הניסוי של בלקו

עלילה

"בֶּלְקוֹ תעשיות" היא חברה המשמשת את הממשל האמריקאי בבוגוטה, קולומביה, לגיוס עובדים עבור חברות של ארצות הברית הפועלות במדינות אמריקה הלטינית. מייקל "מייק" מילץ' (ג'ון גלאגר ג'וניור), אחראי אבטחת המידע של החברה, מגיע בבוקר לעבודה, ורואה שהשומרים הרגילים הוחלפו בחדשים העושים בדיקות חריגות של הבאים, תוך שהם מונעים את כניסת העובדים הקולומביאנים. בהיכנסו לבניין, נראות כמה מהדמויות שעתידות לתפוס תפקיד מרכזי בעלילה, במרכזן: בארי נוריס (טוני גולדווין) הממונה על החברה בבוגוטה, ליאנדרה פלורס (אדריה ארחונה), מזכירתו של בארי נוריס ובת-זוגו של מייק, ועובדת חדשה בשם דניאל "דני" וילקינס (מלוני דיאז), שבעת קליטתה מסביר לה וינס אגוסטינו (ברנט סקסטון), מנהל משאבי אנוש, שעקב תופעת חטיפות הזרים בבוגוטה, לכל עובד מושתלת תגית זיהוי עם מכשיר איתור אלקטרוני בבסיס הגולגולת. מחלון משרדו, מייק רואה את אחד השומרים נכנס לתוך האנגר סמוך לבניין, ומתעורר בו חשד, אך המאבטח הראשי, אֶוָן סמית' (ג'יימס ארל), לא יודע מי הם השומרים החדשים ומה מעשיהם בהאנגר. אוון משער שכניסת הקולומביאנים נאסרה עקב התרעת אבטחה.
מיד אחרי ששמונים העובדים האמריקאים מתייצבים לעבודה, מודיע קול אלמוני במערכת הכריזה שתוך שמונה שעות ימותו רוב העובדים, ויינצלו רק אלה שימלאו את ההוראות. הקול מטיל משימה ראשונה: יש להרוג שני עובדים תוך חצי שעה, או שארבעה מהם יוצאו להורג באופן אקראי. עובדים מבוהלים מנסים להסתלק, אך תריסי פלדה נסגרים על החלונות, הדלתות והקירות, וכולם לכודים בבניין. רבים מהנוכחים סבורים שמדובר במתיחה או תרגיל, ובארי מבקש להירגע עד שיברר מה קורה. לעומתו, מייק טוען שלאור הנסיבות, זו לא מתיחה. כמה עובדים עולים לגג ומנסים למשוך את תשומת לב אחד השומרים, אך הלה מתעלם. למטה, מייק מציע לבאד ולוני, אנשי התחזוקה, לפרוץ פתח באמצעות ריתוך, אך קירות המתכת עמידים לחלוטין. בחלוף חצי שעה, ארבעה עובדים נהרגים כאשר מטעני נפץ שהוסתרו בתוך מנגנוני האיתור שבגולגלותיהם, מתפוצצים. מייק מנסה להוציא את המנגנון מתוך עורפו בעזרת סכין יפנית, אך הקול בכריזה מזהיר אותו לחדול ממעשהו פן ימות, והוא מוותר. מיזוג האוויר מופסק. דני בורחת ומתחבאת במרתף, לשם יורדים באד ולוני לתקן את המזגן, ופורץ ביניהם ויכוח לעיני דני. ברי דורש מאוון את המפתחות למחסן כלי הנשק כדי שיהיו ברשותו, אך אוון מסרב.
הקול האלמוני מודיע שיש להרוג שלושים עובדים תוך שעתיים, ואם לא - שישים מהם יוצאו להורג. במרתף, לוני נתקף פאניקה והורג את באד באמצעות מכת מפתח שוודי בראשו. כשהוא מגלה את דני, לוני מנסה להרוג גם אותה, הם נאבקים והוא נהרג מפגיעת זיז מתכת שננעץ בראשו. בארי מכנס את העובדים ודורש למלא אחר ההוראה ולצאת למסע הרג, ואילו וינס מתנגד בגלל חוסר שוויון ביכולות העובדים, תוך שהוא מתייחס לעברו הצבאי של בארי כאיש קומנדו. מתפתח ויכוח שמפצל את העובדים לשתי קבוצות: האחת בראשות בארי שלכאורה רוצה להרוויח זמן, אך בעצם רוצה להציל את עורו, ואליו מצטרפים איש ההנהלה ונדל דיוקס (ג'ון מק'גינלי), והעובד טרי וינטר (אוויין יומאן). השנייה - בראשות מייק המתנגד להרג חפים מפשע וטוען שממילא האלמונים לא ישאירו איש בחיים, ואליו מצטרפים ליאנדרה, וינס והעובדים קית', פגי, ליוטה ורוברטו. הם מתחילים להכין שלטים לתלות על גג הבניין כדי להסב תשומת לב. בדרכם לעשות כן, הם נתקלים בבארי וחבורתו המנסים לרתך את מנעול מחסן הנשק ולפרוץ אותו. מייק לוקח את האקדח של אוון ויורה ברתכת כדי לסכל את כוונתם. כאשר מייק ותומכיו מנסים לתלות את השלטים, השומרים פותחים לעברם באש, קית' נפגע והניסיון נכשל. הם יורדים במדרגות תוך שמייקל מביע באוזני ליאנדרה את ביטחונו שהכל תוכנן מראש כחלק מיוזמה של הממשל האמריקאי לעשות ניסוי בבני אדם, אך היא מסרבת להאמין בכך. במורד המדרגות הם נתקלים במארב של בארי ואנשיו שמשתלטים על המפתחות למחסן הנשק, תוך שבארי הולם עם מטפה בראשו של מייק, ואילו ונדל דוקר את אוון למוות. כעת, כשהם חמושים, בארי, ונדל וטרי מכנסים את העובדים בכוח, כולל מייק, ליאנדרה וקבוצתם, בוחרים באופן שרירותי שלושים איש ומתחילים להרוג. דני, שעד כה הסתתרה במרתף, עולה ורואה את המתרחש, יורדת חזרה, מנתקת את התאורה בבניין, ויחד עם רוברטו היא מסתתרת בפיר המעלית.
עובדים מנסים להימלט בחסות החשיכה, ובארי ואנשיו פותחים באש לכל עבר. הקול האלמוני מודיע שפרק הזמן של שעתיים הסתיים, רק 29 איש נהרגו, והמשימה לא הושלמה. לכן מוצאים להורג טרי, ליוטה, פגי וקית' בפיצוץ המטענים שבראשם, יחד עם 27 עובדים נוספים, מספר ההרוגים בשלב הזה מגיע לשישים, ונותרים 16 בחיים. כעת, הקול מודיע על המשימה האחרונה שבה מי שיהרוג יותר אנשים תוך שעה, יינצל. בארי וונדל יוצאים למסע הרג. בארי מזהה את דני ורוברטו מנסים להגיע למעלית בתוך הפיר ויורה לעברם. דני מצליחה לברוח, אך המעלית מוחצת את רוברטו למוות. שני עובדים, מרטי וצ'ט, מוציאים מטעני נפץ שלא התפוצצו מראשיהם שלי עובדים שנהרגו בידי עמיתיהם, כדי לפוצץ בעזרתם פתח בקיר. ונדל מוצא והורג אותם. הוא נתקל בליאנדרה שמצליחה להוציא מידו את האקדח והורגת אותו בגרזן. בארי הורג את וינס ואחר כך את דני, כשהיא יוצאת מהמעלית. אחר כך הוא מצליח לירות בליאנדרה שמתה בזרועותיו של מייק.
מייק ובארי נותרו אחרונים, ובמאבק ביניהם מרוצץ מייק את גולגלתו של בארי במכשיר משרדי. מאחר שמייק הוא השורד היחיד, דלת הבניין נפתחת, וחיילים באים וגוררים אותו אל ההאנגר. כשהוא בהלם, מייק מתנפל על החיילים ושואל "מדוע". הוא רואה לוח בקרה שבו יש מתגים המסומנים בשמות העובדים, ובאמצעותם הופעלו מטעני הנפץ. הבכיר בנוכחים, שמייק מזהה אותו כבעל הקול האלמוני, מסביר למייק שהם חלק מארגון בינלאומי המאמין שיש לאפשר לחוקרי מדעי החברה לבחון התנהגות אנושית בסביבה מנוטרלת ממוסכמות חברתיות, ומתחילים לתחקר את מייק לגבי תחושותיו. מייק מגלה להם שכאשר היה במגע גופני עם החיילים, שתל על גופם את מטעני הנפץ. הוא מתנפל על לוח המתגים, הורג כמה מהחיילים באמצעות פיצוץ המטענים, תופס רובה ויורה באחרים. בעוד האיש מנסה לדבר אל ההיגיון של מייק, הלה יורה גם בו ויוצא מההאנגר אל אור השמש.
זווית הצילום נפתחת (זום אאוט), ונחשפים מסכים שמהם מתברר שמייק הוא אחד מתוך שורדים רבים מניסויים דומים. נשמע קול אישה אומר "שלב א' הסתיים. מתחיל שלב ב'".

הפקה

ג'יימס גאן כתב את התסריט בעקבות חלום שחלם על בניין משרדים שהוקף בקירות מתכת, וקול הורה לעובדים להרוג זה את זה. גאן סיפר שהוא בעצם חלם את כל הטריילר, ולכן כתב בתחילה את הטריילר, ואז השלים את כתיבת הסרט כדי "לראות מה יקרה ... ודברים נוראים קרו". התסריט נכתב עוד לפני שגאן ביים את "Super" שיצא בשנת 2010, אלא שאז נקלע גאן להליך גירושים מהשחקנית ג'נה פישר בשנת 2007, ואף על פי שכבר ניתן אור ירוק לצילומי הסרט בסאו פאולו שבברזיל, הוא העדיף לשהות במחיצת בני משפחתו וחבריו, לא רצה לעסוק בסרט שבו חברים צריכים להרוג זה את זה, נסוג מהרעיון וזנח את התסריט.
לאחר שגאן רכש מוניטין בהוליווד, הוא נענה להצעת ג'ון גליקמן, נשיא MGM, לממש את התסריט. אולם מאחר שגאן היה עסוק באותה עת ב"שומרי הגלקסיה" ו"שומרי הגלקסיה: חלק 2", הוא לא התפנה לבימוי הסרט, אך הסכים להפיקו לאחר הסכמת גליקמן שגאן עצמו יוכל לבחור את הבמאי, צוות ההפקה והשחקנים. גליקמן קישר את גאן עם המפיק פיטר ספרן לשתף איתו פעולה, וגאן בחר את גרג מק'לין לביים, משום שלדבריו, השניים שותפים לפילוסופיה של כֵּנוּת בקולנוע, וכן בשל הסגנון הנטורליסטי של מק'לין.
שמות השחקנים שלוהקו לסרט התפרסמו סמוך לתחילת הצילומים. ב-18 במאי 2015 הודיע גאן בחשבון הפייסבוק לו על בחירתו בג'ון גלאגר ג'וניור, תוך שהוא מציין שגלאגר נבחן לסרט כמה שנים קודם לכן. ביומיים הבאים נמסר על ליהוקם של טוני גולדווין ומלוני דיאז, וביום תחילת הצילומים הודיע גאן באמצעות חשבון הטוויטר שלו על שחקנים נוספים שלוהקו לתפקידי עובדים ב"בלקו".
בעת מסירת ההודעה על תחילת הצילומים, האיות האנגלי של השם "בלקו" היה עדיין Belco, לעומת Belko בגרסה הסופית. הצילומים התקיימו בבוגוטה, התחילו ב-2 ביוני 2015, וב-12 ביולי באותה שנה הודיעו גאן ומק'לין על סיום הצילומים.
תקציב ההפקה עמד על $5 מיליון.

שיווק

קידום המכירות של הסרט נעשה באמצעות סידרה של ארבעה סרטוני אנימציה בפלסטלינה ("Claymation") שהקצינו את הדמויות, וכן באמצעות משחק מחשב שכלל חדר בריחה המתקיים במרחב של מציאות מדומה. המשחק הופץ חינם ב-3 במרץ 2017 לרגל "יום הבעת הערכה לעובדים" המצוין בארצות הברית ב-1 במרץ מדי שנה.

הכנסות

סך הכנסות הסרט מבתי הקולנוע ברחבי העולם הגיע ל-$10,803,839, ועוד $847,483 נכנסו ממכירות לצפייה ביתית (DVD, Blu-ray). בסוף שבוע הבכורה בארצות הברית, הכניס הסרט $4.1 מיליון, ומוקם שביעי במדד ההכנסות מסרטים באותו סוף שבוע.

ביקורות

במאגר ביקורות הסרטים Rotten Tpmatoes קיבל הסרט ציון 54% על בסיס 93 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.5 מתוך 10. סיכום הביקורות היה שהסרט מספק כמה רגעים מהנים לחובבי הז'אנר, אבל אין בו די רגעים מכאיבים שירתקו את הצופים בעקביות. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון 44 מתוך 100 על בסיס 21 ביקורות.
מבקרי קולנוע זיהו דמיון בין הסרט הזה לבין "באטל רויאל" האפוקליפטי היפני משנת 2000. בהקדמה לראיון שקיים עם ג'יימס גאן, כתב דון קיי שהסרט מהווה סאטירה חריפה המשלבת את הסרטים "באטל רויאל", "High-Rise" הדיסטופי (2015) והסרט משנת 2015 המבוסס על הסיפור האמיתי של ניסוי הכלא של סטנפורד . אנטוני ויירה הגדיר את הסרט כמפגש של "באטל רויאל" עם הקומדיה הסאטירית "מהומה במשרד" (Office Space) משנת 1999. ברוח אותה השוואה, ג'ייק ואט סבור ש"באטל רויאל" מכיל יותר משמעויות, זעזועים ואצילות מאשר "הניסוי של בלקו", ולדעתו מדובר בסרט משעמם שדינו להישכח.
באתר Bloody Disgusting הסוקר סרטי אימה, כתב ג'ו ליפסט שהנכס העיקרי של הסרט הוא צוות שחקנים מוותיקי הז'אנר, ושיתוף הפעולה בין גאן למק'לין הוא "זיווג משמיים". התסריט חכם ומהיר, ומכיל מספיק רגעים משעשעים שמאזנים את ההתנהגות הפסולה של הדמויות. ליפסט סבור שהסרט מתאים לחובבי אימה המחפשים סרטי חצות מטורפים. בביקורת באתר AV Club, סבור א.א. דאוד שהסרט ממוקם במרחב בין מותחן של משחק מוות לבין סאטירה על תרבות התאגידים שבה אנשי צווארון לבן מוכנים לשחוט זה את צווארו של זה.
רקס ריד כתב ב"האובזרבר" שגאן ומק'לין אמנם עטים בהתלהבות על הקרביים וההרג באופן שלא מאפשר שעמום, אבל התוצאה איננה מספקת, הדמויות לא מתפתחות היטב, המעבר מדמויות "הבחורים הנחמדים" למניאקים צמאי דם לא משכנע, ובסך הכל הסרט מאכזב וחסר תכלית. בארי הרץ כתב ב"Globe and Mail" הקנדי שהסרט הוא קומדיה אפלה המספקת הנאה צרופה. לעומת זאת, קייל סמית' כתב ב"ניו יורק פוסט" שהסרט מתיימר לתת פרשנות אירונית לפוליטיקת המשרדים האלימה, אך בסופו של דבר מדובר רק בניסוי במספר הגולגולות שאפשר לרוצץ בסרט אחד.
בישראל, אור סיגולי כתב באתר "סריטה" שמדובר בסרט מהנה ומהוקצע, אבל ממחזר דברים שנעשו טוב יותר, ולא מביא משהו חדש או מספיק מעניין.