google/wiki40b huggingface dataset:
נשימה תאית

נשימה תאית היא התהליך המשמש להכנת מאגרי אנרגיה זמינה לשימוש בייצורים חיים.
הנשימה התאית מתרחשת בתוך תא. בתהליך הנשימה התאית מפורקות תרכובות אורגניות, בעיקר פחמימות אותן צרך ("אכל") האורגניזם קודם לכן; האנרגיה המשתחררת עם פירוק התרכובות משמשת להרכבת הנוקלאוטיד ATP - "מטבע האנרגיה" של כל היצורים החיים. התא מסוגל להשתמש ב-ATP מאוחר יותר לשם ייצור אבני הבניין התאיות ולשם התנעת תהליכים רבים בו. לפירוט עקרונות הפקת האנרגיה בתא ראו: מטבוליזם.
בתהליך הנשימה התאית מתרחש מעבר של אלקטרונים בין שני חומרים שונים. מעבר זה, בדומה למתרחש בסוללה החשמלית, הוא אחד הגורמים המניעים את תהליך ייצור ה-ATP.
טעות רווחת לחשוב שנשימה תאית קשורה בהכרח לצריכת חמצן. לדוגמה, חיידקים רבים מקיימים תהליכים של נשימה אל-אווירנית. מקור הטעות הוא כדלהלן: בבסיסם של כל תהליכי הנשימה עומדות תגובות חמצון-חיזור; אלו הן תגובות שבמהלכן אטומים מוסרים אלקטרונים לאטומים אחרים. בעבר היה פירוש המילה חמצון "התרכבות עם חמצן", אך בכימיה מודרנית שונתה משמעות המושג ל"מסירת אלקטרונים" (החומר שעובר חמצון מוסר אלקטרונים ל'מחמצן'). לכן אף על פי שבעבר קושרה הנשימה להתרכבות עם חמצן, כיום ידוע שחמצן איננו קולט האלקטרונים היחידי במערכות ביולוגיות בכלל, ובתהליך הנשימה התאית בפרט.
מפת הדרכים

מפת הדרכים הייתה תוכנית מדינית לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני. התוכנית הוצגה כמימוש החזון אותו הציג נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש הבן בנאומו ב־24 ביוני 2002. התוכנית הציעה פתרון הדרגתי, רב-שלבי ורב-שנתי לסכסוך הישראלי-פלסטיני, בפיקוח ובסיוע "הקוורטט", ויעדה היה יישוב סופי וכולל של הסכסוך הישראלי-פלסטיני עד שנת 2005. ראש ממשלת ישראל אריאל שרון הודיע על תמיכתו בתוכנית בנאומו בכנס הרצליה ה-3 בשנת 2002.

התוכנית נכתבה במחלקת המדינה בבית הלבן ומנסחה העיקרי היה דייוויד סאתרפילד.

שלבי מפת הדרכים

בשלב הראשון, שנועד להתחיל במאי 2003, היו הפלסטינים צריכים להתחייב להפסקה של האלימות, ולחדש את שיתוף הפעולה עם ישראל. בשלב זה היו אמורות להיערך רפורמות מדיניות ברשות הפלסטינית, ושני הצדדים אמורים להצהיר על מחויבותם לפתרון שתי מדינות לשני עמים ולהפסקת האלימות. הפלסטינים אמורים להילחם בטרור, מדינות ערב - להפסיק את מימון הטרור (המימון התגבר לאחר כמה שנים), וישראל - לסגת מהאזורים שנכבשו מאז ראשית האינתיפאדה. כמו כן, אמורה ישראל לפתוח בסיוע הומניטרי לרשות, להקפיא את הבנייה בהתנחלויות ולפרק את כל המאחזים שהוקמו לאחר מרץ 2001. שלב זה למעשה לא יושם מעולם במלואו, והפלסטינים והישראלים לעולם לא המשיכו לשלבים מאוחרים יותר נכון לשנת 2016.
בשלב השני, שנועד להתחיל עד דצמבר 2003, הייתה אמורה לקום מדינה פלסטינית עם גבולות זמניים, שתקיים משא ומתן בנושאים עקרוניים, וכן הייתה אמורה להתכנס ועידת שלום בינלאומית.
בשלב השלישי, שנועד להיות מיושם עד סוף 2005, היה צפוי להיחתם הסכם שלום קבע בין ישראל והפלסטינים, והסכם שלום בין ישראל לכל מדינות ערב.

תגובות ויישום מפת הדרכים

באופן רשמי, קיבלה הרשות הפלסטינית את מפת הדרכים ללא הסתייגויות.
גם ממשלת ישראל קיבלה באופן רשמי את מפת הדרכים, אך עם זאת היא הגישה לארצות הברית מספר הערות, במסמך שכותרתו "14 ההערות של מדינת ישראל למפת הדרכים". בין ההערות קיימות דרישות לא לדון במסגרת המשא ומתן בהתיישבות ביהודה ושומרון, במעמד הרשות הפלסטינית ומוסדותיה בירושלים, "הדגשת זכות ישראל להתקיים כמדינה יהודית שאליה תיאסר שיבת פליטים פלסטינים, כולל הצהרה פלסטינית בדבר ויתור על זכות השיבה" והתניה של התקדמות במתווה ב"הפסקה מוחלטת של הטרור האלימות וההסתה" ("על הרשות לחנך לשלום"). להערות אלה אין תוקף משפטי. ארצות הברית הבטיחה להתייחס להערות של ישראל "באופן מלא ורציני", אך לא נתנה להם תוקף מדיני מחייב. 
ישראל לא הקפיאה את בניית ההתנחלויות, ולא פירקה את כל המאחזים הלא חוקיים שהוקמו מאז, חלק מהם אף הכשירה בדיעבד. 
יש הטוענים שהרשות הפלסטינית עשתה מעט מאוד כדי לעמוד במשימה של ריסון ארגוני הטרור], פירוקם והקמת כוחות ביטחון ממשלתיים בלעדיים, אך עם זאת  קיימה בחירות חופשיות ועשתה צעדים לכיוון של רפורמה מדינית ברשות. 
על פי דו"ח שב"כ שמציין את התפלגות ההרוגים הישראלים מפעולות טרור פלסטיני בין השנים 2000-2008, חלה ירידה משמעותית במספר ההרוגים הישראלים משנת 2003. יש המייחסים את הירידה בהרוגים כתוצאה מריסון הטרור הפלסטיני על ידי הרשות הפלסטינית
בסופו של דבר, לוח הזמנים שהציבה מפת הדרכים כשל, מאחר שהיעד אותו הציבו לסיום הסכסוך, סוף שנת 2005, עבר.
יורי אברמוביץ'

קורות חיים

אברמוביץ' נולד והתגורר עד מלחמת העולם השנייה בחרקוב (באותה עת בברית המועצות. כיום באוקראינה). לאחר שמשפחתו ניצלה הודות לאווקואציה ב-1944 עבר יחד איתה לקייב שם סיים את בית הספר.
ב-1959 סיים את לימודיו במכון לטייס של מוסקבה כשבזמן הלימודים עסק בספורט דאונים ומטוסים במועדון המכון אותו סיים ב-1957. המשיך לטוס במועדון הטייס המרכזי הקרוי על שמו של ואלרי צ'קאלוב והשתתף במפגני אוויר בשנים 1958 ו-1961.
בין השנים 1959 - 1963 היה המהנדס הראשי (לפי מקורות אחרים עוזרו) במכון לטיסות ניסיון בעיר ז'וקובסקי. ב-1965 סיים בית הספר לטייסי ניסוי.
בין השנים 1965 - 1995 היה טייס ניסוי במפעל "דגל העמל" בעיר לוחוביצי באובלסט של מוסקבה. הטיס במסגרת ניסוי מיג-21, מיג-23, מיג-29 הצבאיים ודגמיהם השונים וכמו כן איל-103 רב-שימושי הקל. ב-7 באוגוסט 1971 נפלט בעקבות מצב חירום ממיג-23.
על הטיסות הללו קיבל עיטור "גיבור הפדרציה הרוסית" ומדליית זהב.
התגורר בעיר ז'וקובסקי ועבד כסגן מנהל מחלקת טיסות ניסוי באיגוד תעשייתי מוסקבאי לכלי טיס "מיג" במחלקת טיס.
טסטר

טסטר הוא מברג שבו קבוע התקן לבדיקת קיום מתח חשמלי בין מוליך לבין הארקה. באנגלית, וגם בגרמנית, Tester הוא "בוחן". למרות זאת בשתי השפות יש לכלי שמות אחרים.
ידית הטסטר שקופה ועשויה מחומר מבודד. החלק המתכתי של המברג, אשר ברובו עטוף בחומר מבודד, מחובר בתוך הידית לנורת ניאון. בצידה השני הנורה מחוברת לרכיב אלקטרוני בעל התנגדות של עשרות מגה אוהם. הנגד מחובר בצידו השני אל חלק מתכתי הקבוע בבסיס הטסטר. נגיעה של קצה הטסטר בנקודה הנבדקת, כאשר האדם הבודק נוגע בבסיסו, תאפשר לזרם חשמלי לזרום דרך הנורית אל גוף האדם וממנו אל האדמה. די בזרם חלש ביותר כדי לגרום לנורית להאיר ולהעיד בכך על קיום מתח חשמלי.
ישנם טסטרים המכילים סוללות על מנת לבדוק סגירת מעגל חשמלי (שאינו טעון במטען חשמלי), או לגילוי קרינה אלקטרומגנטית חלשה שאינה ניתנת לגילוי בטסטר רגיל (כגון לבדוק האם יש מתח בכבל חשמלי מבלי לפרק את המפסק)
אם האדם שבודק קיום מתח חשמלי נועל נעליים בעלות סוליית גומי או חומר מבודד אחר, או שהוא עומד על משטח מבודד - ייתכן שהנורה לא תאיר גם כאשר המוליך הנבדק נושא מתח חשמלי. במקרה כזה, מגע יד בקיר או בחומר בעל מוליכות טובה יותר, שמחובר אל האדמה או הארקה, יגרום לנורה להאיר.
רומן סאיס

קריירת מועדונים

סאיס נולד לאב צרפתי ממוצא מרוקאי ולאם צרפתייה. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ואלנס. בקיץ 2011 הצטרף לקלרמון מהליגה הצרפתית השנייה, בה שיחק שנתיים. בקיץ 2013 חתם בלה הבר גם בה שיחק שנתיים.
ב-3 ביולי 2015 חתם לשנתיים באנז'ה, העולה החדשה לליגת העל הצרפתית.
ב-30 באוגוסט 2016 עבר לאנגליה וחתם לארבע שנים בוולברהמפטון וונדררס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-17 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד ניוקאסל יונייטד. ב-30 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד בורטון אלביון. סאיס היה שותף לחזרה של וולבס לפרמייר ליג בסיום עונת 2017/2018.

קריירה בינלאומית

סאיס, שנולד בצרפת החליט לייצג את מרוקו, ארץ מוצאם של הוריו. בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו בהפסד 0–1 לטוגו. ב-20 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד טוגו.
סאיס השתתף עם מרוקו בגביע אפריקה לאומות 2017 ובמונדיאל 2018.
אזור תעשייה ניצני שלום

אזור התעשייה ניצני שלום (נקרא גם 'אזור תעשייה מסילה') הוא אזור תעשייה הממוקם בין כביש 6 לעיר טולכרם, בסמוך למחלף ניצני עוז, ובצמידות לגדר ההפרדה. אזור התעשייה הוקם בשנת 1985 ועובדים בו כ-600 פועלים פלסטינים במפעלים ישראלים.
אזור התעשייה צמוד נמצא ממזרח לגדר ההפרדה ולקו הירוק וגדר נוספת מפרידה בינו לבין העיר טול כרם. למתחם כניסה ממערב המיועדת לישראלים, וכניסה ממזרח המיועדת לפלסטינים. 
כבשאר שטחי יהודה ושומרון, חוקי העבודה של ישראל אינם חלים במקום (אלא אם הוסכם אחרת, במפורש או במשתמע). פועלים פלסטינים שעבדו במקום התלוננו על תנאי עבודה גרועים, שכר מתחת לשכר המינימום, רשלנות מצד המעסיקים שמובילה לתאונות עבודה והזנחה של נפגעי תאונות עבודה.
בתחילת אירועי האינתיפאדה השנייה נשרף כליל אזור התעשייה, אך שוקם לאחר מכן. באוגוסט 2002 נרצח במקום עובד ישראלי ממושב עולש שעבד באזור התעשייה. באפריל 2008 נרצחו קצין הביטחון של אזור התעשייה ומאבטח נוסף בפיגוע ירי.
בראשית העשור השני של המאה ה־21 הועבר שטח אזור התעשייה לתחומה המוניציפלי של מועצה אזורית שומרון בצו אלוף. עם זאת, המועצה אינה מספקת שירותים מוניציפליים במקום ואינה גובה ארנונה.
בתוך שטח מתחם אזור התעשייה שוכנים שרידי מבני תחנת הרכבת טול כרם, שפעלה ממלחמת העולם הראשונה ועד 1948, והייתה נקודת מעבר בין מסילת השומרון למסילה המזרחית (שפעלו ברוחב פסים שונים).
פאטבוי סלים

ביוגרפיה

קוק החל את הקריירה המוזיקלית שלו במהלך שנות השמונים כאשר הצטרף ללהקת האינדי רוק הבריטית The Housemartins, בה שימש בתור גיטריסט בס. הלהקה לא האריכה ימים ובשנת 1988 היא התפרקה. בעקבות כך קוק החל את קריירת הסולו שלו ואף זכה להכרה מסוימת כאשר הוציא את להיטו הראשון "Blame It on the Bassline" אשר הגיע למקום 29 במצעדים של שנת 1989.
בהמשך הקים קוק את ההרכב Beats International. האלבום הראשון של ההרכב אשר יצא לשווקים בשנת 1990 זכה להצלחה רבה והכיל את הלהיט "Dub Be Good to Me". אף על פי כן, האלבום השני של הלהקה "Excursion on the Version" אשר יצא לשווקים בשנת 1991 לא הצליח לשחזר את ההצלחה של קודמו.
לאחר מכן קוק הקים את ההרכב Freak Power יחד עם נגן הקרן אשלי סלייטר והזמר ג'סי גרהם. אלבום הבכורה של ההרכב "Drive Thru Booty" יצא בשנת 1994 והכיל את הלהיט "Turn On, Tune In, Cop Out", אשר זכה לפרסום רב, במיוחד לאחר שחברת לוי'ס השתמשה בו במסע הפרסום שלה. בשנת 1996 הוציא ההרכב את אלבומם השני "More of Everything for Everybody".
בהמשך עבד יחד עם הרכבים שונים בהם Pizzaman ו-Mighty Dub Katz.
בשנת 1995 הוציא קוק לשווקים, תחת שם הבמה Pizzaman, את אלבום הסולו Pizzamania אשר הכיל שירי האוס. שלושה שירים מתוך האלבום הגיעו לצמרת המצעד הבריטי באותה העת - "Trippin' on Sunshine", "Sex on the Streets" ו-"Happiness".
בשנת 1996 קוק הוציא לשווקים אלבום חדש בשם "Better Living Through Chemistry" אשר שילב בין היתר סגנונות ומקצבים שונים משנות השישים והשבעים. השיר "Everybody Needs a 303" מתוך האלבום הגיע לצמרת המצעד הבריטי באותה העת.
בשנת 1998 הוציא לשווקים את האלבום "You've Come a Long Way, Baby". האלבום אשר כלל בין היתר את הלהיטים "Right Here, Right Now", "Praise You" ו-"Rockafeller Skank" זכה להצלחה רבה.
בשנת 2000 הוציא לשווקים את האלבום "Halfway Between the Gutter and the Stars" אשר הכיל שני שירים אותם הוא ביצע בשיתוף פעולה עם מייסי גריי ואת הלהיט "Weapon of Choice" אשר זכה להצלחה רבה בעיקר בשם הווידאו קליפ שלו בו כיכב השחקן כריסטופר ווקן.
בשנת 2004 הוציא לשווקים את האלבום "Palookaville".
ב-19 ביוני 2006 יצא לשווקים אלבום האוסף המצליח של פאטבוי סלים "The Greatest Hits - Why Try Harder".
בשנת 2013 הוציא את השיר "Eat Sleep Rave Repeat" שנחל הצלחה גם בגרסת המקור וגם לרמיקס של קלווין האריס.
במאי 2014 הוציא את השיר "Eparrei" יחד עם Dimitri Vegas & Like Mike, דיפלו, בונדה דו רולה ופין, ברמיקס של W&W. השיר הוחתם בלייבל "Smash The House" והוצג על ידי התקליטנים הטובים ביותר בעולם.
ב-12 במרץ 2017 הופיע בהאנגר 11 בתל אביב.
איגוד ישראלי לבקרה אוטומטית

איב"א, איגוד ישראלי לבקרה אוטומטית (באנגלית: IAAC - Israeli Association for Automatic Control), הוא ארגון ישראלי העוסק בקידום המחקר וההוראה בישראל של תחום הבקרה האוטומטית, בעיקר על ידי ארגון כנסים אקדמים וסדנאות בנושא. האיגוד משמש כארגון הישראלי החבר בפדרציה הבינלאומית לבקרה אוטומטית (IFAC). הוא מנוהל מהטכניון בחיפה.

היסטוריה

האיגוד הוקם בתחילת שנות השישים על ידי מהנדסים מהטכניון ומרפא"ל, ביניהם שני בונן, זאב בונן, ידידיה שמיר (המדען הראשי של משרד הביטחון דאז), שמואל מרחב ויוליוס פרמינגר, אשר נבחר לכהן כיו"ר הראשון של האיגוד. עד שנת 1978 עמד בראש האיגוד יו"ר אך מאז שנה זו הוחלט כי בראש האיגוד יעמוד נשיא.

מבנה ארגוני

האיגוד מנוהל מהפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בראשו עומד נשיא, כיום פרופ' פר-אולוף גוטמן מהפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית בטכניון, ובנוסף חברים בוועד המנהל גזבר, מזכיר ונציג מרפא"ל. בהנהלה המורחבת חברים נציגים מאוניברסיטאות ומכללות אחרות בישראל, כגון מכון ויצמן ואוניברסיטת תל אביב וכן נציגים מחברות תעשייתיות (ובפרט התעשייה הצבאית), כגון התעשייה האווירית או אלביט מערכות. חברות אלו שותפות גם במימון האיגוד.
נריה

נֵרִיָּה הוא התנחלות דתית לאומית תורנית בהרי גופנה שבמערב בנימין, הממוקם בגוש דולב-טלמונים ושייך למועצה אזורית מטה בנימין. היישוב נמצא מזרחית לעיר מודיעין עילית (קריית ספר), בגובה של כ-540-590 מטר מעל פני הים. היישוב אינו מוכר כעצמאי, ונחשב לחלק מהיישוב טלמון.
היישוב הוקם בשנת 1991 (ה'תשנ"א) על ידי מספר משפחות שאליהן הצטרפו תלמידים מישיבת מרכז הרב. נקרא על שמו של הרב משה צבי נריה. נכון לשנת 2019 מונה היישוב 350 משפחות. רב היישוב הוא הרב מיכאל הרשקוביץ.

שירותים ביישוב

ביישוב ארבעה בתי כנסת, תלמוד תורה "נהג כצאן יוסף"  ואולפנה השייכת לרשת בני עקיבא.
בעבר פעלה ביישוב תנועת הנוער אריאל ועברו לתנועת הנוער עזרא ולה שני סניפים, סניף בנים ובנות, נפרדים. בשנת 2015 חזרו הסניפים לתנועת הנוער אריאל.
JQuery

רעיון הספרייה

העבודה עם jQuery, נעשית באמצעות אובייקט מוגדר מראש הקרוי 'jQuery', כאשר לצורך נוחות, ניתן לסמן אותו באמצעות תו הדולר ($).

לדוגמה, למחיקת כל הקישורים מדף מסוים, על ידי הסרת כל המופעים של האלמנט <a> מה־HTML.
$('a').remove()
באמצעות שימוש בפונקציה noConflict, ניתן להחליף את סימן ה-$ בסימנים אחרים למניעת התנגשות במשתנים אחרים.

jQuery תומך בהפעלה של פונקציות על אובייקטים בדף HTML, או הפעלת פונקציות ישירות שאינם קשורים לאלמנטים.
לדוגמה, הפונקציה הבאה מציגה על המסך קטע קוד שנטען בAJAX מדף מסוים:
$.get('/',function (response) {alert(response)});
קושיצה

גאוגרפיה

קוֹשִׁיצֶה נמצאת בחלקה המזרחי של סלובקיה, בעמק הנהר הורנד (Hornád) במישור קושיצה, מוקפת ברכס הרי צְ'יֶרֶנָה הוֹרה (Čierna Hora) מצפון, ובגבעות וולובסקה וְרְכִי (Volovské vrchy) ממערב. העיר נמצאת בגובה 208 מטר מעל פני הים.

אוכלוסייה

בעיר מתגוררים כ-240,000 תושבים. בצפיפות של 968 אנשים לקמ"ר. שמינית מתושבי העיר אינם סלובקים, ומתפלגים לשיוך אתני באופן הבא: כ-9,000 הונגרים, כ-5,000 צוענים, כ-3,000 צ'כים, כ-1,300 רוסינים, כ-1,000 אוקראינים וכ-5,000 ששיוכם האתני אינו ידוע. ישנם בעיר גם גרמנים, מוראבים, פולנים, בולגרים, מאות בודדות של יהודים וכ-700 בעלי שיוכים אתנים נוספים.

היסטוריה

ב-1230 נזכרת קושיצה בפעם הראשונה כישוב - עיר (villa), ברישומי רכישת קרקעות. 
ב-1281 נזכרת לראשונה העיר כ-civitas, במקום כישוב - עיר. מאותה השנה קיים גם החותם העתיק ביותר הידוע של העיר. בסביבות 1290 היה כבר מרכז העיר מוקף חומה.
ב-1290 השיגה העיר עצמאות בענייני הכנסייה, החוק, המשפט וזכות השימוש בביצורים. ב-1307 היה לה מטבע משלה.
בעקבות שריפה גדולה שפקדה את העיר ב-13 באפריל 1556, וגרמה נזקים כבדים, ביקשה מועצת העיר פטור ממס ל-8 שנים מהשליט. ב-1657 הוקמה האוניברסיטה הראשונה בעיר. באוניברסיטה היו 3 פקולטות: שפות, פילוסופיה ותאולוגיה.
ב-1906 הובאו לקבורה בקתדרלה בקושיצה עצמותיו של הגיבור הלאומי ההונגרי פרנץ ראקוצי, שמת בגלות בטורקיה ב-1735.
ב-2 בנובמבר 1938 נכנסו ההונגרים לקושיצה ושמה חזר להיות Kassa (קאשה).
ב-19 במרץ 1944 נכנסו הגרמנים להונגריה ובאפריל אספו את היהודים מקושיצה וסביבתה לבית החרושת ללבנים ומשם נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
ב-19 בינואר 1945 שוחררה העיר מידי הנאצים, על ידי הצבא האדום. ב-1964 הגיעה אוכלוסייתה לכדי מאה אלף תושבים.

יהדות

עדויות לנוכחות יהודית בקושיצה מופיעות כבר במאה ה-15 ובמאה ה-16. מסמך משנת 1524 מזהה את מנהל המטבעה המקומית כיהודי ומסמך אחר מזכיר שגם קודמו היה יהודי. ככל הנראה היהודים עזבו את קושיצה וחזרו לסביבות העיר בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18. היהודים התגוררו בסביבת קושיצה והגיעו אליה לסחור בימי השוק ובירידים, אך לא הורשו ללון בעיר והם התגוררו בעיקר ברוזנופצ'ה. מדיניות זאת הייתה פשרה בין דרישת הסוחרים הגויים שלא יינתן ליהודים להתגורר בסביבות העיר כלל, לבין בקשות היהודים להתגורר בעיר עצמה. בראשית המאה ה-19 התגוררו בעיר מספר מועט של יהודים, בין השאר אלמנה שניהלה בה מסעדה כשרה עבור היהודים שבאו לסחור בעיר. בשנת 1840 בוטל האיסור על מגורים של יהודים בעיר, ובעיר התפתחה קהילה קטנה ששכרה מבנה לצורך בית כנסת.
כ-12,000 מיהודי העיר והסביבה נרצחו במהלך השואה.
כיום יש בעיר קהילה יהודית קטנה, עם מטבח ובית כנסת שפעיל בשבתות ובחגים. מרכז הקהילה נמצא לא רחוק מבית הכנסת שבתמונה, שפעיל כיום רק בחלק מהחגים ואירועים מיוחדים.
אלברט בן-חיים

אלברט בן חיים (נולד ב-1937) הוא צייר ישראלי, חבר באיגוד הציירים של ישראל וצרפת..

חייו

נולד במקנס שבמרוקו. כבר בילדותו הצטיין בן חיים בציור דיוקנאות ונופים. בגיל 13 זכה במקום ראשון בתחרות ציור עבור חברת אייר פראנס. הפרס זיכה אותו בטיסה לפריז ופגישה ראשונה עם המרכז העולמי של האמנות, שם ביקר לראשונה במוזיאוניים ובלובר שהשפיעו על דרך חייו. כאשר סיפר לאביו על רצונו להיות צייר הוא התנגד ואמר לו שלא ניתן לחיות מציור ועדיף ללמוד מקצוע.
בן חיים השתייך לתנועת הצופים במרוקו בין השנים 1952 – 1950
עם פתיחת הסניף הראשון של תנועת הנוער דרור בעיר מקנס, הצטרף לתנועה הציונית, והיה פעיל בתנועה.
בשנת 1955 נשלח ללמוד במכון למדריכי חו"ל בירושלים שם עבר הדרכה קדם צבאית, שימוש בנשק ופעילות חשאית, וכן הכשרה בעבודת שדה בקיבוצים בארי וכברי.
מרוקו זכתה לעצמאות והוא נשלח למרוקו ופעל בהמחתרת היהודית במרוקו לארגון הנוער במסגרת תנועת דרור ועלייתם הבלתי לגלית לישראל .
בשנת 1958 עלה לישראל.
בין השנים 1965- 1984 למד ציור בבית הספר לאומנויות בעיר קאן בצרפת. לאחר מכן למד טכניקות ציור בצבע שמן באוניברסיטת חיפה והשתלם בין השנים 96–1995 במוזיאון תל אביב בלימודי אמנות פלסטיים ודקורציה. מאז 1997 משתתף בכל קיץ בסדנת ציור המתקיימת בפרובנס (דרום צרפת) יחד עם אמנים מהשורה הראשונה ברחבי העולם.
בן חיים מצייר על בד בטכניקה מעורבת בצבעי שמן ואקריליק. יצירותיו עוסקות לרוב בנושאים תנ"כיים הוא מוצא את השראתו בספר שיר השירים. יצירותיו מוצגות בגלריות בארצות הברית והוא נוטל חלק בתערוכות בצרפת ובארץ.
מתגורר באשדוד.
טייבה (נפת רמאללה ואל-בירה)

היסטוריה

ידוע כי הערבים נהגו להמיר בשם זה שמות יישובים קדומים שכללו את השורש ע.פ.ר. ( "عفريت", שמשמעותו בערבית "שד"), לשם "טייבה" (שמשמעותו "מקום טוב"), ולכן מזהים החוקרים את הכפר עם מקומה של עפרה המקראית המוזכרת בספר יהושע כאחת מערי בנימין.
לפי המסורת הנוצרית ביקר ישו בכפר ולכן התקדש המקום והוקמו בו כנסיות ומוסדות נוצרים. בפאתיו הדרום-מזרחיים של הכפר שוכנת כנסייה צלבנית על שם ג'ורג' הקדוש הבנויה על חורבות כנסייה ביזנטית. חלק מהבניינים המודרניים נבנו על יסודות בתים מהמאה ה-5.
במאה ה-19 נערך ליד הכפר הקרב העיקרי בין שבטי הבדואים במלחמת קיס וימן.

מבשלת בירה טייבה

בכפר שוכנת מבשלת בירה המייצרת מאז 1995 את "בירה טייבה", הבירה הפלסטינית הראשונה. ביישוב מתקיים מאז 2005 פסטיבל בירה נודע, ואירופאיים רבים השוהים בארץ (דיפלומטים, עיתונאים וכדומה) מתאמצים להגיע אליו. הפסטיבל השנתי מתקיים בסגנון אוקטוברפסט.
קלאודיו בוויו

קריירת מועדונים

בוויו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של נאנט וכאשר סיים את גיל הנוער הצטרף לטרואה מהליגה השנייה. ב-24 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בסטיה. ב-23 במרץ 2011 הושאל לשאטורו עד לסיום העונה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו בסיום העונה, והעסקה יצא לפועל בסיום עונת 2010/2011. ב-37 משחקים בוויו כבש 10 שערים והיה מלך השערים של הקבוצה באותה עונה ובסיום העונה רכשה שאטורו את כרטיס השחקן שלו. ב-19 באוקטובר 2012 כבש שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1-3 נגד אז'אקסיו.
לאחר שגילה יכולת טובה, אולימפיק מרסיי הביע עניין בשחקן, אך ב-29 בינואר 2013 הושאל לבסטיה מהליגה הראשונה לעד לסיום העונה. בסיום העונה החליטה בסטיה לא לממש עליו את האופציה מאחר שלא עלה על הציפיות. ב-20 ביוני 2013 חתם בגנגאן. בעונתו הראשונה במועדון זכה בקופה דה פראנס שהיה התואר הראשון שלו בקריירה. בוויו היה שותף לכל משחקי הקבוצה בליגה האירופית אלייה העפילה אוטומטית אחרי הזכייה בגביע והיה שותף להישג השיא של המועדון שהעפיל לשלב 32 הגדולות של המפעל בו הודח על ידי דינמו קייב. את העונה סיים כמלך השערים של המועדון עם 17 שערים בליגה ורק אלכסנדר לאקזט, אנדרה פייר ז'יניאק, זלאטן איברהימוביץ' ואדינסון קבאני כבשו יותר ממנו בליגה.
ב-27 ביוני 2015 חתם באולימפיק ליון ל-4 שנים תמורת 4.5 מיליון אירו. את שער הבכורה שלו במועדון הבקיע נגד גנגאן, קבוצתו הקודמת. בוויו בחר שלא לחגוג את השער כדי לכבד את קבוצתו הקודמת. ב-16 בינואר 2016 חתם בסלטה ויגו מהליגה הספרדית ל-5 שנים תמורת 5 מיליון אירו. סלטה היא הקבוצה הראשונה של בוויו מחוץ לצרפת.
ב-29 באוגוסט 2017 הושאל ללגנס מליגת העל הספרדית.
ב-30 באוגוסט 2018 הושאל לקן מליגת העל הצרפתית.

קריירה בינלאומית

ב-23 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גוואדלופ בתיקו 0-0 נגד סורינאם במסגרת פלייאוף מוקדמות הגביע הקריבי 2017. 6 ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-2 בגומלין נגד סורינאם שהעפילה לגמר המפעל על חשבונה של גוואדלופ.
שריר הכנפה התיכון

שריר הכנפה התיכון (או השריר הכנפי הפנימי), הוא שריר עבה ומרובע ואחד משרירי הלעיסה. סעיף הלסת התחתונה של עצב הגולגולת החמישי, העצב המשולש, מעצבב את שריר הכנפה התיכון.

עצבוב

בניגוד לשריר הכנפה הצידי ושאר שרירי הלעיסה שמעוצבבים על ידי ההסתעפות הקדמית של עצב הלסת התחתונה של העצב המשולש, שריר הכנפה התיכון מעוצבב על ידי העצב הראשי של עצב הלסת התחתונה של העצב המשולש (V) לפני ההסתעפות.
כ"ט בנובמבר (אוניית מעפילים)

כ"ט בנובמבר הייתה אוניית מעפילים, נקראה על שם החלטת האו"ם בכ"ט בנובמבר על הקמת מדינה ליהודים בארץ ישראל.

קורותיה

יצאה מאלג'יר ב-19 בנובמבר 1947 ועל סיפונה 44 בני נוער, משם תוכננה להפליג לצרפת ולאסוף מעפילים נוספים. הים סער, ומשיקולי מזג אויר עברה הספינה את מיצרי בוניפציו ועקפה את סרדיניה במעבר מדרום לסיציליה, ובכך האריכו את הדרך. כשעברו את סרדיניה, הודיעו לבסיסים בצרפת ואיטליה כי הדלק אוזל והמים לא יספיקו. בינתיים שככה הסערה והספינה הצליחה להגביר מהירות ולהתקדם. במהלך ההפלגה התמוטטו הקונסטרוקציות שנבנו, והיה צורך בתיקונים. בקרבת חופי הארץ יצא מנוע אחד מכלל פעולה, וניתן היה להתקדם במהירות 1.5 קשר בלבד.
בדרך לצרפת חלה תקלה במנוע והיא הפליגה לסרדיניה. שם נעצרה על ידי האיטלקים והובלה לנמל בצפון האי. רב החובל וסגנו שיתפו פעולה עם השלטונות ולכן בהיעדרם מילט איש הפלי"ם נמרוד אשל יחד עם יתר הצוות הזר (שלא היה נאמן לרב החובל) את הספינה. הם עגנו במפרץ קטן ומוסתר בחוף המערבי של קורסיקה. למקום הגיעה "הפורצים" וחילצה את הילדים. בלב ים נפגשה הספינה על פי תוכנית עם "לקוממיות" וקלטה את 680 מעפיליה, עתה קיבל את הפיקוד מוקה לימון.
ב- 23 בדצמבר, ממערב לאי כרתים, החלה ללוות את הספינה משחתת בריטית. עם הגילוי, התבקשו המעפילים לרדת אל מתחת לסיפון. ההוראות היו להתנגד, באופן סביל בלבד, להעברה לארץ, אך באופן פעיל יותר להעברה למקום אחר, או לגירוש.
ב-28 בדצמבר, בשעות הלילה, נתפסה הספינה על ידי ארבע משחתות. ב-21:45 עלו על סיפונה מלחים בריטים. לפני כן הסכים צוות הספינה שיגררו אותה בגלל הקלקול במנוע. הבריטים ביקשו שהצוות יחתום כי הדבר נעשה מרצונו, אך הצוות סירב והספינה נכנסה בכוחות עצמה לנמל חיפה. בשעה 00:30, אור ליום 29 בדצמבר, נכנסה הספינה לנמל. על פי דו"ח בריטי, רק קבוצה קטנה ניסתה להתנגד בשירה, וההתנגדות הייתה מתונה. 683 איש הועלו על אניית הגירוש 'אושן ויגור' שהפליגה לקפריסין. בשעה 03:00, ב-29 בדצמבר, הסתיימה ההעברה. 331 גברים, 212 נשים, 124 ילדים, גורשו למחנות המעצר בקפריסין. חמישה מעפילים חולים נשארו בארץ.
מנזר רטיסבון

מבנה המנזר

חזית המנזר שאורכה כתשעים מטר מעוצבת בסימטריה האופיינית לסגנון הרנסאנס - בארוק האיטלקי עם אלמנטים רומנסקיים. האדריכל הוא האב מ' דומה (M.Doumet). משני קצוות החזית מתחילים שני אגפים של המנזר. האגפים הדרומי והצפוני מתנשאים לגובה של קומה נוספת מעל האגף המרכזי. ראשית נבנה הצד הצפוני של חזית הבניין ונחנך בשנת 1884 ואילו הצד הדרומי של חזית הבניין נבנה רק לאחר מכן ובנייתו נשלמה בשנת 1891. באגף הדרומי של המנזר ישנה קפלה אשר נחנכה בשנת 1894 ואילו האגף הצפוני נבנה רק לאחר מכן והוא ארוך יותר ממקבילו הדרומי. 
לאמצעו של האגף הצפוני מחובר אגף נוסף הניצב לאגף הצפוני. חלק זה של הבניין נבנה רק בשנות השלושים של המאה העשרים. במרתף הבניין נמצאים אולמות גדולים המאופיינים בקירות עבים ובתקרות בעלות קימרונות. האולמות שימשו בעבר ככיתות לימוד, חדר אוכל ומטבח. 
בחצר הצפונית של המנזר מצוי מגדל שמירה שהוקם בשנות השלושים של המאה התשע-עשרה, ימי שלטונו של איברהים פאשה בארץ ישראל. המגדל שימש כחלק ממערכת של מגדלי שמירה ואיתות על הדרך בין ירושלים ליפו.
המנזר נמצא בבעלות הכס הקדוש.

היסטוריה של המנזר

בחלק מתקופת מלחמת העולם הראשונה שימש המבנה כמפקדה של גדוד תותחנים אוסטרי שנשלח לארץ ישראל על מנת לסייע לצבא העות'מאני במלחמתו באנגלים.
לאחר המלחמה הושב המנזר למסדר "אבות ציון". 
בשנת 1921 חנתה בחצר המנזר "פלוגה" של גדוד העבודה שעסקה בחציבת אבנים באזור ירושלים. עקב מקום חנייתה כונתה הפלוגה בשם "פלוגת רטיסבון". בעת מאורעות תרפ"ט מצאו יהודי הסביבה מקלט במנזר.
בתקופת מלחמת העצמאות התגוררו בבניין רטיסבון הנשים והילדים מכפר עציון שפונו לשם כאשר המגורים בגוש עציון הפכו למסוכנים. לאחר מלחמת העצמאות שימש המבנה את האוניברסיטה העברית שכן לא ניתן היה ללמוד בקמפוס האוניברסיטה בהר הצופים. עם השנים הוחזר הבניין לרשותה של הכנסייה הקתולית. 
משנת 1970 פועל במקום סמינר תאולוגי נוצרי, העוסק בלימודי נצרות ליהודים. אחד ממורי הסמינר היה חתן פרס ישראל האב מרסל דיבואה. בשנת 1998 פרס הוותיקן את חסותו על הסמינר, ושמו החדש של הסמינר הוא "המוסד האפיפיורי רטיסבון". 
בתחילת שנות ה-90 השכיר הוותיקן חלקת קרקע שבתחומי המנזר לקבלן הישראלי מרדכי אביב לצורך בניית מתחם מגורים יוקרתי במקום בשם "לב רחביה". הייתה זו העסקה הראשונה בין הוותיקן לאיש עסקים ישראלי].
בשנות ה-2000 משמש המבנה להרצאות וכבית מלון לצליינים.

בית צ'רצ'יל

סמוך למנזר עמוד מבנה בן 3 קומות, שנבנה בשלהי המאה-19, כבית מגורים למשפחה ערבית נוצרית כחלק משכונת אל אמירה. שכונה שנבנתה מחוץ לחומות העיר העתיקה בה התגוררו משפחות נוצריות יווניות-אורתודוקסיות. המבנה מכונה "בית צ'רצ'יל", ככל הנראה, משום שב-1941 שימש כבית הארחה לחיילים בריטיים, ומסופר כי ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל לן או התארח בבית, בעת שביקר בארץ ישראל.