google/wiki40b huggingface dataset:
גשר הרכבת הבריטי על נחל אופקים

מבנה

אורכו של הגשר כ-130 מטר וגובהו המרבי מעל האפיק כ-12 מטר. הוא עשוי קורות פלדה כפולות המחוברות ביניהן בחיזוקים ממוסמרים, מונח בקצותיו על תמיכות בטון, ונשען על שבעה זוגות של עמודי פלדה בקוטר 1.3 מ' המלאים בבטון, מחוזקים ביניהם במסגרת פלדה ומונחים על יסודות בטון. המפתח בין מרכזי העמודים נע בין 3.30 מ' במקומות הנמוכים (חמישה זוגות עמודים) ל-5.50 מ' באזורים הגבוהים (שני זוגות עמודים), והמרחק בין העמודים 16 מ'. תכנונו של הגשר נעשה על ידי מחלקת הרכבות המצרית (E.S.R – Egyptain State Railway) בקהיר. 
מצפון לגשר בנו הבריטים סוללה זמנית ששימשה את הרכבת עד סיום בניית הגשר. הרכבת הראשונה בין רפיח ובאר שבע עברה ב-8 במאי 1918 על גבי הסוללה הזמנית. עם השלמת בניית גשר הברזל ב-30 ביולי 1918 הוסטה התנועה לגשר והסוללה ננטשה. ממזרח לגשר ניתן עדיין לזהות את מסלול הרכבת על בסיס סוללות ומחפורות שקיימות בשטח.
ב-1923 תיכננה מחלקת ההנדסה של הרכבת המנדטורית את חיזוק תמוכות הגשר במסגרת הכוונה להחליף את הקטר שנע על הקו בקטר אמריקאי חדש מדגם "בולדוין" שהיה כבד יותר. בסופו של דבר לא יצאה התוכנית אל הפועל והקטר הישן המשיך לפעול על הקו עד סגירתו ב-1927.
מתחם הגשר הוא חלק מפארק סיירת שקד ובקצהו המזרחי של הגשר ניצבת אנדרטה לזכר חללי הסיירת.
הפארק וגשר הרכבת הגדול על קורות המתכת שלו הם הקשר והגשר בין ותיקי הסיירת לבין מפקדי ולוחמי חטיבת גבעתי והמשפחות השכולות, המובילים את רוח חזונם של ותיקי הסיירת.
— האנדרטה לזכר חללי הסיירת
חואן פאבלו אנחל

קריירת מועדונים

אנחל החל את הקריירה שלו בשנת 1993 בקבוצת אתלטיקו נסיונל הקולומביאנית, ועזר לה לזכות באליפות קולומביה בכדורגל בשנת 1994. הוא שיחק בקבוצה עד 1997 ולאחר מכן עבר לקבוצת ריבר פלייט מליגת העל הארגנטינאית. אנחל הגיע כמחליפו של הרנן קרספו ועד מהרה הפך ליקיר אוהדי הקבוצה. הוא זכה עם ריבר פלייט באליפות ארגנטינה לפני שאסטון וילה האנגלית רכשה אותו בסכום שיא עבורה של 9.5 מיליון ליש"ט ב-12 בינואר 2001.
בתחילת דרכו באסטון וילה, סבל אנחל מקשיי הסתגלות לאורח החיים באנגליה, דבר שהשפיע על יכולתו במגרש. אנחל יצא מתקופת המשבר, ואת עונת 2003/04 סיים עם 23 שערים במסגרות השונות, מתוכם 16 שערים בפרמייר ליג האנגלית. בעונת 2004/05 חלה ירידה בתפוקתו של אנחל שהבקיע רק 7 שערים. בעונת 2005/06 חל פיחות במעמדו של אנחל עם הגעתו של המאמן האירי דייוויד אולירי. גם העובדה שהחמיץ שני פנדלים במשחק אחד לא תרמה. בעונה שאחרי, כבש אנחל 7 שערים, אך הבאתם של מילאן בארוש, אשלי יאנג וג'ון קארו למועדון דחקה את אנחל החוצה. בסך הכל, אנחל כבש 66 שערים ב-205 משחקים עבור אסטון וילה.
ב-17 באפריל 2007 הודיעה הנהלת הרד בול ניו יורק מליגת ה-MLS האמריקאית, על החתמתו של אנחל. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-8 במאי 2007 מול הלוס אנג'לס גלאקסי של דייוויד בקהאם וכבש בבעיטה חופשית בהפסד 1–3. הוא סיים את העונה עם 19 שערים ו-5 בישולים ב-24 משחקים. אנחל משחק היום זו שנה שנייה בקבוצה והפך לכובש המצטיין שלה ולשחקן הראשון בהיסטוריה של הרד בולס שכובש ב-6 משחקים ברציפות.
ב-19 בינואר 2011 הצטרף ללוס אנג'לס גלאקסי לחצי עונה. ב-17 באוגוסט חתם בדפורטיבו צ'יבאס, בעונתו הראשונה הבקיע 7 שערים בתשעה משחקים.

נבחרת קולומביה

בנבחרת ארצו, אנחל לא השאיר יותר מדי רושם חיובי. היה שותף לכישלונות של הנבחרת להעפיל ממוקדמות גביע העולם בדרום אמריקה ב-2002 וב-2006 ולא השתתף באף טורניר קופה אמריקה. בסך הכל כבש במדי הנבחרת 9 שערים ב-33 משחקים.
אלכסנדר פלמינג

מחקריו המוקדמים של פלמינג

במלחמת העולם הראשונה שירת פלמינג כקצין רפואה בשירות הבריטי במשך כארבע שנים. השירות הצבאי חשף את פלמינג למגוון גדול של נפגעי זיהום חיידקי, והוא ניצל את ההזדמנות כדי להמשיך את מחקריו בנוגע להידבקות בזיהומים ולמאבק בהם. אחרי המלחמה שב פלמינג לבית החולים האוניברסיטאי שבו עבד קודם לכן, והמשיך לעסוק במחקר ובהוראה, כשהוא זוכה למשרות ולקידום אקדמאי.
במשך כל השנים האלה המשיך לעסוק בנושא אחד, שיפור הסלקטיביות של החומרים קוטלי החיידקים. מרבית מחקריו עסקו בחיפוש אחר חומרים אשר יהיו יעילים בהשמדת חיידקים מבלי לגרום נזק לרקמות בריאות או לחולה. מרבית החומרים ה"אנטי חיידקיים" שפותחו עד אז תקפו תאים ללא הבחנה, וגרמו לחולים נזק קשה לא פחות מהנזק שגרם הזיהום עצמו.
בשנות ה-20 של המאה ה-20, לאחר כעשרים שנות מחקר, גילה פלמינג חומר נוגד חיידקים שנקרא "ליזוזים". חומר זה, המצוי בנוזלי גוף כמו זיעה ודמעות, הוכח אומנם כקוטל חיידקים סלקטיבי, אך הוא השפיע רק על חיידקים בלתי מזיקים ולכן נחשב כחסר תועלת לבריאות הציבור.

הפניצילין

בשנת 1928, תוך כדי מחקר על זיהום הגורם למחלת השפעת, הבחין פלמינג כי באחת מצלחות הפטרי (צלוחיות זכוכית מלאות במזון המשמשות לגידול חיידקים במעבדה), שהכילו מושבה של חיידקים, התפתח עובש, וסביב העובש נוצרה טבעת נקייה מחיידקים.
ניסיונו הרב של פלמינג כחוקר עזר לו לעמוד על חשיבותו של הגילוי המקרי והוא המשיך לחקור את תכונותיו של העובש כקוטל חיידקים. הוא גילה כי חומר פעיל מסוים בתוך העובש - אשר אותו כינה "פניצילין" - מסוגל לקטול חיידקים ביעילות, אפילו בריכוז נמוך, כשהוא מדולל מאוד. בשלב זה ניגש פלמינג לבדוק את השפעתו של החומר החדש על תאים חיים, כדי לוודא שאינו רעיל או מזיק לגוף החולה.
משהתברר לו כי הפניצילין אינו מזיק לגוף החי, נפרצה הדרך לפיתוחה של תרופה קוטלת חיידקים, בעלת יעילות חסרת תקדים. אולם הדרך הייתה עדיין ארוכה: בחלק זה של המחקר, שנמשך שנים רבות, הצליח צוות של חוקרים מאוניברסיטת אוקספורד, בראשותם של הווארד פלורי וארנסט בוריס צ'יין, לפתח אב טיפוס של תרופה שניתן לייצרה באופן מסחרי.
רק בשנת 1941, שתים עשרה שנים לאחר פרסום מאמרו המדעי הראשון של פלמינג בנושא, החלו בייצור סדרתי של פניצילין. אנגליה וארצות הברית היו מצויות בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, ותקציבי הביטחון העצומים שלהן הבטיחו תקציבי מחקר ופיתוח גדולים, והצלחה מסחרית מיידית ליצרנים. התרופה החדשה סופקה לראשונה לחיילים הפצועים של צבאות הממלכה המאוחדת וארצות הברית, והצילה את חייהם של רבים מהם.
על הישגו בגילוי הפניצילין ובזיהוי פעולתו, זכה פלמינג לאותות הכבוד הגבוהים ביותר של הקהילה המדעית ושל הממלכה המאוחדת: הוא זכה לתואר אצולה בשנת 1944, ובפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1945, שאותו חלק עם מפתחי התרופה, הווארד פלורי וארנסט בוריס צ'יין.
הדה בושס

ביוגרפיה

בושס נולדה בתל אביב וגדלה במושבה גדרה. אביה, שמואל שמואלי, היה סופר ולימים מזכיר עיריית רמת גן. אמה, ימימה, היא בתם של לאה (בת יהושע דב בנינסון) וצבי הורביץ, שהיו ממייסדי גדרה. למדה בגימנסיה "הרצליה". שירתה בצה"ל בחיל הרפואה. למדה היסטוריה וספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1956 נישאה לטייס אל על. נסעה ללונדון עם בעלה והשלימה את התואר הראשון באוניברסיטת אוקספורד, עשתה תואר שני בספרות אנגלית כשנושא התזה שלה עסק בווירג'יניה וולף. במהלך שהותה באנגליה כתבה למוסף הארץ.
בעקבות גירושיה ב-1959 שבה לישראל, היא הועסקה כמזכירת המערכת ב-"קשת", כתב עת לספרות ועיון שייסד אהרן אמיר, והחלה לכתוב מאמרי ביקורת. בנימין תמוז הזמין אותה לעבוד בעריכת עמודי "תרבות וספרות" בעיתון "הארץ" ומאוחר יותר החלה לכתוב טור בענייני סגנון ואופנה. המדור "לאן ללכת" פרי עטה הופיע במוסף השבועי של "הארץ". עם הזמן החלה לכתוב גם ביקורת רדיו וכן החליפה את ד"ר חיים גמזו, מבקר התיאטרון של העיתון, כשזה היה בחופשה.
ביוני 1967 חתמה ביחד עם אישים אחרים כמו נתן ילין מור, אייבי נתן, עמוס קינן ויגאל תומרקין על קריאה להקפדה על יחס הוגן כלפי תושבי השטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים, כדי לא לתת נשק בידי התעמולה האנטי-ישראלית.
עם תחילת שידורי הטלוויזיה בישראל החלה לכתוב גם ביקורת טלוויזיה, בין השאר היה לה טור קבוע במוסף הארץ בשם "הטלוויזיה של השבוע". על פי עוז אלמוג, התאפיינה ביקורתה של בושס בכתיבה בהירה ותמציתית.
כך ביקרה בושס, למשל, את הסדרה "חדווה ושלומיק":
אנטי תרבות, פירושה, שארץ שלמה עוסקת ב"חדווה ושלומיק" אם לרעה ואם לטובה, והדבר נעשה לשיחת היום. אנשים שלא היו יודעים מעודם על קיומה של סדרה כזאת בתנאים אחרים, דנים בנושא שאין מה לומר בו. על כן "חדווה ושלומיק" היא אנטי-תרבות מעליבה... יעל אביב היא אמנם שחקנית נאה וסימפטית, ונדיר מאוד לחזות באישה יפה ומושכת על הבימה והמסך הישראליים - וגם זו נחמה. מנחם זילברמן לעומת זה, דומה מזוהה עם דמותו של שלומיק, הגאון התורן הישראלי המצוי, בעל המבט האטום, הבעת הפנים הקפואה וחסרת הרגישות, ואמרי השפר האינפנטיליים... חדווה ושלומיק נעשו לגיבורים של עולם ילדות. ואם אני זוכרת את גיבורי עולם הילדות שלי זה לדעתי אנטי חינוכי. אולי גם משום כך יש להרהר בטרם מעלים סדרות מסוג זה.
בשנות ה-90 עברה לכתוב בעיתון "ידיעות אחרונות", וב-1996 פוטרה והחליף אותה יובל נתן.
ב-1981 פרסמה ספר סיפורים קצרים בשם "ההר השלישי: סיפורים".

התייחסויות בתרבות

בשנת 1969 הוציאה להקת השלושרים את השיר "מי מפחד מגברת לוין" (מילים: יהונתן גפן). ברבות השנים עלתה הסברה כי הדמות המרכזית בשיר, בעלת טור ביקורת בעיתון משפיע, מבוססת על בושס.
עדיין נמצאת באותו הקפה אבל בידה עפרון 
 כותבת בכתב מסוגנן ויפה על ענייני תיאטרון
גפן עצמו, בספרו "חומר טוב" שיצא בשנת 2001, הכחיש את הקישור בין גברת לוין להדה בושס. בראיון שנתן ב-2016 אמר כי השיר נכתב על הלית ישורון.
בתחילת שנות ה-80 הקימו רם אוריון ורוגל אלפר להקה מחתרתית בשם "הדה בושס" על שמה של המבקרת.
בשנת 1996 הוצגה בושס במערכון בתוכנית הקומדי סטור כמבקרת פסטיבל התיאטרון מנדה בושקס (בגילומו של רובי דואניאס).
בושס הוצגה במערכון כמבקרת מרירה שטוענת שהכל היה יכול להיות הרבה יותר טוב אם הוא היה מוצג בלונדון.
Run This Town

פרסים

השיר היה מועמד בעיקר לפרסים "שיר הראפ הטוב ביותר" ו-"שיתוף הפעולה הראפ הטוב ביותר" בטקס פרסי הגראמי 2010, ובסופו של דבר זכה בשניהם, מה שהביא לג'יי זי את פרס הגראמי העשירי שלו, לקניה את ה-14 שלו, ולריהאנה את פרס הגראמי השלישי שלה. 
השיר גם זכה בפרס אמי בקטגוריית "הרכב מוזיקה מצטיינת/כיוון/מילים", בזמן הסופרבול.
סקוט זובריסט

ביוגרפיה

זובירסט סיים ב-1986 תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת דרום קליפורניה והתגייס לחיל האוויר של ארצות הברית. 
שירת כטייס F-16 פייטינג פלקון בבסיסים בארצות הברית, גרמניה ובאיטליה. בשנים 2002–2003 פיקד על טייסת הקרב 421. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצי שימש ראש מחלקת תוכנית בפיקוד הקרב של חיל האוויר. ביוני 2005 מונה למפקד להק המבצעים 31 בבסיס אביאנו שבאיטליה. ביולי 2007 מונה לקצין אג"ם של פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן. ביוני 2009 מונה למפקד כנף הקרב 388 המוצבת בבסיס חיל האוויר היל ביוטה. 
באפריל 2011 מונה למפקד כנף הקרב 31 בבסיס אביאנו באיטליה וקודם לדרגת בריגדיר גנרל. במהלך שירותו כמפקד הכנף הוחלט להחזיר לשירות בבסיס קצין שהורשע בהטרדה מינית, זובריסט מחה על צעד זה בפני מפקד חיל האוויר השלישי של ארצות הברית, לוטננט גנרל קרייג פרנקלין, אך ללא הועיל. כשהפרשה התפרסמה נאלץ פרנקלין לפרוש מתפקידו. 
במאי 2013 מונה זובריסט לראש אגף תכנון, תוכנית ודרישות בפיקוד הקרב. במהלך תפקיד זה קודם לדרגת מייג'ור גנרל. באפריל 2015 מונה לסגן מפקד כוחות האוויר בפיקוד מרכז של ארצות הברית. במאי 2016 מונה למפקד חיל האוויר התשיעי של ארצות הברית. 
במהלך שירותו צבר מעל 2,500 שעות טיסה על מטוסי F-16 פייטינג פלקון, T-38 טאלון ו-T-37 טוויט.
זובריסט בעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת המדינה טרוי, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי ובוגר תוכנית הבכירים של אוניברסיטת הרווארד.
כתב טענות

ניסוח כתבי טענות

לניסוח כתבי הטענות יש חשיבות רבה, מכיוון שעל בסיס המידע הכלול בהם נוטה להתנהל הדיון על התיק כולו. אמנם, גם בהמשך הדיון, לאחר הגשת כתבי הטענות, מתנהלים הליכים המיועדים לחשוף מידע נוסף לפני הצדדים ובית המשפט: בירור מקדמי של המחלוקת במסגרת קדם המשפט, הליכי גילוי מסמכים, הגשת תצהירי עדות ראשית, חקירה נגדית וסיכומים. עם זאת, כתבי הטענות הם היסוד, הן לכתבי טענות אחרים (כתב ההגנה וכתב התשובה) והן לניהולם של שאר שלבי הדיון.
אולם, דווקא העובדה שכתבי הטענות מוגשים בשלב הראשון של התיק יוצרת בעיה עבור הצדדים המתדיינים, שכן במועד זה כמות המידע המצויה בידיהם נמוכה יחסית. דבר זה נכון במיוחד במצבים של חוסר שוויון במידע (information asymmetry), לדוגמה, כאשר התובע הוא אדם פרטי ואילו הנתבע הוא נושאי המשרה של תאגיד, או רשות שלטונית. באופן טיפוסי, אלו אוחזים בידיהם את מרבית המידע הנוגע לעילת התביעה. התובע יודע שנגרם לו נזק, או שקמה לו עילת תביעה אחרת, אך אין בידיו את כלל המידע הנדרש כדי להוכיח את התביעה, או כדי לברר את סכום התביעה המדויק. לשם כך נועדו הליכי הגילוי והליכי הבירור הנוספים, המתקיימים במהלך הדיון האזרחי. הדברים נכונים גם כאשר הצד החלש הוא הנתבע, אשר לעיתים עשוי להתקשות להעמיד כתב הגנה מפורט. לא ראוי לחסום את דרכו של המתדיין לבית המשפט, רק מכיוון שאין בידיו את כלל המידע כבר בשלב כתבי הטענות.
על כן, הגישה הנהוגה לגבי ניסוח כתבי טענות היא הגישה של ניסוח כללי, או ניסוח מיידע (notice pleading). לפי גישה זו, הנהוגה הן בישראל, הן בארצות הברית והן בארצות אחרות של המשפט המקובל, כתב התביעה נדרש רק לעורר את העניינים הכלליים הנדונים בתיק. גם כתב ההגנה אינו נדרש להיות מפורט במיוחד. כתבי הטענות אף אינם צריכים להיתמך על ידי תצהיר. זאת, לעומת בקשות בכתב וכתבי בי דין נוספים, אליהם נדרש לצרף תצהיר. רוב הבירור העובדתי והמשפטי נעשה בהמשך הדיון, לאחר שכתבי הטענות הוגשו. לגישה זו אמנם יש גם חסרונות, אך היא מגשימה במידה הרבה ביותר את זכות הגישה לערכאות. מבחינה מעשית, חסרונותיה של גישת ה-notice pleading מצטמצמים אף מבלי להגביה את הרף הנדרש ממנסח כתבי הטענות. צמצום זה נעשה, למשל, בשלב גילוי המסמכים ובשלב קדם המשפט, בו על השופט לגלות מעורבות רבה יחסית כדי לברר מה הן השאלות שהן באמת השנויות במחלוקת.
אורתוקרטולוגיה

היסטוריה

הרעיון של תיקון הראיה על ידי שינוי צורת הקרנית אינו חדש. רופאים דנו בו כבר בשנות ה-40. ג'ורג' יאסן יצר כנראה את העדשות האורתוקרטולוגיות הראשונות בשנות ה-60 של המאה ה-20 מהחומר PMMA, ושיווק אותן תחת השם "אורתופוקוס". דגמים ראשונים אלו סבלו מתוצאות בלתי צפויות, והובילו לדעה שהייתה רווחת בקרב רופאים כי האורתוקרטולוגיה הייתה טכניקה לא מדעית שהתבססה על מזל. 
התפתחות המחשב ומכשירי מדידה חדשים אפשרו את יישום התאוריה בנושא ליצירת עדשות עם תוצאות בנות שחזור. 
קיימת מחלוקת בשאלה מי היה הראשון לפתח עדשות אורתוקרטולוגיות מודרניות, אולם מקובל לייחס לד"ר ריצ'רד וולדיגה את הדגם הראשון בשיטת היפוך אזורי, בתחילת שנות ה-80. 
התקדמות חשובה חלה בשוק האמריקאי בשנת 2002 כאשר מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר לשימוש את הטיפול המכונה "טיפול תשבורת קרני" (CRT) שהיווה את הבסיס לטיפול של חברת פאראגון, חלוצה בתחום זה. 
בשנת 2004 אישר ה-FDA מספר טיפולים נוספים בטכניקה זו של חברות אמריקאיות נוספות. 
ענקית האופטיקה באוש אנד לומב הוציאה בשנת 2005 משפחת מוצרים אורתוקרטולוגי בשם "VST" (Vision Shaping Treatment(

עקרון פעולה

העדשות משנות את צורת הקרנית על ידי הזזת תאי אפיתל שמכסים את משטח הקרנית. מחקרים מסוימים מצביעים על כך שתאי האפיתל נדחסים באזורים מסוימים של הקרנית בנוסף לתזוזתם.

שימוש

בבריטניה מוצע הטיפול כיום לתיקון ליקויי ראיה בין דיאופטר של 3.00+ ל-6.00-, ועד 8.5- במקרים מיוחדים. אישור ה-FDA הוא לטיפול עד ליקויי של 6.0-. ישנם רופאים המטפלים בהצלחה במטופלים בעלי מיופיה חריפה יותר באמצעות שימוש שלא על פי ההתוויה (Off Label) בעדשות אלו. הטיפול אינו מתאים לכל החולים.

סוגי עדשות


כל עדשות המגע המשמשות לאורתוקרטולוגיה הן עדשות מגע קשות ונושמות (Rigid Gas Permable). יש חשיבות לסוג החומר ממנו עשויה העדשה לשמירה על בריאות העין בעת הטיפול. 
כיום מיוצרות עדשות אורתוקרטולוגיות על ידי חברות כמו "באוש אנד לומב" ו-"פאראגון ויז'ן סיינס".

עלויות

בארצות הברית, עלות טיפול אורתוקרטולוגי אופייני היא בין 800 ל-1,500 דולר, אולם יש בדרך כלל עלויות נוספת של מדידה והתאמה. 
בארץ, עלות הטיפול בעדשות אלו בסביבות ה-4000 ש"ח וישנו גם ביטוח שהוא בסביבות ה-200 ש"ח

אזהרות

לאחרונה חלו מקרים שטיפול אורתוקרטולוגי הסתבך והוביל לתוצאות קשות ואף לעיוורון ,
. סיבוכים כאלה מתרחשים בדרך כלל עקב אי שמירה על הגיינה, אך יכולים לנבוע גם מחוסר חמצן בקרנית בשימוש ממושך במשך הלילה.
שיכון בבלי

תל חשאש

במרכזה של השכונה ניצב "תל חשאש" שכונה בעבר בשם "גבעת הכלניות" וכיום נטוע עליו גן בשם "גן אברמוביץ'". התל מתנשא לגובה של 21 מטרים, והוא אחד משלושה תילים הצופים אל מפגשם של נחל הירקון ונחל איילון (שני האחרים הם תל נפוליאון ותל קסילה). בתל נמצאו קברים מהתקופה ההלניסטית וחרסים מהתקופות הרומית הקדומה, הביזנטית והערבית הקדומה, עד המאה ה-8. ארכאולוגים סבורים כי באתר שכן יישוב כפרי שומרוני, בדומה ליישוב שהתקיים בתל קסילה מצידו הצפוני של הנחל. במקום הוכשר גן בשטח של 13.5 דונם, ובו הפסל "מפרשיות" של רוני בן צבי (1995). עוד נמצאים באתר גת ומבנה עתיק בלתי מזוהה.

תולדות השכונה

עד מלחמת העצמאות השתייכו אדמות שיכון בבלי לכפר הערבי ג'מאסין אל ע'רבי. ב-1948 שיכנה עיריית תל אביב בבתי הכפר פליטים יהודיים מאזורי הקרבות הסמוכים, ועם הזמן הפך השטח הבנוי של הכפר לשכונת גבעת עמל ב'. הקרקעות הועברו לרשות מינהל מקרקעי ישראל ועיריית תל אביב לפי חוק נכסי נפקדים. על אדמות הכפר נבנתה שכונת בבלי החל בשנת 1957 כשיכון עממי. שני בלוקים, בהם עשרות דירות, נבנו במרחק רב מדרך נמיר (חיפה) ומרחוב יהודה המכבי. ללא קו אוטובוס הנכנס לשכונה, נאלצו התושבים הראשונים לבוסס בחול ובבוץ בדרך לבתיהם. במחצית שנות ה-60 גילו חברות קבלניות (בהן "שיכון עובדים") את האזור שמחיר המגרשים בו היה זול יחסית, והחלו לבנות בצורה נרחבת. רמת הבנייה הייתה גבוהה יחסית - בניינים בני ארבע קומות ויותר, דירות של ארבעה חדרים, מעלית וחלקות חנייה צמודות. השכונה התפתחה מבחינת קישורה לעיר ומבחינת אספקת שירותים מקומיים. בסוף שנות ה-60 הוקם בה מרכז דקל שכלל 100 דירות, מרכז מסחרי של 17 חנויות ובית קולנוע דקל שהכיל כ-1,000 מקומות ישיבה. במחצית שנות ה-80 נבנה החלק הדרומי (רחוב פעמוני) ברמה גבוהה אף יותר, והשכונה שמרה על ייחודה כשכונה קטנה יחסית, לתושבים ממעמד בינוני-גבוה, אם כי משפחות רבות עברו לאזורים צפוניים יותר, שהציעו דירות גדולות יותר ומגדלי מגורים גבוהים יותר. בעשור הראשון של המאה ה-21 התמקדה הבנייה בשכונה בבתי מגורים יוקרתיים הצופים אל נחל איילון. בשנת 2014 החלה סלילת כביש דו מסלולי המקשר בין רחוב ההלכה בדרום השכונה לרחוב קוסובסקי בצפונה. כביש זה מהווה את הגבול המזרחי של השכונה ומקביל לנתיבי איילון.

מאפייני השכונה וגבולותיה

השכונה מאופיינת ב"שיכוני רכבת" ובתי מגורים של ארבע קומות, שבהם דירות 2–4 חדרים עם מעלית וחניה, וכן מבנים של 8 ו-15 קומות. גבולותיה הם: דרך נמיר במערב, פארק הירקון ונחל הירקון בצפון, נתיבי איילון במזרח ודרך ההלכה בדרום. לאורך נחל הירקון משתרע אחד הקטעים הירוקים והיפים של פארק הירקון, ובו מתקנים לעריכת פיקניקים ופינת חי גדולה. גשר הירקון ושני גשרים להולכי רגל ולרוכבי אופניים - האחד ב"ראש ציפור" והאחר במרכזה של השכונה בערך - מחברים אותה אל הגדה הצפונית של הנחל. בקצה הצפון-מזרחי של השכונה, בין נתיבי איילון ונחל איילון, שוכנים מועדון ספורט "קאנטרי דקל" ובית מוגן לאנשים בעלי צרכים מיוחדים.
בשכונה מתגוררת קהילה דתית ולה מספר בתי כנסת. הגדול שבהם הוא בית הכנסת "אהבת אחים" שברחוב כנסת הגדולה. במסגרת בית הכנסת מתנהלת (מלבד התפילות ושיעורי התורה) גם פעילות קהילתית דתית. עד לפטירתו שימש הרב איסר פרנקל כרב השכונה. כיום רב הקהילה הדתית הוא הרב ישראל שפירא.
כסופי

תיאור

הגלגלניים קרויים על שם הרשת העגולה שהם טווים, לרוב אנכית לקרקע, ללכידת חרקים מעופפים. העכבישים טווים רשת גדולה, סימטרית ועדינה, בצורת גלגל. קוטרו של הגלגל יכול להגיע עד למעלה מחצי מטר. הרשת נטוות בין ענפי צמחים הגדלים בשטח. העכבישים ממתינים במרכז הרשת לחרק שיילכד בה. הקורים הדביקים לוכדים את החרק והוא מתחיל לפרפר כדי להשתחרר מהם. ראייתו של הכסופי מוגבלת, אך ניסיונות ההשתחררות של הטרף מזעיקות את העכביש שאץ אליו ועוטף אותו במשי. רק אחרי עטיפת הטרף בקורים, העכביש נושך אותו ומזריק לגופו מיצי עיכול. לאחר מכן מועבר הטרף העטוף למרכז הרשת שם נועץ בו העכביש את לסתותיו ומוצץ את תוכנו.
נקבת הכסופי היא מגדולי עכבישי הגינה הטווים קורים. גודל גופה של הנקבה מגיע עד לגודל 25 מ"מ ורגליה גדולות הרבה מגופה. גודלו של הזכר קטן מאוד ביחס לנקבה והוא קשה יותר לאיתור (הנקבה גדולה פי ארבעה מהזכר). לרוב חיים הזכרים בסביבת הנקבה, על גבי רשתות קורים קטנות יותר. עמידתם האופיינית של עכבישים אלו היא בצורת X (בעיקר של הזכרים).
על מנת לגדול משיל הכסופי את השלד החיצוני. הוא נתלה הפוך על הרשת, עורו נבקע לשניים והוא מחליק החוצה ונתלה כשהוא פרוש לגמרי על מנת לאפשר לעורו החדש להתייבש.
לקראת הטלת הביצים מתנפחת בטנה של הנקבה. שק הביצים הנוצר הוא פקעתי בצבע חום, והוא נתלה על הרשת הרחק מהצמחייה ונעזב כך. לרוב מייצרת הנקבה שק ביצים יחיד, אך ייתכנו גם יותר. מספר העכבישים בשק ההטלה רב.
יש המגדלים עכביש זה כחיית מחמד.

מינים

תחת סוג זה מינים רבים, בישראל נפוצים ארבעה מינים מהם:

כסופי מפורץ (משונן)

כסופי מפורץ (Argiope lobata) מאופיין בבטן כסופה ומנוקדת בשחור ובאדום וסביב שוליה בליטות ושקעים. תפוצתו של הכסופי המפורץ בישראל בגליל, במישור החוף והשפלה, בכרמל, בגולן, בהרי יהודה ושומרון ובעמקים. נמצא בחורש טבעי, בחורשה נטועה, בסלעים ובמצוקים, במעזבות ובצדי דרכים.

כסופי דק (רב) פסים

כסופי דק פסים (Argiope trifasciata) נקרא גם wasp spider (עכביש צרעה) בעל 8–10 פסי רוחב בצבעי שחור-צהוב. צבע הזכר חום. תפוצתו בישראל היא באזור ים המלח ומדבר יהודה, הנגב המערבי, הרי ירושלים והשפלה ובירושלים, נצפה גם בעמק יזרעאל ובעמק חפר.

כסופי עב (דל) פסים

כסופי עב פסים (Argiope bruennichi), דומה לכסופי דק פסים אך בעל 6 פסים על גבו. נפוץ בבקעת הירדן, אזור ים המלח, השפלת ומישור החוף בחודשי הקיץ.

כסופי סקטור

כסופי סקטור (Argiope sector), דומה במראהו לכסופי המפורץ, אך ישנם הבדלים באיברי הרבייה, שהם מסממני הזיהוי המובהקים של רוב העכבישים. הוא נפוץ באזורים חוליים במישור החוף ובנגב הצפוני והמערבי.
אווה אייר

תולדות החברה

החברה נוסדה במרץ 1989. ובתחילה הייתה אמורה להיקרא "אוורגרין איירוויז", אך בגלל הדמיון לשם של חברת המטענים "אוורגרין אינטרנשיונל" הוחלט שהיא תיקרא אווה אייר.
כמה חודשים לאחר היווסדה, באוקטובר 1989 הזמינה החברה 26 מטוסים מהחברות בואינג ומקדונל דגלאס בסכום כולל של 3.6 מיליארד דולר.
בשנת 1991 החלה החברה את טיסותיה כשהיא משתמשת במטוס בואינג 767-200ER וטסה ליעדים מרכזיים באזור המזרח הרחוק.
בשנת 1992 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מדגם בואינג 747-400 ובעקבות קבלתו פתחה החברה קו בין יבשתי ראשון ללוס אנג'לס.
כבר בשנת 1994 טסה החברה ל-22 יעדים בכל רחבי העולם.
בשנת 1995 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מחברת מקדונל דאגלאס MD-11.
בשנת 2000 החלה החברה בחידוש צי המטוסים לטווח ארוך שלה כשהזמינה מטוסים מדגמי בואינג 777 וכן לראשונה מטוסי איירבוס A330.
בשנת 2013 הצטרפה החברה לברית סטאר אלייאנס.
נשיא אוקראינה

תחבורה

"מיזם האוויר האוקראיני" משמש כחברת תעופה עבור ממשלת אוקראינה ובכירי המדינה, באמצעותה הנשיא האוקראיני טס במטוס טופולב Tu-134 המשמש כמטוס הנשיאותי האוקראיני.

בחירות

הנשיא נבחר בהצבעה ישירה על ידי העם לתקופת כהונה של 5 שנים והוא מוגבל לשתי כהונות רצופות. על מועמד לזכות ברוב קולות מוחלט, אם אף מועמד לא משיג רוב שכזה נערך סיבוב שני.
על פי פרק 5 סעיף 103 בחוקת אוקראינה, מועמד לנשיאות חייב להיות אזרח אוקראיני לא פחות מגיל 35, בעל זכות בחירה המתגורר באוקראינה בעשור שלפני רישומו כמועמד לנשיאות ודובר אוקראינית. על פי החוקה הבחירות נערכות ביום ראשון האחרון של החודש האחרון לשנה החמישית לכהונת הנשיא המכהן. אם סמכויות הנשיא מופסקות לפני תום הכהונה החוקית (עקב נבצרות), הבחירות נערכות בתוך 90 יום מסיום הכהונה ועל המועמדים לשלם סכום של 500,000 הריבניה (כ-20,000 דולר אמריקאי), שמוחזרים רק למועמדים שהתקדמו לסיבוב שני בהצבעה, במקרה שנערך כזה.
הבחירות הנשיאותיות נערכו בשנים הבאות: 1991, 1994, 1999, 2004, 2010, 2014, 2019.
דניאלה לוגסי

נעוריה

לוגסי נולדה בירושלים וגדלה באשקלון, הבכורה מבין שלושה ילדים. בת לז'יל, יליד פריז, רופא המטולוג, ולפרל, ילידת ארצות הברית, מורה וציירת.
לוגסי למדה בבית הספר לאומניות באשקלון ושירתה בצה"ל כמאבחנת פסיכוטכנית בלשכת גיוס.

קריירה

לוגסי היא בוגרת כיתתה של פרופ' תמר רחום בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב. בשנות לימודיה שם הופיעה בתפקיד סוזנה באופרה "נישואי פיגרו" ופמינה באופרה "חליל הקסם" של מוצרט ובתפקידי בלינדה ואישה שנייה באופרה "דידו ואניאס" של פרסל. כמו כן שרה כסולנית עם הקאמרטה הישראלית ירושלים בניצוחו של אבנר בירון והתזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה.
הופיעה ברסיטל שירה מיוחד שהוקלט עם הפסנתרן צ'ארלס ספנסר באולם ימקא בירושלים.
שרה את תפקיד בלינדה באופרה "דידו ואניאס" עם הקאמרטה הישראלית ירושלים.
נבחרה לשיר את תפקיד הכוהנת הגדולה בהפקה של "אאידה" מאת ורדי, שהועלתה על הבימה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה. כמו כן הופיעה בתפקיד ברטה המשרתת באופרה "הספר מסביליה" בניצוחו של רוברטו אבאדו.
באופרה הישראלית הופיעה בתפקידים פפגנה באופרה "חליל הקסם" ופרילפה באופרה "פיק דאם".
הופיעה בועידת הנשיא 2012 בטקס הפתיחה הרשמי.
בשנת 2014, הוציאה אלבום גרסאות כיסוי בשם "Cross Over", ובו ביצעה שירים באנגלית, ושיר אחד בעברית ("עץ ירוק מפלסטיק" של הזמרת מרגלית צנעני).
נכון ל-2018, לוגסי מופיעה במופע "7 פסנתרי כנף במה אחת - טירוף ב-70 אצבעות" עם גיל שוחט, רמי קלינשטיין, שלמה גרוניך, לאוניד פטשקה, ויקטור סטניסלבסקי, טל סמנון ועוד.
לוגסי נשואה לעומר שווילי, איש עסקים.
Soy Luna Live

רקע

סיבוב ההופעות האירופאי הוכרז בסוף מאי 2017. הסיבוב נמשך החל מה-5 בינואר 2018 עד ה-9 באפריל 2018 עם 49 מופעים ב-37 ערים אירופאיות.
שניים סינים עם כינור גדול

שניים סינים עם כינור גדול הוא שיר ילדים עברי, שהוא תרגום של שיר ילדים עממי בגרמנית בשם Drei Chinesen mit dem Kontrabass ("דְרַיי כִינֵזֶן מִיט דֵם קוֹנְטְרַבַּס", כלומר: שלושה סינים עם קונטרבס). התרגום לעברית מיוחס לנתנאל לורך.

טקסט ואופן השירה

שניים סינים עם כינור גדול
ישבו בצד הכביש ופיטפטו בקול גדול.
בא שוטר, גרש אותם, וזה הכול.
שניים סינים עם כינור גדול.
נהוג לשיר את השיר ראשית באופן רגיל, ולאחר מכן באופן שבו כל תנועותיו זהות, כגון "שִינִים סִינִים עִים כִּינִיר גִּידִיל..." ואחר כך "שוּנוּם סוּנוּם עוּם כּוּנוּר גּוּדוּל..." וכן הלאה. נוהג זה קיים גם כן בגרסה המקורית בגרמנית.
קיימות גם שתי גרסאות נוספות (הנאמנות פחות למקור הגרמני), בהן שני הסינים "ישבו על הספסל" במקום "ישבו בצד הכביש", או לחלופין, "ישבו בצד הרחוב".

מקור

מקור השיר הגרמני לוט בערפל, אך ידוע שהוא עבר תהפוכות וגרסאות רבות עד שהגיע לצורה שהיום נחשבת לסטנדרטית, והיא:
Drei Chinesen mit dem Kontrabass 

saßen auf der Straße und erzählten sich was. 

Da kam die Polizei, ei (/na/ja/fragt) was ist denn das? 

Drei Chinesen mit dem Kontrabass.
(בתרגום מילולי לעברית:)

שלושה סינים עם קונטרבס

ישבו על הכביש ושוחחו ביניהם.

אז הגיעה המשטרה: "נו, מה זה אמור להיות?"

שלושה סינים עם קונטרבס.