללמוד באוניברסיטה הבינלאומית הנוצרית במיטקה שבטוקיו, היכן שלמדה אחותה הגדולה. ב-2017 הודיעה קאקו שתלך בעקבות אחותה ותתחיל ללמוד לתואר ראשון בבריטניה. היא נרשמה לשילוב של אומנויות הבמה ופסיכולוגיה באוניברסיטת לידס.
עם לידתה קיבלה קאקו את התואר "הוד מעלתה הקיסרית נסיכת אקישנו".
סרט (חומר)

סרט הוא רצועת חומר, משמשת לאיסוף עצמים, כרכיב במכונות, ולקישוט. בשימושיהם המגוונים, סרטים עשויים מנייר, בד, עור, מתכות וחומרים פולימריים.
דימוי הסרט הוא מרכיב ברוב סמלי בתי המלוכה והאצולה במערב.
 סרטים, ממגוון חומרים, נלווים אל זרי פרחים. סרטי מודעות צבעוניים הנענדים על החולצה או דש הצווארון, מסמלים עמדות חברתיות ופוליטיות, לפי המשמעות הידועה או המקובלת של צבע הסרט. 
בטקסים של חנוכת מיזמי בנייה, נוהגים למתוח אותם בפתחו, עד לגזירתם בידי דמות מוערכת, טקס גזירת הסרט מסמל את חנוכתם ופתיחתם הרשמית לציבור.
סרטי נייר משמשים לקישוט, והם חומר גלם להכנת שרשראות נייר.
סרטי בד עשויים ממגוון חומרים: כותנה, צמר וחומרים סינתטיים. משי, סאטן וקטיפה, הם הבדים האהודים ליצירת קישוטים חגיגיים.
ארתור ליבהנשל

ארתור ליבֶהֶנְשֶל (בגרמנית: Arthur Liebehenschel (מידע · עזרה); 25 בנובמבר 1901 - 24 בינואר 1948) היה מפקד מחנות ההשמדה אושוויץ ומיידנק.

ביוגרפיה

ליבהנשל נולד ב-25 בנובמבר 1901 בעיר פוזן (היום פוזנן) ולמד כלכלה ומנהל ציבורי. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הוא הפך לרב-סמל. בפברואר 1932 הצטרף ליבהנשל למפלגה הנאצית ובאוגוסט 1934 לאס אס ושירת ביחידת האס אס "גולגולת המת" (SS Totenkopfverbände).
הוא היה לשליש במִפקדות המחנות קולומביה האוס (Colombia Haus) וליכטנבורג (Lichtenburg), ומילא תפקידים בכירים וחשובים במשרד הפיקוח על מחנות הריכוז, ובמינהל הבכיר של "המשרד הראשי למשק ומינהל". ב-10 בנובמבר 1943 מונה למפקד מחנה ההשמדה אושוויץ, וב-19 במאי 1944 למפקד מחנה ההשמדה מיידנק. לאחר פינוי מיידנק, קיבל תפקיד בכיר במשרד הראשי לסגל האס אס (SS Personalhauptamt).
לליבהנשל הייתה מאהבת, צעירה ממנו ב־15 שנה, אשר נידונה בעבר למאסר במחנה־ריכוז עקב פרשיית־אהבים שניהלה עם גבר יהודי. ראשי האס אס עשו מאמץ להרחיק בין השניים, ובכל זאת התגרש ליבהנשל מאשתו, לאחר 16 שנות נישואין שבמהלכן נולדו להם שלושה בנים. המאהבת, אנליזה הוטמן, נכנסה בסופו של דבר להריון, והימלר נאלץ לאשר את נישואי הזוג.
לאחר המלחמה, נאסר ליבהנשל בידי הצבא האמריקני והוסגר לממשלת פולין. הוא הועמד לדין במשפט אושוויץ הראשון בקרקוב, נידון למוות ונתלה ב-24 בינואר 1948 בכלא מונטלופיך.
העלאה

העלאה מרוחקת

כשמעבירים נתונים ממערכת מרוחקת אחת למערכת מרוחקת אחרת הדבר נקרא "העלאה מרוחקת". הפעולה נפוצה באתרים המספקים שירותי אירוח קבצים. ללא העלאה מרוחקת יצטרך המשתמש ראשית להוריד את הנתונים אל המערכת המקומית השייכת לו, ולאחר מכן להעלותם שוב אל המערכת המרוחקת הרצויה לו.
לטינית וולגרית

לטינית וולגרית הקרויה גם לטינית עממית (לטינית: vulgare Latinum או Latinum vulgare; תרגום המילה 'וולגרי': עממי, מצוי),  היא השם הכולל לניבים העממיים השונים של השפה הלטינית המדוברת, אשר שימשו את ההמונים ברחבי האימפריה הרומית, כולל רומא, עד לנפילתה. ניבים אלו התקיימו לצד הלטינית הקלאסית ששימשה בעיקר כשפת הכתב ושפת ההוראה בבתי הספר. מניבים אלו התפתחו לבסוף השפות הרומאניות השונות.

התפתחותה של הלטינית הוולגרית

הלטינית הוולגרית התפתחה מן השפה הלטינית הקלאסית. היא שימשה בצורות שונות בארצות השונות שברחבי האימפריה הרומית, ניבים שהתפתחו עם הזמן לשפות הרומאניות - הנפוצות שבהן: ספרדית, איטלקית, צרפתית, רומנית, קטלאנית ופורטוגזית.
תושבי רומא עצמה לא דיברו לטינית קלאסית וגם האריסטוקרטים השתמשו בזו כשפת הכתב. לטינית וולגרית היוותה את שפת הדיבור ונוכחותה תועדה מעט בכתבים מן התקופה. בכמה מן ההתכתבויות האישיות של קיקרו ניתן למצוא שימוש בשפה המדוברת של בני רומא, לטינית שאינה פורמלית במבנה או מלוטשת כלטינית הקלאסית. עדות נוספת ניתן למצוא בסטיריקון של פטרוניוס,  בחלק המתאר את משתה טרימלכיו. 
את היווצרותה של הלטינית הוולגרית מן הלטינית הקלאסית ניתן ליחס לשלושה גורמים מרכזיים: ההתפתחות הטבעית המואצת יותר של שפת הדיבור ביחס לשפת הכתב; השימוש בלטינית בקרב חיילים שגויסו מכל רחבי האימפריה, עיוותו את מבנהּ ותיבלו אותה בביטויים התואמים את שפת האם שלהם; התפשטות השפה הלטינית כחלק מהתרחבות האימפריה הרומית, אל עמים דוברי שפות אחרות, שתרמו גם הם להתפתחותה.
עם הזמן שכיחות ונפיצות השימוש בלטינית הוולגרית הביאו לדחיקת הלטינית הקלאסית אל התחום האקדמי והדתי ולמותה כשפה מדוברת של ממש. התפתחות הניבים של הלטינית הוולגרית עצמם, באופן מקומי, חרצו הבדלים עצומים יותר ויותר בין הללו, וכבר במאה השישית לספירה לא יכלו אנשים מאזורים שונים להבין זה את זה. לבסוף נעלמה גם הלטינית הוולגרית והוחלפה בשפות הרומאניות.

הבדלים בין הלטינית הקלאסית ללטינית הוולגרית

בהיות הלטינית הוולגרית השפה המדוברת, נעשו בה כמה הפשטות ושינויים ביחס לשפה הכתובה, כגון השמטת אותיות ומילות סיום והפחתת השימוש במילות יחס. בנוסף, מילים גבוהות הוחלפו בה בביטויים נפוצים יותר או במילות סלנג. את התפתחות ההבדלים בין השפות ניתן להעריך מקריאה בנספח פרובוס (המאה ה-3 עד ה-4 לספירה), המציג 227 'תיקונים' למילים מן השפה המדוברת.
הסולם הכרומטי של פון לושאן

הסולם הכרומטי של פון לושאן (בגרמנית: von Luschan) הוא שיטת סיווג של בני אדם לפי צבע עורם. השיטה ידועה גם בשם "סולמו של פון לושאן". השיטה נקראה על שם ממציאה פליקס פון לושאן .
הסולם בנוי מ-36 אריחי זכוכית אטומה בצבעים שונים. השיטה מבקשת לקבוע את צבע עורם של בני אדם באמצעות השוואת צבע העור, רצוי במקום שאינו חשוף לשמש, כגון מתחת לזרוע, אל אחד מאריחי הסולם. בכלי זה נעשה שימוש רב במרוצת המחצית הראשונה של המאה ה-20 במחקר המדעי אודות גזע ובאנתרופומטריה  (ענף באנתרופולוגיה פיזית העוסק במדידת בני אדם חיים כבסיס להשוואה בין אנשים וקבוצות).
השיטה נחשבה לבעייתית, אפילו בקרב המשתמשים בה, משום שהייתה בלתי-עקבית. במקרים רבים חוקרים שונים סיווגו אותו אדם באופן שונה. השיטה נזנחה כמעט לחלוטין במרוצת שנות ה-50 של המאה ה-20, והוחלפה בשיטות המשתמשות בספקטרוסקופיה (מדידת עוצמות יחסיות של חלקי הספקטרום באמצעות מכשיר הספקטרופוטומטר), על ידי מדידת בליעת האור של החומר הנבדק באורכי גל שונים.
קתרין הארדוויק

ביוגרפיה

הארדוויק נולדה בקמרון, שבטקסס, לג'מי אלברטה וג'ון בנג'מין הארדוויק, לאחר שסיימה את לימודיה בטקסס, זכתה בפרס על סרט קצר שביימה הנקרא "Puppy Does the Gumbo".
הארדוויק החלה את הקריירה שלה כאדריכלית. בשנות ה-90 היא החלה לעבוד גם כמעצבת אומנותית בסרטים שונים כמו: "מצבה", "פצצה על טנק", "שני ימים באל איי", "בני הניוטון" ו"שלושה מלכים" ובשנת 2001 היא שיתפה פעולה עם הבמאי קמרון קרואו והשחקן טום קרוז בסרט "ונילה סקיי".
סרטה הראשון של הארדוויק הוא הסרט "שלוש עשרה" אשר בוים בשנת 2003. הארדוויק וניקי ריד שיתפו פעולה בכתיבת התסריט לסרט אשר משקף את חייה של ריד בגיל 13.
בשנת 2005 היא ביימה את הסרט "שליטי דוגטאון" המספר על תרבות הסקייטבורד, בשנת 2006 ביימה את הסרט "סיפור הולדת ישו" ובשנת 2008 ביימה את הסרט "דמדומים" אשר מבוסס על רב המכר של סטפני מאייר "דמדומים". בשנת 2011 ביימה ויצרה את הסרט "ירח אדום", המבוסס על המעשייה המפורסמת "כיפה אדומה" של האחים גרים.
בשנת 2013 ביימה את סרט הדרמה האירוטי "פלאש" בכיכובם של אמילי בראונינג וקאם ג'יגנדה.
אלינור אודלי

קריירה

תפקידה הזכור ביותר בטלוויזיה הוא כאימו של אוליבר דגלאס - יוניס דגלאס, בסיטקום של CBS, Green Acres (1965–69); כמו כן סיפקה פיצ'רים מונפשים של דיסני עם קולות הנפש של ליידי טרמיין בסינדרלה (1950); ו- Maleficent ביופייה הנרדמת (1959). במהלך הקריירה הייתה מזוהה בעיקר עם משחק דמויות סנוביות ומרושעות. אודלי סיפק את קולה של מאדאם לאוטה, מדיום הרוח, מאטרקציות האחוזה הרדופה של דיסני.
המטבח היהודי

השפעת הדת על המטבח היהודי

היהדות היא הגורם המשפיע ביותר על ייחודו ובידולו של המטבח היהודי מהמטבח המקומי הלא-יהודי. כך למשל, הדלקת אש בשבת נחשבת בדת היהודית חילול השבת, ומכאן שישנן הגבלות רבות על בישול בשבת בהלכה היהודית, בשל כך התפתח או אומץ סגנון בישול ממושך במהלך כל ליל השבת כדי שלא לחלל את קדושת השבת. מאכלים בסגנון בישול זה כדוגמת: ג'חנון וחמין נחשבים פופולריים בקרב יהודים ומזוהים עם יום השבת. גורמים נוספים שהשפיעו על אופיו וייחודו של המטבח היהודי הם דיני הכשרות, חגי ומועדי ישראל.

השפעת אזור המחיה על המטבח היהודי

בנוסף להשפעת הדת על המטבח היהודי, ישנם עוד גורמים אשר השפיעו על המטבח היהודי כגון: חומרי הגלם המקומיים, מאכלים וסגנונות בישול מקומיים, מיקומו הגאוגרפי והאקלים המצויים באזור, מצבם הכלכלי של היהודים ויחס הגויים כלפיהם. בגלל גורמים אלה ניתן לראות שוני, לעיתים רב, במאכלים בין קהילה לקהילה. על כן, ניתן לחלק את הגדרת "המטבח היהודי" לתתי הגדרות לפי גורמים אלה. לדוגמה: המטבח האשכנזי-יהודי או המטבח הצפון אפריקני-יהודי ניתן להמשיך בחלוקה בצורה דומה כאשר המכנה המשותף הוא המדינות בהם חיו יהודים. לדוגמה: המטבח הפולני-יהודי, המטבח התוניסאי-יהודי או המטבח הקוצ'יני-יהודי ועוד.
ההשפעה המקומית על המטבח היהודי הביאו לאימוץ התרבות הקולינרית של הגויים באזורים בהם ישבו היהודים תחת מגבלות הכשרות והדת היהודית. השפעה זו הביאה לאימוץ וחדירה של מאכלים מקומיים למטבח היהודי ולכן לעיתים קרובות ישנה נטייה מוטעית לזהות מאכל כ"מאכל יהודי" אף על פי שאינו ייחודי למטבח היהודי. מאכלים אלה הם ייחודיים לתרבות הקולינרית של המדינה בהם חיו היהודים ואין להתבלבל בינם לבין מאכלי המטבח היהודי. למשל: הרוסול הפולני (מרק עוף צח), מזוהה בטעות עם המטבח היהודי-פולני, הקוסקוס והשקשוקה שמקורם בצפון אפריקה, הקובה העיראקית, מרק בשר תימני, בורקס טורקי ועוד. כל אלה מזוהים בטעות כמאכלים יהודיים מקומיים ("מאכלי עדות") אך מאכלים אלו אינם יהודיים אלא "אומצו" על ידי הקהילות היהודיות באותם מקומות בהם הם חיו מהקהילה הלא-יהודית, והוכנסו בהם שינויים (במידת הצורך) כדי להתאימם לסגנון החיים היהודי.

תשעה באב

תשעה באב הוא יום צום, אשר להם קודמים תשעה ימים בהם יהודים שומרי דת נמנעים מלאכול בשר. לכן ההלכה קובעת שיש לאכול ארוחה חלבית בערב הצום. ב"סעודה המפסקת" הארוחה האחרונה לפני תחילת הצום, יהודים אחדים נוהגים לאכול מאכלים אשר מסמלים אבל, כמו ביצים קשות. אצל יהודי צפון אפריקה נהגו לאכול במוצאי הצום מרקים העשויים מקטניות ובעיקר מעדשים הנחשבים כמאכל אבלים. בתוניס ידוע תבשיל ה"חללאם" מרק עגבניות עם עדשים ופתיתים כמנה ייחודים לשבירת צום תשעה באב.
פבלו באריינטוס

קריירה

באריינטוס, יליד בקומודורו ריבדביה שבפרובינציית צ'ובוט בארגנטינה, החל לשחק בסן לורנסו וערך את משחקו הראשון בקבוצה ב-30 בספטמבר 2003. למרות גילו הצעיר, הפך באריינטוס במהרה לאחד משחקניה המובילים של הקבוצה ולאחד השחקנים המצטיינים והמרשימים בליגה הארגנטינאית.
ב-2006 עבר לשחק בפ.ק. מוסקבה תמורת 3 מיליון דולר. באריינטוס השתלב בהרכב הקבוצה וכבש עבורה 10 שערים ב-42 המשחקים בהם שותף. באוגוסט 2008 הושאל באריינטוס לסן לורנסו.
בשנת 2009 עבר לקטאניה. בשנת 2011 הושאל לאסטודיאנטס לה פלאטה. ב-2 ביולי 2014 חתם לקדנציה שלישית בסן לורנסו.

נבחרת

באריינטוס היה מכוכבי הנבחרות הצעירות של ארגנטינה. לזכותו הופעה לא רשמית בנבחרת הבוגרת ב-29 בדצמבר 2004 כשנכנס כמחליף במשחק הידידות מול קטלוניה.