הדרבי של גלאזגו

הדרבי של גלאזגו, הידוע גם כ"אולד פירם" (באנגלית: Old Firm), הוא כינוי למשחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות בעיר גלאזגו ובסקוטלנד כולה - ריינג'רס וסלטיק.
היריבות בין שני המועדונים היא מהמפורסמות בעולם, והמשחקים ביניהם רווי רגשות בשני הצדדים, שכן ריינג'רס מזוהה עם הפרוטסטנטים היוניוניסטים, ואילו סלטיק מזוהה עם הקתולים האירים.

היסטוריה

אחת הסברות היא שהביטוי "Old firm" נגזר מהמשחק הראשון של סלטיק ב-1888 ששוחק נגד ריינג'רס. בדיווח בעיתון ביום שלאחר המשחק נכתב כי השחקנים הסתדרו אחד עם השני כל כך טוב, עד כי אפשר לחשוב שהם חברים שנים רבות. אולם, ויליאם ג. מרי טוען כי המונח לקוח מרווחי פרסומת של שני המועדונים כתוצאה מהיריבות ביניהם, אשר שודרה ימים ספורים לפני המשחק הראשון.
שתי הקבוצות הן ללא עוררין המצליחות ביותר בסקוטלנד, כאשר ביחד הן מחזיקות (נכון לשנת 2019) ב-104 אליפויות ליגה (54 אליפויות לריינג'רס ו-50 לסלטיק), 72 גביעים סקוטיים (39 לסלטיק, 33 לריינג'רס) וב-45 גביעי הליגה הסקוטית (27 זכיות לריינג'רס, 18 לסלטיק). השליטה ללא עוררין של שני המועדונים דוכאה זמנית על ידי קבוצות ה-New firm, אברדין ודנדי יונייטד במחצית הראשונה של שנות ה-80. החל מעונת 96–1995, שתי הקבוצות תמיד סיימו ב-2 המקומות  הראשונים בליגה עד לשנת 06–2005 בה הארטס סיימה סגנית לסלטיק על חשבונה של ריינג'רס. נכון לחודש ספטמבר 2019, ריינג'רס וסלטיק נפגשו כבר 418 פעמים בשלושת המפעלים המקומיים, כשלריינג'רס 161 ניצחונות למול 158 של סלטיק. 99 משחקים נסתיימו ללא הכרעה. הקבוצות נפגשות דרך קבע 4 פעמים במסגרת הליגה ומוגרלות פעמים רבות האחת נגד השנייה בגביע הסקוטי ובגביע הליגה.
מספר האוהדים הרב של הקבוצות, שהוא גבוה יותר משל כל קבוצות הליגה האחרות, גורם לכך שליגת העל הסקוטית - אשר כמעט תמיד נשלטה על ידי ה-Old firm - הופכת להיות פחות ופחות תחרותית. אפילו בערים האחרות כמו אדינבורו או דנדי, ישנם אוהדים רבים של קבוצות ה-Old firm, בנוסף לאוהדי הקבוצות המקומיות (באדינבורו: הארטס והיברניאן, בדנדי: דנדי יונייטד ודנדי). לכל מועדוני הכדורגל הסקוטיים האחרים הייתה פחות הצלחה מבחינה תחרותית באופן קבוע (למעט מעידות בשנות ה-90 של המאה ה-19, ובשנות ה-50 וה-80 של המאה ה-20), וכמו כן פחות תקציב ואוהדים מאשר לקבוצות ה-Old firm. מצב זה גרם לכך למרירות בקרב אוהדי הקבוצות האחרות בסקוטלנד לבין אוהדי סלטיק וריינג'רס, כאשר בעקבות האהדה הרבה של הסקוטים ל-2 הקבוצות, נאמנותם של הסקוטים היא כבר לא לסקוטלנד, כי אם לאנגליה ואירלנד (היריבות בין סלטיק וריינג'רס היא על רקע דתי, מכיוון שאוהדי סלטיק מזוהים עם האירים-קתולים, ואילו אוהדי ריינג'רס מזוהים עם הפרוטסטנטים-אנגליקנים). מצד שני, שתי הקבוצות גם יחד מכניסות למעלה מ-120 מיליון פאונד בשנה לליגה הסקוטית, ואם הן תעזובנה את הליגה (כמו קבוצות מסוימות בוויילס שמשחקות בפרמייר ליג) יפסידו גם הקבוצות האחרות בסקוטלנד מהמהלך.
היריבות בין שתי הקבוצות היא הרבה מעבר ליריבות ספורטיבית רגילה. בנוסף למתח הדתי בקרב אוהדי שתי הקבוצות, יש גם עניין פוליטי, בו אוהדי ריינג'רס תומכים בעצמאותה של צפון אירלנד (הפרוטסטנטית) לבין אוהדי סלטיק שתומכים בהחזרתה לאירלנד (הקתולית) כישות אחת. דבר זה גורם לטינה רבה בין אוהדי הקבוצות לא רק בתוך גלאזגו עצמה, אלא גם מחוצה לה (זו הסיבה אגב, שיש לשתי הקבוצות אוהדים רבים גם מחוץ לגלאזגו). משחקים רבים בין שתי הקבוצות הסתיימו באירועים אלימים, חלקם אף נסתיים במוות.
היריבות הקשה בין שתי הקבוצות גרמה לכך שדי נדיר למצוא שחקן או מאמן אשר בקורות חייו נמצא כי שיחק (או אימן) בשתי הקבוצות. השחקנים שדווקא כן שיחקו בשתי קבוצות ה-Old firm במהלך חייהם הם: אלפי קון ג'וניור, מוריס ג'ונסטון, קני מילר, סטיבן פרסלי ומארק בראון. ההחתמה של ג'ונסטון בריינג'רס גרמה לכעס רב בקרב אוהדי הקבוצה, כי בנוסף ל"חטאוֹ" בכך ששיחק בסלטיק, הוא גם היה קתולי בעצמו.