חרדק

חרדק (ראשי תיבות של חרדי קל דעת, והלחם בסיסים של חרדי, חרק וחיידק) הוא כינוי גנאי בקרב חוגים חרדים התוקף את בני המגזר המתגייסים לצה"ל.
הכינוי עומד במרכזו של קמפיין אנונימי שהחל בשנת 2013 בקרב חוגים חרדים קיצוניים. הקמפיין נועד לבזות ולגנות חרדים המתגייסים לצה"ל, כדי לערער את הלגיטימציה שלהם בדעת הקהל החרדית ועל ידי כך ליצור לחץ חברתי שימנע מחרדים מתלבטים להתגייס לצה"ל. באותה תקופה נעשה שימוש במונח גם במסגרת קמפיינים נגד מחזיקי טלפונים חכמים והפך גם לכינוי גנאי ל"חרדים מודרניים".

קמפיין החרדקים

הקמפיין עלה בשנת 2013 בעקבות התגברות הדיונים על השוויון בנטל הצבאי מצד בני הישיבות, לאחר שפג תוקפו של חוק טל. הוא מופץ באמצעות מודעות רחוב (פשקווילים) ועלונים. הקמפיין קורא לשמירת מרחק מחרדים לובשי מדים ולקרוא לעברם "חרדקים החוצה". בחלק מאיורי הקמפיין נראים חרדים לובשי מדים לצד חרקים או בדמות חזירים. באחד הציורים, תחת הכותרת "כצאן לטבח", נראים חיילים חרדים הולכים על ארבע ונמשכים בחבל הקשור לאחת מ"רגליהם הקדמיות". במאי 2013 יזמו מארגני הקמפיין מבצע ציורים וקריקטורות נגד "החרדקים" בקרב ילדים חרדים. יוזמי הקמפיין טוענים כי "החרדקים מסכנים את עתידם של אלפי ילדי ישראל". 
בשכונות חרדיות רוססו כתובות גרפיטי נגד חרדקים. כך למשל ביוני 2013 רוססה בבניין בבני ברק שבו מתגורר חייל חרדי, כתובת גרפיטי: "זהירות כאן בבניין יש מחלה מידבקת הנקראת חרד"ק יש להיזהר". ביולי אותה שנה השמיעו חרדים לעבר חייל חרדי שעבר בשכונת מאה שערים קריאות "חרד"ק" והשליכו לעברו שקיות אשפה. החייל הסתתר בדירה במקום וחולץ בעזרת המשטרה, לאחר שהחליף את מדיו ללבוש אזרחי. לעבר כוחות המשטרה הרבים שהגיעו למקום יודו אבנים וחפצים שונים. ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון דאז משה יעלון גינו את האירוע. מקרים דומים נפוצו בתקופה זו. יוצרי הקמפיין פרסמו מודעות שבהן כתבו שהקמפיין אינו מסית לאלימות ומבחינה הלכתית יוצאים ידי חובה במחאה קולנית, שמטרתה מניעת חרדים נוספים מלהתגייס, ולדבריהם היא מותרת על פי חוק.
אחד מיוצרי הקמפיין היה ישראל הלר, עורך עיתון העדה לשעבר, אסטרטג ויועץ קמפיינים, שיצא בשאלה בתחילת 2016 עם אשתו וארבעת ילדיו. הקמפיין סוקר גם בתקשורת החילונית. ביולי 2013 פרסם אתר הניו יורק טיימס כתבה נרחבת על הקמפיין תחת הכותרת: "בוז למתגייסים החרדים בישראל". 
באוקטובר 2014 פרסם חמאס בטוויטר קריקטורות מתוך קמפיין החרד"קים הלועגות לחיילי צה"ל.
בפורים 2017 נתלו בשכונות חרדיות בירושלים בובות בדמות חיילים חרדים, ועל חלקן נכתב "חרדק". משטרת ישראל פתחה בחקירה בחשד להסתה. במאי 2017 פורסמו מודעות המבטיחות תשלום של 530 שקלים לילדים שיצעקו על חיילים חרדיים ובעקבות כך יוכנסו לניידת משטרה. בשנת 2017 החלה המשטרה לשלוח שוטרים מחופשים לחיילים לשכונת מאה שערים וסביבתה, ולעצור את מי שנקטו כלפיהם באלימות פיזית או מילולית.

התגובות

רוב המגיבים לקמפיין גינו אותו. צעירים חרדים שהכינוי מכוון לעברם הקימו עמוד תמיכה ברשת החברתית המקוונת פייסבוק תחת הכותרת "חרדקים מצייצים". 
בעקבות הקמפיין פנה צה"ל למשטרה לפעול כנגדו, בטענה להסתה. בסוף מאי 2013 פשטה המשטרה על בית דפוס בירושלים שהדפיס מודעות לקמפיין ועיכבה את בעליו לחקירה, אך כעבור מספר שעות שוחרר לאחר שלא הוכח שיש בהן עבירה של הסתה. קצין מודיעין ראשי, תא"ל אלי בן-מאיר, קבע כי מבחינת צה"ל גם גידוף או העלבה נחשבים אלימות, והמליץ כי במקרים אלו ישתמש החייל בכפתור המצוקה המותקן במכשיר הסלולרי שלו, שבמקורו נועד להזעיק עזרה למקרי חטיפה. ראש חטיבת תכנון ומטה כוח אדם באכ"א, תת-אלוף גדי אגמון, אמר במהלך דיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת כי הקמפיין גרם לכך שחיילים חרדים עוברים נידוי, אלימות והטרדות. הוא השווה את התופעה והסגנון לעיתון "דר שטירמר". צה"ל פתח מרכז מידע עבור חיילים חרדים.
ביוני 2013 הגיש חייל חרדי תביעה בבית המשפט לתביעות קטנות בירושלים נגד המאייר של הקריקטורות של קמפיין החרדקים, בנימוק כי "איוריו גורמים עוגמת נפש והשפלה של ממש לחיילים החרדים אשר חשופים לאלימות מילולית ופיזית על בסיס יומי". 
בציבור החרדי היו שתמכו בקמפיין בפומבי או שהכריזו כי הם נמנעים מלגנותו. הרב משה זאב זארגער, מרבני סאטמר ומחבר שו"ת "וישב משה", פסק כי יש לסלק חיילים חרדים לובשי מדים מבית הכנסת, שכן "להתפלל עם בגדים כאלה זה כמו להתפלל עם שתי וערב". 
הפובליציסט החרדי יעקב ב. פרידמן כתב בטורו בעיתון "בקהילה": "תפסיקו לבקש מאיתנו לגנות את קמפיין החרדקים משום שאנו נמצאים במלחמה!... הירוק הזה (=מדי צה"ל) דומה לצבע האזיקים שרוצים לשים על ידיה של יהדות הגמרא... ואם לפני שנה אימצתי את החייל החרדי ולבטי נשמתו אל נשמתי אין לי שום מוטיבציה לזה היום".