google/wiki40b huggingface dataset:
אריה זקס (משורר)

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
זקס נולד ב-1932 בתל אביב וגדל בשרון, באזור הפרדסים של גן חיים, סמוך לכפר סבא.
בשנת 1952 קיבל תואר בוגר באוניברסיטת ג'ונס הופקינס וב-1954 קיבל בה תואר מוסמך. ב-1955-1956 למד בסורבון, ומ-1958 ועד 1960 למד בפיצוויליאם קולג'  שבאוניברסיטת קיימברידג'. ב-1962 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
זקס היה מורה ומרצה לתיאטרון וללימודים קלאסיים שנים רבות, וכיהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית, שם ניהל את החוג לתולדות התיאטרון, תרגם וביים מחזות לסטודנטים, שאחדים מהם זכו להצלחה ארצית. זקס ביים מחזות בתיאטרון החאן.זקס היה נשוי לגבי אלדור, אשר הייתה מעורבת ברבות מיצירותיו, הן במשחק והן בכוריאוגרפיה בהצגותיו, במהלך חמש עשרה שנות נישואיהם אשר הסתיימו בשנת 1977 כאשר הכיר את רחל דיין. לזקס וגבי בת בכורה, דינה זקס.
ב-1981 נישא לרחל, והיה אב לבן ובת נוספים, חנן ותמר. זקס המשיך להתגורר באבו טור שבירושלים שם חלה.
בפברואר 1990 עבר זקס אירוע מוחי, ובדצמבר 1992 נפטר בבית החולים הדסה בירושלים, שבועיים לאחר שהתעורר מתרדמת בת שלושה חדשים. הוא הובא למנוחות בהר המנוחות בירושלים.
ניק פופ

צ'רלטון אתלטיק ויציאה להשאלות

פופ נולד בעיירה סוהאם במחוז קיימברידג'שייר שבאנגליה. בילדותו שיחק באקדמיה של איפסוויץ' טאון הקבוצה שאותה אהד. בגיל 16 השתחרר מהקבוצה והצטרף לקבוצה החובבנית בורי טאון במקביל לעבודתו כחלבן וכקופאי. הוא ערך את הבכורה שלו בקבוצה עוד בגיל 16, הוא שיחק בקבוצה 3 שנים. ב-24 במאי 2011 חתם פופ בצ'רלטון אתלטיק מהליגה השלישית באנגליה לאחר שנבחן במועדון. בשנתיים הראשונות שלו בקבוצה הוא הושאל לקבוצות מהליגות המחוזיות ובמקביל שילב לימודי מדעי הספורט באוניברס. במחצית השנייה של עונת 2012–2013 חזר פופ לסגל של צ'רלטון והוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק האחרון של העונה בצ'מפיונשיפ. את עונת 2013–2014 פופ העביר בהשאלה ביורק סיטי מהליגה הרביעית באנגליה/ במחצית הראשונה של עונת 2014/2015 פופ שיחק 8 משחקים בצ'מפיונשיפ במדי צ'רלטון אתלטיק. במחצית השנייה של העונה הוא הושאל לבורי מהליגה הרביעית באנגליה, בבורי פופ שימש כשוער הראשון של הקבוצה ועלה עם הקבוצה לליגה השלישית. בעונת 2015/2016 תחת המאמן גיא לוזון פופ שימש כשוער הראשון של צ'רלטון אתלטיק ושיחק ב-12 משחקי ליגה ברציפות, בהם הצליח לשמור רק פעמיים על רשת נקייה. לאחר פיטוריו של לוזון באוקטובר 2015 פופ איבד את המקום בהרכב. במרץ 2016 שצ'רלטון דורגה במקום האחרון בצ'מפיונשיפ פופ חזר להרכב הקבוצה ואף על פי שב-12 המשחקים האחרונים של העונה הוא שמר 4 פעמים על רשת נקייה הקבוצה סיימה במקום ה22 וירדה לליגה השלישית.

ברנלי

ב-19 ביולי 2016 פופ חתם בעולה החדשה לפרמייר ליג ברנלי לשלוש שנים. בעונתו הראשונה של ברנלי פופ שימש כשוער מחליף לטום היטון ושיחק רק 4 משחקים בכל המסגרות.
במחזור הרביעי של עונת 2017/2018 בפרמייר ליג פופ נכנס כמחליף במקומו של טום היטון שנפצע, באותו משחק ברנלי ניצחה 0–1 את קריסטל פאלאס ופופ שמר על שער נקי. למשך כל העונה פופ שמר על מקומו בשער של ברנלי גם לאחר שהיטון חזר מפציעה ושמר 11 פעמים על שער נקי. ברנלי בנוסף ספגה רק 39 שערים והייתה ההגנה החמישית בטיבה בליגה. היכולת המרשימה של פופ עזרה לברנלי לסיים במקום השביעי בפרמייר ליג ולהשיג את הכרטיס למוקדמות הליגה האירופית בנוסף, יכולת זו זיכתה אותו בפרס שחקן העונה של ברנלי.

קריירה בינלאומית

פופ זומן לראשונה לנבחרת אנגליה ב-15 במרץ 2018. בזכות היכולת המרשימה בעונת 2017/2018 פופ נכלל בסגל של נבחרת אנגליה למונדיאל 2018. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך לאחר שנכנס כמחליף במשחק הכנה למונדיאל מול קוסטה ריקה.
Fever (שיר של מדונה)

רקע וכתיבה

במקור, השיר הוא חידוש לשיר "Fever", של ליטל וילי ג'ון, אך בשונה מהמקור, הופק מחדש על ידי מדונה עצמה, ביחד עם שפ פטיבון. גרסה זו, היא שונה מהגרסה המקורית, אך הכתיבה נשארה כפי שהיא.
כמה שנים לאחר צאתו, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מדונה ב-13 בפברואר 2018, כמה עשורים לאחר צאתו המקורית. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את מדונה, כשהיא רוקדת לצלילי השיר, ביחד עם רקדן נוסף.
נכון לאוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כמעט מיליון צפיות.
קורט הלבריטר

יצירתו

הלבריטר היה מתנגד חריף לנאציזם, ואף פרסם ספר עם קריקטורות שלועגות לנאציזם, ששמו כשם ספרו של היטלר, "מיין קאמפף".
בישראל התפרסם הלבריטר בעיקר הודות לשני ספרים שזכו להצלחה גדולה לאחר מותו: "מכפראש עד רגלאצבע" – ספר קריקטורות על בעלי חיים וצמחים, ו"משורצאבק עד צבתנק" – ספר דומה על כלי מלחמה היסטוריים שפיברק בהמון הומור. ספר נוסף שלו שיצא בעברית, "הכל זה רק חצי", הוא ספר של משחקי חברה הומוריסטיים שנערך לאחר מותו. כל ספריו בעברית תורגמו על ידי אהרון בר וראו אור בהוצאת תמוז שמיסודו.
קתי בייטס

ביוגרפיה

בייטס נולדה בממפיס, טנסי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-מתודיסטית. למדה תיאטרון באוניברסיטה פרטית בטקסס, וסיימה את לימודיה ב-1969. תפקידה הראשון בקולנוע היה בסרטו האמריקני הראשון של מילוש פורמן, "התפשטות" (1971), בו גילמה תפקיד זעיר של זמרת הנבחנת לאודישן. לאחר שבע שנים קיבלה את תפקידה הבא בקולנוע, בסרט "Straight Time", בו גילמה תפקיד משנה משמעותי, כשבתפקיד הראשי מככב דסטין הופמן. לאחר ארבע שנים הופיעה שוב בקולנוע, באחד הסרטים הפחות ידועים של רוברט אלטמן, "חזור הביתה ג'ימי דין, ג'ימי דין", בו גילמה חברה במועדון מעריצים של השחקן ג'יימס דין. רק לאחר מכן החלו התפקידים לזרום.
תפקידה הבולט הראשון היה בסרט "מיזרי" (1990), המותחן המצליח של רוב ריינר, על פי ספרו של סטיבן קינג, בו גילמה את דמותה הפסיכוטית של אנני וילקס. על תפקידה זה זכתה בייטס בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר".
בתפקידיה הבאים בקולנוע התרחקה מאוד מדמותה ב"מיזרי", וקנתה לה שם של שחקנית המרבה לשחק דמויות אנושיות וטובות לב בקולנוע ובסרטי טלוויזיה, לרוב בתפקידי משנה. אל תפקיד המרשעת חזרה בייטס כשכיכבה במלודרמה "חשדות מהעבר" (1995), שגם הוא היה עיבוד לספרו של סטיבן קינג, בו גילמה אישה הנחשדת ברצח. לאחר "מיזרי" הייתה מועמדת פעמיים לפרס האוסקר: על תפקידה בדרמה הפוליטית של מייק ניקולס, "צבעי השלטון" (1998) וב"אודות שמידט" (2002), בו הופיעה לצד ג'ק ניקולסון. ב- 1997 כיכבה באחד מן הסרטים המצליחים בכל הזמנים, מבחינה כספית, "טיטניק", בו גילמה את דמותה של מרגרט בראון, שנאבקה להורדת כמה שיותר מנוסעי הטיטניק לסירות ההצלה. בייטס הייתה גם מועמדת 7 פעמים לפרס אמי, אף על פי שמעולם לא זכתה בו. מתוכם הייתה מועמדת שלוש פעמים כשחקנית המשנה הטובה ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה, פעמיים על הופעת אורח (בהן ב"עמוק באדמה"), פעם אחת על הבימוי ופעם אחת כשחקנית ראשית.
בשנת 2012 זכתה לבסוף בפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בתפקיד אורח על הופעתה בקומדיית המצבים "שני גברים וחצי".
בשנת 2001 שיחקה לצד קולין פארל בסרט האקשן "הרעים שוב טובים" בבימויו של לס מייפילד,
בשנת 2006 דיבבה את ביטצי בסרט המצויר "חוות הקסמים" בכיכובה של דקוטה פנינג.
בשנת 2011 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "החוק של הארייט" ברשת NBC, בתפקיד האריסט קורן. בספטמבר 2011 שבה לשחק בעונה השנייה והאחרונה.
בשנת 2013 הצטרפה בייטס לקאסט הקבוע של העונה השלישית בסדרה אימה אמריקאית, "אימה אמריקאית: הכישוף" שם גילמה את דמותה ההיסטורית של דלפין לאלורי, אשת חברה אמריקאית מכובדת מניו אורלינס, שעינתה ורצחה בסתר עשרות עבדים שחורים בדרכים מזעזעות, בביתה שלה.
בעונה הרביעית "אימה אמריקאית: פריק שואו" גילמה בייטס את אתל דרלינג "האישה המזוקנת" במופע ה"פריק שואו", בעונה החמישית "אימה אמריקאית: המלון" את אייריס מנהלת המלון ובעונה השישית "‏אימה אמריקאית: רואנוק" גילמה את אגנס מרי וינסטד שחקנית בעלת הפרעה סכיזואפקטיבית, חזרה בעונה השמינית "אימה אמריקאית: אפוקליפסה" בה גילמה את מרים מיד אחת מעובדי השטן.
בשנת 2016 שיחקה בקומדיה הפרועה "הבוס" בכיכובה של מליסה מקארתי. באותה שנה זכתב לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, על תרומתה לתעשיית הקולנוע.
בשנת 2017 השתתפה בתפקיד אורח בסדרת האנתולוגיה "אויבות", שנוצרה ונכתבה על ידי ראיין מרפי, לצידן של ג'סיקה לאנג וסוזן סרנדון, כבת דמותה של ג'ואן בלונדל.
סנטניאל פארק

גאוגרפיה

סנטניאל פארק הוא פרוור שמרבית שטחו (82%) מוקצה לפארק באותו שם, ורק כ-0.4 קמ"ר לאורך גבולו המערבי משמשים לבתי מגורים ורחובות. הוא גובל בצידו במערבי במור פארק, בצדו הצפוני בקנזינגטון ופדינגטון, בצדו הדרומי ברנדוויק ובצדו המזרחי בקווינס פארק, ארבעת האחרונים נמנים עם הפרוורים המזרחיים. סנטניאל פארק הוא מהפרוורים המזרחיים ביותר שתחת אזור ממשל עיריית סידני. בפרוור שלושה כבישים: דרך רוברטסון, דרך לאנג ודרך מרטין.

היסטוריה

בניית הפארק החלה ב-1886 בתוכניות לרגל חגיגת מאה שנים להתיישבות האירופאית באוסטרליה. הפארק נחנך ב-1888, והוקדש לסיר הנרי פארקס. המושל הכללי של אוסטרליה דאז, ג'ון הופ, לורד הופטון, הקדיש את הפארק "לאנשי ניו סאות' ויילס, לנצח".
אזור המגורים של הפרוור נבנה בשנות השישים של המאה ה-20, ובנייתו התנהלה על בסיס מכרז ממשלתי שהכריח את הבונים להשתמש באבן, מלט וגגות רעפים במקום בנייני עץ זולים, על מנת לשמור על ערך הקרקע. רצועה צרה של 0.4 קמ"ר מחלקו המערבי של הפארק הופרדה ונוכשה, ובמהרה נבנו בה בניינים במגוון סגנונות ארכיטקטוניים, כולל סגנון ויקטוריאני, סגנון פדריישן אוסטרלי וסגנון אנגלי עתיק.

תרבות

סנטניאל פארק הוא מקום נופש וספורט לתושבי סידני, וכולל כרי דשא לפיקניקים, מסלולי ריצה והחלקה.
תיבת מרקה

היסטוריה

כתבי היד המקוריים לא שרדו עד ימינו. כתבי היד היחידים הם העתקות סופרים מאוחרות מהמאה ה-14 שנמצאו אצל זקני העדה בשכם. בין החשובים שבהם הם כתב יד קאהלי (MS H 1 באוניברסיטת טורינו) וכתב יד שכם שנשמר בידי משפחת הכהן הגדול עמרם בן יצחק. אף אחד מכתבי היד אינו שלם, והקטעים החסרים בכתב יד שכם נתגלו בשנת 1995 באוסף פירקוביץ'.

על המחבר

המסורת השומרונית מייחסת את החיבור למרקה, גדול פייטניה, ומפרשת את שמו כמשה רבנו בגימטריה (כאשר האות ש' פוצלה לר' וק' בגלל קדושת השם משה). על פי המחקר המודרני שמו נגזר מהשם הרומי מרקוס. הוא מכונה על ידי העדה השומרונית "בדואה דחכמתה" (מייסד החכמה) כנראה בגלל תיבת מרקה שחיבר ולא בזכות פיוטיו הרבים.
היכל התהילה של פיב"א

היכל התהילה של פיב"א (באנגלית: FIBA Hall of Fame) הוא היכל תהילה המנציח שחקנים, מאמנים, שופטים ומנהלים שתרמו באופן בולט לכדורסל הבינלאומי. הפרויקט נוסד בשנת 1991 על ידי פיב"א. ההיכל כולל את "ספריית סאמארנש" שהיא ספריית הכדורסל הגדולה בעולם, ונכון לשנת 2007 מכילה למעלה מ-10,000 ספרים בנושאי כדורסל ו-950 כתבי עת מלמעלה מ-65 ארצות. היכל התהילה מצוי במוזיאון באלוקבנדס שבהקהילה האוטונומית של מדריד, ספרד, שנבנה על ידי קרן פדרו פראנדיס. מאז 2007 נערכים טקסי הנצחה מדי שנתיים לאנשים הנבחרים להיכל התהילה, מלבד נבחרי שנת 2011 שהונצחו כבר ב-2010.
שג'אעיה

שם השכונה

השכונה נקראת על שם החללים "האמיצים" ("אמיץ" בערבית: שֻׁגַ'אע) שנפלו מקרב הכוחות האיובים בקרב שנערך באזור זה בשנת 1239 בינם לבין הצלבנים.
לפי גרסה אחרת, השכונה קרויה על שם שוג'אע א-דין אל-כורדי.

לחימה

לאחר מלחמת ששת הימים, נחשבה השכונה לאחד ממעוזי ההתנגדות לשלטון הישראלי בעיר. בראשית שנות ה-70 אירעו בשכונה מספר מקרים של זריקות רימונים. במשך האינתיפאדה הראשונה והאינתיפאדה השנייה אירעו תקריות ועימותים רבים באזור. צה"ל אף ביצע תקיפות על יעדים בשכונה במשך שנים אלו ובמיוחד לאחר ההתנתקות ב-2005. 
ב-20 במאי 2007 תקף חיל האוויר את ביתו של ד"ר ח'ליל אל-חיה, חבר הפרלמנט הפלסטיני. בתקיפה נהרגו 8 בני אדם. אל-חיה עצמו נפצע.
בתחילת אוגוסט 2008 התחוללו עימותים קשים בשכונה, הנחשבת לאחד ממעוזי תנועת החמאס, בין אנשי החמאס ובין חמולת חילס, שאנשיה מונים כ-4,000 מתושבי השכונה ונמנים עם תומכי תנועת פת"ח. בסיום העימותים עזבו כמה עשרות מאנשי חמולת חילס את רצועת עזה, מצאו מקלט בישראל והועברו לשטחי יהודה ושומרון.
במבצע עופרת יצוקה הייתה השכונה אחד מהיעדים שתקף צה"ל. תקרית חמורה, מבחינת צה"ל, אירעה בעת שעל כוח מחטיבת גולני, שהתמקם במבנה בין שג'אעיה וג'בליה, נורתה אש כוחותינו שגרמה למותם של שלושה חיילי צה"ל ולפציעתם של 24.
ביולי 2014, במהלך מבצע צוק איתן, הורה צה"ל למאה אלף תושבי הרובע להתפנות במטרה למזער נפגעים בקרב האוכלוסייה האזרחית לפני תקיפת תשתיות הטרור של החמאס. ב-20 ביולי 2014 החל הקרב הקרקעי בשכונה. חמאס הורה לתושבי השכונה להישאר בבתיהם במהלך הקרבות, דבר שגרם לנפגעים רבים בקרב האוכלוסייה האזרחית. במהלך הלחימה נגרם הרס רב בשכונה.
יצחק אבן גיאת

זיהוי

החיד"א כותב כי הרי"ץ גאות הוא בן דורו של הרי"ף ובאותו הדור היו חמישה חכמים ששמם הפרטי היה יצחק. כמו כן הוא מפנה לספר שלשלת הקבלה שכתב שהרי"ץ גאות היה בן אחותם של הרשב"ם ורבנו תם. החיד"א שלל נחרצות דעה זאת (שאף הובאה בספר סדר הדורות) ולדבריו זוהי טעות בזיהוי. החיד"א מסביר כי בן אחותם של הרשב"ם ורבנו תם הוא ר"י הזקן מבעלי התוספות, בנו של רבינו שמואל, שאף שמו יצחק.

כתביו

רבי יצחק היה פוסק מהדור השני לראשונים, ראש ישיבת לוסינה ומגדולי פייטני ספרד. כתב חבורים רבים בהלכה ובלשון, ופירושים למקרא. תלמידו רבי משה אבן עזרא כותב עליו: "התחיל לחבר הרבה ספרים בתורתנו הקדושה ובענייני הלשון, ורק מעט הספיק לגמור"
הרי"ץ גיאת חבר ספר הלכות אשר הראשונים מביאים ממנו הלכות רבות. לאור העובדה שההלכות המוזכרות בשמו נוגעות לסדרים מועד, נשים ונזיקין מניחים שחיבורו הקיף לפחות את כל ההלכות הנוהגות בזמן הזה. משערים שהספר נקרא 'הלכות כלולות'. חלק מן הספר העוסק בהלכות שבת, מועד, תענית ועוד, יו"ל בשני חלקים על ידי יצחק דוב במברגר עם פירוש בשם "יצחק ירנן" בפירט, האחד בה'תרכ"א ונקרא בשם "שערי שמחה" או בשם "מאה שערים".
עוד פירש ותירגם את ספר קהלת המצוטט על ידי הרד"ק, אשר עליו כתב הרשב"א שהוא "פירוש נאה בקהלת מראה ענייני החכמה ופיוטים" ונדפס בליידן ה'תרמ"ד.
כמו כן חיבר גם פירוש לתלמוד בשם 'ספר הנר' (ובערבית 'כתאב אל אלסראג'), אך חיבור זה אינו מצוי כיום. השתמש בכתביו בגמרא, בתלמוד ירושלמי, בתוספתא, ובהלכות ותשובות הגאונים. מספר תשובות שלו קיימות גם כיום.
עסק רבות בשירה ובפיוט. מצויים כיום לא פחות משלוש מאות שירים שכתב. פיוטיו נכנסו למחזורים של קהלות צפון אפריקה ובמיוחד למחזור טריפולי 'שפתי רננות', וכן יש פיוטים במנהג אשכנז המזרחי שהחתומים יצחק, וסביר שהם שלו. תלמידו רבי משה אבן עזרא שמכנהו בשם "בעל המליצה והשיר" כתב עליו: "הוא היה מעיין המליצה ומקור הצחות, מושל במכמני הלשון העברית ומולך על הלשון הסורסית".
כתב גם פירוש לאבות, אשר הרשב"ץ מביא מדבריו וגרסאותיו בספרו מגן אבות. והראר"ז כתב בהערות מכאן שר"י ן' גיאת כתב פירוש לאבות.
העיירה לבנדר

רקע כללי

לבנדר היא כפר קטן מאוד שניתן לבקר בו במשחקים פוקימון אדום וכחול, צהוב, זהב וכסף, קריסטל וכן משחקי הרימייק שלהם. באזור ממוקם "מגדל פוקימון", בית קברות בסגנון יפני המכיל מאות מצבות עבור פוקימונים שמתו. לפיכך, העיירה הפכה למקום רדוף, והשחקן עשוי לפגוש במהלך שהותו במגדל פוקימונים מסוג רוח. מגדל פוקימון הוחלף על ידי "מגדל הרדיו קנטו" בפוקימון זהב וכסף. העיירה לבנדר משמשת גם כביתו של מדרג השמות (Name Rater), אשר מאפשר לשחקנים לשנות את הכינוי של הפוקימון שלהם.
מגדל פוקימון מופיע בעונה הראשונה של סדרת האנימה, כאשר הדמויות הראשיות יוצאות לחפש אחר פוקימון מסוג רוח עבור קרב מול פוקימון על חושי. הוא מופיע גם בסדרה ספין-אוף לאנימה, Pokemon Origins, המבוססת על המשחקים אדום וכחול. העיירה לבנדר מופיעה גם בסדרות המאנגה הרפתקאות פוקימון והסיפור המחשמל של פיקאצ'ו.

מוזיקת רקע ותסמונת לבנדר

מוזיקת הרקע של העיירה לבנדר זכתה להתעניינות רבה בעקבות מספר מאזינים אשר מצאו אותה כמטרידה. מוזיקת הרקע זכתה במקום השני לתואר המוזיקה המפחידה ביותר במשחק וידאו, בריטני וינסנט מהאתר "Bloody Disgusting" תיארה את המנגינה כשקט מטעה. המנגינה של לבנדר, שהורכבה על ידי ג'וניצ'י מסודה, משלבת צלילי צ'יפ חדים ואקורדים צורמים על מנת ליצור אווירה מפחידה. ג'יי האת'וויי מהבלוג "גוקר" תיארה את המנגינה כיוצרת "תחושה מעורפלת של חרדה".
על פי סיפור קריפיפסטה שהועלה באופן אנונימי ב-Pastebin בשנת 2010, המוזיקה של העיירה לבנדר גרמה להתאבדות של מעל ל-100 ילדים יפנים באביב 1996. אחרים סבלו, ככל הנראה, מדימום, כאבי ראש או כעסו בצורה לא רציונלית. על פי אגדה אורבנית זו, פעימות בינאריות גבוהות פגעו במוחם של ילדים במובן שבו מבוגרים היו חסינים בפניהן. מכאן עלה הביטוי למחלה המפוברקת "תסמונת לבנדר טאון" והסיפור המקורי נהפך לויראלי לאחר הפצתו באתרי אינטרנט רבים כדוגמת 4chan. אנשים שונים הוסיפו פרטים כדי להפוך את הסיפור משכנע יותר לאורך זמן, כגון פוטושופ להכנסת תמונות של רוחות רפאים לתוך חלקי הספקטרוגרם של המנגינה. מארק היל מהמגזין "Kill Screen" הצהיר כי הערעור על אגדת תסמונת לבנדר טאון "באה משחיקה של סמל ילדותי חף מפשע", וערך השוואה מול "פוריגון החייל החשמלי", פרק מסדרת האנימה שגרם למאות ילדים יפנים להתקפים אפילפטיים. עם הזמן, הפכה תסמונת לבנדר לאחת מתופעות הרשת המוכרות ביותר בקרב קהילות גיימינג ומעריצי פוקימון ברחבי העולם.
גרסה חדשה של מנגינת העיירה לבנדר הוקלטה עבור אירוע ליל כל הקדושים של המשחק פוקימון גו בשנת 2017.

תאוריות מעריצים

במהלך הביקור במגדל פוקימון, פוגש השחקן את יריבו, בלו, ונלחם מולו. אוהדי המשחקים הבחינו כי אחד מהפוקימונים של בלו, רטיקייט, בו השתמש לקרב עד לנקודה זו, לא מופיע בקרב זה או בקרבות הבאים. העניין הוביל להשערת אוהדים רבים להניח כי הפוקימון נפטר, ובלו הגיע למגדל על מנת לקבור אותו.

ביקורת

באתר "Eurogamer" תוארה עיירת לבנדר כ"מיקום בולט" במשחקי "הפוקימון" המקוריים, שכן זהו אחד המיקומים הבודדים בזיכיון שעוסק בעובדה שהפוקימונים למעשה יכולים למות.
לרדת מהפסים

תקציר העלילה

הסרט מספר על גור זברה שננטש על ידי קרקס נודד בעיצומה של סופת רעמים. הוא מוצא את עצמו בחוות הסוסים של משפחת וולש. נולן ובתו צ'נינג, מחליטים להשאיר את הגור אצלם ולגדלו. הם קוראים לו פסים. חיית הבר לא זוכה לקבלת פנים חמה אצל שאר שוכני החווה המקנאים בזברה הצעירה. הגור מחליט להוכיח לכולם שהוא לא נופל מהם, ומחליט להשתתף במרוצי הסוסים האזוריים בקנטקי. בשביל להצליח במשימה הוא פותח בסדרת אימונים שתוכיח לכל הסוסים ששום זברה לא נופלת משום סוס. במהלך הסרט מגלים כי נולן היה אחד המאמנים הטובים ביותר, אך נוצל, ולא קיבל את הקרדיט שהגיע לו. לאחר שנפגע, ואחרי שאשתו מתה מתאונת רכיבה, נולן החליט לא לאמן יותר. בתו מצליחה לשכנע אותו לחזור ולאמן אותה ואת פסים. האימונים שלהם התמקדו ביציאה מן השער, מהלך שהלחיץ את פסים ופגע ביכולת שלו לרכב. לאחר שהתמודדו עם בעיות רבות ותכסיסים שהופנו כנגדם, מצליחים פסים וצ'אנינג לזכות במרוץ.

הפקה

ב-10 בספטמבר 2002, הוכרז שפרדריק דו צ'או יביים את הסרט. הסרט קיבל תקציב של 30 מיליון דולר. ב-22 בנובמבר 2002, הוכרזו השחקנים שייקחו חלק בסרט. ב-25 במרץ 2003 הוכרז שמארק אישם  ילחין את המוזיקה לסרט.
במהלך הצילומים של הסרט, היידן פנטייר נפגעה על ידי זברה, ואושפזה בבית חולים. המפיקים אסרו עליה להזכיר את הפגיעה במהלך הפרסום של הסרט, בשביל לא לפגוע במכירתו. ב-2013 היידן סיפרה על המקרה בתוכנית האירוח "The Graham Norton Show" .
פיתוח הסרט הושלם בקליפורניה שבלוס אנג'לס. ב-21 במאי, חברות "Summit Entertainment" ו"Warner Bros. Entertainment Inc." רכשו את הסרט.

בבית הקולנוע

הסרט הוקרן לראשונה בהוליווד ב-8 בינואר 2005. ב-14 בינואר 2005, הסרט יצא לבתי הקולנוע על ידי חברות "Summit Entertainment" ו"Warner Bros. Entertainment Inc.". בישראל, הסרט הוקרן לראשונה ב-21 ביולי 2005.

ב-DVD

ב-10 במאי 2005, הופץ ה-DVD של הסרט על ידי חברות "Roadshow Entertainment" ו-"Warner Home Video", ה-DVD נמכר בישראל.

הכנסות

הסרט היה הצלחה צנועה בקופה, לאחר שכיסה את התקציב שניתן לו. הסרט הכניס 49,000,000 דולר בקופה האמריקאית, ו-40,000,000 בקופה הבינלאומית.

ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, שרובן שליליות. האתר "Rotten Tomatoes" הביא לסרט ציון של 35% מתוך 100% על פי 99 חוות דעות של גולשים באתר. כותב האתר רשם "סרט ילדים מבדר, שנסבל על ידי המבוגרים". באתר "Metacritic" הסרט קיבל ציון של 43 מתוך 100 על פי 26 מבקרים.

מועמדויות

הסרט היה מועמד לפרס "הסרט הבינלאומי עם המוזיקה הטובה ביותר לשנת 2005" ב-"International Film Music Critics Association"  ולא זכה. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס "סרט הנוער הטוב ביותר לשנת 2005" ב-"Teen Choice Awards" ולא זכה.
אנטוניו גרימאני

אנטוניו גרימאני (באיטלקית: Antonio Grimani; ‏ 28 בדצמבר 1434 - 7 במאי 1523) היה הדוכס ה-76 של ונציה. גרימאני כיהן כדוג'ה מאז מינויו בשנת 1521 ועד מותו.

קורות חיים

גרימאני נולד בוונציה למשפחה ענייה. בצעירותו עבד כסוחר והצליח במעשיו, ותוך זמן קצר הפך לאחד הסוחרים הידועים והמשפיעים בעיר. בשנת 1494 מונה לתפקיד קאפיטאני דה מאר ("מפקד הים"), והיה אחראי על הצי הוונציאני. בראשית כהונתו היה תפקידו פשוט בשל השלום ששרר באותה עת, אולם בשנת 1499 פרצה מלחמה בין ונציה והאימפריה העותמאנית שנמשכה עד שנת 1503. בשל העדר ניסיונו של גרימאני נחל הצי הוונציאני תבוסה בשתי קרבות: קרב סאפיינצה ב-19 באוגוסט 1499 ובקרב זונקו, שישה ימים לאחר מכן.
בשל תבוסתו הועמד גרימאני לדין, ונדרש עונש מוות עבורו, אולם זה הומר להגלייה לאי כיוס. בשנת 1509 נמלט גרימאני מהאי לרומא.
בעקבות התערבות בניו, הותר לגרימאני לשוב לוונציה בשנת 1509. במהרה שבה וגברה השפעתו ומעמדו, והוא נבחר לתפקיד דוג'ה ב-6 ביוני 1521.
בתקופת כהונתו, הוביל את רפובליקת ונציה בהצטרפותה למלחמה בשנת 1521 כבן בריתו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. עם תבוסת הצרפתים בקרב ביקוקה, בשנת 1523, החליט גרימאני לפרוש מהמלחמה, אולם בשל פטירתו, היה זה יורשו, אנדראה גריטי שהגיע להסכם שלום עם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
סיפורה של שפחה (סדרת טלוויזיה)

עלילה

בעתיד הקרוב, אחוזי הילודה יורדים דרסטית כתוצאה ממחלות מין וזיהום הסביבה ונגרם משבר עולמי. כתוצאה מכך, תנועה נוצרית רדיקלית פונדמנטליסטית בשם "בני יעקב" מחוללת מהפכה בארצות הברית ומקימה במקומה ממשל טוטליטרי-תאוקרטי בשם "רפובליקת גלעד" ומשליטה סדר חדש המבוסס על ערכי התנועה ועל פרשנותה לתנ"ך. במהלך הקמת גלעד וביסוסה מתבצעים מסעות צלב וטיהורים. החברה החדשה מאורגנת בצורה היררכית על פי חוקים חברתיים שנוצרו לאחרונה, שבו נשים משועבדות, ולפי החוק אינן מורשות לעבוד, לצאת מהבית ללא ליווי, להחזיק רכוש עצמאי, להתעסק בכסף, לנהוג או לקרוא ולכתוב. הנשים מחולקות למעמדות שאחד מהם הוא של שפחות. השפחות הן נשים שלפני המהפכה נחשבו חוטאות על פי תפיסת גלעד, אך עם זאת פוריות, ולכן יועדו בגלעד לשמש כשפחות המועברות בין אנשי המעמד השולט (מחוללי המהפכה, המכונים "מפקדים") ונשותיהם למטרת ילודה, כאשר פעם בחודש מתבצע טקס מקודש בנוכחות אשת המפקד בו הוא אונס את השפחה במטרה לעבר אותה. לאחר לידת תינוק הוא מאומץ על ידי המפקד ורעייתו, והשפחה מועברת לבית מפקד אחר. לשפחות אין שם והן נקראות בכל עת על שם מפקדן הנוכחי. מעמד השפחות נוצר על בסיס פרשנות מעוותת וצינית של סיפור בלהה. בנוסף, משפחות המפקדים מחזיקות בילדים שנחטפו מהוריהם ומגדלות אותם כאילו היו ילדיהם. הבנות מתחתנות בגיל 14.
לצד השפחות, רוב החברה מקובצת למעמדות שמכתיבים את תפקידם וחובותיהם. נשים מחולקות למגוון קטן של קטגוריות חברתיות, אשר כל אחת מסומנת על ידי שמלה פשוטה וחלקה בצבע ספציפי: שפחות לבושות בשמלה אדומה, הנשים שעוסקות במשק בית, הקרויות "מרתות" (על שם דמות מהברית החדשה), לובשות ירוק, ורעיות (הצפויות לנהל את משקי הבית) לובשות כחול וטורקיז. "נשות אקונו" הן נשים ממעמד נמוך יותר; הן סוג של תערובת של כל הקטגוריות הנ"ל, והן לובשות אפור. קבוצה נוספת של נשים, "דודות" (אשר מחנכות ומפקחות על השפחות באכזריות), לובשות חום. אסירות נקראות "לא-נשים" (Unwoman), ומשועבדות למוות בפינוי פסולת רעילה במושבות. "איזבליות" (על שם הדמות המקראית) הן יצאניות בבתי בושת סודיים הפועלים אך ורק לגברי האליטה. מהגברים, "העיניים" הם משטרה חשאית שמתצפתים על האוכלוסייה הכללית ובודקים סימנים של מרד. ישנם ציידים שיורים בכל מי שמנסה לברוח מהמדינה.
ג'ון אוסבורן, ששמה שונה לשלפרד (Offred), היא השפחה שמוקצית לביתו של מפקד גלעדי בשם פרד ווטרפורד ואשתו סרינה ג'וי. שלפרד כפופה לחוקים קפדניים ובחנים מתמידים; מילה או מעשה בלתי הולם מוביל לענישה אכזרית. שלפרד, שקרויה על שם האדון שלה ("Of Fred"; בתרגום חופשי: של פרד), זוכרת את הזמן "לפני", כשהייתה נשואה עם ילדה, בעלת עבודה וחשבון בנק, ושם וזהות משלה, אך כל מה שהיא יכולה לעשות הוא לציית לחוקים של גלעד בתקווה שיום אחד תוכל לחיות בחופשיות ולהתאחד עם בתה. לזוג ווטרפורד, שהיו מעורבים מאוד בהקמת "גלעד", יש קונפליקטים משלהם עם המציאות של החברה שהם עזרו ליצור.
דאמאליסק

מאפיינים

הדאמאליסקים ידועים בצבעי הפרווה הססגונים שלהם, שנוטים לגוונים שונים של אדמדם בניגוד לצבע הבהיר של רוב האנטילופות. יש להם דמיון רב למיני הבובאל (בייחוד לבובאל הכף ובובאל סוואיני), במבנה הגוף, אך הם קטנים יותר ואין להם "עוקץ קרן" על המצח. 
יש להם גוף ארוך ורחב, צוואר קצר יחסית, "דבשת" קטנה בכתפיים, ופרווה קצרה ודלילה. האוזניים שלהם ארוכות וצרות, האף מחורץ ועגלגל, ובסמוך לו יש זיפים אפורים או חומים. החרטום צר וארוך, הרגליים ארוכות, ויש עליהם "גרביים" לבנים או חומים. מתחת לעיניים יש להם בלוטות ריח גדולות. יש להם על הפנים "מסכה" שחורה או לבנה - תלוי במין. הזנב שלהם ארוך, ומסתיים בציצת שיער שחורה מברשתנית. 
בית הגידול של הדאמאליסקים, הוא סוגים שונים של סוואנות מישור פתוחות. מינים אלו פעילי יום בעיקר, ונחים בשעות החמות של היום. הם די תלויים במקורות זמינים של מזון ומים ולשם כך נודדים מדי שנה כאשר הם מתדלדלים. הנקבות שלהם פעילות בקבוצות קטנות או גדולות, והזכרים המבוגרים טריטוריאליים ונוטים לבדידות. תזונתם מורכבת בעיקר מעשבים. הטמפרטורות בתחומי מחייתם נעים בין 10 ל-30 מעלות במשך השנה. אויביהם העיקריים הם הטורפים הגדולים של אפריקה כדוגמת האריה הנמר, הברדלס, הצבוע ועוד.
מרדכי ברתנא

ביוגרפיה

ברתנא נולד בעיירה פודברודז', בקרבת וילנה, התחנך בחדר, בישיבה, ובגימנסיה עברית בווילנה. בבגרותו עבר לוורשה, שם למד בבית המדרש "תחכמוני" ובסמינר היהודי למורים.
ברתנא עלה ארצה בשנת 1935 ולמד מספר שנים באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן עסק בהוראה ועם קום המדינה שימש מפקח על בתי הספר מטעם משרד החינוך.
בנו הוא המשורר וחוקר הספרות אורציון ברתנא.

יצירתו

בראשית דרכו כתב ברתנא שירים ביידיש, אולם עם עלייתו ארצה עבר לכתוב עברית. בסך הכל פרסם 14 ספרי שירה וארבעה ספרי לימוד, וכן ערך ותרגם מספר ספרים.
בשנת 2009 פורסם מבחר משיריו תחת הכותרת "שואל כאדם ועונה כיהודי: מבחר שירים 1931-1974" בהוצאות כרמל ועמדה.
לא תלך רכיל בעמיך

טעמי המצווה

על פי היהדות, חברה לא יכולה להתקיים כאשר יש רכילויות ולשון הרע בין אחד לשני, רכילות גורמת לריבים וסכסוכים, חברה אנושית ללא רכילות היא חברה טובה יותר. רש"ר הירש כותב "במקום שרוח רכילות שולטת, אין להאמין בריע ואין לבטוח באלוף, כל אדם חייב לשמור פתחי פיו, לבל יספר לאחר על ענייניו הפרטיים" (הרב הירש פרשת קדושים פרק יט פסוק טז).
דוחן פנינה

מאפיינים

גרעינים עגלגלים באורך 3-4 מ״מ (הגדולים מבין מיני הדוחן, למעט sorghum), בצבע לבן, צהוב חיוור, חום, אפור, כחלחל או סגול. משקל ל-1000 זרעים יכול לנוע בין 2.5 ל-14 גרם עם ממוצע של 8 גרם. גובה הצמח נע בין 0.5 ל-4 מטרים.