google/wiki40b huggingface dataset:
שמואל סגל (שחקן)

ביוגרפיה

סגל נולד ברפובליקה הפולנית השנייה למשפחה חרדית. הוא עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1933, גדל בחיפה ולמד שם בישיבה.
בשנת 1945 הצטרף לתיאטרון "הבימה" ובמלחמת השחרור שירת בלהקה צבאית בשם "הלהקה הארצית", שהייתה מורכבת משחקני תיאטרון, ושימש כמנהלה הארגוני.
שיחק בהצגות רבות של תיאטרון "הבימה", בהן: "בערבות הנגב", "בקץ הימים", "פר גינט", "ביקור הגברת הזקנה", "נמר חברבורות", "הדוד ואניה", "המכשפה" ו"החייל האמיץ שוויק". סגל הרבה גם, בין היתר, לשחק במחזותיו של נסים אלוני, כשאחד מתפקידיו הגדולים הוא במחזהו של אלוני - "הצוענים של יפו".
סגל היה חלק מההרכב "שלושת השמוליקים" יחד עם השחקנים שמואל רודנסקי ואליהו גולדנברג (את גולדנברג החליף לאחר פטירתו שמואל עצמון). הם הופיעו יחד במופעים הומוריסטיים ביידיש, בייחוד מסיפורי שלום עליכם, וערכו גם מספר סיבובי הופעות בקהילות היהודיות בעולם.
סגל הוציא מספר תקליטים בעברית וביידיש, תקליטי ילדים ("דודי שמחה", "לא יאומן כי יסופר","המפוזר מכפר אז"ר", ואחרים) ותקליטי מערכונים. שני תקליטים הוקדשו למערכוניו של אפרים קישון, שם נכלל בין היתר מערכון ידוע בביצועם של סגל ורודנסקי, שבו זעק סגל כי בית הוועד הפועל של ההסתדרות נהרס בלילה, וכשהוכחה טעותו - טען כי עד אור הבוקר הוא הספיק להיבנות מחדש ("אתה לא יודע למה מסוגלת ההסתדרות!"). עם תקליטיו הנוספים נמנים: "קפה למיטה" - מערכונים וקטעים משל יוסף לפיד ו"רבותיי ההיסטוריה חוזרת" - שירים ומערכונים הומוריסטיים על ההיסטוריה של עם ישראל (ביחד עם שמואל רודנסקי). הקליט תרגומים בעברית לשירים שביצע בורביל בצרפתית.
הופיע כקריין עם התזמורת הפילהרמונית ב"ניצול מוורשה" של ארנולד שנברג וביצירה שזובין מהטה הזמין עבורו מהמלחין דובי זלצר - "סטמפניו" של שלום עליכם.
בטלוויזיה הופיע סגל כבר בשנות השבעים לצד אליהו גולדנברג ושמואל רודנסקי בסדרה הקומית "בני עמך" על פי סיפורי העיירה כתריאליבקה של שלום עליכם. כן השתתף בסדרת הטלוויזיה הקומית "קרובים קרובים", בתפקיד יו"ר ועד הבית, מר קוזילביץ'. השתתף גם בקומדיית המצבים "איצ'ה", בתפקיד שכנו של איצ'ה (אותו גילם ספי ריבלין). כמו כן הופיע במספר תוכניות של הסדרה "שניים אוחזין" במסגרת שידורי "הטלוויזיה החינוכית".
בקולנוע הופיע במספר סרטים, ביניהם: "אקסודוס" עם פול ניומן, "רק לא בשבת" עם גאולה גיל ו"שחקנים", עליו זכה בפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובו כיכב לצד רמי הויברגר.
סגל נפטר בשנת 1997 בגיל 72, כתוצאה משבץ מוחי שעבר בהיותו על הבמה בהצגה בתל אביב. הוא נקבר בבית העלמין קריית שאול.
סגל היה נשוי ואב לשניים. בנו, עמי סגל, שיחק בטלוויזיה החינוכית בסדרה "דני וגיל במסע בלתי רגיל". אחיו, יוסי סגל ואחיינו יובל סגל, שחקנים גם הם.
תיאטרון הבימה מחלק את פרס שמואל סגל לשחקן המשנה הטוב ביותר.
אנגלית מודרנית

אנגלית מודרנית (באנגלית: Modern English) היא צורת השפה האנגלית, שמדוברת בעקבות סדרה של שינויים בהגייה של השפה האנגלית, שהתרחשו באנגליה בין סוף המאה ה-14 עד אמצע המאה ה-16, אשר השפיעו במידה רבה על כל הדיאלקטים של השפה האנגלית.
טקסטים מתחילת המאה ה-17, כגון יצירותיו של ויליאם שייקספיר ותרגום המלך ג'יימס, נחשבים לטקסטים שכתובים באנגלית מודרנית. במהלך המחצית השנייה של האלף השני הפכה האנגלית המודרנית לשפה הדומיננטית באזורים שונים בעולם, כגון אמריקה הצפונית, תת היבשת ההודית, אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד בעיקר בעקבות קולוניזציה שביצעה האימפריה הבריטית.
לאנגלית המודרנית יש דיאלקטים מקומיים רבים במדינות השונות ברחבי העולם, בהן היא השפה הדומיננטית - אזור אשר לעיתים מכונה האנגלוספירה. דיאלקטים אלה כוללים אנגלית אמריקנית, אנגלית בריטית, אנגלית אוסטרלית, אנגלית קנדית, אנגלית קריבית, אנגלית הודית, אנגלית פקיסטנית, אנגלית ניגרית, אנגלית ניו זילנדית, אנגלית פיליפינית, אנגלית סינגפורית, ואנגלית דרום אפריקאית.
לפי הספר "Ethnologue: Languages of the World" ישנם כיום קרוב למיליארד דוברי אנגלית כשפה ראשונה או שנייה ברחבי העולם. אנגלית מדוברת כשפה ראשונה או שנייה במספר גדול של מדינות, כאשר המדינות עם המספר הרב ביותר של דוברי אנגלית כשפת אם הם ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד ואירלנד. ישנם גם אוכלוסיות גדולות של דוברי אנגלית כשפת אם בהודו, פקיסטן, הפיליפינים ובדרום אפריקה. ישנם כיום יותר אנשים שדוברים אנגלית המודרנית אך אינם דוברים של השפה כשפת אם מאשר כל שפה אחרת בעולם. מספר הדוברים הגדול שלה הפכו את השפה האנגלית לשפה משותפת ("lingua franca")" בקרב חברות התעופה ובענף התיירות ברחבי העולם, בתחום טכנולוגיית המחשוב, בתחום המדע ובתחום תקשורת גלובלית".
בית הנבחרים של הולנד

שם

בהולנד, בית הנבחרים נקרא "Tweede Kamer" (טווידי קמר), שזה בתרגום מהולנדית לאנגלית נקרא "התא השני". גם חברי בית הנבחרים בהולנד לא נקראים "חברי בית הנבחרים" אלא כ"חברי התא השני" (Tweede Kamerlid).

תפקיד

בית הנבחרים הוא הבית העיקרי של הפרלמנט, שבו מתנהל דיון על החקיקה המוצעת וסקירה של פעולות הממשלה. הן לקבינט והן לבית הנבחרים עצמו יש זכות להציע חקיקה; בית הנבחרים דן בחוק המוצע, ואם הרוב מכירים בחוק המוצע, בית הנבחרים שולח אותו לסנאט, הבית העליון. סקירת פעולות הממשלה באה לידי ביטוי בחקירות פורמליות, אשר עשויות להביא להצעות הקוראות לממשלה לנקוט בפעולות מסוימות או להימנע מהן. בית הנבחרים מצביע בסיבוב הראשון של לבחירת שופטים לבית המשפט העליון של הולנד. בית הנבחרים יגיש רשימה של שלושה שמות כל ריק בעמדת הממשלה. יתר על כן, זה שבוחר את ההולנדי נציב תלונות הציבור ולא את חברות הבת.

בחירות

מושב רגיל בית הנבחרים הוא ארבע שנים. אם בבחירות שנערכות לראשות ממשלת הולנד, הממשלה נופלת או ששלטון הקואליציה מתפרק, מושבו של בית הנבחרים פוקע כאשר אין רוב לקואליציה בבית הנבחרים.
מדן (עיר)

היסטוריה

ב-1 ביולי 1590 מדן נוסדה ככפר בשם קמפונג מדן על ידי גורו פטימפוס סמבירינג פלאווי (Guru Patimpus Sembiring Pelawi).
בתחילת המאה ה-17 סולטנות אצ'ה השתלטה על אזור מדן והקימה בו ממלכת חסות בשם דלי (Deli), אשר בהמשך הפכה להיות סולטנות דלי. בירת הממלכה הועברה בין ערים שונות ובשלב מסוים בהמשך המאה ה-17 גם מדן הייתה הבירה.
בסוף המאה ה-19, כשהולנד השתלטה על שטחי אינדונזיה של היום, מדן חזרה להיות מרכז האזור. היא התפתחה עד שזכתה לכינוי "פריז של סומטרה".
כשאינדונזיה קיבלה את עצמאותה ב-1949 היא הייתה תחילה פדרציה של מדינות, ומדן נבחרה להיות בירת מדינת מזרח סומטרה. לאחר שב-1950 אינדונזיה פסקה להיות פדרציה, מדן הפכה להיות בירת מחוז צפון סומטרה.

חינוך

בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת צפון סומטרה, אוניברסיטת המדינה של מדן והאוניברסיטה המתודיסטית של אינדונזיה.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי קואלנמו שנפתח ב-2013 והחליף את נמל התעופה הבינלאומי פולוניה. הנמל נמצא במרחק של 39 קילומטרים מהעיר והוא מציע טיסות ליעדים בתוך אינדונזיה ובשאר חלקי אסיה.
פרסי בחירת הנוער

רקע

כאשר המפיקים הראשיים בוב ביין ומייקל בורג קיימו פגישה לטובת יצירת טקס פרסים הפונה לקהל הנוער, הם חשבו על טקס שמאופיין בתוכן בוגר יותר מזה של טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון, ובמידת מה משתווה לתוכן של טקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV. לאורך השנים נשמר הפורמט המקורי של הטקס, לפיו הפרסים מוענקים לידוענים עם הישגים בתעשיית הבידור והספורט, והקטגוריות הן קטגוריות דינמיות שאינן קבועות ומתחדשות משנה לשנה.
בעבר נערכה ההצבעה לטקס תוך שימוש בפתקי הצבעה. הפתקים היו מוטמנים בדפי מגזינים המיועדים לנוער, אותם הם היו צריכים לרכוש, כאשר היה עליהם לתלוש את הפתק עם המועמד המועדף עליהם ולשלוח אותו לערוץ פוקס. בנוסף, היה ניתן להצביע דרך האתר הרשמי של ערוץ פוקס באינטרנט. בשנת 2008 הקימו פוקס ומפיקי הטקס את teenchoice.com - האתר רשמי לטקס פרסי בחירת הנוער, דרכו נעשית ההצבעה הרשמית לטקס עד היום.
הטקס הראשון נערך בשנת 1999, ומאז מתקיים בתדירות שנתית. בשנתיים הראשונות (1999-2000) הופק הטקס בשדה התעופה של העיר סנטה מוניקה שבקליפורניה. משנת 2001 עד 2013 הטקס הופק באמפיתיאטרון בשם גיבסון אשר שכן בלוס אנג'לס, אולם הוא נהרס לטובת אטרקציה חדשה שנבנתה בפארק שעשועים של אולפני יוניברסל הוליווד, הממוקם בקרבת מקום. שנה לאחר מכן, בשנת 2014 הטקס היה מתוכנן להתקיים בארנה של הקמפוס באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אולם לאחר הצפה שלו הוחלף המיקום, והטקס שודר לבסוף באודיטוריום שריין, בין אולמות הבידור הגדולים בלוס אנג'לס.

פרס Do Something

ארגון Do Something הוא מוסד ללא כוונת רווח ששם לעצמו מטרה לעורר מוטיבציה אצל צעירים לפעול לטובת שינויים חברתיים, זאת באמצעות קמפיינים ארציים ומענקים עבור פרויקטים בעלי השפעה. הארגון מממן את פרס Do Something, פרס המוענק משנת 1996 מדי שנה על ידי הארגון לחמישה אנשים צעירים עד גיל 25 אשר הצליחו לחולל שינוי משמעותי שהשפיע על סביבתם. הזוכים בפרס מתוגמלים במענק של 10,000 דולר כדי להמשיך לפעול למען היוזמה, והזוכה בפרס הגדול מקבל מענק על סך 100,000 דולר. הארגון בנוסף חולק כבוד לידוענים העוסקים בצדקה.
במסגרת הטקס הוענק הפרס בשנת 2008 לצ'אד בולוק, שהיה ללא-ידוען הראשון אי פעם שזכה בפרס במסגרת הטקס. בשנת 2009 הפרס לא הוצג והוחלף בפרס הפעיל החברתי בו זכתה השחקנית היידן פנטייר.

מחלוקות

במהלך שידור טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2014, כוכב ה-Vine קמרון דאלאס טען שהטקס מבוים כאשר צייץ בחשבון הטוויטר שלו "זה מצחיק שהודיעו לי שזכיתי בפרס הויינר שישה ימים לפני שההצבעה נסגרה וגרמו לשאר המתמודדים לצייץ בטוויטר שימשיכו להצביע בשבילם", זאת בזמן הענקת פרס כוכב הרשת לטיילר אוקלי, אף עליו התמודד דאלאס, ולכן הניחו שדבריו נאמרו מקנאה, אולם זמן קצר לאחר תחילת ההמולה כוכב Vine אחר בשם מאט אספינוסה, מועמד נוסף לזכייה גיבה את דבריו כשהגיב "הם השתמשו בכולנו בשביל קידום". בהמשך כוכב Vine שלישי, אשר לא היה מועמד, הרגיש צורך להביע את דעתו וכתב "טקס פרסי בחירת הנוער מכור" יחד עם האשטאג שהפך לטרנד בינלאומי. העניין עורר סערה ברשת החברתית מצד המעריצים, שכן היו כעוסים נוכח העובדה שבזבזו זמן רב על הצבעות שלבסוף לא נספרו. יתר על כן, עוד לפני שידור הטקס גילו מעריצות הלהקה וואן דיירקשן כי חברי הלהקה לבושים בטקס באותם הבגדים שלבשו שישה ימים קודם לכן בהשקה שנערכה לכבוד הבושם החדש שלהם, זאת למרות שההצבעה טרם נסגרה באופן רשמי ביום ההשקה.
בסיום שידור הטקס הופיעה בכתוביות הסיום הודעה לפיה "החברה שומרת לעצמה את הזכות לבחור את הזוכה מבין ארבעת המתמודדים המובילים בהצבעות".
ג'נה קולמן

קורות חיים

קולמן נולדה בבלקפול, לנקשייר שבאנגליה למשפחה נוצרית. היא למדה בבית הספר ארנולד, שם השתייכה לאגודת התיאטרון. במסגרת האגודה היא שיחקה במחזה Crystal Clear בפסטיבל אדינבורו, תפקיד עבורו קיבלה פרס.
קולמן חשפה בראיון כי סבתה העניקה לה את השם ג'נה בעקבות הדמות ג'נה וויד, המגולמת על ידי פריסילה פרסלי, באופרת הסבון האמריקאית משנות ה-80 "דאלאס".
מתחילת 2012 היא הייתה במערכת יחסים עם השחקן הסקוטי ריצ'רד מאדן. 
כעת היא נמצאת במערכת יחסים עם השחקן טום יוז שמשחק גם הוא בסדרה "ויקטוריה". 
קולמן מעורבת בתחום הצדקה בדרום אפריקה, מעוררת מודעות לנגיף ה-HIV ומשמשת כשגרירה לעמותת One To One Children's Fund.

קריירה

קולמן זכתה לפרסום ראשוני בשל תפקידה כג'סמין תומאס באופרת הסבון "אמרדייל", שם הופיעה בין השנים 2005 - 2009.
בנוסף, זכתה לפרסום בינלאומי כשהחלה לגלם את קלרה אוסוולד, בת לוויתו של הדוקטור, בסדרה "דוקטור הו", בין השנים 2012-2015. היא החלה לשחק בסדרה עוד בזמן שבני לוויתו הקודמת של הדוקטור, והמשיכה גם אחריהם. לאחר ששיחקה במשך חצי עונה לצד מאט סמית, הדוקטור התחדש לשחקן הסקוטי פיטר קפלדי והיא המשיכה לשחק בעונה 8. היא גילמה את דמותה של קלרה עד סוף עונה 9.
ב-2011 גילמה את סוזן בראון בעיבוד של ה-BBC לרומן "מקום בצמרת" מאת ג'ון בריין.
עוד באותה שנה השתתפה בתפקיד קטן בסרט "קפטן אמריקה", בתור חברתו של באקי.
בשנת 2016 עלתה סדרת הדרמה התקופתית עטורת השבחים "ויקטוריה", בה משחקת קולמן את הדמות הראשית. הסדרה מספרת את חיה של המלכה הצעירה מראשית כהונתה.
נגיסה אושימה

ראשית חייו

אושימה למד היסטוריה פוליטית באוניברסיטת קיוטו. לאחר סיום הלימודים, החל לעבוד בחברת הסרטים שוצ'יקו, שם החל לביים סרטים משלו. סרטו הראשון, עיר של אהבה ותקווה, יצא בשנת 1959.

קריירה

הקריירה של אושימה והשפעתו התפתחו במהירות. ב-1960 עבד על סרטים נוספים, סיפור אכזר של נעורים ולילה וערפל ביפן, שעסק ביאוש של אושימה מהשמאל הפוליטי והתסכול מהימין. שוצ'יקו הוציאו את הסרט מתפוצה לאחר שבוע, מכיוון שעבורם היה סיכון בהקרנת הסרט אחרי ההתנקשות בראש הסוציאליסטים, ינג'ירו אסאמונה. בעקבות כך, עזב אושימה את שוצ'יקו, והקים חברת הפקה עצמאית. למרות זמן ההקרנה הקצר של לילה וערפל ביפן, הסרט זכה לשבחים על ידי מבקרים יפנים ומחוץ ליפן.
ב-1961 ביים את "התפיסה", המבוסס על נובל מאת קנזאבורו אואה, סרט על מערכת היחסים בין כפר יפני בזמן מלחמה וחייל אפרו אמריקאי. בנוסף, החל עבודות עבור הטלוויזיה, בין היתר סרטים תיעודיים, וביניהם יומנו של יונבוגי, המבוסס על התבוננותו של אושמה על חייהם של ילדי רחוב בסאול בזמן שהותו בקוריאה.
אושימה ביים 3 סרטים נוספים ב-1968. הראשון, מוות בתליה, הציג סיפור על כישלון בהוצאה להורג של צעיר קוריאני שהואשם באונס ורצח, והיה בהשראת פשע והוצאה להורג אמיתיים שקרו ב-1958. הסרט התייחס לגזענות היפנית למיעוט הקוריאני שלה. "מוות בתליה" זכה במקום שלישי בקינמה ג'אמפו על ידי מקברים יפנים וזכה ליחס גם מחוץ ליפן, והחל שרשרת סרטים העוסקים בנושאים אותם אושימה הציג בסרטיו, המרכזי ביניהם הוא הצורך בפקפוק במוסכמות חברתיות. אחריו היה יומנו של גנב שינג'וקו, סרט שעוסק בחיבור בין רדיקליזם פוליטי ומיני, ונער (1969) שגם הוא מבוסס על מקרה אמיתי בו ילד זייף תאונה על מנת לקבל פיצויים מהנהגים.
ב-1976, עבר אושימה על אמפריית החושים, סרט על אובססיה מינית קטלנית ביפן של שנות ה-30. אושימה התעקש שהסרט יכיל סצנות סקס לא מצונזרות ולכן נאלץ לסיים את הסרט בצרפת. גרסה לא מצונצרת של הסרט עדיין לא זמינה ביפן.
במרבית שנות ה-80 וה-90 כיהן כנשיא גילדת הבמאים של יפן.
ב-1996 סבל אושימה לראשונה משבץ, אך למרות זאת הצליח לחזור ולסיים את סרטו האחרון גוהאטו ב-1999. לאחר מכן המשיך מצבו הרפואי של אושימה להידרדר עד שלבסוף נפטר ב-2013 מדלקת ריאות.
אינטרפרון בטא 1b

מנגנון הפעולה

אינטרפרון בטא-1b מווסת את פעילות מערכת החיסון בגוף האדם. אינטרפרונים מיוצרים על ידי תאים בתגובה לנגיפים. שמם ניתן להם על יכולתם "להתערב" בפעולת שעתוק הנגיפים, להפחית את התגובה הדלקתית ובכך למנוע נזק לסיבי העצבים.
אינטרפרון- בטא פעיל בכמה אזורים בגוף, לרבות מחסום הדם-מוח והדם ההיקפי. באמצעות פעולותיו בדם ההיקפי ובמחסום הדם-מוח, אינטרפרון- בטא פועל ישירות במערכת העצבים המרכזית להפחתת התגובה הדלקתית האוטואימונית.
המנגנונים שבאמצעותם אינטרפרון- בטא פועל ב טרשת נפוצה אינם מובנים די הצורך, אך ידוע כי התכונות המשנות את התגובה הביולוגית של אינטרפרון- בטא מתווכות באמצעות יחסי הגומלין שלו עם תאים קולטנים ספציפיים המצויים על פני השטח בתאי גוף האדם. ההתקשרות של אינטרפרון- בטא אל קולטנים אלו משרה את פעולתם של כמה תוצרי גנים שנחשבים למתווכים של הפעולות הביולוגיות .
גילוי האינטרפרונים הביא להתקדמות חשובה ביותר בטיפול בטרשת נפוצה מסוג התקפי- הפוגתי.

מינון ונטילת התרופה

בטאפרון ניתנת אחת ליומיים באמצעות זריקה תת-עורית, המספקת את אחד המינונים הגבוהים ביותר של אינטרפרון-בטא הזמין לטיפול בצורות שונות של טרשת נפוצה. בטאפרון היא הנוסחה הלא-חומצית היחידה של אינטרפרון-בטא, ועשויה לכן לסייע להקלת הכאב בעת ההזרקה. בנוסף לכך, בטאפרון הנה התרופה היחידה לטרשת נפוצה שאינה מצריכה אחסון בתנאי קירור. בטאפרון ניתן גם לאחסן בטמפרטורת החדר למשך יותר משלושים יום, מה שמקל על האחסון, ההזרקה והנסיעות של החולים.

פרופיל בטיחות

התגובות השליליות הנפוצות ביותר שדווחו עד כה הן תגובה עורית באזור ההזרקה, חולשה, מערך תסמינים דמוי שפעת וכאב ראש.
לשליטה טובה על תופעות עוריות יש לבצע סבב במקומות ההזרקה וליטול משככי כאבים.
יש להשתמש באמצעי מניעת הריון בקרב נשים בגיל הפוריות.
בדומה לשימוש בכל קבוצת האינטרפרונים יש לבצע ניטור בחולים הסובלים מפגיעה בכבד או בכליות, ולבצע בדיקות דם על פי הוראת רופא.
אקו-ספירה

האקו-ספירה היא מתחם חינוכי המהווה חלק מגן המדע על שם קלור ומשמש לעריכת ניסויים והמחשות בתחום מדעי הסביבה. האקו-ספירה נבנתה על פי תכנון של האדריכל דן פלג ומעצב הפנים פרופ' חנן דה-לנגה, כמבנה כיפתי שקוף ומיוחד הקרוי כיפה גאודזית – מבנה עשוי משטחים משולשים, שתורמים ליעילות ולחוזק מרביים. בתוך כיפת האקו-ספירה אפשר למצוא מרכיבים רבים של מערכת אקולוגית בסיסית: צמחי מים וצמחי יבשה, דגים, סרטנים ואצות, וכן גם קרקע, אוויר ומי בריכות והשקיה. המתחם כולו מבוקר מבחינת הטמפרטורה והלחות. אור השמש הנכנס למבנה מספק מקור אנרגיה טבעי לתהליכים המתחוללים בתוכו.
האקו-ספירה הוקמה כמרכז דינמי בו יכולים תלמידים לחקור בצורה פעילה חלק מהתופעות הסביבתיות מהן מורכב עולמנו, ולגלות את המורכבות מחד, ואת הפשטות מאידך, של תופעות אקולוגיות שונות. באקו-ספירה מצויות מספר תחנות עבודה המוקדשות לנושאים אקולוגיים שונים, ויש בה מקומות ישיבה לכ-20 משתתפים. אפשר לערוך בה מגוון פעילויות, החל מביקור קצר הסוקר מערכת אקולוגית ואת מרכיביה, וכלה בעבודות חקר של תלמידי החטיבה העליונה ושל סטודנטים. מבנה הפעילות באקו-ספירה מאפשר לכל מורה ליצור עבור כיתתו תהליך לימוד חוויתי, ולשלב פעילות מעשית בלימודי ביולוגיה, אקולוגיה ואיכות הסביבה המתקיימים בכיתה.
המבקרים יכולים גם להפר את האיזון העדין הקיים בין מרכיבי המערכת, ולבחון כיצד מתמודדת המערכת עם שינויים סביבתיים – וכך בעצם להפוך לחלק בלתי נפרד מהמערכת האקולוגית כולה. כך ניתנת למבקרים הזדמנות לחוות באופן אישי ובלתי אמצעי את מקומו של האדם בטבע, ואת יכולתו להשפיע על התהליכים המתחוללים בו.
הפעילות באקו-ספירה נעשית בשיתוף עם המחלקה למדעי הסביבה ולחקר האנרגיה ועם המחלקה למדעי הצמח במכון ויצמן למדע.
חסידות דרוהוביץ'

חסידות דרוהוביץ' (ביידיש: דרוהוביטש) היא חצר חסידית, ענף של חסידות קוז'ניץ וחסידות סדיגורה. החסידות פעלה בעיר דרוהוביץ' ולאחר מכן בארץ ישראל. אבי השושלת היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ'.
צאצא של השושלת, הרב אביעזר שפירא מכהן כיום כרב בית המדרש של החסידות בירושלים.

האדמו"ר הראשון

ראשון שושלת אדמו"רי דרוהוביץ' היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ' (י' בכסלו תרכ"ד, 1863 - ל' בניסן תרפ"ד, 1924), נכדו של רבי חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלינצא (בנו של רבי אבי עזרא זליג שפירא חתנו של המגיד מקוז'ניץ). אמו הייתה בתו הבכורה של האדמו"ר רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה, בנו של רבי ישראל מרוז'ין. נישא לשבע, בתו של רבי יצחק פרידמן מבוהוש.
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא התגורר בדרוהוביץ' וזכה לאהדה אצל יהודי העיר. אחרי פרעות קישינב ובערים אחרות ברוסיה התרכזו בדרוהוביץ' פליטים והוא דאג לסיפוק צורכיהם. היה האדמו"ר הראשון לבית רוז'ין שהביע הזדהות פומבית עם התנועה הציונית והיה מהאדמו"רים היחידים ששקלו את השקל הציוני. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה ברח להונגריה ומשם לווינה שם יסד לאחר הצהרת בלפור, עם רבי שלמה חיים פרידמן מסדיגורה ורבי יעקב פרידמן מהוסיאטין הסתדרות חסידית-ציונית בשם "חברת יישוב ארץ ישראל", כדי לארגן יהודים דתיים לפעולה למען בניין ארץ ישראל בשיתוף עם ההסתדרות הציונית. בתרע"ז היא הסתפחה אל המזרחי.
בשנת תרפ"ב (1922) עלה לארץ ישראל (סיפור המסע מופיע בספר "עליית החסידים" מאת ש. שלום). הוא התיישב בירושלים וייסד את האגודה "בוני הארץ בגופם", שחבריה התחייבו לעבוד בהתנדבות עבודת כפיים לשם סיוע בבניין הארץ. בתקופה זו היה בקשרי ידידות קרובים עם הרב אברהם יצחק קוק.
שנתיים לאחר שעלה לארץ חלה ונפטר.
מחבר הספר "השלום והאחדות" (תרע"ד).

האדמו"ר השני

בנו, רבי אברהם יעקב שפירא (תרמ"ו, 1886 - תשכ"ב, 1962), המשיך את השושלת. נישא לאסתר בתו של רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא (נפטרה ב־1945) ובשנית נישא לגיטל לאה בתו של רבי ישראל פרידמן מבויאן-לייפציג. הוא סייע לאביו בעזרה לפליטים היהודים שזרמו לדרוהוביץ'. המשיך גם את דרכו הרעיונית של אביו ותמך בציונות. למד מדידת קרקעות ועסק בייצור מוצרים כימיים במפעל שהקים אביו.
עלה עם אביו לארץ ישראל והשתתף במדידת הקרקעות של כפר חסידים, ובכך סייע לשני אדמו"רים חלוצים נוספים מבני משפחתו - האדמו"ר מיבלונה והרבי ישראל אלעזר הופשטיין מקוז'ניץ - בייסוד המקום. חיבר את הספר "נתיבות שלום" על פרשת השבוע (ירושלים, תרפ"ח-תר"צ).
בגיל 60 החל לעסוק בציור. תערוכות תמונותיו בתל אביב ובארצות הברית זכו להערכה. כונה "האדמו"ר המצייר". בניו הם המשורר ש. שלום והמחנך ד"ר יצחק שפירא שהיה תקופה ארוכה מנהל בית הספר הריאלי בחיפה.
המחנך והסופר יוסף שפירא הוא בן אחיו.

האדמו"ר השלישי

שושלת דרוהוביץ' נמשכה על ידי רבי אביעזרי זליג שפירא בן רבי יצחק מרדכי מגוואדז'יץ, חתנו של דודו רבי חיים מאיר יחיאל האדמו"ר הראשון מדרוהוביטש. אף הוא עלה לארץ ישראל ונקבר בהר הזיתים (נפטר בחול המועד סוכות תש"ד, 1943).

כיום

אחריו המשיך את השושלת בנו רבי שלמה אהרן שפירא מכפר חסידים, וכיום (2010) משמש בנו, הרב אביעזר שפירא, כרב בית מדרשה של החסידות השוכן בשכונת גאולה בירושלים. הוא מכהן גם כמשגיח בישיבה הליטאית קול תורה בירושלים.
יוסף מישלב

שירות צבאי

מישלב התגייס לצה"ל בשנת 1970, ושירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד חרב. בשנת 1974 במהלך פעילות באזור זרעית שעל גבול לבנון זיהה סגן מישלב חדירת מחבלים לישראל, ולאחר מרדף שנמשך למעלה מיממה זיהה מישלב שני מחבלים בשעה שניסו לחזור ללבנון, הסתער עליהם והרגם. על פעולה זו קיבל צל"ש אלוף מאלוף הפיקוד רפאל איתן. 
ב-1979 שירת כקצין אג"ם של חטיבה 300 בתקופה בה אירע הפיגוע בנהריה 
בשנת 1980 מונה למפקד גדוד חרב, ב-1987 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת עציון ובשנת 1989 למפקד חטיבת הבקעה. בספטמבר 1988, בעת שבסיס האימונים בית ג'וברין היה תחת פיקודו, אירעה בבסיס תאונת אימונים, שבה נהרג קצין הצנחנים סגן אמיר יקותיאל. מישלב הועמד לדין, ובבית הדין הצבאי לערעורים הורשע בגרימת מוות ברשלנות ונדון לארבעה חודשי מאסר על תנאי 
בשנת 1990 מונה לסגן מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון (איו"ש). שנתיים אחר כך, בשנת 1992, מונה לסגן מפקד יחידת הקישור ללבנון (יק"ל) ובשנת 1994 מונה למפקד עוצבת אדום. שנה לאחר מכן מונה לראש מטה פיקוד הדרום, ובשנת 1998 מונה לסגן מתאם פעולות הממשלה בשטחים ושלוש שנים אחר כך — למפקד פיקוד העורף. ביולי 2003 מונה למתאם פעולות הממשלה בשטחים, סיים את התפקיד בספטמבר 2008 ופרש מצה"ל לאחר 38 שנות שירות. 
ב-2008 מונה מישלב לממונה על מחוז חיפה במשרד הפנים.
דוד כהן (ראש ישיבה)

ביוגרפיה

נולד בירושלים, לרב יוסף כהן שהיה אב"ד בירושלים ודיין בבית הדין הרבני הגדול, ולאסתר, בתם של תנחום בן הרב צבי פסח פרנק ושושנה בת שלמה יצחק שטמפפר. למד בישיבת תפארת צבי ובישיבת חברון. לאחר נישואיו שהה ביישוב תפרח במשך כשנה.
בשנת תשל"ט החל לכהן כר"מ בישיבת עטרת ישראל. בשנת ה'תשמ"ח, בעצה אחת עם הרב שך, מונה כר"מ בישיבת חברון, יחד עם הרב שלמה כץ. בכך נוצר תקדים של מינוי ר"מים שאינם מבני המשפחה של ראשי הישיבה, לראשונה מאז יסוד הישיבה. לאחר פטירת ראש הישיבה הרב אברהם פרבשטיין, בשנת תשנ"ז, התמנו השניים לעמוד בראשות הישיבה, יחד עם בנו הרב משה מרדכי פרבשטיין. אחת לשבוע הוא מוסר שיעור כללי בישיבת מאור התורה ובישיבת ארחות מאיר בירושלים. בקיץ תשע"ד מונה לנשיא ישיבת תורת זאב בירושלים, לצד ראש הישיבה הרב ברוך סולובייצ'יק.
בכ"ו באב תשע"ב צורף כחבר למועצת גדולי התורה של דגל התורה.
נשוי לאסתר לבית פרבר ואב לשמונה. מתגורר בשכונת הבוכרים בירושלים. בנו, צבי פסח, הוא חתנו של הרב משה מרדכי חדש.

שיטתו

שיטת לימודו מושפעת בין היתר מהרב נחום פרצוביץ והיא מתאפיינת בדיוקים בדברי הראשונים. לצד הלמדנות הישיבתית עוסק הרב כהן בתחום האגדה והוא פרסם מספר ספרים בנושא זה. הוא נחשב לבעל ידע בתורת הגר"א והרמח"ל והוציא עם בנו את ביאור הגר"א על שיר השירים.
הוא מוסר 'ועדים' לבני הישיבה בביתו בספר דרך ה'.
צ'יננדגה

היסטוריה

עוד לפני בואם של הספרדים לאזור ניקרגואה במאה ה-16, צ'יננדגה הייתה כפר ילידי.
ההתיישבות הספרדית בכפר התחילה ב-1796. ב-15 במרץ 1835 צ'יננדגה קיבלה מעמד של עיירה, וב-2 בספטמבר 1839 היא קיבלה מעמד של עיר. ב-1858 ניקרגואה חולקה למחוזות וצ'יננדגה הפכה להיות בירת מחוז צ'יננדגה.
העיר נפגעה משיטפון קשה שנגרם על ידי הוריקן מיטש ב-1998.

כלכלה

העיר היא מרכז כלכלי ומסחרי חשוב באזור. הדבר נובע בין היתר מקרבתה ללאון, העיר השנייה בגודלה בניקרגואה, ולקורינטו, עיר נמל חשובה.
הכלכלה המקומית מתבססת על חקלאות, הכוללת גידול קנה סוכר, גידול מקנה ותעשייה.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה צ'יננדגה.
אדגר, מלך אנגליה

הכתרתו

כינויו "השליו" אינו מתאר בהכרח את אופיו או את מעשיו של אדגר כדי להשיג את השלטון. בשנת 958 הוא כבש את ממלכת נורת'מבריה וממלכת מרסיה מידי אחיו הגדול אדוויג. בעקבות הכיבוש אספת אצילים הכריזה עליו כמלך האזורים שמצפון לתמזה.

תקופת שלטונו

תקופת שלטונו מאופיינת כתקופת שלום ואחדות בממלכת אנגליה. הוא פעל לצמצם את המתיחויות בין החצרות השונות כך שבתום כהונתו לא חזרה אנגליה לנסיכויות שהתקיימו בתקופת אדרד דודו.

מעורבות בכנסייה

עם מותו של אדוויג, החזיר אדגר את האב דאנסטן מגלותו ומינה אותו לבישוף של ווסטר. דאנסטן, היה לדמות משמעותית בהכלת ויישום תקנון בנדיקטוס על המנזרים ברחבי אנגליה בתקופת מלכותו של אדגר. אדגר המשיך וקידם את דאנסטן לבישוף של לונדון ולבסוף לתפקיד הארכיבישוף מקנטרברי.

טקס ההכתרה בבאת'

טקס ההכתרה הרשמי של אדגר נערך בשנת 973. הוא הומלך יחד עם אשתו, אלפת'ירת'. הייתה זו הפעם הראשונה שאשת המלך מוכתרת עמו. הטקס נערך כדי להציג את הצלחותיו הדיפלומטיות של אדגר ולאשר את שלטונו. הטקס, שנערך על ידי דנסטן ותועד בפואמה בדברי הימים האנגלו-סקסונים, מהווה את הבסיס לטקס ההכתרה הנוכחי של משפחת המלוכה בבריטניה.
משמעותו הסמלית של הטקס הייתה עצומה. שאר מלכי בריטניה הגיעו לצ'סטר אחרי הטקס והצהירו על נאמנותם לאדגר. שישה ממלכי בריטניה וביניהם מלך סקוטלנד ומלך סטראת'קלייד נשבעו אמונים למלך והבטיחו לשרת כחייליו בים וביבשה. 
כתבים מאוחרים יותר מזכירים שמונה מלכים, ומרחיבים את כנף שליטתו של אדגר עד לנהר די בוויילס.

מותו

אדגר השליו מת ב-8 ביולי 975 בוינצ'סטר ונקבר במנזר גלסטונברי. אדגר השאיר אחריו שני בנים - אדוארד ואתלרד ובת - אדית. אדוארד בנו הבכור ירש את הכתר. אדית הייתה לנזירה בווילטון יחד עם אמה, וולפרית'.
מאז מותו של אדגר ועד לכיבוש הנורמני של אנגליה, לא הייתה הכתרה של מלך שלא עורערה. מותו של אדגר סימן את תחילת שקיעתה של אנגליה האנגלו-סקסית.
דקלון

קורות חייו

לוי נולד וגדל בכרם התימנים בתל אביב למשפחה יוצאת תימן. הוא החל את הקריירה שלו ב-1950, כשהיה בן 6, כאשר הופיע בתוכנית רדיו שבה שר שיר שבת. כנער, הופיע באירועים שנערכו בבית ספרו ובשכונתו. הוא הפך לזמר חאפלות, וזכה לכינוי "דקלון" (מהמילה "דק") בשל היותו ילד רזה.
בשנת 1972 הקים את להקה "צלילי הכרם", ביחד עם הגיטריסט משה בן-משה (הידוע בכינוי 'בן-מוש'). לאחר מכן הצטרף אליהם כסולן נוסף חיים משה. הלהקה התפרקה בהמשך בשנת 1988.
דקלון ביצע גם מספר דואטים לאורך הקריירה שלו: בשנת 1993 הקליט ביחד עם אביבה אבידן את הדואט "כותל המזרח", למילים של דודו ברק ולחן של יוני רועה.
ב-1994 הקליט עם אהוד בנאי את הדואט "ניצוץ האהבה".
בשנות ה-2000 ביצע דואט עם אורנה ומשה דץ בשיר "איילת חן".
ב-2013 התארח באלבומה של להקת הדג נחש "זמן להתעורר" בשיר "מבסוט". 
בשנים האחרונות עוסק דקלון בעיקר בכתיבת תמלילים ובהלחנה, אך הוא ממשיך להופיע מדי פעם.
בשנת 2017 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.