תאוריית אימות העצמי

הבדלים בין השקפות עצמיות חיוביות לבין שליליות

ישנם הבדלים בין-אישיים בהשקפות האישיות של אנשים. בקרב אנשים עם השקפות עצמיות חיוביות, השאיפה לאימות עצמי פועלת במקביל למניע חשוב נוסף, השאיפה להערכה חיובית או "שיפור עצמי". כך למשל, אדם הרואה את עצמו כבעל הבנה, יהיה מונע לחפש מידע לפיו אחרים רואים אותו גם כן כבעל הבנה, כאשר תהליך זה נובע מהשאיפה לאימות עצמי.
בניגוד לאנשים אילה, אנשים עם השקפות עצמיות שליליות ימצאו כי השאיפה לאימות עצמי והשאיפה ל"שיפור עצמי" מתחרות זו בזו כך שאדם אשר תופס את עצמו כלא מסודר, מונע על ידי שיפור עצמי לחיפוש אחר מידע שאחרים תופסים אותו כמסודר, אך במקביל, מונע על ידי אימות עצמי לחיפוש אחר מידע שאחרים תופסים אותו כלא מסודר.
עם זאת, השאיפה לאימות עצמי גוברת על השאיפה לשיפור עצמי כאשר האדם בטוח בנוגע למושג העצמי שלו וכאשר השקפותיו העצמיות דיכאוניות במיוחד.
שאיפה לאימות עצמי עלולה להביא להשלכות בלתי רצויות עבור אנשים עם השקפות עצמיות שליליות. באופן זה, בעלי נטיות דיכאוניות והסובלים מהערכה עצמית ירודה, נוטים להמשך לשותפים שעשויים להתנכל להם, להמעיט ברגשות הערך העצמי שלהם או שעשויים לנצל אותם.
בנוסף, חתירה לאימות עצמי עבור אנשים עם השקפות עצמיות שליליות עשויה להוביל להתנכלות מצד אחרים, לניצול ולמצבים של חוסר הערכה. במצב בו אדם בעל השקפה עצמית שלילית הולך לטיפול, יתקל באימות עצמי מחוץ למסגרת הטיפולית על ידי קרוביו, מה שיוביל לרגרסיה בתהליך.
לבסוף, במקום העבודה, רגשות של חוסר תועלת אשר מקושרות לאנשים עם הערכה עצמית נמוכה, עשויים לטפח רגשות מעורבים בנוגע לקבלת יחס הוגן, ורגשות מעורבים אילה עשויים לערער את נטייתם להתעקש שהם יקבלו את מה שמגיע להם ממעסיקיהם (ראה גם: התעמרות בעובד).

העדפה לחדשנות

השאיפה לאימות עצמי מובילה לרכישת עמדות מנוגדות בנוגע לחדשנות. מחד, אנשים מגלים רצון לכמות מעטה של חדשנות בכל הנוגע ליחסים בין-אישיים; תופעות זרות עלולות להיות מרתיעות ולחלופין מוכרות מדי עלולות להיות משעממות ובכך לערער את האימות העצמי אליו חותר האדם מתוך הצורך להימנע ממצבים שיגררו עדכון של מושג העצמי. מנגד, קיימות עדויות לכך שאנשים נמשכים לתופעות לא מוכרות בעיקר בכל הנוגע לחפצי אומנות וקניין. כתוצאה מכך, אנשים כמאזנים את הרצונות המתחרים שלהם בנוגע ליכולת הניבוי לעומת החידוש שבפניהם על ידי ריצוי הדחף לחידוש בתוך ההקשרים שבהם הפתעות לא מאיימות עליהם (כמו למשל בפעילויות פנאי), תוך כדי חתירה קוהרנטית להרחבת יכולת החיזוי בהקשרים בהם מאורע מפתיע יכול להוביל להשלכות כבדות כגון בהקשרים של מערכות יחסים קיימות ומתמשכות.

מתיחות בנוגע לשיפור עצמי

השאיפה לאימות עצמי מתבטאת בתחזוק השקפת העצמי, קיום מערכות יחסים והתנהגות תכליתית. כאשר אחד מהתנאים אינו מתקיים, התנהגות האדם תתבטא באדישות בנוגע לשמירה על השקפות העצמי והשאיפה לשיפור עצמי. במצב בו האדם האוחז בהשקפה עצמית שלילית מחפש אימות עצמי, אין המשמעות כי אותו אדם הנו מזוכיסט או חסר רצון להיות נאהב. כלומר, מה שמפריד אנשים עם השקפות עצמיות שליליות מאנשים עם השקפות עצמיות חיוביות הוא האמביוולנטיות כלפי ההערכות שמקבלים מהסביבה. הערכות חיוביות מובילות לשמחה ותחושת חמימות, אך תחושות אלו נעלמות במהרה. יחד עם זאת, למרות שההערכות השליליות עלולות לעודד עצב מאחר שההתמודדות עם האמת לא בהכרח נעימה, הן מובילות דווקא לרגיעה ולתחושת מוכרות כלפי העצמי. לרוב אנשים נוטים לראות עצמם בצורה חיובית, כך שבעלי השקפות שליליות הם היוצאים מן הכלל.

שינוי בתפיסת העצמי

למרות שחתירה לאימות עצמי נוטה לייצב השקפות עצמיות, שינויים בהשקפות העצמי עדיין עלולים להתרחש. ככל הנראה מקור השינוי הנפוץ ביותר מתרחש כאשר הסביבה החברתית מזהה שינוי משמעותי בגילו של האדם (למשל, מתבגר הופך לבוגר) במעמדו (תלמיד שהופך להיות מורה) או בתפקיד החברתי (כשאדם מורשע בעבירה). במקרים מסוג זה, החברה עלולה לשנות את הדרך בה היא מתייחסת לאדם, מה שיוביל בסופו של דבר להסכמה ולאישור היחס החדש וכן לשינויים בהשקפת העצמי. מנגד, אדם יכול להסיק באופן עצמאי כי השקפות העצמי מיושנות וכתוצאה מכך לנקוט בצעדים לשינוי.

היבטים חברתיים

תהליכי אימות עצמי תקפים גם בנוגע לקבוצות שונות בחברה. למשל, אימות עצמי יכול לעזור בביעור סטראוטיפים. בקבוצות קטנות, המציעות לחברי קבוצת חוץ מידע מאמת בנוגע לקבוצתם ישנה נטייה להיתפס כאינדיבידואלים ולא כחלק בלתי נפרד מהקבוצה, ובכך יפחיתו את השימוש בסטראוטיפים חברתיים כלפי קבוצתם.
ישנן גם עדויות לכך שחתירה לאימות עצמי יכולה לקחת תפקיד בהתנהגויות מסוכנות וקיצוניות למען הקבוצה. בסדרת מחקרים נמצא כי במצבים מסוימים הזהות האישית של הפרט מתמזגת בזהות הקבוצתית שלו. מכיוון שה'אני' האישי והחברתי שווים מבחינה תפקודית בקרב אנשים מסוג זה, האתגר העומד בפניהם הוא הפרדה בין הזהויות. בהתאם להשקפה זו, כאשר אנשים אלו חווים איום על האימות העצמי שלהם, הם מציגים מאמצים של אימות עצמי מפצה על ידי הבלטת הזהות הקבוצתית שלהם. פעילות פיצוי מסוג זה מתבטאת בנכונות מוגברת לבצע התנהגויות יוצאות דופן עבור הקבוצה.

ביקורת

מבקרי התאוריה הביעו עמדה לפיה תהליכי אימות עצמי הנם די נדירים ומתקיימים רק בקרב אנשים בעלי השקפות עצמי שליליות. על מנת לבסס את טענתם, המבקרים ציטטו מאות מחקרים המראים כי קיימת הנטייה לחפש הערכה עצמית חיובית מאשר שלילית. עם זאת נראה כי לא קיימת התייחסות בביקורת למספר היבטים מהותיים. ראשית, רוב האנשים נוטים להשקפות עצמיות יחסית חיוביות, ועדיין גם הם מונעים מהצורך לאמת את עמדותיהם ולסתור עמדות מנוגדות. בנוסף, אין מספיק מחקרים העוסקים באנשים בעלי השקפות עצמי חיוביות כך שלא ניתן לקבוע בבירור איזו תופעה שכיחה יותר, השאיפה לאימות עצמי או שמא השאיפה לשיפור עצמי. שנית, חתירה לאימות עצמי אינה נוגעת רק לאנשים עם השקפות עצמיות שליליות, נראה כי גם בעלי הערכה עצמית גבוהה מחפשים הערכות שליליות בכל הנוגע לפגמים הקיימים בהם.
לבסוף, גם בעלי השקפה עצמית חיובית לא יחושו בנוח עם הערכה חיובית יתר על המידה. חוקרים נוספים שיערו כי בעלי השקפות עצמי שליליות נוטים לחפש הערכות שליליות, כאמצעי מניעה מפני הערכות אמתיות או למטרת שיפור עצמי במידה כאשר המטרה היא לקבל הערכות חיוביות בהמשך הדרך.
בדיקות של רעיון זה לא הצליחו לספק תימוכין. לדוגמה, בדיוק כמו שאנשים עם השקפות עצמיות שליליות בוחרים אימותים עצמיים ממעריכים שליליים, כך גם כאשר האלטרנטיבה שניתנה להם היא להשתתף בניסוי אחר, הם נטו לכך במקום לקיים אינטראקציה עם מישהו אשר מעריך אותם באופן חיובי. כמו כן, אנשים עם השקפות עצמיות שליליות הם אינטימיים ביותר עם בני אדם המעריכים אותם באופן שלילי, וזאת על אף העובדה שבני הזוג אינם צפויים לאפשר להם ולעודד אותם לשפר את עצמם.
לבסוף, במחקר על תהליכי חשיבה של אנשים כפי שהם נרשמו בזמן שבחרו שותפים לאינטראקציה, אנשים עם השקפות עצמיות שליליות ציינו כי הם בחרו מעריכים שליליים משום ששותפים מסוג זה נראים להם כסבירים דיים לאשר את עמדותיהם העצמיות (שיקול אפיסטמי) ובמקביל לקיים אתם אינטראקציה.