יופ היינקס

קריירה כשחקן

היינקס מזוהה עם מועדון הכדורגל של בורוסיה מנשנגלדבך. הוא הצטרף לקבוצה בשנת 1964 בעת ששיחקה בליגה השנייה. בהדרכתו של המאמן הנס וייסווילר, העפילה הקבוצה לליגה הראשונה ותוך מספר שנים הפכה לאחת מהקבוצות הטובות באירופה. בין השנים 1967-1970 שיחק היינקס במועדון הכדורגל האנובר 96, אך לא זכה עמו בתארים. ב-1971 שב לבורוסיה מנשנגלאדבך והיה שותף לזכיותיה באליפות בשנים: 1971, 1975, 1976 ו-1977. כמו כן, זכתה הקבוצה ב-1973 בגביע הגרמני וב-1975 בגביע אופ"א. בעונת 1978 סיים היינקס את קריירת השחקן שלו. הוא השתתף ב-385 משחקים בבונדסליגה והבקיע בהם 220 שערים. הישג זה ממקם אותו במקום השלישי בטבלת מלכי השערים של הבונדסליגה אחרי גרד מילר וקלאוס פישר. הישג נוסף שלו הוא כיבוש השערים במפעלים האירופאים לקבוצות. ב-64 משחקיו בגביעי אירופה השונים כבש 51 שערים. הישג זה ממקם אותו במקום השלישי בין הכובשים במפעלים האירופאים, אחרי גרד מילר ואאוזביו ולפני אלפרדו די סטפנו. בשיעור הכיבושים למשחק הוא ניצב במקום הראשון עם ממוצע של 0.8 שערים למשחק במפעלים לקבוצות אירופאיות.
בין השנים 1967-1976 היה שותף היינקס לנבחרת מערב גרמניה בה שיחק 39 משחקים רשמיים וזכה עימה באליפות אירופה ב-1972 ובאליפות העולם ב-1974 (בה שיחק במחצית אחת בלבד). במדי הנבחרת המערב גרמנית כבש היינקס 14 שערים.

קריירת האימון

כמאמן, החל יופ היינקס את הקריירה במועדון הבית שלו בורוסיה מנשנגלדבך ב-1979 וסיים את עידן קריירת האימון הראשונה שלו במועדון בשנת 1987 כאשר הגיעה הצעה מפתה ממועדון הכדורגל באיירן מינכן. בין השנים 1987-1991 קטף היינקס שתי אליפויות בבונדסליגה הגרמנית.
בשנת 1992 ניסה יופ היינקס את מזלו מחוץ לגרמניה. התחנה הראשונה בין השנים 1992-1994 הייתה אתלטיק בילבאו הספרדית, לאחר מכן חזר לגרמניה ואימן את איינטרכט פרנקפורט. בשנת 1997 חזר המאמן לספרד ואימן את טנריפה. רגע השיא בקריירה הגיע בעונה לאחר מכן כאשר קיבל את המשרה היוקרתית במועדון הכדורגל של ריאל מדריד איתם זכה בליגת האלופות לעונת 1997/98.
בשנת 1999 המשיך היינקס את הנדידה באירופה בכיוון בירת פורטוגל ושם אימן את בנפיקה ליסבון לעונה אחת בלבד. בין השנים 2001-2003 חזר היינקס לקבוצתו הראשונה בה אימן בספרד, אתלטיק בילבאו. בשנת 2003 הגיע הצעה ממועדון הכדורגל הגרמני שאלקה 04 וגם שם הפרידה מיהרה להגיע לאחר עונת אימון אחת בלבד. בין השנים 2006-2008 חזר היינקס לאמן את קבוצת נעוריו בורוסיה מנשנגלדבך אך פוטר כאשר הקבוצה שקעה אל מתחת לקו האדום בטבלה. באותה עונה קיבל הצעה מבאיירן מינכן לאימון של שישה מחזורי ליגה בלבד וענה עליה בחיוב. לאחר מכן אימן יופ היינקס את מועדון הכדורגל הגרמני באייר לברקוזן. לאחר הצלחה בליגה עם תפיסת המקום השני בעונת 2010/11, קיבל היינקס הצעה לשוב ולאמן את באיירן מינכן לקנדציה נוספת. עם באיירן זכה שוב בליגת האלופות בעונת 2012/13, לאחר ניצחון במשחק הגמר על בורוסיה דורטמונד. הוא זכה עימה גם באליפות הבונדסליגה ובתואר הגביע הגרמני ובכך השלים טרבל (תואר משולש) היסטורי עבור המועדון. בעקבות הצלחתו הגדולה של היינקס בעונה זו, הוא נבחר כמאמן השנה בגרמניה.
ב-4 ביוני 2013 הודיע היינקס כי הוא לוקח שנת חופשה מאימון. באותו חודש הודיע היינקס בריאיון לעיתון הגרמני "דר שפיגל" כי הוא פורש לחלוטין מעולם הכדורגל וכי לא יחזור לאמן יותר.
ב-6 באוקטובר 2017 4 שנים לאחר שפרש מאימון, חתם היינקס בבאיירן מינכן לקדנציה רביעית במועדון עד לתום עונת 2017-18. מינוי זה בא בעקבות פיטוריו של המאמן הקודם קרלו אנצ'לוטי. היינקס הביא את באיירן מינכן לזכייה באליפות כשהקבוצה מציגה יכולת טובה מאוד, אך לא הצליח לשחזר את הישגיו מעונת 2012/13, כשבאיירן הודחה בחצי גמר ליגת האלופות על ידי ריאל מדריד והפסידה בגמר הגביע לאיינטרכט פרנקפורט. עם זאת, היינקס נבחר בסיום עונה זו כמאמן השנה בגרמניה בפעם השנייה בקריירה.