שעון מעורר

שעון מעורר (באנגלית: Alarm Clock) הוא שעון המשמיע קול רם בשעה שנבחרה מראש, בפרט כדי להעיר את המשתמש משנתו.
השעון המעורר עבר גלגולים שונים, וכיום נפוץ השימוש בטלפון נייד בתור שעון מעורר.

תולדות השעון המעורר

שעונים מעוררים התקיימו כבר בימי יוון העתיקה. כך, נאמר שלאפלטון היה שעון-מים בעל מנגנון מפיק קולות ששימש לו כשעון מעורר. גם בכתבים מימי רומי תיארו אישים שעונים מעוררים מורכבים שנמצאו ברשותם.
פרוקופיוס מעזה תיאר בפירוט בשנת 529 לערך שעון מצלצל בעזה בעל דמויות הנעות באופן מכני ביום ובלילה.
בסין תוכנן שעון המקיש את הזמן במועד נבחר (Striking Clock) על ידי נזיר בודהיסטי בראשית המאה השמינית לספירה. שעון שכזה, על בסיס שעון מים, התקיים ליד המסגד האומיי בדמשק במאה השתים-עשרה. כמוהו נמצא במדרסת המוסתנסיריה בבגדד כמאה שנה לאחר מכן. מאז המאה ה-14 נמצאו שעונים אלו גם במערב אירופה. הידוע מביניהם שעדיין קיים כיום הוא כנראה זה הקבוע במגדל השעונים בכיכר סן מרקו בוונציה, שם הותקן ב-1493.
דגמים ראשונים של שעונים מעוררים הניתנים לכוונון התקיימו באירופה כבר במאה ה-15. הראשון להוציא פטנט על שעון מעורר מתכוונן היה הממציא הצרפתי אנטואן רדייה (Antoine Redier), ב-1847. שעון הרדיו (ראו להלן) הראשון הומצא על ידי ג'יימס ריינולדס (James F. Reynolds) בשנות ה-40 של המאה העשרים.
בימי מלחמת העולם השנייה פסק גם ייצור השעונים המעוררים בארצות הברית עקב הסבת בתי חרושת לייצור מוצרים צבאיים. ייצורם חודש בפיקוח ממשלתי לפני סוף המלחמה על רקע תופעה נרחבת של איחורי עובדים למקומות עבודה חיוניים בשל קילקולים של שעונים מעוררים או מחסור בהם. כך היה השעון המעורר לאחד מראשוני מוצרי הצריכה שייצורם חודש.

תכונות כלליות

למשתמש בשעון יש יכולת להפסיק את הצליל שהוא מפיק על ידי לחיצה על כפתור או ידית בשעון שנועדו לכך. מרבית השעונים מתוכננים כך שיפסיקו את הצליל אוטומטית לאחר משך זמן נתון אם לא הופסק ידנית קודם לכן. בשעונים מעוררים מסורתיים בעלי מחוגים נעשית קביעת שעת הצלצול המבוקשת באמצעות מחוג נוסף.
שעונים מעוררים מסורתיים משמיעים צלצול באמצעות מתיחת קפיץ. הקפיץ מניע מנגנון הגורם לפטיש הקבוע בין שני פעמונים על השעון (או הקבוע בתוך פעמון יחיד) להקיש בהם. קיימים דגמים בהם המעטפת של השעון משמשת כפעמון. בשעוני פעמון חשמליים מונע הפטיש על ידי המנגנון החשמלי, הניזון בדרך כלל מסוללה.
שעונים מעוררים דיגיטליים מודרניים יכולים להפיק צלילים שונים – החל מזמזום וצפצוף בלבד וכלה במנגינות נבחרות וצלילים כמו אנושיים (דיבור, צחוק או שירה). יש בהם את תכונת ה"נודניק" (Snooze) – האפשרות לחדש את האזעקה מספר פעמים במרווח זמן קבוע קצר, לפי בחירת המשתמש, בעקבות לחיצה על לחצן ייעודי המותקן בהם.
בחלק מן השעונים המעוררים המודרניים משולב מכשיר רדיו שאפשר לכוונו להתחיל לפעול בזמן המבוקש. אלו נקראים שעון רדיו. דגמים מתקדמים של שעונים מסוגלים להפיק צלילים שונים בנקודות זמן שונות לפי בחירת המשתמש.
שעונים מעוררים המחוברים לרשת החשמל יאתחלו את עצמם – בדרך כלל לשעת חצות - במקרה של הפסקה באספקת החשמל, דבר שישבש את מילוי ייעודם. על מנת להתמודד עם כך מצוידים חלק מן השעונים באפשרות להטענת סוללה חשמלית בתוכם לגיבוי. אחרים מתוכננים כך שלאחר הפסקת חשמל תופעל האזעקה שבהם בשעה 00:01, באופן שהמשתמש יוכל להיות מוזעק לכוון את השעון בהם. פתרון שלישי לשיבוש שיכולה לחולל הפסקת חשמל הוא האפשרות הנכללת בשעונים מסוימים לכוון אוטומטית את השעון שבהם על פי אותות זמן, המסונכרנים על ידי שעון אטומי ומשודרים על ידי תחנות רדיו (לדוגמה – התחנה WWV ); שעונים שכאלו יהיו מכוונים לשעה הנכונה מיד עם הפעלתם הראשונה.

תכונת שעון מעורר במכשירים אלקטרוניים נוספים

כיום קיימת בטלפונים סלולריים בדרך כלל תכונה של שעון מעורר, אשר עשויה לפעול גם אם הטלפון עצמו כבוי. בדרך כלל ניתן לבחור בהם את הצליל שיישמע בעת הפעלת האזעקה.
תוכנות שעון מעורר פותחו לשם שימוש במחשבים אישיים, והן מאפשרות קביעת מספר גדול מאד של זמני אזעקה במקביל ובחירה מתוך מגוון רחב של צלילי אזעקה.
תכונת השעון המעורר קיימת גם בכמה דגמים של מכשירי טלוויזיה, המסוגלים להדליק את עצמם במועד שנקבע מראש.

שעונים מעוררים ללקויי שמיעה

שעונים מעוררים מיוחדים פותחו עבור משתמשים לקויי שמיעה, המתקשים או אינם יכולים להסתייע באזעקה קולית של השעון. בשעונים אלו יש אורות מהבהבים במקום האזעקה הקולית או בנוסף לה. דגמים אחרים של שעונים תוכננו לרטוט בשעת האזעקה הנבחרת; הקטנים בהם מוכנסים לתוך כרית השינה, וגדולים יותר תוכננו להיות מוכנסים תחת רגלי מיטה על מנת להניע את כולה.