google/wiki40b huggingface dataset:
אחמד אבו נהיה

קריירת מועדונים

אבו נהיה התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי ברקאי, וכשהיה בן 18 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה. בשנת 2010 הצטרף למכבי אום אל-פחם מליגה א'. ב-2 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה בניצחון 10–0 נגד מכבי כפר קרע, ואף הבקיע את השער האחרון במשחק. ב-7 בפברואר 2010 הבקיע צמד במסגרת גביע המדינה בניצחון 4–0 נגד עירוני נשר. אבו נהיה היה שותף לעלייה של אום אל-פחם לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה. בעונת 2012/2013 כבש 13 שערים בליגה הלאומית והיה הכובש המצטיין של המועדון.
בקיץ 2013 הצטרף לבני סכנין. ב-2 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1–1 נגד הפועל רמת השרון. עד לאמצע העונה מיעט אבו נהיה לקבל דקות משחק ובינואר 2014 הושאל להפועל אשקלון מהליגה הלאומית. במדי אשקלון הוא כבש שני שערים ב-11 משחקים, אך הקבוצה ירדה לליגה א' בתום העונה ואבו נהיה עזב את המועדון. את עונת 2014/2015 התחיל בבני סכנין, וב-15 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 נגד מכבי חיפה. לקראת סיום חלון העברות בינואר הושאל אבו נהיה למכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית.
בקיץ 2015 הצטרף לשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית, וב-8 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בתיקו 1–1 נגד מזרח טימור במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. ב-12 בנובמבר 2015, במשחקו השני בטורניר, כבש אבו נהיה שלשער בניצחון 6–0 נגד נבחרת מלזיה. אבו נהיה שיחק גם בקבוצת הילאל אל-קודס, ובדצמבר 2017 חזר לכדורגל הישראלי וחתם במדי הפועל אום אל-פחם מליגה א'.
בקיץ 2018 חזר אבו נהיה לשבאב אל-ח'ליל. ב-4 ביולי 2019 חתם בהפועל אכסאל מליגה א', אך במהלך הקיץ נפצע ונדרש לתקופת החלמה ארוכה.
תנועת אומ"ץ

"אומ"ץ" (או "תנועת אומ"ץ") היא עמותה הפועלת בישראל ונאבקת נגד הקשר ההדדי בין הון ושלטון, נגד השחיתות ולמען שוויון הכול בפני החוק. 
העמותה הוקמה במאי 2003 כשדרוג לעמותת אמיתי, שהפסיקה לפעול. בהודעת ההקמה נאמר שהעמותה הוקמה עקב מה שחבריה רואים כשימוש ציני בנושאים ביטחוניים ומדיניים לעסקיהם הפרטיים של כמה מקברניטי המדינה ומקורביהם, וחדירת גורמים פליליים למערכת הפוליטית הממלכתית והמקומית. זוהי עמותה א-פוליטית וא-מפלגתית, המתקיימת מתרומות ומדמי חבר, ללא תקצוב מהמדינה, וחבריה פועלים בהתנדבות. בראשה עמד העיתונאי אריה אבנרי עד לפטירתו. מאפריל 2016 עומד בראש העמותה פליצ'ה פלד. 
עמותת אומ"ץ חרתה על דגלה את זכויות האדם, את המלחמה בכל ניסיון להטות את הסדר הקיים לטובת גורמים פרטיים, את המלחמה בשחיתות, ועקרון של מנהל תקין. 
העמותה איננה מטפלת בעניינים אישיים של הפונים אליה, אלא רק בנושאים עקרוניים הנוגעים לכלל הציבור.
High-dynamic-range rendering

יישומים במחשב הבידור

נכון לעכשיו טכנולוגית HDRR כבר נפוצה מאוד במשחקים, בעיקר למחשבים אישיים, Xbox 360 ו-PlayStation 3. זה כבר מדומה ב-PlayStation 2 ,Xbox ,GameCube ומערכות Amiga. החברה Sproing Interactive Media הודיעה כי המנוע עבור ה-Wii במשחק האתנה החדש שלהם תהיה תמיכה ב-HDRR, וזה הוסיף גם את ה-Wii לרשימת הקונסולות התומכות ב-HDRR.
מורט מנדל

ראשית חייו

מנדל נולד לזוג הורים יהודיים, יוצאי גליציה שבפולין, שהחליטו להגר לארצות הברית. המשפחה סבלה ממחסור תמידי במשאבים, אך מנדל מתאר ילדות מאושרת בשיקגו, יחד עם שני אחיו ואחותו.

פרימייר אינדסטריאל קורפוריישן

בשנת 1938 החל מנדל ללמוד באוניברסיטה, את לימודיו בשנה הראשונה מימן בעזרת מלגה, ואת השנה השנייה מימן בכוחות עצמו על ידי מכירת חלקי חילוף למכוניות. הוא עבד אצל דודו, שהיה בעל עסק קטן של מכירת חלקי חילוף למכוניות. בעסק זה עבד גם אחיו ג'ק ששימש כאיש מכירות. בשלב מסוים, החליט הדוד לחזור לניו יורק ולא היה מעוניין לקחת עמו את המלאי שצבר בחנות. שלושת האחים מורט, ג'ק וג'ו אספו את כל חסכונותיהם שהיו סכום כולל של כ-900$ וקנו את העסק של דודם. מכיוון שעל כל הקופסאות של חלקי החילוף היה כתוב "פרמייר אוטומוטיב סופליי קומפני" הם החליטו לקרוא לחברה בשם זה שפירושו "פרימייר חלקי רכב".
בשנת 1943 גויס מנדל לצבא, הפסיק את לימודיו, והאוניברסיטה הפכה לחלום רחוק. מנדל חזר בתום המלחמה בשנת 1945 והשתלב בעסק שפרנס את המשפחה בכבוד.
לאחר שמנדל הבין כי העסק אינו מתפתח ונוסק, החליט לשאול את לקוחות העסק אילו חלקים הם צריכים. במשך שלושה חודשים הם לא עסקו במכירת החלקים שבחנות, אלא רק הסתובבו בין הלקוחות במטרה להבין מה הם החלקים שאינם בהישג ידם של הלקוחות. הם הכינו רשימה של חלקים קשים להשגה, השיגו אותם ומכרו אותם. בנקודה זו חלה תפנית והעסק הפך מעסק קטן, לחברה מצליחה.
מורן (קיבוץ)

הקמת היישוב

היישוב נוסד בשנת 1977, על ידי הקיבוץ המאוחד. מייסדיו היו קבוצת צעירים, מרביתם עירוניים, שהוכשרו בקיבוץ גינוסר, ואליהם הצטרפו בשנים שלאחר מכן כמה גרעיני נח"ל.

מקור השם

היישוב קרוי על שם השיח מורן שגדל בגליל. בסמוך ליישוב זורם נחל מורן.

היישוב כיום

בשנת 2000 הוחלט להקים בקיבוץ שכונת הרחבה ובמסגרתה נוספו ליישוב 74 משפחות. היישוב מתנהל כאגודה שיתופית קהילתית שחברים בה כל תושבי הקבע. כיום, גרים במורן כ-125 משפחות אשר מאוגדות ביחד באגודה השיתופית.

שירותים ביישוב

ביישוב בריכת שחייה, מרפאה, פעוטונים, ספרייה, גן ילדים, מועדון נוער, חנות לבגדים יד שנייה, גלריית תכשיטים, גלריית אומנות ובית כנסת.
אנטישמיות בפקיסטן

רקע

הקמת המדינה האסלאמית של פקיסטן ערב הקמתה של מדינת ישראל בלבנט יצרה חוסר ביטחון בקרב היהודים בפקיסטן. לאחר הכרזת העצמאות של ישראל ב-1948, התרחשו מספר תקריות אלימות נגד הקהילה היהודית הקטנה של פקיסטן, בני ישראל, שמנתה כ-2,000 יהודים. בית הכנסת מגן שלום בקאראצ'י הותקף, כמו גם יהודים בודדים. רדיפת היהודים הביאה לעזיבתם את המדינה דרך הודו לישראל, בריטניה, קנדה ומדינות אחרות. הקהילה היהודית בקאראצ'י ובפשאוור חדלה להתקיים, למרות שעל פי הדיווחים קהילה קטנה של יהודים עדיין מתקיימת בקאראצ'י.

אירועים

נישואי הפוליטיקאי וסמל הקריקט הפקיסטני אימראן חאן עם העיתונאית ימימה גולדסמית, בריטית ממוצא יהודי, בשנת 1996, עוררו סערה בפקיסטן. חאן הואשם שפעל בשליחותו של הלובי היהודי. כתגובה הכחישה ימימה בפומבי כי הוריה הם יהודים. עיתונאי מצרי הפועל בפקיסטן טפל האשמות נוספות נגד חאן, כמו קבלת סכומי כסף גדולים עבור קמפיין הבחירות שלו מן "הלובי היהודי". בעקבות תלונתו של חאן, עורך המשנה של העיתון חזר בו מהסיפור ופרסם התנצלות.
החלטתה של הודו בראשית שנות ה-90 לנרמל את יחסיה עם ישראל, וכינון היחסים הדיפלומטיים עמה ה-1992 עוררה גל של אנטישמיות בתקשורת הפקיסטנית, בדרך כלל בשילוב עם רטוריקה אנטי-ציונית. התקשורת הפקיסטנית קראה שוב ושוב כי "האיום הציוני על גבולותינו".
במהלך מלחמת המפרץ, אישים פוליטיים רבים בעלי השפעה, כולל ראש המטה הצבאי, טענו כי המלחמה היא "ביטוי מובהק של כוחנות אנטי-מוסלמית שנעשתה לפי בקשתה של ישראל והלובי הציוני בארצות הברית". מנהיג המפלגה האסלאמית העיקרית, דואר-אסלאמי, כינה את המלחמה "המלחמה בין היהודים - האויבים הגרועים ביותר של האסלאם – והמוסלמים".
בשנת 1996, במהלך תהליך השלום בין ישראל והפלסטינים, פקידים פקיסטניים המשיכו לגנות את תהליך השלום במזרח התיכון, והצהירו כי פקיסטן לא תכונן יחסים דיפלומטיים עם ישראל עד שהחלטות האו"ם ייושמו באופן מלא בישראל.
ארגון הטרור האסלאמיסטי לשקאר-א-טייבה בפקיסטן מביע אף הוא דעות אנטישמיות לעיתים קרובות. הארגון עוין בצורה רשמית הן את היהודים והן את מדינת ישראל ומפיץ חומרי תעמולה כנגדה. בפרסומים הם מכנים את היהודים בשם "אויבי האסלאם" ו"בני הקופים והחזירים". אנטישמיות זו הגיעה לשיאה במהלך מתקפת הטרור במומבאי בנובמבר 2008, כשאחד ממוקדי הפיגוע היה יעד יהודי וישראלי מובהק - בית חב"ד המקומי, שנוהל על ידי גבריאל ורבקה הולצברג. במתקפה זו נהרגו שישה ישראלים ביניהם הזוג הולצברג.
כחלק מן האנטישמיות המובנית בחברה הפקיסטנית, פקיסטנים רבים מאמינים כי פיגועי 11 בספטמבר, ההתקפות על מרכז הסחר העולמי בניו יורק, היו מזימה יהודית סודית שארגנה ישראל והמוסד, כמו גם הפיגועים ברכבת התחתית בלונדון ב-7 ביולי 2005, והן בוצעו לכאורה על ידי היהודים במטרה להכפיש את המוסלמים ולהפנות את הזעם האמריקאי נגדה. טענות כאלה הן תאוריות אנטישמיות מסורתיות.
וו עצירה

וו עצירה הוא מתקן הממוקם בחלקו האחורי של מטוס, המיועד לבלום את המטוס בעת נחיתה, לרוב משמש בנושאות מטוסים ובמסלולי נחיתה של מטוסי קרב.
וו העצירה הוא מוט מתכת חזקה (במטוסים מסוימים, ה-F-16 לדוגמה, המוט עשוי מתכת גמישה למדי) שבקצהו וו מעוקל המיועד להיתפס בכבל המתוח לרוחב מסלול הנחיתה, הקרוי כבל עצירה. את השימוש בוו משלימה לעיתים רשת עצירה מיוחדת שתופסת את המטוס בזמני חירום.
הוו מותקן בחלק האחורי של המטוס, והוא מחובר למנוע המאפשר לטייס להרימו בזמן טיסה, ולהנמיכו לפני הנחיתה.
בנושאות מטוסים אמריקאיות ישנם ארבעה כבלי עצירה המתוחים לרוחב סיפון הנחיתה. אם הטייס מפספס את ארבעתם הוא ממשיך את הטיסה, הולך סביב לנושאת וחוזר לנחיתה חוזרת. אם אחד מהכבלים נתפס בוו, הוא נמתח וחוזר אחורה באטיות, תוך כדי העברת כוח הדחף של המטוס לבסיס הכבל עד לעצירה מוחלטת.
במסלולי נחיתה קרקעיים הכבלים משמשים רק כגיבוי למקרי חירום.
מסוקים וכלי טיס אחרים המסוגלים לבצע נחיתה אנכית לא יכולים להשתמש בוו עצירה, והוא מוגבל למטוסים רגילים בלבד.
בליטת תת-כף היד

עצבוב

שרירי בליטת תת-כף היד מעוצבבים כולם על ידי הענף העמוק של עצב הגומד, המוביל אליהם סיבי עצב משורש העצב הצווארי השמיני ומשורש העצב החזי הראשון (C8, T1).
Quake 3: Arena

מערכה לשחקן יחיד

המשחק מציג גם מערכה לשחקן יחיד. העלילה בו פשוטה: אתה גלדיאטור חלל בידי גזע חייזרי, ועליך להתמודד בזירות שונות נגד יריבים מכוכבים אחרים. במערכה לשחקן יחיד יש 7 פרקים (Tiers), ובכל אחד מהשישה הראשונים יש 4 מפות: 3 מסוג Free for all, ומפת "בוס" במצב Tournament, וה-Tier השביעי הוא ה"בוס הגדול". המשחקיות באופן כללי זהה לזו של המשחק מרובה משתתפים, פרט לכך שבמקום להילחם נגד אנשים אמיתיים ברשת האינטרנט, השחקן נלחם נגד בוטים המופעלים על ידי אינטליגנציה מלאכותית, בעלי רמות קושי שונות (מהקל ביותר - I Can Win ועד לNightmare הקשי ביותר) שנעשים יותר ויותר קשים לחיסול מפרק לפרק.

ביקורות

המשחק זכה לביקורות חיוביות מאוד. הביקורת שהתפרסמה באתר GameSpot שיבחה את המשחק על עיצוב השלבים המקורי והחדשני, הגרפיקה המתקדמת והאפקטים שנראים טוב. אתר IGN ביקר את המשחק על חוסר מקוריות, אבל התרשם לטובה מהעיצוב המושקע ומהמפות. אתר Eurogamer הגדיר את המשחק כ "מהמם" והתרשם לטובה מגרפיקת התלת מימד החדשנית, ומהמשחקיות המאוזנת והמעניינת של המשחק.
בגלל האלימות הרבה שבו והדם הרב שנשפך, איגוד ESRB דירג את המשחק לגילאי 17+ (דירוג M) וכך עשו גם ארגוני דירוג ובקרת הורים אחרים.
CIA

היסטוריית הארגון

בשנת 1942 עבר איסוף המודיעין מצבא ארצות הברית לידי סוכנות ה-OSS (המשרד לשירותים אסטרטגיים), אשר עיבדה את המידע והציגה אותו בפני ממשל המדינה. בעקבות מלחמת העולם השנייה החליט נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט להקים משרד מיוחד לאיסוף מודיעין ממדינות אויב. בראש המשרד עמד ויליאם ג'יי. דונובן, ולזכותו נזקפו הצלחות רבות בתחום הריגול, כגון גיוס מדענים העוסקים בפיתוח האטום.
ה-OSS, שבשיא תקופתו מנה 12,000 עובדים, פורק בתום מלחמת העולם השנייה. בעקבות זאת נוסדה בינואר 1946 "קבוצת המודיעין המרכזית" על ידי הארי טרומן, וב-18 בספטמבר 1947 נכנס לתוקף חוק הביטחון הלאומי, שעל פיו נוסדו סוכנות הביון המרכזית והמועצה לביטחון לאומי. ראש הסוכנות המחודשת היה האדמירל רוסקו הילנקוטר, ולצדו היו חלק ממוותיקי ה-OSS.
בשנת 1949 נחקק חוק סוכנות הביון המרכזית, שהרחיב את סמכויות הסוכנות בצורה משמעותית. בשנים הראשונות לקיומה, פעלה הסוכנות בעיקר במסגרת המלחמה הקרה נגד ברית המועצות וארגון הביון הסובייטי ק.ג.ב.
במהלך שנות ה-70, בעקבות ניסיונו של הנשיא ריצ'רד ניקסון להשתמש בסוכנות כדי לשבש את חקירת פרשת ווטרגייט, הידק הקונגרס האמריקני את הפיקוח על הסוכנות, ובין השאר אסר עליה להרוג מנהיגים זרים ולעסוק בביון פנימי. חלק מאיסורי הקונגרס בוטלו בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2001 והמלחמה בטרור. עד אפריל 2005, כשהוקם תפקיד ראש המודיעין הלאומי, כיהן ראש הסוכנות גם כראש המודיעין המרכזי (DCI) וכיועץ המודיעין הראשי של הנשיא.

תפקיד הארגון

על פי חוק מיוחד שהוגדר על ידי הממשל האמריקאי, תפקיד הארגון הוא איסוף מודיעין ותיאום פעולות שמירת הביטחון הלאומי של ארצות הברית. מנהל הארגון וסגנו ממונים ישירות על ידי הנשיא. הפיקוח על פעולות הארגון מבוצע על ידי ועדות שונות של הסנאט ובית הנבחרים, כל פעולות הארגון מבוצעות מחוץ לארצות הברית, אך במקרה הצורך בפעולה פנימית חייב הארגון לתאם את הדבר עם ארגון ה-FBI, האחראי על פעולות הפנים.
הפרדוקס של ראסל

הפרדוקס של ראסל הוא פרדוקס שהציע הפילוסוף והלוגיקן ברטראנד ראסל בשנת 1901, במכתב ששלח למייסדה של הלוגיקה המתמטית, גוטלוב פרגה. לפרדוקס הייתה השפעה מכרעת על התפתחותה של תורת הקבוצות ועל התפתחות המתמטיקה בכלל. פרגה, שקיבל את מכתבו של ראסל זמן קצר לפני השלמת הכרך השני של ספרו "יסודות האריתמטיקה", הבין שגישתו המקורית, המכונה היום תורת הקבוצות הנאיבית, מביאה לסתירה, וויתר על השלמת הספר.
מוסכמה בסיסית בתורת הקבוצות קובעת שקבוצה מוגדרת על-פי האיברים השייכים לה. ראסל התייחס להנחה יסודית אחרת, שלפיה אפשר (לכאורה) להגדיר קבוצה באמצעות כלל שיקבע מהם האיברים השייכים לה.

גישות לפתרון הפרדוקס

הלוגיקאים שבאו בעקבות תובנתו של ראסל, וראסל עצמו בראשם, הבינו שמקור הפרדוקס הוא באפשרות לאסוף איברים בכל דרך לכדי בנייה של קבוצה. כדי למסד את תורת הקבוצות באופן שלא יכיל סתירות, יש צורך להגדיר באופן מסודר אילו אוספים יכולים להיחשב לקבוצות. בתחילת הדרך היו כמה גישות לסוגיה זו, כמו למשל תורת הטיפוסים. 
בהמשך התברר שהגישה היעילה ביותר היא תורת הקבוצות האקסיומטית שפיתחו צרמלו ופרנקל. במסגרת זו, אחת האקסיומות החשובות היא אקסיומת ההפרדה, המאפשרת לבנות קבוצה חדשה על ידי ליקוט איברים של קבוצה קיימת. מנקודת מבט זו, הפרדוקס של ראסל מוכיח ש'קבוצת כל הקבוצות' אינה קיימת, משום שאחרת אפשר היה לבנות ממנה את קבוצת כל הקבוצות שאינן שייכות לעצמן, שאינה קיימת לפי הפרדוקס.
פרדוקס זה ודומים לו שינו כליל את פני תורת הקבוצות מתורה שבה כל הקבוצות נבנות מתוך קבוצה אוניברסלית, 'קבוצת כל הקבוצות' ותת-קבוצות שלה לתורה שבה כל הקבוצות נבנות מתוך קבוצה ריקה וקבוצות המכילות אותה.
רעיון דומה לפרדוקס של ראסל מאפשר להוכיח שקבוצת החזקה של קבוצה A היא לעולם גדולה מן הקבוצה A עצמה, וזהו תוכנו של משפט קנטור.
אסכולת אש קאן

אסכולת אש קאן היא קבוצת אמנים אמריקאים שציירה בסגנון ריאליסטי בתחילת המאה העשרים. אש קאן פירושו פח אשפה - השם ניתן לקבוצה בשל הצבעים הקודרים שבהם השתמשו כדי לתאר נופים עירוניים. בראש הקבוצה עמד רוברט הנרי שלתפיסתו ולחזונו האומנותי הייתה השפעה רבה בעיקר על אדוארד הופר ג'ורג' בלווז ואחרים.
שידול

שידול הוא מונח משפטי המתאר מצב בו אדם אחראי בשל כך שהביא אדם אחר לביצוע עבירה פלילית או עוולה אזרחית.

שידול במשפט

הרציונל המשפטי לעבירת השידול הוא הרצון להעניש לא רק מי שביצע את העבירה בעצמו, אלא גם שותפים אחרים. לעיתים קרובות קו הגבול בין מבצע בצוותא, מסייע ומשדל הוא דק ביותר. כך, למשל, במקרה הנפוץ של כנופיית עבריינים, מנהיג הכנופיה המפעיל לחץ או מעודד את העבריינים לביצוע הפעולה, יקשה לעיתים להוכיח את מעורבותו הישירה בעבירה כמסייע או כשותף, ויהיה קל יותר להוכיח את מעורבותו כמשדל.
במשפט המקובל הייתה מקובלת עבירת ה-"incitement", שעיקרה שכנוע, עידוד, או הפעלת לחץ על אדם אחר לביצוע עבירה. עבירה זו הוחלפה במשפט הבריטי בשנת 2007 ב-Serious Crime Act 2007 בשלוש עבירות שונות המבחינות בין סוגים שונים של שידול וסיוע.
אנגלים

רומנו-בריטונים

בריטונים הוא השם הקיבוצי שבו נקראה האוכלוסייה, הקלטית ודוברת הברטונית, הכי מוקדמת שידועה לנו שגרה בדרום בריטניה. בשנת 43 היא נפלה תחת השלטון הרומי על "פרובינקיה בריטניה". את האוכלוסייה שנותרה באי בנפול האימפריה, אחרי מאות של ממשל והתיישבות רומאיים מכנים היום רומנו-בריטונים.
הדעה המקובלת היא שהגל הראשון של ציידים-לקטים התיישב באי בסוף תקופת הקרח. עד לפני פרק זמן קצר היה מקובל להניח שההגירה הגדולה של שבטים אנגלו-סקסוניים הטמיעה בתוכה את האוכלוסייה הברטונית הילידית, להוציא את ויילס ואת קורנוול, אך סקרים גנטיים שנערכו סתרו במקצת את המסקנות האלה.

אנגלו-סקסונים

בשם אנגלו-סקסונים נוהגים לכנות את האוכלוסייה שגרה בטריטוריה שהייתה תחת השלטון האנגלו-סקסוני בדרומו ובמזרחו של האי מאמצע המאה ה-5 לספירה עד הכיבוש הנורמני באמצע המאה ה-11. הדעה המקובלת היא שהאנגלו-סקסונים הם צאצאים של שבטים גרמאניים שהיגרו מדרום דנמרק ומשטח שנמצא כיום בצפון גרמניה במאה ה-5 לפנה"ס. הסבר אחר טוען שכוחות העזר הגרמאניים שנלחמו בשורות הרומאים נשארו באי אחרי עזיבת הרומאים בשנת 410.

ויקינגים

בסוף המאה ה-8 הופיעו באזור הוויקינגים והחלו לתקוף את האי. בתקופה זו היו באי ממלכות קטנות רבות, מתוכן וסקס ומרסיה היו החזקות ביותר. הלחץ הוויקינגי גרם להתקרבות בין שתי הממלכות. בתקופה זו עלה לגדולה שליטה של וסקס, אלפרד הגדול (849 - 899).
אלפרד הביס את הצבא הדני (תושבי דנמרק בעבר היו ויקינגים, וכיום הם נצר לאבותיהם) בקרב אדינגטון (878) והגיע להסכם עם המנהיג הדני, גותרום (Guthrum). על פי ההסכם הוגבלה ההתיישבות הוויקינגית לצפונו ולמזרחו של האי. להתיישבות זו הייתה השפעה ניכרת על השפה האנגלית.

איחוד הקבוצות האתניות השונות לעם אחד

בעקבות ניצחונו של אלפרד, זכו בנו אדוארד הזקן, בתו אתלפלד גבירת המרסים (Æthelflæd lady of the Mercians) ונכדו אתלסטאן (Athelstan) להישגים צבאיים חשובים ושילבו חלקים גדולים מהטריטוריה הדנית בשטחים שהיו בשליטת הסקסונים. אנגליה הוקמה בשנת 937 על ידי אתלסטאן לאחר קרב ברונברוך. כך הפכה וסקס מממלכה קטנה בדרום-מזרחו של האי לממלכה החשובה בבריטניה הגדולה.

נורמנים

הכיבוש הנורמני סיים הן את השלטון האנגלו-סקסוני והן את השלטון הוויקינגי בבריטניה הגדולה. האליטה הנורמנית החליפה את האצולה האנגלו-סקסונית, אם כי האנגלו-סקסונים נשארו במעמד נחות למשך כ-300 שנה נוספות, עד היטמעותם המוחלטת. אף שרק נורמנים מעטים התיישבו באנגליה, הם השפיעו רבות על תרבותה, מִמשלה וחוקיה.

תרבות

האנגלים דוברים אנגלית, ענף במשפחת השפות הגרמאניות, כשפת האם שלהם. האנגלית המודרנית התפתחה מהאנגלית העתיקה עם השפעות מצרפתית, מלטינית ומשפות אחרות. אנגלים מעטים דוברים ולשית וקורנית (שפה קלטית שמקורה בקורנוול).
האנגלים חברים בכנסייה האנגליקנית מהמאה ה-16, אחרי פיצול הכנסייה הזאת מהכנסייה הקתולית. כנסייה זו משלבת חלקים מהכנסייה הפרוטסטנטית והקתולית. כיום, רוב האנגלים שמפגינים רגשות דתיים הם פרוטסטנטים, קתולים, או חברים בזרם נוצרי אחר. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2001 סיווגו את עצמם קצת מעל ל-37 מיליון מתושבי ויילס ואנגליה כנוצרים. כמו כן, כ-7 מיליון בני אדם, המהווים כ-15% מהאנגלים, הגדירו את עצמם כחסרי דת.
ענפי ספורט רבים אהובים על האנגלים, ביניהם: קריקט, קרוקט, כדורגל, רגבי ואחרים. האנגלים, בדומה לאומות אחרות המרכיבות את הממלכה המאוחדת, מתחרים בנפרד מהאומות האחרות. למשל, נבחרת אנגליה בכדורגל מייצגת את האנגלים ואילו נבחרת סקוטלנד, שגם היא חלק מאותה מדינה, מייצגת את תושביה הסקוטים של בריטניה הגדולה.
קלאודיה הייל

ביוגרפיה

הייל, אשר נחשבה בעבר לאחת מן הג'ודוקות הטובות ביותר באירופה, זכתה במדליית כסף באולימפיאדת אתונה (2004) ובחמש מדליות נוספות באליפויות אירופה במשקל עד 63 ק"ג. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה הייל במקום החמישי, וכשנה לאחר מכן פרשה מתחרות מקצוענית.
במרץ 2011 התאבדה הייל בעיר וינה.
ביתא אברהם

היסטוריה

האזכור הראשון של קהילת יהודים בחבל שאווה הגיע מהמיסיונר זנה מרקוס במאה ה-14. מידע מאוחר יותר מעיד כי בין השנים 1692–1702, בתקופתו של שליט שאווה נאגסי קראסטוס, החל גל ההגירה הראשון של יהודים מאזורי פוגרה ודמביה לשאווה. לאחר מכן נודע כי נכדו של נאגסי, המארידאזמץ' אבואי, נלחם בכוחות הקיסר ייאסו השני, שבה רבים מהם, אך לאחר מכן שחרר חלק מהללו ומינה אותם לתפקידים בכירים בבית המלוכה. בעקבות זאת החלה הגירה נוספת לאזור, של יהודים שרצו לשפר את תנאי המחיה שלהם. הגירה זו התרחשה בין השנים 1730–1745.
במהלך המאה התשע-עשרה הגיעו דיווחים לא מעטים על קיום קהילה יהודית בשאווה. המיסיונר האירופאי קרל אייזנברג, שסייר באנקובר בירת שאווה ב-1839, דיווח שסביב בירת שאווה יושבים יהודים שהינם צאצאיהם של מהגרים מאזור פוגרה שבבגמדר. אייזנברג הזכיר גם שכאשר דיבר עם מיסיונר אתיופי מהכנסייה האתיופית ב-17 באוקטובר 1839, האחרון דיווח כי מספר "טאבִּיבִּים" מן הכפר התנצרו. דיווח נוסף, מאוחר יותר, הגיע מאת הבריטי צ'ארלס ג'ונסון, ב-1842, ובו סופר על יהודים שמצבם הכלכלי טוב משל שכניהם הנוצרים, שהינם מיומנים יותר מהם וסוחרים ממולחים.
בשנת 1908 דיווח ד"ר יעקב פייטלוביץ' על הימצאותם של יהודים בשאווה, המכונים על ידי שכניהם בכינוי הגנאי 'בוּדה'.
אבותי כי בטחו

מבנה הפיוט ותוכנו

הפיוט, שנועד כבר מעיקרו לצום עשרה בטבת, מתאר את הצרות שבאו על עם ישראל משלהי תקופת בית ראשון והלאה, מאז עזיבתם את חוקי התורה; בעשרה בטבת הוטל המצור הבבלי על ירושלים, כפועל יוצא מעוונות ישראל ומסירובם לשמוע לדברי הנביא ירמיהו, ופורענות ראשונה זו הביאה לחורבן בית המקדש הראשון ולסילוק השכינה מישראל. מאז מצוי עם ישראל בגלות ובסבל שלא הוקלו במרוצת הדורות. הפייטן מביע את כאבו ותמה עד מתי יוסיף אלוקים לעַנּות את ישראל, ומסיים בבקשה כפולה: שייקום ה' באויבי ישראל ("אֵ-ל קַנֹּא וְנוֹקֵם, גָּמְלֵם – יִשְׂאוּ אֶת שִׁבְרָם; כְּמַעֲשֵׂיהֶם שַׁלֵּם, וְיֵבוֹשׁוּ מִשִּׂבְרָם"), ויגאל את עמו מאפלה לאורה בביאת המשיח, אז ייהפך צום עשרה בטבת "לְשָׂשׂוֹן וּלְשִׂמְחָה" עם שאר הצומות, כהבטחתו של זכריה הנביא: "כֹּה אָמַר ה' צְבָאוֹת: צוֹם הָרְבִיעִי וְצוֹם הַחֲמִישִׁי וְצוֹם הַשְּׁבִיעִי וְצוֹם הָעֲשִׂירִי יִהְיֶה לְבֵית יְהוּדָה לְשָׂשׂוֹן וּלְשִׂמְחָה וּלְמֹעֲדִים טוֹבִים."
המחבר, רבינו אפרים מרגנשבורג, נהג כנראה לכתוב את פיוטיו בכמה נוסחאות שונות (כמו פיוטו "אם אפס רבע הקן"), וכך התגלגל הפיוט לידינו בשתי נוסחאות, שהאחת מהן נאמרת לפי מנהג אשכנז המערבי, והשני לפי נוסח אשכנז המזרחי. במנהג אשכנז המזרחי יש ארבע עשרה בתים לפיוט, ואילו במנהג אשכנז המערבי יש רק ששה בתים. 
בתי הפיוט מורכבים מארבע שורות שוות, כאשר השורה האחרונה בכל בית היא פסוק מן התנ"ך.
בסידורי התפילה ובמחזורים המודפסים מסווגת הסליחה כ"פזמון", כאשר לאחר כל בית יש לחזור על הפתיח: "אֲבוֹתַי כִּי בָטְחוּ בְּשֵׁם אֱלֹהֵי צוּרִי". צורת חזרה זו הינה כנראה מאוחרת, ובמקור לא היה הפיוט אמור לכלול פזמון כלל.
גרופנפיהרר

גרופנפיהרר הייתה דרגה של המפלגה הנאצית (NSDAP), המתורגמת כ"מנהיג הקבוצה", שנוצרה לראשונה בשנת 1925 לבעלי התפקידים הבכירים באס אה. לאחר מכן נכנסה הדרגה לשימוש גם במשטרה, מכבי האש ובכמה יחידות צבאיות.

היסטוריה

בשנת 1930, נוצרה דרגת גרופנפיהרר, אשר יועדה למפקדי קבוצות באס אס, וכן לקצינים בכירים בארגון. בשנת 1932 עבר האס אס ארגון מחדש, ולמפקדים הבכירים נוצרה דרגה חדשה - אובר-גרופנפיהרר.
בתחילה, דרגת גרופנפיהרר נחשבה שוות ערך לגנרל, אולם אחרי 1934 היא הפכה לשווה לדרגת גנרל-לויטננט. במהלך מלחמת העולם השנייה, חיילי הואפן אס אס שהחזיקו בדרגת גרופנפיהרר נחשבו שווים לבעלי דרגת גנרל-לויטננט בוורמאכט, ואם אף החזיקו בדרגות כתף כמותם, וכונו גרופנפיהרר וגנרל-לויטננט של הוואפן אס אס.
ניקומרורו

שם האטול

לאטול שמות רבים. במהלך המאה ה-19 נקרא האטול בשמות: האי קמינס (Kemins' Island), מוטו אונגה (Motu Oonga) והאי מרי לטישה (Mary Letitia's Island). ב-19 באוגוסט 1840 עגנה באי אוניית מחקר של הצי האמריקאי "וינסנס", אשר מיפתה את מיקומו המדויק ועשתה שימוש בשם - "האי גארדנר" (Gardner Island). מקורו של שם זה ב-1825 והוא הוענק לאי על ידי צייד לוויתנים אשר קרא לאי על שם חתנו גידיון גרדנר, חבר בקונגרס של ארצות הברית.

היסטוריה

בשנת 1865 הכריזה חברת ס. א. ויליאמס ושות' (CA Williams & Co) מניו לונדון בקונטיקט שבארצות הברית על האי כשטח כלכלי של ארצות הברית בהתאם לחוק איי הגואנו. בשנת 1892 עגנה אוניית הוד מלכותה |קוראסאו" באי והכריזה עליו כעל שטח בריטניה. בריטניה העניקה באותה שנה רישיון ליזם ג'ון ארונדל לנטיעת עצי קוקוס באי. באי יושבו 29 מתיישבים מאיי הסביבה ומספר מבנים נבנו במקום לצרכיהם. ניסיון גידול דקלים זה כשל בשל בצורת שפקדה את האטול בשנת 1893.
ב-29 בנובמבר 1929 עלתה המכלית "נורוויץ' סיטי" על שרטון באחת משוניות האי במהלך סופה. שמונה מאנשי הצוות נספו והיתר מצאו מחסה במבנים שבנה ארונדל, עד שחולצו מספר ימים לאחר מכן. שרידי האונייה עדיין נמצאים במקום בה עלתה על השרטון.
ב-1 בדצמבר 1938 הגיעה לאי משלחת החקר הבריטית לאיי האוקיינוס השקט, במטרה לבדוק התכנות בניית שדה תעופה באי למטוסים ימיים. ב-20 בדצמבר הגיעו לאי מתיישבים מאיי גילברט במסגרת התוכנית ליישוב האיים. מחסור במי שתייה הקשה על יישוב האי ועל נטיעת עצי קוקוס. מספר בארות נכרו באי ביוני 1939 ו-58 מתיישבים מאיי גילברט הגיעו אל האי. באי התמקמה גם מפקדת התוכנית ליישוב איי פניקס. הכפר הוקם בקצה המערבי של האי, דרומית למעבר העיקרי אל הלגונה, ונבנו מספר רחובות. בין השנים 1944-1945 הייתה למשמר החופים של ארצות הברית תחנה באי ובה 25 אנשי צוות.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 התגוררו באי כ-100 תושבים, אולם בשל הבצורות והמחסור במי שתייה עזבו המתיישבים את האי ופונו לאיי שלמה בשנת 1963. בשנת 1965 הוכרז האי באופן רשמי כבלתי נושב. בשנת 1971 העניקה בריטניה אוטונומיה לאיי גילברט והשליטה באי נמסרה להם במסגרת אוטונומיה זו. בשנת 1979, עם קבלת עצמאותה של קיריבטי הפך האי לחלק מהרפובליקה. באותה שנה, ארצות הברית, לאחר שמיפתה את האי ובדקה את התאמתו לניסויים בכלי נשק, החליטה לוותר על תביעתה לריבונות באי והכירה בריבונותה של קיריבטי. בעקבות זאת שונה שם האי ל"ניקומרורו" - שם מהמיתולוגיה הגילברטית. בשנות ה-90 נעשו באי חיפושים על ידי הקבוצה הבינלאומית להנצלת כלי תעופה היסטוריים במטרה למצוא את מטוסה של אמיליה ארהארט שהתרסק ביולי 1937. מרבית המבנים שנותרו באי נהרסו בסופה בשנת 2002.
מתייס דה ליכט

אייאקס

דה ליכט גדל במחלקת הנוער של אייאקס, אליה הצטרף בגיל 9. ב-8 באוגוסט 2016 ערך דה ליכט את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס, קבוצת המילואים של המועדון, בתיקו 1-1 נגד אמן במסגרת המחזור הראשון בליגה ההולנדית השנייה. ב-21 בספטמבר ערך דה ליכט את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות והבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 5-0 על וילם II במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי. ב-24 באוקטובר הודיעה אייאקס בחשבון הטוויטר שלה שדה ליכט הועלה לסגל הקבוצה הראשונה. ב-27 בנובמבר ערך דה ליכט את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 בניצחון 1-0 על הירנפיין במסגרת המחזור ה-14. ב-26 בפברואר 2017 הבקיע דה ליכט את שער הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, שער בדקה ה-56 בניצחון 4-1 על הראקלס אלמלו. ב-24 במאי שיחק דה ליכט בגמר הליגה האירופית 2017, בו הפסידה אייאקס למנצ'סטר יונייטד בתוצאה 2-0. בסך הכל ערך דה ליכט 11 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון בעונתו הראשונה, בהן הבקיע שני שערים, ואייאקס סיימה כסגנית האלופה.

יובנטוס

ב-18 ביולי 2019 חתם על חוזה לחמש שנים ביובנטוס, ששילמה עבורו 75 מיליון אירו. הוא ירוויח 12 מיליון אירו לעונה, וסעיף השחרור שלו החל מקיץ 2021 יעמוד על 150 מיליון אירו.

קריירת נבחרות

ב-25 במרץ 2017 ערך דה ליכט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, כששיחק במחצית הראשונה בהפסד 0–2 לנבחרת בולגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-31 במאי, בהופעתו השנייה בנבחרת, הורחק דה ליכט בכרטיס אדום ישיר בדקה ה-70 בניצחון 2–1 על נבחרת מרוקו במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2019 כבש את שערו הראשון בנבחרת בהפסד נבחרתו 2–3 לנבחרת גרמניה במסגרת משחקי מוקדמות יורו 2020.
בליגת האומות 2019 בחצי גמר הולנד ניצחה את אנגליה 3-1 בהארכה כשדה ליכט כובש את שער השוויון. בגמר הולנד הפסידה 1-0 לפורטוגל.