google/wiki40b huggingface dataset:
קרי לילה

קְרִי־לַיְלָה (בסלנג נקרא חלום רטוב) הוא פליטת זרע (שפיכה) לא רצונית במהלך השינה. קרי לילה עשוי להתרחש בתדירויות שונות אצל גברים שונים, בתקופות שונות במהלך חייהם, החל מגיל ההתבגרות. לעיתים קרובות קרי הלילה מלווה בחלומות ארוטיים, אך אין זה מן ההכרח. במהלך השפיכה, בקרי לילה, נפלטים כ-500 מיליון תאי זרע, בדומה לשפיכה רגילה. לא תמיד מלווה פליטת הזרע ביקיצה מהשינה.

שכיחות

קרי לילה שכיח בעיקר בגיל ההתבגרות ואצל צעירים, אך יכול להופיע בכל גיל. על פי דוחות קינסי, 83% מהגברים האמריקנים חווים קרי לילה לפחות פעם אחת בחייהם ואצל 13% מהמתבגרים פליטת הזרע הראשונה מתרחשת בשינה. התדירות יורדת מ-0.36 פעמים בשבוע בממוצע בגיל 15 ל-0.18 פעמים בגיל 40. בסקר שנערך באינדונזיה דווח על כ-97% מהגברים שחוו קרי לילה עד לאמצע שנות ה-20 לחייהם. שכיחות אירועי הקרי עולה אצל מתבגרים המקבלים תוספת טסטוסטרון לטיפול בעיכוב בהתפתחות המינית.

יהדות

על פי התורה, קרי לילה מטמא את האדם והוא נדרש להיטהר: 
וְאִישׁ כִּי־תֵצֵא מִמֶּנּוּ שִׁכְבַת־זָרַע וְרָחַץ בַּמַּיִם אֶת־כָּל־בְּשָׂרוֹ וְטָמֵא עַד־הָעָרֶב.
— ספר ויקרא, פרק ט"ו, פסוק ט"ז
. 
על פי ספר דברים, נדרשת טבילה במים להיטהרות מקרי: 
כִּי־יִהְיֶה בְךָ אִישׁ אֲשֶׁר לֹא־יִהְיֶה טָהוֹר מִקְּרֵה־לָיְלָה וְיָצָא אֶל־מִחוּץ לַמַּחֲנֶה לֹא יָבֹא אֶל־תּוֹךְ הַמַּחֲנֶה.  וְהָיָה לִפְנוֹת־עֶרֶב יִרְחַץ בַּמָּיִם וּכְבֹא הַשֶּׁמֶשׁ יָבֹא אֶל־תּוֹךְ הַמַּחֲנֶה.
— ספר דברים, פרק כ"ג, פסוקים י"א-י"ב
. 
בהלכה, על אף ששפיכת זרע לבטלה נחשבת לחטא, מוגדר קרי לילה כטומאה בלבד. עם זאת, הגבר מצווה על שמירת עיניים - התנהגות שתמנע מחשבות ארוטיות העלולות להוביל לקרי לילה. במסכת ברכות נמנה קרי לילה עם שישה "סימנים יפים לחולה". לפי מסכת אבות אחד מהניסים שאירעו בבית המקדש הוא ש"לא אירע קרי לכוהן גדול ביום הכיפורים" אם כי מסופר במסכת יומא בתלמוד הירושלמי שכהן בשם "בן אילם" החליף את הכהן הגדול שראה קרי ביום הכיפורים.

אסלאם

ב"פרשת השולחן" בקוראן מצווה אדם להיטהר בעקבות פליטת זרע 
וכי תהיו טמאי קרי, והיטהרתם
— פרשת השולחן (סורה חמישית), ט'; תרגום יוסף יואל ריבלין
. בניגוד ליחסי מין או אוננות, קרי לילה אינו נחשב כשבירה של מצוות צום הרמדאן.

נצרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

דת היזידים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

בודהיזם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הינדואיזם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

שינטו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
אפי אושעיה

קורות חייו

אפלטון אושעיה נולד ב-2 ביוני 1956. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר והשתחרר מצה"ל בדרגת רס"ר. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת לקסינגטון שבאנגליה, ובמקצועו הוא יועץ אסטרטגי לתאגידים. בשירותו הציבורי כיהן אושעיה כיו”ר ההסתדרות במרחב נתניה, כחבר מועצת העיר נתניה וכיו”ר התנועה לקידום העבודה.
אושעיה נבחר לראשונה לכנסת ב-1996, ובשנית ב-2001. בכנסת ה-14 כיהן כסגן יו"ר הכנסת ובכנסת ה-15 גם כיו"ר סיעת העבודה-מימד. בשלהי הכנסת ה-16, הודיע חיים רמון על התפטרותו מן הכנסת והחזרת המנדט שלו למפלגת העבודה. עם כניסת ההתפטרות לתוקף, החל לכהן אושעיה כחבר הכנסת ה-16 אך התפטר מהכנסת בו ביום.
אושעיה היה מנכ"ל חברת השדלנות "פוליסי", שבבעלות בוריס קרסני, וכיום הוא יו"ר החברה. כמו כן, הוא יו"ר הקרן ע"ש ברל כצנלסון וחבר חבר הנאמנים של המכללה האקדמית בית ברל.
אושעיה נשוי ואב לארבעה.
אמנות שימושית

אמנות שימושית היא עיצוב וקישוט אובייקטים יומיומיים כדי להפוך אותם ליפים או אסתטיים. אמנות שימושית מובדלת מאמנות יפה אשר מכוונת לייצר אובייקטים שהם יפים או משמשים גירוי אינטלקטואלי. בפועל, יש חפיפה בין השתיים לעיתים קרובות.  
עיצוב תעשייתי, עיצוב גרפי, עיצוב אופנה, עיצוב פנים, האדריכלות ואמנות דקורטיבית הם תחומים הנחשבים לאמנות שימושית. הם עשויים להיות בגדים, תכשיטים, רהיטים, צעצועי ילדים, מכוניות וכלי נגינה; כמו גם העתקים של תמונות שהופקו בהקשרים עסקיים, פוסטרים של סרטים או פרסומות ישנות. מספר דוגמאות לאמנות שימושית הן: תחריט, פרזול סוסים, צורפות, כריכת ספרים, טיפוגרפיה, אופנה, ויצירת תחפושות. 
עם סגנונות האמנות החזותית הנמצאים תחת הקטגוריה של אמנות שימושית קיימים האר דקו והאר נובו, ותנועת הארטס אנד קרפטס.
פריטי אמנות שימושית נאספים ומוצגים במוזאונים, כגון ארכיב הבאוהאוס ומרטין-גרופיוס-באו.
יהושע הגרסי

ליווי רבי עקיבא בבית הסוהר

בתלמוד הבבלי מסופר שבכל יום ויום היו מכניסים לרבי עקיבא מים במידה על ידי רבי יהושע הגרסי לתאו בכלא. יום אחד מצאו שומר בית האסורים, אמר לו: "היום מימך מרובים – שמא לחתור בית האסורים אתה צריך!", שפך חציים, ונתן לו חציים. כשבא רבי יהושע הגרסי אצל רבי עקיבא, התפלא רבו: "יהושע, אין אתה יודע שזקן אני וחיי תלויים בחייך?" – מדוע התעכבת לבוא עם המים? סח לו רבי יהושע כל אותו המאורע. אמר לו רבי עקיבא: "תן לי מים שאטול ידיי". תמה התלמיד: "לשתות – המים אינם מספיקים, ואתה רוצה לשופכם על נטילת ידיים?! ומה תשתה?!". ענה לו רבו: "מה אעשה שחייבים עליהם מיתה, מוטב אמות מיתת עצמי – ולא אעבור על דעת חבריי".
עוד מסופר במדרש שרבי עקיבא היה עומד ונדון לפני טורנוסרופוס והיה שם יהושע הגרסי עומד בתפלה עימו. ירד ענן והקיפן. אמר רבי יהושע: "דומה אני שלא ירד ענן והקיף אלא כדי שלא תשמע תפלתו של רבי!".

קבורת רבי עקיבא

במדרש מובא מעשה פלאי. בערב יום הכיפורים קיבל רבי יהושע הגרסי רשות מרבי עקיבא והלך לו לביתו. באותו לילה, בא אליו אליהו הנביא וגילה לו שרבי עקיבא מת. הלכו שניהם כל הלילה עד שהגיעו לבית האסורים ומצאוהו פתוח וכל השומרים ישנים. הוציאו השניים את גופת רבי עקיבא. רבי יהושע התפלא מדוע אליהו אוחז בגופה, והרי הוא כוהן ואסור להיטמא למתים! הסביר אליהו שאין טומאה לצדיקים.
השניים לקחו את גופת רבי עקיבא ל"אפריון של קיסר", "ירדו שלשה מדרגות ועלו שלשה מדרגות ומצאו מערה שהיה בה מטה וכיסא ומנורה, נתנוהו על המטה והיו יוצאין". נשא רבי יהושע את עניו וראה מטה אחרת נאה הימנה ולא הסכים לצאת מהמערה עד שאליהו יגלו לו למי היא מיועדת. ענה לו אליהו שהיא מיועדת לאשתו של טורנוספורוס הרשע, על כל הטובה שעשתה עם רבי עקיבא כשהיה חבוש בבית האסורים. ומסיים המדרש שכשיצאו מן המערה, נסתם פיהו והודו ושבחו למי שאמר והיה העולם. וכששבו, אמר אליהו לרבי יהושע הגרסי: "לך אמור לחכמים שילמדו לתלמידהם כי אין טומאה לצדיקים". המעשה הזה שולב במדרש "אלה אזכרה" על עשרת הרוגי מלכות בקשר למות רבי עקיבא.

מתורתו

בתלמוד הבבלי מסופר ששאל ביתוסי אחד את רבי יהושע הגרסי מדוע כותבים תפילין על גבי עור של נבלות וטרפות. השיב לו במשל משני בני אדם שנתחייבו הריגה למלכות, אחד הרגו מלך ואחד הרגו איספקליטור (-מוציא להורג) - איזה מהן משובח? הוי אומר: זה שהרגו מלך. הקשה השואל שאם כך, מדוע שלא יהיו מותרים באכילה. ענה לו רבי יהושע: "התורה אמרה: 'לא תאכלו כל נבלה' - ואת אמרת יאכלו?!". והבייתוס קיבל את דבריו.

שמו ומשפחתו

משמעות הכינוי "הגרסי" אינה ברורה, אפשר שנקרא כן על שם מקומו או על שם מקצועו, שהיה טוחן גריסים.
רבי יוסי מביא הלכה בשם אחי רבי יהושע הגרסי - נימוס או אונימיס.
אליזבת ברינגטון

ביוגרפיה

ברינגטון נולדה בוואלוסי (Wallasey) שבאנגליה. ב-1999 שיחקה בתפקיד מארי אנטואנט בסדרה הקומית "שיאכלו עוגות" בכיכובן של דון פרנץ' וג'ניפר סונדרס. בקולנוע השתתפה בסרטים מצליחים רבים בהם "The Little Vampire", "נני מקפי" עם אמה תומפסון ו"ברוז'" בכיכובם של קולין פארל, ברנדן גליסון ורייף פיינס. ב-2008 שיחקה בתפקיד מל בסדרה "תפאורות קרטון". היא השתתפה בפרק "Cat Among the Pigeons" בסדרת הטלוויזיה "פוארו". ב-1993 שיחקה ברינגטון בסרט "עירום" של מייק לי. היא גם הופיעה בסרט נוסף של לי הדרמה "סודות ושקרים" בכיכובם של ברנדה בלתין, מריאן ז'אן-בפטיסט וטימותי ספול.
ב-2009 כיכבה ברינגטון יחד עם השחקנית שירלי הנדרסון בדרמה "May Contain Nuts" של רשת ITV בתפקיד פיון, אמא סנובית שגרה בפרברים. בקומדיה "Psychoville" של BBC Two שיחקה בתפקיד האחות ניקולה. מ-2009 ועד 2011 הופיעה בתפקיד מורה לטכנולוגיית מזון בשם רובי פריי בסדרה של ה-BBC "דרך ווטרלו", ועזבה אחרי שתי עונות. היא שיחקה בתפקיד "דודה" (Auntie) בפרק "אשתו של הדוקטור" מהעונה השישית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ב-1997 הופיעה בפרסומת עבור "TV License". ב-2012 השתתפה בפרק בסדרה "סדר חדש" בו גילמה רוצחת בשם גרייס. בשנים 2012 ו-2013 גילמה את הדמות פולה קוש בסדרה הקומית "סטלה" של ערוץ Sky 1. ב-2015 חזרה להופיע בשני פרקים של הסדרה.
ב-2011 כיכבה ברינגטון בתפקיד פולה בסרט הטלוויזיה "לפלנד" בשידורי חג המולד של ה-BBC. היא השמיכה לשחק באותו תפקיד בסדרת הספין-אוף "להיות איילין" שעלתה לשידור בפברואר 2013. בתיאטרון הופיעה ברינגטון במחזה "The Low Road" בשנת 2013. באוגוסט 2014 שיחקה בתפקיד סנדרה בפרק בסדרה "Cuckoo".
נתנאל בירב פיומי

גן השכלים

חיבורו העיקרי של ר' נתנאל הוא הספר "גן השכלים". שמו המקורי של הספר הוא "בּוּסְתַּאןַ אל עִקוּל" - חיבור מוסרי פילוסופי שנכתב סביב שנת ד'תתק"ז (1147). שבעת פרקי הספר עוסקים באחדות האל, האדם כעולם קטן, קיום המצוות, תשובה, ביטחון בה', ימות המשיח והעולם הבא. בספר ניכרת בקיאותו של ר' נתנאל בכל מכמני ספרות ההלכה והמחשבה, לא רק בספרות המחשבה היהודית, אלא גם במכמני ספרות הפילוסופיה והמידות הערביים.
על פי עדותו, כתב רבי נתנאל את ספרו בעקבות  ספרו של רבנו בחיי אבן פקודה, "חובות הלבבות" (התפרסם סביב שנת 1080) עליו הוא חולק בעניינים יסודיים ועקרוניים.
הוא מתפלמס עם המוסלמים שטענו שכביכול התורה שונתה במהלך הדורות, על כך השיבם רבי נתנאל תשובה ניצחת מתוך הקוראן כי התורה לעולם לא תשונה כיוון שדברי ה' הם נצחיים. הוא מצטט את דברי הקוראן בסורת אלמאידה פס' 42 המדבר על בני ישראל "כיף יחכמונך ועינדהם אלתורייה פיהא חכם אללה, וחכם אללה לא ינסא אבדא" תרגום: "איך ישפטוך ובידיהם התורה שבה משפטי ה', ומשפטי ה' לא ישכחו לעולם".

רבי נתנאל והרמב"ם

ר' נתנאל מוכר גם מאיגרת תימן ששלח הרמב"ם אל בנו ויורשו של ר' נתנאל - ר' יעקב. בפתיחת האיגרת מהלל הרמב"ם את האב ובנו בשבחים רבים, וכך הוא כותב: "לכבוד גדולת קדושת מרנא ורבנא יעקב החכם והנבון הנחמד היקר הנכבד, בן כבוד גדולת קדושת מרנא ורבנא נתנאל בירב פיומי הנגיד המיומן, נגיד ארץ תימן, ראש הקהילות ושוע המקהלות, רוח ה' תניחנו".
בהמשך האיגרת מתאר הרמב"ם כיצד הגיעה אליו השמועה בדבר מותו של ר' נתנאל כשהיה בדרכו מ"המערב" (צפון אפריקה) לארץ ישראל, וזו לשונו: "וכאשר יצאנו מן המערב לחזות בנועם ה' ולבקר מקום קדשו, שמענו כי נחה נפשו, ימציאהו אלהי צדקו וטובו, יבא שלום וינוח על משכבו, וישלח ליה מלאכי רחמין, וינוח ויעמוד לגורלו לקץ הימין, וזה לך ידידנו יקירנו מחמד נפשנו, האות כי האלהים רצה מעשהו ויכפיל שכרו, ויקרא לו שלום באמרו כי אתה בנו, ותעמוד על כנו, להקים דת וחוקה, לשמור משפט וצדקה, לשמור מצותו ודתו, לאחוז בבריתו. יהי ה' אלהיך עמך כאשר היה עם אבותיך, אל יעזבך ואל יטשך, ויתן לך לב רחב לשפוט עמו, ולא ימושו דבריו מפיך ומפי זרעך כנאומו, ותחת אביך תהיה לנגיד עמו, וייטיב אלהים את שמך משמו".
לדעת הרב יוסף קאפח (שההדיר את גן השכלים), ניכרת השפעת ספרו של ר' נתנאל על חיבורו הפילוסופי הגדול של הרמב"ם, "מורה נבוכים" (שגם אותו ההדיר הרב קאפח).

חיבורים נוספים של ר' נתנאל

רבי נתנאל ייסד לוח עיבורי השנים המבוסס על "מחזור גדול", כלומר, מחזור רמ"ז (247) שנים, שהוא חוזר חלילה, לפי שיטת אותה קביעה. לוח זה נזכר על ידי רבי שמריה בר עזרא הלוי שכתב:" לפי שאני הלכתי בעקבות מה שקבע אותו הגאון נתנאל בן פיומי ז"ל, אלא שהמעתיקים שינו את אשר קבע".
פ. קוקובצוב פרסם את "יתר הפליטה" מחיבור אנונימי המכונה "ספר דקדוק לשון הערבית ולשון עבר". קוקובצוב משער שהמחבר נתנאל הוא רבי נתנאל בירב פיומי.
שאדיה (שחקנית)

ביוגרפיה

שאדיה נולדה בשם פאטמה אחמד כמאל ב-8 בפברואר 1934 בקהיר, כבת השלישית של הורים ממוצא טורקי. אביה עבד כמהנדס חקלאות בעיר אנשאס (أنشاص). בילדותה, לקחה שיעורי מוזיקה. בהיותה בת 13, ביצעה את הופעת הבכורה שלה בסרט "פרחים וקוצים" (أزهار وأشواك) שבויים על ידי חלמי רפלה, אשר מאוחר יותר נתן לה את הכינוי 'שאדיה'.
ב-1953 נשאה שאדיה לבעל את השחקן עמאד חמדי. הם היו נשואים שלוש שנים ובשנת 1956 התגרשו. לאחר יותר מעשור, בשנת 1967 נישאה בשנית לשחקן סלאח זולפקאר. גם נישואים אלו הסתיימו במהרה והם התגרשו בשנת 1969.
בשנות ה-50 וה-60 הייתה שאדיה לאחת מכוכבי הקולנוע המצרי הטובים ביותר והשתתפה ב-80 סרטים.
אלכסיי צ'אדוב

ביוגרפיה

אלכסיי נולד בסולנצבו בפרברי העיר מוסקבה. יחד עם אחיו אנדריי, הם גודלו על ידי אמם גלינה פטרובנה, לאחר שאביהם מת כשאלכסיי היה בן 5. לאם לא היה כל קשר לתחום הקולנוע. בשנות לימודיו בבית ספר התמקד בלימודים במגמת התיאטרון.
לאחר סיום לימודיו בבית הספר התקבל ללימודי תיאטרון במכון על שם שצ'פקין תחת הדרכתו של ולדימיר פרוחורוביץ'. בשנת 2003 סיים את לימודיו במכון יחד עם אחיו אנדריי והחל לשחק בסרטי קולנוע במקביל ללימודיו במכון.

קריירה

התפקיד הקולנועי הראשון היה בסרט מלחמה בבימויו של אלכסיי בלבאנוב והוא זכה לפופולריות רבה. בזכות תפקידו הוא זכה בפרס פטיבל מונטריאול בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.
ב-2003 אלכסיי הוזמן על ידי הבמאי אנדריי פרושקין לתפקיד קוסטיה זוטיקוב בסרט הדרמה "משחקי הפרפרים". באותה שנה הוא שיחק בסרט נוסף של בלבאנוב, "האמריקאי", בו גילם תפקיד לצדו של מייקל ביהן, כשהצילומים נערכו באירקוטסק, אך כשהצוות נסע לנורליסק להמשך צילומים ביהן עזב ללוס אנג'לס ולא המשיך את הצילומים ובעקבות זאת הפקת הסרט לא הושלמה מעולם.
זמן קצר לאחר מכן, אלכסיי הוזמן לצלם בסרטים שוברי קופות והוא הופיע בסרט הערפדים "משמר הלילה" בו גילם את דמותו של הערפד קוסטיה.
ב-2005 הבמאי אלכסנדר ולדינסקי הזמין אותו לגלם את דמות הכומר בסרטו אני חי. במהלך הצילומים אלכסיי שיחק לראשונה עם אחיו צ'אדוב ולאחר מכן הופיע בשלל סרטים כמו הפלוגה התשיעית, חום ובטרילוגיית "אהבה בעיר הגדולה".
משנת 2018 מגלם את התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה צוות אוויר.
משרתם של שני אדונים

משרתם של שני האדונים הוא מחזה קומי מאת המחזאי האיטלקי קרלו גולדוני. המחזה תורגם ועובד לעברית על ידי נסים אלוני.
הקומדיה נכתבה בשנת 1743, והיא משתמשת בדמויות הקלאסיות ממסורת התיאטרון האיטלקי של הרנסאנס, הקומדיה דל'ארטה. מן השחקנים נדרשה מיומנות וזריזות גופנית, וסגנון ההצגה נשען במידה ניכרת על הומור חזותי ועל התנהגות קומית הבאה לידי ביטוי פיזי עז. 
המחזה מציג את טְרוּמפַלְדִינוֹ, משרת מובטל המקבל ביום אחד שתי הצעות עבודה משני אדונים בנפרד; כל אחד מהאדונים מעורב בעלילה רומנטית הכוללת התחזות והונאה, אשר יוצרת קומדיית טעויות קצבית. 
הקומדיה מדברת על משרת ערמומי המשרת שני אדונים. אחד מהם הוא אישה המחופשת לגבר, אשר הגיעה לעיר בחיפוש אחרי אהובה, שהוא אדונו השני של המשרת. שניהם גרים באותו מלון, אך הם אינם נפגשים. העלילה מבוססת על התחבולות של המשרת שמצליח לתמרן בין שני אדוניו ולמלא בקושי את המשימות המוטלות עליו ובדרך מתבלבל בין הדברים שאמור להביא ולאיזה אדון, תוך יצירת הסתבכויות בלתי פוסקות.
בסוף מוצאים פתרון כאשר נפגשים שני המאוהבים ומגשימים את אהבתם יחד עם הזוגות האחרים, בהם המשרת ואהובתו.
אדום (אלבום)

אדום הוא שמו של אלבום הבכורה של הזמרת איגי וקסמן אשר יצא בשנת 1995, בחברת התקליטים הד ארצי.
מרביתם של השירים נכתבו על ידי וקסמן עצמה בשיתוף עם אמנים כמו חמי רודנר (שהיה אחראי על הפקת האלבום) ואהד פישוף ללחנים של שרון הולצמן ורם אוריון.
הסינגל הראשון מהאלבום "תישא אותי לאישה" עורר עיניין רב כמו גם מרבית השירים האחרים באלבום בדגש על: "אין לי מה לומר לך" "אדום" ו"מאוד פרוע".
ביולי 2015 חגגה וקסמן 20 שנים לציון יציאתו של האלבום ”אדום“ בהופעה במועדון הבארבי, ואף הוציאה סינגל בשם "אורות וצללים" לכבוד המאורע.
פינגווין ישר-ציצה

מאפיינים

גובהו של פינגווין ישר-ציצה נע בין 50–70 ס"מ ומשקלו 2.5-6 ק"ג. הוא בעל נוצות שחורות בגבו ואפורות על הבטן. הראש שחור והגבות צהובות וישרות. המקור גדול וכתום. כפות הרגליים ורודות.
מין זה הוכר רק בשנים האחרונות. ידוע שהוא מקנן בלהקות בחופים סלעיים. הוא ניזון בים מדגים ודיונונים, יחד עם פינגוויני ציצה נוספים.
יחסי גרנדה–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין גרנדה לצ'ילה כוננו באופן רשמי בשנת 1975.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בגרנדה אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן ויכולים לעשות כן באופן חופשי. גם אזרחי גרנדה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה אינם זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן ויכולים לעשות כן באופן חופשי למשך תשעים מים.
תוכנית ריינג'ר

תוכנית ריינג'ר (באנגלית: Ranger program) הייתה תוכנית בלתי מאוישת לחקר הירח שהופעלה על ידי נאס"א בשנות ה־60, שנועדה להשיג תמונות קרובות של פני הירח. התוכנית כללה 9 גשושיות, שמטרת ה־7 האחרונות (שתי הראשונות היו גשושיות ניסוי) הייתה להתרסק על פני הירח תוך צילומו. עם זאת, בכל הגשושיות הראשונות ששוגרו לירח נמצאו תקלות שונות שבגללן לא התאפשרה קבלת תמונות, זאת עד ריינג'ר 7, ששוגרה ב־1964, שהייתה לראשונה שהצליחה לשדר תמונות ראשונות של פני הירח, ולאחריה שוגרו עוד שתי משימות ריינג'ר מוצלחות.
התוכנית החלה ב־1959, והוצאה לפועל בשלושה שלבים. לכל שלב היו משימות שונות וטכנולוגיות משופרות יותר שהתפתחו עם הזמן. מתכנני משימות JPL תכננו שיגורים רבים מכל גרסה כדי להשיג את מרב הניסיון ההנדסי והמדעי ולהבטיח לפחות משימה אחת מוצלחת. סך כל התוכנית (ריינג'ר 1–9), כולל המחקר, הפיתוח והשיגור עלו כ־170 מיליון דולר.

מבנה הגשושית

לכל גשושית ריינג'ר היו שש מצלמות. המצלמות היו זהות אך עם הבדלים בזמן החשיפה, שדות ראייה, עדשות ושיעורי סריקה. מערכת המצלמות חולקה לשני ערוצים: P ו־F. כל ערוץ קיבל ספקי כוח, טיימרים ומשדרים נפרדים. לערוץ F היו שתי מצלמות: A ו־B. לערוץ P היו 4 מצלמות: P3 ,P2 ,P1, ו־P4. התצלום האחרון שנערך על ידי ערוץ F צולם בין 2.5 ל־5 שניות טרם ההתנגשות בירח, בגובה של כ־5 ק"מ, והתצלום האחרון של ערוץ P צולם בין 0.2 ל־0.4 שניות לפני ההתנגשות (גובה של כ־600 מטר). התמונות שסיפקו הגשושיות היו טובות הרבה יותר וברזולוציה גבוהה יותר מצילומים שצולמו מכדור־הארץ.
מוסא סיסוקו

קריירה

סיסוקו התחיל לשחק בקבוצת הנוער של אספרונס אולנה (Espérance Aulnay) ולאחר מכן בכוכב האדום פריז. בגיל 13 הוא עבר לשחק בקבוצת הגילאים של טולוז ובמקביל שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת. ב-2006 הוא חתם בקבוצה הבוגרת של טולוז ושיחק בקבוצה B שמשחקת בליגת החובבים CFA.
הוא שיחק שש עונות בטולוז ובינואר 2013 עבר לניוקאסל יונייטד. ב-31 באוגוסט 2016 חתם סיסוקו בקבוצת טוטנהאם הוטספר.
סיסוקו היה חלק מהסגל של כל הנבחרות הצעירות של צרפת. ב-2008 עלה לבחרת צרפת עד גיל 21 והתמנה לקפטן הקבוצה עד שנת 2010. ב-2010 הוא זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של צרפת. הוא זומן מחדש לנבחרת צרפת באוקטובר 2012, לאחר כישלון צרפת ביורו 2012. היה חלק מסגל הנבחרת הצרפתית למונדיאל 2014 וליורו 2016.
פוליאתילן טרפתאלט

התכה

התכה של פוליאתילן טרפתאלט מתרחשת בטווח טמפרטורות שבין 250°C ל-260°C.
קופישוק

תולדות היישוב

אתרה של קופישוק היה מיושב מהמאה ה-3 לפנה"ס. קופישוק עצמה נזכרת בכתובים לראשונה במחצית השנייה של המאה ה-15, והיא נמצאה על הדרך הראשית בזמנו שבין וילנה וריגה.

יהודי קופישוק

בשנת 1897 נמנו בעיר 2,661 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,500 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של הסיעות החרדיות ושל המפלגות הציוניות, תוך קיום בית ספר עברי ובית ספר יידי. עם סיפוח ליטא לברית המועצות ביוני 1940 הולאמו עסקי היהודים בעיר.
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ובד בבד, הגיעו אליה פליטים יהודים רבים מיישובי הסביבה. עד מהרה החלו הליטאים המקומיים בביצוע מעשי התעללות ורצח ביהודי העיר, תוך הוצאה להורג של 25 מהם.
באמצע יולי 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו צפוף שהוקם בה, ובתחילת אוגוסט 1941 רצחו הליטאים קבוצה גדולה של יהודים מהגטו. יתר יושבי הגטו נרצחו בהמשך בשלוש קבוצות - שתיים בעיר עצמה, והשלישית ביער סמוך - ועד ספטמבר 1941 אותרו ונרצחו כל היהודים שהסתתרו בעיר.
מספר היהודים שנרצחו בעיר מוערך בכ-3,000 איש.
בין רבני העיר נמנה הרב אלכסנדר סנדר קפלן, מחבר "שלמי נדרים" על מסכת נדרים.
תחנת הרכבת ראשון לציון - מעוין שורק

שירות רכבות בתחנה (בעתיד)

בתחנה צפויות לעבור רכבות למודיעין ולירושלים.
נח סטולמן

ביוגרפיה

סטולמן נולד בארצות הברית ובגיל 3 היגר יחד עם משפחתו לישראל והתגורר בעיר ירושלים. את לימודי הקולנוע עשה בבית הספר סם שפיגל.
בשנת 2006 כתב את תסריט הסרט "מישהו לרוץ איתו", המבוסס על ספרו של דויד גרוסמן, "מישהו לרוץ אתו". באותה שנה שימש כתסריטאי הסרט "למראית עין", בו כיכבו טלי שרון, הדס ירון, אביגייל הררי ועוד. 
בין השנים 2009-2011 יצר וכתב את תסריט סדרת המתח של הוט 3 "תמרות עשן". בשנת 2008 שימש כתסריטאי הסרט "אדם בן כלב", סרט דרמה אמריקאי-גרמני-ישראלי, המהווה עיבוד קולנועי לספר בעל אותו שם של יורם קניוק מ-1968. 
בשנת 2010 כתב את תסריט הסרט "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש", המבוסס על ספרו של א.ב. יהושע, "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש". על תסריט הסרט זכה בפרס אופיר בקטגוריית "התסריט הטוב ביותר".
בשנת 2016 כתב ויצר יחד עם עודד דוידוף את הסדרה "עקרון ההחלפה".
ניזאר קבאני

ילדותו ונעוריו

קבאני נולד בדמשק, סוריה, למשפחה מהמעמד הבינוני. הוא גדל במיאד'נת א-שחם, אחת משכונותיה של דמשק העתיקה, ולמד במכללה המדעית הלאומית בדמשק, בין 1930-1941 אשר נוהלה על ידי חבר של אביו. מאוחר יותר הוא למד משפטים באוניברסיטת דמשק, שעד ל-1958 נקראה האוניברסיטה הסורית. את התואר הראשון שלו במשפטים הוא קיבל בשנת 1945.
בזמן היותו סטודנט הוא כתב את אוסף שיריו הראשון, "השחרחורת אמרה לי". אוסף השירים תיאר, בין השאר, בצורה נועזת את גוף האישה, דבר שגרם לגלי הלם ברחבי החברה השמרנית בדמשק. מתוך מטרה לתת גושפנקא לשיריו הוא הראה אותם למוניר אל-עג'לאני, שר החינוך הסורי באותה תקופה. אל-עג'לאני אהב את השירים ואף כתב הקדמה בפתח הספר.

נישואין

קבאני היה נשוי פעמיים: אשתו הראשונה הייתה בת דודתו, זהראא אקביק. מנישואים אלו נולדו להם בן בשם תאופיק ובת, הדבאא. תאופיק מת מהתקף לב כשהיה בן 22 בלונדון. את בנו הוא הנציח בשיר המפורסם, "אל הנסיך הדמשקאי, תאופיק קבאני". בתו שנולדה ב-1947 הייתה נשואה פעמיים וגרה בלונדון עד למותה באפריל 2009. אשתו מתה בשנת 2007.
נישואיו השניים היו לבלקיס א-ראוי, אישה עיראקית שפגש בבגדד. היא נהרגה ב-15 בדצמבר 1981 בפיגוע תופת בשגרירות עיראק בביירות שאירע במהלך מלחמת האזרחים בלבנון. קבאני הושפע עמוקות ממותה, ואף הביע את צערו בשיר מפורסם שלו הנקרא "בלקיס", ובו הוא מאשים את העולם הערבי כולו במותם. ילדיו מנישואים אלו היו בן בשם עומר ובת בשם זיינב. לאחר מותה של בלקיס הוא לא נישא שוב.

שנותיו המאוחרות ומותו

לאחר מותה של בלקיס עזב קבאני את ביירות. הוא שהה תקופות קצרות בז'נבה ופריז ולבסוף השתקע בלונדון, שם חי את 15 שנותיו האחרונות. בתקופה זו המשיך קבאני לכתוב שירים ולהביע דעות שנויות במחלוקות. שירים מעוררי מחלוקת מתקופה זו הם "מתי יכריזו על מות הערבים" ו"הרצים".
קבאני מת בלונדון ב-30 באפריל 1998 מהתקף לב. בצוואתו אשר נכתבה במיטתו בבית החולים הלונדוני כתב כי ברצונו להיקבר בדמשק. הוא נקבר חמישה ימים מאוחר יותר בבאב א-סע'יר.

קריירה דיפלומטית

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים עבד קבאני עבור משרד החוץ הסורי בשמשו קונסול או נספח צבאי בערי בירה שונות, בהן ביירות, איסטנבול, מדריד ולונדון. בשנת 1959, לאחר שהוקמה הרפובליקה הערבית המאוחדת, שימש קבאני סגן מזכיר רע"ם בשגרירות שלה בסין. הוא המשיך לכתוב באותה תקופה, וחלק מהשירים הטובים ביותר שלו נכתבו אז. הוא עבד בתחום המדיני עד להתפטרותו ב-1966, שלאחריה הוא הקים בית הוצאה לאור בביירות, אשר נשא את שמו.

אירועים שהשפיעו על שירתו

כשקבאני היה בן 15, התאבדה אחותו בת ה-25 משום שסירבה להתחתן עם גבר שלא אהבה. במהלך הלווייתה החליט קבאני להילחם בתנאים החברתיים שגרמו למותה. כשנשאל אם הוא רואה עצמו כמהפכן, ענה: "אהבה בעולם הערבי היא כמו אסירה, ואני רוצה לשחרר אותה. אני רוצה לשחרר את גופהּ ונשמתה של הנפש הערבית בעזרת השירה שלי. היחסים בין גברים לנשים בחברה שלנו אינם תקינים". קבאני היה ידוע כאחד האינטלקטואלים הפמיניסטים ביותר בזמנו.

משפחתו

לניזאר קבאני היו שלושה אחים: מועתז, רשיד וסבאח, ואחות אחת, ויסאל. סבאח קבאני היה מפורסם בזכות עצמו כמנהל הרדיו והטלוויזיה הסורית וכשגריר סוריה בארצות הברית ב-1980.
אביו של ניזאר קבאני, תאופיק, היה סורי, בעל מפעל לשוקולד, ואמו הייתה ממוצא טורקי. אביו עזר למתקוממים נגד המנדט הצרפתי על סוריה ונכלא פעמים רבות בעקבות דעותיו. כל זה השפיע, בין השאר, על דעותיו של ניזאר שהפך למהפכן בפני עצמו. דוד-רבא של קבאני, אבו ח'ליל קבאני, היה אחד מהמחדשים המובילים של הספרות הערבית.
קריסטיאן פרסטרוד

משלחת הקוטב הדרומי

אמונדסן שמר בסוד את כוונותיו האמיתיות כלפי יעד ההפלגה של "פראם". האנשים היחידים שידעו על כך לפני מעשה היו אחיו, לאון, ורב החובל של האונייה, לויטננט תורוואלד נילסון. לויטננט פרסטרוד ועוד אחד מאנשי הצוות, הייאלמר פרדריק גיירטסן, קיבלו את המידע הסודי ערב הפלגתה של "פראם" מנורווגיה. לשאר אנשי הצוות, 18 במספר, נודע הדבר רק כש"פראם" עגנה במדיירה. כאשר המשלחת חרפה בפראמהיים באנטארקטיקה, עסק פרסטרוד, בעזרת היאלמר יוהנסן, בתצפיות מדעיות.
פרסטרוד צורף לקבוצה המקורית של שמונה אנשים, שעשו את הניסיון הכושל להגיע אל הקוטב ב-8 בספטמבר 1911. אף כי נאלצו לסגת בגלל טמפרטורות קיצוניות, החליטו אנשי הקבוצה להמשיך אל המצבור ב-80° דרום, לפרוק שם את מזחלותיהם ולשוב בחיפזון לפראמהיים. בגלל לחץ הזמן נפרעו סדרי הקבוצה, שהתפצלה לכמה ראשים והשניים האחרונים הגיעו לבסיס יותר משש שעות אחרי שאר האנשים. יוהנסון ופרסטרוד הגיעו כושלים ומותשים כליל אל פראמהיים, שאותו מצאו בחשיכה ובערפל רק הודות לנביחת הכלבים, שהנחתה אותם בדרכם. קרוב לוודאי, שפרסטרוד היה קופא למוות אלמלא יוהנסן, שטיפל בו והביאו למקום מבטחים. 
בבוקר הבא נאלץ אמונדסן להתמודד עם ביקורת קשה וחריפה מצד יוהנסון, שצבר ניסיון קוטבי במשלחת של פריטיוף ננסן אל הקוטב הצפוני. יוהנסון האשים את אמונדסן, שנטש את אנשיו מאחור בחפזונו להגיע לבסיס הבטוח. אמונדסן לא היה מוכן להשלים עם ביקורת חריפה כזאת מצד מי מפיקודיו, ובחר לארגן מחדש את קבוצת הקוטב בצמצום מספר המשתתפים בה. כתוצאה מכך, הופרדו יוהנסון, פרסטרוד וסְטוּבֶּרוּד מצוות הקוטב ונשלחו לחקור את ארץ אדוארד השביעי. כדי להשפיל את יוהנסון עוד יותר, מונה פרסטרוד, המנוסה פחות ממנו, למפקד המשימה. גלעד שהקימה קבוצת פרסטרוד בנונאטאק סקוט, הרי אלכסנדרה (77°11′S 154°32′W) ב-3 בדצמבר 1911, נחשב לאתר היסטורי באנטארקטיקה.
על השתתפותו במשלחת, קיבל קריסטיאן פרסטרוד את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), פרס מלכותי נורווגי שייסד האקון השביעי מלך נורווגיה בשנת 1912 כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן. בשנת 1926 התמנה פרסטרוד לעוזר מנהל הנמל בקריסטיאנסנד.
פרסטרוד איבד עצמו לדעת ביריה מאקדח בקריסטיאנסנד, נורווגיה, בשנת 1927.

לקריאה נוספת

רואלד אמונדסן כתב על המשלחת ב"זידפולן" (הקוטב הדרומי), שיצא לאור בשני כרכים בשנים 1913-1912. הספר תורגם לאנגלית בידי א. ג. צ'אטר, ויצא לאור בשם The South Pole: An Account of the Norwegian Antarctic Expedition in the "Fram," 1910-1912