google/wiki40b huggingface dataset:
אורגניזם אל-אווירני

אורגניזם אל-אווירני (ידוע גם בתור: אורגניזם אנארובי, אנאארובי או אנאירובי, מאנגלית: Anaerobic organism) הוא מושג המתאר אורגניזם המסוגל, או מוכרח, לחיות בהיעדר חמצן חופשי. כל היצורים האל-אווירניים הם מיקרואורגניזמים, כשרובם חיידקים ומיעוטם פטריות ופרוטיסטים. המונח "אל-אווירני" מתייחס בדרך-כלל לאורגניזמים, ואילו לתיאור סביבה מסוימת נהוג להשתמש במונח "אנאוקסי", אולם לא תמיד נעשית ההבחנה.

אורגניזמים אל-אווירניים ואווירניים

האורגניזמים הראשונים שהופיעו על כדור הארץ לפני כ-4 מיליארד שנים היו חיידקים אל-אווירניים. הם השתמשו בתהליכי חמצון-חיזור של חומרים אנאורגניים להפקת האנרגיה הדרושה לקיומם. בשלב הבא הופיעו החיידקים הפוטוסינתטיים הראשונים שהשתמשו באנרגיה סולארית ובתורמי אלקטרונים כגופרית ו/או מימן גופרתי כדי להפיק את האנרגיה הדרושה לתהליכים התאיים שלהם (דוגמת חיזור סולפט מיקרוביאלי), שחלקה נוצל לקשירה של פחמן דו-חמצני והפיכתו לסוכרים (האטמוספירה באותו הזמן הכילה בעיקר פחמן דו-חמצני ומתאן ללא חמצן).
יחסי סימביוזה מורכבים בין שתי קבוצות שונות של חיידקים פוטוסינתטיים הביאו להתפתחותן של הכחוליות שהשתמשו במים כתורם אלקטרונים לתהליך הפוטוסינתזה, וכתוצאה מכך נפלט חמצן לסביבה כתוצר לוואי. הודות לכך, גדל שיעורו של החמצן באטמוספירה במרוצת הזמן. במועד כלשהו לאחר מכן, הופיעו החיידקים האווירניים הראשונים, שהיו מסוגלים לנצל את החמצן ולייעל את הפקת האנרגיה. היעילות הרבה של ניצול מקורות האנרגיה בנוכחות החמצן מתבטאת בעובדה שכל היצורים המפותחים הקיימים כיום על פני כדור הארץ (הצמחים ובעלי החיים) הם אווירניים באופן בלעדי.

פרוקסידאז

פרוקסידאז (מוכר גם בתור פראוקסידאז, מאנגלית: Peroxide, "על-חמצני") הופך מימן על-חמצני למים. האנזים משתמש לשם כך בחומר מחזר כלשהו; בחיידקים חומר זה הוא נשא האלקטרונים NADH, תרכובת בעלת אין-ספור תפקידים חשובים בכל תאיהם של היצורים החיים:
ניתן לראות ש-NADH מוסר פרוטון אחד למי החמצן, ובשילוב פרוטון נוסף (המגיע מהסביבה) מתקבלות שתי מולקולות מים ו-NADH מחומצן (נטול פרוטון אחד). האנזים פרוקסידאז לא מופיע בנוסחת התגובה, אך הוא גורם לה לצאת לפועל, ובלעדיו אין היא מתרחשת. תאיהם של כל היונקים, ובכללם האדם, משתמשים בגרסה שונה במקצת של האנזים; זו נקראת גלוטתיון פרוקסידאז והיא משתמשת בחלבון גלוטתיון כחומר מחזר. חלבון זה מכיל חומצת אמינו מיוחדת - סלנוציסטאין - שהיא בעצם חומצת האמינו ציסטאין בה הוחלף אטום הגופרית באטום סלניום. סלניום, אם כן, חיוני והכרחי לכל היונקים. כל סוגי הפרוקסידאז מכילים קבוצת הם (Heme) - קבוצת אטומים שבמרכזה אטום ברזל, בדומה להמוגלובין.
שרון דוראני

ביוגרפיה

דוראני נולדה וגדלה בבת ים, שירתה בצה"ל בבקו"ם. עבדה כדוגמנית והשתתפה בתחרות "מלכת היופי" בשנת 1993 וזכתה בתחרות בתואר "נסיכת היופי".
בשנת 1995 החלה להשתתף בשעשועון "פחות או יותר" כנערת הגלגל בהנחיית אקי אבני. בשנת 1996 שיחקה בתפקיד אורח בדרמה הטלוויזיונית של HOT, "תמונות יפואיות" שיצרו וכתבו מתי הררי ואריק לובצקי.
בשנת 2001 שיחקה בתפקיד הראשי בטלנובלה היומית "לגעת באושר" כעופרה אברהם. באותה שנה השתתפה "פלאנובלה של פסטיגל" וזכתה במקום הראשון עם השיר "כשאני אוהבת". בהמשך השתתפה במחזה של ציפי שביט "ציפי מכוכב אחר".
בין השנים 2003–2005 הייתה מנחה בערוץ הילדים ושיחקה בסדרת המערכונים בכיכובם של המנחים "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים" בערוץ. ובשנת 2004 החלה לשחק בסדרה קומית המצליחה "שמש" בעונתה השישית בתפקיד רוית, אחות של אתי וכן, הופיעה בסדרת הילדים "הפיג'מות" בתפקיד יועצת בית ספר של רוני. בשנת 2004 לכבוד יום העצמאות התקיים מופע שיר השירים- מצעד הלהקות הצבאיות בו נתבקש הקהל הישראלי לבחור את שיר הלהקות הצבאיות האהוב ביותר בכל הזמנים ושם הייתה דוראני בין מבצעי השיר חורף 73 שזכה במקום הראשון ביחד עם ליאת אחירון, טל מוסרי ועודד מנשה. בשנת 2006 התארחה בטלנובלה "האלופה" של HOT3, בעונה הראשונה בתפקיד של אחות.
חיברה שני ספרי ילדים שיצאו לאור בהוצאת קוראים: "טומי חלומי חולם חלומות" ו"טומי חלומי שואל שאלות".

חיים אישיים

בספטמבר 2004 נישאה דוראני ליהלומן יוני עובד ולהם שלוש בנות משותפות.
ג'יימס רודולף גרפילד

ג'יימס רודולף גרפילד (באנגלית: James Rudolph Garfield‏; 17 באוקטובר 1865 - 24 במרץ 1950), פוליטיקאי אמריקני ובנו של נשיא ארצות הברית ג'יימס גרפילד.

ביוגרפיה

גרפילד נולד בעיר חירם שבמדינת אוהיו, השלישי מבין שמונת ילדיהם של בני הזוג ג'יימס ולוקרישיה גרפילד. בטרם נבחר אביו לנשיא ארצות הברית למד בבית הספר סנט פול בקונקורד שבמדינת ניו המפשייר. בהיותו בן 15 היה עד להתנקשות באביו בתחנת רכבת בוושינגטון על ידי צ'ארלס גיטו. השניים היו בדרכם למכללת ויליאמסטון במסצ'וסטס, שאליה התקבל גרפילד הצעיר, ובה החל ללמוד לאחר מותו של אביו. הוא סיים את לימודיו בשנת 1885, ואז עבר ללמוד משפטים באוניברסיטת קולומביה. ב-1888 סיים את לימודיו, התקבל ללשכת עורכי הדין של אוהיו, ופתח בקליבלנד את משרד "גרפילד את גרפילד" עם אחיו הארי אוגוסטוס גרפילד. משנת 1890 ועד מותה ב-1930 היה גרפילד נשוי להלן ניואל. נכדם של השניים, ניואל גרפילד, נישא לימים לג'יין הריסון ווקר, נכדתו של הנשיא בנג'מין הריסון.
בשנים 1896-1899 כיהן גרפילד בסנאט של מדינת אוהיו. הוא היה יועץ בכיר לנשיא תיאודור רוזוולט, ושירת בנציבות שירות המדינה בשנים 1902-1903, אז התמנה לנציב החברות במשרד המסחר והעבודה, תפקיד בו שימש עד 1907. בתפקידו זה היה אחראי על חקירות בענפי הדלק, הפלדה, הרכבות ואריזת הבשר. לאחר שסיים את כהונתו שימש במשך שנתיים כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של תיאודור רוזוולט, והטיף לחיסכון בניצול משאבי הטבע של המדינה. במהלך הבחירות לנשיאות של שנת 1912 היה תומך נלהב למען כהונה שלישית של רוזוולט. ב-1914 נכשל גרפילד במירוץ לתפקיד סגן המושל של מדינת אוהיו מטעם המפלגה הפרוגרסיבית.
מזחלות (ספורט חורף)

מזחלות (Bobsleigh) הוא ספורט חורף שבו קבוצה של 2 או 4 אנשים נוסעים באופן מתוזמן על מזחלת המונעת על ידי כח הכבידה דרך מסלול פתלתל, צר ומשופע במורד נתיב קרח.
מהירות המזחלת יכולה להגיע ל-150 קמ"ש. המסלולים מתחילים עם קבוצת אנשים שדוחפים את המזחלת לאורך 50 מטרים לפני עליית המשתתפים למתקן. התחרות היוקרתית ביותר של ספורט המזחלות המתקיימת כיום מתרחשת במשחקי החורף האולימפיים כל ארבע שנים. התחרות הרשמית הראשונה נערכה בשאמוני, צרפת. בשנת 1923 נוסדה הפדרציה הבינלאומית למזחלות ובשנת 1924 נכלל ספורט המזחלות בין ענפי הספורט של אולימפיאדת החורף.

היסטוריה

אף שנסיעה במזחלת על שלג או קרח הייתה פופולרית בהרבה מדינות צפוניות בעבר, בובסלי הוא ספורט מודרני יחסית. מקור הספורט הוא בעיירת הנופש היוקרתית סנט מוריץ שבשווייץ, בסוף המאה ה-19. נופשים מאנגליה המציאו את הספורט לראשונה, כאשר שני אנשים ישבו על מתקן אשר החליק במורד קפוא, ואחד מהם "נהג" במתקן ניווט. מקור השם המקורי באנגלית, bobsleigh, הוא הלחם בסיסים של המלים: bob שמשמעותו התנדנדות ו-sleigh שמשמעותו מזחלת.
לינדזי לוהן

ביוגרפיה

לוהן נולדה בברונקס, ניו יורק שבארצות הברית בשם לינדזי די לוהן (Lindsay Dee Lohan) למשפחה נוצרית-קתולית. לה אח קטן ושתי אחיות קטנות. ב-2007 הוריה התגרשו לאחר מספר פרידות.

קריירה

לוהן נכנסה לתחום הדוגמנות בגיל 9, כאשר דגמנה לחברת פורד, והשתתפה בפרסומות רבות. בגיל עשר שיחקה בתפקיד קטן באופרת הסבון "עולם אחר", עד שנת 1997. שנה לאחר מכן שיחקה בקולנוע בתפקיד ראשי כפול, בסרט "אבא מתארס". בהמשך שיחקה במספר סרטים וביניהם "שישי הפוך", "וידוייה של נערה מתבגרת". ב-2004 פרסמה ספר ביוגרפי פרי עטה, בשם "כוכבת במירוץ". כמו כן שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "ילדות רעות" שזכה להצלחה עולמית.
במקביל לקריירת הדוגמנות והמשחק, החלה לעבוד בשנת 2004 על אלבום בכורה. בהמשך אותה שנה האלבום יצא ונקרא "Speak". מספר סינגלים יצאו ממנו, כאשר הבולטים הם "Rumors" ו"Over". אלבומה השני, שיצא בסוף שנת 2005 "A Little More Personal" זכה לחשיפה תקשורתית רבה, בעקבות הסינגל הראשון שיצא ממנו, שעסק ביחסיה של לינדזי עם אביה. במקביל שיחקה בסרט של דיסני "החיפושית בהילוך גבוה". ב-2006 היא כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטי "אני והמזל שלי" לצד כריס פיין ובהשתתפות להקת מקפליי.
בספטמבר 2009 מונתה ליועצת האמנותית של בית האופנה הפאריסאי "עמנואל אונגארו".
ב-2018 החלה להצטלם לתוכנית ריאליטי חדשה בכיכובה, אותה מפיקה חברת ההפקה Bunim/Murry, האחראית בין היתר גם ל"משפחת קרדשיאן". הסדרה עתידה להיות משודרת בערוץ MTV האמריקאי.

חיים אישיים

הייתה במערכת יחסים עם התקליטנית סמנתה רונסון והיו שמועות על מערכת יחסים עם פריס הילטון. בראיון כשנשאלה לוהן לגבי מיניותה הזדהתה כביסקסואלית, אמנם לאחר מכן חזרה בה ואמרה: "אני יודעת שאני הטרוסקסואלית, התנסתי עם בנות בעבר והייתי במערכת יחסים עם בת, אבל אני חושבת שהייתי צריכה לחקור את זה יותר לעומק ואני חושבת שאני מחפשת משהו שונה".
במהלך שנת 2007 לוהן הייתה מעורבת בתאונת דרכים. במהלך החקירה התברר כי נהגה תחת השפעת סמים ואלכוהול. כתוצאה מכך, נשלחה למוסד גמילה. אירועים מסוג זה חזרו על עצמם במהלך אותה שנה, ועל כן במהלך 2008 עברה לוהן טיפול שלישי במוסד לגמילה.
בת זוגה הייתה למשך תקופה התקליטנית סמנתה רונסון. ב-6 באפריל 2009 הודיעה לוהן כי בכוונתה "לקחת פסק זמן" ממערכת היחסים. ביולי 2010, בשימוע על הפרת תנאי המבחן שנקבעו לה בגין עבירות של שימוש בחומרים אסורים שביצעה כשלוש שנים לפני כן, גזר בית המשפט על השחקנית עונש מאסר של 90 יום בפועל. בפברואר 2011 לוהן הואשמה בגניבת שרשרת מחנות תכשיטים חודש לפני כן. היא נשפטה על כך ועל הפרת תנאי המבחן, ונגזר עליה לרצות עבודות שירות ו-120 ימים בכלא. באפריל 2011 גזר עליה בית משפט ארבעה חודשי מאסר בפועל, לאחר שהפרה את תנאי המבחן שלה בעקבות מעצרה בגין נהיגה בשכרות. ב-19 במרץ 2013 הסגירה עצמה לוהן לידי משטרת קליפורניה, אך שוחררה. לוהן נידונה בהסדר טיעון, בין היתר, ל-5 ימי מאסר, אך היא תרצה אותם במכון גמילה.
ב-2016 אישרה את השמועות כי היא לומדת אסלאם, לאחר שצולמו תמונות שלה נושאת קוראן. ב-2017 מחקה לוהן את כל התמונות באינסטגרם שלה והשאירה פוסט אחד בו כתבה: "Alaikum salam" (בערבית: أليكوم سلام), ונמסר בשמה כי היא בתהליכי התאסלמות. לאחר מכן, לוהן טענה שחיפשו אותה על בסיס גזעני בשדה תעופה בלונדון, מפני שלבשה רעלה לאחר שחזרה מביקור אצל נשיא טורקיה ארדואן.
וורטיגרן

וורטיגרן (באנגלית: Vortigern; בוולשית: Gwrtheyrn גווירת'ירן) היה מנהיג צבאי ומלך בריטי מיתולוגי שחי ככל הנראה במאה ה-5 ואשר הופיע במספר כתבים ואגדות מאוחרות יותר.
וורטיגרן מאוזכר בתור המלך הבריטי שהזמין את השבטים האנגלו-סקסונים להתיישב במזרח האי הבריטי במטרה לעזור לו להלחם בשבטים הסקוטים והפיקטים מצפון, האנגלו-סקסונים התבססו באנגליה ולבסוף ביטלו את ההסכם עם וורטיגרן ותקפו את היישובים הבריטיים. וורטיגרן עצמו נס מערבה לכיוון מערב ויילס שם על פי האגדה התיישב בטירת דינס אמריס ופגש את מרלין המיתולגי, לפי מקורות אחרים הוא התיישב בדרום-מערב ויילס או אף בדרום הרטפורדשייר סמוך לגבול האנגלי-וולשי של ימינו. מספר אגדות וולשיות ואנגליות נקשרו לוורטירגן, בהם אגדות המלך ארתור והמיתולגיה הוולשית אודות המאבק בין הדרקון הלבן (האנגלי) והאדום (הוולשי), כך גם יש חשיבות לדמותו בכל הקשור להיסטוריה האנגלית המוקדמת שכן הוא הזמין את האנלו-סקסונים ובכך תרם רבות לעיצוב החברה האנגלית של ימי הביניים המוקדמים.
מיכל שטמלר

ביוגרפיה

שטמלר נולדה בחולון להורים שעלו מברית המועצות. בצה"ל שירתה בתיאטרון צה"ל. בשנת 2004 למדה בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב. 
בשנת 2011 נישאה לשחקן יובל ינאי, ולהם 2 ילדים.

קריירה בתיאטרון

במסגרת לימודי המשחק השתתפה בהצגה "טריסטאן ואיזולדה בוורשה" שכתבה וביימה לילך דקל-אבנרי בפסטיבל "smallבמה". 
"תל אביב: סיפור כיסוי" הוא מחזה דוקו בדיוני מאת ובבימויו של סטפן ביטון
ב-2004 שיחקה בהצגה "110 פעימות בדקה" מאת אורית קימל שביים שלומי ליברמן במסגרת "הזירה הבין-תחומית". 
בפסטיבל עכו: ב-2004 שיחקה בהצגה "דיוניסוס בסנטר" שעיבדו אבנר בן-עמוס ורות קנר על פי ספרה של תמר ברגר.
בתיאטרון החאן: שיחקה בהצגה "הקמצן" מאת מולייר שביים מיכאל גורביץ'. ב-2005 גילמה את רוזאורה בהצגה "החיים הם חלום" מאת קלדרון דה לה ברקה שביים מיכאל גורביץ'. ב-2006 גילמה את לורט בהצגה "הקיץ" מאת רומן ויינגרטן שביים אודי בן משה, ועל משחקה בהצגה זו זכתה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המבטיחה. באותה שנה גילמה את מריה בהצגה "המצליחים" שכתבו דניאל לפין ומיכאל גורביץ' שגם ביים, ואת פסלה בהצגה "עירם של האנשים הקטנים" מאת שלום עליכם שביימה אופירה הניג. ב-2007 גילמה את קורנליה בהצגה "שלוש נשים מחכות" מאת רמו בינוזי שביימה מור פרנק. 
בתיאטרון אנסמבל הרצליה: ב-2007 שיחקה בהצגה "גשם שחור" שכתב וערך שמעון בוזגלו ועיבדה, ערכה מוזיקלית וביימה אופירה הניג.
בתיאטרון בית ליסין: ב-2008 גילמה את רות בהצגה "עלמה ורות" מאת גורן אגמון שביים מיכה לבינסון. ב-2009 גילמה את חנה ארדנט בהצגה "הבנאליות של האהבה" מאת סביון ליברכט שביים אבישי מילשטיין. ב-2010 גילמה את שיינדלה בהצגה "שיינדלה" מאת אמנון לוי ורמי דנון שגם ביים. ב-2011 שיחקה בהצגה "קיר זכוכית" מאת אורן יעקובי שביים גילי אמיתי. ב-2017 גילמה את מישל בהצגה "הסודות" מאת הדר גלרון (על פי תסריט מאת הדר גלרון ואבי נשר) שביים כפיר אזולאי. באותה שנה החלה לשחק כממלאת מקום בקומדיה "חיית מחמד" מאת פרנסיס ובר בתיאטרון בית לסין.
בפסטיבל פותחים במה: ב-2010 שיחקה בהצגה "תל אביב: סיפור כיסוי" שכתב וביים סטפן ביטון.

קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

ב-2002 גילמה תפקיד משני של נערה מסורסת בסרט "טהארה" שביים דורון ערן. ב-2003 שיחקה בסרט "מעל ומעבר" שכתב וביים אדם סנדרסון. ב-2007 גילמה את מישל, חרדית המגלה את סודות העולם החילוני ומתאהבת בנעמי (אניה בוקשטיין), בסרטו של אבי נשר "הסודות". ב-2008 ו-2009 גילמה את אהובה אברהמסון בדרמת הטלוויזיה היומית "דני הוליווד". ב-2010 גילמה את ד"ר יעלי רוטנברג, לצד יוסי מרשק, עלמה זק ויהודה ברקן בסדרת הטלוויזיה שיצרה קרן מרגלית, "פלפלים צהובים". 
ב-2013 שיחקה בסרט "מעשיה אורבנית" שכתב וביים אליאב לילטי וגילמה את עינת בסרט "בית לחם" שכתב וביים יובל אדלר. 
ב-2018 שיחקה תפקיד שולי בסדרה שבאבניקים כחוקרת משטרה.
NYPD Blue

עלילה

העלילה עוסקת בבלש בשם אנדי סיפוויץ' (דניס פרנץ) שעובד במשטרת העיר ניו יורק (NYPD). הוא עובד עם שותפים רבים במחלקה כולל הבלשים ג'ון קלי (עונות 1-2), בובי סימון (עונה 2-12) ועוד.
גוצה דלצ'ב (עיר)

היסטוריה

ראשית ההתיישבות האנושית במקום מיוחסת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. ישוב מאורגן ומצודה נוסדו סמוך לעיר המודרנית במאה ה-2, עת שלטה באזור האימפריה הרומית. מאוחר יותר עם פיצולה של האימפריה, נשלט היישוב על ידי האימפריה הביזאנטית וב-837 נכבש היישוב על ידי פרסיאן הראשון, חאן האימפריה הבולגרית הראשונה ונשאר בחזקת הבולגרים גם בתקופת האימפריה השנייה.
בסוף המאה ה-14 כבש באיזיט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית את היישוב, אשר נודע כבר אז בשם נברקופ. באמצע המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית עבר היישוב תנופת פיתוח ובינוי. המקום נשאר בחזקת העות'מאנים גם לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ונכבש מידם על ידי צבא ממלכת יוון רק ב-19 באוקטובר 1912, בעת מלחמת הבלקן הראשונה. למרות תבוסת ממלכת בולגריה במלחמת הבלקן השנייה הועברה העיר לחזקתה במסגרת הסכם בוקרשט (1913), כאשר לאחר מלחמת העולם הראשונה, בוצע טרנספר של אוכלוסייה ממוצא יווני מהעיר אל תוך השטח היווני.

אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מהרי פירין ונהר המריצה, אשר מקנים לו מאפיינים של אקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.2ᵒc וערכי הקיצון הממוצעים, נעים ממינוס 2ᵒc בחודש ינואר ועד 19ᵒc בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 700 מילימטרים 
.

כלכלה ודמוגרפיה

אוכלוסיית היישוב מצויה במגמת גידול מתונה (ילודה לעומת תמותה), 50.5 אחוזים מהאוכלוסייה הן נשים ו-49.5 אחוזים הם גברים. 64 אחוזים מהאוכלוסייה הם בגילאי 18–62, 24 אחוזים מתחת לגיל 18 ו-12 אחוזים מעל גיל 62. נכון ל-2007 עמד שיעור האבטלה בעיר על 8 אחוזים, נתון הנמוך מהשיעור הממוצע בבולגריה. בעיר קיים מפעל לחומרי בניין, מפעל טקסטיל, צעצועי ילדים ומותג מים מינרליים מפורסם בבולגריה המכונה "מעיינות פירין". באזור העיר מגדלים ומעבדים טבק.
בשנת 2013 חתם ראש העיר על הסכם ערים תאומות עם מועצה אזורית שומרון.
מולי רינגוולד

ביוגרפיה

רינגוולד נולדה בעיירה רוזוויל, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. הוריה הם אדל אדית' (לבית פרמבד), שפית ועקרת בית, ורוברט סקוט רינגוולד, פסנתרן ג'אז עיוור. לה שתי אחיות, אליזבט וקלי.
רינגוולד החלה את קריירת המשחק שלה בגיל חמש, כאשר השתתפה בתפקיד משנה בהצגה עליסה בארץ הפלאות. בגיל שש היא השתתפה באלבום בסגנון דיקסילנד של אביה ולהקתו, ה-Fulton Street Jazz Band. בילדותה השתתפה גם בכמה פרסומות טלוויזיה והתארחה בתוכנית הילדים "מועדון מיקי מאוס". בשנת 1978 נבחרה לגלם את דמותה של קייט במחזמר אנני בלוס אנג'לס. מאוחר יותר גילמה את דמותה של פפר על במות ברודוויי.] בשנת 1979 השתתפה רינגוולד בפרק בסדרה "על טעם ועל ריח" ונבחרה לגלם את דמותה של מולי פארקר בספין אוף "עובדות החיים". לאחר שלושה עשר פרקים השתנה אופיה של הסדרה ורינגוולד, יחד עם שלוש בנות אחרות, נאלצו לעזוב במהלך 1980. למרות זאת הייתה לה הופעת אורח בפתח העונה השנייה.
בשנת 1980 הייתה רינגוולד הזמרת הראשית בשני אלבומים של דיסני. באלבום Yankee Doodle Mickey שרה רינגוולד את השירים This Is My Country ו-The Star-Spangled Banner, ובנוסף לכך השתתפה באלבום לכבוד חג המולד. אף שהשתתפה בשני סרטים בראשית שנות ה-80, פריצתה הקולנועית החלה בשנת 1984, בסרט Sixteen Candles, ונמשכה בשנת 1985 עם שובר הקופות "מועדון ארוחת הבוקר" בו גילמה תלמידת תיכון מפונקת. בין אמצע לסוף שנות השמונים הייתה רינגוולד השחקנית הצעירה המבוקשת ביותר בהוליווד, והופיעה על השער של מגזינים רבים לנוער.
הקריירה של רינגוולד דעכה בשנות התשעים, כאשר השתתפה בעיקר בסרטי טלוויזיה וסרטי אימה שהופצו בווידאו בלבד. הופעתה בעירום בסרט Malicious בשנת 1995 עוררה הדים תקשורתיים לאור תדמית "הילדה הטובה" שאפיינה את תפקידיה המוקדמים. בשנת 1996 השתתפה רינגוולד בקומדיית המצבים של רשת ABC ‏ - Townies, וזכתה לביקורות טובות. אולם לנוכח מדרוג נמוך הסדרה בוטלה לאחר תשעה פרקים.
במהלך שנות התשעים התגוררה רינגוולד בצרפת למשך ארבע שנים והשתתפה בסרטי קולנוע צרפתיים. לאחר מכן השתתפה במחזות על במות ברודוויי ולונדון. בשנת 1998 השתתפה יחד עם לארה פלין בויל וטרי האטצ'ר בסרט הטלוויזיה Since You've Been Gone.
בשנת 2000 השתתפה בפרק בסדרת הטלוויזיה The Outer Limits. בשנת 2001 השתתפה בסרט Not Another Teen Movie שהיה פרודיה על וסרט מחווה לסרטי נעורים שונים, שבאחדים מהם היא עצמה השתתפה. בשנת 2004 כיכבה במחזה Modern Orthodox בברודוויי לצד ג'ייסון ביגס וקרייג ביירקו. ב-2006 גילמה דמות של אישה עיוורת בסדרת הטלוויזיה Medium. באותה שנה השתתפה במחזות הזמר Enchanted April, Cabaret ו-Sweet Charity (בו הוחלפה בקיץ 2007).
ב-21 באוקטובר 2016 שיחקה בסרט הדרמה "קינג קוברה" שם גילמה את איימי, לצד ג'יימס פרנקו, גארט קלייטון, כריסטיאן סלייטר, ואלישה סילברסטון, וקיגן אלן. ובשנת 2018 השתתפה בסרט בדוכן הנשיקות ושיחקה לצידם של  גואי קינג, גיי'קוב אלורדי וג'ואל קורטני.

חיים אישיים

לרינגוולד היו מערכות יחסים קצרות עם מספר שחקנים ואמנים.
בשנת 1999 נישאה רינגוולד לוואלרי לאמיינר, סופר צרפתי. הם התגרשו ב-2002.
בשנת 2007 נישאה לפאניו ג'יאנופולוס, סופר ועורך אמריקאי ממוצא יווני. בשנת 2003 נולדה בתם מתילדה ארני, ובשנת 2009 נולדו התאומים אדל ורומן. חוויות מתקופת ההריון שלה שולבו בסדרה סודות ההתבגרות.
ברהמה

בְּרַהְמָה (סנסקריט: ब्रह्मा; "הבורא") הוא האל היוצר של היקום לפי האמונה ההינדית. 
ברהמה הוא אחד משלושת האלים הראשיים בפנתיאון האלים ההינדי, הטרימורטי. שני האחרים הם וישנו המשמר-מגונן ושיווה המחריב. 
עובדי ברהמה הם מעטים ביותר, ומקדשים לברהמה נדירים ביותר, כשהידוע שבהם נמצא בפושקר. יש המסבירים את העובדה שאין עובדים את ברהמה, משום שתפקידו הסתיים ביצירת היקום, הוא לא חזר והופיע בגלגולים נוספים, ולכן אינו נתפס כבעל השפעה רבה על המתרחש בחיי המאמינים כיום.
ביצירות אמנות ברהמה מוצג יושב על פרח לוטוס, בעל ארבעה ראשים המופנים לארבע רוחות השמים וארבע ידיים - כסמל לארבע הודות (כתבי הקודש ההינדים), בת זוגו היא סראסווטי - אלת ההשכלה, היצירה, האמנות והמוזיקה. בציורים רבים בראהמה יושב במרכבה הנישאת על ידי שבעה ברבורים המיצגים את שבע היבשות, ולעיתים רוכב על ברבור אחד – האנזא.
על פי האמונה ההינדית, היקום נוצר מצליל האום של הברהמן והעולם נוצר אחרי התיחדות של בראהמה עם אשתו סרסווטי.
מחלת הפה, הידיים והרגליים

טיפול

אין טיפול ייעודי למחלה, אך באמצעות שימוש בתרופות ניתן להקל על התסמינים הספציפיים, כגון חום וכאבים בפצעים. ככלל מחלת הפה, ידיים ורגליים היא מחלה נגיפית שצריכה לחלוף מעצמה. רופאים רבים אינם רושמים תרופות למחלה זו, אלא אם התבטאות המחלה חריפה. כדי להוריד חום גבוה ניתן להשתמש בתרופות להורדת חום, וכן באמצעות אמבטיות קרות.
רק מיעוט קטן מאוד מהמקרים יצריך אשפוז בבית חולים, וזאת בעיקר בגלל סיבוכים נוירולוגיים (דלקת קרום המוח, דלקת רקמת המוח או שיתוק רפה חריף), או בצקת ריאות.

התפרצויות מתועדות

ב-1997 מתו 37 ילדים בעקבות התפרצות המחלה בסרוואק שבמלזיה.
ב-1998 הייתה התפרצות בטייוואן שהשפיעה בעיקר על ילדים, היו 405 סיבוכים קשים, ו-78 ילדים מתו. ההערכה היא שכ-1.5 מיליון אנשים חלו במחלה.
טרואר

טרואר (בצרפתית: Terroir) הוא מונח המתאר מכלול של תנאי סביבה לגידול חקלאי. מקור המונח הוא במילה "Terre" - "אדמה" בצרפתית - אך הוא כולל לא רק את אופי האדמה (הרכבה, הקושי שלה, כושר הספיגה שלה וכו') אלא גם את האקלים לפרטיו, שיפוע המדרונות, ובעלי חיים וצמחים במרחב הגידול.
במקורו היה המונח בשימוש לאפיון סביבות הגידול של יין, קפה ותה, ולתמצות כל השפעת הגאוגרפיה על טעמו ואיכותו של המוצר הסופי. המונח יכול להיתרגם בחופשיות כ"הרגשה של מקום" שמתבטאת באיכויות מסוימות, וסכום כל ההשפעות שיש לסביבה על ייצור המוצר. בשפה האנגלית מושג זה קיים רק באופן מושאל מצרפתית. מושג הטרואר הוא הבסיס למערכת שמות היין הצרפתית שהייתה לדוגמה למערכות בקרת שמות יין בעולם כולו. ההנחה הבסיסית היא שהאדמה בה הענבים גדלים מעניקה איכות ייחודית קשורה לאותו אזור. מידת ההשפעה ומהות התוכן של הטרואר הם נושאים לדיון מתמשך בתעשיית היין.
מושג הטרואר התפתח משך מאות שנים של ייצור יין בצרפת, תוך ההבחנה מה גרם לשוני הגדול בין יינות מאזורים שונים, כרמים שונים או אפילו אזורים שונים באותו הכרם. הצרפתים החלו לגבש את מושג הטרואר כדרך לתאר את המאפיינים הייחודיים של מקום מסוים המשפיעים ומעצבים את היין המיוצר שם. הרבה לפניהם, יצרני היין של העולם העתיק כבר פיתחו תפיסה הגורסת שלאזורים שונים יש את האפשרות לייצר יינות מיוחדים ושונים, אפילו מאותם זני הענבים. ביוון העתיקה נהגו לסמן על הכדים את האזור ממנו ייצרו את היין, ואזורים מסוימים קיבלו מוניטין מיוחד בזכות איכות היין שלהם. במשך רוב הזמן, אזור בורגון היה מעובד בידי חברי המסדרים הבנדיקטינים והציסטרסיאניים, שהיו משכילים ומסודרים. בהיותם בעלי שטחי אדמה נרחבים, יכלו הנזירים לבצע הבחנות בקנה מידה גדול בקשר להשפעות של סוגי קרקע שונים על היין המיוצר. כמה אגדות הגיעו עד לתיאור של נזיר ה"טועם" את הקרקע.
Sunny

סאני (Sunny, "שטופת שמש" באנגלית) הוא שיר עליז שכתב בובי הב בעקבות אסון שניחת עליו. עד כה הוקלטו מאות גרסאות כיסוי לשיר המצליח, שהגיע למקום ה-25 ברשימת "מאה השירים של המאה" של ארגון האמנים BMI.
הב כתב את השיר לאחר שניחת עליו אסון כפול, לאומי ואישי. ב-23 בנובמבר 1963, למחרת רצח הנשיא קנדי, נהרג אחיו הגדול, הרולד הב, בקרב סכינים מחוץ למועדון לילה בעיר נאשוויל, טנסי. הב הטביע יגונו בטיפה המרה. בעודו שתוי מוויסקי החל לכתוב את "סאני" וסיים לכתבו פיכח. על כוונת השיר מספר הב:
כל כוונתי הייתה לחשוב על זמנים מאושרים יותר - על יום בהיר יותר - מכיוון שהייתי בשפל באותה עת. אחרי שכתבתי את "סאני", חשבתי שזו גישה שונה לכוונתו של ג'וני בראג בשירו "הולך לי בגשם" (Just Walkin' in the Rain).
— בובי הב
השיר אליו מתייחס הב נפתח בשורות "הולך לי בגשם, נרטב כולי / מענה את לבי בניסיון לשכוח / הולך לי בגשם, כה בודד ומדוכדך / רק משום שלבי עוד זוכר אותך". הוא הוכתב על ידי האנס הבער ג'וני בראג לכייס רוברט ריילי בשנת 1953, לאחר שהעיר לריילי כי "הנה אנו הולכים לנו בגשם, חושבים מה הנערות עושות". שירו של בראג מהרהר בעצב בעבר, בעוד שהב מנסה להסתכל על מצבו הנוכחי מנקודת מבט עתידית ולמצוא בה נחמה.
"סאני" הוקלט בניו יורק והופץ כסינגל בשנת 1966. בעקבות הצלחתו המיידית של השיר הצטרף הב לסיבוב הופעותיה של להקת הביטלס. גרסאות הכיסוי לשיר לא איחרו לבוא. עוד באותה שנה הגיעו גרסאותיהם של ג'ורג'י פיים ושל שר לטבלת מצעד הפזמונים הבריטי. בין המבצעים הידועים של השיר נמנים ג'יימס בראון, אלה פיצג'רלד, ג'ימי סמית, לס מק'קאן, פרנק סינטרה עם דיוק אלינגטון, מרווין גיי, פט מרטינו עם ג'ון סקופילד, סטנלי ג'ורדן, אלקטריק פלאג, ארבע העונות, באדי ריצ'רד, וילסון פיקט, ג'וני מת'יס, מינה, חוזה פליסיאנו ודאסטי ספרינגפילד.
בשנת 1977 ביצעה להקת בוני אם את השיר בסגנון דיסקו שזכה לתהילה. דגימה מביצוע זה שימשה את להקת בוגי פימפס ליצירת להיטה "סאני" משנת 2004. הב עצמו ביצע את שירו בסגנון דיסקו בשנת 1976 וזכה להצלחה מסוימת במצעד הרית'ם אנד בלוז השנתי.
סטיינד

היסטוריה

הלהקה התגלתה על ידי פרד דורסט סולן הלהקה לימפ ביזקיט, אשר הפיק את אלבומה השני והשלישי, לאחר שהוציאה את אלבומה הראשון באופן עצמאי. האלבום Dysfunction היה כבד יותר מהאלבומים שיצאו אחריו, שבהם הרחיבה הלהקה את סגנונה. הלהקה מזכירה בגישתה המוזיקלית את הלהקות טול ואליס אין צ'יינס קורן ולימפ ביזקיט. האלבומים Chapter V ,14 Shades of Grey ו-Break the Cycle הגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. Dysfunction הגיע עם הזמן למעמד של פלטינה כפולה. 
סולן הלהקה ארון לואיס כתב את השיר "Layne" בעקבות מותו של ליין סטאלי מאליס אין צ'יינס. לואיס נחשב לאחד מהזמרים שהשפעתו של סטאלי ניכרת עליהם בבירור. השיר נכלל באלבום "14iShades of Grey" ("שמעתי היום שהלכת, הייתי חייב לעצור ולשיר איתם את השיר שהם ניגנו על מנת להיפרד, שיר שהעניק לי את חיי בחזרה... את חייך הענקת, את חיי הצלת, שמך היה ליין").