google/wiki40b huggingface dataset:
יעקב זדה-דניאל

ביוגרפיה

זדה-דניאל נולד בחולון. כשהיה בן שנתיים אמו נהרגה בתאונת דרכים, ואביו העביר אותו וארבעת אחיו ל"כפר נרדים" בערד, שם גדלו כילדי פנימייה עם ילדים ממשפחות הרוסות. כשהיה בן 13 נפטר אביו. הוא בוגר הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין. בין לבין עבד בעבודות מזדמנות לפרנסתו, ותקופה אף התגורר בתוך קרוואן באמצע מטע אבוקדו. שירת בצה"ל כלוחם ביחידת דובדבן.

בטלוויזיה ובקולנוע

במהלך השנים שיחק זדה-דניאל במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 2006 שיחק בסרטו של יובל שפרמן "הדברים שמאחורי השמש". בין השנים 2007–2008 שיחק בטלנובלה של הוט 3 "בובות". כמו כן, שיחק בסרט הקצר "אליקו", פרי עטו של מני יעיש.
בשנת 2009 שיחק בסרט קצר מאת אריאל בנבג'י, "ימי התשובה של רחמים חנוכה", ולאחר מכן, בשנת 2010 שיחק בסרט קצר נוסף "נר הלילה". בשנת 2012 לוהק לסרטו של עידן הובל "מנתק המים", לצדם של משה איבגי וטום יפת. בשנת 2013 גילם את דמותו של יניב בסדרת הנעורים של חברת הלווין Yes וערוץ הילדים "אליפים". באותה שנה שיחק בסדרת הפשע של הוט 3 "הבורר".
בשנת 2014 שיחק בסרטים "שושנה חלוץ מרכזי" (של שי כנות), ובסרט "את לי לילה" (של אסף קורמן), על משחקו בסרט זה הוא היה מועמד לפרס אופיר 2014 בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. בשנת 2015 החל לשחק בסדרה המתח של Yes "פאודה" שיצרו ליאור רז ואבי יששכרוף.
בשנת 2016 החל לשחק בעונה השנייה של סדרת המתח המצליחה "בני ערובה" בערוץ 10. באותה שנה החל לשחק בסדרה "מטומטמת" בהוט 3. בנוסף השתתף בסרט "אבינו" שיצא לאקרנים ב-16 ביוני ושיחק שם בתור אחד מהאחים של משפחת מכלוף, ובהמשך שיחק בסרט "אשת השגריר".
בשנת 2017 שיחק בתפקיד משנה בסרטו של שבי גביזון "געגוע (סרט)". 
ב-2018 השתתף בסדרה "אוטונומיות" של HOT ובסדרת הרשת "לא הכל ורוד". כמו כן, השתתף בסדרת הטלוויזיה " אילת", בתפקיד פופאי, שוטר במחוז אילת, בתפקיד משנה בסרט העצמאי הקצר "יום רגיל" לצד ליטל שוורץ ודובר קוסשווילי, וכן בסדרה "להעיר את הדב". 
ב-2019 השתתף בסרטו של מרקו כרמל "פרא אציל" וכן בסרט "מראות שבורות".

בתיאטרון

ב-2008 השתתף בהצגה "ריצ'רד השלישי" מאת ויליאם שייקספיר, ובתרגומו של מאיר ויזלטיר בתיאטרון תמונע. בשנת 2011 שיחק בתיאטרון דימונה במחזה "ילד הכרובית", על פי ספרו של יהונתן גפן. ב-2012 שיחק בתיאטרון דימונה במחזה "גרסת הבמאי", אותו כתב איליה ארנבורג וב-2015 שיחק ב"בקופסאות הבטון" באותו תיאטרון.
ביולי 2016 החל לשחק בעיבוד למחזה "גלנגרי גלן רוס" שכתב דייוויד מאמט ועלה בתיאטרון חיפה. באוקטובר באותה שנה החל לשחק בהצגה "אהבת מוות" מאת ענת גוב ובבימוי גלעד קמחי בתיאטרון בית ליסין.
כיום משחק בהצגה "המתנחל" מאת נעם גיל ובבימויו של יגאל זקס.

חיים אישיים

זדה-דניאל בזוגיות עם השחקנית יוליה שניידר.
מפלצת הכסף

עלילה

במהלך שידור חי של תוכנית הטלוויזיה "מפלצת הכסף" בהנחייתו של גורו ההשקעות לי גייטס (ג'ורג' קלוני) פורץ לאולפן צעיר חמוש (ג'ק אוקונל) ולוקח כבן ערובה את המנחה. הצעיר טוען כי איבד את כל כספו בעקבות השקעה כושלת במניית חברת IBIS, חברה בתחום מסחר אלגוריתמי עליה המליץ גייטס בשידור. פאטי, מפיקת התוכנית (ג'וליה רוברטס) מנסה להשתלט על המצב כשבמקביל מתבהרת קונספירציה סביב מניית החברה המדוברת.

הפקה

צילומי הסרט החלו בפברואר 2015 בניו יורק וכללו בין השאר צילומים באתרים שונים במנהטן, בפרט ברובע הפיננסי. הקרנת הבכורה של הסרט התבצעה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-12 במאי 2016 ויום למחרת הופץ הסרט בארצות הברית.
גרשון אשכנזי

ביוגרפיה

נולד בשנת ה'שע"ה לרבי יצחק באולף שבגרמניה. החל את דרכו עוד בצעירותו כדיין בקראקא. בשנת ה'תי"ז כיהן כרב בפרוסטיץ שבמורביה, בשנת ה'תכ"א בניקלשבורג וסביבותיה על מקום חותנו שנפטר באותה עת, לאחר מכן כיהן כרבה של וינה עד לגירוש יהודי אוסטריה בשנת ת"ל, אז עבר למץ, בה התמנה בשנת תל"א-1670 כאב"ד, מינוי שאושר על ידי שלטונות צרפת בשנת תל"ב-1671.
סגנון לימודו היה חריף ומפולפל, ותלמידו, הרב דוד אופנהיים, העיד עליו כי "אלו נשתכחה בח״ו תורה מישראל היה הוא מחזירה בפלפולו" (הקדמה ל"עבודת הגרשוני"). בכל המקומות בהם שימש כרב, פעל לפתיחת ישיבות ולהעמדת תלמידים רבים. היה מראשי הלוחמים נגד השבתאות בתחילת דרכה והיה מהמנהיגים היהודיים הבולטים באירופה בתקופתו.
היה תלמידם של הב"ח (הרב יואל סירקיש), רבי יהושע העשיל מחבר הספר "מגיני שלמה" ורבי מנחם מנדל קרוכמל מניקלשבורג, מחבר ספר "צמח צדק" (הקדמון). בנישואיו השניים היה חתנו של רבו רבי מנחם מנדל קרוכמל. נפטר בי' באדר ב' ה'תנ"ג. בפטירתו גזרו חכמי דורו, כי במשך שנה לא ינגנו בכלי נגינה בבתי היהודים ואף לא בחתונות.
בנו היה הרב משה אשכנזי, מנכבדי ברודי. חתנו היה הרב אהרן הוליטשר, מחבר הספר "בית אהרן".
הש"ך במספר מקומות, מכנה אותו "מחותני", אולם אין ידיעה מה היו בדיוק קשרי המשפחה ביניהם.
רמי מארבאל

קריירה

מארבאל החל את דרכו בגיל 14 במחלקת הנוער של שנטילי, ובשנת 2001 עבר לבווה מהליגה הצרפתית השנייה, בשורותיה רשם 38 הופעות והבקיע שער אחד.
בגיל 21 עבר לאולדהאם אתלטיק האנגלית אך מיעט לשחק ורשם 6 הופעות בהן כבש שני שערים, ובשנת 2004 עבר לגזלק אז'אקסיו הצרפתית עמה שיחק ב-37 משחקי ליגה וכבש שער אחד. לאחר מכן עבר לטור, בה ערך 64 הופעות וכבש שני שערים, ובשנת 2007 עבר לנאנט. בעונתו השנייה במועדון עלתה הקבוצה לליגה הבכירה ומאראבל היה שותף פעיל כאשר לקח חלק ב-31 משחקי ליגה.
בשנת 2010 עזב את צרפת וחתם בשורות זולטה ורכם מליגת העל הבלגית, בה רשם 40 הופעות ליגה וכבש 6 שערים. לאחר שתי עונות עבר למועדון בלגי אחר, גנט, בו כבש ארבעה שערים ב-48 הופעות.
ב-2 בפברואר 2014 הגיע מאראבל לישראל וחתם במכבי תל אביב עד לסוף העונה. הוא ערך את משחק הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-15 בפברואר 2014 במשחק החוץ נגד מכבי פתח תקווה ואף כבש שער כבר בהופעתו הראשונה. מארבאל היה שותף לזכייתה של מכבי תל אביב באליפות, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
בינואר 2015 חתם מארבאל בקבוצת MOL וידי מליגת העל ההונגרית, אך הוא שוחרר ממנה ב-31 באוגוסט.
פצעי בגרות (ספר)

קווי העלילה המרכזיים

קרוק, בן מושבה בארץ ישראל של ימי המנדט הבריטי מתגייס לבריגדה בשלהי מלחמת העולם השנייה ונשלח עם פלוגתו לאיטליה ומשם ממשיך לגרמניה הכבושה כחלק מארגון "הבריחה". הספר נפתח ביום הניצחון באירופה במאי 1945 ועיקרו תיאורים חיצוניים ונפשיים של מאורעות דרמטיים אשר, לדברי המחבר, שינו את חייו והפכוהו לאדם אחר.
בלב החוויות המסעירות נמצא המפגש של החיילים עם שארית הפליטה, משוחררי מחנות הריכוז המעוררים בחייל הצעיר תערובת רגשות מסחררת של גועל וחמלה, זעם איום, תחושת שליחות ומשמעות לצד חידלון הקורעת אותו בין זהותו כיהודי (אח לאותן דמויות גלותיות ואומללות) לזהותו כ"צבר" (אדם חזק וחדש). ציר אחר הוא הרצון והתכנונים המפורטים לנקם בנאצים ובגרמנים בכלל. שיאו של ציר זה, שהוא האנטי-קליימקס בו מסתיים הספר הוא ההכרה שאין אפשרות ותוחלת בנקם. המחבר וחבריו מבינים שכבני אנוש וכיהודים אינם מסוגלים ואינם חפצים בהרג, שעם בואו רגע הנקם "בן רגע נמחו כל המנוני השנאה ושבתי להיות בנו של אבא. שורץ בטוהר. אדם. אדם מחורבן. עכשיו אני יודע, אלה אנחנו, נידונים להתהלך עם צלם ה' על מצחנו כמו אות קין".
בנוסף ובמקביל לחוויות המטלטלות פוקדות את המחבר ואת חבריו חוויות ההתבגרות המינית וההתמודדויות של כל חברת נערים בני 18, הממשיכות להסעירם גם בלב אירופה ההרוסה.
לדברי אלי אשד, היה זה הספר הראשון בו הוצגה באופן ישיר ההתמודדות החזיתית של הצבר הארץ ישראלי עם היהודים ניצולי השואה.
הספר תורגם לאנגלית בשם "The Brigade".
ולדימיר בסצ'סטניך

קריירה

בסצ'סטניך החל את קריירת המועדונים שלו בשנת 1991 במועדון החובבים המקומי זבזדה מוסקבה. בעונת 1992 הוא עבר לספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית, ובעונתו הראשונה בקבוצה כבש שבעה שערים ב-20 משחקים. בעונת 1993 הוא הגיע לשיאו, כאשר הבקיע 18 שערים וסיים כמלך השערים של קבוצתו ושלישי בדירוג הכובשים של הליגה. הוא זכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות רוסיה רצופות, בשנים 1992–1994.
לאחר שתי עונות וחצי בספרטק בהן הרבה לכבוש, החל בסצ'סטניך בקריירה האירופית שלו כאשר עבר לקבוצת ורדר ברמן מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה בגרמניה, עונת 1994/1995, כבש בצ'סטניך עשרה שערים, אך בשתי העונות הבאות מיעט לשחק וכבש שער אחד בלבד. באמצע עונת 1996/1997 הוא עבר לראסינג סנטנדר מהליגה הספרדית, במדיה שיחק ב-141 משחקים וכבש 28 שערים.
באמצעה של עונת 2001 הרוסית שב בסצ'סטניך לספרטק מוסקבה, והצטיין כאשר כבש תשעה שערים ב-12 משחקים עד לתום העונה, וזכה עם הקבוצה באליפות הרביעית שלו. ב-2002 הוא עבר לפנרבחצ'ה הטורקית, אך כעבור שנה חזר לרוסיה והצטרף לקובאן קרסנודאר מהליגה הרוסית הראשונה. הוא סייע לקובאן לעלות לליגת העל בעונת 2003 עם שמונה שערים. בשנת 2004 הוא עבר לדינמו מוסקבה, במדיה מיעט לשחק.
באמצע עונת 2005 עבר לרוסיצ'י אוריול מהליגה הרוסית הראשונה. בעונת 2006 שיחק בחימקי מליגה זו, וכבש תשעה שערים שסייעו לקבוצה לעלות לליגת העל. לאחר שלא שותף במדי הקבוצה באף משחק בעונת 2007, הוא שוחרר מהקבוצה ועבר לוולגה טבר ששיחקה בליגה הרוסית השנייה. לאחר ששיחק באסטנה מהליגה הקזחית בשנת 2008, פרש בסצ'סטניך ממשחק פעיל.
עם נבחרת רוסיה, שיחק בסצ'סטניך ברציפות משנת 1992 עד 2003. הוא כבש במדי הנבחרת 26 שערים ב-71 הופעות, מה שהופך אותו למלך שערי הנבחרת בכל הזמנים. הוא השתתף עם נבחרתו בשלושה טורנירים גדולים - במונדיאל 1994, יורו 1996 ומונדיאל 2002, וכבש שערים בטורנירים של 1996 ו-2002.
בנימין פישר

ביוגרפיה

פישר החל את פעילותו ההתנדבותית בשנת 1991 כאשר חברו אושפז בבית החולים לתקופה ממושכת עקב מחלה קשה. פישר שהה לצידו במשך שלושה חודשים, ובמהלך תקופה זו בילה במסדרונות בית החולים צבר ידע רפואי רב ורקם קשרים קרובים עם אנשי הצוות הרפואי.
לאחר זמן אושפז באותו בית חולים הרב שלמה זלמן אוירבך. פישר התלווה אליו ושהה ליד מיטתו בחודשי האשפוז, הרב אוירבך הבחין מיד בידע הרב שצבר תלמידו בנושאים רפואיים, אמר לו שזה ייעודו בחיים ודחף אותו להקים ארגון שיסייע לקשר בין חולים לרופאים ויביא לידי ביטוי את הידע והניסיון שצבר.
בוב מקדונל

ביוגרפיה

מקדונל נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, בנם של אמה וג'ון. אביו היה איש צבא ששירת בחיל האוויר האמריקני ובהתאם להצבתו נדדה משפחתו של מקדונל לווירג'יניה ולגרמניה. ב-1976 סיים מקדונל תואר ראשון בניהול, אותו עשה במסגרת תוכנית המלגות ROTC של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. לאחר לימודיו שירת כקצין בצבא האמריקני, בגרמניה ובווירג'יניה, כמפקד פלוגה בדיוויזיה המשוריינת השנייה, וכמנהל מרפאה. במקביל למד לימודי ערב וסיים תואר שני במנהל עסקים (MSBA) מאוניברסיטת בוסטון. לאחר שחרורו מצבא הקבע ב-1981 המשיך לשרת בכוחות המילואים עד 1997 כפרקליט צבאי והשתחרר בדרגת לויטננט קולונל.
מקדונל עבד בחברת אספקת ציוד רפואי, כבוגר שירות צבאי היה זכאי למלגת לימודים ונרשם במסגרתה ב-1985, ללימודי מינהל ציבורי באוניברסיטת ריגנט, אוניברסיטה אוונגליסטית שנוסדה על ידי פט רוברטסון. לאחר תחילת לימודיו נפתח באוניברסיטה בית ספר למשפטים וב-1989 סיים מקדונל תואר שני כפול במשפטים ומינהל ציבורי. מהלך לימודיו שימש מתמחה בקונגרס. לאחר הלימודים שימש תובע בווירג'יניה ביץ'.
את הקריירה הפוליטית שלו החל ב-1992 כשנבחר לבית הנבחרים של מדינת וירג'יניה מטעם וירג'יניה ביץ', לאחר מכן נבחר עוד שש פעמים לתפקיד וכיהן בסך הכל 14 שנים. במהלך כהונתו שימש כעוזר מנהיג הרוב הרפובליקני וכיו"ר ועדה.
ב-2005 נבחר לתפקיד התובע הכללי של מדינת וירג'יניה, וכיהן בתפקיד במשך שלוש שנים מינואר 2006 עד פברואר 2009. בתקופת כהונתו יישם עונש מינימום של 25 שנות מאסר למורשעים בעבירות של התעללות מינית בילדים, מדיניות תקיפה נגד סוחרי סמים, נגד פשעי גניבת זהות ופשע מקוון.
ב-2009 התמודד בבחירות למשרת מושל וירג'יניה, קמפיין הבחירות שלו התרכז במשנתו הכלכלית, תחת הסלוגן Bob's for Jobs, מול יריבו קרייג דידס מהמפלגה הדמוקרטית שביקש להדגיש נושאים חברתיים ובהם התנגדותו של מקדונל להפלות מלאכותיות. בבחירות הביס את דידס כשזכה ב-59 אחוזי תמיכה. ניצחונו של מקדונל יחד עם ניצחונו של כריס כריסטי בבחירות למושל מדינת ניו ג'רזי נחשבו למכה פוליטית לנשיא ארצות הברית ברק אובמה שתמך ביריביהם.
עשרה ימים לאחר סיום כהונתו בינואר 2014, הוגש נגד מקדונל ורעייתו, כתב אישום פדרלי בגין עבירות שחיתות, על רקע חשדות שסייעו לאיש עסקים בתמורה לקבלת שוחד בדמות מתנות, חופשות והלוואות בשווי של כ-165,000 דולר. משפטו נפתח ביולי 2014 ובספטמבר אותה שנה הורשע ב-11 מתוך 13 סעיפי האישום, ורעייתו הורשעה ב-9 סעיפים. בינואר 2015 נגזרו על מקדונל 24 חודשי מאסר בפועל ועוד שנתיים של שהייה תחת פיקוח לאחר שחרורו. מקדונל ערער על ההחלטה וביוני 2016 ביטל בית המשפט העליון של ארצות הברית את ההרשעה.
מקדונל נשוי מאז 1977 למורין והם הורים לחמישה ילדים. מקדונל הוא נוצרי-קתולי באמונתו.
דוד קאסוטו

ביוגרפיה

קאסוטו נולד בשנת 1937 בפירנצה שבאיטליה לחנה ונתן קאסוטו - רופא עיניים ורבה הראשי של פירנצה. במהלך מלחמת העולם השנייה זקניו לבית דיג'ואקינו ודודתו  חולדה קמפניינו, מצאו עבורו מסתור לבדו בביתה של משפחה נוצרית עד תום המלחמה. אביו המשיך לכהן כרבה של העיר ועסק בהצלת פליטים יהודים עד שלבסוף נתפס ונשלח למחנה אושוויץ ולבסוף נרצח ב"צעדת המוות" בח' בשבט תש"ה. קאסוטו עלה לארץ ישראל ב-1945 במסגרת עליית פרינסס קאתלין יחד עם בני משפחה נוספים, בהם זקניו וחולדה קמפניינו, דודתו. הוא חי זמן קצר עם אמו ששבה מהמחנות ושני אחיו ששרדו את השואה למעט אחותו הקטנה שנספתה ולא שרדה. האם עבדה במעבדה בבית החולים הדסה הר הצופים. ב-13 באפריל 1948 (ד' בניסן ה'תש"ח), נספתה בטבח "שיירת הדסה". קאסוטו גדל אצל סבו משה דוד קאסוטו פרשן המקרא. את לימודי האדריכלות השלים בטכניון בשנת 1963 ולאחר מכן עבד במשרדו של האדריכל יוסף שנברגר (בין השאר עבד על פרויקט בניין ישיבת כוכב יעקב וישיבת סלונים) ובמשרדו של אדריכל דוד רזניק (בין השאר עבד על בניין שגרירות ברזיל ויד קנדי). עבד כשותף במשרדו של ישראל לויט (תכנן בנייני מגורים ומבני ציבור שונים). לאחר מספר שנים יצא לדרך עצמאית, תוך שהוא מתמחה בתכנון בתי כנסת ומבני ציבור. היה מיוזמי מוזיאון יהדות איטליה ועמד בראשו.
במהלך השנים פעל במגזר הציבורי. שימש בתפקיד סגן ראש עיריית ירושלים בין השנים 1993 – 1998 ובמסגרת תפקידו היה ממונה על תיק התרבות והיה יו"ר "חברת מוריה" העירונית שבמסגרתה תוכננו ובוצעו צירי תנועה ומבני ציבור. כמו כן ערך את תוכנית האב האסטרטגית לירושלים 2020. כאות לפועלו בעיר ולפועלו החברתי (יו"ר חברת יהודי איטליה בישראל במשך 35 שנה)הדליק משואה בהר הרצל והוענק לו בשנת 2013 אות יקיר העיר ירושלים. בשנת 2007 קיבל מידי שגריר איטליה גם תואר אצילות מממשלת איטליה. קאסוטו החל ללמד באוניברסיטת אריאל בשנת 1997 ואף עמד בראש המחלקה לאדריכלות בין השנים 2004–2008. במהלך השנים פרסם מאמרים רבים בתחומי האדריכלות והאמנות היהודית וכן תכנן כ-200 מבנים למגזר הפרטי והציבורי בירושלים בפרט ובשאר חלקי הארץ.
חבר המועצה הציבורית של אם תרצו.
לוגופט

לוגופט (רומנית: logofăt) הוא תוארו של ראש המזכירות המלכותית, בתקופת ימי הביניים, בנסיכויות הרומניות.
הלוגופט ניסח את החלטות השליט או המועצה המלכותית ונתן להן תוקף בחותם השליט.
התואר "לוגופט" ניתן גם לפקידי רשות בדרגה נמוכה יותר, כמו "לוגופט האוצר" (מין שר אוצר), "לוגופט החדר", "לוגופט המנהגים", "לוגופט הסוד", "לוגופט משנה" ,"לוגופט שלישי" וכדומה.
מקור השם ביוונית ביזנטית Λογοθέτης - logothetes "מסדר את המלים" (logos = מילה, והפועל tithimi = להניח, לשים, לסדר) - תפקיד בשם זה היה קיים בחצר הקיסרים הביזנטים.
דימיטריה קנטמיר, בחיבורו "תיאור מולדובה", משנת 1713, תיאר את תפקיד הלוגופט הגדול של מולדובה וזה תרגום הדברים:
"הלוגופט הגדול הוא קודם כל ראש וראשון ליועצים. הוא מציג בפני היועצים את הנושאים שיש לדון בהם על פי מצוות השליט ולאחר שמאזין לדברי כל אחד מהיועצים, הוא זה שמודיע לשליט על ההחלטה שהתקבלה. אם הבויארים רוצים לבקש משהו מהשליט, רק הלוגופט מוסמך להציג את הבקשה לשליט".
פרט לכל אלה, הוא קובע את הגבולות (של הנחלות) והוא קובע את הבעלות (כשהדבר לא ברור) והתשלום שיש להעביר לשליט כמס על הבעלות. אנשי החצר ואלה שאינם בויארים מצייתים לו ויש לו סמלים של המעמד, מחרוזת הקשורה לצווארו בשרשרת זהב ובידו מטה מוזהב. בעבר התפקיד היה כרוך בבעלות וניהול של העיר מונקסטרום הקרויה כעת אקרמן. מאז שהטורקים חטפו מהמולדבים את המצודה (אקרמן) ניתן לו ניהול אזור צ'רנאוצי והמס שלו.
אלקמן

אלקמן היה המשורר הלירי הראשון ביוון העתיקה. פועלו מתוארך למאה השביעית לפנה"ס. התפרסם ביצירות ליריות מקהלתיות. מוצאו של אלקמן אינו ברור אך משוער שהיה במקורו לידי מהעיר סארדס שבמערב אסיה הקטנה, הוא הובא לספרטה כעבד אך שוחרר כעבור זמן על ידי משפחה שרכשה אותו בשל כישוריו ואיכויותיו הליריות. אלקמן הוא הנציג הקדום ביותר של הקאנון האלכסנדרוני, שבו מככבים תשעה משוררים ליריים מובילים, ובכללם סאפפו, אנאקראון, פינדארוס ועוד.

יצירות לבתולות

במחצית המאה ה-19 נחשף פפירוס באחת הפירמידות המצריות ובו 100 טורי יצירה לירית משל אלקמן בשם "פרתניאון", כלומר שיר שבוצע על ידי מקהלה של נשים בתולות ("פרתנוס" ביוונית פירושו בתולה). שירים מהסוג הזה הושרו בחגיגות דתיות, ובכללם מרומזים יחסים לסביים בין הנערות של ספרטה. פרסום השירים מסוג זה די מפתיע נוכח השמרנות הספרטאית.

השרידים

פרט לפפירוס שנמצא במאה התשע עשרה, מבין יצירותיו של אלקמן נותרו 6 חיבורים ליריים, והללו מכילים בין חמישים לשישים הימנונים, אך גם אלה אבדו בתקופת ימי הביניים, ומה שידוע לנו על אלקמן מתמצה בציטוטי יצירתו המשובצים אצל מחברים אחרים.
המלחין יחזקאל בראון חיבר את אלקמן, יצירה למקהלת גברים א-קאפלה על פי פרגמנטים של אלקמן.

לקריאה נוספת

מבחר מקיף מיצירתו של אלקמן, כולל הערות, מצוי בספרו של שמעון בוזגלו: שיר לילה שחור - השירה הלירית היוונית בראשיתה", ספרי עליית הגג/ידיעות ספרים, 2006.
ולטר ליסאואר

קורות חיים

ולטר ליסאואר נולד בברלין לפיליפינה (לבית לוי) ואדוארד ליסאואר והיה נכדו של שמואל ליסאואר - ממייסדי היהדות הרפורמית בברלין. אביו היה שותף עם אחיו הוגו בבית המסחר "ה. ליסאואר" ויחדיו סיפקו שמלות כספקי החצר, לאשת קיסר גרמניה. כמו כן היו ממקימי אגודת סוחרי ברלין. אביו של ולטר אשר היה חולה לב, הקדים לפרוש מעסקיו בשל מחלתו. הוא היה בעל כישרון בציור וציוריו עיטרו את הבית בו גדל ולטר.
בצעירותו נשלח ולטר ללמוד הנדסת מכונות במוסד הטכנולוגי של ברלין. לאחר מכן למד פיזיקה באוניברסיטת מינכן אצל הפיזיקאי וילהלם רנטגן. הוא סיים את למודיו בתואר דוקטור לפיזיקה ולמתמטיקה ושימש כעוזר אישי של פרופסור רנטגן בעת ניסוייו.
בשנת 1910 החל ליסאואר לעסוק במחקרים בתחום התעופה והיה מראשוני החוקרים בתחום. כחלוצי תחום זה, עסקו החוקרים בתיכון עצמי של מטוסים ומנועים. ליסאואר עבר קורס טיס וקיבל רישיון טיסה מספר 22, מאיגוד הטיסה הגרמני F.A.I ב-7 ביולי 1910. לאחר מכן החל ליסאואר לעבוד כטייס ניסוי והטיס את ראשוני הדגמים שנוצרו באותה עת. ביניהם: דגמי מטוסים מסוג "פארמן" עם משטחי היגוי קידמיים.
בניסויים שביצע תרם לשיפור מטוסים דו-כנפיים וחד-כנפיים. אחד הדגמים אשר עיצב, דומה מאוד לעיצוב הדגם הקיים כיום במטוסי הסילון. לאחר מכן מונה למהנדס ראשי בחברת Hanseatische Flugzeugwerke בהמבורג. חברה זו שהעסיקה 2,200 עובדים, עסקה בבנית מטוסים ובהמשך פיתחה מטוסי קרב דו-מנועיים, החמושים בתותחים, ומטוסים שהוסבו מאוחר יותר למטוסי הפצצה ששימשו בעת מלחמת העולם הראשונה. החברה הפסיקה את פעילותה בשנת 1921 וליסאואר סיים את עבודתו בתחום התעופה ושב לעבוד על פיתוח מיכשור ושיטות מדעיות.
בשנת 1938 עם התחזקות המפלגה הנאצית, נטש את גרמניה ועבר להתגורר בדנמרק, שם עבד כסוחר וכיועץ בתחום הטיס והיה ממקדמי התעופה בדנמרק. לאחר מכן היגר לארצות הברית, התגורר בניו ג'רזי ושינה את שמו לשם אמריקאי - ולטר ג'ק ליסאואר.
( jack lissauer ) הוא עבד בעיר סיברוק (.Seabrook, N.J) במעבדה לחקר הקלימטולוגיה שעסקה במחקרים עבור חיל האוויר האמריקאי. לאחר פרישתו מעבודה זו, הקים את "מעבדות ליסאואר" ועסק כיועץ בתחום הטיס בארצות הברית.
ב-14 בפברואר 1939, פיתח ליסאואר את אחת מהמצאותיו הידועות: "מיקרופון בעל סליל מתנדנד", פטנט ששימש כבסיס למיקרופון הידוע כיום.
ולטר ליסאואר נישא שלוש פעמים. מנישואיו הראשונים עם מארגריטה לסר נולדו לו שני ילדים: הרברט ליסאואר שנולד ב-1906 ודורה שנפטרה בגיל .20 נישואיו האחרונים היו למארגריטה היינה איתה חי בניו ג'רזי.
ולטר ליסאואר הוא בן דודו של ארנסט ליסאואר - משורר יהודי גרמני וקרוב משפחתו של אוטו ליסאואר - עיתונאי ותסריטאי הסרט חמים וטעים.
מקוק כיפה הודי

מאפיינים

אורכם של המקוקים 30-60 ס"מ ומשקלם 5-9 ק"ג. הם בעלי פרווה אפורה עם בטן בהירה ו"כיפה" שחורה והפנים ורודות עם אוזניים גדולות מפונות לצדדים. לקופים ישנם רגליים ארוכות וזנב ארוך.
קופים אלה חיים בחבורות ביערות ובחורשות של דרום הודו. כמו הרבה מיני מקוקים הם מובלים בזכר אלפא ואחריו כמה נקבות עם גוריהם. לזכרי האלפא זכויות יתר על פני שאר חבריהם.
הם אוכלי כל הניזונים מפירות, פרחים, עלים ומזון מהחי. הם עלולים להיטרף על ידי טורפים גדולים כמו נמר או פיתון הודי אך הם קוראים קריאות אזעקה ברגע שרואים טורף ומבריחים את חבריהם ממנו.
פלי (מוזיקאי)

חייו

באלזארי נולד בפרוור של מלבורן, אוסטרליה. במרץ 1967 הוצב מיק, אביו של מייקל, שהיה עובד מכס, לעבודה בניו יורק. בעקבותיו עברה כל המשפחה לארצות הברית. בשנת 1971 התגרשו הוריו ולאחר מכן אימו עברה איתו ועם אחותו קרן ללוס אנג'לס, קליפורניה. אמו נישאה בשנית לזמר ג'אז בשם וולטר אורבן ג'וניור.
באלזארי התחיל לנגן בתופים אך כבר בגיל תשע עבר לנגן על חצוצרה. הוא ניגן על כלי זה במקהלת חטיבת הביניים שלו ואף בתזמורת הפילהרמונית הצעירה של לוס אנג'לס. פלי סיפר שלא היה לו כל עניין במוזיקת רוק אנ' רול והוא רצה להיות מוזיקאי ג'אז כמו אביו החורג, אך דעתו השתנתה לאחר שהגיטריסט הלל סלובק, לעתיד גיטריסט הרד הוט צ'ילי פפרז, הכיר לו את מוזיקת הרוק אנ' רול עם אמנים כגון קיס, ג'ימי הנדריקס ועוד.
כשעלה לתיכון פיירפקס הכיר את סולן הלהקה, אנתוני קידיס והתחיל לנגן על גיטרה באס. בגיל 17 הקים יחד עם הלל סלובק, אנתוני קידיס וג'ק איירונס את "רד הוט צ'ילי פפרז" שנקראה אז "Tony Flow and the Miraculously Majestic Masters of Mayhem".
הוא עזב לתקופה קצרה לטובת להקת "Fear", להקת פאנק רועשת, אך חזר ב-1983 לחבריו להקמת "רד הוט צ'ילי פפרז". הלהקה זכתה בחוזה הקלטות חצי שנה לאחר מכן, ופלי אף דחה לשם כך הצעה מג'וני רוטן מהסקס פיסטולס, אותם העריך מאד.
באלזארי נחשב לאחד מהבסיסטים הטובים בעולם הרוק. סגנון הנגינה הייחודי לו מסמל את הסאונד המיוחד של הרד הוט צ'ילי פפרז, שנודע בצלילי ה"פופים" וה"סלאפים" שלו, לעומת זאת עד שנת 2007 פלי לא ידע את תורת המוזיקה כלל, וניגן את כל השירים באלתור, יש האומרים כי זה מה שנתן לו את הסגנון הייחודי שלו.
בכמה מאלבומי הרד הוט צ'ילי פפרז הוא מנגן על חצוצרה, למשל סולו החצוצרה בשיר "Torture Me" מבוצע על ידו. פלי הושפע בעיקר מנגני פאנק כגון בוטסי קולינס מפאנקאדליק (Funkadelic) ומלהקות פאנק רוק כגון הסקס פיסטולס.
בשנת 2001 יסד פלי בית ספר למוזיקה בפרבר סילברלייק של לוס אנג'לס, הבית ספר מתנהל בעיקר מתרומות.]
בשנת 2009 פלי החל בייצור גיטרות בס, והקים חברה בשם "FleaBass", החברה ייצרה גיטרות זולות מאוד באיכות גבוהה יחסית, ואפילו פלי נגן על גיטרה מהחברה לזמן מסוים, החברה נחשבה למצליחה יחסית אבל בשנת 2011 ונסגרה, למרות זאת עדיין ניתן להשיג גיטרות מהחברה מהאתר של הרד הוט צ'ילי פפרז, שם נמכרות גיטרות בעיצוב מיוחד חתומות על ידי פלי והאמן שעיצב אותן דמיאן הירסט, תמורת כמה עשרות אלפי דולרים, כל ההכנסות הולכות לבית הספר למוזיקה של פלי.
פלי מנגן לא רק ברד הוט צ'ילי פפרז. בתחילת שנות השמונים הוא ניגן בבאס עבור Fear, הוא מילא את מקומו של אריק אייברי בהופעת האיחוד של ג'יינס אדיקשן ב 1997 ומנגן בחצוצרה באחד השירים באלבום Nothing's Shocking וניגן בבס באלבום הבכורה 'Jagged Little Pill' של אלאניס מוריסט. ב-2003 ניגן פלי באלבום De-Loused in the Comatorium של להקת דה מארס וולטה. בנוסף ב-2004 ניגן פלי בחצוצרה בשיר מהאלבום השני שלהם "Frances The Mute" שנקרא "Miranda, That Ghost Just Isn't Holy Anymore".

משחק

באלזארי גם הופיע בסרטים כ"מוטורמה", "ביג לבובסקי", "פחד ותיעוב בלאס וגאס", "איידהו שלי", "בחזרה לעתיד 2", "בחזרה לעתיד 3", "עוּבדוֹת אֲמִתִיוֹת" ו-"בייבי דרייבר", בתפקיד קטן ב"פחד ותיעוב בלאס וגאס" ודיבב בסרט "ראגרטס משתוללים".

חיים אישיים

באלזארי נישא ב-1986 ובתם המשותפת נולדה שנתיים לאחר מכן. הזוג נפרד בשנת 1990 אך נותר בקשר ידידותי. שמה של אשתו, לושה, עדיין מקועקע על חזהו.
צבי לידסקי

ביוגרפיה

צבי לידסקי גדל והתחנך באורח חיים מסורתי. הוא קיבל את הרישיון לעריכת דין בשנת 1958. בשנות השישים והשבעים, זכה לידסקי לחשיפה גדולה בתקשורת בישראל לאור החשודים והנאשמים שייצג. לידסקי עסק בעיקר בתיקי רצח, סמים, אלימות ועבירות מין. בין לקוחותיו הידועים ניתן למנות את אורי זוהר, נחמן פרקש ואריק איינשטיין, נאשמי ואדי סאליב ו"כושי רימון". 
ללידסקי היה משרד עורכי דין בתל אביב-יפו, סמוך לכיכר רבין. במסגרת שירות המילואים שלו הוא שימש כשופט בבית משפט צבאי בדרגת סגן-אלוף. כסניגור פרטי הוא ייצג חיילים רבים.  בין החיילים שייצג, סרן צבי לייבוביץ', קצין ששימש מפקד יחידת הכיבוי של בסיס תל נוף ונתפס אחרי שגרם לכעשר הצתות בבסיס. בשנים האחרונות בלטו  בעיקר לקוחותיו שהיו עולים מחבר המדינות.
היה בעלה לשעבר של השופטת נירה לידסקי. הוא היה גרוש פעמיים ואב לארבעה ילדים. 
במקביל לעיסוקו כעורך דין כתב כ-22 ספרים, בהם ספרים שעסקו ביחסים בינו לבין גרושתו. פרקים מהם פורסמו בשבועון "לאשה" תחת הכותרת "סיפורים מן החיים".
מנחם צבי ברלין

ביוגרפיה

נולד בירושלים לחיה פועה (בת הרב יעקב זייבלד) ולרב אלכסנדר זיסקינד ברלין. למד בישיבת תפארת צבי ואחריה בישיבת חברון. נישא לאורה (נפטרה בדצמבר 2017), בתו של הרב יואל קלופט מחיפה לאחר נישואיהם גרו בני הזוג בחיפה. בין גיסיו: הרב חיים קלופט ראש ישיבת "קהילות יעקב" והרב שמואל אביגדור פייבלזון, ראש ישיבת "נחלת נפתלי" בצפת.
בשנות ה-70 עמד בראשות ישיבת "זיו התורה" בחיפה ולצדו כיהן כמשגיח, הרב דוד אברהמי מחבר "בנין עולם".
כיהן מספר שנים כר"מ בישיבת גאון יעקב בבני ברק, ובראשית שנות ה-90 ייסד את ישיבת רבנו חיים עוזר, בראשה הוא עומד. בנו, הרב יחיאל ברלין משמש כר"מ בישיבה.
הרב ברלין מתגורר בשכונת רמת אלחנן בבני ברק.
שיעוריו נדפסים בפרסומים פנימיים של הישיבה. חידושי תורה שלו בעניינים שונים נדפסים מעת לעת בכתבי עת תורניים ובספרי זיכרון.
ערפדינה

עלילה

העלילה עוסקת בערפדית בשם ערפדינה שעוברת לגור עם משפחתה בפנסילבניה, ומתיידדת עם חבריה פופי, אדגר ובריג'ט.