Microsoft Windows 9x

ממשק המשתמש

Windows 95 הייתה מערכת ההפעלה הראשונה שכללה את שורת המשימות, תפריט ההתחלה ומנהל הקבצים Explorer. מרכיבים אלה נשארו יציבים בגרסאות עתידיות עד שב-Windows Vista הוחלף כפתור ההתחל בכפתור עגול עליו מצויר הלוגו של המערכת, ואילו ב-Windows 8 כפתור ה"התחל" נעלם לחלוטין בממשק המשתמש, ואילו המקש שעליו היה מצויר הלוגו של Windows - שעד כה שיגר את תפריט ההתחל - הפנה למסך פתיחה בעיצוב ה- Metro החדשני ובו ניתן לשגר יישומים. לעומת זאת, ב-Windows 8.1 חזר כפתור ההתחל למקומו לאחר מחאת משתמשים אם כי הוא עדיין מפנה למסך המטרו וב-windows 10 תפריט ההתחלה חזר.

שינויים מגרסאות קודמות

מערכת הקבצים כללה תמיכה בשמות קבצים ארוכים ובריבוי משימות באמצעות הפקעת מעבד. בעוד הגרסאות הקודמות של Windows היו ממשקים גרפיים הרצים על פלטפורמת דוס, Windows 95 הכילה את כל הרכיבים הדרושים להרצת המערכת.

טעינת המערכת

לצורך אתחול המחשב נעשה שימוש בדוס - בזמן העלייה טען המחשב את Ms-dos כדי להריץ את הקבצים Config.sys, command.com ו-AUTOEXEC.BAT. בסוף תהליך האתחול הורץ הקובץ Win.com כדי להריץ את מנהל הסביבה הווירטואלית לצורך הרצת הקבצים System.ini וטעינת מנהל ההתקנים והחלפת שיטת ניהול הזיכרון ל-Protected mode. במצב זה ייבאו מנהלי ההתקנים הווירטואליים את מצב המערכת מדוס, המירו אותו לתצורת 32 סיביות וכיבו אותו. ב-Windows me בוטל השימוש בקובץ Win.com ומנהל ההתקנים הוירטולי נטען באמצעות (VMM32.VXD) ‏IO.sys.

מנהל הקבצים

מערכת הקבצים התבססה על FAT16, המערכת אפשרה שימוש ב-Vfat כך שתוכניות תואמות Windows 95 ותוכניות דוס הרצות מתוך מערכת ההפעלה יכלו להשתמש בשמות קבצים הכוללים עד 256 תווים. במהלך שדרוג המחשב תוכנת ההתקנה הייתה מזהה תוכניות העשויות לפגוע בקבצים אלו ומונעת את השימוש בהן. כאשר המשתמש היה מעלה את המחשב בתצורת דוס הייתה נמנעת ממנו גישה ישירה לדיסק.

תמיכה ב-32 סיביות

תת-מערכת הרצת תוכניות ה-32 סיביות נקראה Virtual Machine Manager (VMM) והייתה חלק מהליבה. תפקידה היה ליצור, להריץ, ולפקח על יצירת המכונות הווירטואליות המריצות את התוכניות. VMM סיפקה ממשק לניהול זיכרון, תהליכים ופסיקות. VMM ומנהל ההתקנים הווירטואליים חלקו מרחב כתובות יחיד בעל מבנה שטוח ופעלו בו ברמת הרשאות 0 (נקרא גם Ring 0)‏. VMM אפשר ריבוי תהליכונים באמצעות הפקעת מעבד ולכן מסוגל להריץ מספר תוכניות החולקות מעבד בחלוקת זמן.
מנהלי ההתקנים הווירטואליים אפשרו למערכת ההפעלה לגשת ישירות למשאבי חומרה ולספק ממשק עבודה ברמה נמוכה. מנהל ההתקנים (Msgsrv32) אפשר לטעון מנהלי התקנים וירטוליים בזמן אתחול המערכת וסיפק את הממשק לתקשורת עם מנהלי ההתקנים. בנוסף, מנהל ההתקנים היה אחראי על ביצוע מספר פעולות רקע כטעינת המעטפת.

תמיכה לאחור ב-16 סיביות

לצורך תמיכה בתוכנות 16 סיביות שעבדו באופן ישיר מול התקני חומרה סיפקה Windows 95 אפשרות לגשת לממשק הישן. כאשר המערכת זיהתה שתוכנה הפעילה את פסיקה 21h לצורך גישה ישירה לדוס היא הייתה בודקת את סוג הפעולה וטוענת במידת הצורך את IFSMGR.SYS אשר היה מריץ את התוכנית בתצורת 16 סיביות ומחליף את צורת העבודה חזרה ל-32 סיביות כדי שהמערכת תוכל להמשיך לעבוד.

שימוש בקובצי רג'יסטרי

בניגוד לגרסאות קודמות של Windows שטענו הגדרות באמצעות קובצי האתחול Autoexec.bat, Config.sys או קובצי הגדרות מסוג ini, השתמשו מערכות ההפעלה ממשפחת 9x בקובצי Registry כדי לאחסן הגדרות. גרסאות 95 ו-98 השתמשו בשני קובצי רג'יסטרי שנקראו User.dat ו-System.dat, בחלונות ME התווסף הקובץ Classes.dat. בקבצים אלה נשמרו הגדרות המשתמש, הגדרות התצורה והגדרות חומרה שונות. המערכות המשיכו לתמוך בקובצי ini עד ליציאת Windows XP ואילך, שם ההגדרות נשמרות כקובצי hive (קבצים ללא סיומת, תחת השמות SYSTEM, SOFTWARE, SECURITY ועוד)