google/wiki40b huggingface dataset:
שיטת שולצה

שיטת שולצה היא שיטת הצבעה שפותחה על ידי מרכוס שולצה (גר'), לשקלול עמדות של מצביעים לגבי כמה מועמדים לכדי סדר עדיפויות משותף. שולצה החל לדון בשיטה בשנת 1997 בפורומים שונים והיא פורסמה בכתב עת מדעי בתחום הבחירה החברתית בשנת 2011. השימוש בה החל ב-2003 בארגונים שונים הקשורים לתנועת התוכנה החופשית. 
בבסיס השיטה מונחת השוואה של כל זוג מועמדים A ו-B ובחינה של מספר המצביעים המעדיפים את A על פני B ולהפך. השיטה מקיימת את תנאי קונדורסה, הדורש שאם יש מועמד המנצח כל מועמד אחר בהתמודדות ראש בראש אז הוא המועמד הזוכה. כלומר, אם לגבי מועמד מסוים A לכל מועמד אחר B רוב הקבוצה מעדיפה את A על B אז A צריך לזכות בבחירות. אם המצביעים אכן מכתירים מועמד בעל תוצאה עקבית כזאת, שיטת שולצה מאמצת תוצאה זו ללא שינוי. עם זאת, התחכום בשיטה מתגלה כאשר השוואת רוב פשוטה מביאה לתוצאות מעגליות, כגון העדפה של אפשרות א' על ב', ב' על ג' ו-ג' על א'. במקרים כאלו, הידועים כפרדוקס קונדורסה, פותרת שיטת שולצה את הקונפליקט באמצעות השוואת עוצמת ההעדפה לאורך מסלולים שונים בגרף המועמדים, כמפורט למטה.
שיטת שולצה היא אחת משיטות ההצבעה הנפוצות העונות על תנאי קונדורסה.

אופן ההצבעה

כמו בשיטות אחרות המשקללות סדרי עדיפויות, גם בשיטת שולצה רשאי כל מצביע לדרג את המועמדים, לפי סדר העדפותיו. המצביע אינו חייב לדרג את כל המועמדים. כל שנדרש ממנו הוא הצבעה עקבית (בלשון מתמטית, קביעת יחס סדר חלקי בין המועמדים). לדוגמה, המצביע רשאי להעדיף את א' וב' על-פני ג' ואת ג' על-פני ד' וה', בלי לדרג בין א' וב' או בין ד' וה'.

שקלול הקולות

שקלול נאיבי של הקולות יקבע שמועמד A עדיף על מועמד B אם יש יותר מצביעים המעדיפים את A על B. כאמור לעיל, אם השקלול הנאיבי אינו מביא למעגלים, שיטת שולצה תאמץ אותו כתוצאה הסופית.
כדי להדגים את השיטה, נתבונן במקרה שבו יש שלושה מועמדים, B ,A ו-C. נניח שבהצבעה משתתפים 50 מצביעים, ומתברר ש-A עדיף על B ברוב של 15:35, B עדיף על C ברוב של 20:30, ו-C עדיף על A ברוב של 10:40. שיטת שולצה "מנתקת" את המעגל בזוג המועמדים שעבורו מספר המעדיפים את אפשרות הרוב הוא הקטן ביותר: כיוון שהעדפת B על C היא הכי פחות חזקה (עם 10 תומכים בלבד), נותרות רק ההעדפות . כלומר: בדוגמה זו C מנצח, A מגיע למקום השני, ו-B במקום האחרון.
כדי להתיר מעגלים במקרה הכללי, משתמשת השיטה במסלולים המקבלים את משקלם מתחרות הראש בראש: מועמד A מנצח את מועמד B אם העוצמה הגדולה ביותר של מסלול מ-A ל-B (ראו להלן), גדולה מן העוצמה הגדולה ביותר בכיוון ההפוך. ניתן להראות כי זהו יחס טרנזיטיבי, ולכן אפשר לקבוע שהמנצח הוא זה שמסלולי הזרימה שלו גברו על כל המועמדים האחרים. השיטה מאפשרת תוצאות תיקו, הבאות לידי ביטוי בקיומם של מסלולי זרימה מקסימליים שווי משקל.

ניסוח טכני


מסמנים ב- את מספר הבוחרים שהעדיפו את מועמד v על פני מועמד w. בשלב הבא, מסמנים
כעת, בונים גרף מכוון ממושקל, שקודקודיו הם המועמדים ועל החץ ממועמד v למועמד w כתוב הערך .
העוצמה של מסלול בגרף היא הערך הקטן ביותר המופיע על החצים במסלול. אם מסמנים ב-[p[A,B את העוצמה הגדולה ביותר על המסלולים מ-A ל-B, מתברר שהיחס

הוא יחס סדר חזק, ומכיוון שמספר האפשרויות סופי, יש בו איבר מקסימלי. איבר (מועמד) כזה הוא הזוכה בהצבעה לפי שיטת שולצה.

מימוש

לשם מציאת המסלולים הכבדים ביותר ניתן להשתמש בתכנון דינמי, בפרט באלגוריתם פלויד-וורשאל למציאת המסלולים הקצרים ביותר בין כל שני זוגות צמתים, בגרף ממושקל ומכוון. סיבוכיות זמן הריצה של האלגוריתם היא מספר המועמדים בשלישית. כאמור, אם אין מעגלים בגרף העדיפויות אין צורך כלל להריץ את אלגוריתם מציאת המסלולים הכבדים.
שמעון בן-דוד

ביוגרפיה

בן דוד נולד וגדל בלוב. עלה לישראל לאחר הקמת המדינה, ב-1955 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. שימש מפקד סוללה וסגן מפקד גדוד 402. במלחמת ששת הימים שימש סגן מפקד גדוד 871, שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 45 בקרבות בעמק דותן וברמת הגולן. במלחמת ההתשה פיקד על גדוד 403 שנלחם בגזרת קו בר לב. ב-1972 שימש ראש ענף אימון יחידות במפקדת קצין תותחנים ראשי ומונה להקים את מתקן עבדת, שישמש כמתקן אימונים ליחידות המילואים של התותחנים. 
במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 436, גדוד מילואים באגד 214 שהפעיל תומ"תים 155 מ"מ. לאחר גיוס הגדוד והגעתו לחזית המצרית, שימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבה 14. במהלך הקרבות נפצע פעמיים אך סירב להתפנות עד להפסקת האש. לאחר המלחמה עוטר בצל"ש אלוף. 
בפברואר 1974 מונה למפקד התותחנים הפיקודי בפיקוד המרכז, ביוני 1975 מונה למפקד עוצבת כידון ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1977. לאחר לימודים באוניברסיטת בר-אילן מונה ב-1979 לראש מחלקת בירור אצל נציב קבילות החיילים. במאי 1981 מונה לסגן מפקד הג"א בפיקוד המרכז ובין ינואר 1982 לאוקטובר 1984 שירת כמפקד הג"א מרכז. לאחר מכן שירת כנספח צבאי בקניה.
לאחר שחרורו שימש יועץ לגזבר הסוכנות היהודית מאיר שטרית ומנהל ועדת העזבונות במשרד המשפטים.
ב-29 באוגוסט 2016 נפטר ממחלה ונקבר במושב כוכב מיכאל.
אסתר המלכה העברייה

אסתר המלכה העברייה הייתה תחרות יופי שנערכה לפני קום המדינה.
בשנת 1926, בעקבות ההצלחה של נשפי הקרנבל הפרטיים והנשפים העממיים (של ברוך אגדתי) בתל אביב, הוחלט לערוך במסגרת חגיגות פורים תחרות יופי בשם "אסתר המלכה העברייה", המייצגת את היופי העברי הטיפוסי, והזוכה הייתה מובילה את עדלאידע, תחרות זו עוררה התנגדות מצד גורמים דתיים.
איוואן פטרוב

תחילת דרכו

פטרוב נולד ב-18 בספטמבר 1896 בעיר טרובצ'אבסק באזור בריאנסק, שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. משפחתו הייתה משפחת סנדלרים והוא עצמו עבר הכשרה כמורה. ב-1917 גויס לצבא האימפריה הרוסית,עבר קורס קצינים מזורז והוסמך לקצונה ביוני 1917. שירת ביחידה עורפית, חלה בדיזנטריה ובשל כך שוחרר מן השירות הצבאי. בשנת 1918 הצטרף למפלגה הבולשביקית, התגייס לצבא האדום ולחם בשורותיו במלחמת האזרחים הרוסית כחלק מהדיוויזיה ה-25. הוא השתתף בקרבות רבים, ובשנת 1919 השתתף בקרבות כנגד הלגיון הצ'כוסלובקי והקוזאקים של אורל. ב-1920 לחם כנגד פולין במסגרת המלחמה הפולנית-סובייטית. ב-1922 השתתף בדיכוי המרד הבאסמאצ'י כמפקד גדוד פרשים. מיוני 1940 הוא פיקד על הדיוויזיה ההררית ה-194, ובאוקטובר של אותה שנה למפקח של המחוז הצבאי מרכז אסיה, והועלה לדרגת גנרל מאיור.

אחריתו

בין 1952–1953 הוא פיקד על המחוז הצבאי טורקסטן, ולאחר מכן היה סגן מפקד צבא היבשה. ב-7 באפריל 1958 מת פטרוב בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
קונרד אמיל בלוך

חייו

בלוך נולד בעיר נייסה בשלזיה העילית (אז חלק מגרמניה) וסיים במקום את לימודיו התיכוניים. למד כימיה בבית הספר הטכני הגבוה במינכן ובין מוריו היה הנס פישר חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1930. בשנת 1934 סיים את לימודיו בתואר מהנדס כימיה. הוא נאלץ להפסיק את לימודיו במקום עקב חוקי הגזע הנאציים ונמלט באותה שנה לדבוס בשווייץ ומשם היגר לארצות הברית בשנת 1936. הוא מונה כעוזר הוראה ותלמיד לתואר מתקדם במחלקה לביוכימיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק ובשנת 1938 הוענק לו תואר דוקטור בביוכימיה. לימד באוניברסיטת קולומביה בין השנים 1939–1946. אחר כך לימד באוניברסיטת שיקגו, שם קיבל דרגת פרופסור בשנת 1950. החל משנת 1954 לימד באוניברסיטת הרווארד, שם קיבל קתדרה ללימודי ביוכימיה, זאת עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1982.
בשנת 1964חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה עם פאודור לינן על שגילו את המנגנון השליטה והוויסות של כולסטרול ובחומצות השומן. התקבל כחבר בחברה המלכותית בשנת 1985 וכן היה חבר באקדמיה הלאומית האמריקאית למדעים. בשנת 1968 העניק לו בית הספר הטכני הגבוה במינכן תואר דוקטור לשם כבוד. זאת, בין שלל תאריו ועיטוריו.
בשנת 1994 פרסם בלוך ספר פופולרי המוקדש לתעלומות הבלתי פתורות בשטח הביוכימיה ושמו "בלונדיניות בציורים ונציאניים, ארמדילו תשע-החגורות, ומאמרים אחרים בביוכימיה" (Blondes in Venetian Paintings, the Nine-Banded Armadillo, and Other Essays in Biochemistry)
הוא הלך לעולמו בשנת 2000 במסצ'וסטס מאי-ספיקת לב. לאחר מותו אמר עליו פרופסור ג'רמי נואלס, דיקן הפקולטה למדעים ולאמנויות באוניברסיטת הרווארד: "הוא היה ביוכימאי בעל פרספקטיבה נפלאה, נדיב ותרבותי. הוא טווה קשרים בין הכימיה לביוכימיה. הוא היה בן לשושלת של ביוכימאים אירופאים אשר בזכות הבנתם העמוקה במטבוליזם הניחו את היסודות הכימיים לביולוגיה של ימינו."
תסמונת זנב הסוס

סיבות

התעלה השדרתית מכילה אזור הכולל מסה של עצבים המכונים "זנב סוס" (cauda equina), המתמשכים מתחת לקונוס הַלְּשַׁדִּי (conus medullaris), לאחר סיומו של חוט השדרה עצמו (מחוליות L1-L5 ו S1-S5). פגיעה באזור חוליות L4-S4 תשפיע גם על העצב הסיאטי. לחץ מכני המופעל על העצב (בדר"כ פריצת דיסק גדולה), טראומה או כל פגיעה אחרת לאזור זה בתעלה השדרית עלול להוות גורם לתסמונת זנב הסוס. בחלק מהמקרים, תסמונת זנב הסוס עלולה להיגרם עקב היצרות התעלה הספינאלית (Spinal Stenosis), ותהליכים דלקתיים.

אבחנה וטיפול

האבחנה מתבצעת על ידי MRI או CT. באופן כללי, סינדרום זה מהווה מצב חירום רפואי, ויש לנתח את החולה תוך 48 שעות. אין ראיה חד משמעית להעדפת ניתוח מוקדם (תוך 24 שעות) על פני ניתוח מאוחר (48 שעות), אולם ככל שממתינים מעבר ל-48 שעות הופך הנזק לעצב גדול יותר, ויכולתו לגדול מחדש הולכת וקטנה.
ליאור רז

ביוגרפיה

רז נולד, גדל והתחנך בירושלים ובמעלה אדומים, לאב שעלה מעיראק שעברת את שם משפחתו לאחר שעבד במשרד הביטחון ולאם שעלתה מאלג'יריה ועבדה כמורה. רז למד בבית הספר הניסויי, עם גיוסו לצה"ל התנדב ליחידת דובדבן, עבר הכשרה כלוחם ולקח חלק במבצעים מיוחדים ולחימה כנגד הטרור הפלסטיני בשטחי יהודה ושומרון.
לאחר שחרורו מהצבא, בסוף שנת 1993, עבר לארצות הברית והיה יחד עם קורן חתוכה לשומר ראשם של השחקן ארנולד שוורצנגר ורעייתו מריה שרייבר וגם של השחקנית נסטסיה קינסקי.
עם שובו ארצה רז למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בהמשך שיחק בין היתר במחזות "דון ז'ואן" (בתיאטרון גשר), "גילוי אליהו" (שזכה בפסטיבל עכו), מקבת' ו"הנערים".
כמו כן הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה "מתי נתנשק" בתפקיד ראשי כמיקי הנשוי לסוזי, שאותה מגלמת יעל שרוני (לצדם של ליאור אשכנזי, עינת ויצמן ודלית קהן).
שיחק בסדרת הטלוויזיה "מיכאלה" כחוקר משטרה, ב"מילואים" כיוני השליש ובסדרה "אדומות" בתור השופט בן שבת כמו כן השתתף בסדרות "אולי הפעם", "סרוגים", "תיבת נח", בעונה השנייה של "מסודרים", בעונה השנייה של "מסכים", בסדרה "גירושים נפלאים" ובסדרה "האי" 3.
בקולנוע השתתף בסרטה של ג'ולי שלז "מוכרחים להיות שמח", בסרטים "הכל מתחיל בים", "אודות המוניטין", "מבול", ובסרטים אמריקאים - "המקור", בבימוי מייקל מאן, "הר הזיתים" ו"מחץ הדלתא". בשנת 2008 גילם בסרט הגרמני "Nachtgebet" את אביתר, רופא ישראלי המפתח רומן עם פעילת שלום גרמנייה, המגולמת על ידי השחקנית הגרמנייה הנרייטה היינצה (Henriette Heinze).
"
בשנת 2011 גילם את דמותו של עשהאל בסדרת הדרמה של הוט "ילדי ראש הממשלה" לצד רמי הויברגר.
בעבר, במקביל לעבודתו כשחקן שימש כמנהל קריאיטיב אינטראקטיב וניו מדיה במשרד הפרסום גיתם BBDO.
בשנת 2012 שיחק בסדרת דרמת הריגול של yes "תא גורדין" בתפקיד ניסן. כמו כן שיחק בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק" בתפקיד ברק.
בשנת 2013 שיחק בסדרת הדרמה של הוט "פצועים בראש" בתפקיד חוקר המשטרה הראשי. כן גילם בעונה הרביעית של "הבורר" את מפקד המשטרה, והשתתף בסרטו של הבמאי נדב לפיד "הגננת".
בשנת 2014 יצר את הסדרה "פאודה" יחד עם אבי יששכרוף. בסדרה הוא גם מגלם את הדמות המרכזית, של דורון, מפקד צוות מסתערבים של השב"כ. על משחקו בעונה השנייה של הסדרה, זכה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בשנת 2018. באותו טקס, היה שותף גם לזכייה בפרס על כתיבת התסריט הטוב ביותר, גם כן ל"פאודה", יחד עם אמיר מן, מיכל אבירם ואבי יששכרוף. יוצרי הסדרה זכו בסך הכל ב-11 פרסים באותו הטקס.
החל מספטמבר 2016, רז משתתף בתור עמוס, האנטגוניסט הראשי בדרמת המתח הקומית "מטומטמת" של חברת HOT.
ביולי 2018 פורסם שרז יככב לצד ריאן ריינולדס בסרט האקשן "סיקס אנדרדראונד", בבימויו של מייקל ביי.
באוגוסט 2018 יצא לאקרנים 
ברחבי ארצות הברית ובנטפליקס הסרט ״מבצע פינאלה״, העוסק בלכידת אדולף אייכמן בסרט זה רז משחק את ראש המוסד השני איסר הראל.
רז שותף בחברת ההפקה "קוקורוזה".
נשוי לשחקנית מיטל ברדה. לזוג שלושה ילדים.
לוזנאק (כדורגל)

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1936 ושיחק לאורך השנים בליגה אזורית של אזור מידי-פירנה. בשנים 1971, 1985 זכה באליפות הליגה האזורית של אזור מידי-פירנה. בשנת 1992 זכה בגביע של אזור מידי-פירנה. בסוף עונת 1999/2000 עלה מהליגה האזורית של מידי-פירנה לליגה הצרפתית החמישית.
המועדון שיחק שתי עונות בליגה החמישית ובסוף עונת 2001/2002 עלה לליגה הצרפתית הרביעית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה הרביעית וירד לליגה החמישית. המועדון שיחק 2 עונות בליגה החמישית ובסוף עונת 2004/2005 עלה לליגה הרביעית.
בעונת 2007/2008 הגיע להישג הטוב ביותר עד כה בגביע הצרפתי סיבוב 9, שלב 64 האחרונות. בעונת 2008/2009 הגיע לסיבוב השביעי בגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת בסטיה. בסוף העונה עלה לליגה השלישית. 
בעונת 2009/2010 ניצח בסיבוב השביעי של הגביע הצרפתי את קבוצת ארל-אביניון. בסיבוב השמיני של הגביע הפסיד לקבוצת קאן. בעונת 2012/2013 הגיע לסיבוב השביעי של הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת נים אולימפיק. בסוף עונת 2013/2014 עלה המועדון בפעם הראשונה בתולדותיו לליגה הצרפתית השנייה, אך לא הורשה לשחק בה מכיוון שלא עמד בתקנים הנדרשים.
בספטמבר 2014, הקבוצה הראשונה של המועדון התפרקה, וכיום קבוצת החובבנים של המועדון משחקת בליגה השישית.
הנאדי ג'רדאת

הנאדי תייסיר עבד אל-מלכ ג'רדאת (בערבית: هنادي تيسير عبدالمالك جردات; 1974 - 4 באוקטובר 2003) הייתה מחבלת מתאבדת ערבייה מהעיר ג'נין, שפוצצה עצמה בשבת, 4 באוקטובר 2003, במסעדת "מקסים" (מסעדה מזרח-תיכונית בחיפה בבעלות יהודים וערבים הפועלת משנת 1966). ג'רדאת אחראית לרציחתם של 21 ולפציעתם של 51 ישראלים, יהודים וערבים, ששהו באותה עת במסעדה. בכך הייתה למחבלת המתאבדת השישית באינתיפאדה השנייה. בין הנרצחים בפיגוע היו שתי משפחות ו-4 ילדים, כולל תינוקת בת שנה.
ג'רדאת הייתה עורכת דין וחברה בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. על פי כרוז שפרסם הג'יהאד האסלאמי, החליטה ג'רדאת לבצע את הפיגוע לאחר שהייתה עדה להריגת אחיה פאדי, פעיל הג'יהאד האיסלאמי, ובן דודה וארוסה סאלח, במהלך ניסיון מעצר של האחרון, בכיר בזרוע הצבאית של הארגון "גדודי ירושלים".
תמונתה של ג'רדאת נכללה במיצב אמנותי בשם "שלגיה ושגעון האמת", שהקים ב-2004 האמן היהודי דרור פיילר. המיצב התפרסם לאחר שצבי מזאל, שגריר ישראל בשוודיה, שהוזמן לפתיחה, השחית את היצירה. המעשה והיצירה עוררו מחלוקת רבה.
ב-4 ביולי 2011 פורסם כי גופתה של ג'רדאת תועבר לידי הרשות הפלסטינית יחד עם עוד 83 גופות של מחבלים אחרים, כמחווה של ישראל לרשות לכבוד חג הרמדאן. בעקבות הלחץ הציבורי שעורר הפרסום והדיון במשא ומתן על גופות מחבלים, ביטל שר הביטחון אהוד ברק את העברת הגופות כבר למחרת הפרסום.
ב-13 באוקטובר 2012 משלחת של איגוד עורכי הדין הערבים, ארגון מצרי, העבירו למשפחתה של ג'רדאת את העיטור הגבוה ביותר על ביצוע הפיגוע, לציון גאוות עורכי הדין הערבים על הפיגוע.
סולימאן סאנה

קריירת מועדונים

סאנה נולד לזוג דיפלומטים מסנגל, ועבר עם משפחתו לצרפת כאשר היה בן ארבע. בעידוד אביו בחר סאנה להיות כדורגלן ושיחק בליגות חובבים בנעוריו. בשנת 1982 גויס סאנה לשירות צבאי, וכספורטאי מבטיח שובץ לשירות קרוב לביתו. התאחדות הכדורגל הצרפתית שלחה את המסמכים הדרושים לשיבוץ נוח, אך עקב בעיות ביורוקרטיות העניין לא טופל כראוי, וסאנה שובץ לשירות מעבר לגבול, באזור היער השחור שבגרמניה. בתקופה זו, כאשר היה בן 21, החל לשחק במועדון החובבים הגרמני דונאואשינגן, והתגלה על ידי סקאוטים של מועדון הכדורגל פרייבורג ששיחק אז בליגת הבונדסליגה השנייה. סאנה החל לשחק בפרייבורג בשנת 1985, והעביר במועדון שלוש עונות, בהן הבקיע 56 שערי ליגה ב-106 הופעות, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה אל הבונדסליגה, אך סיים את עונת 1987/88 כמלך השערים של הבונדסליגה השנייה עם 21 הבקעות ב-34 הופעות. בתום עונה זו חתם בנירנברג מהבונדסליגה. סאנה שיחק שתי עונות בנירנברג, אך לא הגיע למספרים שהיו לו בפרייבורג. 
בקיץ 1990 חתם סאנה אצל העולה הטרייה לבונדסליגה, ווטנשייד 09, ונודע במהירותו המרשימה, כאשר היה ביכולתו לרוץ 100 מטרים ב-10.7 שניות, נוסף על כך שהיה אחד השחקנים שחורי העור הראשונים בתולדות הבונדסליגה.. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 13 שערי ליגה, וסייע לווטנשייד לסיים במקום ה-11 המפתיע בבונדסליגה. בשתי העונות הבאות הבקיע סאנה במספרים צנועים יותר, וקבוצתו הצליחה להינצל מירידה בחזרה לבונדסליגה השנייה. בעונת 1993/94 הבקיע סאנה שוב 13 שערים עבור ווטנשייד, אך הקבוצה סיימה במקום ה-17 ונשרה בחזרה אל הבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו, עזב סאנה את ווטנשייד לאחר ארבע עונות, בהן הבקיע 39 שערי ליגה ב-117 הופעות, נתון הממקם אותו במקום הראשון בדירוג שיאני ההבקעות של ווטנשייד בבונדסליגה בכל הזמנים, וחתם בטירול אינסברוק מהבונדסליגה האוסטרית. בעונת 1994/95 סאנה הבקיע 20 שערים עבור טירול אינסברוק, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית. את עונת 1995/96 החל סאנה באינסברוק, אך עבר במהלכה ללוזאן מליגת העל השווייצרית. סאנה שיחק במועדון עד לשנת 1997, ואז חזר לווטנשייד 09, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה, והעביר שם שתי עונות. בתום עונת 1998/99 ירד סאנה עם ווטנשייד לליגה השלישית, ועזב את המועדון לל.א.ס.ק. לינץ מהבונדסליגה האוסטרית, שם שיחק תקופה קצרה. לאחר מכן שיחק במספר מועדוני חובבים בגרמניה עד לשנת 2010, כאשר בקבוצתו האחרונה, DJK ווטנשייד, שימש כמאמן-שחקן בעונת 2009/10.
עוד לפני שפרש ממשחק פעיל, אימן סאנה את נבחרת זנזיבר בין השנים 2008 ו-2011, כאשר הוא המשיך לשחק בקבוצות חובבנים בגרמניה.

קריירה בינלאומית

לסאנה 55 הופעות במדי נבחרת סנגל, בין השנים 1990 ו-1997. סאנה השתתף עם סנגל בגביע אפריקה לאומות 1992, בו הבקיע שער אחד בשלב הבתים בניצחון 3-0 על נבחרת קניה, ובגביע אפריקה לאומות 1994. בשני הטורנירים הודחה סנגל ברבע הגמר.
דראגן צאנקוב

ראשית הקריירה

צאנקוב הועסק כפקיד ציבור במנגנון השלטון העות'מאני ונודע כתומך במאבק לעצמאותה הדתית של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית. פעילותו הציבורית הנרחבת בתחום, שזכתה למימון צרפתי, סייעה להקמת מוסדותיה המאוחדים של הכנסייה הבולגרית ב-1861. בהמשך הצטרף צאנקוב לתנועת המחתרת הבולגרית שפעלה לסילוק העות'מאנים מבולגריה. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) מונה לחבר מנגנון הממשל הצבאי הרוסי בסבישטוב, לאחר כיבוש העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית.

כהונות ראש הממשלה

צאנקוב נתפש כבעל עמדות ליבראליות, זכה לאהדה בציבוריות הבולגרית וב-1879 מונה לחבר פרלמנט. באפריל 1880 מונה צאנקוב על ידי אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה לראש ממשלת הנסיכות. הוא פעל ליישום רפורמות שכללו: מתן זכויות מסוימות למיעוט המוסלמי, הקמת משטרת ביטחון פנים וניסיון להגבלת כוחה הפוליטי של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית. פעולותיו של צאנקוב מול הכנסייה ובמקביל ניסיונו לנהל מדיניות חוץ עצמאית, הרתיעו את הנסיך בטנברג אשר חשש למעמדו ובדצמבר 1880 הוא פיטר את צאנקוב מתפקידו. לאחר ניסיון כושל לביצוע הפיכה צבאית ב-1881 ומספר חודשי משטר צבאי בנסיכות שהובילו לאי שקט פוליטי, נאלץ הנסיך בטנברג להשיב את החיים הפוליטיים לסדרם ולמנות שוב את צאנקוב לראש הממשלה. בספטמבר 1883 הקים צאנקוב ממשלת קואליציה. במקביל חל קרע במפלגה הליבראלית ופלג בראשות פטקו קרבלוב פרש ממנה והפך אופוזיציה לצאנקוב. כפועל יוצא מכך התקשתה ממשלתו של צאנקוב לתפקד וב-1884 הוא פוטר שוב מתפקידו והוחלף ביריבו הפוליטי קרבלוב.

אחריתו

לאחר פיטוריו הקים צאנקוב מפלגה חדשה בשם "המפלגה הליבראלית הפרוגרסיבית", שהייתה כוח משמעותי בפוליטיקה הבולגרית ותמכה בהידוק היחסים עם האימפריה הרוסית. באוגוסט 1886, לאחר הדחתו של הנסיך בטנברג בהפיכה צבאית, כיהן צאנקוב למשך מספר ימים בתפקיד שר הפנים בממשלתו השנייה של קלמנט טרנובסקי. לאחר הפיכת הנגד, בשל עמדותיו הפרו רוסיות ומחשש לחייו, נאלץ להגר לרוסיה והוא שב לבולגריה בראשית 1895 לאחר אובדן כוחו הפוליטי של סטפן סטאמבולוב שהיה ממובילי ההתנגדות למדיניות הרוסים. לאחר שובו חידש את פעילות מפלגתו, אך ב-1897 פרש מהנהגתה מחמת מצב בריאותו. סטויאן דאנב נבחר למחליפו וב-1902 נבחר לראש הממשלה. צאנקוב הלך לעולמו ב-1911 בסופיה והוא בן 83 שנים.

צאנקוב והקהילה היהודית

ב-1879 פורסמה בבולגריה חוקה חדשה שכונתה חוקת טרנובו. החוקה נחשבה מתקדמת וליבראלית לזמנה וכללה זכויות רבות למיעוטים ובכלל זה לבני הקהילה היהודית. הביטוי המעשי הראשון לזכויות אלו יושם ב"תקנון הזמני לניהול הקהילות הדתיות של הנוצרים, המוסלמים והיהודים", שערך ופרסם צאנקוב ב-1880 במסגרת תפקידו הנוסף כשר החוץ והדתות. במסגרת התקנון הזמני נקבע, כי קהל מתפללים בבית כנסת מסוים יוגדר יחידה דתית, בראשו יעמוד רב שימונה על ידי הנהלה שתיבחר על ידי קהל המתפללים ומקרבם. ההנהלה תורכב מ-3 עד 5 שליחי ציבור ותפוקח על ידי משרד הדתות הבולגרי. עוד הותר לנבחרי הקהילה לגבות מס קהילה ונקבע כי הרב הראשי של סופיה יהיה הרב הראשי ליהודי הנסיכות ויקבל משכורת שנתית מהמדינה בסך 1,000 לבות.
בכך, הפך תפקיד הרב הראשי לתפקיד רשמי בנסיכות הבולגרית. בנוסף, קביעת בית הכנסת כאמת מידה להגדרת היחידה הדתית אפשרה לקהילות מרובות הקהלים להמשיך את מתכונת התנהלותן הקיימת ומנעה חיכוכים בתוכן. עוד תרמה קביעה זו להאחדת בני הקהילה היהודית ביישובים קטנים, לכדי קהילה מאורגנת עם מוסדות נבחרים ופעילים. בתיקון לחוק הנוהל האזרחי שפרסם צאנקוב נקבע שלבתי הדין הרבניים הסמכות הבלעדית לפסיקה בענייני נישואים וגירושים, אך לא בסוגיות ממון.
העשור השני של המאה ה-5

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
יוהאן מיכאל פוגל

היסטוריה

פוגל נולד בשטייר. בצעירותו נרשם בגימנסיה בקרמסמינסטר, שם למד שפות ופילוסופיה ושרק בכמה הפקות מוזיקליות של ידידו פרנץ קסאפר זיסמאייר (הוא האיש שהשלים את הרקוויאם של מוצרט). ב-1786 יצא פוגל ללימודים בווינה, ובהמשך השתלם במשפטים. ב-1795 הופיע לראשונה באופרת החצר של וינה ועד מהרה כינס סביבו חוג מעריצים הן בזכות כשרון המשחק שלו והן בשל יפי קולו.
ב-1813 בא פרנץ שוברט להצגה של "איפיגניה בטאורס" של גלוק, עם פוגל בתפקיד אורסטס; שוברט לא שכח כל חייו את החוויה והחליט לכתוב בשביל פוגל. כעבור שנה, כשפוגל שר את תפקיד פיזארו בהצגת הבכורה של הגרסה הסופית של פידליו מאת בטהובן, מכר שוברט בן ה-17, על פי השמועה, את ספרי הלימוד שלו כדי לגייס כסף לכרטיס כניסה.
כשהמלחין והזמר נפגשו לבסוף, בשנת 1817, התרשם פוגל מאיכות המוזיקה של שוברט בה במידה ששוברט התרשם משירתו. שוברט כתב רבים משיריו הבאים כשפוגל לנגד עיניו. אחת מהצלחותיהם המוקדמות היה ביצוע מ-1821 של "שר היער" (Der Erlkönig), לפני הוצאתו לאור. השיר התקבל בהתלהבות מצד קהל המאזינים. 
נדיר למצוא בתולדות המוזיקה קשר מוזיקלי פורה כל כך בין מלחין לזמר. פוגל המשיך לשיר את המוזיקה של שוברט אחרי מות חברו ב-1828, בין השאר ביצוע מפורסם של מחזור השירים מסע החורף בשלמותו, עם הפסנתרן עמנואל מיקשיק (Emanuel Mikschik), זמן קצר לפני מותו הוא ביום השנה השנים-עשר למות ידידו. פוגל מת בווינה.
פסיכותרפיה התנהגותית

טיפול התנהגותי ( מאנגלית: Behavior Therapy) הוא טיפול פסיכותרפי המתבסס על עקרונות ההתנהגות הביהייביוריסטים. הטיפול מניח שחלק מהפרעות הנפשיות הן דפוסי התנהגות  לא יעילים שנלמדו במהלך החיים. מטרת הטיפול היא שינוי דפוסי ההתנהגות של המטופל תוך שימוש בשיטות התנהגותיות.

היסטוריה

ניתוח ההתנהגות כשיטת טיפול החל ב-1924 עם העבודה של מרי קובר ג'ונס (Mary Cover Jones) על הכחדה של חרדות אצל ילדים. אולם ההתפתחות המשמעותית של התחום החלה רק בשנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20.
בתחילת הטיפול ההתנהגותי נוצרו שלוש אסכולות שונות. הנס אייזנק מאנגליה ראה בעיות התנהגות כנובעות מאינטראקציה בין תכונות אישיות, סביבה והתנהגות. הקבוצה של פרדריק סקינר בארצות הברית התמקדה בהתניה אופרנטית, וגישתם הייתה גישה פונקציונלית שיצרה כלי הערכה וטיפול דוגמת כלכלת אסימונים והפעלה התנהגותית. תלמידים ועמיתים של סקינר יצרו שיטות טיפול שונות, כמו למידת דיוק של אוגדן לינדסי, שאפשרה לעקוב אחר ההתקדמות של מטופלים, או תוכנית שסקינר בנה עם פרד קלר, שאפשרה להשיג שיפור באפאזיות. ג'וזף וולף מדרום אפריקה יצר את שיטת ההקהיה השיטתית לטיפול בפוביות דרך הרפיה וחשיפה הדרגתית. 
בעוד שחלק מהמטפלים ההתנהגותיים נשארו נאמנים לגמרי לרעיון ההתניות, מטפלים רבים החלו לשלב עקרונות של טיפול קוגניטיבי בטיפול, וכך נוצר הזרם של טיפול קוגניטיבי-התנהגותי בפסיכולוגיה. כיום במרבית הטיפולים יש שילוב של כלים קוגניטיביים, וטיפול התנהגותי בלבד מיושם בעיקר בהפרעות ממוקדות כמו פוביות, טיפולים שמטרתם הקניית כישורים או כשהמטופל אינו יכול לתקשר, למשל שיטת ABA לטיפול בתסמונות הקשת האוטיסטית.

כלכלת אסימונים

בשיטת כלכלת האסימונים (באנגלית: Tokens Economy), המטופל יכול להרוויח אסימונים על התנהגות חברתית רצויה, ולאחר מכן להחליף את האסימונים בדברים שהם בבחינת חיזוקים חיוביים עבורו. השיטה קשורה לרעיונות ההתניה האופרנטית. שיטה זו כוונה בעיקרה לשימוש עבור מתבגרים, וגם כיום היא נהוגה בעיקר בהקשרים חינוכיים. מבקרי השיטה טוענים, שהשימוש בה מועיל לשינוי זמני ומקומי בלבד בהתנהגות, שאינו תקף מחוץ להקשר שבו היא הופעלה או לאחר שהופסקה.

חשיפה ומניעת תגובה

בדומה להקהייה שיטתית, מטרת שיטת טיפול זו היא להכחיד את הפחד או המצוקה של המטופל מגירויים שונים. בניגוד להקהייה, בחשיפה ומניעת תגובה אין שימוש בטכניקות הרגעה והרפיה. העיקרון המנחה הוא התרגלות – כלומר, אם המטופל יישאר לאורך זמן עם המצוקה מבלי לנסות לסיים אותה, עוצמתה תפחת אם יתרגל זאת לאורך זמן ובעקביות, והוא יוכל לפתח תגובה שונה. שיטה זו מתמקדת לא רק בחשיפה לגירוי, אלא גם בתגובות המטופל, ומטרתה לאתר ולמנוע תגובות שהוא מבצע על מנת להפחית את המצוקה. כך למשל, בטיפול בהפרעה טורדנית-כפייתית באמצעות חשיפה, המטרה היא שהמטופל ייחשף בהדרגה לגירוי הגורם לו מצוקה (למשל לכלוך או מחשבה טורדנית) מבלי לבצע את התגובה הטקסית (למשל שטיפת ידיים או נטרול מחשבתי). שיטה זו היא חלק מתרפיית חשיפה, המשמשת לטיפול במגוון הפרעות כגון הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעת דחק פוסט-טראומטית, התקפי חרדה ופוביות.

ניתוח התנהגות קליני

ניתוח התנהגות קליני (CBA ;Clinical Behavior Analysis) –  זהו היישום הקליני של ניתוח ההתנהגות. ה-CBA מייצגת תנועה בטיפול ההתנהגותי, אשר מרוחקת מן הביהביוריזם המתודולוגי ומתקרבת יותר לגישת הביהביוריזם הרדיקלי (אנ') וליישום הניתוח הפונקציונלי של המודלים של ההתנהגות המילולית (אנ') - בעיקר של תאוריית המסגרות היחסיות (Relational Frame Theory).