google/wiki40b huggingface dataset:
טורמלין

מבנה גבישי

מבנה הגביש של הטורמלין הוא טריגונלי וצורתו מחט או פריזמה דקה עד עבה בעלת חתך שהוא בדרך כלל משולש שצלעותיו מעוגלות ועליהם משורטטים קוים לאורך הפריזמה. צורת הקצוות של הגביש היא אסימטרית, תופעה המכונה המימורפיזם. גבישים פריזמטיים דקים וקטנים נפוצים בסלע הגרניט הבנוי גרגרים קטנים הקרוי אפליט, כשהם יוצרים תבניות רדיאליות דמויי מרגנית. טורמלין הוא לעיתים רחוקות אֵיאוֹהֶדרָלי (גביש שמישוריו מפותחים, גלויים ומושלמים) מושלם, למעט הטורמלין מסוג דרוויט מאזור ייניאתרה (Yinnietharra) שבאוסטרליה המערבית. מרבץ הדרוויט התגלה בשנות ה-70 ונוצל עד תומו.
כל הגבישים ההמימורפים הם פיאזואלקטריים ולרוב הם גם פירואלקטריים. גביש טורמלין שעבר חימום נטען במטען חשמלי חיובי בקצה אחד ובמטען שלילי בקצה השני. בשל תופעה זו עלולים גבישי טורמלין המצויים תחת תאורה חזקה בתצוגה להתכסות בציפוי מכוער של אבק הנמשך אל הגבישים שנטענו. התכונות החשמליות הבלתי שגרתיות של הטורמלין הביאו לפרסומו בתחילת המאה ה-18. חברת הודו המזרחית ההולנדית יבאה לאירופה אבני חן טורמליניות ססגוניות בכמויות גדולות מסרי לנקה. באותה תקופה לא ידעו שהמינרל השחור שורל והטורמלין הם אותו מינרל.

צבעים בטורמלין

הטורמלין מופיע במגוון צבעים רב. בדרך כלל צבעו של טורמלין עשיר בברזל הוא בין שחור לכחול־שחור ועד חום עמוק. הסוגים העשירים במגנזיום הם בגוונים מחום לצהוב, והטורמלין העשיר בליתיום מופיע כמעט בכל צבע, כחול, ירוק, אדום, צהוב, ורוד ועוד. קיים גם טורמלין נדיר חסר־צבע. גבישים בעלי שני צבעים או מרובי צבעים נפוצים למדי, כשהם משקפים את השינויים בכימיית הנוזל במהלך תהליך ההתגבשות. הגבישים עשויים להיות ירוקים בקצה אחד וורודים בקצה שני. סוגים מסוימים של טורמלין הם דיכרואיסטיים (דו־צבעיים), כלומר נראה כאילו הם מחליפים צבע כשמסתכלים בהם מכיוונים שונים.

איזור בטורמלין

אִיזוּר (zoning) הוא היווצרות אזורי צבע המקבילים להתפתחות שכבות הגביש. אזורי צבע אלה נובעים משינוי בתמיסה ממנה נוצר הגביש. בטורמלין יוצר האיזור דוגמת אבטיח: קליפה ירוקה, שכבת ביניים לבנה וחלק פנימי אדום.

סוגים

הסוג הנפוץ ביותר של טורמלין קרוי שורל ותואר לראשונה על ידי יוהאנס מאתסיוס ב-1524. שורל מהווה כנראה 95% ויותר מכלל הטורמלין בטבע. המילה טורמלין היא שיבוש של המילה הסינהלית טורמאלי שפרושה "אבן המושכת אפר" (התייחסות לתכונת הפירואלקטריות של המינרל). משמעות המילה "שורל" אינה ידועה, אך ייתכן כי זו מילה סקנדינבית.

תפוצה

ניתן למצוא טורמלין בשני מופעים גאולוגיים עיקריים: בסלעי יסוד – בייחוד בגרניט ובפגמטיטים של גרניט, ובסלעים מותמרים דוגמת צפחה ושיש. שורל וטורמלין עשיר בליתיום מצויים בדרך כלל בגרניט ובפגמטיטים של גרניט. טורמלין עשיר במגנזיום, דרוויט, מצוי כמעט אך ורק בצפחה ובשיש. בנוסף לכך, כיוון שהטורמלין הוא מינרל עמיד, ניתן למצוא כמויות קטנות ממנו כגרגרים באבן חול ובקונגלומרטים.

שימושים

בטורמלין נעשה שימוש בתעשיית התכשיטים, במדי לחץ, ובמיקרופונים מקצועיים. בתעשיית התכשיטים האינדיגוליט הכחול הוא היקר ביותר, אחריו הוורדליט הירוק והרובליט הוורוד. באופן אירוני דווקא הסוג הנדיר ביותר, האכרויט חסר־הצבע, נחשב בין הסוגים הנחותים והוא הזול ביותר מבין הטורמלנים השקופים. בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הטורמלין הוורוד הוא אבן ההולדת התחליפית של חודש אוקטובר. 
טורמלין המשמש כאבן חן מופק בסרי לנקה, ברזיל, מדינת קולורדו בארצות הברית ובאי אלבה שבאיטליה. בישראל ניתן למצוא טורמלין בעורקי קוורץ באזור אילת.
שטפן קלוס

בורוסיה דורטמונד

קלוס החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בורוסיה דורטמונד בעונת 1990/91, אז היה שוער המשנה לוולפגנג דה ביר, ואת הופעת הבכורה בבונדסליגה ערך במאי 1991, בתיקו 2-2 מול ווטנשייד 09. בעונת 1991/92 קלוס הפך לשוער הראשון של הקבוצה, בה שיחק שמונה וחצי עונות מלאות. בתקופה זו בורוסיה דורטמונד הייתה קבוצת צמרת בכדורגל הגרמני, וסיימה את העונה במקום השני בבונדסליגה לאחר האלופה שטוטגרט. בעונת 1992/93 הגיע קלוס עם הקבוצה לגמר גביע אופ"א, שם הפסידה הקבוצה במפגש כפול בתוצאות 0–3 ו-1–3 ליובנטוס. בעונות 1994/95 ו-1995/96 זכה קלוס בשתי אליפויות רצופות עם בורוסיה דורטמונד, ובעונת 1996/97 נטל חלק בזכייה הראשונה של בורוסיה דורטמונד בליגת האלופות, לאחר שהציג יכולת גבוהה לאורך כל העונה ועמד בשער בהצלחה בגמר ליגת האלופות 1997, בו ניצחה בורוסיה דורטמונד את יובנטוס בתוצאה 1–3. באותה שנה, זכה עם דורטמונד בגביע הביניבשתי לאחר ניצחון 0–2 בגמר על קרוזיירו הברזילאית. בפגרת החורף של עונת 1998/99 עזב קלוס את בורוסיה דורטמונד לאחר שצבר במדיה 254 הופעות ליגה ומעל 350 הופעות בכל המפעלים, וחתם בגלאזגו ריינג'רס.

גלאזגו ריינג'רס

בדצמבר 1998 חתם קלוס בגלאזגו ריינג'רס, והפך לאחד השחקנים המרוויחים ביותר באירופה. עקב הגעתו של קלוס הפך ליונל שרבונייה לשוער המשנה של הקבוצה. בתום העונה זכה קלוס באליפות ליגת העל הסקוטית עם גלאזגו ריינג'רס. הופעה זכורה של קלוס מעונת 2000/01 הייתה במשחק חוץ מול הארט אוף מידלות'יאן. במשחק זה קלוס שמר על רשת נקייה על אף הרחקותיהם של קלאודיו ריינה וארתור ניומן מגלזגו ריינג'רס, ואף הדף פנדל, וסייע לקבוצתו לנצח 0–1. עם זאת, סלטיק זכתה באליפות בעונה זו. בעונת 2002/03 היה קלוס חלק מטרבל מקומי של גלאזגו ריינג'רס, שזכתה באליפות, בגביע הסקוטי ובגביע הליגה הסקוטית. בשנת 2004 מונה קלוס לקפטן הקבוצה. בינואר 2005 סבל מפגיעה ברצועה, והחמיץ את יתר העונה, כאשר מחליפו, ההולנדי רונאלד ווטרויס, נשאר השוער הפותח גם לאחר חזרתו של קלוס לכשירות. בעונת 2006/07 קלוס כבר היה שוער משנה, וערך את הופעתו הראשונה באותה עונה רק בחודש פברואר, בניצחון 0–4 על הפועל תל אביב בגביע אופ"א, בו נכנס בדקה ה-75 כמחליף לאחר שהורחק השוער הראשון, אלן מקגרגור. בתום עונה זו, פרש קלוס ממשחק פעיל ועבר להתגורר בשווייץ, לאחר שצבר 298 הופעות בכל המסגרות, וזכה בארבע אליפויות ושלושה גביעים במדי גלאזגו ריינג'רס. בשנת 2009 נכנס קלוס להיכל התהילה של גלאזגו ריינג'רס.

קריירה בינלאומית

לקלוס 17 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 ושתי הופעות במדי נבחרת גרמניה האולימפית, אך הוא מעולם לא שיחק בנבחרת גרמניה הבכירה.
רוג'ר אשטון-גריפית'ס

ביוגרפיה

רוג'ר אשטון-גריפית'ס נולד בהרטפורדשייר. הוא סיים תואר באוניברסיטת לנקסטר, תואר MA באמנות באוניברסיטת מזרח לונדון, ודוקטורט באוניברסיטת מזרח אנגליה. הוא התחיל את הקריירה שלו בשירה עם האופרה האנגלית הלאומית בלונדון קוליסאום.
אשטון-גריפית'ס הופיע במספר רב של סרטים מפורסמים בהם "ברזיל" של טרי גיליאם (1985), "האחים גרים - למבוגרים בלבד" (2005), "Dreamchild" ו"שרלוק הולמס הצעיר" (מ-1985), "ירח דבש מכושף" של ג'ין ויילדר (1986), "פירטים" של רומן פולנסקי (1986), "הטבח, הגנב, אשתו והמאהב" של פיטר גרינוויי (1989), "המסע אל הרי הירח" (1990), "שיקגו ג'ו והדוגמנית" (1990), "ארץ הצללים" (1993), "דיוקנה של גברת" (1996), "הרוח בערבי הנחל" (1996), "סיפורו של אביר" (2001), "כנופיות ניו יורק" של מרטין סקורסזה (2002), "כשתפגשי זר גבוה ומסתורי" של וודי אלן, "גרייס ממונקו" של אוליבייה דהאן (2014) וסרטו של מייק לי "מר טרנר" (2014).
בטלוויזיה הופיע אשטון-גריפית'ס בין השאר בסדרות "ג'ק המרטש", "האודיסיאה", "מרלין", "מרגרט", "שושלת טיודור", "דוקטור הו", "קורוניישן סטריט" ו"האב בראון". הוא גילם את לורד מייס טיירל בעונות הרביעית עד השישית של סדרת הפנטזיה "משחקי הכס".
קורנל ויילד

קורות חיים

נולד בשם קורנל לאיוש וייס (Kornél Lajos Weisz) בעיר פרייבידזה (Prievidza) בהונגריה (כיום בסלובקיה) להורים יהודים. ב-1920 היגרה המשפחה לארצות הברית וכחלק מתהליך האמריקניזציה שונה שמו לקורנליוס לואיס ויילד. הוא למד רפואה בסיטי קולג' של ניו יורק, גמר שלוש שנים בהצטיינות וקבל מלגה לאוניברסיטת קולומביה אך החליט לפרוש. כמו כן עסק בסיף ועמד להצטרף לנבחרת הסיף של ארצות הברית לאולימפיאדת ברלין אך החליט לפרוש ולהתמסר למשחק. הוא ניצל את מיומנותו בסיף באחדים מסרטיו.
ויילד למד משחק והחל להופיע בתפקידים קטנים בברודוויי. הוא החל להופיע בסרטים ב-1937 בתפקידים קטנים. הפריצה הגדולה שלו הייתה בסרט שיר שייזכר - "A Song to Remember" על חיי פרדריק שופן ובו הופיע בתפקיד הראשי כשופן. תפקיד זה זיכה אותו במועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
לאחר מכן הופיע במספר סרטים אפלים: "Leave Her to Heaven" (בישראל נקרא "בצבת הקנאה") לצידה של ג'ין טירני (1945), "Road House"‏ (1948) ו-"Shockproof"‏ (1948, לצידה של אשתו הראשונה פטרישיה נייט).
ב-1952 שיחק בתפקיד ראשי בסרטו של ססיל דה מיל "ההצגה הגדולה בתבל" לצידה של בטי האטון.
בשנות ה-50 הקים ויילד חברת הפקה ושיחק בכמה מהסרטים אותם הפיק כמו: "The Big Combo" ‏(1955, לצד אשתו השנייה ג'ין וואלאס). ב-1965 הפיק וביים את הסרט "The Naked Prey" (הטרף העירום) בו שיחק צייד עירום הנמלט על נפשו מפני אנשי שבטים פראיים באפריקה.
ב-1963 ביים ושיחק בסרט "Lancelot and Guinevere", ב-1967 ביים ושיחק בסרט "Beach Red" וב-1970 ביים את הסרט "No Blade of Grass". כן הופיע במספר סדרות טלוויזיה כמו לוסי אהובתי וכתב מספר תסריטים.

חיי משפחה

היה נשוי לשחקנית פטרישה נייט בשנים 1937–1951 ונולדה להם בת אחת - ונדי.
ב-1951 נישא לשחקנית ג'ין ואלאס שהופיעה אתו במספר סרטים ולהם בן משותף - קורנל ואלאס ויילד ג'וניור. הם התגרשו ב-1981.
ויילד מת בגיל 76 מלויקמיה. על תרומתו לתעשיית הקולנוע הוא זכה בכוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד.
יעקב (שיר)

יעקב הוא שיר שביצעה להקת ללדין ויצא לאור בשנת 1994.

רקע

השיר יצא לאור בשנת 1994, נכתב על ידי יאיר שדה והולחן על ידי גרי ולודבסקי, מקימי הלהקה שעיבדו יחד את השיר. הוא נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "הלילה".  "יעקב" הוא שיר אלקטרו פופ, שנכתב על רקע חלום יעקב השיר היה ללהיט והוא המזוהה ביותר עם הלהקה. השחקן שי אביבי השתתף בוידאו קליפ. אף שרבים חושבים כי אביבי ביצע את קטע הראפ בשיר, הרי שלמעשה יאיר שדה הוא זה שביצע את קטע הראפ. לאחר התפרקות ללדין, הקימו המפיקים שדה וולדובסקי את ההרכב "בנות יעקב".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשנ"ד (1994), דורג השיר במקום הרביעי.
התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק

היסטוריה

ראשיתה של התזמורת בזמר אמיל הולם, שהביע את רצונו לייסד תזמורת סימפונית מלאה בדנמרק. יחד עם עמיתיו המוזיקאין אוטו פסל, רודולף דיטץ מאן ופולמר ינסן, ייסד את התזמורת בשנת 1925. עם 11 נגנים בהרכב והמנצח לאוני גרנדל בעמדת הנהגה, אף כי ללא תואר רשמי. תוך שנה צמחה התזמורת ל-30 נגנים. הקונצרט הפומבי הראשון שלה התקיים בשנת 1927, ובשנת 1928 החלה התזמורת להופיע בקונצרטים שבועיים. בשנת 1930 גייס הולם את ניקולאי מאלקו לתפקיד ראשי דומה לזה של גרנדל כמנצח התזמורת, אם כי גם הפעם ללא תואר רשמי. הקונצרטים הראשונים התקיימו בבניין אקסלבורג. בשנת 1931 החלה התזמורת להופיע בקונצרטים באולם "סטארקאסן" של התיאטרון הדני המלכותי. פריץ בוש, שיצא לגלות מגרמניה הנאצית בשנות ה-30', הרבה לעבוד עם התזמורת במקביל למאלקו, אם כי גם במקרה זה, ללא תואר רשמי. עד שנת 1948 הרחיבה התזמורת את שורותיה ל-92 נגנים.
המנצח הראשון שנשא בתואר הרשמי מנצח ראשי היה הרברט בלומסטדט, מ-1967 עד 1977. הקלטותיו עם התזמורת כללו יצירות סימפוניות של קרל נילסן.
בלומסטדט נושא כיום בתואר "מנצח כבוד" (æresdirigent) של התזמורת הסימפונית של דנמרק. המנצח הראשי השני, אחרי הפסקה של 9 שנים, היה למברטו גארדלי, בשנים 1986–1988. תומאס דאוסגור, שהיה המנצח הראשי האורח של תזמורת דנמרק מ-2001 עד 2004, היה למנצח ראשי בשנת 2004, המנצח הדני הראשון שהחזיק בתואר זה. באוקטובר 2009, בחר דאוסגור לסיים את תפקידו כמנצח ראשי בתזמורת בסיום עונת 2010–2011 ולקבל את התואר "מנצח כבוד". מנצחים ראשיים אורחים בעבר, מלבד דאוסגור, היו יורי טמירקאנוב, מיכאל שונוונדט ודמיטרי קיטאיינקו.

התזמורת עכשיו

בשנת 2010 הודיעה על סרן נילס אייכברג כמלחין הבית הראשון שלה.
בפברואר 2011, הודיעה התזמורת על מינוי רפאל פריבק דה בורגוס למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2012–2013, בחוזה התחלתי לשלוש שנים עד 2015. ב-4 ביוני 2014 התפטר פריבק דה בורגוס מתפקיד המנצח הראשי של התזמורת, ללא תקופת ביניים, במקביל לפרישתו מניצוח עקב בעיות בריאות. שבוע לאחר פרישתו הלך לעולמו. באוגוסט 2014 הודיעה התזמורת על מינויו של פאביו לואיזי למנצחה הראשי הבא, החל ב-2017, בחוזה התחלתי עד 2020.

הקלטות

התזמורת הוציאה הקלטות מסחריות בחברות כגון דה קאפו וצ'אנדוס, שכללו מוזיקה מאת מלחינים דניים כמו אוגוסט אנה ("מוכרת הגפרורים הקטנה") נילס גאדה (סימפוניות מס' 3 ו-6) ועוד.
ניגוד (אסטרונומיה)

ניגוד הוא מצב בו שני גופים אסטרונומיים נראים בהפרש של °180 זה מזה. הסימול המוסכם לניגוד הוא ☍.
אף על פי שהמונח ניגוד מתייחס באופן כללי לשני גופים אסטרונומיים, החשיבות העיקרית בניגוד היא ביחס לשמש. מכדור הארץ, הירח וכוכבי הלכת החיצוניים (אלו שמרוחקים יותר מהשמש ביחס לכדור הארץ) נראים לעיתים בניגוד. במצב זה הירח או כוכב הלכת יזרחו כאשר השמש תשקע, ולהפך, ומכאן שבחצות הליל יהיה ברום מסלולו. 
בכדור הארץ, הירח נמצא בניגוד כאשר הוא מגיע למילואו באמצע החודש העברי במידה והירח מגיע לניגוד בזמן שהוא חוצה את מישור המלקה, יראה ליקוי לבנה. הזמן הטוב ביותר לצפות בכוכבי הלכת הוא בעת ניגוד, שכן אז המרחק אליהם מינימלי ומשך הזמן בו הם נמצאים (בשעות החשיכה) מעל לאופק מרבי. כמו כן, בגלל אפקט הניגוד החזר האור מגופים אלו גובר עוד יותר ובהירותם מרבית בעת הניגוד.
האיש ההוא

האיש ההוא הוא שיר ישראלי ידוע, שנכתב על ידי המשורר נתן יונתן והולחן על ידי הזמר-מוזיקאי שלמה ארצי.
השיר פורסם בספר שיריו של יונתן ״שירים לאורך החוף״ (1962), וזכה לפרסום כשהוקלט על ידי הזמר שלמה ארצי לאלבומו ״גבר הולך לאיבוד״ (1978).
את השורה האחרונה של השיר – ״איפה ישנם עוד אנשים כמו האיש ההוא״ – הפך ארצי לפזמון החוזר של הגרסה המולחנת, וזה הפך למטבע לשון שגור בעברית.
כמו רבים משיריו של יונתן, השיר קיבל קונוטציה של שכול והוא מושמע רבות בימי זיכרון. לאחר רצח יצחק רבין, החליט יונתן להקדיש לו את השיר. בראיונות שונים שנערכו עם המשורר, הסביר יונתן שהשיר נכתב כמעין הספד עצמי, המתכתב עם שירו של ביאליק ״אחרי מותי״.
לשיר 45 ביצועים רשומים באקו"ם, בהם של שלמה ארצי, דוד ד'אור, הראל סקעת ורן דנקר.
כרמל (רכב קרבי משוריין)

היסטוריה

המיזם החל בשנת 2012 בהובלת תת-אלוף (מיל') דידי בן יואש במסגרת זרוע הפיתוח הטכנולוגי של משרד הביטחון, מפא"ת, בנפרד ממיזם מנת"ק, שבמסגרתו מפותח ומיוצר הרק"ם העכשווי של צה"ל (טנק המרכבה, נגמ"ש הנמ"ר והנגמ"ש הגלגלי איתן).
לפיתוח ראשוני נבחרו שלוש היצרניות העיקריות של אמצעי לחימה בישראל: אלביט מערכות, התעשייה האווירית ורפאל, שכל אחת מהן נדרשה לפתח מדגים טכנולוגיות שימחיש את הטכנולוגיות המוצעות על ידה ב"כרמל".
במאי 2017 הוצגה הדמיה של המיזם, ובאוגוסט 2019 הוצגו מדגימי טכנולוגיות על ידי כל אחת משלוש יצרניות אלה, כמימוש של כל אחת מהן למאפיינים של הרק"ם העתידי. 
הטמעת הטכנולוגיות המפותחות עבור "כרמל" תתחיל ברק"ם הנוכחי של צה"ל וברק"ם הנמצא בשלבי פיתוח מתקדמים, ורק לאחר מכן יפותח כדגמים חדשים.
חוג המספרים השלמים

חוג המספרים השלמים הוא מערכת מספרים הכוללת את המספרים השלמים, חיוביים ושליליים, לרבות אפס (ואותם בלבד), יחד עם פעולות החיבור והכפל. את חוג המספרים השלמים מקובל היום לסמן באות , שהיא האות הראשונה במילה הגרמנית "Zahlen" (מספרים).
אוסף זה של מספרים הוא הדוגמה הבסיסית לחוג קומוטטיבי. בפיתוח האקסיומטי של מערכות מספרים, חוג המספרים השלמים מוגדר מתוך מערכת פאנו של המספרים הטבעיים. זהו אחד המבנים הבסיסיים ביותר בתורת החוגים ובמתמטיקה בכלל. יחד עם תכונותיו והפעולות המוגדרות עליו, מהווה החוג אבן יסוד בתחומים רבים, כמו אלגברה, תורת המספרים ועוד. תכונות החוג מהוות בסיס להגדרות כלליות יותר בתורת החבורות והחוגים.

החבורה הציקלית האינסופית

החבורה החיבורית של  היא החבורה הציקלית האינסופית, כלומר החבורה הציקלית האינסופית היחידה עד כדי איזומורפיזם. זוהי גם החבורה החופשית עם יוצר אחד.
החבורה נוצרת על ידי 1 ו--1. כל האיברים בה מלבד 0 (איבר היחידה) הם מסדר אינסופי, וכל תת-החבורות שלה הן החבורות הציקליות האינסופיות .

הרחבות

לאחר הגדרת חוג השלמים, עלתה השאלה כיצד ניתן להרחיב אותו אבל "לא בהרבה", או במילים אחרות למצוא חוגים נוספים "בין" המספרים השלמים למספרים הרציונליים ואף למספרים הממשיים ולמספרים המרוכבים. אפשר להוסיף לחוג איברים ו"לסגור" את הקבוצה החדשה, כך שיווצר חוג מינימלי שיכיל את המספרים השלמים ואת האיברים החדשים.
פורמלית, למספר לא שלם , ניתן להגדיר . קבוצה זו מגדירה חוג (כחיתוך של חוגים), וזהו החוג הקטן ביותר שמכיל את  ואת .
למשל, אם  ניתן להראות כי . בקבוצה זו ראשוניים ואי פריקים מקבלים משמעות שונה, שכן  לא ראשוני אבל כן אי פריק.
אובייקטים, בעיות אלה ופתרונותיהן נמצאים בבסיס של תורת המספרים האלגברית.
מגי רוזוול

ביוגרפיה

רוזוול החלה את דרכה כשחקנית בשנות ה-80, בסרטים "Midnight Madness"‏ (1980), "אבודים באמריקה" (1985) ו"יפה בוורוד" (1986). כן השתתפה בתפקידי אורח בסדרות כגון "רמינגטון סטיל", "Masquerade" ו"ימים מאושרים", ובתוכנית הבידור של טים קונווי. במקביל הופיעה במספר הצגות תיאטרון. ב-1989 דיבבה לראשונה מספר תפקידים קטנים במסגרת העונה הראשונה של "הסימפסונים", ובעונה השנייה הפכה למדבבת קבועה של דמותה של מוד פלנדרז (אשתו של נד פלנדרז).
ב-1994 עברה מלוס אנג'לס לדנוור עם בעלה הל רייל ובתם, ושם הקימו את חברת "Roswell 'n' Rayle", שיצרה פרסומות מדובבות עבור חברות שונות. בתקופה זו טסה רוזוול מדנוור פעמיים בשבוע ללוס אנג'לס להקלטת קולה בפרקי "הסימפסונים". הדבר הוביל לבקשתה להעלאת שכרה ב-1999; פוקס סירבה לבקשה והיא התפטרה מעבודתה. ב-2002 חזרה לסדרה אחרי שהוסכם כי היא תקליט את קולה לסדרה בביתה בדנוור.
דונלד דייווידסון

הגות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

פעולות, סיבות, גורמים

עבודתו של דוידסון החלה ב-1963, בחיבור, "פעולות, סיבות, גורמים" ("Actions, Reasons and Causes"), שניסה להפריך את הגישה הרווחת, המיוחסת ללודוויג ויטגנשטיין אך הנוכחת ביצירתו של לב טולסטוי מלחמה ושלום, שסיבותיו של סוכן להתנהג בצורה מסוימת אינן יכול להיות גורמי התנהגותו (Malpas, 2005). במקום זאת טען דוידסון כי "רציונליזציה (מתן סיבות כדי להסביר את פעולתו של סוכן) היא מקרה פרטי של הסבר סיבתי רגיל" (1963, עמ' 685). פעולה א' מוסברת על ידי מה שדוידסון כינה סיבה ראשונית (primary reason), שכרוכה בגישה מוקדמת (שהיא, בקירוב, שאיפה) למען השגתה של איזושהי מטרה ב' ובאמונה אינסטרומנטלית כי ביצוע פעולה א' היא אמצעי להשגת מטרה ב'. לדוגמה, סיבתו העיקרית של אדם לקחת מטריה בצאתו ביום גשום היא רצונו להישאר יבש ואמונתו שלקיחת מטריה, משמעה שיישאר יבש באותו יום.
השקפה זו, אשר במידה רבה תואמת את ההגיון העממי, מבוססת בחלקה על ההנחה שבעוד שחוק סיבתי חייב להיות מוקפד ודטרמיניסטי, הרי שהסבר במונחים של הגיון ומניע אינו צריך להיות כזה. דוידסון טען כי גם אם ביטוי ההגיון אינו בהכרח מדויק, חד ערכי וחד משמעי, עדיין יכול קיומו של הגיון לאפשר התנהגות שיוצרת סיבתיות. דייווידסון פיתח במאמרים נוספים את השלכותיה של השקפה זו על תאוריית הפעולות.
המדונה מפאצי

"המדונה מפאצי" (איטלקית: Madonna Pazzi) הוא כינויו של תבליט שיש שנושאו הוא "המדונה והילד", נעשה בידי הפסל האיטלקי דונטלו. התבליט הוא ברוחב של 75 ס"מ ובאורך של 70 ס"מ והוא מצוי כיום ב"אוסף דהלם" (Staatliche Museen, Berlin-Dahlem) שבמוזיאון בודה בברלין.
נסיבות יצירתה אינן ידועות וגם ייחוסה לדונטלו התקבל כתוצאה מהשוואה סגנונית בין תבליט זה לעבודות אחרות של דונטלו. התבליט נרכש בשנת 1886 עבור "מוזיאון הקיסר פרידריך" (Kaiser Friedrich Museum) בברלין. נטען כי הוא היה קודם ברשות ארמון פאצי (Palazzo Pazzi) בפירנצה, אולם אין ברשות החוקרים כל מידע אשר יאשר זאת. לתבליט זה נעשו העתקים רבים המצויים במוזיאונים רבים בעולם.
התבליט מציג את מריה המחבקת את ישו התינוק. על אף שהחלל בו הם נמצאים אינו מוגדר, ההתבוננות שלנו בהם היא מבעד למשקוף תלת-ממדי של חלון, אשר יוצר תחושת עומק. הדמויות מגולפות כתבליט שטוח. פניו של ישו נראים מעט מגושמים בהשוואה לפניה של מריה. בגדה של מריה הוא מעין טוניקה ברוח הפיסול הקלאסי, והוא מתמזג, בחלק שמתחת לגופו של ישו, עם הרקע.
יוסיפ דרמיץ'

קריירת מועדונים

דרמיץ' נולד להורים קרואטים בלאכן שבקנטון שווייץ. ב-2001 הוא התחיל לשחק כדורגל, במחלקת הנוער של פ.צ. ציריך. הוא התקדם בקבוצות הנוער השונות, עד שהגיע לקבוצת המילואים פ.צ. ציריך ב'. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ציריך ב-6 בפברואר 2010, כאשר נכנס כמחליף במשחק נגד נשאטל גזמאקס. הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל השווייצרית ב-4 בפברואר 2012, במשחק נגד לוצרן שהסתיים בתוצאה 1-1. במהלך עונת 2012/2013 דרמיץ' כבש 19 שערים ב-39 הופעות בכל המסגרות.
ביולי 2013 דרמיץ' הצטרף לנירנברג מהבונדסליגה, וחתם בקבוצה על חוזה ל-4 שנים. ב-18 באוגוסט 2013 הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 2-2 נגד הרטה ברלין. הוא סיים את עונתו הראשונה בקבוצה עם 17 שערי ליגה ב-33 הופעות והיה מדורג במקום השלישי בטבלת מלך השערים בבונדסליגה בעונה זו. למרות זאת, נירנברג ירדה לבונדסליגה השנייה.
ב-12 במאי 2014 דרמיץ' חתם בבאייר לברקוזן על חוזה ל-5 שנים. ב-17 ביוני 2015 חתם בבורוסיה מנשנגלדבך לארבע שנים. בינואר 2016 הושאל להמבורג עד לתום העונה. ב-24 ביוני 2019 דרמיץ' חתם בנוריץ' סיטי מהפרמייר ליג.

נבחרת שווייץ

דרמיץ' שיחק בנבחרות שווייץ עד גיל 19 ועד גיל 21. בשנת 2012 הוא שיחק עם נבחרת שווייץ באולימפיאדת לונדון.
ב-11 בספטמבר 2012 דרמיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ הבוגרת בניצחון 0-2 על אלבניה במוקדמות מונדיאל 2014. הוא כבש לראשונה במדי שווייץ ב-6 במרץ 2014, במשחק ידידות נגד קרואטיה, שהסתיים בתוצאת שוויון 2-2. במשחק זה דרמיץ' כבש את שני השערים שנכבשו לזכות נבחרתו.
דרמיץ' זומן לסגל שווייץ למונדיאל 2014. במשחק האחרון של שלב הבתים, נגד הונדורס, דרמיץ' בישל לשרדאן שאקירי שניים משלושת שעריו במשחק זה, מה שהעלה את שווייץ לשמינית גמר הטורניר.
אריאל מורטמן

ביוגרפיה

מורטמן נולדה בארצות הברית לאם אדריכלית ואבא עורך דין וגדלה בניו ג'רזי ועלתה לישראל בגיל 10 יחד עם משפחתה לזיכרון יעקב. היא בוגרת תיכון "אורט בנימינה" במגמת תיאטרון. היא בוגרת סדנאות משחק בתיאטרון הקאמרי ובסטודיו למשחק ניסן נתיב. למדה משחק מול מצלמה אצל רות דייכס.
בשנים 2014–2016 שיחקה בתפקיד הראשי בשתי העונות של סדרת הנעורים "כוכב הצפון", בה גילמה את דמותה של מאיה. בשנת 2014 שיחקה בסרט קצר "להתמסר לרגע" לצידו של מיכאל אלוני. בשנת 2015 גילמה את דמותה של תמר בסרטו של שי כנות "איביזה".
בשנת 2016 לוהקה לתפקיד הראשי בסדרה Greenhouse Academy, שהיא הגרסה האמריקאית של "החממה". היא מגלמת בה את היילי וודס, בת דמותה של אלה-לי (ללי) רשף, אותה גילמה בגרסה הישראלית השחקנית גאיה שליטא-כץ. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "נפלת חזק" בערוץ עשר בכיכובו של מיקי גבע.
אי פוליפל

היסטוריה

האי פוליפל התגלה בזמן הניווטים הראשונים בנהר ההדסון עוד בתקופה ההתיישבות המוקדמת של ניו יורק בידי ההולנדים באזור הנקרא "השער הצפוני" של רמת הדסון. בתקופת מלחמת העצמאות האמריקנית, נבנו באי עוגנים למתיחת שרשרת ברזל דרך הנהר שאמורה הייתה לפגוע בספינות המלחמה הבריטיות שעלו בנהר אל תוך מדינת ניו יורק. השרשראות על נהר האי נכשלו במשימתן. מאוחר יותר הגנרל ג'ורג' וושינגטון תכנן להקים באי כלא צבאי לשבויי המלחמה הבריטיים, אמנם תוכניתו לא יצאה לפועל.

פרנסיס בנרמן הרביעי

פרנסיס בנרמן נולד ב-24 במרץ 1851 בדנדי, סקוטלנד. הוא היגר לארצות הברית עם הוריו בשנת 1854. המשפחה השתכנה בברוקלין בשנת 1858. המשפחה החלה לעסוק בסחר-מכר של נשקים וציוד צבאי לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית ב-1865. עסקי המשפחה הצליחו מאוד ובתקופה שלאחר מלחמת ארצות הברית-ספרד, החברה קנתה 90% מהציוד הצבאי הספרדי, הכוללים נשקים, אמצעי לחימה וציוד שנתפס שלל על ידי האמריקאים.
בנרמן קנה את האי בשנת 1901 על מנת לנצלו כמחסן עבור כל הציוד שהמשפחה צברה עם השנים. נכללו בו כ-30 מיליון כדורי רובה ופגזי תותחים. במקביל לבניין המבצר, בנרמן בנה עוד בניין באותו הסגנון אך קטן בהרבה על הגבעה באי כדי שישמש כמעונו האישי בזמן שהותו באי. המבצר שימש פרסום לעסקיו של בנרמן מכיוון שהוא נראה היטב משתי גדות הנהר.
הבנייה לא הושלמה עד הסוף, אם כי רוב ציודו של בנרמן כבר שהה במקום. הבנייה הופסקה עם מותו בשנת 1918. באוגוסט 1920, 200 טונות של חומרי נפץ, פגזים ואבק שריפה התפוצצו בתוך מבנה המבצר. פיצוץ זה השמיד את רוב המבנה והותיר אחריו רק צד אחד של המבצר המרשים.
עסקי משפחת בנרמן הלכו והתמעטו עקב הקשחת חוקי מסחר בנשק והחזקת חומרי נפץ בארצות הברית בתחילת המאה ה-20. לאחר טביעת המעבורת Pollepel בשנת 1950, האי נותר שומם. בשנת 1967 מדינת ניו יורק קנתה את האי לאחר הוצאת כל הסחורה הצבאית ממנו וסיורי תיירים החלו להיערך בו משנת 1968. בשנת 1969 שריפה פרצה בארסנל והרסה את רצפות העץ ומה שנותר מהגג שלו. לאחר השריפה, הרשויות סגרו את האי לסיורים והגישה אליו נאסרה לציבור.

המבצר היום

כיום המבצר והאי הם בבעלות מדינת ניו יורק ומתוחזק על ידי משרד הפארקים והגנים של המדינה. המבצר הרוס כמעט כליל פרט לחומה חיצונית אחת שנותרה יחסית בשלמותה ועבודות לחיזוקה בוצעו על ידי המדינה בשנים האחרונות. בשנות ה-70 וה-80 האי היה נתון למעשי ונדליזם רבים של אנשים שהיו מגיעים אליו עצמאית ובניגוד לחוק.
ניתן להגיע לאי לסיורים במעבורת היוצאת מרציף מעבורות שליד תחנת הרכבת של ביקון (Beacon), משך השייט הוא כחצי שעה והסיור הוא כשעתיים על האי עם מדריך.
ראש דשא

ראש דשא הוא מצע גידול העטוף בגרב ניילון, וזרעי עשב מפוזרים בחלקו העליון של המצע. גרב הניילון מעוצב בדמות ראש. לאחר השקיית הראש נובטים זרעי העשב ומהווים "שיער" לראש.
יתרונו של ה"שיער" העשוי מעשב הוא כי ניתן לספר אותו מספר פעמים (עד נבילתו) ללא נזק תמידי, בניגוד לבובות אחרות.
ראש הדשא שווק כצעצוע משרדי.
ב-1995 בנק דיסקונט השתמש בראש הדשא בפרסומתיו כדוגמה לצמיחה.
Symphony (שיר)

וידאו קליפ

קליפ השיר פורסם בבכורה ב-17 במרץ 2017. הוא הופק על ידי גרייס צ'אטו וג'ק פטרסון מלהקת קלין בנדיט.
השיר מדבר על מנצח סימפוניה המתמודד עם אובדנו של בן-זוגו לחיים בתאונת דרכים.

הופעות חיות

קלין בנדיט ולארסון הופיעו לראשונה עם השיר בדה וויס בריטניה ב-18 במרץ 2017. בהמשך הופיעו גם במופע הלילה בכיכובו של ג'ימי פאלון ב-21 באפריל 2017.