google/wiki40b huggingface dataset:
שלום עליכם (פיוט)

מקור הפיוט

שמו של מחבר הפיוט אינו ידוע, ומקורו קבלי, כנראה מקהילות המקובלים בצפון אפריקה במאה ה-17, נפוץ בידי תנועת החסידות ומשם לכל קהילות ישראל. הפיוט מבוסס על הכתוב בסידורים עתיקים לומר בסיום התפילה איש לרעהו שלום עליכם שלוש פעמים, ועל אגדת חז"ל בתלמוד הבבלי, מסכת שבת:
תניא, ר' יוסי בר יהודה אומר: שני מלאכי השרת מלוין לו לאדם בערב שבת מבית הכנסת לביתו, אחד טוב ואחד רע. וכשבא לביתו ומצא נר דלוק ושלחן ערוך ומטתו מוצעת, מלאך טוב אומר: יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך, ומלאך רע עונה אמן בעל כרחו. ואם לאו - מלאך רע אומר: יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך, ומלאך טוב עונה אמן בעל כרחו.
— תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד ב'
אגדה זו הייתה מוכרת עקב אזכורה בזמירות שבת קדומים אחדים.
הביטוי מלך מלכים מופיע במקרא בספר יחזקאל כאויבו של נבוכדנצר, אשר יכריעו. מלך מלכים זה מיוחס בדרך כלל לכורש או לדריווש. הביטויים "שלום עליכם", וכן "הקדוש ברוך הוא" הם מן המשנה ואילו הביטוי "מלאכי שרת" ו"מלאכי שלום" הם ביטויים המופיעים לראשונה בספר הזוהר.
בסוף פיוט "רבון העולמים" בספר הלקט הקבלי "חמדת ימים" אשר נדפס בשנת ה'תצ"א (סביבות 1731) לפני שהפיוט "שלום עליכם" הודפס בסידורים כלשונו, נכתב הפיוט כפי הנראה פרי עטו של הרב ישראל יעקב אלגאזי עצמו:
מַלְאֲכֵי הַשָּׁלום בּואֲכֶם לְשָׁלום.

בָּרְכוּנִי לְשָׁלום וְאִמְרוּ בָּרוּךְ לְשֻׁלְחָנִי הֶעָרוּךְ.

וְצֵאתְכֶם לְשָׁלוֹם מֵעַתָּה וְעַד עולָם אָמֵן סֶלָה.

נוסחאות

הפיוט בנוי מארבעה בתים, שההבדל ביניהם הוא במילים הראשונות שבכל בית. יש הגורסים בבית הראשון "מַלְאֲכֵי הַשָּׁלוֹם" בדומה לשאר הבתים בפיוט, יש הגורסים "מַלְאֲכֵי הַשָּׁרֵת", ויש שאומרים את שניהם. וכן בבית השלישי יש נוהגים לומר "ברכוני לחיים טובים ולשלום". את הבית הרביעי, "בשבתכם לשלום", נוהגים לשיר רק למנהג הספרדים. מנגד ישנם המשמיטים את הבית 'צאתכם לשלום' על מנת שלא "לגרש" את המלאכים, או שבמקום לאמר "צאתכם לשלום" אומרים "בצאתכם לשלום". בסידורי רעדלהיים, גורסים "מלך" במקום "ממלך" בכל הבתים. לפי מנהג האשכנזים, נוהגים להשמיט את המילים "מלאכי רחמים" בכל בית. בקהילות רבות נהוג לחזור על כל בית שלש פעמים.

לחן

הפיוט זכה ללחנים רבים, בהם זה שהקליט בשנת 1918 ישראל גולדפרב, חזן בית הכנסת הקונסרבטיבי קהילת בית ישראל אנשי אמת שבברוקלין, ניו יורק לאחר שהיגר מאוקראינה לארצות הברית.
בקהילות מרוקו נהגו לשיר את הפיוט בלחן של השיר המוכר בלאדינו "כאשר המלך נמרוד" ("Kuando el Rey Nimrod").

הפנייה למלאכים

אחרי הפיוט יש המוסיפים פסוק ממזמור תהילים צ"א, כדי להדגיש שהתפילה הכלולה בפיוט איננה מופנית למלאכים, אלא לה' שישלח לנו ברכה על ידי מלאכיו:
כִּי מַלְאָכָיו יְצַוֶּה לָךְ לִשְׁמָרְךָ בְּכָל דְּרָכֶיךָ, ה' יִשְׁמָר צֵאתְךָ וּבוֹאֶךָ מֵעַתָּה וְעַד-עוֹלָם.
— תהלים, צ"א, י"א; קכ"א, ח'
ישנה מחלוקת בהלכה לגבי מספר פיוטים הכוללים פנייה למלאכים שיפעלו עבור המבקש, ביניהם גם הפיוט "שלום עליכם", מאחר שתפילה לכל כוח שאינו הקב"ה אסורה. המתירים, ובראשם החת"ם סופר, מבארים שמדובר בפנייה מליצית לקב"ה שייטיב לנו על ידי מלאכיו.
רבי יעקב עמדן, היעב"ץ, התנגד לאמירת פיוט זה, מפאת הפנייה למלאכים וכן נאמר בשם רבי חיים מוולוז'ין. פיוטים אחרים הכוללים פנייה למלאכים הם הפיוט "מכניסי רחמים", שנאמר בסוף הסליחות לימים נוראים לפי מנהג אשכנז, וקטע הפיוט "מידת הרחמים עלינו התגלגלי", המופיע אף הוא בסליחות לפי מנהג אשכנז.
סיבה נוספת שהועלתה לאי אמירת הפיוט היא שבימינו איננו במדרגה ראויה לדבר עם מלאכים.
מילת

שיטת המילת

על פי שיטת ה"מילת", ראשי המילת, ראש הדת שחבריה במיעוט היו אחראים על קהילותיהם וכפופים ישירות לסולטאן העות'מאני. למילתים הייתה מידה רבה של כוח בתוך קהילותיהם, הם קבעו חוקים משלהם וגבו מיסים. תפיסת המילת הביאה לאוטונומיה פנימית ודתית רבה ולפלורליזם כלפי המיעוטים ברחבי האימפריה. שורשיה נטועים במדיניות הד'ימי שהייתה נהוגה כלפי בני המיעוטים המונותאיסטים במדינות האסלאם. 
בין הנהנים מן השיטה היו יהודי טורקיה, יהודי יוון ואנשי היישוב הישן בארץ ישראל, אשר חיו בסובלנות יחסית תחת השלטון העות'מאני, וזכו לשלטון אוטונומי בהנהגת החכם באשי לו היו סמכויות מלאות כלפי בני העדה. כמו כן על היהודים חלו הגבלות מועטות על חייהם או עיסוקם.
שיטת המילת בוטלה בטורקיה ברפורמות אטאטורק, אך נשארה בתוקף במדינות פוסט עות'מאניות רבות, כגון ירדן, מצרים, לבנון ועיראק.  גם בארץ ישראל אומץ המילת, בתחום דיני המשפחה, על ידי שלטונות המנדט הבריטי ובהמשך עוגן בחוק במדינת ישראל. השיטה מאפשרת כיום ליהודים, מוסלמים, נוצרים ודרוזים להחזיק בבתי דין דתיים עצמאיים ולאכוף דיני אישות משלהם, ללא התערבות המדינה. כך לדוגמה פוסק בית הדין היהודי על פי דיני המשפט העברי והמוסלמי על פי חוקי השריעה.
ביצת פברז'ה

ביצי פברז'ה הן 69 תכשיטים בצורת ביצה שנוצרו על ידי "בית פברז'ה" - בית המלאכה של התכשיטן פטר קארל פברז'ה, בסנקט פטרבורג, בשנים 1885–1917.
50 ביצים נוצרו על ידי פברז'ה עבור הצארים של רוסיה אלכסנדר השלישי וניקולאי השני. שתי ביצים נוספות אשר הוכנו עבור הצאר ("צביר הכוכבים" ו"התרזה הקארליאנית") בשנת 1917 לא הועברו לו בשל מהפכת פברואר. שבע נוספות הוכנו עבור משפחת קלץ' (Kelch) ממוסקבה.
את הביצים יצרו ממתכות יקרות והן עוטרו באבנים יקרות ובאמייל. כיום "ביצת פברז'ה" הפך לשם נרדף לתכשיטי זהב איכותיים וגם למותרות.

היסטוריה

את ביצת פברז'ה הראשונה, ה"תרנגולת", יצר קרל פברז'ה בשנת 1885 בהזמנת הצאר אלכסנדר השלישי. אלכסנדר רצה להפתיע את רעייתו, הצאריצה מריה פיודורובנה, במתנה לכבוד חג הפסחא. המתנה שנבחרה הייתה תכשיט בצורת ביצת פסחא מעוטרת. הביצה הייתה עשויה זהב ומצופה אמייל, אולם ניתן היה לפתוח אותה, בדומה לבובת מטריושקה, ובתוכה היה חלמון מוזהב, שבתוכו תרנגולת עשויה זהב, ובתוכה כתר עשוי אבני אודם.
הצאריצה כה התלהבה מהמתנה עד כי הצאר אלכסנדר מינה את פברז'ה לתכשיטן המלכותי והורה לו ליצור ביצת פסחא חדשה מדי שנה, ובלבד שבתוך כל ביצה תהיה הפתעה. בנו של אלכסנדר, הצאר ניקולאי השני, המשיך מנהג זה. החל מעלייתו לשלטון הזמין שתי ביצי פסחא בכל שנה, אחת עבור אמו האלמנה ואחת עבור אשתו, אלכסנדרה פיודורובנה.
נוסף על הביצים שנוצרו מדי שנה עבור המשפחה הקיסרית, נוצרו 15 ביצים למשפחות עשירות, ובהן 7 ביצים עבור התעשיין העשיר אלכסנדר קלץ'.
צבי הירש פרבר

הרב צבי הירש פרבר (1879, סלובודקה, ליטא - נובמבר 1966) היה תלמיד חכם וראש ישיבה, נואם מחונן וסופר פורה. ממייסדי הקהילה החרדית באנגליה.

ביוגרפיה

נולד בשנת תרל"ט (1879) בסלובודקה, פרבר העיר קובנה בליטא, לרב שמעון יהודה לייב (נפטר ב-9 במרץ 1906) ולחנה דבורה (נפטרה ב-29 בדצמבר 1911). בבחרותו למד בישיבת סלובודקה היוקרתית, במהלך לימודיו קיים קשרים עם ענקים כמו רבה של קובנה רבי יצחק אלחנן ספקטור, וגדולי תנועת המוסר, כמו רבי יצחק בלאזר ורבי נפתלי אמסטרדם. הוא נישא לפרידה גולדברג.
בשנת תר"ע (1910), בעקבות משבר כלכלי, עקר לבריטניה. מיד לאחר הגיעו, סייע לפיתוחה של ישיבת עץ חיים, ופרסם מנשר בו קרא להגברת מודעות התושבים המקומיים לחשיבות הדגש על לימודי תורה שבעל פה שהיו רפויים וזנוחים שם באותה תקופה. הוא היה חלק מהצוות המייסד של הישיבה במנצ'סטר יחד עם הרב יהושע דב סילברסטון, ושימש בה כר"מ הראשון במשך שלוש שנים.
בשנת תרע"ג (1913) התמנה הרב פרבר, לרבה של שכונת סוהו ברובע ה"וסט אנד" בלונדון. תחת הנהגתו גדלה הקהילה, ונפתחו במסגרתה בתי כנסיות רבים. הקהילה הקימה מקוה טהרה שעמד בפרמטרים הלכתיים מחמירים, ואף חנכה בית קברות פרטי ב-1915 הקים הרב פרבר את החברא קדישא "חסד ואמת".
הרב פרבר כיהן במשך שנים רבות כמזכיר הכבוד של "ועד הרבנים" הלונדוני, והיה יושב ראש איגוד הרבנים "התאחדות הרבנים". הוא תמך בתנועת אגודת ישראל. הוא התיידד עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, כאשר זה האחרון כיהן בתקופת מלחמת העולם הראשונה כרבה של קהילת "מחזיקי הדת" בלונדון.
הרב פרבר נחשב לדרשן מחונן, הוא היה מרתק את קהל שומעיו, ותואר כמי שיכול להביא את הקהל לצחוק מתגלגל ולדמעות שליש בטווח של משפטים ספורים. בעיתונות התקופה היהודית, הוא מוזכר פעמים רבות כמי שנשא הספד בהלוויותיהם של אישים יהודיים שונים. הוא החזיק במשרת הרבנות של סוהו, במשך 42 שנים, עד פרישתו לגמלאות בשנת 1955.
הרב פרבר נפטר בשנת 1966, והותיר אחריו את בנו יעקב פרבר, וארבע בנות.
שבר מחזורי

במתמטיקה, שבר מחזורי הוא ביטוי אינסופי הכתוב כשבר עשרוני על-פי השיטה העשרונית או שיטת ספירה אחרת, שבו הספרות שמימין לנקודה העשרונית חוזרות על עצמן ממקום מסוים ואילך. לדוגמה, . ביטוי כזה מייצג מספר רציונלי, כלומר, מנה של שני מספרים שלמים (הקרויה גם שבר). 
את המחזור מקובל לציין בקו מחבר מעל לספרות החוזרות: כותבים  במקום , ו-  במקום .
לכל מספר רציונלי חיובי  יש הצגה כביטוי עשרוני , שבו  הוא מספר שלם, ואילו  המופיעים אחרי הנקודה הם ספרות מהקבוצה . בהנחה שהשבר  מצומצם, יש לו הצגה סופית (כזו שבה הספרות  שוות לאפס ממקום מסוים ואילך) אם ורק אם  מחלק חזקה כלשהי של 10; בכל מקרה אחר, יש לו הצגה (יחידה) כשבר מחזורי. טענה זו נכונה בכל בסיס: הפיתוח הוא סופי אם ורק אם המכנה מחלק חזקה כלשהי של הבסיס, ואחרת הפיתוח מחזורי (השבר , למשל הוא שבר מחזורי בשיטה העשרונית, אך יש לו הצגה סופית בבסיס טרנרי, שבו ערכו 0.1).
את השבר המחזורי  אפשר להציג גם כביטוי עשרוני סופי - הוא שווה ל-1. כך הדבר בכל שבר מחזורי שבו המחזור מורכב מן הספרה 9 (ובבסיס b, בכל שבר מחזורי שבו המחזור מורכב מן הספרה b-1). להרחבה בנושא ראו 0.999....
המחזור אינו מתחיל בהכרח בספרה הראשונה שמימין לנקודה העשרונית - השבר , למשל, נכתב בצורה ...0.16666, כלומר המחזור שלו כולל את הספרה 6, שמופיעה החל מהמקום השני מימין לנקודה.

הפיכה ידנית של שבר מחזורי לשבר פשוט

נקח לדוגמה את השבר המחזורי ...0.166666, אפשר להציב אותו במשתנה X, כך:  לזה נקרא 1#

את 1# עכשיו נכפיל ב-10, כך:  ולזה נקרא 2#

כאן פשוט נחסר את 1# מ-2# ונקבל  

במקרים שונים צריך להכפיל את X במספר שונה, העקרון הוא להכפיל אותו פי [מספר הספרות שיחזרו על עצמן]^10.

ההצגה העשרונית של מספר רציונלי היא מחזורית

נתון מספר רציונלי חיובי  (כאשר n ו-m שלמים). נפרק את m למכפלה: , כאשר  מורכב מן החזקות הגבוהות ביותר של 2 ו- 5 המחלקות את m, ואילו  זר ל-10. כעת קיים k כך ש-  מחלק את , ואפשר לכתוב . לפי משפט אוילר, קיים מספר t כך ש-  יתחלק ב-  (למעשה t מחלק את , כאשר  היא פונקציית אוילר). נסמן , ונחלק עם שארית: . כעת . אבל , ולכן אפשר לכתוב , כאשר  הן ספרות (בטווח 0 עד 9). מכאן ש- . 
זוהי ההוכחה עבור בסיס 10; להוכחה של אותה טענה בבסיס כללי, B, יש לפרק את m למרכיב המחלק חזקה גבוהה של B, כפול מרכיב זר ל-B, ולהמשיך באותו אופן.

הוכחה אחרת לכך שההצגה העשרונית של מספר רציונלי היא ביטוי סופי או מחזורי

יהי  שבר מצומצם כאשר  (מספרים טבעיים שונים מאפס). נבצע חילוק ארוך של p ב-q. אזי "נוסיף אפסים" מימין במידת הצורך (ראו הסבר למה הכוונה בהמשך ובדוגמה), ונקבל שכל השאריות האפשריות הן . אם נגיע בשלב כלשהו לשארית 0 סיימנו (אם רוצים להפוך את הביטוי למחזורי, אפשר להחסיר 1 מהספרה האחרונה ולהוסיף אינסוף ספרות 9 מימין לה. למשל: 1 = 0.999...). אם לא, מתישהו נבצע q+1 פעולות חילוק. מאחר שיש יותר פעולות חילוק מאשר שאריות אפשריות, נובע לפי עיקרון שובך היונים, שמתישהו השארית חוזרת על עצמה, ועל כן כל סדרת השאריות הנובעת ממנה חוזרת באופן אינסופי.
בפועל, כדי לחלק את p ב-q, בכל פעם שהשארית קטנה מ-q ושונה מאפס, מוסיפים עוד אפס מימין ואז מבצעים חילוק עם שארית (יש לזכור לטפל נכון בחזקות של ה-10). סכום המנות (או סדרת המנות, כאשר כל מנה מוכפלת בחזקה מתאימה של 10) נותן את תוצאת החילוק.
תנועה אחורית (אסטרונומיה)

תנועה אחורית (מכונה גם נסיגה) באסטרונומיה מתייחס לתופעה בה כוכבי הלכת נראים כאילו הם מחליפים את כוון תנועתם יחסית לכוכבי השבת באופן זמני ואז חוזרים שוב לכוון תנועתם המקורי (התנועה "הקדומנית" של כוכבי הלכת). מקור התופעה באשליה אופטית הנובעת מהתנועה היחסית של כדור הארץ וכוכבי הלכת במהלכם סביב השמש. דורות של אסטרונומים קיבלו את ההסבר השגוי של תלמי לתנועה האחורית עד שניקולאס קופרניקוס הסביר את התופעה כתוצאה של המודל ההליוצנטרי.

התופעה

המיקום של כוכבי השֶׁבֶת יחסית זה לזה נשאר קבוע על פני אלפי שנים, ולכן הם מציגים "מפת" שמיים קבועה מלילה ללילה. כוכבי הלכת לעומת זאת משנים את מיקומם בשמיים יחסית לכוכבי השבת ולשאר גרמי השמיים (לכן הם נקראים כוכבי לכת, וגם לפלנטה ביוונית משמעות דומה). כוכבי הלכת כמו השמש ושאר גרמי השמיים נראים "זורחים" במזרח ו"עורבים" במערב (בגלל סיבוב כדור הארץ סביב עצמו). אבל, אם משווים את המיקום של כוכב לכת יחסית לכוכבי השבת לילה אחרי לילה ניתן להבחין שכוכבי הלכת "גולשים" לאט לכוון מזרח של מפת השמיים (כלומר כל לילה הם יזרחו קצת יותר מאוחר יחסית לכוכבים שלידם). גלישה זאת (הנקראת התנועה ה"קדומנית") היא איטית ביותר ואי אפשר להבחין בה במהלך לילה אחד. מאדים למשל ישלים סיבוב שלם מזרחה על פני מפת השמיים במשך כמעט שנתיים. תופעה זאת נובעת מכך שכוכבי הלכת נעים כל לילה עוד קצת "מזרחה" במסלולם סביב השמש.
פעם בזמן מה (במחזור שאורכו כאורך המחזור הסינודי של כוכב הלכת) כוכב הלכת מאט את תנועתו מזרחה על פני מפת השמיים, נעצר (תופעה הנקראת עמידה), ומתחיל לנוע בכוון ההפוך - כלומר מערבה על פני מפת השמיים. זאת היא התנועה האחורית (או הנסיגה) של כוכב הלכת. התנועה האחורית (כמו הקדומנית) היא איטית וניתן להבחין בה רק על ידי השוואת מיקום כוכב הלכת לשאר מפת השמיים מלילה ללילה. הנסיגה ממשיכה במשך כמה שבועות (בין 41 יום אצל מאדים ועד 158 יום אצל נפטון) ואז כוכב הלכת מאט שוב את תנועתו אחורנית, עומד שוב, וחוזר לתנועתו הרגילה מזרחה על פני מפת השמיים.

היסטוריה

תופעת התנועה האחורית של כוכבי הלכת הייתה ידועה כבר לבבלים. המודל הגיאוצנטרי לפיו כל גרמי השמיים סובבים סביב כדור הארץ שהיה מקובל על רוב האסטרונומים עד ימי ניקולאס קופרניקוס התקשה להסביר תופעה זאת, וגם תופעות נלוות כמו שינויים בבהירותם ומהירותם של כוכבי הלכת. כדי להסביר את אלה הציע האסטרונום אפולוניוס מפרגה במאה ה-3 לפנה"ס את מודל האפיציקלים לפיו כוכבי הלכת ממוקמים על מעגלים קטנים שמרכזם סובב על מעגל גדול המקיף את כדור הארץ. ראו איור 4. תאוריה זאת אומצה ופותחה על ידי היפרכוס מרודוס ועל ידי תלמי (שניהם אסטרונומים מהמאה ה-2 לפנה"ס) שתיאר אותה פורמלית בספרו אלמגסט שהיה מקובל אחר כך במשך מאות שנים. מודל זה הצליח לחזות את מסלולי כוכבי הלכת בדיוק הולך ומשתפר לאורך השנים אך במחיר של הוספת עוד ועוד אפיציקלים.
בשנת 1543 פורסם ספרו של ניקולאס קופרניקוס בו הוא הציע את המודל ההליוצנטרי לפיו כדור הארץ ושאר כוכבי הלכת סובבים סביב השמש (הצעה שהועלתה כבר על ידי מספר אסטרונומים לפניו - כמו אריסטרכוס מסאמוס היווני, ואחריו אבן באג'ה האנדלוסי). מודל זה מפשט מאוד בין השאר את ההסבר לתופעת התנועה האחורית. למרות זאת קופרניקוס נאלץ להמשיך ולהשתמש באפיציקלים כדי להסביר את הסטייה של כוכבי הלכת ממסלול עגול מדויק. יוהאנס קפלר אחר כך שיפר את המודל כשהראה שכוכבי הלכת נעים במסלולים אליפטיים ולא עגולים סביב השמש.
דייגו מיליטו

קריירת מועדונים

דייגו מיליטו החל את הקריירה שלו בראסינג קלוב בעוד אחיו החל לשחק ביריבתה הגדולה אינדפנדיינטה. באחד ממשחקי הדרבי הלוהטים, דרש דייגו מהשופט להרחיק את אחיו לאחר שהאחרון ביצע עבירה. הוא היה אחד החלוצים המסוכנים בליגה הארגנטינאית, כבש 34 שערים ב-137 הופעותיו במדי הקבוצה ועזר לה לזכות באליפות ב- 2001.
בינואר 2004 הוא עבר לקבוצת גנואה מסרייה ב' באיטליה באמצע העונה. את אותה עונה סיים עם 12 שערים ב-20 משחקים. בעונה שלאחר מכן הוביל את הקבוצה לעלייה לסרייה א' עם 21 שערים ב-39 משחקים, אך שערוריית מכירת משחקים הביאה להורדתה של הקבוצה לסרייה C. בעקבות כך החליטה הקבוצה להשאיל את מיליטו לריאל סראגוסה. בסך הכל כבש במדי הקבוצה 33 שערים ב-59 משחקים.
עונתו הראשונה של השחקן בליגה הספרדית הייתה מרשימה והוא סיים את העונה עם 15 שערי ליגה, בנוסף הוא הצטיין גם במשחקי הגביע ואף כבש ארבעה שערים בניצחונה של סראגוסה על ריאל מדריד.
את עונת 2006/2007 סיים מיליטו עם 23 שערים, שניים פחות ממלך שערי הליגה, ההולנדי רוד ואן ניסטלרוי. בכך הוא ביסס את מעמדו כאחד החלוצים הטובים בליגה הספרדית.
מיליטו שיחק בסראגוסה 3 עונות בהן היו לו 108 הופעות בליגה וכבש 51 שערים.
בעונת 2007/2008 מיליטו היה מבוקש על ידי מספר קבוצות בכירות מרחבי אירופה, אך ירד בסיומה עם סראגוסה לליגה השנייה. למרות התעניינות מצידן של קבוצות מרחבי אירופה, בחר מיליטו לבסוף להצטרף לגנואה סמוך לתום חלון ההעברות בהעברה שמוערכת ב-8 מיליון אירו. החזרה לקבוצה הייתה מוצלחת ומיליטו כבש 5 שערים בחמשת המשחקים הראשונים בהם שיחק.
ב-21 במאי 2009 חתם מיליטו באינטר מילאנו. במהלך שהותו באינטר כבש מיליטו מספר שערים חשובים, כמו שער בכל אחד מהדרבים של מילאנו ושערים נגד צ'לסי וברצלונה במסגרת ליגת האלופות. החלוץ הארגנטינאי הוסיף לכבוש גם בגמר הגביע האיטלקי שנערך ב-5 במאי 2010 נגד רומא, שער שהביא את התואר הראשון שלו במדי אינטר. ב-16 במאי 2010 כבש מיליטו שער מול סיינה מבישולו של ארגנטינאי אחר, חאבייר זאנטי, שער שהתברר כשער האליפות ובכך מיליטו זוכה באליפות הראשונה שלו בקריירה. ב-22 במאי הבקיע את שני השערים בניצחון קבוצתו על באיירן מינכן בתוצאה 2:0 בגמר ליגת האלופות וגם נבחר לתואר השחקן המצטיין של הגמר ביחד עם ווסלי סניידר, והשלים זכייה בטרבל.
לאחר הזכייה בטרבל עם אינטר נבחר דייגו מיליטו כשחקן השנה של 2010 בליגת האלופות.
ב-19 ביוני 2014 חזר למועדונו הראשון וחתם בראסינג קלוב לחוזה לשנה וחצי.

נבחרת ארגנטינה

למרות הצלחתו הרבה, מיליטו לא הצליח לתפוס מקום של קבע בסגל הנבחרת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בינואר 2003 במשחק הידידות מול נבחרת הונדורס בכדורגל .
למרות הסטטיסטיקה המרשימה, מיליטו שימש בשנים האחרונות כמחליפו של הרנן קרספו. מרבית הופעותיו היו מול נבחרות קטנות ובמסגרת סגלים שהורכבו משחקני ליגת העל הארגנטינאית. לזכותו 4 שערים ב-21 הופעות.
מיליטו זומן לסגל נבחרת ארגנטינה למונדיאל 2010, אך כמעט ולא זכה לשחק, מה שעורר תהיות רבות בקרב צופי הכדורגל כיוון שמיליטו עבר עונה טובה ולמרות זאת, מאמן ארגנטינה, דייגו ארמנדו מראדונה החליט בצורה מעוררת מחלוקת לא לשתפו.]
Live à Paris

רקע והפקה

אלבום ההופעה צולם והוקלט באוקטובר 1995, בפריז שבצרפת. במהלך ההופעה ביצעה דיון להיטים שונים כדוגמת "Un garçon pas comme les autres (Ziggy)", "To Love You More", "Destin" ולהיטה "The Power of Love".
איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי העניק לאלבום ההופעה את תואר הפלטינה הכפולה על מכירות של למעלה מ-686,700 עותקים במדינה.
היינריך קספאר שמיד

חייו

שמיד נולד בלנדאו. בנעוריו למד מוזיקה אצל אביו, שהיה מורה בבית ספר ומנצח מקהלה. במשך שנים אחדות גם שר במקהלת נערים בקתדרלה של רגנסבורג. הוא נכנס לאקדמיה למוזיקה במינכן, שם למד הלחנה אצל לודוויג טואילה. ב-1905 קיבל משרת הוראה באקדמיה של מינכן וב-1919 קודם לדרגת פרופסור מן המנין. אחרי מלחמת העולם הראשונה החלה תקופה מצליחה במיוחד בקריירה של שמיד, הן כנגן והן כמלחין. הוא סייר באוסטריה, סקנדינביה ורוסיה. ב-1921 התמנה למנהל הקונסרבטוריון של קרלסרוהה וב-1924 קיבל לידיו את הנהלת בית הספר למוזיקה של אאוגסבורג (כיום קונסרבטוריון). שמיד פרש מעבודתו האקדמית בשנת 1932.
היינריך קספאר שמיד מת בגייזלבולאך, סמוך למינכן, בשנת 1953.

יצירתו

מבחינה סגנונית, השתייכו יצירותיו של שמיד לשלהי התקופה הרומנטית יותר מאשר לחידושי המאה ה-20. השפעתו של ברהמס, במיוחד, ניכרת מאוד ברגישותו היוצרת של שמיד. הדבר ניכר ביותר בסונאטות לכינור ופסנתר (1920, 1939). יצירתו הטובה ביותר היא, קרוב לוודאי, הסימפוניה ברה מינור (1947), שזכתה להערכה רבה על רעננותה ועל הטיפול המיומן שלה בחומרים מוזיקליים מסורתיים. יסודות של מוזיקה עממית בווארית מופיעים במוזיקה למיסות הכפריות, בחיבוריו הכוראליים, בלידר שלו, ביצירותיו הקאמריות ובאופרה שלו.
איידור גודיונסן

קריירה

גודיונסן החל את הקריירה שלו בקבוצת ואלור רייקיאוויק מעיר הולדתו, רייקיאוויק. הופעת הבכורה שלו בוואלור הייתה בגיל 15 בלבד.
ב-1994 עבר לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. באיינדהובן ערך את הבכורה כבר בגיל 17 אף על פי שבקבוצה שיחקו חלוצים בכירים כרונאלדו. בסוף 1996 שבר את הקרסול ולכן שוחרר מפ.ס.וו. וחזר לשחק באיסלנד במדי קיי אר רייקיאוויק. לאחר תקופה קצרה עבר לבולטון וונדררס האנגלית ב-1998. בהמשך הוא נקנה בידי צ'לסי. בשנת 2006 חתם ל-4 עונות בברצלונה בספרד. בתום החוזה עבר למונקו מליגת העל הצרפתית.
לאחר ששיחק בקבוצות נוספות באנגליה וביוון, ב-14 בינואר 2013 חתם גודיונסן על חוזה לשנה וחצי בקבוצת קלאב ברוז' הבלגית. ב-5 בדצמבר 2014 חזר גודיונסן לאנגליה וחתם לקדנציה נוספת בקבוצת בולטון וונדררס, עד לתום העונה.
ביולי 2015 חתם בשה-ג'יאג'וואנג מליגת העל הסינית. ב-12 בפברואר 2016 חתם לשנתיים במולדה הנורווגית. ב-8 בספטמבר 2017 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
גודיונסן שיחק במדי נבחרת איסלנד משנת 1996 עד 2016 ונחשב לאחד מהשחקנים המובילים שלה. ב-19 בנובמבר 2013 פרש מהנבחרת, אך ב-28 במרץ 2015 חזר בו מפרישתו ושב לשחק בנבחרת, ואף כבש שער בניצחון 3–0 על קזחסטן במסגרת מוקדמות יורו 2016, והיה שותף להעפלתה של איסלנד ליורו 2016, שהיה הטורניר הגדול הראשון שלה בהיסטוריה, בו הגיעו באופן סנסציוני לרבע הגמר, לאחר ניצחון מפתיע 2-1 על אנגליה בשמינית הגמר. בסך הכל כבש 26 שערים ב-88 הופעות, והוא מלך השערים של נבחרת איסלנד בכל הזמנים.
המלחמות השלזיות

המלחמה השלזית הראשונה (1740 - 1742)

כחלק ממלחמת הירושה האוסטרית, נלחמו פרוסיה ואוסטריה על השליטה בשלזיה, מלחמה שקיבלה את השם "המלחמה השלזית הראשונה".
המערכה כולה ארכה חודשיים, במהלכם כבשה פרוסיה את שלזיה, חלק מהממלכה הצ'כית של האימפריה האוסטרית. ב-1741 הביסו הפרוסים את האוסטרים בקרב מולוויץ סמוך לעיר בז'ג (כיום בתחומי פולין). בשלום ורוצלב ב-1742 הועבר רוב שטחה של שלזיה לבעלותה של פרוסיה, ושטח זה הפך לפרובינציה שלזית בגרמניה.
החלק הדרומי של שלזיה (שבשטחו נמנו בין היתר הערים צישין, אופבה וקרנוב) נשאר תחת שליטה אוסטרית ונקרא "שלזיה הבוהמית", וב-1849 שונה השם ל"שלזיה האוסטרית". חלקים מסוימים משלזיה הפולנית לא היו מעורבים במלחמה זו.

המלחמה השלזית השנייה (1744 - 1745)

ב-1744 פתחה אוסטריה במלחמה במטרה לכבוש בחזרה את השטחים שאיבדה לטובת פרוסיה ופולין. ניסיון זה לא עלה יפה וכעבור שנה, בהסכם שנקרא "שלום דרזדן" אושרה בשנית חזקתה של פרוסיה על השטח שהשיגה ב"שלום ורוצלב" ב-1742.

המלחמה השלזית השלישית (1756 - 1763)

מלחמה זו הייתה חלק ממלחמה אירופאית נרחבת שנקראת "מלחמת שבע השנים". במלחמה השלזית השלישית ניסתה אוסטריה בשנית לכבוש בחזרה את שלזיה, ונסתייעה בבת-בריתה רוסיה. אך בשלב מסוים, עקב חילופי שלטון ברוסיה, משכו הרוסים את ידם מהמלחמה ונטשו את אוסטריה, כך שבסופו של דבר, השטח שקיבלה פרוסיה בשלום ורוצלב נשמר למשך 150 שנים נוספות.
אברהם בן דוד יצחקי

ר' אברהם בן דוד יצחקי (1661, תכ"א - 1729, י"ג בסיוון תפ"ט) היה הראשון לציון בשנים 1715–1722. מחבר ספר השו"ת זרע אברהם.

ביוגרפיה

נולד בשנת 1661 בירושלים (יש הסוברים שנולד בחברון). אביו ר' דוד יצחקי היה רבה הראשי של ירושלים, וסבו מצד אמו היה ר' אברהם אזולאי. בנעוריו למד בישיבות ירושלים בהם ישיבת בית יעקב פירירא. והיה תלמידם של ר' משה גלנטי (השני) ור' ישראל יעקב חגיז, וכן למד את חכמת הקבלה עם סבו, ר' אברהם אזולאי. בין חבריו ללימודים היו ר' חזקיה די סילוה ור' משה חיון. חותנו הוא הרב אברהם ישראל זאבי רבה של חברון שהיה גם בן דודו ומחותנו.
בבגרותו מונה לעמוד בראש ישיבה בירושלים. בין תלמידיו נמנים, ר' יצחק הכהן רפפורט, ר' משה חגיז, ר' יצחק זרחיה אזולאי ור' משה ישראל. בשנת תס"ח (1709), כאשר מצבם הכלכלי של יהודי ירושלים התדרדר, יצא כשד"ר לשליחות בין הקהילות היהודיות באזור טורקיה, איטליה והולנד. באותה שנה הוציא מכתב גינוי נגד תומך השבתאות נחמיה חיון. הוא ניצל את נסיעותיו בין הקהילות השונות לא רק כדי לגייס תרומות עבור היישוב היהודי בארץ ישראל, אלא גם כדי להאבק בגילויים המתחדשים של התנועה השבתאית. באיזמיר בשנת ת"ע אף שכנע את הקהילה המקומית לשרוף את ספריהם של השבתאים ולהוקיעם. בסלוניקי בשנת תש"א (1711) עשה תעמולה רבה כדי לשכנע את הקהילה להוקיע את נחמיה חיון. ר' יעקב עמדין (היעב"ץ), מתנגד שבתאות ידוע, התלהב מאישיותו של ר' אברהם לאחר שפגש בו באמסטרדם ותיאר אותו כ"איש דגול, גדול בתורה ובחכמה, משכמו ומעלה גדולה מכל העם."
בשנת תע"ו שב לירושלים וחזר ללמד תורה. בין תלמידיו נמנו ר' משה חגיז, חתנו, ר' רפאל יצחק זרחיה אזולאי (אביו של החיד"א) ועוד. הוא חיבר מספר חיבורים הלכתיים, ביניהם נדפס ספר השו"ת הגדול שלו "זרע אברהם". מתוך כתביו שנותרו בכתב יד כלולים חיבור גדול על הרמב"ם, על הלכות גיטין וכן חידושים על השולחן הערוך.
בשנת 1715 נבחר לכהן בתור הראשון לציון, תפקיד בו כיהן 7 שנים עד פרישתו בשנת תפ"ב (1722). הוא נפטר בירושלים בי"ג בסיוון תפ"ט (1729), ונקבר בהר הזיתים בחצר קבר זכריה. הרב יצחקי היה הראשון שנקבר בחלקה זו, שם נותר עד שבשנת 1960 הוסרו כל הקברים והמצבות מחלקה זו בידי משלחת ארכאולוגית בריטית-ירדנית.

מחיבוריו

כתב חיבור גדול על הרמב"ם וכן חיבורים על יורה דעה, מסכת גיטין, וספרי שאלות ותשובות אך חיבורים אלו לא הודפסו.
ספר השו"ת שלו, זרע אברהם, הודפס בשני חלקים.
מכנסיים

מכנסיים הם בגד הנלבש על חלקו התחתון של הגוף, כשהוא מכסה כל רגל בנפרד (בהבדל מבד המכסה את שתי הרגליים כדוגמת חצאית). 
בתרבות המערב מכנסיים הם הבגד החיצוני הנפוץ לפלג הגוף התחתון לגברים החל מהמאה ה-16. נשים לא נהגו ללבוש מכנסיים עד תחילת המאה ה-20, אולם מאז מנהג זה משתנה בהדרגה. את המכנסיים לובשים החל מקו המותניים והם מוחזקים במקומם על ידי כפתורים, רוכסן, חגורה, כתפות, רצועת גומי ועוד.
המילה "מכנס" מקבילה לשרוול בחולצה ומתארת למעשה חצי מכנסיים.
החל משנת 2002 "נחגג" יום ללא מכנסיים, בו ברחבי העולם אנשים נוסעים ברכבת התחתית בתחתונים.
המכנסיים הומצאו בממלכת פרס, כדי להקל על הפרשים את הישיבה על סוסים.

בהלכה

הכהנים במקדש נצטוו ללבוש מכנסיים קצרים: "וַעֲשֵׂה לָהֶם מִכְנְסֵי בָד לְכַסּוֹת בְּשַׂר עֶרְוָה, מִמָּתְנַיִם וְעַד יְרֵכַיִם יִהְיוּ" (שמות כח, מב). 
רוב הנשים היהודיות-האורתודוקסיות אינן לובשות מכנסיים. לפי דעת חלק מהפוסקים, אשה הלובשת מכנסיים עוברת על האיסור "לא ילבש", המבוסס על הפסוק "לֹא יִהְיֶה כְלִי גֶבֶר עַל-אִשָּׁה, וְלֹא-יִלְבַּשׁ גֶּבֶר שִׂמְלַת אִשָּׁה" (ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק ה') שאוסר על לבישת בגדי גבר על ידי אישה ולהפך. אולם קיימים פוסקים אחרים האומרים שכיון שכיום נהוג שנשים לובשות מכנסיים איסור זה לא חל עליהן. אמנם למרות זאת מוסכם בקרב רוב הפוסקים שמטעמי צניעות על אישה להימנע מלבישת מכנסיים.
הקונגרס הלאומי של ברזיל

הסנאט הפדרלי

הסנאט הפדרלי של ברזיל כולל 81 מושבים, שלושה סנטורים מייצגים כל מדינה ממדינות ברזיל ושלושה מייצגים את המחוז הפדרלי של ברזיל. הנציגים נבחרים על פי רוב הקולות במדינתם, לתקופת כהונה בת שמונה שנים. הבחירות מתקיימות אחת לארבע שנים, כאשר פעם נבחרים שליש מן הסנטורים, ולאחריה שני השליש הנותרים.

בית הנבחרים

בית הנבחרים של ברזיל כולל 513 נבחרים, הנבחרים על פי שיטת ייצוג יחסי לתקופת כהונה בת ארבע שנים. הבחירות הן מערכת מורכבת של ייצוג יחסי על פי מדינות. המושבים מוענקים על פי גודל המדינות, כאשר ישנו מספר מינימום של שמונה נציגים למדינה, ומספר מקסימום של שבעים נציגים.

מושב הקונגרס

מושבם של שני הבתים הוא במבנה שנבנה לכך במיוחד, "ארמון המחוקקים" במרכז ברזיליה בתכנונו של האדריכל אוסקר נימייר. חמש עשרה מפלגות פוליטיות מיוצגות כיום בקונגרס. בברזיל נהוג כי פוליטיקאים מחליפים מפלגות, ולכן המבנה המפלגתי של הקונגרס משתנה ללא הרף.