google/wiki40b huggingface dataset:
מתג (לשון)

מתג (מכונה גם מאריך, מעמיד או גַּעְיָא) הוא סימן בדמות קו מאונך קטן (◌ֽ) הממוקם תחת אחת מאותיותיה של המילה. בתנ"ך מטרתו של המתג היא לציין הארכה של התנועה שאליה הוא מתלווה. כתוצאה מהארכה זו נוצרת הטעמה משנית (נחץ) של הברת המתג, בנוסף להטעמת המלעיל או המלרע. בעת החדשה (בעיקר בסידורי התפילה) המתג עשוי לשמש לסימון ההברה המוטעמת, בעיקר כאשר יש להגות אותה בהטעמה מלעילית.

השימוש העיקרי

שימושו העיקרי של המתג הוא כחלק מטעמי המקרא, אך בניגוד לטעמים שנועדו ללמד על פיסוק המשפט (הפסוק) בצורה נכונה, תפקידו של המתג הוא להאריך במעט את התנועה שמתלווה אליו. מילה קצרה בת שתי הברות אינה זקוקה למתג בדרך כלל, שכן מיקום הטעם של טעמי המקרא מסמן אם היא נקראת מלעיל או מלרע. הצורך במתג קיים לרוב במילה בת שלוש הברות או יותר. במילה כזו, בעיקר כאשר היא מלרעית, עלולות ההברות הראשונות להיקרא במהירות, בצורה שתבליע חלק מהן והן לא יישמעו כיאות. במקרה כזה יבוא מתג תחת אחת ההברות הראשונות, בדרך כלל הראשונה במילה. אזי יידע הקורא להפסיק מעט לפני ההברה הבאה, וכתוצאה מכך היא תישמע היטב כראוי. ההברה שתחתיה המתג הופכת להברה מוטעמת הטעמה משנית, כלומר הטעמה פחות חזקה ביחס להטעמה העיקרית שבמילה.
להלן דוגמאות לשימוש במתג אחד במילה (המתג תחת האות המודגשת): שַׁעַטְנֵז, לִרְצֹנְכֶם, תֹּאכְלֶנּוּ. במילה שעטנז למשל, יקרא הקורא את ההברה הראשונה - "שַ" - מעט יותר ארוכה מאלו שאחריה, אך פחות ארוכה מן ההברה האחרונה - "נֵז" - המוטעמת.
במילה ארוכה במיוחד ניתן למצוא שני מתגים. לדוגמה: מֹשְׁבֹתֵיכֶם, וּלְאֶבְיֹנְךָ.
פעמים רבות בא מתג לפני אחד החטפים, במטרה למנוע חטיפת יתר של ההברה החטופה. כך למשל במילים: וַאֲשֶׁר, לְאַהֲבָה, אַחֲרֵי, נַעֲרָה.
למתג השפעה רבה על הגיית המילה, מלבד ההפסקה הקלה בקריאתה. לעיתים הוא גורם לשווא שאחריו להיקרא כשווא נע, כאשר לולא המתג היה השווא נח. כך למשל במילה "וּלְהַבְדִּיל" (בראשית, א', י"ח), או במילה "וּבְשָׁכְבְּךָ" (דברים, ו', ז'). בלעדי המתג היה השווא שאחרי השורוק שווא מרחף, ועל ידי המתג - שגרם להפסקה קלה בקריאה - הפך השווא לשווא נע, ככל שווא בראש הברה. 
בעברית ישראלית נשמט המתג מהניקוד המקובל, וכיום אין בו שימוש מלבד לצרכים ליטורגיים.
קוד יוניקוד עבור המתג הוא: &#1469i.

כסימן הטעמה

שימוש נוסף למתג קיים בעיקר בסידורי התפילה. נהוג לסמן את ההברה המוטעמת במילה על ידי הוספת מתג תחת ההברה. בחלק מהסידורים מסמנים רק את המילים שהטעמתן היא מלעילית, וזאת עקב העובדה שרובן של המילים הן מלרעיות ואין צורך לסמן את הטעמתן. חלק מהמילונים (כגון מילון אבן שושן) מסמנים את ההברה המוטעמת באמצעות מתג במילים מלעיליות.
גשר שרונה

מסע וילהלם השני לארץ ישראל

ביום רביעי, י' בחשוון תרנ"ט, 26 באוקטובר 1898, רכבה הפמליה המלכותית מחיפה בדרכה ליפו. "מחיפה עבר וילהלם במרכבה לאורך השרון, על גשרים מיוחדים שנבנו לכבודו על נחל מערות, על נחל דליה (דיפלה) ובשפך נחל תנינים, והם קיימים עד ימינו". בערבו של אותו היום חנתה השיירה בחאן בורג', כיום ממערב לבנימינה. למחרת היום חצתה השיירה "את הירקון בג'יסר אל הדאר, כדרך שעשו זאת יהודית ומשה מונטיפיורי כשישים שנה קודם לכן. ואילו על ואדי מוצרארה כבר המתין להם הגשר הרביעי בסדרת "גשרי הקייזר"", בפי העם "גשר מוסררה" ולימים במפות המנדט גשר שרונה.

במלחמת העולם הראשונה

מסוף 1917 חצתה מסילת הברזל הצבאית הצרה הבריטית מנמל יפו ל'גבעת ג'נקינס' את גשר שרונה והמשיכה בדרך אבא הילל עד לגדה הדרומית של הירקון. המסילה חצתה את הירקון על גשר באזור עשר טחנות, מול ח'ירבת הדרה ופנתה צפון-מערבה לעבר 'גבעת ג'נקינס' על בסיס דרך הרצליה עם הסתעפות לכיוון שייח מוניס.

ראשיתה של עיר גנים

כשנה לאחר כינונו של ממשל אזרחי בריטי בארץ ישראל בח' באדר ב' תרפ"א שבו אנשי אגודת עיר גנים למלאכת המשא והמתן על קניית הקרקע. באביב תרפ"א החלו אנשי האגודה ברכש ציוד מעודפי הצבא הבריטי. נשקלה רכישתו או חכירתו של חלק מתואי מסילת הברזל הצבאית הבריטית ששמשה רכבת קלה בימי המלחמה, וקישרה בין יפו לשטח המיועד לבניה, וכן קרונות וקטר, לטובת הובלת חומרי בניין ליישוב המתוכנן. באסרו חג פסח תרפ"א אף הספיקו חלוצי עיר גנים לנצל את תואי הרכבת לנסיעה אזרחית חגיגית ויחידה שיצאה מתחנת הרכבת תל אביב, חלפה מדרום לשרונה וחצתה את ואדי מוסררה על גשר שרונה לעבר אדמות עיר גנים בגדה המזרחית של הואדי, מתחם הבורסה של היום. למחרת היום פרצו מאורעות תרפ"א ושוב הואטה המלאכה. תוכניות הרכישה/חכירה של התוואי והציוד לא הבשילו לכדי מעשה ועד לפירוקה בשלהי 1922 נגררו על המסילה קרונות שהובילו חומרי בניין לבניית עיר גנים ושכונת בורוכוב, לימים, גבעתיים, על ידי סוסים ופרדות.

לאחר קום המדינה

גם הגשר המנדטורי וגם הגשר בשנותיה הראשונות של המדינה ניצבו באותה הנקודה בגובה נמוך של כשלושה מטרים מעל ערוץ האיילון כך שבחורפים גשומים הוצף הגשר ולא התאפשרה עליו התנועה. הואיל וברבות השנים הוסט מסלול האיילון, מימי הנחל נותבו לתעלת האיילון ומחלף ארלוזורוב נבנה מעליו, זורמת כיום התנועה ברחוב מנחם בגין ברמת גן למרגלות מתחם הבורסה על בסיס הואדי - מעבר מוסררה ההיסטורי.
דיולה גוזון

חייו וקריירה

הוריו של גוזון שהתגוררו באסטרגום (עיר בצפון מרכז הונגריה) והתארחו בעיירה אֵישֶקְאוּיוַואר (אז אוסטרו-הונגריה, כיום נובה זמקי בסלובקיה) אצל הורי אמו של גוזון כשהלידה החלה. כך שהוא נולד שם. הוא גדל באסטרגום וסיים את בית הספר למשחק הפרטי של סידי רקושי. החל את הקריירה שלו באוראדיה והפך מוכר רק כשאנדרה נאדי חתם אתו חוזה משחק בקברט שלו בבודפשט.
בשנת 1917 נשא לאישה את לילי ברקי, הפרימדונה של "קברט גרניום". הזוג הופיע ביחד פעמים רבות. משנת 1927 הפך גוזון לחבר בתיאטראות שונים. ליד ענף האופרטה הוא נמשך תמיד למשחק הדרמטי: לראשונה חתם אתו חוזה התיאטרון הלאומי בשנת 1935. בתקופת מלחמת העולם השנייה, כיהודי הוא לא היה יכול לשחק בשל החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, אלא במסגרת ה-או.מ.י.ק.ה. הוא הסתתר במקום מחבוא בביתו ואצל שכן. חזר לתיאטרון הלאומי רק בתום המלחמה בשנת 1945 ונשאר בצוות שלו עד סוף ימיו.
גוזון כיכב בסך הכל בכ 90 סרטים (כבר היה על המסך בעידן הסרט האילם). העשיית הקולנועית שלו העלתה את הפופולריות שלו ללא ספק. הוא ואשתו קנו בית בעיירה קטנה ליד בודפשט (שהיום חלק מהעיר בודפשט רבתי) ברקושליגט, שם שרדו את מלחמת העולם השנייה. גוזון התגורר בבית הזה כמעט עד מותו.
אנרגיה פוטנציאלית חשמלית

אנרגיה פוטנציאלית חשמלית היא אנרגיה פוטנציאלית האצורה בשדה חשמלי, הנובעת מכוח לורנץ הפועל על מטען חשמלי בשדה אלקטרומגנטי. יחידת ה-SI של אנרגיה פוטנציאלית חשמלית היא ג'אול.

אנרגיה פוטנציאלית של חלקיק טעון

האנרגיה החשמלית נובעת מהימצאותו של מטען חשמלי בתוך שדה חשמלי. האנרגיה הפוטנציאלית החשמלית של חלקיק q המצוי בפוטנציאל חשמלי  שווה למכפלה . העבודה הנדרשת להעברת מטען זה דרך הפרש פוטנציאלים נתון על ידי המשוואה הבאה:

אנרגיה פוטנציאלית האצורה בקבוצת מטענים

האנרגיה הפוטנציאלית בין שני מטענים שווה לאנרגיה הפוטנציאלית של אחד המטענים בהשפעת השדה החשמלי שיוצר המטען השני. כלומר, אם מטען  יוצר בנקודה  בה מונח מטען  פוטנציאל חשמלי , אז האנרגיה הפוטנציאלית האצורה תהיה: . ניתן היה לחשב את האנרגיה גם על פי הפוטנציאל בנקודה , ולכן ברור שמתקיים: 
ביטוי זה ניתן להכללה עבור קבוצה של  מטענים  הממוקמים בנקודות , כאשר בכל אחת מנקודות אלו יש פוטנציאל של  שנוצר בהשפעת כל המטענים פרט למטען הנמצא בנקודה . הביטוי עבור המקרה הכללי הוא: 
הערה: ההכפלה בחצי נועדה לפצות על ספירה כפולה של ההשפעה ההדדית בין כל שני מטענים.
אנביניליום

היסטוריה

יסודות על-כבדים, כמו אנביניליום, מיוצרים רק על ידי היתוך גרעיני. ניתן לחלק את תגובות ההיתוך הללו ל"חם" ול"קר", תלוי באנרגיית העירעור של הגרעין המורכב המיוצר. בתגובות היתוך "חמות", מואצים יסודות כימים מסדרת האקטינידים, מה אשר מביא גרעינים מורכבים בעלי אנרגיית עירעור גבוהה יחסית (40–50 eV). בתגובות היתוך "קרות", מואצים יסודות כימים מסדרת מתכות המעבר העמידות (בדרך כלל עופרת וביסמוט), מה אשר מביא גרעינים מורכבים בעלי אנרגיית עירעור נמוכה יחסית (10–20 eV).
האונונניום והאנביניליום הם היסודות הקלים ביותר שטרם סונטזו, בניגוד לכל היסודות הקודמים אשר הגיעו לשיאם ביסוד אוגאנסון (יסוד 118). ניסיונות הסינתוז של יסודות 119 ו-120 דוחפים את גבולות הטכנולוגיה הנוכחית, כנראה בגלל חוק חתך הפעולה של תגובות הייצור וזמן מחצית החיים הקצרה שלהם, שצפויים להיות בסדר גודל של מיקרו-שניות.
הרי נפתלי

הרי נפתלי הם רכס הרים במזרח הגליל העליון. גבול הרכס ממזרח הוא כביש 90 המסמן את מערב עמק החולה, ממערב - ואדי דובה שבלבנון, מצפון - נהר הליטאני ומדרום - נחל דישון. רק מזרחו של הרכס נמצא בתחומי מדינת ישראל וחלקו המרכזי מכונה רכס רמים. אורכם של הרי נפתלי מצפון לדרום הוא כ-25 ק"מ, ורוחבם ממזרח למערב הוא כ-10 ק"מ. שטח הרי נפתלי הוא כ-210 קמ"ר. פסגת הרכס נמצאת צפונית למנרה, בהר שנאן, שגובהו 902 מטר מעל פני הים.

צמחיית הרכס

בהרי נפתלי מסלולי טיול רבים, ובמזרח הרכס עובר שביל ישראל. מהמזרח ניתן לצפות אל עבר עמק החולה, רמת הגולן והחרמון. מחצית מהרכס הישראלי ניטע על ידי קק"ל, בעיקר באורנים, ברושים ואקליפטוסים. היער הטבעי כולל מגוון עצים ארצישראלי אופייני: אלון מצוי, אלון תולע ואלה ארצישראלית. היער עשיר גם במגוון שיחים ופרחים ייחודיים. לאורך הרכס נובעים מספר מעיינות, בעיקר בחלקו הצפוני.
בדרום הרי נפתלי נמצאת בקעה פורייה - "בקעת קדש", בה מגדלים כרמים ועצי פרי נשירים. הבקעה היא תופעה גאולוגית ייחודית, ומשערים שנוצרה עקב התמוטטות של חללים תת-קרקעיים.
טילים שנורו על ידי חזבאללה במלחמת לבנון השנייה פגעו קשות ביער הרי נפתלי. לאחר המלחמה נכרתו עצים רבים שנשרפו, ובמקומם ניטע מגוון של עצי חורש טבעי ומיני מחטניים שונים, ביניהם ארזים רבים.

יישובי  ואתרי הרי נפתלי

בהרי נפתלי יישובים מעטים: מנרה, משגב עם, רמות נפתלי, יפתח, מלכיה, מרגליות, דישון ואביבים.
בעבר שכנה בהר נפתלי העיר המקראית קדש בגליל, ששימשה, בין השאר, כעיר מקלט. כיום מזוהה קדש בגליל בתל קדש. אתר קדום נוסף הוא מצודת הונין, מצודה צלבנית שחלקים ממנה נשתמרו במצב מעולה. אתרים נוספים נמצאים לאורך הדרך ביניהם מצודת כ"ח. בקטע הכביש שבין צומת כ"ח לצומת ישע נמצאת נקודת תצפית מצפה רן, ממנה ניתן להשקיף על עמק החולה ורמת הגולן.
קפה קוסטה

היסטוריה

בשנת 1971 יסדו האחים ברונו וסרג'יו קוסטה מפעל לקליית קפה בלונדון, אשר סיפק את תוצרתו לספקי שירותי הסעדה ובתי קפה באזור. בשנת 1978 פנתה החברה לעסקי קמעונאות עם פתיחת החנות הראשונה בדרך ווקסהול ברידג' בלונדון. בשנת 1995 העסק נרכש על ידי חברת ויטברד הבריטית והפך לחברת בת בבעלות מלאה. בשנת 2009 נפתח הסניף ה-1,000 של החברה בקארדיף. מאוחר יותר ויטברד רכשה גם את רשת בתי הקפה "Coffeeheaven" שפעלה בעיקר במרכז ומזרח אירופה ומיתגה את החנויות מחדש כחלק מרשת קוסטה. בסוף 2010 הפכה קוסטה לרשת בתי הקפה המובילה בממלכה המאוחדת עם נתח שוק של 37.6% (מן ההכנסות).
כיום מפעילה החברה כ-1,700 סניפים, מרביתם בממלכה המאוחדת, וכמה מאות במרכז ומזרח אירופה, במזרח התיכון ובסין. סניפים רבים מצויים בחנויות הספרים "Waterstones", בחנויות "W H Smith", במלונות "רשת מריוט", ברשת בתי הקולנוע הבריטית "אודאון", ברשת חנויות "טסקו", ובסניפי "פיצה האט". הסניף הגדול ביותר ברשת נמצא בדובאי ובו 320 מקומות ישיבה.
משה מאור

ביוגרפיה

משה מאור, בן לצבי ורבקה מאור, נולד בתל אביב וגדל בפתח תקווה. הוא למד בבית הספר קפלן (ורבר) ובבית הספר התיכון אחד-העם, וניגן בתופים לאורך תקופת לימודיו.
לאחר השירות הצבאי למד לתואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, ולתואר שני במדע המדינה ותואר נוסף במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. את לימודי התואר השלישי במדע המדינה עשה בבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE). 
בשנים 1993-1996 כיהן כקצין מחקר (Research Officer) בבית הספר לכלכלה של לונדון; בשנת 1996 התקבל כמרצה בכיר למחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית, בשנת 1998 הועלה לדרגת פרופסור חבר; בשנת 2006 התמנה כמופקד הקתדרה למינהל ציבורי ע"ש משפחת וולפסון, ובשנת 2012 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.
מאור היה חבר במועצה להשכלה גבוהה, אך בפברואר 2016 נמנה עם ששת חברי המועצה (מתוך 19), שהתפטרו במחאה על כך ששר החינוך נפתלי בנט הדיח את פרופסור חגית מסר ירון מתפקידה כסגן יושב ראש המועצה. 
כיהן במועצה הציבורית ובוועד המנהל של מרכז מורשת מנחם בגין, במועצה הציבורית של "אות המעסיק המתקדם" לקידום נשים בעבודה (התאחדות התעשיינים) וכן בוועד המנהל של מועצת הביטחון לישראל.
בשנת 2004 יצא לאור ספרו "דרך הימין החברתי" (בהוצאת מרכז מורשת מנחם בגין והוצאת הקיבוץ המאוחד) בו הוא מציג את תפיסת עולמו הכלכלית-חברתית-לאומית.
שקף

היסטוריה ומאפיינים

היישוב נוסד בשנת 1981, בניסיון ליישב את אזור קו התפר כחלק מתוכנית הכוכבים של אריאל שרון לעיבוי ההתיישבות היהודית בקו התפר שבין הר חברון הגדוש בכפרים ועיירות פלסטיניים לבין האזור שממערב לו. מקור השם שקף ביישוב קדום "אום א-שקף", שמיקומו סמוך ליישוב שקף הנוכחי.
המושב ממוקם מדרום מזרח לקריית גת וממערב לחברון, בגבול שבין אזור ההר לאזור המדבר ונמצא בתוך שמורה ביוספרית. המושב עטוף בחורש טבעי ובפרחי בר רבים, בהם כלניות, רקפות, צבעונים, אירוסים ועוד. במושב מגדלים בעיקר ענבי מאכל וירקות חממה.
ב-2006 הוקם אתר קראווילות צמוד למושב, ובו שהה גרעין "מרשם", עד המעבר ליישוב הקבע נטע בשנת 2013. הגרעין התבסס ברובו על מפוני היישוב תל קטיפא מגוש קטיף ותושבי אליאב (חרוב).
במרחק כ-500 מ' משקף, מעברה השני של גדר ההפרדה, שוכן הכפר הפלסטיני בית עווא. כשלושה ק"מ מצפון מזרח למושב נמצא האתר הארכאולוגי ח'רבת בית מקדום, המזוהה עם העיר המקראית מקדה.
חקלאי המושב סובלים מפשיעה חקלאית נרחבת, שחלק ממנה זכה לפרסום בשל תפיסת גנבים פלסטינים בעת גניבת כ-20 טון עגבניות בסוף מרץ 2017.

דרך גישה

ב-8 ביוני 2009, חנכה החברה הלאומית לדרכים חלק מכביש 358 החדש, קטע באורך 17 ק"מ של כביש המחבר את מושב שקף והיישובים הסמוכים לו (אליאב, נטע, כרמי-קטיף ובני דקלים) למחלף שוקת.
אלכסנדר בריילובסקי

חייו

בריילובסקי נולד בקייב, אוקראינה (אם כי על פי מקורות מסוימים היה פולני). הוא החל את לימודי הפסנתר אצל אביו, פסנתרן מקצועי, ולמד בקונסרבטוריון של קייב, שם סיים את לימודיו עם מדליית זהב בשנת 1911. בין 1911 ל-1914 למד בווינה אצל תאודור לשטיצקי ואצל פרוצ'ו בוזוני בציריך והיה לאזרח צרפת בשנת 1926.
הופעתו הראשונה בקונצרט פומבי הייתה בפריז בשנת 1919. את הקלטותיו הראשונות עשה בברלין בשנים 1928 עד 1934 (בתקליטי 78). בשנת 1938 הקליט בלונדון לחברת "HMV". תקליטיו הבאים נעשו בחברת RCA ויקטור ולבסוף, בשנות ה-60', בחברת CBS. לצד תפוקתו העצומה ביצירות שופן, כלל ברפרטואר שלו גם את רחמנינוב, סן-סאנס, ליסט, דביסי ועוד.
בריילובסקי היה הראשון לנגן מחזור שופן שלם בשנת 1934 בפריז, ובחלק מן הרסיטל ניגן בפסנתר של המלחין עצמו. בהמשך הגיש עוד שלושים רסיטלים מיצירות שופן, בניו יורק בשנת 1938 ואחר בפריז, בריסל, ציריך, מקסיקו סיטי, בואנוס איירס ומונטוידאו. בשנת 1960 החליט לחדש את המחזורים בבריסל ובפריז. נגינתו כבר לא הייתה בשיאה בשלב זה, אך היו בה עדיין מן הניואנסים המרהיבים שאפיינו אותה בעבר והשליטה הכללית בכלי.
אלכסנדר בריילובסקי מת בניו יורק בגיל 80, מסיבוכים של דלקת ריאות.
בסוף שנות החמישים בקר בישראל ונגן את הקונצרט השני של רחמנינוב
לילי אלבה

נישואין ודוגמנות

אלבה פגשה בגרדה גוטליב באקדמיה הדנית המלכותית לאמנות שבקופנהגן, והן התחתנו בשנת 1904, כשלגוטליב מלאו 19 שנה ווגנר הייתה בת 22. שתיהן עבדו כמאיירות: אלבה התמחתה בציורי נוף וגוטליב איירה ספרים ומגזיני אופנה. שתיהן טיילו באיטליה ובצרפת, כשלבסוף התיישבו בפריז בשנת 1912, שם אלבה יכלה לחיות באופן פתוח כאישה וגוטליב כלסבית. אלבה קיבלה את פרס ניוהאוסנס בשנת 1907 והציגה במוזיאון ויילה לאמנות (Vejle Museum of Art) ובתצוגת האביב שבפריז.
במסגרת מילוי מקומה של הדוגמנית של גוטליב, החלה ללבוש בגדי נשים. תחילה נתבקשה לדגמן גרביונים ונעלי עקב כדי שרגליה של אלבה יוכלו למלא את מקומן של אלו של הדוגמנית הקבועה. אלבה הרגישה נוחות מפתיעה כשעשתה כן. במהלך הזמן, גוטליב התפרסמה בזכות ציוריה שתיארו אישה יפה בעלת עיני שקד ומבט רדוף הלבושה כמיטב האפנה. ב-1913 הקהל נדהם לגלות שהדוגמנית שהיוותה את ההשראה לציוריה של גוטליב ולדמות הפאם פאטאל הכובשת היא למעשה בן זוגה לכאורה של גוטליב.
בשנות ה-20 וה-30 אלבה הציגה את עצמה בקביעות כאישה. היא נהגה להיעלם לרחובות פריז כשהיא לבושה כדוגמנית צמרת. כשגוטליב הציגה אותה בבגדי אישה, היא עשתה זאת כאחותו של איינר וגנר. רק חבריה הקרובים ביותר ידעו כי מדובר באיינר עצמה.

הניתוח לשינוי המין

ב-1930 נסעה אלבה לגרמניה לצורך ניתוח לשינוי מין, שהיה בזמנו ניתוח ניסיוני ומסוכן, בסדרה של ארבעה ניתוחים שנמשכו על פני שנתיים סך הכול. הניתוח הראשון, הסרת האשכים, נעשה תחת השגחתו של הסקסולוג מגנוס הירשפלד בברלין. יתר הניתוחים בוצעו על ידי קורט וורנקרוס, רופא במרפאת הנשים המחוזית של דרזדן. בניתוח השני הושתלה שחלה בחלל הבטן, בשלישי הוסר הפין וכיס האשכים, וברביעי הושתלו רחם ונרתיק. הסיבה שבגינה הושתלו בגופה של אלבה איברי רבייה נשיים במקום אלו הגבריים הייתה רצונה להביא ילדים לעולם.
בזמן הניתוח האחרון, תהליך שינוי המין של אלבה כבר הפך לחדשות מרעישות בעיתוני דנמרק וגרמניה. בית משפט דני ביטל את נישואי בנות הזוג וגנר באוקטובר 1930, ואלבה שינתה חוקית את שמה ומינה, כולל קבלת דרכון תחת שמה החדש. היא הפסיקה לצייר, כי סברה שחלק זה שייך לעברה כאיינר. לאחר התפרקות נישואיה, היא חזרה לדרזדן לניתוח האחרון.

מותה

ביוני 1931 עברה אלבה את הניתוח הרביעי והאחרון לשינוי מינה הפיזיולוגי מזכר לנקבה, שכלל השתלת רחם ובניית נרתיק. שני התהליכים האלו היו ניסיוניים בזמנו. היא נפטרה שלושה חודשים לאחר הניתוח מדום לב שנגרם מזיהום שהתפתח כתוצאה מדחיית הרחם על ידי גופה. 
לאחר מותה של אלבה נישאה גוטליב לקצין בצבא האיטלקי, טייס ודיפלומט, רב-סרן פרננדו פורטה, ועברה עמו למרוקו. פרננדו שרף את כל חסכונותיה של גרדה, ולאחר מספר שנים במרקש ובקזבלנקה התגרשו השניים. גוטליב חזרה לדנמרק, שם היא נפטרה חסרת כול בשנת 1940.

אזכורים בתרבות

הספר ״מאיש לאישה: שינוי המין הראשון״ נכתב על ידי אלבה ופורסם לראשונה ב-1933.
פסטיבל הקולנוע הלהט"בי MIX Copenhagen מעניק מדי שנה ארבעה פרסי "לילי" על שמה של אלבה.
הסופר דוד אברסהוף כתב בשנת 2000 את הרומן הנערה הדנית, שמתאר את סיפור חייה הבדוי של לילי אלבה. הרומן הפך לרב-מכר בינלאומי ותורגם ל-12 שפות. הגרסה הקולנועית, שהופקה על ידי גייל מוטרוקס וניל לביוט בכיכובו של אדי רדמיין המגלם את אלבה, התקבלה בביקורות טובות בפסטיבל הסרטים של ונציה בספטמבר 2015, אף על פי שהליהוק שלו התבסס על סיסג'נדרים.
צלופח שקנאי

מאפיינים

אורכו של הצלופח 0.75 מטר והוא בעל לסת גדולה ועמוקה כמו של שקנאי.
הצלופח חי באוקיינוסים העמוקים ויכול לצלול לעומק של יותר מ-3,000 מטר והוא עולה למעלה לעיתים נדירות. דגים אלה מוכרים למדע בעיקר מ"דגימות" שונות שנאספו על ידי דייגים או כשגופותיהם נפלטו לחוף אך נתפסו כמה צילומים שלהם. 
הם חסרים עצמות הקיימות לדגים אחרים, כגון הצלעות, וחסרים להם גם סנפירים מותאמים ושלפוחיות אוויר. הם אורבים בעומק לטרף ואז פוערים את לועותיהם ובולעים אותו, כמעט ללא קשר לגודלו כשביכולתם לבלוע טרף שגדול ממשקלם, בעיקר מיני סרטנים ודגים קטנים.
יצחק רלב"ג

ביוגרפיה

נולד בירושלים, בנם של אליעזר דן וחיה רלב"ג. באמצע שנות ה-60 נישא להדסה רלב"ג.
שימש במשך שנים כיו"ר המועצה הדתית בירושלים. 
בשנת 1999 דחה את כינוסה של המועצה הדתית על מנת למנוע מנציגי מרצ והתנועה ליהדות מתקדמת להשתתף בדיוניה. בעקבות זאת הטיל עליו בית המשפט קנס כספי. במהלך הפגנת החרדים נגד בית המשפט העליון פוזרו בקרב ציבור המפגינים שקים לאיסוף כסף קטן, והציבור התבקש לתרום מטבעות של 10 אגורות או חצי שקל למימון הקנס. הקנס היה אמור להינתן במטבעות של כסף קטן כאות מחאה.
בשנת 2000 פרש מתפקידו. לאחר פטירת הרב שלום משאש מונה לממלא מקום רב העיר ירושלים לעניין נישואין. מכהן כיום כרב שכונת מעלות דפנה בעיר.
בשנת תשס"ב התמנה כחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל, תפקיד בו הוא משמש עד היום, לאחר שנבחר שוב בשנת תשס"ח ובשנת תשע"ד.
ההדיר כתבי ראשונים על מסכתות מתלמוד בבלי, יצאו לאור בהוצאת מכון הרי פישל.

ילדיו

בתו ציפורה נשואה לרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל ולשעבר רב העיר מודיעין. בנו הרב מרדכי הוא דיין ובנו הרב אהרן הוא משיב בישיבת חברון ולשעבר משיב בישיבת דרך חכמה
יחסי מוזמביק–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין מוזמביק לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-25 ביולי 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במוזמביק אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה. לעומת זאת, אזרחי מוזמביק שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
ז'ואאו מירנדה

תחילת הדרך

מירנדה החל את הקריירה בקבוצת קורטיבה הברזילאית, שם שיחק 89 משחקים שבהם הבקיע 6 שערים. בשנת 2005 עבר מירנדה לראשונה לקבוצה אירופאית כאשר עבר לקבוצה הצרפתית סושו. בשנת 2006 חזר מירנדה לברזיל, שם שיחק בקבוצת סאו פאולו וזכה באליפות הליגה הברזילאית שלוש פעמים ברציפות.
בשנים 2007-2008 זכה מירנדה בהישג אישי בנוסף לתואר הקבוצתי, כאשר נכלל ב"נבחרת העונה" של הליגה הברזילאית. בשנים 2009-2010 מירנדה המשיך ונבחר ל"נבחרת העונה" של הליגה הברזילאית אף על פי שקבוצתו לא זכתה בתואר.

אתלטיקו מדריד

בינואר 2011 הצטרף מירנדה לשורותיה של קבוצת אתלטיקו מדריד, בה חתם על חוזה לשלוש שנים.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הספרדית ערך מירנדה ב-25 באוגוסט 2011 במשחק במסגרת הליגה האירופית, שם ניצחה אתלטיקו את הקבוצה הפורטוגלית ויטוריה גימרייש בתוצאה 4-0. בתום העונה זכתה הקבוצה בליגה האירופית, לאחר ניצחון 3-0 במשחק הגמר מול אתלטיק בילבאו.
ב-12 במארס 2013 האריך מירנדה את חוזהו באתלטיקו מדריד עד שנת 2016.
ב-17 במאי 2013 כבש מירנדה את שערו החשוב בקריירה כאשר נגח לרשת של היריבה העירונית, ריאל מדריד, בתוך תוספת הזמן במשחק הגמר של הגביע הספרדי וקבע את תוצאת המשחק, 2-1 לטובת אתלטיקו, והעניק לקבוצתו את התואר החשוב.
ב-17 במאי 2014 זכה מירנדה באליפות הראשונה שלו במדי קבוצה אירופאית כאשר קבוצתו אתלטיקו מדריד זכתה בתואר הנכסף, אלופת הליגה הספרדית בכדורגל.

אינטר מילאנו

ב-30 ביוני 2015 חתם מירנדה לשלוש שנים באינטר מילאנו האיטלקית. ב-23 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0-1 על אטלנטה. ב-20 בפברואר 2016 כבש את שערו היחיד במדי אינטר בניצחון 1-3 על סמפדוריה. מירנדה היה שחקן הרכב בארבע עונותיו בקבוצה.

ג'יאנגסו סונינג

ב-26 ביולי 2019 חתם מירנדה בג'יאנגסו סונינג הסינית, לאחר ששוחרר רשמית מאינטר.

קריירת נבחרות

ב-20 באוגוסט 2007 קיבל מירנדה את זימונו הראשון לנבחרת ברזיל, הזימון היה למשחקה של הנבחרת הלאומית במשחק ידידות מול נבחרת אלג'יריה, מירנדה לא שותף במשחק זה. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית ערך מירנדה ב-1 באפריל 2009, במשחק של נבחרת ברזיל מול נבחרת פרו בפלייאוף המוקדמות של מונדיאל 2010.
מירנדה זומן לסגל המורחב של נבחרת ברזיל לקראת מונדיאל 2014.
יום העצמאות (קזחסטן)

יום העצמאות של קזחסטן (בקזחית: Қазақстан Республикасының Тәуелсіздік күні) הוא חג לאומי קזחי, אשר מתקיים מדי שנה בתאריך ה-16 בדצמבר. במידה וה-16 בדצמבר נופל על סוף השבוע, החג יתקיים ביום ביום שני שלאחר מכן.

היסטוריה

ביום ה-16 בדצמבר 1991, 10 ימים לפני התפרקותה הרשמית של ברית המועצות, הסובייט העליון קיבל את "חוק העצמאות" של הרפובליקה של קזחסטן. משכך, קזחסטן הייתה האחרונה מקרב מדינות ברית המועצות לשעבר להכריז על עצמאותה.

ציון החג

החג נחגג במשך 2 ימים, ה-16 וה-17 בדצמבר. באופן מסורתי, מתקיים בערב החג אירוע רשמי בארמון הנשיאות, וכמו כן, קזחים רבים נוהגים להתלבש בבגדים מסורתיים. ואף להקים ולשבת ביורטות (אוהלים מסורתיים), היכן שמוגשים מעדנים מקומיים לרגל החג.

חגיגות יום העצמאות החמישי

בשנת 1996, לרגל שנת העצמאות ה-5 של קזחסטן, התקיים המצעד הצבאי הראשון של צבא קזחסטן. המצעד נערך בכיכר הרפובליקה באלמטי.
תיאטרון מרג'נישווילי

תיאטרון הדרמה האקדמי הממלכתי על שם קוטה מרג'נישווילי (בגאורגית: კოტე მარჯანიშვილის სახელობის სახელმწიფო აკადემიური დრამატული თეატრი) הוא התיאטרון הממלכתי השני בגודלו בגאורגיה הממוקם בטביליסי.
התיאטרון נוסד במקור בכותאיסי בשנת 1928 על ידי קוטה מרג'נישווילי בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה. בשנת 1930, הועבר התיאטרון למבנה התיאטרון העממי של טביליסי, שנבנה במימון האחים זובלשווילי ונחנך ב-1909. המבנה משמש את תיאטרון מרג'נישווילי עד היום.
בשנת 2003 החל השיפוץ היסודי בתיאטרון במימונו של האוליגרך הגאורגי שהתעשר ברוסיה, בידזינה איוואנישווילי; התיאטרון נפתח בשנת 2006 מחדש. "אופרה בגרוש" של ברטולט ברכט הייתה הצגת הבכורה.
מינרל יוצר סלע

מינרל יוצר סלע הוא מינרל השותף בבנייתם של סלעים. לעיתים מינרל אחד אחראי להרכבתו של סלע – לדוגמה: קוורץ הוא המינרל היחיד בצור, אך מרבית הסלעים מורכבים ממגוון מינרלים – לדוגמה: גרניט מורכב בעיקר מפצלת השדה, קוורץ ונציץ, וכן ממינרלים נוספים בכמויות פחותות.
גבישים של מינרלים עשויים להימצא בתוך סלעים כקסנוקריסטים – גבישים זרים הכלוא בתוך הסלע אך אינם מהווים חלק מהרכבו, דוגמת יהלומים הנמצאים בתוך קימברליט.

המינרלים השותפים ביצירת סלעים

על אף קיומם של קרוב ל-5,000 מינרלים ידועים, רק כמה עשרות מהם מהווים שותפים חשובים בבנייתם של סלעים. המינרלים יוצרי הסלע הנפוצים ביותר הם:

מינרלים סיליקטיים

קבוצה גדולה של מינרלים המבוססת על סיליקטים והחשובה ביותר בין המינרלים יוצרי הסלעים: כ-95% מקרום כדור הארץ בנוי ממינרלים השייכים לקבוצה זו.
קריסטין א. ארנאדוטיר

ביוגרפיה

ארנאדוטיר היא בעלת תואר במינהל ציבורי וממשל מאוניברסיטת סירקיוז. במשך תקופה היא שימשה כעוזרת ראש עיריית רייקיאוויק. מ-2001 ועד 2005 הייתה אחראית על אגף הפיתוח והמידע בעירייה. ב-2007 ניסתה איסלנד להצטרף למועצת הביטחון של האומות המאוחדות ובמסגרת התמודדות המדינה היא שימשה כמנהלת פרויקט.
ב-2010 מונתה לשגרירת איסלנד בסין, בנוסף כיהנה כשגרירה לא-תושבת במספר ארצות נוספות. במהלך כהונתה היא קידמה בין היתר את יחסי המסחר של איסלנד עם וייטנאם. בשנת 2013 היא מונתה לשגרירת איסלנד בפינלנד וכהנה בתפקיד זה עד לדצמבר 2017 כאשר הוחלפה על ידי ארני תור סיגורדסון. לאחר מכן מונתה לשגרירה לא-תושבת האחראית על סלובניה, ניו זילנד ועוד מספר ארצות ממקום מושבה ברייקיאוויק, ובנוסף כשליחה מיוחדת לשוויון מגדרי.
מ-1995 ועד 2006 הייתה סגנית נשיאת ארגון הערים האירופאיות נגד סמים.