google/wiki40b huggingface dataset:
רוברט הארדי

ביוגרפיה

רוברט הארדי נולד בצ'לטנהאם שבמחוז גלוסטרשייר באנגליה. אביו היה המנהל של קולג' צ'לטנהם. הוא התחנך ב"ראגבי סקול", ואת קריירת המשחק החל במחזות קלאסיים. גילם את דמותו של הנרי החמישי במחזה השייקספירי באותו שם על במת התיאטרון ועל מסך הטלוויזיה. בהמשך הופיע במחזה קוריולנוס בהפקה של ה-BBC.
בתקופה שגילם את הנרי החמישי גילה הארדי התעניינות בנושאים הקשורים לקרבות של ימי הביניים. מאוחר יותר כתב והציג תוכנית דוקומנטרית שזכתה לשבחים על קרב אז'נקור. כמו כן כתב ספר בנושא הקשת הארוכה.
במשך השנים שיחק במגוון רחב של תפקידים בקולנוע ובטלוויזיה. תפקידו החשוב הראשון היה בסדרת הדרמה זוכת הפרסים "The Troubleshooters" של רשת ה-BBC ששודרה מ-1966 עד 1968. בסדרה גילם את דמותו של אלק סטיוארט, איש עסקים בחברת נפט. תפקידו הידוע והממושך ביותר היה כזיגפריד פארנון, בסדרה "כל היצורים גדולים כקטנים", עיבוד מסוגנן ופופולרי של ספרי ג'יימס הריוט.
כמו כן זכור הארדי מהופעתו בסדרה הקומית "Hot Metal" של רשת ITV, בה שיחק בתפקיד כפול של בעל עיתון (שדמה לאיל התקשורת רופרט מרדוק) ושל עורך העיתון. פעמים אחדות גילם את דמותו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, בין השאר בסרט " Winston Churchill: The Wilderness Years" משנת 1981. עוד גילם את דמותו של רוברט דאדלי, רוזן לסטר, בסרט "אליזבת ר.", ואת הנסיך אלברט בסדרה "אדוארד השביעי". ב-1995 שיחק בסרט הקולנוע "על תבונה ורגישות של אנג לי. בשנים האחרונות הוא מגלם את שר הקסמים קורנליוס פאדג' בסדרת סרטי הארי פוטר.
בין השנים 1961 עד 1986 היה הארדי נשוי לסאלי פירסון, בתה של השחקנית גלאדיס קופר. הוא היה חבר קרוב של השחקן ריצ'רד ברטון.
נוריס קולמן

קריירה מקצוענית

בעונת 1987-1988 חתם קולמן בלוס אנג'לס קליפרס, ושיחק במדי הקבוצה ב-29 משחקים. בעונות שלאחר מכן שיחק בליגת ה-CBA ובאליפות צרפת בכדורסל.
ב-1989 הגיע קולמן לישראל והחל לשחק בקבוצת א.ס. רמת השרון, במדיה קלע 464 נקודות (כל נתוני הנקודות בפסקה זו מתייחסים למשחקי הליגה בלבד), כשכבר במשחקו הראשון בארץ קלע 40 נקודות, במשחק חוץ בו ניצחה רמת השרון את מכבי ראשון לציון. בעונות 1992-1993 ו-1993-1994 שיחק בהפועל ירושלים, בין היתר לצדם של עדי גורדון ודורון שפע; בעונתו ראשונה בקבוצה קלע 417 נקודות, ובשנייה קלע 641 נקודות, ונבחר על ידי שחקני הליגה ל-שחקן העונה של ליגת העל בכדורסל, בפער הגדול ביותר אי פעם מהשחקן שנבחר במקום השני. בסיום אותה העונה חתם על חוזה עם קבוצת מכבי תל אביב, ובכך היה לשחקן הזר הראשון שהוחתם במכבי תל אביב לאחר ששיחק בקבוצה ישראלית קודם לחתימתו במכבי תל אביב. שנתו היחידה במדי מכבי תל אביב הסתיימה בזכייה באליפות המדינה בכדורסל. בשנה שלאחר מכן חזר קולמן לשתף פעולה עם גורדון במדי הפועל ירושלים ויחד הובילו את הקבוצה לזכייתה הראשונה בגביע המדינה בכדורסל. באותה העונה קלע קולמן 482 נקודות. בעונה שלאחר מכן שיחק קולמן בארגנטינה, ולאחר מכן שב לישראל ושיחק בשורות עירוני רמת גן, במדיה קלע 454 נקודות. בעונה שלאחר מכן שיחק בשורות מכבי גבעת שמואל, במדיה קלע 386 נקודות. בסך הכל שיחק קולמן 166 משחקים בליגת העל בכדורסל, במסגרתם קלע 3341 נקודות, ממוצע של 20.13 נקודות למשחק. קולמן מדורג במקום ה-54 ברשימת הקלעים הגדולים בכל הזמנים בליגת העל בכדורסל.
רחל רבין

רחל רבין יעקב (נולדה ב-1 בפברואר 1925) היא אשת חינוך ישראלית ואחותו היחידה של יצחק רבין.

פרסים בהם זכתה

על פועלה עוטרה רחל רבין יעקב בין, השאר, בפרס עליית הנוער והחינוך ההתיישבותי, בפרס מחנכת למופת של המכללות האקדמיות לחינוך, בפרס החינוך של האוניברסיטה העברית, יקירת מכללת תל חי, פרס החינוך של הגליל העליון, יקירת מכללת אורנים ועוד. בשנת 2017 המליצה עליה התנועה הקיבוצית לקבלת פרס ישראל בשנת ה70 למדינה בסוף הוחלט להעניקו ליהודה הראל (שהיה חבר מנרה בעבר וגר היום בקיבוץ מרום גולן).
הפועל כפר סבא בית ברל

היסטוריה

בסוף שנות ה-60 החלו לשחות שחיינים בבריכת רמות השבים, הבריכה היחידה באזור השרון באותה העת. את השחיינים אימן המציל המצטיין חיים נעסה שבהמשך ניהל ואימן את קבוצת מכבי תל אביב. נחום בוך שאימן בברית מכבים עתיד יזם את הרעיון להקים אגודת שחייה בבריכה. רוחק'ה בוגין, שמעה את רעיון והחליטה לקחת את המשימה על עצמה. היא הקימה בשנת 1967 אגודה שנקראה "הפועל רמות השבים". בשנה הראשונה אימן את השחיינים נלו בילדרמן. בשנות ה-80 החלו השחיינים להתאמן בבריכת המקורה והמחוממת בבית ברל ובמהרה הפכה בריכה זו לבריכת הבית של שחייני האגודה. באותם התקופה נקראה האגודה, הפועל הוד השרון בית ברל (הפועל ה.ה.ב.ב) ובין המאמנים שאימנו באגודה היו אורי שפר, בוקי צ'יש ואמנון קראוס. לאחר מכן, שונה שמה של האגודה להפועל כפר סבא בית ברל ובין המאמנים היה אהוד סגל.

המאמנים של הקבוצה

כיום מאמנים באגודה רז בן שושן (מאמן ראשי), פבל פסין, לירן קונובלוב, שחר סילברמן ואורי ברק.

האגודה מתאמנת בבריכות

בבריכת בית-ברל (בריכת 25 מטר) בעונת החורף ובריכה אולימפית בקיץ ובבריכת הקאונטרי כפר סבא.
התאומות ג'מאל

התאומות ג'מאל הוא שם במה של שתי אחיות שנודעו כרקדניות בטן במצרים בשנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה העשרים. שמן האמיתי של האחיות היה הלנה וברטה אלפרט, והן הסתירו את מוצאן היהודי. הן נודעו כתאומות אף שהלנה הייתה מבוגרת בשנתיים מברטה.

קורות חיים

פישל אלפרט, אביהן של האחיות, היה מוזיקאי מצ'רנוביץ שבבוקובינה, אוסטרו-הונגריה, שעבר לבירה וינה, שם היה כנר בתזמורת הסימפונית של וינה. בסוף שנות ה-20 היגר לאלכסנדריה שבמצרים, שם נישא לז'ני (ג'אנין), זמרת אופרה, בת למהגרים יהודים מאירופה. בתם הלנה נולדה ב-1930 ובתם ברטה נולדה ב-1932. במלחמת העולם השנייה עברה המשפחה לקהיר. בילדותן למדו האחיות בלט וריקודים מזרחיים. הן החלו להופיע בסרטים, בין השאר לצד מוחמד עבד אל-והאב ותחיה כאריוכא. הן הופיעו בשמות במה: לילה ולאמְיָה – וגם ליז ולין ג'מאל. בכל הופעותיהן הקפידה אמן להשגיח עליהן.
בנוסף למצרים הן הופיעו במדינות רבות, בהן סינגפור, הודו, סין, יפן, הפיליפינים, טורקיה, תאילנד, קמבודיה וסרי לנקה. הן הופיעו גם בסרט ההודי "בת היהודי" (Yahudi Ki Ladki).
בסוף 1957, כשהאחיות היו יחד עם אמן בהופעות במזרח הרחוק, קיבלו מאביהן מברק ובו נתבקשו שלא לשוב למצרים, משום שהן חשודות בריגול. הן עברו לארצות הברית, שם המשיכו להופיע עד לנישואיהן. לאחר שנישאו עסקו בהוראת ריקודי בטן.
הלנה נפטרה בלונג איילנד ב–1992. ברטה נפטרה בקונטיקט ב–2016.
ארכיון התאומות ג'מאל שמור בספרייה הלאומית.
קומוניקטיבי

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי ברוך בן יצחק ומרק לזר, חברי להקת רוקפור, וכולל 13 רצועות אשר נכתבו והולחנו ברובן על ידי טייב עצמה, בשיתוף עם חברי להקת רוקפור. אמנים נוספים שהשתתפו בכתיבה ובהלחנה הם אמיר דדון ומארינה מקסימיליאן בלומין.
באלבום מנגנים חברי להקת רוקפור, טייב עצמה, והצ'לנית מאיה בלזיצמן.
הסינגל הראשון מהאלבום, "אם אני אלך", יצא לאור ב-9 ביולי 2009. בעקבותיו שוחררו מהאלבום כסינגלים השירים "מדברים", "הכלה", "אולי בחגים" ו"יקינטון".
לאחר צאתו, זכה האלבום לביקורות טובות ברובן. הגדילו לעשות מבקרי המוזיקה אסף נבו, שהגדיר את נינט בעקבות האלבום כ"זמרת הרוק המובילה בארץ", ואבישי מתיה, שבביקורת שכתב על "קומוניקטיבי" אמר "נינט טייב, היא ולא אחרת, מתווה את הדרך למהפכת הרוק השלישית, שתגיע". לצד הביקורות הטובות, האלבום לא נחל הצלחה מסחרית, ונמכר באלפי עותקים בודדים בלבד.]
פליוזאורוס

מאפיינים

לפליוזאורוס הייתה את עוצמת הנשיכה השנייה החזקה ביותר בעולם אי-פעם (לאחר המגלודון), והיא הוערכה ב-160,000 ניוטון (16 טון-כוח).
אורכו המרבי המוערך של יצור זה מגיע ל-15 מטרים (49 רגל) ומשקלו ל-45 טונות, אך חלק מהמינים היו קטנים יותר. אורך הגולגולת מגיע ל-200–250 סנטימטרים (6.6–8.2 רגל). הוא היה בעל סנפירים גדולים יותר מפליואוזאורודים אחרים.
יצור זה שחה בימים והאוקיינוסים הקדומים של תקופת היורה והיה מטורפי העל שלהם. הוא היה טורף אכזרי שניזון מזוחלים ימיים אחרים, דגים לרבות כרישים ורכיכות.
בשנת 2009 נמצאה בנורווגיה גולגולת גדולה של פליוזאורוס שזכתה לכינוי "Predator X", לאחר שלא ידעו באיזה מין מדובר. המין התגלה כפליוזאורוס קיבל את השם Pliosaurus funkei אך זכה לכינוי הקבוע Predator X. ככל הנראה זו הייתה הגולגולת הגדולה ביותר של פליוזאורוס.
מודול הנפח

מודול הנפח (באנגלית: Bulk modulus) הוא תכונה מספרית של חומר, המודדת באיזו מידה משתנה הנפח שלו כתוצאה מהפעלת לחץ אחיד. 
מודול הנפח בדומה למודול יאנג, נמדד ביחידות של מאמץ (דהיינו, כוח ליחידת שטח, כגון פסקל). מודול הנפח תלוי בטמפרטורה ובפיזיקה מקובל לסמן אותו באות K.
Panhard & Levassor Dynamic

יצרנית כלי הרכב "Panhard"

"Panhard" נוסדה בשנת 1845 על ידי 
René Panhard  ושותפו Émile Levassor. החברה הייתה קרויה "Panhard et Levassor". בין השנים 1910–1950 ייצרה "Panhard" משאיות ואוטובוסים, בנוסף לייצור מכוניות, רכבי שטח, ושיריוניות,
בין השנים 1963–1968 "Panhard" הייתה בבעלות סיטרואן, ומאוחר  יותר בבעלות פיג'ו. 
בשנת 2005 הייתה "Panhard" בבעלות "Auverland".  היום "Panhard" בבעלות "Renault Trucks", חברת בת של קונצרן הרכב הצרפתי רנו, הנשלטת משנת 2001 על ידי וולוו (Volvo Group).
ניסים מלכה

ביוגרפיה

מלכה נולד במרוקו. בגיל 10 הוא עלה עם משפחתו לישראל, בה התגורר בקריית שמונה. הוא למד בישיבה תיכונית בצפת ובישיבת הכותל. בצה"ל שירת בגדוד הנח"ל המוצנח במסלול ההסדר, ובגדוד זה השתתף במלחמת יום הכיפורים. בשירות המילואים עבר קורס קצינים.
מלכה הוסמך לרבנות בגיל 23. הוא עבד כמורה וסגן מנהל בית ספר רמב"ם בקריית שמונה. ב-1979 יצא לשליחות בוונצואלה, שם שימש רב ומורה בקהילה היהודית המקומית במשך שלוש שנים. בשובו לישראל מונה לסגן מנהל בית ספר תיכון "המתמיד" בקריית שמונה. ב-1987 מונה ליושב ראש המועצה הדתית של העיר.
ב-1998 נבחר לחבר מועצת העיר בראש רשימת המפד"ל שזכתה בשלושה מתוך 15 מושבים. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2003 התמודד מלכה גם לראשות העיר. רשימתו קיבלה שני מושבים מתוך 13, והוא עצמו קיבל קצת מעל 30% מהקולות בסיבוב הראשון ועלה לסיבוב השני מול ראש העיר המכהן חיים ברביבאי. בסיבוב השני קיבל מלכה פחות מ-42% מהקולות. הוא הצטרף לקואליציה של ברביבאי וכיהן כסגן ראש העיר.
מלכה עזב את המפד"ל והתמודד בראש רשימה עצמאית בבחירות ב-2008. הוא נבחר לראשות העיר בסיבוב השני. ב-2009 מונה לראש סניף הליכוד בעיר והתמודד מטעם המפלגה בבחירות ב-2013, בהן נבחר לקדנציה נוספת. ב-2014 נבחר לסגן יושב ראש מרכז השלטון המקומי.
בפברואר 2016 נחקר בחשד לשוחד, מרמה, הפרת אמונים ושיבוש הליכי חקירה, בעקבות החקירה נשלח למעצר בית. באוגוסט 2018 הודיעה פרקליטות המדינה על סגירת התיק נגדו.
בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018 קיבל מלכה קצת מעל 28% מהקולות ועלה לסיבוב השני מול אביחי שטרן, אך הפסיד בו והודח מראש העיר.
הנרי ברטל פריר

סר הנרי ברטל אדוארד פריר (באנגלית: Henry Bartle Edward Frere; נולד ב-29 במרץ 1815 בקליידאץ', האימפריה הבריטית - מת ב-29 במאי 1884 בלונדון, האימפריה הבריטית) היה פקיד קולוניאלי בריטי. הייתה לו קריירה מוצלחת בהודו, אולם נודע בשל תפקידו בדרום אפריקה, במסגרתו גרם למלחמת הזולו ומלחמת הבורים הראשונה.

חיים מוקדמים

פריר נולד ב-29 במרץ 1815 בעיר קליידאץ' שבבריטניה. אביו היה אדוארד פריר, ואמו הייתה מרי אן גרין. היו לו שתי אחיות, אחת צעירה ממנו ואחת מבוגרת ממנו. הוא התחנך במכללת חברת הודו המזרחית.
בשנת 1842 הוא קיבל תפקיד כמזכירו האישי של סר ג'ורג' ארתור, שהיה מושל בומביי. שנתיים לאחר מכן ב-10 באוקטובר הוא נישא לבתו, קתרין ארתור. בתם הבכורה מרי, הייתה ברבות הימים לסופרת. בניהם הנוספים היו: קתרין (נולדה ב-1849), ג'ורג'ינה (נולדה ב-1850), ארתור (נולד ב-1855) ואליזה (נולדה ב-1857).

תפקידו בהודו

בשנת 1850 הוא מונה לתפקיד הנציב הראשי של מחוז סינד, ושנה לאחר מכן הקים במסגרת תפקידו שירות דואר שהיווה את הבסיס לשירות הדואר ההודי המודרני. בשנת 1857, בתחילת המרד ההודי הגדול, הוא שיגר פלוגות מחיל המצב שלו אל מולטאן ופונג'אב כדי לאבטח אזורים אלו. כאות תודה על פעולותיו, הוא קיבל את אות "אביר מפקד של מסדר האמבט". כמו כן הוא גם הוציא צו הקובע ששפת הסינדהי היא מעתה ואילך השפה הרשמית במחוז סינד, במקום הניבים הפרסיים וניבים נוספים שרווחו אז באזור. פקידי ממשל נאלצו ללמוד סינדהי כדי להמשיך בעבודת היום-יום. בעידודו של פריר גם פורסמו ספרים שונים בשפת הסינדהי.
בשנת 1862 מונה כנציב של בומביי, ושם המשיך במדיניות הטיפוח העירוני שהחל בה בסינד. הוא הקים את "מכללת דקאן" (Deccan College) לארכאולוגיה ולשונות, הפועלת עד ימינו. הוא הורה לנתץ את המבצר העתיק ליד העיר, וכך אפשר לעיר להתרחב ולגדול, ובשנת 1864 נבנתה בהוראתו "מזרקת פלורה" (Flora Fountain). בשנת 1868 פרסמה בתו מרי ספר בשם "Old Deccan Days", שהפך לנכס חשוב בפולקלור ההודי בשפה האנגלית, והפך אותה לסופרת מפורסמת. בשנת 1867 הוא חזר לבריטניה, ושם קיבל את אות "אביר מפקד גבוה של מסדר כוכב הודו".

מלחמת הבסוטו

מאז 1872, נמצא מחוז "בסוטולנד", שבו חיו בני עם הבסוטו, תחת שליטת מושבת הכף. עם זאת, הבריטים, הרשו לבני הבסוטו לשמור על המנהגים המסורתיים שלהם, ואף על מידה מסוימת של עצמאות. בנוסף על כך, הבריטים סיפקו נשק מערבי לבני הבסוטו ותמורה לכך הלוו סייעו להם במלחמותיהם. עם זאת בשנת 1879 פרסם פריר את "החוק להגנת השלום", שקבע שכל העמים הלא-אירופאים החיים במושבת הכף צריכים להתפרק מנשקם. בני הבסוטו ראו חוק זה כשרירותי וגזעני, וסירבו. בספטמבר 1880 נכשלו הניסיונות לשכנע את הבסוטו לוותר על נשקם ופרצה "מלחמת הבסוטו". כשפרצה המלחמה, פריר כבר לא היה בתפקידו. הוא נקראה למשפט בלונדון על פזיזותו במלחמת הזולו. בתוך חודשיים פתחו הבסוטו במרד גלוי. הם רכשו נשק בכמויות גדולות ממדינת אורנג' החופשית, וניצלו את אופיה ההררי של ארצם ללוחמת גרילה כנגד הכוחות הבריטים. בסופו של דבר באמצע שנת 1881, חתמו הבסוטו והבריטים על הסכם שלום שהכיר בזכותם של הבסוטו לשאת נשק, והעניק עצמאות מסוימת לארצם. זו הסיבה שכיום מדינת לסוטו, הידועה גם בשם "בסוטולנד", היא מדינה עצמאית המוקפת כל כולה בדרום אפריקה.

אחריתו

בשנת 1880 הוא נקרא לשוב ללונדון והואשם בפזיזות וביציאה למלחמה ללא רשות. הוא הודח מתפקידו ומת בלונדון ב-29 במאי 1884. הוא נקבר בקתדרלת סנט פול.
שמואל בן יוסף

הרב שמואל בן רבי יוסף (קראקא, בסביבות שנת ה'ת' 1640 - אלטונה, א' באדר ה'ת"ס, 1700), מרבני פולין, פרשן השולחן ערוך, פעל במאה ה-17. מחבר הספרים "עולת תמיד" ו"עולת שבת".

ביוגרפיה


חותנו היה הרב חיים אורגלר, מחכמי קרקוב (נפטר חשוון תמ"ט).
הוא שימש כדיין בקרקוב.
התמוטט ונפטר בפתאומיות בליל שבת, א' באדר ת"ס (1700), בעת ביקור באלטונה. הוא נקבר בבית הקברות המקומי יומיים לאחר פטירתו.

פירושו לשולחן ערוך

חיבר פירוש על שולחן ערוך אורח חיים (נדפס לראשונה אמסטרדם תמ"א). חלקו הראשון, העוסק בהלכות יום יום (סימנים א-רמא), נקרא "עולת תמיד", וחלקו השני, העוסק בהלכות שבת ומועד (סימנים רמב-תרצז), נקרא "עולת שבת". 
הפירוש מצוטט רבות בפי הבאים אחריו, אך ה"מגן אברהם" מצטט אותו תכופות באופן ביקורתי.
הדבר גרם לירידת קרנו והשפעתו של ה'עולת תמיד', כפי שכתב הרב חיים נתן דמביצר בספרו 'כלילת יופי' (חלק א עמ' סא-סב):
"ואף כי בתחילת צאתו לאור הדפוס נתקבל לרצון ספר 'עולת תמיד', ובעיני כל היה חביב וחמיד [כלשון ההקדמה ל"מגן אברהם" מאת בנו]... אכן כאשר נדפס הספר הנפלא 'מגן אברהם', אשר באו בו גם כן הרבה השגות עליו והורה עליו באצבע הרבה פעמים 'דלא כעולת תמיד', מני אז ביטל התמיד ולא נדפס עוד פעם שנית מני אז ועד עתה, והספר 'מגן אברהם' נתקבל במקומו באהבה ונקבעה הלכה כמותו בכל תפוצות ישראל עד היום הזה".
בשנת תשס"ג נדפס הספר שנית במהדורה מפוארת על ידי מכון 'זיכרון אהרן'.
איירין גסט

ביוגרפיה

גסט נולדה וגדלה בפילדלפיה פנסילבניה.

מדליית זהב אולימפית

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכתה גסט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:11.6 דקות, לפני בריטניה (5:40.8 דקות) ושוודיה (5:43.6 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.0 דקות, אחרי אתלדה בלייבטריי שקבעה שיא עולם חדש של 1:13.6 דקות ולפני פרנסס שרות' (1:17.2 דקות) שתיהן מארצות הברית.
לובצ'ה (פולין)

היסטוריה

לאחר חלוקת פולין השתייך הכפר לאימפריה האוסטרית. עם הקמת פולין העצמאית בין מלחמות העולם נכלל הכפר בשטח פולין והשתייך לפרובינציית קרקוב. קיים תעוד לנוכחות יהודים בלובצ'ה במהלך המאה ה-19. ב-1830 נמנו בו 81 יהודים.
זאב דרורי

שירות צבאי

דרורי נולד וגדל בחיפה, למד בבית הספר הריאלי, היה חבר בתנועת הצופים ובגרעין נח"ל המיועד לקיבוץ חצרים. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1964, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר, ובסיומו שימש כמפקד מחלקה בגדוד הנח"ל המוצנח ולחם בראשה במלחמת ששת הימים. במלחמת ההתשה שימש כמפקד פלוגה בגדוד 890 של הצנחנים. במלחמת יום הכיפורים היה סגנו של מפקד גדוד 890, יצחק מרדכי, ולחם בקרב החווה הסינית. ב-1975 מונה לתפקיד קצין המבצעים של פיקוד הדרום וב-1976 למפקד סיירת שקד, שתחת פיקודו שבה לתפקד כגדוד חי"ר העוסק בפעולות הבט"ש של פיקוד הדרום. לאחר שנה שעבד בקיבוץ חצרים, מונה ב-1978 למפקד גדוד בבה"ד 1, הוא יצא להשתלמות בבית ספר למבצעים מיוחדים של המרינס בארצות הברית וב-1980 מונה לקצין אג"ם במפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי. הוא קודם לדרגת אלוף-משנה ובפרוץ מבצע שלום הגליל פיקד על חטיבת הנגב. ב-1985 מונה למפקדה השני של חטיבת גבעתי וב-1986 השתחרר משירות הקבע.

עשייה לאחר שחרורו מצה"ל

לאחר שחרורו השתלב במשרות ניהול במפעל נטפים ועבד בו במשך עשר שנים עד 1997. במקביל סיים את לימודי הדוקטורט. ב-1998 מונה על ידי שר הביטחון יצחק מרדכי למפקד גלי צה"ל, הוא התפטר מתפקידו בתחילת 2000 לאחר סכסוך עם ועד העובדים של התחנה ועם קצין חינוך ראשי אלעזר שטרן. בתביעת דיבה שהגיש יו"ר הכנסת דן תיכון נגד דרורי ונגד העיתונאים גולן יוכפז ורביב דרוקר, פסק בית המשפט המחוזי כי התחקיר שפירסמו על תיכון מהווה הוצאת לשון הרע וגזר עליהם תשלום של חצי מיליון ש"ח פיצויים, בערעור שהוגש הוריד בית המשפט העליון את סכום הפיצויים ל-300,000 ש"ח. 
דרורי בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, נושא עבודת המאסטר שלו היה "מדיניות הגמול בשנות החמישים: חלקו של הדרג הצבאי בתהליך ההסלמה". שימש כעמית מחקר במרכז דיין ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב ועמית מחקר במרכז למורשת בן-גוריון בשדה בוקר. בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון, עבודת הדוקטורט שלו נכתבה בהנחיית פרופסור זאב צחור וכותרתה "חלקו של צה"ל בהתיישבות, בקליטת העלייה ובחינוך במדינת ישראל בראשיתה, 1948 - 1953". כיהן כמרצה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב במחלקה להיסטוריה בשנים 2000 עד 2003, ראש החטיבה ללימודי צבא וביטחון ומרצה מן המניין בשנים 2007-2006. ב-2008 התמנה למנכ"ל המכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן. בשנת 2016 מונה לפרופסור וראש המחלקה ל-B.A. רב תחומי במכללת כנרת.
דרורי הוא ממקימי חוגי סיירות על שם אורי מימון, חבר ילדותו עמו היה גם בגרעין ובצבא. בשנת 2016 נבחר ליו"ר אגודת חוקרי צבא חברה בישראל.
קיוו

קיווּ היה שמו של אזור מנהלי גדול ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו תחת שלטונו של מובוטו ססה סקו שגבל באגם קיוו. הוא כלל שלושה תתי-אזורים (בצרפתית: "Sous-Regions") צפון-קיוו, דרום-קיבו ומַנְייֶמַה, המתאימים לשלושת המחוזות הנוכחיים שנוצרו בשנת 1986. עיר הבירה של קיוו האזור הייתה בּוּקווּ, והבירות שלושת תתי-האזורים היו גוֹמַא, אוּבירה וקינדוּ.

גאוגרפיה

קיוו הוא שמו של כל האזור סביב אגם קיבו, כולל חלקים מרואנדה המכילים את הרוב המכריע של האוכלוסייה שסביב האגם המונה קרוב למיליון איש. האזור מאופיין על ידי צמחייה עבותה, ועונת גידול חקלאי ארוכה הנובעת בחלקה מרומו של האזור (1500 מ' בגובה פני המים של האגם) והטבע הגעשי של הקרקע שלו. אזור קיוו מהווה את נקודת שיא הגובה של עמק השבר המזרח אפריקאי.
לוקיוס קסיוס לונגינוס

לוקיוס קסיוס לונגינוס (לטינית: Lucius Cassius Longinus) היה בעלה הראשון של דרוסילה, אחותו של קליגולה.
קסיוס לונגינוס היה בן למשפחת נוביליטאס. בשנת 30 מונה לקונסול על ידי טיבריוס ולאחר מכן היה פרוקונסול באסיה, בשנת 33 טיבריוס חיתן את לונגינוס עם נכדתו דרוסילה, בשנת 36-37 ציווה קליגולה על הזוג להתגרש, לפי כמה מן המקורות כך שהוא עצמו יוכל לקיים יחסי עריות עם אחותו, אולם יש חוקרים רבים שמפקפקים במסורות הללו. בשנת 40, ציווה קליגולה על הבאתו של קסיוס לרומא בשלשלאות ורציחתו, בהתבסס על נבואה של אורקל, לפיה קסיוס ינסה להתנקש בחייו.

לקריאה נוספת

William Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, p. 804
איגור סמולניקוב

קריירת מועדונים

איגור הוא בוגר האקדמיה לכדורגל של קבוצת לוקומוטיב מוסקבה. הוא שיחק בשורות טורפדו מוסקבה לפני שהבחינו בו ציידי הכשרונות של הקבוצות הגדולות בליגת העל הרוסית. הוא שיחק בלוקומוטיב עד במרץ 2009 זו השאילה אותו לאורל מיקטרינבורג. במדיה שיחק 12 משחקים לפני שהושאל שוב, הפעם לצ'יטה.
בנובמבר 2009 חזר להרכב לוקומוטיב והיה אמור תחילה להיות מושאל לקבוצת המילואים של לוקומוטיב, לפני שהועבר לבסוף לקבוצה העיקרית.
הוא שיחק כמה משחקים במדי לוקומוטיב בליגת העל הרוסית, ובסוף יולי הוזמן לנבחרת הצעירה, אבל לבסוף ישב על הספסל במשחק הניצחון נגד לטביה.
באוגוסט 2011 הושאל לרוסטוב וביוני 2012 עבר לקרסנודאר.
ב-13 באוגוסט 2013 זניט סנקט פטרבורג וקרסנודאר הגיעו להסכמה לפיה סמולניקוב יעבור לזניט תמורת 6 מיליון יורו. את הופעת הבכורה שלו במדי זניט ערך ב-17 באוגוסט 2013 במשחק נגד אנז'י, וב-9 באוגוסט 2014 הבקיע במדי זניט את שער הבכורה שלו והבקיע את שער הניצחון על דינמו מוסקבה ב-13 בספטמבר 2014, במשחק שהסתיים בתוצאה 3:2 לזניט.

קריירה בנבחרת

סמולניקוב היה בהרכב נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 19 ביורו 2007 עד גיל 19, הנבחרת הצליחה לגבור על אנגליה וצ'כיה במשחקי המוקדמות, אף שבטורניר עצמו כשלה להעפיל משלב הבתים.
הוא שיחק במדי רוסיה במשחק הידידות נגד קוריאה הדרומית ב-19 בנובמבר 2013. הוא צורף להרכב הנבחרת ליורו 2016 בצרפת, לגביע הקונפדרציות 2017 ברוסיה ולמונדיאל 2018. במשחק נגד אורוגוואי צבר שני כרטיסים צהובים ונאלץ לרדת מהמגרש בעקבות כך, כבר במחצית הראשונה.

חייו האישיים

איגור נשוי לעיתונאית יקטרינה סמולניקובה. לשניים 2 ילדים.
בנצה סאבולצ'י

חייו

סאבולצ'י למד משפטים, היסטוריה, ספרות ופילוסופיה בבודפשט (1917-20), ובלייפציג למד מוזיקולוגיה, תולדות האמנות והיסטוריה (1921-23).
משנת 1945 היה מורה להיסטוריה באקדמיה למוזיקה של פרנץ ליסט. ב -1951 ייסד וניהל עד מותו את הסדנא ההונגרית הראשונה ללימוד ההיסטוריה של המוזיקה ואת הפקולטה למדע המוזיקה. בין 1951 ל -1956, 1959-1961 היה נשיא אגודת המוזיקאים ההונגרית.
בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 עבר דרך הארצות לאורך הדנובה כדי לאסוף ולפרסם את הזיכרונות ההיסטוריים של המוזיקה הונגרית עתיקה. בעקבות מסעותיו, בין השנים 1928 ו- 1954, כתב עשרה מחקרים בסיסיים על תולדות המוזיקה ההונגרית, מימי הביניים ועד המאה ה -19. מחקרים אלה בשם "מאות שנים של מוזיקה הונגרית" התפרסמו באוספים בין 1959 ל -1961.
צבי הירש אשכנזי

חייו ופעליו

נולד בעיר טרביטש שבמוראביה, לאביו הרב יעקב בן בנימין ז"ק ולאימו נחמה בת הרב אפרים הכהן. בתחילה למד אצל אביו, ובהמשך נסע לעיר אובין  (חלק מבודפשט המודרנית) שבהונגריה, ולמד אצל סבו, הרב אפרים הכהן (רב קהילת אובין) מחבר ספר "שער אפרים", צאצא לרבה הראשי של ירושלים אפרים פיש. (סבו זה היה חתן לאחד מבני בניו של רבי אליהו בעל שם מחלם). כמו כן נדד לעיר סלוניקי שבחבל הבלקן, שם למד במשך שנתיים אצל הרב אליהו קובו; ממנו רכש את שיטת הלימוד הספרדית. 
בהמשך חזר לאובין, שם התחתן ונולדה לו בת. לפי המתואר בספר "מגילת ספר" של בנו, רבי יעקב עמדין, נהרגו אשתו ובתו בשנת 1686 (ה'תמ"ו) כאשר בעת המצור של צבא אוסטריה על העיר פגע פגז של תותח בביתו ומוטט אותו על האשה והבת, והוא עצמו ברח מהעיר לפני כיבושה. הוא נדד והגיע לסרייבו שבבוסניה שם כיהן כרב הקהילה עד 1689. בהמשך, יצא לחפש את הוריו שנשבו, ונפדו בברלין, ובדרכו התארח אצל רבי שמואל אבוהב בוונציה, ועבר גם באנשבך, פיורדה ופראג.
בבואו לברלין נשא לאשה את שרה רבקה, בתו של הרב משולם זלמן מירלש נוימרק אב"ד קהילות אה"ו. אחר נישואיו ישב בעיר אלטונה 18 שנים, ייסד שם ישיבה, ופעל רבות לתיקוני הדת בעיר. בשנת תס"ו מונה לרב של קהילות אה"ו, לצידו של הרב משה מרוטנברג, בהסכם רוטציה של 6 חודשים לכל אחד. בעקבות חילוקי דעות שהתעוררו בשאלה הלכתית בדינה של תרנגולת בלי לב נאלץ להתפטר, דבר שהיסב לו חולי כבד. לאחר מכן מונה לרב קהילת האשכנזים באמסטרדם. הקהילה קצבה לו סכום עצום של 2,500 גילדן לשנה, פי עשרה מהמקובל בערים אחרות באותה עת. בני הקהילות, האשכנזית והספרדית, כיבדוהו מאוד. בעיר זו הדפיס את ספרו, שו"ת חכם צבי. אך בעקבות חילוקי דעות (להלן) נאלץ ה"חכם צבי" לעזוב את העיר.
בעזבו את אמסטרדם, שלח את משפחתו לעיר אמדן, והוא עצמו נדד לאנגליה, לבקשת הקהילה הספרדית בלונדון שהעריכה אותו, ובעבר פנתה אליו בשאלת מעמדו של דרשן הקהילה, רבי דוד ניטו. עבר בקהילות רבות באשכנז ובפולין, כשבחלקן השתהה מספר חודשים, עד שהגיע בחורף של שנת ה'תע"ח ללבוב שבגליציה, שם כיהן כרב מספר חודשים, עד יום מותו בא' באייר ה'תע"ח (1718), והספיק לתקן בעיר מספר תקנות חשובות.
בנו, רבי יעקב עמדין, בא ללבוב להספידו, והדפיס את ההספד בספר "יציב פתגם". את תולדותיו כתב בספרים "תורת הקנאות" ו"מגילת ספר".

דרכו

החכם צבי התנגד רבות לשבתאות, דבר המתבטא במלחמתו נגד נחמיה חייא חיון כאשר האחרון שאף להדפיס את ספרו דברי נחמיה על התורה, בשנת תע"ג. באותו זמן כיהן החכם צבי כרב הקהילה האשכנזית, ובעקבות מלחמתו הסתכסך עם קהילת הספרדים בראשותו של רבי שלמה אאיליון, שטענו שהחכם צבי מתערב בעניינם. בעקבות המחלוקת נאלץ לעזוב את אמסטרדם, יחד עם רבי משה חגיז שסייע לו באותה מלחמה.
בלימודו העיוני שילב החכם צבי את שיטת הלימוד הספרדית עם שיטת הלימוד האשכנזית.

יצירתו

בעת שהותו באמסטרדם הוציא לאור, בשנת תע"ב, את חיבורו חכם צבי, המהווה שילוב בין שו"ת לבין חידושים תלמודיים.
אריק לייבלי

ביוגרפיה

אריק לייבלי נולד באטלנטה, ג'ורג'יה ב-31 ביולי 1981 למשפחה שעוסקת בתעשיית הבידור. יש לו שלוש אחיות, בלייק, לורי ורובין, וכמו כן אחיו הגדול ג'ייסון שיחק בסרט "חופשה מטורפת באירופה" (1985).

קריירה

כאשר לייבלי היה תינוק הוא הופיע בסרטו הראשון, "סערת מוחין" (1983), אשר היה סרטה האחרון של נטלי ווד. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, עבר לייבלי לניו יורק כדי ללמוד צילום, התשוקה הראשונה שלו. הוא למד ב"Parsons The New School for Design" בניו יורק. באותה תקופה הוא דיגמן לאברקרומבי אנד פיץ'.
כאשר היה בן 13 הופיע לייבלי בתפקיד אורח בסדרה "צער גידול בנות".
לאחר מכן, הוא חזר ללוס אנג'לס בסוף שנות ה-90 והופיע בתפקיד קטן באמריקן פאי (1999).
הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "So Weird" מ-2000 ועד 2001. הוא למד לנגן בגיטרה בשביל התפקיד שלו בסדרה. ב-2003, הופיע לייבלי בקומדיית המצבים, "A Minute With Stan Hooper".
בנוסף, שיחק לייבלי בסדרה "Modern Men" ממרץ עד חודש מאי 2006, ובמקביל שיחק בסרט "אפקט הפרפר 2" את הדמות הראשית, ובסרט האימה "הזן" לצד מישל רודריגז. 
ב-2008 שיחק במותחן הפעולה "חורף מסוכן" לצד קלאן לוץ. ב-2009, הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה 24 ובסרט הסדרה 24: גאולה. בשנת 2012 התארח בסדרה "רשימת הלקוחות" בכיכובה של ג'ניפר לאב יואיט. ב-2013 השתתף בסרטו של טיילר פרי, "חג המולד של מדיאה".