google/wiki40b huggingface dataset:
סטרטוניקה מסוריה

סטרטוניקה או סטרטוניקי (ביוונית: Στρατoνίκη‏; המאה ה-3 לפנה"ס) הייתה נסיכה מוקדונית, בתו של דמטריוס פוליורקטס. היא נישאה לסלאוקוס הראשון ולאחר מכן לבנו אנטיוכוס הראשון.

ביוגרפיה

סטרטוניקה הייתה בתו של מלך מוקדון דמטריוס פוליורקטס, ואשתו פילה. סבה מצד אביה היה אנטיגונוס מונופתלמוס, וסבה מצד אמה היה המצביא אנטיפטרוס. היה לה אח בשם אנטיגונוס, שמאוחר יותר הוכתר כמלך מוקדון.
בשנת 300 לפנה"ס, כאשר היא הייתה בערך בת 17, ביקש את ידה מאביה סלאוקוס הראשון ("ניקטור") מלך האימפריה הסלאוקית (שמרכזה היה בסוריה). דמטריוס יצא להביא אותה לבעלה החדש עם כל ציו, ואמה, פילה, גם היא ליוותה אותה. החתונה נערכה בפאר והדר בעיר ראוסוס שבתראקיה, וסטרטוניקה הפכה למלכת סוריה. סלאוקוס היה מבוגר ממנה בהרבה, ובעוד שעבורה היו אלו נישואים ראשונים, הוא כבר היה נשוי בעבר, ואף היה לו בן, אנטיוכוס הראשון. למרות זאת, נראה שמספר שנים הם חיו בהרמוניה. היא ילדה לסלאוקוס בת בשם פילה, שמאוחר יותר נישאה לאחיה של סטרטוניקה, אנטיגונוס.
עם זאת, מערכת היחסים שלהם נשברה כאשר בנו של סלאוקוס, אנטיוכוס, התאהב באופן נואש בסטרטוניקה. על פי האגדה, המובאת אצל פלוטרכוס ואפיאנוס, אנטיוכוס כבש את תשוקותיו, אולם הדבר גרם לכך שבהדרגה הוא חלה באופן נואש. הרופא שטיפל בו הבין מיד שמחלתו של אנטיוכוס אינה רגילה, וחשד שמא הוא מאוהב. הוא לא הצליח להוציא מפיו את מושא אהבתו, והסיק שהנסיך מתכוון לקחת עמו את סודו אל הקבר. לפיכך, הוא הורה להכניס מדי פעם לחדר נשים יפות שבאו במגע עם הנסיך, בתקווה לגלות את הסוד. אנטיוכוס נותר אדיש, אולם כאשר סטרטוניקה נכנסה לחדר לבד או יחד עם סלאוקוס, הוא התעורר לפתע לחיים.
הרופא הסיק לפיכך שאנטיוכוס מאוהב בסטרטוניקה, אולם חשש לספר זאת לבעלה המלך. בסופו של דבר הוא אמר למלך שמחלתו של בנו נובעת מאהבה, "אך לאהבתו אין תרופה". סלאוקוס דרש ממנו להסביר, והרופא טען שאנטיוכוס מאוהב באשתו שלו. כששמע זאת סלאוקוס, הוא הפציר ברופא לוותר על אשתו כדי להציל את בנו, וגם אותו. הרופא אמר "לא היית נותן לאנטיוכוס את אשתך אם הוא היה מאוהב בה למרות שאתה אביו". סלאוקוס הצהיר שכן, ואז חשף הרופא את האמת. סלאוקוס הסכים מיד לוותר על אשתו כדי להציל את בנו, והצהיר שהוא מוכן גם לוותר על ממלכתו. הרופא הנדהם הצהיר שאם כך אין לסלאוקוס צורך ברופא, הוא עצמו הרופא הטוב ביותר של משפחתו. למרות זאת, כדי לשמור על כבודו של בנו, הציג סלאוקוס את הנישואים בין סטרטוניקה לאנטיוכוס כרצון אישי שלו. תגובתה של סטרטוניקה למהלך זה אינה ידועה, ולא ידועים גם טיב יחסיה עם אנטיוכוס.
היא ילדה לאנטיוכוס מספר ילדים: סלאוקוס, לאודיקה, אפמאה, סטרטוניקה ואנטיוכוס השני. בלקסיקון סודא נאמר שהעיר "סטרטוניקיה" בקאריה נקראת על שמה. העיר נזכרת גם אצל סטראבון. עם זאת, לא ברור האם מי שייסד את העיר היה סלאוקוס או אנטיוכוס.

גלריה

ההיסטוריון פלוטרכוס מתאר בפיוטיות רבה את הסצנה שבה הנסיך החולה מגלה עניין כאשר סטרטוניקה נכנסת לחדרו: "הוא הראה את כל התסמינים שתוארו בידי סאפפו, הקול המקרטע, הסומק, העין העצלה, הזיעה הפתאומית, הדופק הסוער". תיאור זה, תרם לכך שסצנה זו מיוצגת רבות באומנות.
אומן (עיר)

היסטוריה

תאריך ייסוד העיר איננו ברור, אולם נמצאו עדויות ליישוב במקום החל מהאלף השלישי לפנה"ס. אף על פי כן היישוב במקום לא היה רציף עד לתקופה המודרנית. העדות הכתובה הראשונה לקיומו של המקום היא משנת 1609, כאשר העיר הועברה לשליטת האציל הפולני כלינוסזכי. מ-1566 עד 1793 הייתה חלק מגליל (וויבודסטבו) של ברסלב. העיר גדלה במהירות בעשורים הבאים. ב־1616 היא קיבלה מעמד כעיר וב־1629 היו בה כ־4000 תושבים. אומן נטלה חלק פעיל במרד של בוגדן חמלניצקי נגד פולין, ולאחר ניצחונותיו הייתה חלק מהמדינה הקוזקית בין 1648–1667, אז חזרה לשליטת פולין. ב-1793 עם החלוקה השנייה של פולין, הפכה אומן לחלק מהאימפריה הרוסית.
בשנים 1670–1674 שימשה כמקום מושבו של מיכאיל חננקו-הטמן של גדתה הימנית של אוקראינה. בשנים 1726–1832 הייתה העיר בחסות משפחת האצולה הפולנית פוטוצקי. ב-1734, 1749 ו-1768 הייתה העיר מוקד להתקוממויות של ההיידמקים. ב-1749 הגיעו לעיר ההיידמקים וטבחו קשות ביהודים ובפולנים. ב־1760 קיבלה העיר זכויות מגדבורג. כאשר מ-1772 שלט בעיר הגרף סטניסלב שצ'סני פוטוצקי; הוא התקין יריד ובנה את העיר מחדש. באותו זמן היו בעיר כ-400 יהודים. ב-1768 התחיל מרד היידמקים נוסף בפיקודו של מקסים ז'לזניאק. אלפי יהודים ופולנים מהערים הסמוכות מצאו באומן מקלט. מפקד המבצר מלדנוביץ שלח את איוון גונטה נגד ז'לזניאק, אך זה עבר לצדו של האחרון. צבאם המשותף של ז'לזניאק וגונטה פנה לכיבוש המבצר. המפקד פתח את שערי המבצר בתקווה כי איוון גונטה יחוס על תושבי העיר, אך הוא העדיף ללכת יד ביד עם ז'לזניאק עד הסוף וטבח את כל היושבים במבצר, כולל מלדנוביץ עצמו. מספר ההרוגים בטבח הגיע לכ-30,000, רובם יהודים. לזכר חיבר רבי דוד חזן את קינת אומן המפורסמת, וכן תענית בימים ה', ו', ו-ז' בתמוז.
אומן הייתה חלק מנפת (אוקרוג) אומן מ-1923 עד 1930. ב-1932 חלק ממחוז קייב והחל מ-7 בינואר שנת 1954 חלק ממחוז צ'רקאסי.
במאי 1919 בוצעו פרעות ביהודי העיר, נרצחו כארבע מאות איש.

בתקופת השואה

בתחילת המאה ה-20 נמנו באומן כ-18,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה. כתוצאה מפוגרומים שאירעו בעיר בין מלחמות העולם, בהם נרצחו מאות יהודים, הצטמצמה הקהילה היהודית בעיר, והגיעה לכ-15,000 נפש ערב כיבוש העיר בידי הגרמנים באוגוסט 1941. בימים הראשונים לכיבוש הגרמני הוצאו להורג בעיר 86 מנכבדי הקהילה היהודית בה, ויהודי העיר צוו לענוד על זרועם סרט עם מגן דוד, אשר הוחלף בהמשך בטלאי צהוב בחזה ובגב.
באקציה שנערכה בעיר בסוף ספטמבר 1941 נרצחו ביריות 1,412 גברים יהודים, וכ-2,700 נשים וילדים יהודים נרצחו באמצעות חניקתם במרתפים שנאטמו. עד ה-1 באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו, אשר מעת לעת נכנסו אליו שוטרים גרמנים ואוקראינים, וביצעו בו מעשי התעללות ושוד. ב-8 באוקטובר 1941 נערכה בגטו אקציה גדולה, במסגרתה נרצחו כ-9,000 יהודים. כ-1,800 יהודים שעברו את הסלקציה או שהצליחו להסתתר מהאקציות, רוכזו מחדש בגטו, והועסקו בעבודות כפייה, תוך תשלום סכומי כופר גבוהים לגרמנים. ב-22 באפריל 1942 חוסלה גם אוכלוסייה זו.

הקהילה היהודית המתחדשת והתיירות בעיר

במאה ה-21 החלו לפקוד את קבר רבי נחמן רבבות עולי רגל יהודים במשך כל השנה. בעקבות זאת נוצרה קהילה יהודית קבועה בעיר עם מערכת כשרות (UNK - UmaN Kosher) ומוסדות חינוך "כתר תורה" בנשיאות של הרב יעקב ג'אן. רובה מורכבת מבעלי תפקידים בחברות התיירות הפועלות בקרב העולים לקבר.
פריץ שטידרי

חייו

שטידרי היה סטודנט למשפטים באוניברסיטת וינה כאשר גוסטב מהלר נתן דעתו על כשרונותיו המוזיקליים ומינה אותו לעוזרו באופרת החצר של וינה ב-1907. בהמשך למשרה זו באו משרות עוזר נוספות, שהובילו לכהונות ניצוח בבתי האופרה של קאסל ושל ברלין.
בשנת 1933 עזב שטידרי את גרמניה בתגובה לעליית היטלר לשלטון. משנת 1934 עד 1937 היה שטידרי מנצח ראשי בפילהרמונית של לנינגרד. שטידרי היה מעורב בחזרות לקראת ביצוע הבכורה של הסימפוניה הרביעית מאת שוסטקוביץ', אך הבכורה נדחתה מסיבות, השנויות עדיין במחלוקת. יש הטוענים, ששוסטקוביץ סבר, כי שטידרי איננו כשיר להתמודד עם מורכבויות הסימפוניה; לעומתם טוענים אחרים, כי בכירים במפלגה הקומוניסטית הפעילו על המלחין לחץ לבטל את ביצוע יצירתו.
בשנת 1937 עזב שטידרי את לנינגרד והיגר לארצות הברית. הוא עבד עם "תזמורת ידידי המוזיקה החדשים" בניו יורק, שם ניצח על יצירות נשכחות של באך, היידן ומוצרט והעלה בביצוע בכורה את הסימפוניה הקאמרית השנייה של שנברג. משנת 1945 ואילך חזר שטידרי לאופרה וניצח על האופרה הלירית של שיקגו ועל המטרופוליטן אופרה בניו יורק.
אנדרו שלי

ביוגרפיה

שלי נולד בווילנה, שבאותה תקופה הייתה שייכת לפולין (כיום בירת ליטא). אביו היה ראש הקבינט של נשיא פולין, איגנצי מושצ'יצקי, ואמו באה ממשפחת אצולה פולנית ידועה.

בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שלי ומשפחתו נמלטו יחד עם נשיא פולין, ראש ממשלתה וכל שרי הממשלה לרומניה, שם הם נכלאו. על אותה תקופה סיפר שלי שנים רבות לאחר מכן: 
הייתי בר מזל כדי לשרוד את השואה בעודי חי בקרב הקהילה היהודית-פולנית ברומניה. נהגתי לדבר פולנית, רומנית, יידיש, איטלקית וגם גרמנית ורוסית, אך אני שכחתי שפות אלה כמעט לחלוטין, וגם הצרפתית שלי, שהייתה מצוינת, רחוקה עכשיו מלהיות רהוטה.
מיד לאחר המלחמה, בשנת 1945, עבר שלי דרך איטליה, צרפת ובריטניה. הוא התחנך בסקוטלנד ובאנגליה, וב-1952 עבר לקנדה. הוא קיבל תואר דוקטור באנדוקרינולוגיה מטעם אוניברסיטת מקגיל בשנת 1957. באותה שנה הוא עבר לארצות הברית לטובת קריירת מחקר ועבד בעיקר באוניברסיטת טוליין. ב-1962 קיבל אזרחות אמריקנית.
בשנת 1977 זכה שלי, יחד עם רוז'ה גימן, בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, על תיאור הורמון פפטידי המופק במוח.
שלי היה נשוי למרגרט-רייצ'ל ווייט (ממנה התגרש) ולאנה מריה דה מדירוס-קומארו.
מגוב נוכרי

מגוב נוכרי הוא מגוב לפריצת שדות מוקשים המתחבר לרכב קרבי משוריין (רק"מ) כגון טנקים, נגמ"שי חיל ההנדסה וכן הלאה. ה"נוכרי" משרת בצה"ל בחיל ההנדסה ובחיל השריון.
ה"נוכרי" בנוי מזוג קבוצות גלגלי מתכת כבדים בעלי בליטות (בדרך כלל ארבעה גלגלים בקבוצה), המרכב הרתום לטנק באופן שכל קבוצת גלגלים נמצאת לפני אחד מזחלי הטנק. הגלגלים חופשיים על צירם, ואינם מחוברים להינע כלשהו. הגלגלים מתגלגלים מכוח תנועת הטנק שמאחוריהם ועקב משקלם הכבד מפעילים את המוקשים שנמצאים לפני הזחלים של הכלי. ה"נוכרי" בנוי כך שהפיצוץ של המוקש יעיף את המגוב כלפי מעלה במקום לגרום להם לנזק קבוע. הנוכרי מסורבל מאד בתנועה, במיוחד בשטחים חוליים, מאט את תנועת הטנק אליו הוא רתום, ודורש מנהג הטנק מיומנות גבוהה. באזורי דיונות יש עדיפות למגוב מחרשה ולאמצעי פינוי מוקשים אחרים.
ה"נוכרי" משמש לפריצת הדרך לרק"מ שעליו הוא מותקן ולאלה שנוסעים בטור בעקבותיו. לטנק שדוחף את הנוכרי יש אפשרות לגרור בנוסף גם עגלה 34 הטעונה שתי שרשראות של בנגלורים, שאותן הוא משחרר בתחילת השד"מ. כאשר הטנק הגיע לקצה השד"מ הוא הפעיל את שרשרת הבונגלורים ונוצרת פרצה רחבה ובטוחה באורך של עשרות/ מאות מטרים. העגלה נרתמת לטנק עם פין המאפשר לגזור אותו בפיצוץ שנשלט מתוך הטנק.
כדי לפנות דרך רחבה ובטוחה יותר משתמשים באמצעי פריצת מוקשים שונים, בהם מגוב רציף המותקן על גבי דחפורי די-9 משוריינים, רקטות ריצוף (כגון ה-CARPET) וצפע שריון.
בצה"ל מצוי דגם נוסף של מגוב נוכרי הנקרא "נוכרי קל", וניתן להתקינו על טנקי מרכבה סימן 4 החדשים.
חיסון נגד שפעת

חיסון נגד שפעת הוא חיסון המגן מפני נגיפים שגורמים לשפעת. גרסה חדשה של החיסון מפותחת פעמיים בשנה, משום שנגיפי השפעת משתנים במהירות. בעוד שהיעילות שלהם משתנה משנה לשנה, לרוב החיסון מספק הגנה ברמה גבוהה מפני נגיפי השפעת. המרכז האמריקני לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) מעריך כי חיסון נגד שפעת מקטין את הסיכון לחלות מחלות, מוריד את כמות הביקורים אצל הרופאים, את כמות אשפוזים ואת מקרי המוות. כאשר עובדים שמקבלים את החיסון חולים בשפעת, לרוב הם חוזרים לעבודה חצי יום מוקדם יותר. היעילות של החיסונים בקרב אנשים מתחת לגיל שנתיים ומעל גיל 65 נותרה לא ברורה, בשל האיכות הנמוכה של המחקר בקרב קבוצות הגילאים הללו. ילדים אשר מקבלים חיסון נגד שפעת מסייעים גם להגן על הסובבים אותם.
החיסון פותח במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, והפך לזמין בקנה מידה עצום בעולם המערבי במהלך שנות ה-40. החיסון נכלל ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.

המלצות

ארגון הבריאות העולמי וה-CDC ממליצים על חיסון שנתי כמעט לכל אדם מגיל 6 חודשים ומעלה, ובמיוחד לאלו שבסיכון גבוה. המרכז האירופאי למניעת ובקרה על מחלות  ממליץ גם הוא על חיסון שנתי לקבוצות אוכלוסייה בסיכון גבוה. קבוצות אלה כוללות נשים הרות, קשישים, ילדים בין הגילאים 6 חודשים עד 5 שנים, אנשים עם בעיות בריאותיות מסוימות, ועובדים בתחום הרפואה.

תופעות לוואי

בין 5 ל-10 אחוזים מכלל הילדים שמחוסנים בחיסון נגד שפעת לוקים בחום. החיסון עשוי לגרום לכאבי שרירים זמניים או לתחושת עייפות.
חיסון נגד שפעת מוביל לתסמונת Guillain-Barré באחד מכל מיליון חיסונים.

פיתוח החיסון

החיסון בדרך כלל מפותח בביצים של עופות מופרים כאשר החיסון זמין הן כזריקה והן כתרסיס שמרססים לאף.
בשדמות בית לחם

בשדמות בית לחם הוא שירו של המשורר והאמן אבא קונסטנטין שפירא אשר התחבר במאה ה-19.

השיר מבטא געגועים לארץ ישראל בתקופת המקרא ואת הרצון הציבורי הכלל ישראלי, לחזור ולעלות אל הארץ. בשיר מתוארת דמותה הנאה של רחל אמנו- למרות ששמה אינו מוזכר בשיר במפורש - אשר לפי האמור בספר בראשית נטמנה לאחר פטירתה ב"דרך אפרתה": "וַתָּמָת, רָחֵל; וַתִּקָּבֵר בְּדֶרֶךְ אֶפְרָתָה, הִוא בֵּית לָחֶם. וַיַּצֵּב יַעֲקֹב מַצֵּבָה, עַל-קְבֻרָתָהּ הִוא מַצֶּבֶת קְבֻרַת-רָחֵל, עַד-הַיּוֹם". מילות השיר מתארות את תחייתה כביכול מקברה, שעל פי מסורות נמצא באתר קבר רחל ליד בית לחם המקראית, ואת צעידתה-מסעה העל-זמני מזרחה, אל נהר הירדן. הדמעות נגרות מעיניה של רחל, בשירו של שפירא, כתוצאה מבִכְיה המתמשך על בניה החסרים והנעדרים, המתואר בספר ירמיהו: "כֹּה אָמַר ה' קוֹל בְּרָמָה נִשְׁמָע נְהִי בְּכִי תַמְרוּרִים רָחֵל מְבַכָּה עַל בָּנֶיהָ מֵאֲנָה לְהִנָּחֵם עַל בָּנֶיהָ כִּי אֵינֶנּוּ". אולם בשונה מ"קול ברמה" בפסוק התנ"כי, בשירו של שפירא שוררת "דומיה", "אֵין בְּכִי וַאֲנָחוֹת, אַךְ דְּמָעוֹת נִגָּרוּ", והן גולשות מעיניה של רחל אל הנהר וכביכול נמזגות בו.

משלהי המאה ה-19 השיר התפרסם ונעשה אהוד. הוא שויך ליצירה העברית הציונית, ובמיוחד לאחר שהולחן על ידי חנינא קרצ'בסקי. וצורף למסכתות ההקראה והשירה במוסדות החינוך העבריים ביישוב החדש בארץ ישראל.

במשך המאה ה-20 וה-21, זכה השיר לביצועים רבים בלחן זה.
השיר מושר בהגייה אשכנזית - מלעילית.
ועידה אקומנית

בנצרות, ועידה אקומנית היא סוג של סינוד, או כנס של בישופים, הנבדלת מסינוד בכך שבמסגרתה מתכנסים בישופים מכל רחבי העולם הנוצרי (ומכאן השם "אקומני", היינו, כלל-עולמי). הוועידה האקומנית המכונה לעיתים בכינוי "סינוד כללי", דנה בנושאי אמונה ופולחן. 
המונח "העולם הנוצרי" כלל במקור את הכנסייה הקתולית האורתודוקסית, אשר התפצלה בשנת 1054 לכנסייה הקתולית ולכנסייה האורתודוקסית. מאז, רוב הקתולים מאמינים ש"כלל הבישופים" פירושו הבישופים של הכנסייה הקתולית והכנסיות הקתוליות המזרחיות ותו לא, ורוב האורתודוקסים מאמינים ש"כלל הבישופים" פירושו כלל הבישופים מהכנסיות האורתודוקסיות העצמאיות (אוטוקפאליות) ותו לא. לפיכך, מאז הפילוג בין הכנסיות לכל כנסייה היו הוועידות האקומניות שלה.
שמות נוספים מקובלים לוועידה אקומנית הם קונציל (או ויעוד בעברית) ומועצה.
Nana Banana

רקע

השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן, נטע ברזילי וסתיו בגר. ב-12 במאי 2019, קיימה ברזילי מסיבת עיתונאים בזאפה תל אביב, בה היא ביצעה לראשונה את השיר. כמו כן, ברזילי ביצעה את השיר באירוויזיון 2019.
כשנשאלה ברזילי מדוע נבחר שם השיר להיות "Nana Banana" היא אמרה כי: "חשבנו מה יתחרז עם 'Bassa Sababa', אז זרמנו על 'ננה בננה'".
אלכסנדר סמדוב

במועדונים

סמדוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ספרטק מוסקבה ונחשב לאחד מהכישרונות המבטיחים שגדלו בה. עד מהרה סמדוב השתלב בקבוצה הבוגרת והפך לשחקן מפתח, עד שבעונת 2004 אלכסנדר סטארקובס נבחר לאימון הקבוצה ומעמדו בקבוצה התערער. בקיץ 2005 חתם בלוקומוטיב מוסקבה תמורת 3.4 מיליון אירו. בעונת 2008 חתם בפ.צ מוסקבה. לקראת עונת 2010 חתם בדינמו מוסקבה.
ב-27 ביוני 2012 סמדוב חזר לקדנציה שנייה בלוקומוטיב תמורת 8.2 מיליון אירו. בעונת 2013/2014 סמדוב נבחר לכדורגלן העונה של לוקומוטיב על פי סקר שנערך באתר האוהדים של הקבוצה.
ב-16 בינואר 2017 סמדוב חזר לספרטק מוסקבה. שנתיים לאחר מכן, בינואר 2019, סיים את חוזהו בקבוצה ועבר לקריליה סובייטוב סמרה, במדיה שיחק עד מאי 2019.
ביולי 2019 הכריז על פרישתו ממשחק. בספטמבר אותה שנה חזר למגרשים, הפעם במדי זנאמיה נוגינסק מהליגה החובבנית.

קריירה בינלאומית

בשנת 2003 סמדוב קיבל הצעה מההתאחדות לכדורגל באזרבייג'ן לשחק בנבחרת המקומית כיוון שאביו הגיע מאזרבייג'ן, אך דחה את ההצעה כיוון שהיה עליו לוותר על הדרכון הרוסי.
ב-7 באוקטובר 2011 סמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רוסיה בניצחון 0-1 נגד סלובקיה במסגרת מוקדמות יורו 2012. ב-6 בספטמבר 2013 סמדוב הבקיע צמד שערי ליגה בניצחון 1-4 נגד לוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. סמדוב נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014, יורו 2016, גביע הקונפדרציות 2017 ומונדיאל 2018. לאחר ההפסד לקרואטיה בשלב רבע גמר המונדיאל, הודיע על פרישתו מהנבחרת, ביולי 2018.
ג'יי. סי. צ'נדור

חייו

צ'נדור נולד וגדל בניו ג'רזי ובלונדון, אביו היה בנקאי השקעות בחברת מריל לינץ' ואמו יועצת אמנות. ב-1996 סיים תואר ראשון בלימודי תרבות וקולנוע במכללת ווסטר באוהיו, תואר שבנה בעצמו הוא למד הפקת קולנוע באוניברסיטת ניו יורק. עבד בצילום פרסומות טלוויזיה וסרטים דוקומנטריים, בהם סדרה בת שישה חלקים המתעדת הופעות של הזמרים סטינג, אלטון ג'ון, רד הוט צ'ילי פפרז. כמו כן עבד כמתווך נדל"ן ובחברת אנרגיית רוח. ב-2004 כתב, הפיק וביים את הסרט הקצר Despacito. 
הוא כתב וביים את הסרט "התמוטטות" שיצא ב-2011. הסרט עוסק בעובדים בבנק השקעות במהלך המשבר הכלכלי העולמי. בסרט הופיעו שחקנים מנוסים בהם קווין ספייסי, ג'רמי איירונס, פול בטאני, דמי מור, סיימון בייקר, פן בדג'לי, מרי מקדונל, סטנלי טוצ'י וזאכרי קווינטו. הסרט התאפיין בכך שהתנהל בעיקר באמצעות שיחות בין גיבוריו. צ'נדור היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר וזכה בפרסים לסרט הבכורה הטוב ביותר מטעם איגוד מבקרי הקולנוע ואינדפנדנט ספיריט. 
סרטו הבא שכתב וביים, "הכל אבוד", היה שונה בתכלית. הסרט שיצא ב-2013 בכיכובו של רוברט רדפורד, כלל רק שחקן אחד וכלל לא הכיל דיאלוגים. הסרט זכה לשבחים, היה מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר וצ'נדור היה מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר. 
ב-2014 יצא סרטו השלישי שכתב וביים, "שנה קשוחה מאוד", סרט פשע בכיכובם של אוסקר אייזק וג'סיקה צ'סטיין. הסרט זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע. 
בשנת 2018 הפיק את הסרט "הבריטים באים" שביים וכתב ג'יימס אוקלי ומככבים בו אומה תורמן, טים רות' וסופיה ורגרה.  
הוא החל לכתוב ולביים סרט העוסק בשעות האחרונות של עובדי אסדת הקידוח Deepwater Horizon לפני שקיעתה במצולות, אך עזב את ההפקה בטרם הושלמה.
ב-2019 ייצא לאקרנים סרט הסמים משולש הגבולות שבבימויו, שיופץ בשיתוף פעולה עם נטפליקס.
מפה טופולוגית

מפה טופולוגית היא מפה מופשטת, שאין חשיבות למרחקים, לזוויות ולצורות המוצגים בה, והיא בנויה כך שניתן יהיה להבין ממנה בצורה פשוטה ככל הניתן את ההצטלבויות והמפגשים בין האובייקטים השונים בה. מפה טופולוגית מתבססת על עקרונות ענף המתמטי טופולוגיה, שחוקר את תכונות של גופים שלא משתנות כאשר הגוף מתעוות. מפה זו נועדה להעביר מידע מהיר ופשוט לצופה בה, תוך הסרת מידע מיותר.
לרוב מפות אלה אינן מציגות כיוונים מדויקים ומרחק מדויק בין אתרים, והן מראה מיקום מופשט של אתר ביחס לאתר אחר אך ורק על מנת להציג את היחס בין האתרים, מבלי להתייחס לכיוון ולמרחק האמיתי ביניהם. מפות אלה משמשות בין היתר, על מנת להציג תצוגה פשוטה של קווי תחבורה ציבורית, דוגמת מפת הרכבת התחתית של לונדון.
נורווק (קליפורניה)

היסטוריה

לאחר שהסתיימה מלחמת ארצות הברית-מקסיקו, קליפורניה הייתה אזור מבוקש למגורים. בשנות ה-60 של המאה ה-19 נרכשו האדמות עליהן שוכנת העיר כיום. תוך זמן קצר החלה מכירה של שטחים למטרת בנייה. מספר משפחות קנו שטחים גדולים ובנו בהם חוות.
בשנת 1973 נבנתה מסילת רכבת שעברה בקרבת מקום ונבנתה תחנת רכבת קטנה. בשנת 1874 ניתנה לעיירה השם 'נורווק'. תחנת הרכבת הייתה הסיבה העיקרית לכך שבעשור האחרון של המאה ה-19 החלו להתיישב באזור עוד ועוד משפחות.
בשנת 1900 חיו בעיירה 50 משפחות. הרוב מתוכן עסקו בחקלאות או הפעילו מחלבות. עד היום ידועה העיר בזכות המחלבות המשובחות שלה.
נורווק הוכרזה רשמית כעיר בשנת 1957.

גאוגרפיה

נורוולק שוכנת על שטח של 24.2 ק"מ רבועים, בגובה 92 מטרים מעל פני הים. נורווק היא עיר פרבר של לוס אנג'לס וחברה במועצת ערי המעבר של לוס אנג'לס. 
גבולותיה הן: סטנה פה ספרינגס בצפון, דאווני בצפון-מערב, בלפלאוור בדרום-מערב, קריטוס וארטסיה בדרום, ולה מיראדה בדרום-מזרח.

אקלים

נורווק, כמו כל אזור לוס אנג'לס ודרום קליפורניה ידועה בזכות אקלים ים תיכוני. החודש החם ביותר הוא אוגוסט. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה הייתה 43 מעלות צלזיוס והיא נמדדה בשנת 1961. החודש הקר ביותר הוא ינואר והטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה הייתה -4 מעלות צלזיוס בשנת 1963.
No More Sad Songs

וידאו קליפ

הקליפ יצא ב-29 במרץ 2017 וצולם בנאשוויל. נכון למרץ 2018, הקליפ צבר למעלה מ-100 מיליון צפיות ביוטיוב.
צבעוני ההרים

מאפיינים

לצבעוני ההרים בצל אשר חודר לקרקע בעומק 30 עד 40 ס"מ. לצבעוני פרח דמוי גביע בעל 6 עלי עטיף צבעוניים: צבע עלי הכותרת הוא אדום-כתום ובבסיסם החיצוני כתם צהוב. בתוך הפרח האבקנים על מצע בצבע שחור בצורת כוכב או מגן דוד בעל 6 חודים שחורים המוקפים במסגרת צהובה. לפרח אין ריח ואין צוף. אבקני הצבעוני עשירים באבקה והאבקה נעשית על ידי חיפושיות פרחים. הזרעים של צבעוני ההרים שומרים על חיותם כשנה ונובטים בחורף שלאחר הפריחה. מכל זרע יוצאת פקעת אחת עטופה בגלדים. בשנה השלישית או הרביעית לקליטה בקרקע, מפתחת הפקעת שלושה עלים וגבעול פריחה אחד. הפקעת מתכלה בחורף ובאביב ומתוך קליפת הבצל נוצרת פקעת חדשה. הריבוי של צבעוני ההרים מיני וגם וגטטיבי - ריבוי על ידי חלוקת הפקעות. צבעוני ההרים פורח בארץ ישראל מאמצע חודש פברואר עד אמצע חודש אפריל.
ראש (מנהיג)

בצה"ל

בצה"ל מקובל התואר "מפקד" למי שעומד בראש יחידה מבצעית, והתואר "ראש" למי שעומד בראש יחידת מטה. בהתאם לכך, העומד בראש אגף מאגפי המטכ"ל קרוי "ראש" (למשל ראש אמ"ן), וכך גם ברמות הארגוניות שמתחתיו: ראש מחלקה (רמ"ח), ראש ענף (רע"ן) וראש מדור (רמ"ד).
אדריכלות איראנית

אדריכלות איראנית או אדריכלות פרסית היא האדריכלות שנוצרה באיראן (פרס). ביטוייה של האדריכלות האיראנית הטיפוסית ממוקמים באזור הרחב, המשתרע מטורקיה לצפון הודו ולגבולות סין ומהקווקז לזנזיבר. בניינים בעלי מאפיינים פרסיים מאופיינים בדרכים רבות, החל מסוכות איכרים, לבתי תה, לגנים פרסיים, לפביליונים ועד ל"חלק מהמבנים הכי מלכותיים שראה העולם". ההיסטוריה של סוג אדריכלות זה מתחילה בסביבות שנת 5000 לפנה"ס. 
האדריכלות האסלאמית אף היא העתיקה הרבה ממאפייניה הייחודיים של האדריכלות הפרסית שהייתה אחת מהתרבויות הראשונות שהאסלאם פגשה בזמן ולאחר לידתה. הבירה הפרסית הייתה על הגדות המזרחיות של הפרת והחידקל במאה ה-7. קירבה זו הביאה אדריכלים של האסלאם הקדום לשאול, ולמעשה לרשת את המסורות והדרכים של האימפריה הפרסית-סאסאנית שנפלה. בגדאד, לדוגמה, התבססה על תקדימים פרסיים כמו העיר ע'ור (פירוזבאד של ימינו) בפרס. למעשה, כיום ידוע ששני המעצבים שאל-מנצור שכר על מנת לתכנן את העיר היו נאובח'ת, זוראסטרי לשעבר פרסי, ומשאללה אבן את'רי, יהודי לשעבר מח'וראסאן שבאיראן. 
המסגד הגדול בסאמרא הוא דוגמה נוספת, שם המגדל הספירלי התבסס על אדריכלות פרסית, כמו המגדל הספירלי באמצע פירוזאבאד, בירה סאסאנית לשעבר.
מחמוד חיג'אזי

מחמוד חיג'אזי (נולד בעיר העתיקה בירושלים ב-1937) הוא מחבל פלסטיני שנלכד בישראל ב-8 בינואר 1965, נדון ל-30 שנות מאסר, ושוחרר ב-28 בפברואר 1971 בתמורה לשומר שמואל רוזנווסר שנחטף במטולה.
ב-7 בינואר 1965 יצא חיג'אזי עם חמישה מחבלים נוספים מארגון פת"ח לפוצץ את מכון המים של המושב נחושה בעמק האלה. הוא נפצע, נתפס למחרת היום והועבר למרכז רפואי אסף הרופא לקבלת טיפול רפואי. ביוני 1965 בית דין צבאי הרשיע אותו וגזר עליו עונש מוות. 
חיג'אזי ערער לבית הדין הצבאי לערעורים, שהורה על קיום משפט מחודש, מכיוון שחיג'אזי לא הורשה במשפט המקורי להביא עורך דין מירדן לייצגו. לצורך המשפט המחודש הגיע לישראל עורך הדין ז'אק ורז'ס  מאלג'יריה שביקש לייצג את חיג'אזי במשפטו המחודש. שר המשפטים דב יוסף לא התיר את הייצוג על ידי פרקליט זר והמחבל עתר לבית המשפט העליון, אשר הורה לשר הפנים לשקול מחדש את החלטתו, אך בהמשך החליט שלא להתערב בהחלטה שלא לאפשר לו ייצוג על ידי פרקליט זר. במשפטו טען חיג'אזי כי יש לראות בו שבוי מלחמה. בית המשפט לא קיבל את הטענה ובמאי 1966 הרשיע את חיג'אזי וגזר עליו 30 שנות מאסר.
ב-28 בפברואר 1971 שוחרר חיג'אזי ללבנון, תמורת השומר הישראלי שמואל רוזנווסר, שנחטף במטולה ב-1 בינואר 1970. תאריך שחרורו נקבע כיום האסיר הפלסטיני.
גרביטינו

גרביטינו הוא החלקיק הצפוי תאורטית כשותף-על לגרביטון. הגרביטון מנובא על ידי שילוב התאוריות יחסות כללית וסופר סימטריה. אם הוא קיים, אז הוא פרמיון בעל ספין 3/2 ולכן מתנהג על פי משוואת רריטה-שווינגר.
יורה (חברה)

יורה (בגרמנית: JURA Elektroapparate AG) היא חברה שהוקמה בשווייץ בשנת 1931, ועוסקת בפיתוח ושיווק מכשירי חשמל ביתיים. החברה ידועה בעיקר בשל מכונות אספרסו האוטומטיות שלה לבתי עסק ולשימוש ביתי.

רקע היסטורי

החברה הוקמה בשנת 1931 על ידי ליאו הנצירוש בעיר נידרבוכשטין בה עד היום שוכנים המשרדים הראשיים של החברה. העיר שוכנת מדרום להרי היורה ומשם נלקח שם החברה.

פעילות החברה

החברה עוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של מכונות קפה בכל ברחבי העולם, כשהדגמים מתחלקים בעיקר לפי ההתאמה שלהם לבית ולמשרד או לשימוש בבתי עסק כגון בתי קפה, בתי מלון וכדומה.
החברה מעסיקה, נכון לשנת 2014, 259 עובדים בשווייץ ו-426 עובדים נוספים בנקודות שונות ברחבי העולם.
הנציג הרשמי של החברה, נכון להיום (2017), הוא שחקן הטניס המקצועי רוג'ר פדרר.
שופרון

יהדות שופרון

שופרון היא אחת הקהילות היהודיות העתיקות ביותר בהונגריה. בימי הביניים היא מילאה תפקיד משמעותי ביותר בחיי הממלכה ההונגרית. בתקופת הכיבוש הטורקי גורשו יהודי העיר, ובמאה ה-19 שבו היהודים להתגורר בעיר. שרידיו של בית כנסת מן המאה ה-12 שכתובת בעברית חקוקה על אחד מקירותיו נמצאים בעיר ומשמשים כיום חלק מן המוזיאון העירוני.
בעיר פעלו שתי קהילות יהודיות, סטטוס קוו גדולה ואורתודוקסית קטנה, והיו בה בית ספר יסודי יהודי ואגודות חברתיות ודתיות. הקהילה האורתודוקסית קיימה תלמוד תורה וישיבה. רבה הראשון של הקהילה האורתודוקסית היה הרב מנחם גרינוולד, תלמיד ישיבת פרשבורג. רוב יהודי העיר היו סוחרים ובעלי מלאכה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הייתה בעיר פעילות ציונית רבה.
בשנת 1941 גויסו גברים יהודים לשירות עבודת כפייה במסגרת צבא הונגריה. יום הזיכרון ליהודי העיר שנהרגו בשואה נקבע לי"ז בתמוז, סמוך להגעתם לאושוויץ.