google/wiki40b huggingface dataset:
אינסניקווריום

אינסניקווריום (באנגלית: Insaniquarium) הוא משחק מחשב, מסוגת ניהול. המשחק מאפשר ניהול אקווריום, ומתמקד בעיקר בטיפול בדגים עצמם.
המשחק נוצר על ידי שתי חברות - "Flying Bear Entertainment" ו-"PopCap Games". בשנת 2002 זכה המשחק בפרס העיצוב המקורי ביותר בפסטיבל העצמאות למשחקים, מטעם הוועדה לפיתוח משחקים. 
הגרסה הראשונה של המשחק נוצרה על בסיס ג'אווה והייתה זמינה כמשחק רשת ללא תשלום באינטרנט. זמן קצר לאחר מכן, יצאה גרסה למחשבי כף יד של המשחק. בספטמבר 2004 הופץ המשחק העדכני והפופולרי ביותר, אינסניקווריום דלוקס למחשב האישי. גרסת הדלוקס עולה 20$, וחושפת גרפיקה משופרת, חיות חדשות, מצבי משחק חדשים וצדפות שניתן להרוויח בזמן משחק ובעזרתן מתאפשרת קניית חיות חדשות, שדרוגים למיניהם ודגים חדשים לאקווריום הווירטואלי. לאחרונה, הופץ המשחק באינטרנט הסלולרי וניתן כעת להורדה למכשיר הסלולרי בגרסה שדומה מאוד לגרסת המחשב.
מטרת השחקנים במשחק היא להאכיל דגים וירטואליים, לאסוף מטבעות ולהשיג שדרוגים שונים - וזאת תוך שמירה על האקווריום מחייזרים. במהלך המשחק, השחקנים מקבלים "חיות מחמד" מיוחדות, שעוזרות לשחקן בתחומים שונים - האכלת הדגים, נזק לחייזרים וכו'. כשכל הדגים באקווריום מתים, השחקן מפסיד.

מצבי משחק

באינסניקווריום קיימים ארבעה מצבי משחק, ובנוסף מצב "ארגז חול" המשמש לשעשוע וניסיונות. כל המצבים מבוססים על אותם עקרונות, אך השוני ביניהם הוא התנאים או המטרה המוצבת במשחק.

זמן

זהה למצב הרפתקה, אך מוגבל בזמן (5 דק' לאקווריום הראשון, 10 דק' לשלושת האקווריומים האחרים) ואין צורך ברכישת ביצה על מנת לסיים את השלב. המטרה שלה שחקן במצב זה בעצם היא לאסוף את הסכום הגבוה ביותר בתום הזמן שהוקצב. במצב זה, כשרוכשים ביצה בעצם מקבלים חיית מחמד נוספת לאקווריום. תחילה מחיר ביצה זו הוא 100$, אך כל פעם שקונים חיה נוספת המחיר מוכפל (לדוגמה, החיה השנייה תעלה 200$). בגרסת הדלוקס, 5% מהרווחים בשלב מועברים לאקווריום הווירטואלי.

אתגר

זהה למצב הרפתקה, אך התנאים מקשים על השחקן ומציבים אותו במעין אתגר למומחים במשחק. בכל חמש שניות המחירים עולים באחוז אחד. בכל פעם שקונים חלק ביצה כל ה"חפצים" למכירה חוזרים למחירם הרגיל וממשיכים לעלות באחוז אחד, מלבד חלק הביצה הבא. מחיר הביצה יכול להגיע עד ל 99,999$ אם השלב נמשך מספיק זמן. בנוסף, מספר החייזרים המופיעים בכל התקפה עולה במשך השלב. תנאים אלו לא רק מקשים על השחקן, אלא גם מזרזים אותו לסיים את השלב כמה שיותר מהר. בניגוד למצב ההרפתקה הרגיל, במצב אתגר כל "מוצרי" הקניה נפתחות לאחר חמש דקות כך שלא צריך לקנות דג מסוים או שדרוג על מנת לרכוש חלק ביצה.

אקווריום וירטואלי

אקווריום וירטואלי הוא בעצם אקווריום בו השחקן יכול לקנות דגים ומוצרים אחרים מחנות מיוחדת, להרוויח צדפות (כסף) מהדגים שהוא מגדל וכך לפתח את האקווריום האישי יותר ויותר. קיימים סוגים שונים של דגים עם תכונות שונות ומיוחדות. בנוסף, קיימת אפשרות לקבוע אקווריום זה כשומר מסך - וכל הכסף שנאסף בשומר המסך עובר לרשותו של השחקן וניתן להשתמש בו במשחק.
מודל בלק ושולס

מודל בלק ושולס (באנגלית: Black–Scholes) הוא מודל כלכלי-מתמטי, שפותח כדי למצוא תשובה הולמת לשאלת תמחורן של אופציות. המודל כולל בתוכו את הנוסחה של בלק ושולס, שנותנת תשובה מספרית מדויקת לשאלה זו.
המודל פותח על ידי המתמטיקאי פישר בלק וחבריו הכלכלנים מיירון שולס ורוברט סי. מרטון.
שני האחרונים אף זכו בפרס נובל לכלכלה לשנת 1997 (בלק נפטר בשנת 1995).

רקע

מודל של התנהגות ניירות ערך פותח כבר בשנת 1900 על ידי המתמטיקאי הצרפתי לואי בשלייה (Louis Bachelier) שניסה במאמרו "תאוריית הספקולציה" (Théorie de la spéculation) לנתח התנהגות של מחירי אופציות בבורסת פריז באמצעות תנועה בראונית. העבודה של בשליה לא זכתה להד, אולם הוא היה הראשון שעסק בשטח של מתמטיקה פיננסית.
עם התפתחות המסחר בשוקי ההון בעולם בסוף שנות השישים של המאה העשרים, נוצר מצב שבו משקיעים רבים שהשקיעו בנגזרים (נכסים המושפעים ממחירו של נכס בסיסי מסוים כמו מניות וסחורות. המונח כולל בין היתר אופציות, חוזים עתידיים, כתבי אופציות), התלבטו בשאלת התמחור לאותם נכסים פיננסיים.
בתחילת שנות השבעים נפגשו באוניברסיטת שיקגו מיירון שולס ופישר בלק והחלו לעבוד על פיתוח מודל שייתן פתרון לבעיה. הם פרסמו בשנת 1973 את המאמר "תמחור אופציות והתחייבויות תאגידיות" (The Pricing of Options and Corporate Liabilities).
רוברט מרטון, עמיתם, פרסם בסמוך מאמר אחר: "התאוריה של תמחור רציונלי של אופציות" ובו התייחס למאמרם של השניים. מרטון הוא שנתן לנוסחה את שמה אף על פי שתרומתו שלו למודל לא הייתה פחותה.
קטלן גמדי

תיאור

לווייתן זה הוא מין גדול במשפחתו ומגיע לגודל של אדם בוגר. אורכו 2.1–2.6 מטרים (6.9–8.5 רגל) ומשקלו 110–170 ק"ג. הוא בעל גוף חזק ומוקשח שחור לגמרי, למעט הבטן והאזורים התחתונים. הראש עגלגל ולא בעל "מקור" אך בעל שיניים חדות בתוכו. סנפיר הגב גדול כמו אצל האורקה. הם נמנעים מקרבה לאנשים. הם קופצים מדי פעם אבל אינם אקרובטיים כמו שאר הדולפינים. קל להתבלבל איתם עם מינים דולפינים אחרים כמו עבשן קטלני או לווייתן דלוע ראש.
הוא חי בטבע בקבוצות של 10–30 פרטים ובהרבה פעמים הלהקות יותר גדולות. המזון הרגיל שלהם הוא דיונונים ודגים קטנים, אך בדומה לאורקות הם טורפים גם יונקים ימיים אחרים, למשל את הדולפין המצוי.
הם חיים בטבע ברחבי האוקיינוסים הטרופיים והממוזגים, הרחק מהחוף. הם נפוצים במיוחד באוקיינוס השקט בחצי הכדור המזרחי. הם נפוצים ביותר בחופי יפן והוואי וכן בסרי לנקה שבאוקיינוס ההודי ובאנטילים הקטנים שבאוקיינוס האטלנטי.
אומדן האולוסייה העולמית מגיע ל-38,900 פרטים. לא ידוע מה מצב השימור שלהם.
מרדכי אולמרט

ביוגרפיה

אולמרט נולד באימפריה הרוסית, בעיר בוגורוסולן בחבל (גוברניה) של סמרה שעל הנהר וולגה למשפחה שישבה במקום דורות מספר.
אבי סבו של אולמרט נחטף בילדותו וגויס לצבא הצאר. לאחר שירות מאולץ בצבא במשך 25 שנים, שוחרר והתיישב בעיר סמרה על הנהר וולגה. שם המשפחה "אולמרט" הוא ככל הנראה  שיבוש של שמו האמיתי מילדותו, שאותו לא זכר במדויק.
בעקבות המהפכה הבולשביקית ב-1917 נמלטה המשפחה למנצ'וריה שבסין והתיישבה בעיר ציציקר שליד חרבין. ב-1927 הצטרפה המשפחה לקהילה היהודית הגדולה של יוצאי רוסיה בעיר חרבין. מרדכי אולמרט, באותה עת בן 19 ומעריץ של זאב ז'בוטינסקי, נמשך לפעילות ציונית ויחד עם קבוצת צעירים שגיבש סביבו הקים ב-1929 את סניף בית"ר בעיר ועמד בראשו. התנועה קנתה אחיזה רחבה בקרב הצעירים היהודים בעיר, ובתוך זמן קצר הייתה לתנועה המובילה במקום. באותה תקופה הכיר אולמרט את בלה וגמן, פעילה נלהבת בתנועה, והשניים נישאו.
ב-1930 עזב אולמרט את חרבין, ולאחר שנים אחדות באירופה בהן למד חקלאות בהכשרה בהולנד, הגיע לארץ ישראל בשנת 1933 יחד עם רעייתו בלה. השניים הצטרפו למחתרת האצ"ל והיו פעילים במשימות נגד המנדט הבריטי. הם השתייכו לקבוצה קטנה יחסית של פעילים רוויזיוניסטים שקדשה את ערכי ההתיישבות החקלאית, ובמשך שנים אחדות נדדו בין משקים חקלאיים ביתריים שייסדו עם חבריהם לתנועה. במשק אותו ייסדו במבצר שוני, ששימש גם בסיס לפעולות האצ"ל, נולד השלישי מבין ארבעת בניהם, אהוד אולמרט, אח לעמרם וירמי הבוגרים ממנו. לאחר שנים אחדות עברו משם לייסוד ההתיישבות הביתרית החדשה "נחלת ז'בוטינסקי" בבנימינה, שם השתקעו ושם נולד בנם הרביעי יוסי. במקום הפעילו משק קטן שכלל כרם, מספר פרות ולול תרנגולות.
ב-1947 נשלח אולמרט על ידי מפקד האצ"ל מנחם בגין למסע גיוס תרומות בקרב הקהילות היהודיות בסין, בחרבין ובסביבתה. התרומות שגויסו שימשו למימון האונייה אלטלנה שמפקדה אליהו לנקין היה מקורב מאוד למשפחת אולמרט.
לאחר הקמת המדינה נרתם אולמרט לפעילות פוליטית בתנועת החרות. הוא עמד בראש תנועת ההתיישבות של חרות, וכיהן מטעמה כחבר כנסת בין 1955 ל-1961, בכנסת השלישית והרביעית. כאיש התיישבות עובדת היה במובנים רבים חריג בתנועה, וגם נודע כאפיקורס מוחלט הרחוק מערכי הדת והמסורת. ב-1955 הסתכסך אולמרט עם ראש התנועה מנחם בגין עליו הרבה למתוח ביקורת, ואולץ לוותר על כיסאו ולפרוש מן הכנסת. בהמשך הצטרף לקבוצת הפורשים בראשותו של שמואל תמיר שהקימה את המרכז החופשי והיה מזכ"ל המפלגה, אך לא כיהן מטעמה בכנסת. 
את קורות חייו גולל מרדכי אולמרט בספרו האוטוביוגרפי "דרכי בדרך הרבים". בספרו הוא מספר כיצד נתגלגל ממשפחה מתבוללת ברוסיה למנהיג בית"רי בסין, גילה את שורשיו ועלה ארצה עם חזון של עיסוק בחקלאות.
ג'סטין צ'טווין

ביוגרפיה

צ'טווין נולד בנאנאימו, ונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה לסוזי, אמנית ובריאן, מהנדס. הוא גדל בחינוך קתולי לצד אחותו בריאנה. בשנת 2001 עשה את הצעד הראשון לפריצה לעסקי הקולנוע, כאשר עשה אודישן לתוכנית טלוויזיה בקנדה, ובסופו של דבר קיבל את העבודה. לאחר מכן החל ללמוד מסחר באוניברסיטת קולומביה הבריטית ולקח שיעורי משחק בזמנו הפנוי. 
הוא עבר ללוס אנג'לס בשנת 2005 וחי תקופה מסוימת בדירה עם השחקן נואל פישר.

קריירה

מלבד "מלחמת העולמות" ו"הנעלם", צ'טווין לקח חלק בסרטים "מי גאון של אמא 2", "לקחת חיים", "דרגון בול - אבולוציה", בסרט הקנדי "Funkytown" ובסרט העצמאי "שכונה בהפרעה".
צ'טווין הופיעה בכמה תוכניות טלוויזיה, בין היתר במיני-סדרה "מפגשים" (שני פרקים ב-2002) וב"אבודים" (פרק אחד ב-2006). הוא גילם את בן דמותו של קווין נילון בפיילוט של הסדרה של "Showtime", "העשב של השכן". החל משנת 2011 הוא מגלם את סטיב בסדרת הדרמה של Showtime, "חסרי בושה", המבוססת על סדרה בריטית בעלת אותו שם שנוצרה על ידי ערוץ 4.
בשנת 2017 שיחק לצד מייקל פניה בקומדיית האקשן "תרגיל לשוטרים מתחילים", שכתב וביים דקס שפרד.
בשנת 2019 השתתף בסרט הנעורים "ליל קיץ" בבימויו של ג'וזף קרוס, לצדן של לאנה קונדור וויקטוריה ג'סטיס. באותה שנה כיכב בתפקיד הראשי בסדרת המדע בדיוני "חיים אחרים" בנטפליקס בתפקיד אריק וואלאס, מדען בפיקוד הבין-כוכבי של ארצות הברית, המוכשר במציאת חיים אינטליגנטים בחלל. עוד שיחקו בסדרה קייטי סאקהוף, סמואל אנדרסון וג'ייק אייבל.

חיים אישיים

צ'טווין מתגורר בונציה, קליפורניה, ומדי פעם בטורונטו, קנדה, למטרות עבודה.
יש לו תשוקה לספורט אתגרי, והוא נהג לגלוש בסנובורד כשגר בקנדה. הוא מטייל, חובב אופנועים וחובב צילומי קולנוע. צ'טווין מודע הרבה לנושאים סביבתיים וחברתיים, ובין היתר הוא משמש כאחד משגרירי קנדה לארגון ללא מטרות רווח "מבצע חיוך" הממוקם בוירג'יניה ביץ', ארצות הברית.
ב-2010 היה בזוגיות עם השחקנית אדיסון טימלין.
תה מותסס

תה מותסס (אנגלית: fermented tea או post-fermented tea, סינית: 黑茶 מילולית- תה שחור או תה כהה) הוא אחד מששת סוגי התה הקלאסים. עלי תה מסוג זה עברו התססה על ידי מיקרואורגניזמים במשך מספר חודשים עד מספר שנים. סוג התה המותסס המפורסם ביותר הוא תה פו-אר, תה מותסס ממחוז יונאן אשר בסין. תה זה כל כך פופולרי ביחס לשאר סוגי התה המותסס עד כי במערב לעיתים מבלבלים בין המונח "תה מותסס" לשם "פו-אר".
התססת עלי התה משנה את הרכב התה ברמה הכימית, ומשנה את טעמו וריחו. לרוב ההתססה מעדנת את עפיצות משקה התה ואת מרירותו, ומשפרת את טעם הלוואי ותחושת הפה במהלך שתיית התה. רוב המוחלט של התה המותסס מיוצר בסין, וחלקו הקטן ביפן.
תה מותסס הוא סוג התה היחיד שנהוג לדחוס כיום. היסטורית היו מספר סוגי תה שהיו נדחסים לצורך הובלה, אך מנהג זה דעך בכל שאר סוגי התה.
בלבזאור

תיאור

לבלבזאור יש עור ירוק, בעל כתמים ירוקים-כחולים כהים ועניים אדומות. הוא בעל ארבע רגליים עם טפרים ופקעת על גבו.
המטרה: לונדון

עלילה

כשנתיים לאחר ניסיון התנקשות כושל של מדינות ה-G8 בטרוריסט אמיר ברקאווי (אלון אבוטבול), ראש ממשלת בריטניה מוצא את מותו בנסיבות מסתוריות. זמן קצר לאחר מכן, מנהיגי מדינות העולם המערבי מגיעים אל לונדון, על מנת להשתתף בהלווייתו, אך עד מהרה, מה שהחל כאחד האירועים המאובטחים והמוגנים ביותר בתבל הופך למזימת נקמה קטלנית: ממחבואו בתימן, מצליח ברקאווי לשלוח שכירי חרב מיומנים ומחבלים-מתאבדים, המתחזים לשוטרים ולחיילים בריטים, שמתנקשים בחייהם של ראשי מדינות קנדה, יפן, גרמניה, צרפת, איטליה והממלכה המאוחדת.
איש השירות החשאי, מייק בנינג (ג'רארד באטלר) מצליח לחלץ את נשיא ארצות הברית, בנג'מין אשר (ארון אקהרט) מזירת הפיגוע, בעוד המחבלים רודפים אחריהם, במטרה ללכוד את הנשיא בחיים ולהוציאו להורג בשידור חי מול כל העולם. ג'קלין מרשל (שארלוט ריילי), סוכנת MI6 בריטית, נחלצת לעזרתם ועוזרת להם להימלט תוך שהיא מנסה לחשוף חפרפרת בשירותי הביטחון הבריטיים.

סרט המשך

הפקת הסרט השלישי בסדרה (שנקרא במקור Angel Has Fallen) יצאה לדרך בשנת 2016 כאשר ג'רארד באטלר חוזר לגלם את דמות סוכן השירות החשאי מייק באנינג והוא משתף פעולה כמפיק להפקה. בינואר 2018 לוהקו שחקנים נוספים ובמרץ אותה שנה החלו צילומי הסרט במדינת וירג'יניה.
ורנר ארבר

קורות חיים

ורנר ארבר נולד בגרנינכן, בקנטון ארגאו, שווייץ, שם למד בבית ספר ציבורי עד גיל 16. בין השנים 1949–1953, למד פיזיקה וכימיה במכון הטכנולוגי של ציריך. בתום הלימודים, עבד כאסיסטנט במעבדה בה היה שימוש במיקרוסקופ אלקטרונים באוניברסיטת ז'נבה, ובזמנו הפנוי חקר בקטריופאג'ים וכתב את עבודת הדוקטורט שלו בנושא מוטציות למבדה פרופאג' פגומות. בשנת 1956, למד ארבר על ניסויים בבקטריופאג' למבדה (Lambda). בעקבות זאת, חשבו ארבר וקבוצת החוקרים איתה עבד, שזנים אלה צריכים להיות כלולים באוסף של מוטציות פרופאג' תחת מחקר במעבדה שלהם. מאוחר יותר, מחקר זה התברר להיות פורה הרבה יותר מן הצפוי. 
בשנת 1958 לאחר שקיבל את הדוקטורט מאוניברסיטת ז'נבה, החל לעבוד באוניברסיטת דרום קליפורניה בתחום הגנטיקה בחיידקים. באותה שנה קיבל את ההצעה לחזור לז'נבה, אבל ארבר הסכים להצעה רק אחרי שבילה כמה שבועות פוריים בכל אחת מהמעבדות הבאות: גונתר סטנט -  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, יהושוע לדרברג ואסתר לדרברג - אוניברסיטת סטנפורד וסלבדור לוריא – המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.  
בשנת 1971 עבר ארבר לאוניברסיטת בזל, שם היה אחד מהראשונים שעבדו ב"ביוצנטרום" (מחלקה באוניברסיטת בזל המתמחית במחקר מולקולרי
וביו-רפואי בסיסי והוראותו).
בשנת 1965 מונה לפרופסור מן המניין בגנטיקה מולקולרית באוניברסיטת ז'נבה. הוא שימש פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי במשך שנה.
בהמשך התקבל ורנר ארבר לחבר של עולם הידע המדעי (World Knowledge Dialogue) ושל האקדמיה האפיפיורית למדעים. כמו כן, נבחר לחבר באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולמדעים בשנת 1984. האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר מינה אותו לנשיא של האקדמיה למדעים בינואר 2011.

המחקר עליו זכה בפרס נובל

בשנת 1968, הצליח ורנר ארבר לבודד מחיידקים אנזימים מסוימים שתפקידם להגן על החיידק מפני פלישת דנ"א זר. אנזימים אלה נקראים אנזימי הגבלה, והם חותכים את הדנ"א הזר מבלי לפגוע בדנ"א של החיידק עצמו. גילוי זה נעשה תוך מחקר על יחסי גומלין בין חיידקים לבקטריופאג'ים. בקטריופאג' הוא נגיף התוקף חיידק, מתרבה בתוכו ואז פורץ החוצה תוך כדי הרס תא המאכסן. המחקר תרם מאוד לחקר הגנטיקה, מפני שבעזרת האנזימים ניתן לחתוך דנ"א בצורה מאוד מדויקת ומבוקרת, ובכך לחקור את הגנים יותר לעומק. על מחקר זה זכה בשנת 1978 בפרס נובל יחד עם המילטון סמית' ודניאל נתנס על גילוי אנזימי הגבלה ויישומם לבעיות של גנטיקה מולקולרית.
כלב דם

מראה

כלבי דם בוגרים שוקלים בין 36 - 50 ק"ג וגובהם בין 58 - 69 ס"מ במפרקת. צרופי צבעי הפרווה המקובלים לכלבי דם טהורי גזע הם שחור וחום-צהבהב, חום-אדמדם וחום-צהבהב, או אדמוני. בימי הביניים היו כלבי דם בצבעים אחידים נוספים, כולל כלבי דם לבנים (אנגלית: Talbot hound). צבעים אחידים אלה מופיעים אף בגזעי כלבים אחרים שמוצאם מגזע כלבי הדם הקדום. לכלבי הדם יש בדרך כלל שלד גדול ורוב משקלם מרוכז בעצמותיהם, שהן עבות יחסית לגודל הכלב. פרוותם, אופיינית לכלבי ציד העוקבים אחר עקבות ריח, היא גסה וחסרת שיער רך.

מזג

זהו גזע כלבים בעל אופי עדין ונוח ובאותה עת אף בעל כושר התמדה חסר לאות במעקב אחר ריח. בגלל האינסטינקט החזק הטבוע בכלב זה לעקוב אחר ריח, לעיתים קשה לאלפו לצייתנות בידיים בלתי מיומנות.
זהו כלב בעל מזג נוח ומעורר חיבה המתאים לגידול בבית. אולם, דוגמת גזעי כלבים גדולים אחרים, הוא זקוק להשגחה בסביבת ילדים קטנים כיוון שהוא עלול להפילם בגלל משקלו וגודלו.

תחלואה

בהשוואה לכלבים טהורי גזע אחרים, בקרב כלבי הדם קיים שיעור גבוה של מחלות מעיים כמו כן כלבים אלה סובלים משיעור חריג של מחלות עיניים, עור ואוזניים. יש לבחון באופן תדיר את בריאות עיניו, אוזניו ועורו של כלב זה לאיתור סימני מחלה.

תמותה

על פי סקר מועדון הכלבנים הבריטי לשנת 2004, תוחלת החיים הממוצעת של כלבי הדם בבריטניה היא 6.75 שנים, דבר המציבם בין הכלבים טהורי הגזע בעלי תוחלת החיים הקצרה ביותר. כלב הדם הזקן ביותר שאותר בין 82 מקרי מוות בסקר שנערך בבריטניה היה בן 12.1 במותו. גורם המוות העיקרי (34% ממקרי המוות) בין כלבי דם היא מחלת היפוך הקיבה (אנגלית: gastric dilatation volvulus - GDV). מחלת היפוך הקיבה בין כלבי הדם היא באחד השיעורים הגבוהים ביותר מבין גזעי הכלבים. גורם המוות השני בשכיחותו (27%) בין כלבי הדם הוא מחלה ממארת. שיעור המחלות הממאירות בין כלבי הדם דומה לזה שבין גזעי כלבים אחרים, אולם בין כלבי הדם מחלות ממאירות הן גורם מוות בגיל צעיר יותר באופן יחסי (גיל חציוני 8).

היסטוריה

כלב הדם, על פי אגדות, טופח לראשונה בשנת 1000 לספירה לערך על ידי נזירים במנזר סנט הוברט (St. Hubert) שבבלגיה. אין ספק כי מוצאו של הגזע מאזור צרפת, אזור ממנו באו גזעים מודרניים נוספים של כלבי ציד העוקבים אחר ריח. גזע כלב הדם שימש ליצירת גזעים נוספים אשר ירשו את חוש הריח המעולה שלו, ביניהם: פוקסהאונד אנגלי, פוקסהאונד אמריקאי, ועוד.
בשלהי המאה ה-19 שימשו כלבי הדם כנושא לציוריהם של ציירים רבים. מראה הכלב המופיע בציורים אלה דומה לדרישות הגזע המודרניות, דבר המצביע על כך כי מהות אופיו של כלב הדם נשמרה לאורך דורות, עוד קודם שהוגדר הגזע באופן רשמי בעידן המודרני. אולם, עורם של הכלבים המופיעים בציוריו של הצייר האנגלי אדווין לדסיר  הוא חלק יותר ולא מרובה קפלים ועפעפיהם קטנים יותר מאשר הכלבים המודרניים.
משומד לדבר אחד

מקור הדין

הסוגיה במסכת חולין, דנה האם אדם אשר הוחזק (אם על ידי עדים שראו אותו כמה פעמים, או בדרכים שונות) כמשומד על ידי כך שבקביעות הוא עובר על עבירה מסוימת, או אינו מקיים מצווה מסוימת (כדברי רש"י: "מבעט במצווה זו"), נחשב כמשומד לכל התורה, והוא בגדר של משומד לכל דבר (אשר לפי דעות מסוימות אינו תחת ההגדרה של יהודי), או שהוא בגדר של יהודי, רק שהוא משומד לדבר אחד, ומקבלין ממנו קרבן נדבה (על פי דברי הגמרא שם, מפני הסיבה שיחזור בתשובה). מסקנת הסוגיא היא, שמשומד לדבר אחר לא נחשב למשומד לכל התורה כולה.
עוד דנו חכמי התלמוד, רב אחא ורבינא,, באדם שעושה עבירה להכעיס את בוראו ולא רק לתיאבון, אם הוא נחשב גם אז למשומד בלבד, או שמא נחשב הוא ל"מין". ההלכה נפסקת כמו הדעה שלהכעיס נחשב למין.

במצוות מסוימות

שונה היא הסברא במצוות מסוימות אשר לכל הדעות, אם הוא משומד להן, הוא נחשב משומד לכל התורה, ויש שאלה על יהדותו. למשל עבודה זרה, אשר אם אדם מוחזק כמשומד לעבודה זרה, הוא נחשב משומד לכל התורה כולה. וכן המומר ליין נסך, והמשומד לחילול שבת בפרהסיה, אשר דינו הוא כמשומד לכל התורה כולה.
ג'ון פודסטה

ביוגרפיה

פודסטה נולד בשיקגו, אילינוי, שם גדל ובילה את נעוריו. אימו היא ממוצא יווני ואביו ממוצא איטלקי. הוא גודל כקתולי. בשנת 1967 סיים את לימודיו בתיכון, ובשנת 1971 סיים את לימודיו ב-Knox College, מכללה בצפון-מערב אילינוי. למד משפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון וסיים עם תואר ראשון ב-1976. לאחר מכן החל לעבוד כעורך דין במחלקה למשאבי קרקע וטבע במחלקת המשפטים של ארצות הברית, וכן כעוזר לדירקטור בסוכנות הממשלתית "ACTION". בשנת 1972 עבד בקמפיין של המועמד הדמוקרטי לנשיאות, ג'ורג' מקגוורן, אשר הסתיים בכישלון בבחירות.
פודסטה החזיק בתפקידים בקפיטול היל שבוושינגטון די.סי., בהם ייעוץ לסנאטור טום דאשל, לוועדת החקלאות שבסנאט, לתת-ועדה המשפטית לפטנטים, זכויות וסימנים מסחריים, לביטחון וטרור, ורפורמה רגולטורית, וכן ייעוץ לוועדה המשפטית. בשנת 1988 הקים יחד עם אחיו טוני את החברה " Podesta Associates" בע"מ, חברה המבוססת בוושינגטון הבירה שעוסקת ביחסי ציבור וביחסים ממשלתיים. כעת החברה נקראת "Podesta Group", והיא מקורבת למפלגה הדמוקרטית ועם ממשלו של הנשיא ברק אובמה, וכן מחוזרת על ידי חברות רבות כגון וול-מארט, BP ולוקהיד מרטין.
בשנות כהונתו של הנשיא ביל קלינטון כיהן בתפקידים בכירים בבית הלבן. בשנים 1993–1995 הוא שימש כעוזר וכיועץ מדיני ותקשורתי לנשיא, וכן כמזכיר בבית הלבן. לאחר בחירתו המחודשת של קלינטון, שימש כסגן ראש סגל הבית הלבן מינואר 1997 ועד לאוקטובר 1998, כאשר נהפך לראש הסגל של הבית הלבן, תפקיד אותו מילא עד לסוף כהונתו של הנשיא בינואר 2001.
במרוץ לנשיאות ארצות הברית 2016, שימש כיו״ר קמפיין הבחירות של הילרי קלינטון.
ב-19 במרץ 2016 פרצה רוסיה לחשבון המייל של פודסטה, והאתר ויקיליקס הדליף עשרות אלפי תכתובות אימייל בין פודסטה ליועציה הפוליטיים של הילרי קלינטון. המיוחד באותן תכתובות שהן הכילו שמות קוד מטרידים למה שנראה לכאורה כמו סחר בילדים, מה שלימים הפך להיקרא פיצה גייט.
כיום משמש גם כיועץ לגופים ואנשים פרטיים. הוא נשוי למרי, משפטנית מוושינגטון די.סי., ולזוג שלושה ילדים.
חוטית נודדת

מנגנון הצריבה

זרועות ציד של החוטית נראות כחוטים רבים ומכאן שמה. זרועות אלו מכילות תאים צורבים דמויי מזרק שבעזרתם היא משתקת את הטרף ממנו ניזונה. הארס הפוליפפטיד מאוכסן במצב יציב בתאים הצורבים ואינו פעיל עד רגע השחרור. ברגע של מגע גוף חי בזרועות נורים המזרקים הקטנים בלחץ של כ-150 אטמוספירות ובמהירות דומה לזו של כדור היוצא מלוע אקדח לתוך גוף הטרף ומחדירים לתוכו את הארס. תאי הצריבה עצמוניים ומסוגלים לשחרר את המזרק עם הארס גם זמן רב לאחר שהזרועות נותקו מגוף המדוזה. עקיצת המדוזה מאופיינת בכאב, תחושת צריבה, אדמומיות של העור וגירוד. התופעות השונות כוללות חום, עייפות, וכאבי שרירים.  הארס עשוי מכמה רעלים, פוספוליפאז A2, חומר הגורם להמוליזה ופרוטאז.
לדברי תמר לוטן, ביולוגית ימית מאוניברסיטת חיפה, בניגוד לאמונה הרווחת, חומץ אינו מנטרל את הרעל של החוטית הנודדת ואף עלול להחמיר את המצב.
קוטר הגוף של רוב מדוזות הסוכך הוא בין 2 ס"מ ל-40 ס"מ, אך יכול להגיע עד כמה מטרים בודדים.
מאיר שורצמן

ביוגרפיה

נולד בעיירה זגורוב שבפולין, למשפחה חסידית אדוקה. למד ב"חדר" ובישיבה, והשלים לימודי הסמכה לרבנות. לאחר נישואיו עבר לעיירה שדליץ הסמוכה ללודז', כיהן שם כרב צעיר, והיה בין מייסדי ופעילי "אגודת ישראל" בפולין.
בשנת 1938 היגר עם משפחתו לקנדה והתמנה בשנת 1940 לרב בית הכנסת "בית יהודה" בעיר ויניפג. כבר מצעירותו כתב ופרסם דברי ספרות ביידיש ודברי תורה בעברית. בגיל עשרים כבר נדפסו סיפוריו הראשונים ביידיש באירופה ובאמריקה, ובעברית נדפסו בארץ ישראל. יחד עם עיוני התורה שלו וסיפורי הילדים ברוח החסידות, נתן מאיר שורצמן מכוחו גם לסיפורי חייהם ותולדותיהם של רבנים גדולים. על ספרו "מאיר עיני ישרים" הסכמות של רבנים רבים, בהם הרבנים יצחק אייזיק הלוי הרצוג, בן-ציון מאיר חי עוזיאל, משה אביגדור עמיאל, זלמן סורוצקין והאדמו"ר מגור ישראל אלתר.
נפטר בקנדה בשנת 1980.
מספריו ביידיש: 'היום-טובים שלנו', וויניפעג, 1946. 'הלהבה היהודית', (אש התמיד), וויניפעג, 1958. 'ליליאן', עם הקדמה מאת שרה שנירר, שעדלעץ (שדליץ), 1926. ספריו של מאיר שורצמן מעוררים עניין עד היום בציבור החרדי, וספריו חוזרים ונדפסים גם היום.
קנגרטיטיווק

קנגרטיטיווק (בגרינלנדית: Kangertittivaq; בדנית: Scoresby Sund, "מצר סְקוֹרְזְבִּי") הוא הפיורד הארוך בתבל.
הפיורד, שאורכו 350 ק"מ, משתרע במזרח גרינלנד, בארץ טונו, ועם זרועותיו הרבות הוא מהווה את קומפלקס-הפיורדים הגדול בעולם. בנוסף, זהו גם אחד הפיורדים העמוקים בתבל – עומקו המרבי למעלה מ-1,500 מטר.
החוף הדרומי של קנגרטיטיווק מתאפיין בהרים גדולים ותלולים. זהו המקום שמסמן את המעבר מהאזור הארקטי-העליון לאזור הארקטי-המרכזי של האי. בפנימו של הפיורד שורר אקלים מוגן יותר מאשר במזרחו – כאן ביתם של לווייתנים, דולפינים ומכרסמי-שלג כמו גם כבש המושק ומיני עופות מים, ושנה אחר שנה נוצרים קרחונים במימי הפיורד משוליהם של הקרחונים היבשתיים.
בתוך הפיורד מצוי ארכיפלג איים, שמתוכם הגדול הוא ארץ מילן, המוקפת בסבך מערכת הפיורדים. בשטח של 3,913 קמ"ר, ארץ מילן היא האי השלישי בגודלו בגרינלנד.
הגדול מבין היישובים המעטים שלשפת הפיורד, הוא העיירה איטוקורטורמיט (Ittoqqortoormiit), שיושבת סמוך למפגשו של הפיורד עם ים גרינלנד ובה 500 תושבי-קבע בקירוב.
ב-1822 מיפה את האזור לראשונה מגלה הארצות האנגלי ויליאם סקורזבי, שמאוחר יותר נתן לפיורד את שמו.
גרמנים-בלטים

גרמנים-בלטים (בגרמנית: Deutsch-Balten ,Deutschbalten) הם גרמנים אתניים אשר התיישבו באסטוניה ובלטביה וצאצאיהם; דיברו גרמנית והיו קשורים לתרבות הגרמנית. גרמנים-בלטים שלטו בתרבות, בדת ובחינוך של אסטוניה ולטביה עד שלהי המאה ה-19. אחרי כיבושן של אסטוניה ולטביה על ידי האימפריה הרוסית בתחילת המאה ה-18 תרמו גרמנים-בלטים רבות לקידום המדע והתרבות של רוסיה. בני העדה התגייסו לצבא רוסיה ואחדים מהם הגיעו לדרג הפיקודי הבכיר.
הגרמנים הבלטים נאלצו לעזוב את אסטוניה ואת לטביה ולהגר לגרמניה לפני כניסת הצבא האדום למדינות הבלטיות בשנת 1939, וזאת על-פי הפרוטוקולים החסויים של הסכם ריבנטרופ-מולוטוב, אשר נחתם בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות ערב מלחמת העולם השנייה. במסגרת זו עזבו לגרמניה כ-80,000 גרמנים-בלטים. יתרת האוכלוסייה האתנית הגרמנית גורשה לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
מצור רחוב בלקום

מצור רחוב בֶּלְקוֹם הוא אירוע שהתרחש בלונדון ב-6 בדצמבר 1975, בו לקחו אנשי ה-IRA (הצבא האירי הרפובליקני) שני בני ערובה, אותם שיחררו רק לאחר שישה ימים.
תחילתה של התקרית במרדף שניהלה המשטרה אחר "כנופיית רחוב בלקום" (Balcombe Street gang) בחשד שרצחו את התועמלן הפוליטי הימני רוס מקווירטר (Ross McWhirter). חבורת רחוב בלקום, מנתה למעשה רק שני חוטפים, יחד עם שני שותפים לדבר עבירה. חברי הרביעייה היו יו דוהרטי, מרטין אוקונול, אדי בטלר והנרי דוגן.
המרדף הסתיים ברחוב בלקום באזור מרליבון, תוך כדי ששנים מחברי ה-IRA הצליחו להימלט לבית ברחוב בלקום ולקחו שני תושבים מקומיים (בני זוג, ג'ון ושילה מתיוס) כבני ערובה. החוטפים הצהירו כי הם חברי ה-IRA, ודרשו מטוס כדי להטיס אותם ואת בני הערובה לאירלנד. הסקוטלנד יארד סירב, מה שהביא להתמודדות של שישה ימים בין החוטפים למשטרה עד שהחוטפים נכנעו ושיחררו את בני הערובה.
החוטפים נכנעו, לאחר שפורסם דבר פריסתם של ה-22 SAS (כוחות האוויר המיוחדים, יחידת קומנדו של הצבא הבריטי). החוטפים ובני הערובה הוצאו מהדירה ברחוב בלקום ללא פגע, כאשר החוטפים הובלו לאחר לכידתם לחקירת משטרה. תקרית זו שנודעה ברבות הימים כמצור רחוב בלקום, התפרסמה בעיקר עקב הטלוויזיה ששידרה את האירועים שנצפו על ידי מיליונים.
במהלך משפטם, הנחו חברי כנופיית רחוב בלקום את עורכי דינם להתייחס לאירועי טרור אחרים שהיו מעורבים בהם אנשי ה-IRA, אך אלו שנלכדו היו חפים מפשע. אחד מאירועים אלו הוא פיצוץ פאב גילפורד בו הואשמה רביעיית גילפורד על לא עוול בכפה בפיצוץ. כך, הונחו עורכי הדין "למשוך תשומת לב לעובדה כי הרביעייה הם אנשים אשר לחלוטין חפים מפשע ונידונו לגזר דין כבד". למרות שבמשפט של "חבורת רחוב בלקום" הם טענו כי הפיצוצים, גילפורד והן בווליץ' נתפסו האנשים הלא נכונים, החבורה מעולם לא הואשמה בפשעים אלו, ולמעשה לא הייתה לדבר כל התייחסות מצד המשטרה.
כל חברי חבורת רחוב בלקום קיבלו מאסר עולם כפול ב-1977, עבור מספר פשעי טרור כולל רצח מקווירטר, אך הם שוחררו במהלך 1998 כחלק מהסכם יום שישי הטוב שהביא את הארגונים האיריים השונים שלחמו נגד בריטניה להניח נשקם.