google/wiki40b huggingface dataset:
גיל ויין

קריירה

גיל ויין נולד וגדל בכרמיאל. הוא התחיל את דרכו המוזיקלית בכינוי די ג'יי "אונלי" (DJ Only). בשנים הראשונות שיתף פעולה עם מספר אמנים, במיוחד עם טליסמאן. כך ב-11 בדצמבר 2014 הוציא עם טליסמאן את השיר "יודעת להוזיז". ויין עיבד את השיר וכתב והלחין אותו לצד טליסמאן. ב-13 בינואר 2015 הוציא את השיר "לא יסתירו לי את השמש" יחד עם טליסמאן ודנידין. ויין כתב והלחין את השיר עם טליסמאן והוא גם עיבד את השיר. ב-5 באפריל 2015 הוציא את השיר "תן לה במזומן" יחד עם טליסמאן. ויין כתב והלחין את השיר עם טליסמאן וכן עיבד אותו.
השיר המוצלח ביותר של ויין וטליסמאן הוא "עד המדבר" בו השתתף גם עומרי סבח. את השיר כתב והלחין ויין יחד עם טליסמאן והוא גם עיבד אותו. השיר שיצא ב-5 בספטמבר 2015, זכה למקום ראשון בהצבעת הקהל במצעד הרשמי של רשת ג', שיר השבוע ברדיו קול הים האדום ובנוסף נכנס למצעד הרשמי של רדיו חיפה והגיע למקום ה-26 במצעד הפזמונים העברי בשנת 2016. כמו כן, זכה השיר ליותר מ-300 "קאברים" ברשת שבוצעו על ידי זמרים וזמרות שונים,][מפני ש...] ושיתוף הפעולה המוצלח הביא לסיבוב הופעות נרחב. ב-16 במאי 2016 הוציא את השיר "לאן שהרוח תיקח" לצד טליסמאן ועומרי סבח. ויין כתב והלחין את השיר לצד טליסמאן.
ב-5 בדצמבר 2016 הוציא ויין את השיר "אין לי יום" יחד עם חן אהרוני. ויין כתב והלחין את השיר.
ב-25 במאי 2017 הוציא יחד עם אישתר את השיר "בלונד ושחור" אותו הוא כתב, הלחין ועיבד. השיר היה השיר הרשמי של שבוע הגאווה שהתכתב עם נושא הביסקסואליות, שנבחר לעמוד בראש האירועים.
ביולי 2017 החליט וינגרטן, לשנות את שמו המקצועי ל"גיל ויין" ולצאת בפרויקט ראשון השם אותו בפרונט. כחודש לאחר מכן זכה בפרס פריצת השנה בקריוקי לשנת 2017–2018.
ב-11 ביולי 2017 הוציא את השיר "אל תשאלי" לצד בניה ברבי. ויין כתב, הלחין ועיבד את השיר. הסינגל הועמד בקטגוריית שיר השנה לשנת 2017–2018 בתחנות גלגלצ, מאקו וכאן גימל. כמו כן, לפי נתוני מדיה פרוסט השיר העפיל למקום השני במצעד ההשמעות הארצי ברדיו הישראלי, עם 2783 השמעות.
ב-6 ביוני 2018 הוציא את השיר "צבעים" יחד עם רון בוחניק. ויין כתב, הלחין ועיבד את השיר. השיר זכה במקום העשירי במצעד הישראלי השנתי של גלגלצ לשנת ה'תשע"ט .
ב-2 באוקטובר 2019 הוציא את השיר "מה את בשבילי" יחד עם אלדד כהן.
ב 10 באוקטובר 2019 הוא הוציא את השיר "נשמות אבודות" יחד עם אורי שכיב.
ב-22 באוקטובר הוציא את אלבום הבכורה שלו, "צבעים".
פיג'ו 208

דגמים הנמכרים בישראל

פיג'ו 208 נמכרת בישראל בשתי גרסאות: האחת מצוידת במנוע 1.2 ליטר והשנייה ב-1.6 ליטר. מנוע ה-1.2 ליטר, המבוסס על טכנולוגיית Pure-Tech אשר מצמצמת את זלילת הבנזין, הוא בעל שלושה צילינדרים המפיק הספק של כ-82 כ"ס המגיעים מ-5,750 סל"ד. המנוע משודך לתיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה יחסי העברה. המומנט המרבי היא 12 קגמ המתקבל מתחום של כ-2750 סל"ד. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמ"ש אורכת 12.2 שניות, המהירות המרבית של המכונית היא כ-175 קמ"ש וצריכת הדלק הממוצעת, על פי נתוני היצרן, היא 22.2 ק"מ לליטר, בנסיעה עירונית-בינעירונית. פליטת הפחמן דו-חמצני היא 110 גרם ל-100 ק"מ.
מנוע ה-1.6 מפיק כ-120 כ"ס המגיעים מ-6000 סל"ד. המנוע משודך לתיבת הילוכים אוטומטית עם ארבעה יחסי העברה. המומנט המרבי הוא 16.3 המתקבל מתחום של כ-4250 סל"ד. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמ"ש אורכת 10.7 שניות, כשהמהירות המרבית מגיעה עד 190 קמ"ש. גרסה זאת צורכת על פי נתוני היצרן, כ-14.9 ק"מ לליטר בנסיעה עירונית-בינעירונית. פליטת הפחמן דו-חמצני היא 154 גרם ל-100 ק"מ.

בטיחות

במבחן ריסוק שנערך בשנת 2012 זכתה פיג'ו 208 בציון של חמישה כוכבים ‏

פיג'ו 208 GTI

במרץ 2013, בתערוכת הרכב בז'נבה, חשפה פיג'ו את פיג'ו 208 GTI. המכונית הונדסה ותוכננה להוות את הדור הבא של פיג'ו GTI - המותג הספורטיבי ביותר של היצרנית – תוך כדי ציון שלושים שנה לדגם פיג'ו 205 GTI, הדגם המיתולוגי של היצרנית.
פיג'ו 208 GTI מצוידת במנוע 1.6 ליטר THP טורבו המפיק הספק מרבי של כ-200 כוחות סוס ב-5,800 סל"ד, ואילו מומנט מרבי של כ-28 קג"מ המתקבלים מתחום של כ-1,700 סל"ד. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמש אורכת 6.8 שניות. המהירות המרבית של המכונית היא כ-216 קמ"ש. פליטת ה-CO2 היא 139 גרם/ק"מ. על פי היצרנית, תצרוכת הדלק במצב נסיעה משולב עירוני-בינעירוני היא 16.95 ק"מ לליטר. למנוע משודכת תיבה ידנית בעלת 6 הילוכים מקוצרים.
ברמת האבזור החיצוני כוללת פיג'ו 208GTI חישוקי סגסוגת בקוטר של כ-17", פסי כרום סביב חלונות המכונית וצינור מפלט כפול מצופה כרום. ברמת האבזור הפנימית כוללת המכונית מסך מגע מרכזי בגודל של כ-7" המכיל את תפריטי המידע של כל מערכות המכונית, חיבורי USB, AUX ובלוטות', תא כפפות מקורר ומושבים ספורטיביים המשלבים עור עם בד.
בהיבט הבטיחותי מספקת פיג'ו 208 GTI שש כריות אויר ומערכות בטיחות מתקדמות המפקחות על מהירות, יציבות, אחיזה ובלימה, חיישני חנייה, פנסי ערפל קדמיים, זוג חגורות בטיחות פירוטכניות ועוד.
בית הראשונים (בנימינה)

היסטוריה

הבית הוא בית פשוט מימיה הראשונים של בנימינה, ביתה של משפחת צ’ודקוב, שעלתה ארצה עם הצהרת בלפור והתיישבה בבנימינה כמשפחת איכרים מייסדים. מנחם מנדל צ’ודקוב היה תעשיין סבון שעלה מרוסיה ולא מצא בארץ דורשים למרכולתו. לפיכך רכש נחלה וזכות לאיכרות בבנימינה, שנוסדה באותם הימים בידי הברון רוטשילד.
לאחר מותו תרמה המשפחה את הבית, על מנת להנציח את ראשית ההתיישבות. בית הראשונים נחנך במסגרת חגיגות ה–70 למושבה ב–1992. כיום הבית מתפקד כמוזיאון. ניתן לראות בו כלי חקלאות (מחרשות, דיסקוס, מפזרת דשן, משדדה ועגלת ראשונים), כלי בית (קערת כביסה, מעגילה, כדי חלב, מגפרים ועוד) ומכשירים נוספים אשר שימשו את האיכרים שייסדו את המושבה בשנות ה-20 של המאה העשרים. החדר הראשון מוקדש למייסדי בנימינה, במסדרון מוצגות תמונות מייבוש ביצות כבארה, החדר השני מציג את המשך תולדות המושבה, ובמטבח ניתן לראות כלים שהיו בשימוש: ארגז רוח ששימש כעין מקרר, מחבצה, תנור נפט מפואר, מטאטא זרדים ומעגילה.
הבית שופץ ומתוחזק על ידי "העמותה לשימור ושחזור עבר המושבה בנימינה", המפעילה במקום פעילויות של הדרכה והסברה למבוגרים ולתלמידים, כולל מילוי דפי הפעלה ופעילויות של פעם, כביסה, פעילות מהחיטה עד הלחם כולל הכנת פיתות ועוד.
כל המוצגים בבית אותנטיים, ונתרמו על ידי תושבי בנימינה. רוב הסיורים במקום מועברים על ידי עמיצור כהן, כוורן במקצועו וחבר העמותה לשימור ושיחזור עבר המושבה.
וונדר וומן

פיתוח הדמות

ויליאם מולטון מרסטון שימש כיועץ חינוכי ל-All-American Publications ו-National Periodicals, שתי חברות שאוחדו מאוחר יותר ל-DC קומיקס, וזאת לאחר שראה בקומיקס פוטנציאל חינוכי גדול. בתחילת שנות ה-40, יקום DC נשלט בידי גיבורי על זכרים כסופרמן, באטמן וגרין לנטרן. מרסטון, פסיכולוג וממציא בדיקת לחץ הדם אשר הובילה לבדיקת הפוליגרף, הציג בפני מייסד חברת All-American Publications מקס גיינס רעיון ליצירת גיבורת על. גיינס הסתקרן מרעיונו של מרסטון ואישר לו להמשיך. לצורך הכתיבה, השתמש מרסטון בשם עט - שילוב שמו האמצעי שלו ושמו של גיינס, צ'ארלס מולטון. את דמותה של וונדר וומן פיתח ביחד עם אשתו, אליזבת הולוויי מרסטון, ועם סטודנטית שלו לשעבר, אוליב ביירן.
בניגוד לתפיסה המקובלת וונדר וומן לא הייתה האישה גיבורת העל הראשונה - עלילותיה של Black Fury (זעם שחור) פורסמו חודשיים לפניה, אך נפסקו לאחר מספר גיליונות. לעומתה, הצלחת וונדר וומן סללה את הדרך לדמות גיבורת העל.

המשבר האינסופי

וונדר וומן לקחה תפנית אפלה במהלך שנת 2005, באירוע המשבר האינסופי. חוברת #219 בסדרה (החוברת התקשרה למיני סדרה Omac Project, המקדימה את המשבר) הסתיימה כשוונדר וומן חנקה למוות את מקסוול לורד במטרה לשבור את שליטתו על סופרמן. הפעולה הזאת באה בניגוד למסורת ארוכת השנים של הדמות, שהתנגדה להרג. פעולה זאת, ואלו שבאו אחריה, סיימו את חברותה עם סופרמן ובאטמן, ומעמדה נהיה מפוקפק בעיני רוב הגיבורים. העמוד האחרון של Omac Project הראה את Brother Eye משדר לכל העולם קטע ווידאו של וונדר וומן רוצחת את מקסוול לורד, כשאחריו מופיעה המילה רצח.
בחוברת #221, וונדר וומן מגנה על עצמה ממספר אומקים שתקפו אותה בביתה. במהלך החוברת, היא מגיעה לבית החולים כדי לעזור לנער פצוע, וצופה באנשים הרואים את הווידאו ומגיבים לו בפחד. Brother Eye הצליח להרוס את האמון שהיה לעולם בה. בתחילת המשבר האינסופי, סופרמן ובאטמן מפקפקים בה. הראשון רואה בה רוצחת בדם קר, ואילו השני רואה בה את התבטאות המחשבה שגרמה למספר חברי ליגת הצדק למחוק את זכרונותיהם של נבלים.
כדי להרע את המצב, ב-Brother Eye ,Infinite Crisis #2 מתנקם בה על הרצח של מקסוול לורד, ומוציא לפועל את השלב האחרון בפרויקט "אמת וצדק", הכולל פלישה לארץ האמזונות והשמדתן תוך ניצול כל אומק שנותר. דיאנה וחברותיה האמזונות, כעת מנוכרות מהעולם שבחוץ, נלחמות על חייהן. ב-Infinite Crisis #3, האמזונות מוכנות להשמיד את כל האומקים בעזרת נשק חדש ורב עוצמה. אך במהלך הקרב דיאנה מבינה ש-Brother Eye צופה ומשדר, והפעלת אלימות כה הרסנית מול תושבי העולם רק תחמיר את השלכות רצח מקסוול לורד. לאחר שהנשק The Purple Ray of Death מנוצל פעם אחת, וונדר וומן משכנעת את האמזונות לכבות אותו. היא קוראת לאלאנה, שמנהיגה את אי גן-העדן ואת האמזונות הנותרות לעבור לממד אחר. וונדר וומן, מצדה, מחליטה שלא להצטרף אליהן, ונשארת להילחם באומקים לבדה.

הכרה ציבורית

האו"ם הכריז על וונדר וומן כשגרירת כבוד לעצמת נשים ונערות לכבוד 75 שנה ליצירת הדמות, אך כעבור חודשיים חזר בו הארגון מהכרזה עקב מחאה על השימוש במיניותה של הדמות.
No Limit (שיר של ג'י-איזי)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ג'י-איזי, אלן ריטר, בואי-דה1, אייסאפ רוקי וקארדי בי, והופק על ידי בואי-דה1 ואלן ריטר גם כן. השיר היה צריך לצאת בשיתוף אייסאפ רוקי, אך לאחר מכן הוחלט כי גם קארדי בי תצטרף לשיר.
שיתוף הפעולה של השלושה זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה, ובנוסף לכך ג'י-איזי דיבר במספר רב של ראיונות על השיר, ותהליך יציאתו.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם היה עבור הרמיקס שיצא, וכלל בתוכו גם את האמנים הנוספים שהצטרפו אליו. הוא פורסם ב-19 בדצמבר 2017, והוא נוהל ובוים על ידי דניאל צ'ז. בקליפ נראים כל משתתפיו כשהם זורקים כסף לכל עבר, ואף את קארדי עירומה לחלוטין, ושטרות כסף מכסים את גופה.
נכון לינואר 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-50 מיליון צפיות.
נאוטילוס (ז'ול ורן)

נאוטילוס (בצרפתית: Nautilus) היא הצוללת שעליה פיקד קפטן נמו ברומנים של ז'ול ורן "עשרים אלף מיל מתחת למים" (1870) ו"אי התעלומות" (1874). ז'ול ורן קרא לצוללת 'נאוטילוס' על שם הצוללת האמיתית של רוברט פולטון, שגם שמה היה "נאוטילוס". את העיצוב של ה'נאוטילוס' הבדיונית קיבל ורן מהדגם של הצוללת 'פלונגר' של הצי הצרפתי שהוא ראה בתערוכה העולמית של פריז ב-1867, שלוש שנים לפני שכתב את הרומן שלו.

תיאור

נאוטילוס מתוארת על ידי ורן כ"יצירת מופת המכילה יצירות מופת". היא מעוצבת ומפוקחת על ידי קפטן נמו. לצוללת גוף גלילי באורך 70 מטר וברוחב שמונה מטרים, וכוללת מדחף בעל ארבעה להבים, שקוטרו ששה מטרים.
החשמל מסופק על ידי סוללות נתרן (כאשר הנתרן מסופק על ידי אלקטרופורזה של מי הים) שהם מקור הכוח העיקרי של כלי השיט עבור ההנעה של הצוללת ופעילויות נוספות.
לקרימה כריסטי

לקרימה כריסטי (באיטלקית: Lacryma Christi; מילולית: "דמעתו של הצלוב") הוא יין נאפוליטני מפורסם.
היין מיוצר מענבים הגדלים על הקרקע הבזלתית של מורדות הר הגעש וזוב במחוז קמפניה שבדרום איטליה.
יין הלקרימה הלבן מיוצר בעיקר מהזנים ורדקה  וקודה די וולפה , אך יש בו גם כמויות קטנות של פאלאנגינה  וקאפרטונה . יין הלקרימה האדום מיוצר מענבי פיידירוסו  ושאשינוזו .
היין זכה לדירוגים גבוהים במיוחד (90 נקודות ומעלה) במבחני פארקר (The Wine Advocate).

בתרבות

מקור שמו של היין באגדה נוצרית, לפיה ישו השקה בדמעותיו את מדרונות הווזוב ותרם לפוריות האדמות. יוסף (טומי) לפיד ב"מדריך לפיד לאירופה" מספר על פגישה בין הברון רוטשילד למשורר היינריך היינה: רוטשילד המארח פתח בקבוק לקרימה כריסטי לבן יוקרתי לכבוד היינה, ופנה אליו: "התדע למה היין הזה נקרא "דמעתו של ישו"?" – "אני בטוח שאלוהי הנוצרים מזיל דמעה למראה שני יהודים עלובים כמונו המתענגים על יין משובח כל כך", השיב היינה.
La Llorona (שיר)

"La Llorona" (נהגה: לה יורונה, תרגום חופשי: "האישה הבוכייה") הוא שיר עממי מקסיקני. השיר מקורו במצר היבשתי של טוואנטפק ומקורותיו מעורפלים. המשורר, אנדרס אנסטרוסה, בן מדינת אואחאקה (האזור בו צמח השיר), הביא ב-1941 לפרסום ולפופולריות השיר ואולי אף הוסיף מלל חדש. לשיר יצאו גרסאות רבות בשפות שונות, כולל גרסה בעברית, "העלמה יורונה מטורונה", למילים של דידי מנוסי, שביצע דני בן ישראל ב-1966.
המילים המקוריות מבוססות על האגדה העתיקה בעלת אותו שם, La Llorona, הפופולרית במקסיקו ובדרום אמריקה, ומספרת אודות אישה שהטביעה את בניה בנהר לאחר שמאהבה נטש אותה לטובת אישה אחרת. כיוון שבמותה סירבו לקבל אותה בשמיים היא נודדת בעולם הארצי כרוח, מבכה את בניה וחוטפת ילדים. בגלל שרוב מילות השיר נכתבו במהלך המהפכה המקסיקנית (1910 - 1920) או אף מאוחר יותר, הסיפור המסופר בשיר שונה מאוד מזה שבאגדה. בדרך כלל המבצעים נוהגים לקחת עבור ביצועיהם רק מספר שורות מתוך כל מילות השיר שהוא ארוך מאוד.  
מילות השיר מתארות את אהבתו הנואשת של הזמר אל יורונה אהובתו אשר אינה נענית לו. הוא מתאר באריכות את סבלות אהבתו ומסיים בכך שאם חפצה הוא שימות - רצונה יעשה כדי שמישהו אחר יוכל לחיות.

גרסאות פופולריות

"לה יורונה" נכלל בסוגת זמר העם המקסיקני, הרנצ'רה , המתאפיין, בין היתר, בבולטות הליווי בגיטרה. הזמר הספרדי רפאל  הקליט את השיר באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 וזכה עמו לפופולריות. ב-1974 הקליטה ג'ואן באאז את השיר באלבומה, Gracias a la Vida .
הזמרת המזוהה ביותר עם השיר היא הזמרת המקסיקנית ממוצא קוסטריקני, צ'אבלה ורגאס, שביצעה את השיר בהזדמנויות שונות, כולל בסרט פרידה, שיצא לאור ב-2002. ורגאס הכירה את פרידה קאלו שאודות חייה נסוב הסרט, ושיחקה בו רוח הפוגשת את קאלו בבר ושרה לה את "לה יורונה". בסוף הסרט מופיע ביצוע אחר לשיר, הפעם של הזמרת המקסיקנית שמוצאה מאואחאקה, לילה דאונס, שגם היא התפרסמה בביצועיה ל"לה יורונה". השיר נכלל באלבום הבכורה שלה ב-1999 והיא העניקה לו מאז נופך מודרני בעיבודים שונים.
סרט נוסף בו הושמע השיר הוא סרט ההנפשה הממוחשבת, "קוקו", שיצא לאור ב-2017. בגרסה האנגלית לסרט שרים את השיר אלאנה אובאץ'  ומרקו אנטוניו סוליס . בגרסה הספרדית שרים אותו אנחליקה ואלה  ומרקו אנטוניו סוליס.

הגרסה העברית: "העלמה יורונה מטורונה"

ב-1966 הקליט הזמר הישראלי, דני בן ישראל, גרסה עברית ללחן של "לה יורונה". את מילות השיר כתב דידי מנוסי והן עוסקות בנושא אחר מנושאי השיר המקסיקני. השיר העברי הוא כעין בלדה, המספרת אודות עלמה בשם עמנואלה, המפורסמת בכל רחבי ספרד בשל יופיה ומתגוררת בעיר בשם טורונה. כשעולה האויב לצור על טורונה, מתגייס כל העם להגן על טורונה ועל עמנואלה, אך ללא הועיל. בניגוד לחלק גדול מהבלדות, מסתיים השיר בנימה אופטימית בשורות: "אך יום עוד יבוא, ושיר סרנדה ירעם ברחובות וירונה".
קובי אפללו הוציא גרסה משלו לשיר, באלבומו "בא מן השתיקה" ב-2007, בו נקרא השיר "טורונה".
אבירם זליקוביץ'

2007–2008: מכבי פתח תקווה

זליקוביץ' החל את דרכו בקבוצות הנערים והנוער של מכבי פתח תקווה ובהמשך עלה לקבוצת הבוגרים. שיחק שתי עונות עוד בגיל תיכון בבוגרים במסגרת ליגה א' וליגה ארצית.

2009–2011: הפועל בני כפר סבא

בעונת 2009-2010 עבר להפועל בני כפר סבא מהלאומית. עונתו הראשונה התאפיינה ביכולת לא יציבה, אך בעונתו השנייה השתפר, ובעונתו השלישית בקבוצה המשיך להשתפר והעמיד ממוצעים של 15.2 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים ב-23 דקות למשחק.

2011–2012: הפועל תל אביב

יחד עם בר טימור היה זליקוביץ' בין ההחתמות הראשונות של הקבוצה, כאשר חתם על חוזה ל-3 שנים. 
זאת בין השאר במסגרת מגמתו של המאמן החדש ארז אדלשטיין להתבסס על שחקנים צעירים כגון זליקוביץ', בר טימור, ויותם שירן, אשר יוכלו להוות שלד עתידי לקבוצה אם תצליח בסיום העונה במשימתה להעפיל לליגת העל. 
בתחילת העונה מיעט לשחק, וכאשר עלה ביצע טעויות רבות שהחזירו אותו במהרה לספסל. בתחילת הסיבוב השני הבריק למספר משחקים. 
בזכות לחימה רבה, ומעט יותר ביטחון בקליעה אף הפך לקלע המוביל של הקבוצה למספר משחקים. אך בהמשך שוב חזר חוסר הביטחון, עמו ההחטאות ואיבודי הכדור, ואובדן האמון של המאמן אדלשטיין. 
לקראת סיום העונה בילה זליקוביץ' בעיקר בירכתי הספסל ומיעט לשחק. בתום העונה עקב מיעוט דקות המשחק עבר לעירוני נהריה.

2012–2013: עירוני נהריה

במדי עירוני נהריה שיחק זליקוביץ' בעמדת הגארד/פורוורד, ונחשב לאחד משחקני המפתח של הקבוצה, לצד רמון קלמנטה ונייט מילר.
זליקוביץ' תרם 18.8 נק', 5.5 ריב', 2.5 אס' ובעיקר 47.1% אחוזים מרשימים מעבר לקשת ה-3.
כמו כן הרבה לסחוט עבירות ולהגיע לקו משם דייק ב 81.8%.

2013–2017: בני הרצליה

ביום חמישי, 1 באוגוסט 2013 חתם זליקוביץ' לשנתיים בבני הרצליה תחת הדרכתו של אפי בירנבוים, זאת לאחר שהפועל תל אביב ויתרה על האופציה לצרפו לסגל הקבוצה. 
בעונתו הראשונה בליגת העל נבחר לתגלית הסיבוב הראשון על ידי וואלה! ספורט, לאחר שסיים עם ממוצע של 9.2 נקודות, 2 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים ב-18.6 דקות בממוצע למשחק. בסיום העונה זכה בפרס תגלית העונה יחד עם חברו לקבוצה עוז בלייזר.
ב-3 ביוני 2016 זומן לסגל נבחרת ישראל.

2017–2018: הפועל ירושלים וחזרה לבני הרצליה

ב-1 במרץ 2017 חתם בהפועל ירושלים על חוזה עד לתום העונה.
ב-23 בנובמבר 2017 חזר לבני הרצליה.

2018–היום: מכבי עירוני רחובות

ב-8 באוגוסט 2018 חתם זליקוביץ' לעונה במכבי עירוני רחובות. למרות הציפיות להתמודדות על עליה לליגה הראשונה נשרה הקבוצה בתום העונה לליגה השלישית.

חייו הפרטיים

זמן קצר לפני חתימתו בהפועל תל אביב זכה למעט פרסום כבן זוגה של אלה רן, מלכת היופי של ישראל לשנת 2011. לאחר מכן הם נפרדו. כיום הוא בן זוגה של מי שהייתה נערת ישראל לשנת 2013, בר חפר.
סמל ריינלנד-פפאלץ

סמל ריינלנד-פפאלץ (בגרמנית: Landeswappen von Rheinland-Pfalz) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית ריינלנד-פפאלץ. הסמל נקבע בחוקת המדינה ב-1948 ומתבסס על סמלי הנסיכויות של האימפריה הרומית הקדושה שבשטחיהן עומדת המדינה כיום.

תיאור

הסמל מורכב ממגן מעוגל בתחתיתו שמחולק לשלושה חלקים: החלק הימני הוא צלב גאורגיוס הקדוש שהיה סמלו של ארכיבישוף והנסיך הבוחר של טריר, העיר ההיסטורית במחוז. השימוש בסמל הופיע כבר בחותם הארכיבישוף מ-1273. החלק השמאלי מראה גלגל לבן בשדה אדום שהיה סמלו של ארכיבישוף והנסיך הבוחר של מיינץ. הסמל מתועד כבר מהמאה ה-13 כשיש בו שני גלגלים כפי שמופיע בסמל העיר היום. החלק המרכזי מראה אריה זהוב בעל טפרים ולשון אדומים זקוף בשדה שחור המסמל את נסיך פפאלץ.

הציצה היא "כתר העם" המסמלת את שלטון העם שבא במקום השלטון המלוכני והוא מעוטר בעלי גפן, אחד מתוצריו החשובים של האזור.
אבן הטוען

אבן הטוען (או אבן הטועים) הייתה במה גבוהה בירושלים ששימשה לאיתור אבדות על ידי בעליהן. מקום האבן היווה מעין מרכז מתווך בין המוצאים ובין בעלי האבדות בתקופת בית המקדש השני.
הנוהג המקובל היה להגיע לאבן הטוען ולהכריז בזמן שלושת הרגלים על האבדה שנמצאה, כאשר עולי רגל רבים מגיעים לירושלים, כדי לאפשר למאבדים זמן סביר לאיתור אבדותיהם.

מקור השם

על פי האקדמיה ללשון העברית מקור השם בשורש טע"ה במובן שכחה או אבידה. (בערבית, איבד: ضيّع צַ׳יַّע). על פי זה, אבן הטועים נקראת על שם המאבדים ששכחו את מקומה של אבדתם.
דעה אחרת סוברת כי טוען (מלעיל) לקוחה מן השורש טע"נ במשמע של תביעת בעלות. לפי הסבר זה, המאבדים הגיעו לאבן הטוען על מנת לטעון בעלות על רכוש אבוד ולקבלו בחזרה לרשותם.

מיקום גאוגרפי

חוקר המשנה בן-ציון סגל סבור, שממקורות חז"ל ניתן ללמוד, שהייתה אבן הטוען בירושלים, במקום גבוה שלא מוצף בקלות על ידי הגשמים. מיקום גבוה תואם גם את ייעודה של אבן הטוען כבמה להכרזה פומבית על אבידות.
ניתן לשער, שמקומה היה בראש העופל, דרומית- מזרחית להר הבית, במקום ממנו נשקפו עיר דוד - בדרום, ונחל קדרון והר הזיתים - במזרח. 
אולם דברי רמב"ם במשנה תורה משקפים דעה אחרת, על פיה הייתה אבן הטוען מחוץ לירושלים ׁׁׁ(העתיקה):
ואבן גבוהה הייתה חוץ לירושלים, שעליה היו מכריזין.
— משנה תורה לרמב"ם, ספר נזקים, הלכות גזילה ואבידה, פרק י"ג, הלכה א'
איסמאל אטומן

קריירת מועדונים

אטומן נולד במאספלומאס שבספרד, לאב קנייתי ולאם ספרדיה. אטומן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של וסינדאריו. בגיל 16, הצטרף לזו של לאס פאלמס.
אטומן שיחק בקבוצות השלישית והשנייה. בינואר 2016 אטומן הושאל לקסארניו.
ב-31 בינואר 2017 אטומן הצטרף לגרנדה ב'.
ב-12 ביולי 2017 אטומן חתם בפאונלברדה, וכעבור שנה חזר לקבוצת המילואים של לאס פאלמס.

קריירה בינלאומית

בזכות אביו הקנייתי, אטומן זכאי לשחק בנבחרת קניה, ובמאי 2016 אטומן זומן לראשונה לסגל הנבחרת.
ב-31 במאי 2016 אטומן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד סודן.
יחסי אורוגוואי–אנגולה

היסטוריה

בשנת 2003 חתמו שתי המדינות על הסכם דו צדדי טכני, מדעי, תרבותי וכלכלי. במהלך תחילת שנות האלפיים היקף הסחר בין שתי המדינות היה קטן, אך הוא גדל כאשר אורוגוואי החלה לקנות נפט ומכרה דגים, אורז, בקר ועוד סחורות לאנגולה. לשכת המסחר האורוגוואי-אפריקאית, המכסה את הסחר בין אורוגוואי למדינות אפריקה, אחראית גם על הסחר בין אורוגוואי לאנגולה.
שתי המדינות חברות בארגון ה-"G77".

ייצוג דיפלומטי

לאורוגוואי שגרירות בלואנדה.
לאנגולה יש שגרירות בברזיליה, המשמשת גם כשגרירות באורוגוואי.
פוליפגיה

ברפואה

ברפואה המושג פוליפגיה (לעיתים מוכר גם כהיפרפגיה (hyperphagia) הוא סימן רפואי שמשמעו תיאבון מוגזם וצריכה חריגה של מזון (מוצקים) דרך הפה.
הפרעות כגון סוכרת, תסמונת קליין-לוין, ההפרעות הגנטיות תסמונת פראדר וילי ותסמונת בארדט בידל עלולים לגרום להיפרפגיה (רעב כפייתי).

חמצת קטוטית סוכרתית

פוליפגיה מתרחשת בדרך כלל מוקדם במהלך חמצת קטוטית סוכרתית. למרות זאת, כאשר המחסור באינסולין הופך חמור יותר ומתפתחת חמצת קטוטית, התיאבון מדוכא.
אפקט סנרק

בפסיכולוגיה קוגניטיבית, אפקט סנרק (מאנגלית: SNARC Effect, ראשי תיבות של: Spatial Numerical Association of Response Codes Effect) הוא תופעה של ייצוג מספרים במוח בצורה מרחבית של ציר רצף מספרים דמיוני. האפקט פורסם לראשונה בשנת 1993 על ידי החוקרים סטניסלס דֶאָן, סרז' בוסיני ופסקל ז'ירוֹ.

מחקרים

בניסוי המדגים אפקט זה, מתבקש אדם ללחוץ על כפתור האם המספר שמופיע למולו זוגי או אי זוגי; בניסויים אלו נמצא שאנשים מגיבים מהר יותר למספרים גבוהים בידם הימנית, ומהר יותר למספרים נמוכים בידם השמאלית. ההסבר של שלושת החוקרים לתופעה הוא שהנבדקים מדמיינים ציר מספרים בראשם, כאשר המספרים הגבוהים נמצאים בצד ימין והמספרים הנמוכים בצד שמאל. 
מחקרים מאוחרים יותר איששו את קיומו של האפקט, וכיום המחקר מתמקד בהבדלים בתוך האפקט. למשל, שמואל שאקי וויליאם פטרוסיק חקרו האם אנשים מגיבים למספרים שליליים באותו אופן. במחקר אחר של שאקי, פישר ופטרוסיק נמצא שהרגלי קריאה משפיעים על ייצוג ויזואלי של ציר המספרים הדמיוני, ולפיכך בתרבויות ששפת הכתיבה בהן היא מימין לשמאל (כגון ערבית) גם ציר המספרים הדמיוני של האנשים יתחיל מימין לשמאל, ואילו בתרבויות בהן שפת הכתיבה היא משמאל לימין (כגון אנגלית) גם ציר המספרים הדמיוני שלהם יתחיל משמאל לימין. החוקרים הראו כי אצל נבדקים קנדים אפקט SNARC נשאר כמות שהוא, אצל נבדקים פלסטינים אפקט SNARC התהפך ואילו נבדקים ישראלים לא הראו כל העדפה ברורה.
חמילקרת מאגו

חמילקרת, (המאה ה-5 לפנה"ס) היה אחרון מלכי קרתגו החזקים משושלת בני מאגו, נהרג בקרב הימרה בסיציליה.

ביוגרפיה

חמילקרת היה מלך קרתגו. מעמד המלכים בקרתגו היה מוגבל מאוד, הם נבחרו בידי מועצת הזקנים לתקופת כהונה מוגבלת. אריסטו טוען שהמלכים נבחרו לפי כשרון, גם הרודוטוס מציין: "חמילקרת זה נבחר למלך על הקרתגים בשל גבורתו". כמו כן הרודוטוס מציין ששם אביו היה חנו, ואמו הייתה יוונייה מסירקוסאי. בקרתגו היו יוונים רבי ונישואי תערובת היו מקובלים למדי. ככל הנראה אביו היה בן לשושלת בני מאגו משפחת האצולה החזקה ביותר בקרתגו אותה תקופה. 
ידוע על שתי מלחמות שנערכו בין קרתגו ליוונים בימי שלטונו של חמילקרת. הראשונה התרחשה כאשר הנסיך הספרטני דוריאיוס ניסה לייסד מושבה באפריקה, הקרתגים גרשו אותו משם והוא נמלט לסיציליה שם הוא מת. מלחמה נוספת התרחשה בסיציליה במהלכה נהרסה העיר הרקלאה מינואה. 
בסיציליה היה המצב עדין למדי, החלק המערבי של האי היה בשליטת קרתגו. בעוד החלק המזרחי הגדול יותר היה בשליטת היוונים שהקימו שם ערים שנשלטו בידי טיראנים. ההיאחזות באי הייתה חשובה לשני הצדדים, דיודורוס טוען שהייתה ברית מאורגנת בין פרס לקרתגו. אולם משה עמית מעריך שהסופרים היוונים הגזימו כדי לתת למסע חשיארש הראשון ליוון אופי של מסע כולל של המזרח נגד המערב. הרודוטוס טוען שתרון הטיראן של אקראגס כבש את הימרה והדיח את הטיראן טרילוס, שהיה ידידו של חמילקרת. חתנו של טרילוס אנקסילאוס מרגיון אף נתן את שני ילדיו כבני ערובה לחמילקרת. כיבוש הימרה שימש עילה לחמילקרת לתקוף את היוונים.
חמילקרת הביס בקרב את כוחותיו של תרון ועמד לכבוש את הימרה. אולם תרון הזעיק את חתנו גלון שהיה הטיראן של סירקוסאי וגלה. הקרב שנערך בין הצדדים זכה לשם קרב הימרה, על פי טענת הרודוטוס ודיודורוס, חמילקרת הביא עמו 300,000 חיילים, רובם שכירי חרב. וכן 200 ספינות מלחמה ו-6,000 ספינות משא. מספרים מוגזמים לכל הדעות  סביר יותר שהיו 50,000 לוחמים קרתגים וכמה מאות ספינות. הקרב הסתיים בניצחון יווני מוחץ, ישנן שלוש גרסאות למותו של חמילקרת. שתיים מהן מצוטטות אצל הרודוטוס: 
על פי גרסת המקומיים בסיציליה כאשר התרחש הקרב נעלם לפתע חמילקרת ואף על פי שגלון שלח שליחים לחפשו לא נמצא יותר. הרודוטוס מביא גרסה נוספת בשמם של הקרתגים לפיה כאשר ראה חמילקרת שצבאותיו מפסידים הוא העלה את עצמו כקרבן לבעל. על פי דיודורוס חמילקרת נהרג במהלך הקרב כאשר פרש סירקוסי התפרץ לתוך מחנהו. 
בעקבות התבוסה נחלש מאוד מעמד המלכים בקרתגו עדיין נבחרו מלכים אולם הם הפכו תלויים יותר ויותר במועצת הזקנים עד שלבסוף בוטל מעמד המלוכה והוחלף בשופטים. בני משפחתו של חמילקרת וביניהם בנו גיסקו, הוגלו. אולם חזרו ליוקרתם הפוליטית כעבור כמה עשרות שנים. חניבעל מאגו נכדו של חמילקרת נקם את נקמתו בכך שהחריב את הימרה.