google/wiki40b huggingface dataset:
ילדי המסילה

תקציר העלילה

העלילה מספרת על משפחה מבוססת, הורים ושלושת ילדיהם, הגרים בפרבר בלונדון. הבית מצויד בכל הנוחיות דאז: מים זורמים חמים וקרים, פעמונים חשמליים וכו' כן יש להם כלב, משרתת ומבשלת.
הבת הבכורה היא רוברטה (בובי), אחריה פיטר ולבסוף פיליס המכונה פיל. יום אחד נאסר האב באשמת ריגול, המשפחה נשארת ללא תמיכה כספית והאמא מחליטה לעבור לכפר שם היא שוכרת בית מוזנח עם שלוש ארובות.
הילדים מסתגלים למצבם החדש ועוזרים לאמם. ליד הבית יש תחנת רכבת והילדים נוהגים לטייל לשם לעיתים קרובות. הם מתידדים עם מנהל התחנה, עם הסבל מר פרקס ובעיקר עם ג'נטלמן זקן הנוסע יום יום ברכבת של 9:15 ללונדון. במקרה אחד הם מגלים מפולת על המסילה, מצליחים לעצור את הרכבת וזוכים להערכת ולהוקרה של הנהלת הרכבת המחלקת להם שעונים מזהב.
במקרה אחד הם פוגשים בתחנה אסיר פוליטי שהצליח לברוח מרוסיה, משכנים אותו בביתם ובעזרת הג'נטלמן הזקן הוא מוצא את משפחתו בלונדון ומתאחד אתם.
הם מתיידדים עם רופא הכפר ד"ר פורסטר המטפל באמא ללא תשלום. הם אוספים מתנות בכפר לרגל יום הולדתו של מר פרקס והוא בתחילה מסרב לקבל כי אינו רוצה "נדבות" אבל לבסוף נעתר.
במקרה אחר הם מצליחים להציל תינוק משריפה שפורצת בדוברה בנהר ובמקרה נוסף הם מצילים ילד בשם ג'ים ששבר רגל במנהרה ומתברר שהוא נכדו של הג'נטלמן הזקן.
הילדים מגלים לבסוף מה שהאם הסתירה מהם - כי האב הואשם בריגול ונדון לחמש שנות מאסר.
בובי פונה במכתב לג'נטלמן הזקן כדי שיעזור לאב. הזקן משקיע כסף בחקירה ומתגלה לבסוף כי האב חף מפשע וכי רק העלילו עליו. האב משוחרר ומגיע לבית והמשפחה שוב מתאחדת.
מטקות (משחק ילדים)

מטקות הוא משחק ילדים שהיה נפוץ בישראל של ראשית המאה העשרים.
עזרי המשחק הם מקל מחודד בשני קצותיו, שאורכו כ-15 ס"מ, ומקל ארוך יותר, המשמש כמחבט.
באמצעות הכאה על קצה המקל המחודד בעזרת מקל המחבט מרים השחקן את המקל מחודד הקצוות מן הקרקע. מטרת השחקן היא להחזיקו באוויר זמן ארוך ככל שאפשר.
לפי בלשנים מקור השם הוא במילה הערבית מדקה המשמשת בערבית גם כשמו של העלי (עלי ומכתש), וגם כשם הפעולה של נקישה קצובה.
אלירן אבני

ביוגרפיה

אבני נולד בישראל בשנת 1975. הוא בוגר בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בהנחייתה של מרינה בונדרנקו. הוא המשיך לימודיו בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, שם סיים תואר ראשון ושני במוזיקה בהנחיית ד"ר יוכבד קפלינסקי. הוא משלים עתה לימודי דוקטורט על ניתוח רגשות במוזיקה, בהנחיית המוזיקולוג קרל שכטר.
כבר בגיל 17 זכה אבני בתחרות קלרמונט ובתחרות רחמנינוב בישראל וזכה לבצע את הקונצרט הראשון לפסנתר של רחמנינוב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה.
בשנת 2005 הקליט אבני את מלוא יצירותיו לפסנתר של המלחין הישראלי אבנר דורמן. ההקלטה ראתה אור בחברת ההקלטות נקסוס.
בשנת 2007 הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית חיפה.
אבני הוא מנהל אמנותי של אנסמבל שאפל המורכב ממוזיקאים ישראלים ואמריקאים.
מסע הכזבים של ביל וטד

עלילה

בסרט זה מופיעים ביל וטד בלהקת הבי מטאל בשם Wyld Stallyns ("סוסי הפרא"). הם נרצחים על ידי שני אנדרואידים מהעתיד שנראים כמוהם, נשלחים לגיהנום, ובסופו של דבר חוזרים מהמתים, יחד עם המוות (מגולם על ידי השחקן ויליאם סדלר) כדי לסדר את התסבוכת.
הסרט מכיל רמיזות פארודיות לסרטו של אינגמר ברגמן "החותם השביעי" כאשר ביל וטד מזמינים את המוות למשחק שאם יזכו בו יקבלו את חייהם בחזרה: הם משחקים מולו צוללות, טוויסטר ומשחקים אחרים. בתחילה אומר מוות שעליהם לזכות במשחק אחד, אחר כך בשניים מתוך שלושה, שלושה מחמישה, אך השניים ממשיכים לנצח אותו.
סוף הסרט נשען על סדרה של אירועים שבתחילה נראים כסותרים את פרדוקס הסבא, אך הם נפתרים כפרדוקסי פרהדסטינציה חופפים.
נוחות אקלימית

הנוחות האקלימית של האדם מוגדרת כטווח התנאים האקלימיים שבין הזעה הנגרמת מחשיפה לחום לבין צמרמורת הנגרמת מחשיפה לקור. כבר בשנת 1938 נודע על ידי חוקרים גרמניים כי על מנת להעריך את הנוחות האקלימית של גוף האדם יש להתחשב בהשפעה המשולבת של כלל הגורמים האקלימיים ולא בהשפעה של גורם אקלימי בודד כדוגמת טמפרטורת האוויר (הרחבה בפרק העוסק במרכיבי עומס החום).

היבטים פיזיולוגים

מבחינה פיזיולוגית, תחושת נוחות מתרחשת בזמן שנשלחים מינימום אותות עצביים על ידי קולטני חום שנמצאים בעור ובהיפותלמוס. הטמפרטורה הפנימית של האדם עומדת על 37°C בקירוב, אדם לבוש בזמן מנוחה יחוש תחושת נוחות כאשר טמפרטורת הסביבה הטבעית תהיה 25°C - 20°C. טווח זה שומר את הגוף במצב של יציבות במאזן החום שלו ללא צורך בהשקעת מאמץ בחימום או קירור שלו. כאשר טמפרטורת הסביבה נמוכה מ 20°C, תגובתו הפיזיולוגית של הגוף תהיה כיווץ כלי הדם בפריפריה (כלי הדם הקרובים לעור) על מנת למנוע איבוד של חום דרכם. כאשר טמפרטורת הסביבה גבוהות מ 25°C גוף האדם יגיב בשתי דרכים עיקריות: הראשונה, הרחבה של כלי הדם בפריפריה ועל – ידי כך איבוד רב יותר של חום דרכם, דרך זו מתקיימת רק כאשר טמפרטורת העור נמוכה מ 35°C. הדרך השנייה והמשמעותית יותר, תהיה הגברת הקירור באידוי על ידי הזעה. קצב הקירור באידוי באמצעות הזעה תלוי ברמה של לחות האוויר (לחות גבוהה תצמצם את התנדפות הזיעה מהגוף ובכך תאט את התקררותו) ובמהירות הרוח לפיכך, במזג אוויר חם עם רוח יבשה יגדל קצב ההזעה מהגוף.
העלמה יוליה

העלמה יוליה (בשוודית: Fröken Julie) הוא מחזה נטורליסטי שנכתב ב-1888 על ידי יוהאן אוגוסט סטרינדברג. המחזה מתמקד בנושאים שקשורים במעמדות חברתיים, אהבה-תשוקה, מאבק בין המינים והאינטראקציה ביניהם.

תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בליל קיץ ב-1894 באחוזה של רוזן בשוודיה, האישה הצעירה שעל שמה נקרא המחזה, במאמץ לברוח ממציאות אשר מוגבלת בנורמות חברתיות וגם ליהנות מהלילה, רוקדת במסיבת הקיץ השנתית של המשרתים, שם היא נמשכת למשרת בכיר בשם ז'אן. ז'אן מתגלה כאיש עולם, בעל נימוסים והשכלה. המחזה מתרחש במטבח האחוזה של אביה של העלמה יוליה. ארוסתו של ז'אן, טבחית בשם כריסטין, מבשלת ואז נרדמת בזמן שז'אן והעלמה יוליה מדברים.
העלילה בעיקר מתייחסת לכוח במתכונותיו השונות. לעלמה יוליה יש כוח רב כיוון שהיא ממעמד גבוה יותר. מצד שני גם לז'אן יש כוח כיוון שהוא גבר שלא נרתע מהערכים של האצולה. לרוזן, אביה של העלמה יוליה (דמות בלתי נראית), יש כוח שגובר על שניהם כיוון שהוא אציל, מעביד ואב.
בלילה זה, ההתנהגות בין ז'אן והעלמה יוליה שקודם לכן הייתה פלרטטנית, מתחרה על כוח שבמהרה מגיע ליחסי אהבה, או אולי תאווה, והם שוכבים. מעבר למהלך המחזה, המאבק בין העלמה יוליה וז'אן לשליטה מתנודד קדימה ואחורה עד אשר ז'אן משכנע אותה כי הדרך היחידה לצאת ממצבה המביך היא על ידי התאבדות.
סמל ארצות הברית

קדמת החותם

במרכז החותם ניצב עיטם לבן-ראש שכנפיו פרוסות לצדדים. העיטם מחזיק ב-13 חצים (המסמלים את שלוש עשרה המושבות שחתמו על המסמך הראשוני) בכפתו השמאלית וענף עץ זית ובו 13 עלים ו-13 זיתים בכפתו הימנית - המסמלים יחדיו הן את המלחמה והן את השלום. העיטם מביט לעבר כפתו הימנית - דבר המסמל את העדפת השלום על המלחמה. העיטם מחזיק במקורו את המוטו: "E Pluribus Unum" (בלטינית: "מתוך רבים אחד"). מעל ראשו 13 כוכבים.
על חזהו של העיטם מגן הדומה לדגל ארצות הברית - בשני הבדלים: אין כוכבים על חלקו הכחול של המגן, ואילו 13 הפסים האדומים והלבנים מסודרים כך ששני הפסים החיצוניים הם לבנים, בניגוד לדגל בו הם אדומים. סידור זה נאמן לחוק הטינקטורה האוסר ציור צבע על גבי צבע והוא נועד למנוע את מגע בין הצבע האדום לצבע העיטם שסביבו. ששת הפסים האדומים ושבעת הפסים הלבנים מסמלים את שלוש עשרה המושבות.

חלקו האחורי של החותם

בחלקו האחורי של החותם ניצבת פירמידה בלתי גמורה בת 13 שכבות. בבסיסה מופיע המספר 1776 - שנת ייסוד ארצות הברית, בספרות לטיניות. במקום בו צריך להיות ראש הפירמידה ניצבת עין ההשגחה.
מעל הפירמידה מופיעה הכתובת "Annuit Cœptis" (בלטינית: [ההשגחה העליונה] "הכירה בקיומנו") ותחת הפירמידה ציטוט של ורגיליוס: "Novus Ordo Seclorum" (בלטינית: סדר חדש של הדברים). חלקו האחורי של החותם אינו משמש כחותם בפני עצמו, אך מופיע, לדוגמה, על צדו האחורי של שטר דולר אמריקאי אחד.

שימושים ומשמעויות

מאז שנת 1935 מופיעים שני צידי החותם על שטר דולר אמריקאי אחד. 
רבים משייכים את חלקו האחורי של החותם לסמלים של הבונים החופשיים, אולם החותם לא עוצב על ידי חבר בבונים החופשיים (היחיד מבין חברי ועדת הסמל שהיה חבר בבונים החופשיים היה בנג'מין פרנקלין והצעותיו נדחו ברובן). 
"עין ההשגחה" הוא מוטיב נפוץ מתקופת הרנסאנס. הצבת העין בתוך משולש נעשתה לראשונה על ידי פייר יוג'ין דוסימיטייר וכן בצורה קצת שונה על ידי ויליאם בארטון. בתרשימו המקורית של דו סימטייר עמדו שתי דמויות לצידי המגן שהפירמידה והעין מופיעה מעליהם.
לפי סברה אחרת של ההיסטוריונים, בחותם ניכרה השפעתו של חיים סולומון, הבנקאי היהודי אשר מימן את כוחותיו של ג'ורג' וושינגטון במלחמת העצמאות האמריקאית. לפי סברה זו מסודרים הכוכבים בראש הסמל בצורת מגן דוד, לאות תודה על עזרתו של סולומון היהודי.
במקור צוירו הכוכבים ככוכבים בעלי שש קרניים (בדומה למגני דוד), ורק בסוף המאה ה־19 החלו לציירם ככוכבים בעלי חמש קרניים.

תולדות החותם

ב-4 ביולי 1776 מינה הקונגרס הקונטיננטלי ועדה לתכנון חותם עבור המדינה. הוועדה התחלפה שלוש פעמים, ולקח לה למעלה משש שנים להחליט על הסמל. לבסוף החליט צ'ארלס תומסון לאחד אלמנטים של שלוש הוועדות השונות וב-20 ביוני 1782 החליט הקונגרס על חותם המדינה.
בחותם נעשה שימוש לראשונה ב-16 בספטמבר 1782 לאישור חתימתו של ג'ורג' וושינגטון על החלטה להחליף שבויים. לאחר קבלת חוקת ארצות הברית בשנת 1789 העביר תומסון את החותם למזכיר המדינה של ארצות הברית תומאס ג'פרסון. מאז ועד ימינו מחזיק החותם הוא מזכיר המדינה של ארצות הברית.
בשנת 1841 הוחלף לראשונה החותם עצמו, שהתבלה מרוב שימוש, בחותם בעל עיצוב דומה. מאז, הוחלף החותם מספר פעמים בשל שחיקה. כל החותמים מוצגים בארכיון הלאומי של ארצות הברית בוושיגנטון.

החותם הנוכחי

החותם שמור כיום באולם תצוגה במחלקת המדינה של ארצות הברית. איש מחלקת המדינה חותם על המסמכים הרשמיים באמצעות החותם לאחר חתימתם של נשיא ארצות הברית וחתימת מזכיר המדינה. משתמשים בחותם בין 2,000 - 3,000 פעמים כל שנה.
בולגרים (עם סלאבי)

הבולגרים של הבאנאט

בחבל באנאט חיים בולגרים שהיגרו לשם מבולגריה לאחר כישלונו של מרד אנטי-עות'מאני ב-1688 ולאחר שורה של מלחמות בין ההונגרים והאוסטרים ובין האימפריה העות'מאנית. לאחר שבולגריה זכתה לעצמאות ב-1878 היגרו חלק מהבולגרים האלה אל מערבה, אך תוצאות מלחמת העולם הראשונה הביאו לשיבה של חלק מהמהגרים לבאנאט.
הבולגרים של הבאנאט שייכים לכנסייה הרומית-קתולית (להבדיל ממרבית הבולגרים שהם אורתודוקסים) ומדברים ניב שהושפע מהסרבית ומהגרמנית.
לפי הערכות לא רשמיות חיים בבאנאט הרומני כ-12,000 בולגרים ובבאנאט הסרבי עוד 3,000.

הבולגרים של מונטניה

בדרום רומניה, בחבל מונטניה, חיים צאצאיהם של בולגרים שנמלטו מבולגריה בתקופה בה הייתה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית, בין המאה ה-15 ובין המאה ה-19. בתחילת המאה ה-20 הייתה הגירה נוספת של בולגרים, הפעם מטעמים כלכליים. בולגרים אלה מכונים ברומניה בטעות בשם סרבים ורבים מהם מצהירים על עצמם כרומנים, לכן קשה לעמוד על מספרם. דתם של בולגרים אלה אורתודוקסית, כמו דתם של רוב הרומנים. הערכות שונות קובעות מספר של עד מאה אלף בולגרים בחבל מונטניה.

הבולגרים של דוברוג'ה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הבולגרים של בסרביה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
אלכסנדרה דדריו

ביוגרפיה

דדריו נולדה בניו יורק, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא איטלקי, צ'כוסלובקי ובריטי. היא בתם של כריסטינה, עורכת דין, וריצ'רד דדריו, תובע ביחידה נגד טרור לשעבר במשטרת העיר ניו יורק. גם אחיה, מת'יו דדריו , הוא שחקן. יש לה גם אחות בשם קת'רין. סבה מצד אביה היה אמיליו ק' דדריו, נציג דמוקרט בבית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת קונטיקט בין השנים 1959–1971.
דדריו גדלה באפר איסט סייד של מנהטן. היא בוגרת בית הספר הפרטי לבנות ברירלי ובית ספר מקצועי לילדים, בו לומדים ילדים שכבר עובדים או שואפים לעבוד כשחקנים. דדריו מספרת שהחליטה להיות שחקנית כבר בגיל 11. היא למדה במרימאונט מנהטן קולג'. לדבריה, במשך שנים למדה את טכניקת מייזנר .

קריירה

בשנת 2002, בגיל 16, עשתה דדריו את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה, באופרת הסבון "כל ילדיי", בה גילמה את הנערה הפגועה לורי לואיס. ב-2007 שיחקה בסרט האימה של מרי למברט "עליית הגג" לצד ג'ייסון לואיס. תפקידה הגדול הראשון היה גילום דמותה של אנבת' צ'ייס בסרט הפנטזיה-הרפתקאות "פרסי ג'קסון וגנב הברק" (2010). על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס בחירת הנוער 2010 בקטגוריית פריצת השנה. בתקופה זו שיחקה את קייט מוראו, מושא אהבתו של ניל קפרי (מאט בומר) בסדרה "צווארון לבן". 
בשנת 2011 שיחקה בסרט הקומדיה "רווקים לשבוע". היה לה גם תפקיד חוזר בסדרה "הורות".
בשנת 2012 היא כיכבה בוידאו-קליפ לשיר "Radioactive"  של להקת Imagine Dragons, והיה לה תפקיד אורח בסדרה הקומית "פילדלפיה זורחת". תפקיד הכוכב הראשון שלה בסרט מאז "פרסי ג'קסון" היה כהת'ר מילר בלהיט "המנסרים מטקסס בתלת מימד", שיצא בשנת 2013 אף על פי שהצילומים נערכו כמעט שנתיים קודם לכן. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס הקולנוע של MTV‏ 2013 בקטגוריית "Best Scared-As-Shit Performance" . בשלהי 2013 חזרה דדריו לתפקיד אנבת' צ'ייס בסרט "פרסי ג'קסון וים המפלצות". 
בשנת 2014 דדריו משכה את תשומת לב התקשורת בתפקידה בעונה הראשונה של הסדרה "בלש אמיתי" של HBO. היא הופיעה בארבעה פרקים בתור ליסה טראגנטי, אחת המאהבות של דמותו של וודי הרלסון. לאחר מכן הופיעה בקומדיה "איך להיפטר מהאקסית"  לצד אנטון ילצ'ין.
בשנת 2015 היה לה תפקיד ראשי בסרט "סן אנדראס", על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס בחירת הנוער 2015 בקטגוריית שחקנית בסרט פעולה. כמו כן, הייתה מועמדת לפרס Golden Schmoes לשנת 2015 על תפקידה זה בקטגוריית Best T&A of the Year. באותה שנה הייתה לדדריו הופעת קמע בפרק הפיילוט של הסדרה הקומית של ויל פורטה, "האיש האחרון בעולם", והייתה לה הופעת אורח בסדרה "אימה אמריקאית: המלון", בה שיחקה גרסה בדיונית של המעצבת נטאשה רמבובה .
בשנת 2016 היה לדדריו תפקיד משנה (מוניקה) בסרטו של ניקולס ספארקס, "הבחירה" . דדריו מדבבת את הדמות הצרעה במשחק הווידאו "Marvel Avengers Academy" ‏ (2016), על פי סדרת הקומיקס האוונג'רס.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הקומי "טיסה לשלושה" (The Layover)  של ויליאם ה. מייסי. באותה השנה לוהקה לתפקיד הנשי הראשי בסרט "משמר המפרץ", עיבוד קולנועי לסדרה באותו השם משנות ה-90, ושיחקה בתפקיד סאמר קווין, שגולמה בסדרה על ידי ניקול אגרט . ושיחקה בתפקיד קטן בקומדיה "הבית תמיד זוכה" לצד איימי פולר וויל פרל. 
בשנת 2018 כיכבה בסרט "תמיד גרנו בטירה" לצד טאיסה פרמיגה וסבסטיאן סטן, הסרט אשר מבוסס על ספר באותו שם משנת 1962 שנכתב על ידי שירלי ג'קסון. כמו כן, כיכבה בסרט הקומי "כאשר נפגשנו לראשונה" לצד אדם דווין, והשתתפה בוידאו-קליפ של מארון 5 לשיר "Wait".
בשנת 2019 כיכבה לצד טיילר הקלין בסרט את יכולה לשמור סוד?

חיים אישיים

דדריו מתגוררת בלוס אנג'לס.
סעודת הבראה

בהלכה, סעודת הבראה היא חלק ממנהגי האבלות. סעודה זו היא הסעודה הראשונה במהלך שבעת ימי האבלות, לאחר שחוזר האבל מקבורת המת. על פי ההלכה, סעודה זו נערכת דווקא על ידי שכניו או קרוביו של האדם השרוי באבל, ולא על ידי האבל עצמו.
השימוש הראשון במילה 'הבראה' במשמעות האכלה לאבל נאמרה בדוד אחרי שקבר את אבנר בן נר: "וַיָּבֹ֣א כָל־הָעָ֗ם לְהַבְר֧וֹת אֶת־דָּוִ֛ד לֶ֖חֶם בְּע֣וֹד הַיּ֑וֹם" (ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק ל"ה).
נהוג שהאוכל לסעודה זו כולל דווקא מאכלים עגולים (כגון ביצים קשות, עדשים, לחמניות או בייגלה), כדי לסמל את הגלגל החוזר בעולם, היינו את מחזור החיים והמוות שעובר על כל בני האדם. לפי פרקי דרבי אליעזר עדשים הם מאכל המסמל אבלות, בין השאר על חורבן בית המקדש.
במצרים ובארץ ישראל נהגו להגיש בסעודה זו רק פת וביצים קלופות, כדי שהאבל לא יצטרך לקלף את הביצים ובכך יראה כרעבתן. מקובל היה שרק שמש חברה קדישא סועד עם האבל. אם האבל יחידי, אוכלים  עמו שני שמשים כדי שיצטרפו לזימון, ומביאין יין לכוס ברכת המזון.
בקרב יהדות ארצות האסלאם נהוג לעשות סעודה ביום השביעי לאבילות וביהדות תימן נקראת סעודה זו בשם "סעודת הבראה".
יו הופר

התקופה המוקדמת

הופר החל את הקריירה שלו בשנת 1963 כאשר ניגן עם דייוויד אלן ורוברט וויאט בהרכב שנקרא The Daevid Allen Trio. בשנת 1964 ייסד ביחד עם אחיו, בריאן הופר, רוברט וויאט, קווין איירס וריצ'רד סינקלייר את להקת The Wilde Flowers, ועל אף שהלהקה לא הוציאה אלבום מעולם, היא נחשבת למייסדת זרם הקנטרברי, ואשר ממנה נולדו להקות סופט מאשין וקראוון.

סופט מאשין (1968-1972)

בתחילה, תפקידו של הופר בלהקה היה מנהל הלהקה, למרות שהשתתף בהלחנת חלקים מהאלבום הראשון The Soft Machine, ואף ניגן בבס בשיר אחד. בשנת 1969 הוא צורף כחבר ללהקה באלבומה השני, Volume Two, והשתתף ביחד עם וויאט ומייק רטלדג' בהקלטות אלבום הסולו הראשון של סיד בארט, The Madcap Laughs. הופר המשיך כבסיסט וכמלחין בלהקה עד לשנת 1973, במהלך תקופתו בלהקה התפתחה הלהקה מסגנון של פופ פסיכדלי לסגנון של פיוז'ן ג'אז אינסטרומנטלי. בשנת 1972, מעט לפני עזיבתו את הלהקה, הקליט הופר את אלבום הסולו הראשון שלו אשר נקרא 1984 (על שם ספרו של ג'ורג' אורוול), אשר היה אלבום ללא שאיפות מסחריות בו הוא השתמש בטכניקות של לולאות מוזיקליות בסרט מגנטי.

1973 - 2009

לאחר עזיבתו את סופט מאשין, ועד לסוף שנות השבעים עבד הופר עם אמנים רבים כסטומו ימשטה היפני, קרלה בליי, להקת גילגמש ועוד. בשנות השמונים לקח הופר הפסקה מנגינה ויצירה, אך חזר כעבור כשנתיים. באמצע שנות השמונים ניגן עם חבורה של מוזיקאים הולנדים בהרכב אשר נקרא Hopper Goes Dutch, אך לאחר הצטרפותו של הגיטריסט הצרפתי פטריס מאייר שונה שמו של ההרכב ל-the Hugh Hopper Franglo-Dutch Band. במקביל לכל זאת, לא זנח הופר את קריירת הסולו שלו, והמשיך להקליט אלבומים במהלך כל אותה התקופה.

מותו

הופר אובחן כחולה במחלת הלוקמיה ביוני 2008, והחל לקבל טיפולי כימותרפיה. לאור מצבו הבריאותי, ביטל הופר את סבב ההופעות המתוכנן שלו.
הוא נישא לשותפתו לחיים, כריסטין, ב-5 ביוני 2009, וכעבור יומיים, ב-7 ביוני 2009 נפטר.
יעקב וסרמן

ביוגרפיה

יעקב וסרמן נולד בפירט שבבוואריה, ובגיל צעיר התייתם מאמו. בגיל צעיר גילה עניין בספרות ופרסם קטעי כתיבה שונים בעיתונים. אביו, שהיה סוחר זעיר, לא גילה נכונות לתמוך בשאיפותיו הספרותיות ועל כן וסרמן עבד לאחר סיום לימודיו במשך זמן קצר כשוליה לאיש עסקים בווינה.
וסרמן שירת בצבא הגרמני בנירנברג, ואחר שהה בדרום גרמניה ובשווייץ. בשנת 1894 עבר למינכן, שם עבד כמזכיר ואחר כעורך, יחד עם תומאס מאן, בעיתון "זימפליציסימוס", ובהמשך למד משפטים באוניברסיטת מינכן. בתקופה זו הוציא את הרומן שלו, "מלוזינה" והתוודע אל המשוררים ריינר מריה רילקה והוגו פון הופמנסטאל.
משנת 1898 היה מבקר תיאטרון בווינה. בשנת 1901 נשא לאישה את יולי שפייר, שממנה התגרש בשנת 1915. שלוש שנים לאחר גירושיו התחתן שוב, הפעם עם מריה קרלווייס.
אחרי 1906 חי לסירוגין בווינה או באלטאאוזה (Altaussee) בשטיריה, שם מת בשנת 1934 לאחר מחלה קשה.
בשנת 1926 נבחר לאקדמיה הפרוסית לאמנות. הוא התפטר בשנת 1933, ובכך הקדים בדוחק את גירושו על ידי הנאצים. באותה שנה נשרפו ספריו בכיכר בבל ונאסרו להפצה בגרמניה.
יצירתו של וסרמן כוללת שירה, מאמרים, רומנים וסיפורים קצרים.
כריסטיאן קנור פון רוזנרות

כריסטיאן קנור פון רוזנרות (בגרמנית: Christian Knorr von Rosenroth; ‏1636–1689) היה מלומד גרמני נוצרי, משורר, מזרחן, חוקר יהדות, וממייסדי מחקר ההבראיזם הנוצרי.

חייו

רוזנרות נולד בשלזיה (כיום בפולין) לאב כומר, למד באוניברסיטה של שטטין תאולוגיה, משפטים, היסטוריה, פילוסופיה ושפות קלאסיות. לאחר מכן עבר לאוניברסיטאות של ויטנברג ולייפציג, ומשם נסע להולנד צרפת ואנגליה. בהולנד יצר רוזנרות קשר עם המנוניטים, ולמד קבלה אצל רב העיר אמסטרדם, מאיר שטרן.
עם שובו לגרמניה קיבל את הזמנתו של המיסטיקן והתיאוסוף, הדוכס מזולצבאך (Sulzbach, כיום במדינת פפאלץ). השתקע בעיר והשקיע עצמו ללימודי שפות מזרחיות ובעיקר עברית, וכן רכש ידיעות נוספות בקבלה.
רוזנרות גרס זיקה עמוקה בין רעיונות הקבלה ובין התאולוגיה הנוצרית, ועל מנת להוכיח את רעיונותיו הוא טרח לתרגם ללטינית שורה של חיבורי יסוד קבליים, בהם חלקים מספרות הזוהר (אידרא רבה, אידרא זוטא, ספרא דצניעותא, תיקוני הזוהר) וחלקים מכתבי האר"י וספר "שער השמים" של רבי אברהם כהן דה-הירירה.
על פי פרשנותו של רוזנרות, המונח "אדם קדמון" הקבלי מקביל לישו הנוצרי, ושלוש הספירות העליונות מייצגות את השילוש הקדוש. את עיקרי שיטתו להתאים את הקבלה לדוקטרינות הנוצריות הוא הרצה בספריו Apokalypse-Kommentar ו"קבלה חשופה" (Kabbala denudata) העוסק בספר הזוהר.
יובי תשומה כ"ץ

ביוגרפיה

יובי (באמהרית: Ye-wuv-mert=የውብምርት, פירוש: תוצרת טובה) נולדה באתיופיה בשנת 1977 (תאריך לידה לא ידוע). עלתה לישראל דרך סודן בגיל 5-6 ב-"מבצע משה".  
ב-1998, עם סיום שירותה הצבאי כמורה חיילת, הדריכה במחנה קיץ של "רמה" בארצות הברית. לאחר חזרתה ארצה הצטרפה כמדריכה וכרכזת לתוכנית הרב-תרבותית בחברה להגנת הטבע, שם הדריכה במשך 7 שנים, וניהלה את בית הספר שדה "עירוני שורק" ברחובות. יובי פיתחה תוכניות להכשרת מנהיגים צעירים בקרב נוער בסיכון.     
למדה לתואר ראשון בלימודי ארץ ישראל וחינוך בשלוחה של אוניברסיטת בר-אילן באשקלון, וחינוך במכללת בית ברל.     
בשנת 2005 הייתה ממייסדי עמותת "חברים בטבע - העצמה קהילתית" המקימה גרעינים של יוצאי אתיופיה וישראלים ותיקים בשכונות שבהן ריכוז גדול של יוצאי אתיופיה, כדי לעודד צעירים מצליחים מהקהילה לגור בשכונות שבהן גדלו ולהוות מודל לחיקוי. כחלק מהקמת העמותה הייתה חברה ומנהלת גרעין ביישוב גדרה במשך שמונה שנים. "כשאנחנו עוברים לגור בשכונה זה כמו להכניס חמצן לתוך אינקובטור." 
יובי מדריכה סדנאות בנושאי זהות ודפוסי מחשבה במעבר בין תרבותי, הורות והנרטיב של הישראלים יוצאי אתיופיה, וכן חקלאות אורגנית גם במסגרת התוכנית של קרן קרב. 
על סיפור עלייתה של יובי נכתב הספר "עץ הסוכריות של יובי" (ב-2011 באנגלית, ב-2018 בעברית). 
בבחירות של 2013 נבחרה יובי כחברת מועצה בגדרה.

פרסים

לאות הוקרה על פעילותה החברתית זכתה יובי ביום העצמאות 2011 להדליק משואה בטקס הממלכתי בהר הרצל, שנערך בסימן "ערבות הדדית".  
באותה שנה קיבלה את פרס ראש הממשלה ליזמות וחדשנות שלא למטרת רווח.  
ב-2011 זכתה בפרס מתנאל לעשייה קהילתית.  
בשנת 2019 זכתה בתעודת "מנהיגה פורצת דרך" של פורום ירוסלם.
קובה גודינג ג'וניור

ביוגרפיה

גודינג ג'וניור נולד וגדל בברונקס, ניו יורק. אמו שירלי היא זמרת, ואביו קיובה גודינג סניור הוא סולן להקת "The Main Ingredient". יש לו שני אחים: הזמר טומי והשחקן עומר. משפחתו עברה ללוס אנג'לס לאחר הצלחת להקת אביו. לאחר שנתיים עזב האב את משפחתו. גודינג ג'וניור ומשפחתו החלו לגור במלונות בלוס אנג'לס. בעקבות כך, הוא עבר בין בתי ספר ארבע פעמים לאורך ילדותו. בגיל 13 הוא הוטבל לנצרות בשנית.

קריירה

תפקידו הראשון היה כרקדן של הזמר ליונל ריצ'י באירועי אולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984. לאחר שלוש שנים בהן למד אומנות יפנית, החל להתמקד במשחק. בשנות השמונים השתתף בסדרות הטלוויזיה "בלוז לכחולי המדים" ו"מקגייוור". חשיפתו הגדולה הייתה ב-1991 בעקבות השתתפותו בסרט "החבר'ה מהשכונה". בעקבות הצלחה זו, הוא שיחק בסרטים "בחורים טובים" ו"התפרצות".
ב-1996 השתתף בסרט "ג'רי מגווייר" של הבמאי קמרון קרואו. הסרט זכה להצלחה רבה וגודינג זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בסרט. המשפט "Show Me The Money" שאמר במהלך הסרט הפך לביטוי פופולרי בארצות הברית.
ב-1999 גילם את דמותו של עורך הדין לאבון ראסל במותחן "רב מכר לרצח", אותו כתב וביים ראודי הרינגטון. גודינג ג'וניור הופיע גם בסרטים "אמריקן טריפ", "נורביט" ו"אבא בא למחנה". ב-2002 קיבל כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד. 
ב-2007 הוא הופיע לצד מייקל ג'ורדן בפרסומות להלבשה תחתונה.
בשנת 2014 שיחק בדרמה ההיסטורית "סלמה" של אווה דוברני בתפקיד פרד גריי. בשנת 2015 התארח בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "אימפריה" בתפקיד פומה, בכיכובם של טרנס הווארד וטראג'י פ. הנסון.  
ב-2016 לוהק לסדרה סיפור פשע אמריקאי בתפקיד או. ג'יי. סימפסון.
בשנת 2018 ביים את סרטו העלילתי הראשון "ביצי קוויאר", בו גם משחק בתפקיד ראשי לצד פמקה ינסן וריצ'רד דרייפוס.

חיים אישיים

גודינג ג'וניור נשוי לשרה קאפר, ולהם שלושה ילדים.
גלאסנוסט

גלאסנוסט (רוסית: Гласность, להאזנה (מידע · עזרה)) - "חופש הביטוי", "פתיחות", "חסר צנזורה", הייתה אחד מקווי המדיניות שהציג מיכאיל גורבצ'וב בברית המועצות בשנת 1985. מטרתו של גורבצ'וב במדיניות הגלאסנוסט הייתה בחלקה ללחוץ על השמרנים במפלגה שהתנגדו למדיניות ארגון הכלכלה מחדש (פרסטרויקה).
רבקה מדר

ביוגרפיה

מדר נולדה בקיימברידג' שבאנגליה. במשך שנה הייתה דוגמנית בניו יורק, והופיעה במודעות עבור לוריאל.
ב-2003 גילמה את מורגן גורדון ב-17 פרקים של אופרת הסבון "כל ילדיי". ממרץ עד יוני 2004 הופיעה בתפקיד מרגרט קוקרן באופרת הסבון "One Life to Live".
בסתיו 2006 שובצה מדר כשחקנית קבועה בסדרה "צדק" של רשת FOX. הופקו 13 פרקים, אך הפרק האחרון כלל לא שודר בארצות הברית עקב אחוזי מדרוג נמוכים.
ב-2012 הופיעה מדר בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "Work it". צולמו 13 פרקים, אך רק שניים מהם שודרו בארצות הברית.
בשנים 2008–2010 הופיעה מדר ב-17 פרקים בסדרה "אבודים", בתפקיד שארלוט לואיס.
בשנים 2014–2017 שיחקה מדר בתפקיד זלינה, המכשפה הרעה מהמערב, בסדרה "עד עצם היום הזה". הדמות הופיעה במחצית השנייה של העונה השלישית במחצית השנייה של העונה הרביעית, וגם בעונה החמישית והשישית. ב-12 במאי 2017 פרסמה בחשבון האינסטגרם שלה כי לא תמשיך לשחק בעונה השביעית של הסדרה. אבל זמן קצר לאחר מכן התברר כי היא כן תחזור לעונה השביעית למספר פרקים.
מאז נובמבר 2016, מדר נשואה.
חזיר גמדי

מאפיינים

זהו החזיר הקטן ביותר בעולם - אורכו 58-6 ס"מ בממוצע ומשקלו 6-9 ק"ג. הוא מתחבא בשיחים משמש, רוחות וטורפים.
החזיר מצוי במדינות הבאות: בנפאל, בהוטן ובמדינת אסאם שבהודו. הוא מצוי בעיקר בערבות עשב גדולות עם עשב שופע כמו בשמורת הטבע מנאס  ושמורת קאזירגנה , שם העשב יכול לגדול לגובה רב. באזורים אלה מצויים חיות אסייתיות רבות כמו קרנפים, פיל אסייתי, אייל ברסינגה, תאו המים וחזירי בר שבניגוד לקרובם אינם בסכנת הכחדה, וכן טורפים כמו טיגריס בנגלי ונמר הודי.
החזירים מצויים בסכנה גם בשמורות הטבע עקב ציד לא חוקי, שריפות, אובדן אזורי מחיה לחקלאות, מרעה צאן וטורפים.