google/wiki40b huggingface dataset:
קטן (הלכה)

חיוב הקטן בשבע מצוות בני נח

חלק ממהאחרונים כתבו שאף שקטן פטור ממצוות, מכל מקום מחויב בשבע מצוות בני נח, טעמם הוא מאחר שישנו כלל תלמודי "ליכא מידי דלישראל שרי ולעכו"ם אסור" הקובע כי לא ייתכן שישראל יהא פטור ממצוה שבן נח מחויב בה, ואם כן, מאחר שגוי קטן מתחייב במצוות משעה שנעשה בר דעת, הוא הדין שיש לחייב קטן ישראל בר דעת במצוות אלו.

עונת הפעוטות

חכמים תיקנו כי קטן שהגיע לגיל "עונת הפעוטות", שהוא הגיל בו הילד - כל אחד לפי חריפותו ושכלו - מבין את משמעותו של מקח וממכר, זכאי ויכול להקנות ולמכור לאחרים, תקנה זאת נעשתה כדי שבמקרה ואין מי שיפרנס אותו, הוא יוכל להתפרנס מעצמו.

דיני קטן בקניניים

הקטן יש בכוחו לקנות, כלומר הוא מסוגל לקנות לעצמו חפצים, אך מהתורה אינו מסוגל להקנות לאחרים. יש שהסבירו זאת בכך שמעשה קניין נעשה על ידי גמירות דעת מצד הקונה והמקנה, וגמירות דעתו של קטן אינה רחבה דיה כדי שיקנה ויוותר על הטובין שקנה לטובת אחרים בלב שלם, אך כדי לקנות לעצמו דבר הוא יכול לקנות שכן דעת המקנה גומרת בדעתו להקנות לו ודי בכך.
לפיכך קטן שמצא מציאה מקנה אותה לאביו. חכמי הגמרא הסבירו זאת בעובדה שקטן כאשר הוא מוצא מציאה הוא מריץ אותה לאביו, ומכאן ההוכחה שהוא הגביה אותה כדי להקנות אותה לאביו.

קטן בארבעת המינים

אחת מהבעיות ההלכתיות בכך שקטן אינו יודע להקנות, נידונה בהלכות ארבעת המינים, שכן ההלכה אומרת שניתן להקנות את ארבעת המינים לאדם אחר בקניין של מתנה על מנת להחזיר, כלומר הקניה עם תנאי שהמקח יהיה תקף רק אם המקבל, לאחר שיצא ידי חובתו במצווה, יקנה חזרה את ארבעת המינים, ולא - יהא המקח בטל. במקרה של קטן, הבעיה היא שאינו יכול להקנות חזרה את ארבעת המינים, ולכן הוא לא יוצא ידי חובתו ב"מתנה על מנת להחזיר", שכן מכיוון שאין לו את הכוח להחזיר, בטלה המתנה למפרע. 
מסיבה זו יש להקנות לקטן רק לאחר שיצא ידי חובתו ביום הראשון. בימים האחרים של חג הסוכות אפשר לצאת ידי חובה גם בארבעת מינים שאינם של מי שיוצא בהם ידי חובתו, אלא אף בשאולים.
מיכה רגב

שירותו הצבאי

רגב נולד וגדל בפתח תקווה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1976 שובץ רגב בחטיבת גולני. הוא עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. במהלך הקורס לחם במבצע ליטני. בהמשך יצא לקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שימש כמפקד צוות בבה"ד 1 לפני שחזר לחטיבת גולני, לתפקיד מפקד מחלקה. באחד הגדודים. בהמשך שימש כמפקד פלוגה ולקח חלק במבצע מוביל. לאחר מכן השתחרר מצה"ל.  במהלך שירות המילואים שימש כמפקד פלוגה ולחם במלחמת לבנון הראשונה, ובהמשך שימש כמפקד גדוד מילואים וכמפקד חטיבת מילואים.
שומר ישראל

בספרות

ישראל אנטון צולי, רבה של יהדות רומא בשנות השואה (1945-1939) שב-13 בפברואר 1945 המיר את דתו לנצרות קתולית, כתב בזכרונותיו (מתורגם מהמקור באיטלקית):
"מאבי למדתי את האומנות העצומה של תפילה בדמעות. במהלך רדיפות הנאצים ועוד שנים ארוכות לאחר מכן, אני מוצא עצמי גר בחדר קטן, במרכז רומא. שם, בחושך, רעב וקר, אני מתפלל ובוכה: 'הו, שומר ישראל, שמור שארית ישראל, ואל יאבד עם ישראל...!'"
מרווין סאטן

תפיסתו ומשפטו

סאטן החשיב את ייצור הוויסקי הלא חוקי כחלק בלתי נפרד מהמורשת שלו, בשל היותו אירי-סקוטי ונצר לשושלת ארוכה של יצרני ויסקי לא חוקיים.
בחודש ינואר 2009, נתפס סאטן על ידי ה-ATF והוא נידון לתקופה של 18 חודשים בכלא הפדרלי על בישול וזיקוק משקאות אלכוהוליים והחזקת נשק שלא כחוק.
סאטן, אז בן 62, שאובחנה אצלו לאחרונה מחלת הסרטן, התחנן בפני השופט המחוזי בארצות הברית, רוני גריר, להמיר את עונשו במעצר בית. מספר עתירות נעשו בניסיון לצמצם את הנסיעות ואת משפטו של סאטן, ללא הועיל. בגזר הדין, התייחס השופט במיוחד לסרט התיעודי שצולם עליו.

מותו

סאטן התאבד על ידי רעל ב-16 במרץ 2009, ככל הנראה כדי למנוע את מאסרו שאמור היה להתחיל מספר ימים לאחר מכן.
ב-24 באוקטובר 2009, הועברה גופתו של סאטון מאתר הקבורה המקורי שלו בהר סטרלינג שבצפון קרולינה, לביתו שבפארוטסוויל, טנסי כדי לתת הזדמנות לציבור מכריו להגיע ללוויתו. למקום מנוחתו האחרונה הוא הובל על ידי סוס וכרכרה. היה זה טקס זיכרון קטן בו נכחו רק חברים קרובים ובני משפחה.

כינוי

בשנות ה-60 או ה-70, קיבל מרווין סאטן את שם הכינוי "פופקורן" סאטן, לאחר שפגע במכונה אוטומטית למכירת פופקורן עם מקל ביליארד.

הוויסקי טנסי הלבן של פופקורן סאטן

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. 
ב-9 בנובמבר 2010 הכריז האנק ויליאמס ג'וניור על שיתוף פעולה עם חברת J&M Concepts LLC ועם אלמנתו של סאטן, פאם סאטן, לזיקוק והפצת הוויסקי של פופקורן סאטן, לראשונה באופן חוקי.
הוויסקי, שכונה "הוויסקי טנסי הלבן של פופקורן סאטן", מיוצר עם דוד זיקוק שתוכנן על ידי סאטן עצמו לפני מותו ובמתכון המשפחתי הסודי שעבר במשפחת סאטן, אותו הפקיד סאטן לפני מותו בידיו של המנהל המקצועי של חברת J&M Concepts LLC, ג'יימי גרוסר.
כוכבי מוזיקת קאנטרי רבים הגיעו לאירוע השקת הוויסקי.
על-פי דיווחים בעיתונות, יופץ תחילה הוויסקי בטנסי ובדרום-מזרח ארצות הברית.
חיים ליפשיץ

דוצנט חיים ליפשיץ (תרנ"ט - תשל"ח- 1899- 1977) היה אסיר ציון חוקר משנתו של הראי"ה קוק, ראש "מכון הראי"ה", מייסד חוג הראי"ה, תלמיד חבר של הנזיר ומחבר תורני.

ביוגרפיה

נולד ברוסיה הלבנה לר' משולם מאיר ליפשיץ ולאמו דיסא רחל (בתו של הרב ישראל יוסף הלוי עוזאלי) וקבל חינוך ב"חדר" . עלה לבדו לארץ ישראל בהיותו בן 13 בשנת תרע"ב. למד בגימנסיה העברית "הרצליה". בשנת תרע"ד בעקבות מלחמת העולם הראשונה, נסע לרוסיה כדי להעלות את אמו לישראל, אך בעקבות סגירת מסך הברזל נשאר שם מספר שנים. באותן שנים שימש כ"דוצנט" (מרצה בכיר) באוניברסיטה הממלכתית במוסקבה ללשון ושפה עברית. 
במקביל עסק בפעילות ציונית מחתרתית, נכלא בבתי כלא שונים ובניהם סיביר (בין השנים תרפ"ז -תרצ"ג - 1929-1933). בשנת תרצ"ו עלה לארץ ישראל עם אמו הישישה.
משנת תרצ"ט - תש"ה- עבד כמפקח הארצי של המרכז לתרבות דתית.
בשנת ת"ש ייסד עם הרצי"ה קוק והרב הנזיר את "חוג הראי"ה", שנפגש באופן קבוע בבית הרב קוק ועסק בהוצאת והפצת משנתו וכתביו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. בחוג היו שותפים הרב הרצוג, הרב צבי יהודה קוק, הרב הנזיר (דוד הכהן), הרב חרל"פ, זלמן שזר, משה זיידל, ד"ר יהושע ליבוביץ, ד"ר ב. גרמנסקי ועוד.
בין השנים תש"ה-תש"ח שימש כמפקח הארצי של המחלקה לתרבות תורנית במשרד החינוך ובמקביל שימש כמרצה אורח בין השאר באוניברסיטה העברית, בבצלאל וברדיו קול ישראל במכון ללימודי היהדות ליד ישיבה יוניברסיטי בניו-יורק.
פרסם מאמרים רבים בעיתנות בדגש על עיתון הצופה
ייסד את 'מכון הראי"ה' ועמד בראשו יחד עם הרב שלום נתן רענן, חתנו של הרב קוק. המכון הוציא ספרים ביניהם 'הוגים וחוזים', 'חזון ישראל' ו'רואה האורות' אודות משנתו של הרב קוק.
בשנת תש"ב נשא לאישה את שושנה לבית רובנשטיין  והיה אב למאיר יוסף ושילה.
סטנגה (להקה)

היסטוריה

הלהקה החלה את דרכה באשדוד, בשנת 1999, כאשר דר גולן, סולן הלהקה הקים את להקת הגראז' הראשונה שלו. דר גייס את אחיו, תום גולן לעמדת המתופף ואת נועם "המנוע" האוזמן לעמדת גיטרת הסולו. עמדת הבס עדיין לא מתייצבת לחלוטין אבל לראשונה יש הרכב שלא משתנה לגמרי בין הופעה להופעה והשם סטנגה נולד.
בשנת 2003 הצטרף יואב מצ'ולסקי לסטנגה, כבסיסט.
בשנת 2006 הלהקה התחילה להופיע ברחבי הארץ, בין היתר בפסטיבלים דוגמת "רוק עצמאות", "בראשית", "בומבמלה" ו"שיר היונה".
ב-2008 חתמה סטנגה על חוזה עם אן אם סי, וחברה למפיק יפתח שחף (היהודים), לטובת הקלטת דיסק ראשון.
ב-2009 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "מה שבא לאט הולך מהר". מתוכו יצאו כסינגלים "בואי כפרה" ו"טרנזיסטור" (יוליה פלוטקין מככבת בקליפ), הסינגלים התקבלו יפה ברדיו אך לא לאורך זמן.
סטנגה ואן אם סי נפרדו ב-2011 וסטנגה הודיעה על הפסקת פעילות.
סאקו קונדה

קריירה

קונדה התחיל את הקריירה שלו בדניפרו דניפרופטרובסק מליגת העל האוקראינית אך לא זכה בה לדקות משחק. את עונת 2014/2015 התחיל עם שתי הופעות במדי הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, אך בספטמבר 2014 הצטרף להפועל פתח תקווה. בפברואר 2015 שוחרר מהמועדון לאחר שלא הצליח לתפוס מקום בהרכב. באוגוסט 2015 חזר לאוקראינה כאשר חתם באולימפיק דונצק. כעבור עונה אחת חתם באמקאר פרם.
ביולי 2018 קונדה חתם בשאטורו.
בספטמבר 2015 זומן לראשונה לסגל נבחרת גינאה. ב-9 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד אלג'יריה.
ולטר הרמן

קריירה

הרמן, יליד  בונאדו טוארטו, סנטה פה,  החל את הקריירה המקצוענית בליגת העל הארגנטינאית במדי אולימפיה דה ונדו טוארטו בשנת 1996. הוא שיחק בקבוצה עד לשנת 2000. הוא זכה פעמיים בתואר מלך ההטבעות של הליגה המקומית (1999 וב-2000), במהלך תקופה זו. בשנת 2000, הוא עבר למועדון ארגנטינאי אחר, אטנאס. במועדון זה הוביל לסגנות הליגה וזכה בתואר ה-MVP של גמר האליפות.
לאחר מכן, הרמן עבר לליגת העל הספרדית, שם שיחק תחילה בפואנלברדה במהלך עונת 2002/03, כשבעונה זאת, נבחר ל-MVP של הליגה כולה. אחרי פואנלברדה, הרמן שיחק גם באוניקאחה מאלגה במשך שלוש עונות, בהן הוביל את מועדון הפאר לזכייה בגביע הספרדי בשנת 2005 ולזכייה באליפות ספרד בעונת 2005/06.
לאחר שלוש עונות מוצלחות למדי בספרד, הרמן עבר לליגת ה-NBA, כדי לשחק בשארלוט בובקאטס, לאחר שחתם במדיה בחוזה לשנה אחת עם אופציה לשנתיים נוספות, חוזה זה הוערך בכ-1.8 מיליון דולר. בעונתו היחידה עם המועדון, נבחר לרוקי החודש של הקונפרנס המזרחי במרץ, 2007. הרמן העמיד בעונת 2006/07 ממוצעים של 9.2 נקודות וכ-3 ריבאונדים למשחק. בנוסף לכך, הרמן קלע במשחק אחד, שיא קריירה של 30 נקודות נגד המילווקי באקס ב-14 באפריל ואף נבחר לחמישיית הרוקי השנייה של ה-NBA, ביחד עם עמיתו לבובקאטס, אדם מוריסון. בסופה של העונה, הבובקאטס הפעילו את האופציה לשנתיים נוספות, בחוזהו של הרמן והחתימו אותו לשנתיים נוספות עבור שכר של 1.944 מיליון דולר.
ב-14 בדצמבר 2007, הרמן, ביחד עם הסנטר, פרימוז' ברזץ הועבר בעסקה לדטרויט פיסטונס עבור נאזר מוחמד. הרמן שיחק עם הפיסטונס בהמשך העונה והעמיד ממוצעים של 3 נקודות וכ-1.5 ריבאונדים ב-28 משחקים. למרות מיעוט הדקות, הרמן חתם לעונה נוספת במדי הפיסטונס ושיחק עבורה במשך השנתיים הנוספות כשחקן חמישייה שנייה. 
בעונת 2009/10, לאחר מספר שנים ב-NBA, הרמן חזר לאירופה, למדי קבוצת היורוליג, טאו ויטוריה ושיחק עבורה במשך כשנתיים.
הרמן חבר בסגל המורחב של נבחרת ארגנטינה ומשחק עמה לעיתים רחוקות בטורנירים בינלאומיים. למרות זאת, הרמן זכה עמה במדליית הזהב באליפות אמריקה 2001 ובמשחקים האולימפיים 2004. הרמן שיחק גם כן עם הנבחרת הארגנטינאית באליפות העולם 2006.
ולטר הרמן נולד להקטור הרמן ולמריה כריסטינה היינריך. הוא בעל שורשים גרמניים מצד אמו, מריה. הוא איבד את אמו, את אחותו הצעירה ואת ארוסתו בתאונת דרכים ביולי 2003. לאחר שנה אחת בדיוק, אביו נפטר מהתקף לב. 
נשוי לדוגמנית ולשחקנית אלנה הרמן.
אנדריי גלאבינוב

קריירת מועדונים

גלאבינוב נולד בסופיה לאסן גלאבינוב, שחקן כדורעף בעבר ומאמן כדורעף בהווה ולאם שגם עסקה בספורט בעברה. גלאבינוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של צסק"א סופיה ובשנת 2004 עבר עם משפחתו לקפריסין והצטרף למחלקת הנוער של אומוניה ניקוסיה. בשנת 2006 עבר עם משפחתו לאיטליה וחתם בקסטלראנו.
ביולי 2007 חתם בבולוניה מהסרייה א', אך לא הצליח לבסס את מעמדו בקבוצה והושאל לג'יאוליאנובה, ולאחר מכן לג'יאקומנסה. בקיץ 2009 חתם בלומצאנה בה הצליח לראשונה בקריירה לבסס את מעמדו כשחקן בכיר לאורך עונה שלמה. גלאבינוב שיחק בלומצאנה במשך עונה וחצי ורשם בה 45 משחקים וכבש 12 שערים.
ב-1 בפברואר 2011 גלאבינוב חתם בליבורנו מהסרייה ב'. ב-7 בפברואר גלאבינוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לויצ'נצה. בעונת 2011/2012 גלאבינוב הושאל לסורנטו וממנה עבר בינואר של אותה עונה לבסאנו. בקיץ 2012 הושאל לגוביו ועונה לאחר מכן לאבלינו בה רשם את עונת השיא שלו בקריירה עם 15 שערים ב-39 משחקים ובסיום העונה חזר לליבורנו.
ב-12 באוגוסט 2015 חתם בנובארה בה שיחק במשך שתי עונות וכבש בה 25 שערים ב-73 משחקים.
בקיץ 2017 חתם בגנואה מהסרייה א'. ב-20 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ובליגה הבכירה באיטליה בתיקו 0-0 נגד ססואולו. ב-26 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 ליובנטוס.
בקיץ 2018 גלביאנוב חתם בספציה.

קריירה בינלאומית

אחרי ההצלחה באבלינו ב-20 בפברואר 2014 גלאבינוב זומן לראשונה לסגל נבחרת בולגריה לקראת משחק הידידות נגד בלארוס. ב-5 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד בלארוס.
ב-23 במאי 2014 גלאבינוב הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד קנדה.
נחל ציפורי

טחנות עליל

טחנות עליל (טחנות ראס עלי או טחנות מרפוקה), הן שתי טחנות קמח עות'מאניות השוכנות על הגדה הדרומית של הנחל, סמוך ליישוב ראס עלי. שתי הטחנות הממוקמות זו מעל זו, הונעו על ידי מימיו של מעיין עין יבקע השוכן במעלה הנחל במרחק של כשלושה קילומטרים מהן. המים הגיעו אל הטחנות באמצעות אמת מים. לרגלי מבנה הטחנה התחתונה התגלו שרידים צלבניים מוקדמים יותר. את הטחנות מאפיינת ארובה בגובה של 12 מטר, שהיא הגבוהה בכל טחנות הקמח הידועות בארץ ישראל. הטחנה העליונה הייתה בשימוש עד שנות ה-30 של המאה ה-20, והתחתונה עד 1946.

טחנת הנזירים

טחנת הנזירים שוכנת במרחק של כשני קילומטרים מערבית למעיין עין יבקע, וגם היא נבנתה בתקופה העות'מאנית. שמה של הטחנה בא לה מהנזירים הכרמליטים להם הייתה שייכת מאז אמצע המאה ה-19. הטחנה פעלה עד סוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ולאחר מכן ננטשה. המקום עדיין שייך לכנסייה הקתולית, אשר החכירה אותו לישראלים. אלה שפצו את המבנה ופתחו במקום בית הארחה. ליד הטחנה גשר אבן שלו שתי קשתות הנטוי מעל הנחל.
בשנת 2011 השכיר מנזר הכרמליטים את טחנת הנזירים לרשות ניקוז ונחלים קישון הפועלת לשיקום נחל ציפורי. רשות ניקוז ונחלים קישון מקדמת תוכנית להפיכת מתחם הטחנה למרכז ההדרכה הראשון בארץ לנושא של שיקום נחלים. בשנת 2014 הוצתה הטחנה על ידי אלמונים.
פליפר (סדרת טלוויזיה)

הפקה

הסדרה הופקה בשנת 1963. ב-1964 יצא לסדרה סרט אודות הסדרה - "ההרפתקה החדשה של פליפר".
הסדרה נוצרה על ידי ג'ק קוודן וריקו בראונינג, אדם בעל ניסיון רב בצילומים מתחת למים ו צולמה באולפני גרינץ' שבארצות הברית.
חישול הגוף

חישול הגוף הוא טכניקה באימון מתחום אמנויות הלחימה, הכוללת מכות לשריר או לאיבר מסוים בגוף. חישול הגוף נפוץ באמנויות לחימה מסוג קרב מגע, קיקבוקס ואגרוף תאילנדי, וגם ביחידות מיוחדות בצבאות העולם, במסגרת אימוני כוח וסיבולת שריר. בישראל מבוצעים חישולי גוף באימונים של היחידות המובחרות בצה"ל: דובדבן, ימ"ס ומסתערבים. 
חישול הגוף מתבצע על ידי שותף שמכה שריר מסוים, בדרך כלל באגרופים, בעיטות או מרפקים. בזמן חישול הגוף, מופעלת התנגדות, על ידי לחץ אגרופים או משקל על הבטן, על מנת לחשל ולשפר את סיבולת השריר ולחזק אותו.
ארמאוויה

תולדות החברה

ארמאוויה נוסדה בשנת 1996 אבל החלה לטוס רק בשנת 2001 ליעדים ברוסיה וטורקיה. בשנת 2002 רכשה החברה הרוסית "S7 איירליינס" את רוב מניותיה של ארמאוויה אך בשנת 2005 מכרה את מניותיה למשקיעים פרטיים. החברה הכריזה על הליך פירוק  ב-29 במרץ 2013 והשעתה את כל טיסותיה.
דו-טורית

דו-טורית הוא שמה העברי המודרני של ספינת מלחמה ים-תיכונית מן העת העתיקה, שהונעה על ידי שתי שורות של משוטים אחת מעל השנייה. ביוונית נקראה 'דיארס' (dieres) ובלטינית בירמיס (biremis).
נפתלי אמסטרדם

רבי נפתלי דב אמסטרדם (ה'תקצ"ב, 1832, סלנט – ה'תרע"ו, 1916, ירושלים) היה מראשוני תנועת המוסר בליטא, ומגדולי תלמידיו של רבי ישראל מסלנט.

קורות חיים

נולד בעיירה סלנט שבליטא בשנת תקצ"ב. מנערותו התבלט בשקידתו וביראתו, ורבי ישראל סלנטר מסר לידו את בנו לחנכו. למד אצל רבי ישראל סלנטר בבית מדרשו בווילנה ובקובנה, והיה בין התלמידים המיוחדים של רבי ישראל.
לאחר נישואיו סירב לקבל על עצמו רבנות ופתח מאפייה בביתו לפרנסתו, אך רבו רבי ישראל אסר עליו לעבוד בה כפועל פשוט ולכן חיפש משרת רבנות. בשנת 1867 התמנה לרבה של הלסינקי, (לימים בירת פינלנד), בה כיהן כשמונה שנים. במהלך שנת 1870 ניסה לעבור לרבנות נובגורוד, אך הניסיון נכשל והוא שב להלסינקי עד שנת 1875 אז התפטר ושב לקובנה. בקובנה הוא חי בעוני ור' ישראל שלחו לכהן בסנקט פטרבורג כמורה צדק לצד חברו ר' יצחק בלאזר, תפקיד בו כיהן כשנה. לאחר מכן כיהן ברבנות בעיירות יאסווין ואלקסוט, ולבסוף נטש את משרת הרבנות והתמסר להשתלמותו המוסרית.
בשנים אלו פעל להפצת שיטת המוסר בסביבתו, ובמסירת שיחות מוסר בישיבות שיטת המוסר.
בשנת 1906 נפטרה אשתו, ומיד לאחר מכן עזב את קובנה ועלה לארץ ישראל, והתיישב בירושלים, גם בה היה פעיל בהרבצת תורה ומוסר.
רבי נפתלי אמסטרדם נפטר בירושלים בו' באדר ה'תרע"ו (1916) ונטמן בהר הזיתים.
בנו רבי אליעזר לוין שימש כרב בנאדארזין (Nadarzyn) שבפולין.
סמואל בודמן

ילדות והשכלה

סמואל בודמן נולד ב-26 בנובמבר 1938 בפרוורי שיקגו שבאילינוי.
בודמן השלים את לימודיו הגבוהים בשנת 1961 לאחר שקיבל תואר ראשון בהנדסת כימיה מאוניברסיטת קורנל. בשנת 1965, הוא השלים את הוא השלים את הדוקטורט שלו במדעים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. במשך שש שנים הוא שימש כפרופסור להנדסת כימיה. הוא המנהל לשעבר של בית הספר M.I.T. להנדסה כימית וחבר לשעבר במועצת ההנהלה של M.I.T. הוא גם כיהן כחבר ההנהלה בוועדות ההשקעה ב M.I.T., חבר האקדמיה האמריקנית לאמנויות ומדעים, וכן הנאמן של מוזיאון איזבלה סטוארט גרדנר בניו אינגלנד. כמו כן הוא גם היה חבר בדירקטוריון של דופונט.
בודמן נישא לדיאן בודמן. ולזוג שלושה ילדים ביולוגיים, שני ילדים חורגים ושמונה נכדים הוא נפטר ב-7 בספטמבר 2018.

קריירה פוליטית

בינואר 2001 מונה בודמן לתפקיד תת-מזכיר המסחר של ארצות הברית. בנובמבר 2003 נבחר על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש לתפקיד תת-מזכיר האוצר של ארצות הברית ג'ון ויליאם סנו, ונכנס לתפקיד בדצמבר אותה שנה.
ב-10 בדצמבר 2004, בודמן היה מועמדו של הנשיא בוש להחליף את מזכיר האנרגיה של ארצות הברית ספנסר אברהם. מועמדותו אושרה פה אחד על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-31 בינואר 2005, שנכנס יום למחרת לתפקיד באופן רשמי.
הוא הוביל את מחלקת האנרגיה של ארצות הברית עם תקציב של מעל 23 מיליארד דולר ולמעלה מ-100,000 קבלנים פדרליים. בחודש פברואר 2007, בודמן העיד בפני ועדת המשנה לכוחות המזוינים של ארצות הברית בנוגע לבעיות אבטחה במעבדה הלאומית לוס אלמוס. הוא הצהיר כי "לב הבעיה היא בעיה תרבותית בלוס אלמוס." הוא קבע "כי בעיות האבטחה נובעות מהיהירות של כימאים, פיזיקאים ומהנדסים שעובדים בלוס אלמוס וחושבים שהם מעל כל זה."
שנות ה-90 של המאה ה-6

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עמק דובריס

מקור השם

שם המישור ניתן לו על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת ואיקאטו שבהמילטון, בניו זילנד, אשר חקרה את האזור בעונת המחקר 1979–1978, תחת מייקל סלבי.
בדומה לאתרים אחרים ברכס בריטניה, השם שניתן לאתר קשור להיסטוריה של בריטניה, ובייחוד לבריטניה הרומית. המקר קרוי על שמו של פלג בסמוך לדובר שבבריטניה (בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס בריטניה שנקראים על שם אתרים בבריטניה הרומית).
גנו אדמיה

גֶנוֹ אדָמיה (בגאורגית: გენო ადამია;‏ 8 במרץ 1936 - 28 בספטמבר 1993) היה ממפקדי הצבא הגאורגי במהלך מלחמת אבחזיה (1991-1992), שנהרג במהלך הקרבות, והפך לסמל של גבורה בגאורגיה. 
אדמיה, שהיה יליד סוחומי שבאבחזיה החל את מעורבותו במאבק של גאורגיה בבדלנים האבחזים, מיד עם התפרצות האלימות בשנת 1992. האבחזים נאבקו במטרה לפרוש מגאורגיה ולהקים רפובליקה אוטונומית באבחזיה, שהיוו באותה תקופה רוב במחוז. אדמיה אירגן קבוצת מתנדבים תושבי סוחומי במטרה להגן על העיר מפני כוח אבחזי-צפון קווקזי משותף שנתמך על ידי הצבא הרוסי (קונפדרציית עמי ההר של הקווקז). 
תוך זמן קצר הוא קיבל דרגת מייג'ור ג'נרל (מקביל לאלוף) בצבא גאורגיה ומונה למפקד החטיבה הממוכנת ה-23. אדמיה היה אחד מהמפקדים הפעלתנים והאהודים בצבא הגאורגי. ב-23 בספטמבר 1993, עם נפילת סוחומי, הוא סירב להיכנע, והמשיך להילחם באזור סוחומי עם כוח קטן. ב-28 בספטמבר של אותה שנה הוא נהרג בקרבות שבגשר על נהר הקלאסורי. האבחזים מאידך מתארים אותו כ"גנגסטר שתמך בנשיא המודח זוויאד גמסחורדיה, ששוורדנדה העניק לו דרגת קולונל ג'נרל". 
בנובמבר 1993 פדו חבריו את גופתו וקברו אותו בטביליסי. ב-8 במרץ 2006 ציינו החברה הגאורגית, ובמיוחד הפליטים הגאורגים מאבחזיה, את יום השנה ה-70 להולדתו.
חיה אסתר

ביוגרפיה

אסתר נולדה בשנת 1941 למשפחה חרדית בירושלים בשם חיה אסתר גודלבסקי. במלחמת העצמאות הופגז בית מגוריה, והמשפחה עברה לשכונת קטמון. היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל ובשנת 1979 קיבלה תואר שני בחינוך מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1983 יצא לאור ספרה הראשון, "אבנים רכות", ובעקבות זאת פוטרה מעבודתה כמורה בבית ספר חרדי לבנות. ומאז פרסמה 18 ספרי שירה.
עוסקת גם בציור, והציגה מיצירותיה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות. בשנת 2008 נפגשה עם פרופ' מוטי עומר, האוצר של מוזיאון תל אביב, שדחה את עבודותיה. תחושת הפגיעה בעקבות מפגש זה הובילה אותה לכתיבת הפואמה "צרחת היופי", שיצאה לאור באותה שנה בהוצאת כרמל.
חברה באגודת האמנים והפסלים (מ-1989), באגודת הסופרים העברים (מ-1992) ובמרכז פא"ן ישראל (מ-1997).
אם לארבעה - הרב משה גודלבסקי, מנהל בית ספר, הרב אהד טהרלב, ראש מדרשת לינדנבאום, נעמה שני ועדיה גודלבסקי, אמנית.
הראיה (תורת הספרות)

הראיה (באנגלית: Showing) היא טכניקה ספרותית נפוצה לייצוג ישיר של המציאות המתוארת בטקסט, ללא תיווכו של המספר. הראיה נועדה לאפשר לקורא לפרש פרטים משמעותיים בטקסט באמצעות שימוש בסמלים, מוטיבים, ניגודים, אנלוגיות, מטונימיות, רגשות, התנהגויות ועוד. הראיה עומדת בניגוד להגדה, שבה המספר או הדובר מתאר או מסכם את המציאות או את הדמויות האחרות לקוראים. הראיה מתאימה הן לכתיבה עיונית והן לכתיבת בדיון כולל ספרות, נאומים ותסריטים לקולנוע ולתיאטרון.

היסטוריה

הראיה והגדה הם מושגים שמקורם מגיע עד אריסטו ואפלטון שהנגידו בין מימזיס, ייצוג המציאות כפי שהיא בדומה להראיה, לבין דיגסיס, תיאור המחבר בדומה להגדה.
הפופולריות המודרנית של ההבחנה בין הראיה להגדה מיוחסת ללאבוקשטען כי אמנות הסיפור מתחילה בעניין אותו יש להראות, כדי שהוא יוכל לתאר את עצמו, וביקש להרבות ככל האפשר בשימוש בהראיה. לאבוק טוען כי "סופר כמו פלובר - או כל סופר אחר שעבודתו מזמינה בכלל עיון ביקורתי - הוא רחוק כל כך מכתיבת הסיפור כפי שהיה נכתב בדין וחשבון רשמי, שאנחנו מפסיקים כלל להתייחס אליו כאל מדווח. הוא מייצר השפעה וחיקוי, באמצעים כשרוניים יותר או פחות" (עמ' 63).
לעומתו עומדים תאורטיקנים אחרים, כמו ויין בות', שסבורים כי מתן העדיפות להראיה היא אופנה ספרותית חולפת, וסבורים כי כל מה שנכתב בטקסט דורש מידה מסוימת של התערבות המחבר או המספר, ועל כן לא תיתכן הראיה ללא הגדה.
פול פו

ביוגרפיה

פו נולד ב-29 בנובמבר 1848, וב-1867 התגייס לצבא הצרפתי. הוא השתתף במלחמת צרפת-פרוסיה, שבה איבד את החלק התחתון של זרועו הימנית. בשנת 1884 התחתן עם מארי הנרייט גונץ. ב-1903 הוא הועלה לדרגת גנרל, ובין השנים 1903–1909 פיקד על הקורפוסים ה-16 וה-20. עם זאת, הוא פרש משירות פעיל בשנת 1911, לאחר שהיה מועמד לתפקיד הרמטכ"ל על ידי שר המלחמה, אדולף מסימי, אך מועמדותו הוסרה בגלל  דעותיו הפוליטיות האנטי-רפובליקניות, והתעקשותו על הסמכות למנות אישית גנרלים לפיקוד גבוה. במקום זה מונה ז'וזף ז'ופר, שהיה למפקד העליון הצרפתי במלחמת העולם הראשונה. 
כאשר פרצה המלחמה ב-1914, החזיר הגנרל ז'ופר את פו מפרישה לפיקוד על ארמיית אלזס, כדי להשתתף בהתקפות נגד אלזס שבוצעו לפי תוכנית 17. ארמיית אלזס כללה את הקורפוס ה-7 (אשר לחם בקרב מילוז בין 7 ל-10 באוגוסט), הדיוויזיה ה-44, דיוויזיית המילואים ה-55, דיוויזיית הפרשים ה-8 וקבוצת הדיוויזיות ה-1 של המילואים (דיוויזיות המילואים ה-58, ה-63 וה-66). 
למרות שהצליח בתחילה, נאלץ פו לסגת אחרי התבוסה של הארמייה הראשונה בקרב לורן. כאשר היה ברור לז'ופר כי התקוות לניצחון מהיר באלזס נמוגו, וכי צרפת עומדת בפני סכנה ממשית לתבוסה מהירה (בגלל תוכנית שליפן), הארמייה של פו פורקה, נשלחה לצפון כדי להצטרף לארמייה השישית של מישל-ז'וזף מונורי, והגיעה בזמן להשתתף בקרב הראשון על המארן. 
לאחר מכן לא ניתן לפו תפקיד פיקודי אחר. לאחר שירות במועצת המלחמה העליונה בצרפת, הוא נשלח בינואר 1916 כנציג צרפתי לסטאבקה הרוסית. פו גם סייר באוסטרליה בספטמבר 1918, ושם נפגש עם חיילים משוחררים אוסטרלים, והשתתף בעצרות מלחמה. 
הוא נפטר בפריז ב-2 בינואר 1932.