ליגת האלופות האפריקאית

רקע

ליגת האלופות האפריקאית היא מפעל כדורגל אפריקאי שנתי בו מתמודדים המועדונים המצליחים ביותר במדינות אשר לוקחות חלק בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה. מפעל ליגת האלופות האפריקאי דומה באופיו וחוקיו למפעל ליגת האלופות המתקיים ביבשת אירופה השכנה. בסוף שנת 2016 הוחלף שמו של המפעל, אשר נקרא בעבר על שם חברת התקשורת אורנג', וכיום קרוי על שמה של חברת האנרגיה והגז העולמית "טוטאל": 'טוטאל' ליגת האלופות של אפריקה.
אף על פי שחברת "טוטאל" רשומה כנותנת החסות הרשמית של הליגה, חברת אורנג' חידשה את החוזה עם ראשי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה ותמשיך להיות נותנת החסות הרשמית של כל מפעלי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה.
מעבר לפרס הכספי וליוקרה שממנה נהנית זוכת המפעל, הקבוצה המנצחת בליגת האלופות האפריקאית זוכה בכרטיס למפעל גביע העולם למועדונים של ארגון הכדורגל העולמי פיפ"א. במפעל זה מתמודדות 6 הקבוצות אשר זכו באליפות היבשת ממקום מוצאן, ואלופת המדינה המארחת.
הקבוצה המצליחה ביותר בליגת האלופות האפריקאית היא קבוצת אל-אהלי אשר זכתה במפעל זה שמונה פעמים, כאשר הקבוצות המצריות המשתתפות במפעל זה מחזיקות בשיא התארים עם 14 זכיות.
אלופת המפעל הנוכחית היא קבוצת אספרנס התוניסאית אשר ניצחה את קבוצת אל-אהלי מהעיר קהיר המצרית בגמר שנערך ב-2018.

היסטוריה

בראשית המפעל היה בשנת 1964 בשם גביע האלופות האפריקאי והקבוצה הראשונה שזכתה להניף את הגביע הייתה אוריאקס דואלה מקמרון אשר ניצחה את סטאד מליאן ממאלי בתוצאה 1–2.
בשנה שלאחר מכן לא נערך טורניר אך בשנת 1966 נערך הטורניר בשנית כאשר הגמר הוכרע שני משחקים בהם כל קבוצה מארחת משחק אחד. לגמר בשנת 1966 הגיעה קבוצת א.ס ריאל במקו ממאלי וקבוצת סטאד ד'אבידג'ן מחוף השנהב. בסיכום שני המשחקים התוצאה הייתה 4–5 לטובת הקבוצה מחוף השנהב.
בשנת 1967 אירע אירוע תקדימי כאשר קבוצת אסנטי קוטוקו הגנאאית התמודדה במשחק הגמר מול מזמבה מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, כאשר בסיכום שני המשחקים התוצאה הייתה שוויון. התאחדות הכדורגל האפריקאית הורתה על קיום משחק נוסף, אך אסנטי קוטוקו סירבה לקחת חלק במשחק, צעד אשר זיכה את מזמבה בתואר הנכסף.
שנות ה-70 מוכרות בהיסטוריה של המפעל כתור הזהב של הקבוצות מקמרון. בעשור זה, זכו שתי קבוצות בארבעה תארים, כאשר מועדון הכדורגל קאנון יאונדה זכה באליפות שלוש פעמים בשנים 1971,1978,1980 וקבוצת אוניון דואלה הניפה את גביע האלופות בשנת 1979. 

הדומיננטיות הצפון אפריקאית

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. 
עד שנת 1981 זכו רק שתי קבוצות צפון אפריקאיות: איסמעילי המצרית בשנת 1969 ואמ.סי אלג'יר האלג'יראית בשנת 1976. משנת 1982 זכו קבוצות מצפון אפריקה ב-22 מתוך 28 האליפויות האפשריות בעוד הקבוצות המצריות שולטות ביד רמה במפעל.
שתי הקבוצות הדומיננטיות ביותר בעשרות השנים האחרונות הן קבוצת אל-אהלי וקבוצת א-זמאלכ המצריות אשר זכו יחד ב-13 אליפויות. אל-אהלי או בשמה המקומי 'השדים האדומים מקהיר', זכו 8 פעמים בעוד 'הלוחמים הלבנים' מקבוצת אל זמאלק זכו חמש פעמים.
תשע האליפויות הנותרות בצפון אפריקה התחלקו בין ארבע קבוצות שונות; הקבוצה המרוקאית רג'א קזבלנקה זכתה 3 פעמים, ג'יי. סיי קאבילי ואי.אס סטיף האלג'יריות, ואספרנס מתוניסיה זכו באליפות פעמיים כל אחת.

ציוני דרך ותקנות בהיסטוריית המפעל

עד שנת 1997 נעשו רפורמות שונות בכדורגל האפריקאי וביניהם חוק 'שער החוץ'. החוק נועד להקטין את הסיכויים להיווצרות של תוצאה שוויון לאחר שני משחקים. החוק קובע כי כל שער שנכבש על ידי הקבוצה האורחת גבוה בחשיבותו משער שנכבש על ידי הקבוצה המארחת וכך ניתן להכריע במקרה של תוצאת שוויון.
בשנת 1997 החליטה ההתאחדות לכדורגל האפריקאית לשנות את המפעל ולפיכך גם את שמו; מגביע האלופות האפריקאי הפך המפעל לליגת האלופות האפריקאית. בנוסף, השתנה מבנה העפלה לשלבים מתקדמים במפעל וכיום דומה בחוקיו לתקנות והחוקים של ליגת האלופות האירופאית. במסגרת תקנות אלו שונה אופיו של במפעל; ממפעל הבנוי ממשחקי פלייאוף, לליגה של כל הקבוצות המשתתפות בטורניר.
שינוי שם הליגה ומיתוגה מחדש גרם להתעניינות מחודשת במפעל ולזרימת כספים רבים. לראשונה ובדומה למפעל המקביל באירופה, כל הקבוצות המשתתפות בטורניר הפכו זכאיות לפרס כספי מתגמל, והליגה הפכה ליוקרתית ביותר מבין כל המפעלים לקבוצות באפריקה. 

מבנה המפעל והעפלה לשלב הבתים

בין השנים 1964–1996 פעל מפעל גביע האלופות האפריקאי בצורת פלייאוף. כל קבוצה שיחקה משחק או שניים (תלוי בשלב) מול יריבתה שהוגרלה מולה והמנצחת עלתה לשלב הבא. עם שינוי שמו של המפעל לליגת האלופות האפריקאית בשנת 1997, שונה מבנה והמפעל ותנאי העפלה לשלבים המתקדמים. בנוסף וכחלק מהתקנות החדשות, בשנים 1997–2004 זהות המתחרות בליגה נקבעה על פי הישגיהן המקצועיים בליגה המקומית. כל הקבוצות אשר השתתפו בליגת האלופות האפריקאית זכו בהכרח באליפות בזירתן המקומית.
משנת 2004 הוכנסו תקנות חדשות הקובעות את זהות המשתתפות בטורניר. לפי התקנות האחרונות, כל מדינה באפריקה מקבלת דירוג מקצועי כל חמש שנים וזאת על-פי הישגיה המקצועיים בענף. הדירוג קובע את מידת השתתפות הקבוצות מהמדינה בטורנירים היוקרתיים. לפי שיטה זו נבחרות 12 המדינות עם הדירוג הגבוה ביותר המאפשר לכל מדינה להכניס שתי קבוצות למפעל היוקרתי. המדינות אשר נשארות מחוץ לדירוג 12 המדינות רשאיות להכניס רק את הקבוצה אשר לקחה אליפות במדינתם, דבר אשר יצר מפעל עם 52 קבוצות (כולל שלבי הפלייאוף המוקדמים).
כיום, קיימת חלוקה לשני סיבובי העפלה עיקריים. בשלב הראשון מתקיימת הגרלה, שלאחריה מתקיימים משחקי המוקדמות בתצורת "נוק-אאוט" – משחק בית ומשחק חוץ. לאחר סינון זה, מתקיימת הגרלה עם 32 הקבוצות אשר נותרו. גם בשלב 32 הגדולות מתקיימת שיטת ה"נוק-אאוט" בתצורת משחק בית וחוץ. 16 הקבוצות אשר עולות משלב זה מגיעות לסיבוב העפלה השני של הליגה מתחלקות לבתים, בדומה לשיטת הבתים במפעל האירופאי.
סבב ההעפלה השני מכיל ארבעה בתים ובכל בית ארבע קבוצות אשר משחקות משחק אחד אחת נגד השנייה ושלושה משחקים סך-הכל. הקבוצה אשר מסיימת במקום הראשון בבית 1 משחקת מול סגנית המובילה בבית 2, סגנית המובילה בבית 1 משחקת מול המובילה בבית 2 וכך הלאה. ארבע הקבוצות עולות לחצי הגמר בו מתקיימים משחק בית ומשחק חוץ כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים עולה לגמר בו מתקיימים גם כן שני משחקים.