google/wiki40b huggingface dataset:
דוד בידרמן

ביוגרפיה

נולד לרב שלמה  ולמלכה וגדל במשפחה שהתנגדה לחסידות. למרות זאת, נמשך בצעירותו לחסידות.
הרב בידרמן נחשב לדמות עממית. נהג להתבודד. התפרסם כמי שהדגיש את ערך אהבת ישראל. הפולקלור החסידי מספר כי לאחר נישואיו החזיק בבעלותו חנות קטנה לממכר מלח, שהייתה פתוחה מדי יום לשעה קלה, שהספיקה לו למחייתו, ולאחר מכן היה סוגרה, מחשש שמא יפגע בפרנסת מתחריו. כן נודע בחמלתו על בעלי חיים, ומסופר שבעת היריד היה הולך להשקות את הסוסים הצמאים שבעליהם היו עסוקים בשוק. מסופר כי אמר פעם לעגלון שהכה את סוסו כי לאחר מיתתו הסוס יתבע אותו לדין בבית דין של מעלה: "האם לא תבוש לעמוד בדין עם סוס?!".
ידוע כמי שקירב את רבי יעקב יצחק מפשיסחה לתנועת החסידות, ובהמשך אף השתדך איתו, כשבנו רבי משה נעשה לחתנו של רבי יעקב יצחק. אחד מתלמידיו הידועים היה הרופא שהפך לרבי - ד"ר חיים דוד ברנהרד מפיוטרקוב שרבי דוד החזירו בתשובה ולימים הפך לאדמו"ר. בין תלמידיו נודעו גם רבי יצחק מווארקא, רבי ישעיה מפשדבורז' ורבי חנוך מוורשה בעל יסוד אמונה.
הרב דוד בידרמן לא חיבר ספר. מעט מדברי תורתו מובא בספרי חסידות שונים. הסיפורים והאגדות עליו כונסו בספר "מגדל דוד" (פיוטרקוב ה'תר"צ) וכן בספרים "ליקוטי דברי דוד", "קודש הילולים" ו"פרי קודש הילולים". תולדותיו מובאות בספר "תפארת בית דוד". מחבר שלושת הספרים הוא הרב משה יאיר וינשטוק. 
אחרי נפילת מסך הברזל בפולין אותר וחודש הקבר (בתמונה) וחודשה העלייה לרגל אליו. בשנים האחרונות יוצאות טיסות צ'ארטר מישראל לקראת יום היארצייט כדי לעלות לקברו.
אלבניאן איירליינס

תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1991 בשם ארבריה איירליינס, והייתה בתחילתה חברה פרטית של פוליטיקאים באלבניה הקומוניסטית. במאי 1992 שינתה את שמה לאלבניאן איירליינס. בשנת 1995 פתחה לראשונה את טיסותיה לציבור הרחב. החברה הפסיקה את פעילותה ב-2011, לאחר שרשות התעופה האלבנית ביטלה את רישיון ההפעלה שלה.
קלאוס ווברייט

רקע

עד לשנת 1973, קלאוס ווברייט למד ב-Ulrich-von-Hutten-Oberschule בברלין. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטה החופשית של ברלין. (בחינות ארציות 1981 ו-1984).

קריירה פוליטית

לאחר שלוש שנים בהן שימש כעובד ציבור במשרד הפנים, נבחר ווברייט לכהונת חבר מועצה של רובע טמפלהוף, והיה לחבר המועצה הצעיר ביותר בברלין. בשנת 1995, לאחר 11 שנות כהונה בתפקיד זה, התמודד ווברייט על מקום בבית הנבחרים של ברלין (Abgeordnetenhaus von Berlin), שהוא הגוף המחוקק של המדינה. בשנת 1999 נבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בבית המחוקקים של ברלין. מאז יוני 2001 הוא משמש כראש העיר המושל (Regierender Bürgermeister) של העיר. לפני כן, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית עזבה את ממשלת האחדות הלאומית ובשיתוף פעולה עם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) הביאה להקדמת הבחירות. לאחר הבחירות הללו ובהמשך למשא ומתן קואליציוני ארוך, ווברייט הקים קואליציה יחד עם מפלגת השמאל PDS.
בבחירות שנערכו ב-17 בספטמבר 2006 מפלגתו של ווברייט (ה-SPD) קיבלה את מרב הקולות. בית המחוקקים של ברלין בחר את ווברייט לכהונה נוספת כראש העיר המושל של ברלין ב-23 בנובמבר 2006 בסבב שני של הצבעה, עם רוב מזערי של 75 חברי מועצה מול 74 חברים בלבד. המפלגה הנוצרית-דמוקרטית, מפלגת הדמוקרטיים החופשיים והמפלגה הירוקה הצביעו נגדו.

חייו הפרטיים

ווברייט הוא אחד הפוליטיקאים הגרמנים המפורסמים ביותר שהם הומואים. כשיצא מהארון, קודם לבחירות לראשות העיר של 2001, הוא טבע את המונח "Ich bin schwul, und das ist auch gut so" שמאז הפך להיות מפורסם בגרמנית, ומשמעותו היא "אני גאה, וזה ממש בסדר". באוטוביוגרפיה שלו מציין ווברייט שהחליט לצאת מהארון בפני הציבור הרחב משום שהרגיש שהפיכתו למועמד לראשות העיר ברלין הפכה אותו למושא סיקור של הצהובונים, ושזה רק עניין של זמן עד שהם יפרסמו שהוא הומו. ווברייט יצא מהארון במטרה להקדים את הצהובונים ולמנוע מהם לפרסם סיפורים שקריים על חייו הפרטיים. הוא נשא את הכרזתו במהלך ועידה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של ברלין.
כראש עיר שהוא הומו הצטרף ווברייט לשני ראשי ערים אירופאיות גדולות אחרות שהם הומואים, ושהחלו את כהונתם בשנת 2001: ראש עיריית פריז, ברטראן דלנואה וראש העיר של המבורג, אולה פון בויסט. לפני בחירתם של השלושה, העיר הגדולה ביותר בעולם שבראשה עמד הומו מוצהר הייתה ויניפג שבקנדה, עם ראש העיר גלן מוראי. ברלין והמבורג הן לא רק שתי ערים גדולות בגרמניה, אלא הן גם מדינות-מחוז גרמניות. לכן ווברייט ופון בויסט (שפרש בינתיים) גם היו ראשי מדינות-מחוז בנוסף להיותם ראשי ערים.
בספטמבר 2007 פרסם ווברייט ספר אוטוביוגרפי בשם "…und das ist auch gut so", שהן חלק ממילותיו בנאום היציאה מהארון.
שותפו לחיים של ווברייט הוא ירן קוביקי (Jörn Kubicki), העובד כנוירוכירורג.
הקזת דם

הקזת דם (בלועזית: פלבוטומיה, Flebotomia) הייתה טיפול רפואי נפוץ מן העת העתיקה ועד לשלהי המאה ה-19. הטיפול כלל איבוד דם יזום, לעיתים קרובות בכמויות גדולות. הטיפול נבע מאמונה שהקזת דם יכולה לרפא ואף למנוע מחלות באופן כללי. הטענה הייתה כי דמו של החולה נחשב למזוהם, לכן הורדת ריכוז הדם הרע, והעלאת ריכוז הדם ה"טוב" עשויה הייתה לעזור לחולה, לפי דעתם של רופאים באותה תקופה. הטיפול נזנח מכיוון שהוכח כי הוא יעיל רק במצבים ספציפיים ביותר.

הקזת דם באלף האחרון

אפילו לאחר שפג השימוש בשיטת הליחות, עדיין המשיכו מנתחים-גלבים להקיז דם. הרופאים המליצו על הקזת הדם כטיפול במחלה אך הגלבים היו אלו שיישמו את ההמלצות. חלוקת עבודה זו הובילה לאבחנה שבין רופא למנתח. "עמוד הספרים" המפוספס אדום לבן המציין את המספרה, אשר עדיין נמצא בשימוש כיום באירופה, שורשו בטיפול הקזת הדם. האדום מייצג את הדם המוקז, הלבן את התחבושות, והמוט עצמו - מקל שהיה נלחץ ביד המטופל כדי להרחיב את הוורידים. הקזת דם שימשה לטיפול במגוון רחב של תחלואים, הפכה לטיפול התקני לכל תלונה כמעט, ושימשה כטיפול מונע כמו גם כטיפול ריפויי.   
הקזת הדם נמשכה בימי הביניים, אך במאה ה-16 החלו לפקפק בה, בייחוד בצפון אירופה ובארצות השפלה. בצרפת, רופאי האוניברסיטה וחצר המלוכה המליצו על הקזת דם תכופה. באנגליה התנהל דיון סוער בנושא יעילות הקזת הדם. הדיון שכך במאה ה-18, והוחיה בקשר לטיפול בקדחת הטרופית במאה ה-19.
טימאר

טימאר (בטורקית: tımar, המקור פרסי: تيمار) הוא יחידת שטח שהייתה נהוגה באימפריה העות'מאנית.
בתקופת הסלג'וקים והעות'מאנים, נקראו בשם זה קרקעות שנמסרו לאדם תמורת תפקיד או שירות מוגדרים, והניבו הכנסה שנתית של 3,000-20,000 אקצ'ה; ובמילים אחרות, אחוזת הפקד שקיבלו אבירי הסולטאן, הסיפאהי, לשם פרנסתם. בעל הטימאר היה לרוב סיפאהי, ואז היה הטימאר השכר על שירותו הצבאי והוא לא היה צריך להעלות מיסים לסולטאן.
בעיתות שלום היה שטח הטימאר מעובד על ידי בעליו. הוא היה אחראי לאסוף מסים מהאוכלוסייה שבשטחו. חלק מהמסים הוא היה שומר אצלו וחלק מעביר לשלטון המרכזי באיסטנבול. 
בעיתות מלחמה היה מגייס בעל הטימאר את הפלאחים המקומיים לקרב.
להבדיל מהפאודל האירופאי (בעל הפייף), לא הייתה למחזיק הטימאר סמכות שפיטה על תושבי הנחלה שהופקדה בידיו. סמכות השיפוט הייתה מסורה בידי הקאדי (כנציגו של הסולטאן) ומחזיק הטימאר היה צריך להוציא לפועל את פסיקת הקאדי.

זיאמט

זיאמט היה טימאר שניתן בתקופת האימפריה העות'מאנית בין המאות ה-14 וה-16 לפקידים בכירים שלא היו אנשי צבא.

מוקאטעה

מוקאטעה הייתה טימאר שניתן לגובי מס.
Wings Greatest

רקע

האלבום נוצר לאחר החלטתו של מקרטני לעזוב את חברת התקליטים "קפיטול". זהו אלבום משותף למקרטני וללהקת Wings, ואלבום האוסף הראשון של להקה זו. הוא מתפרס על שמונה שנים של קיום הלהקה, ולכן השינויים בהרכבה תכופים לאורך האלבום (פול מקרטני, לינדה מקרטני ודני ליין מופיעים בכל השירים באלבום).
האלבום מאגד תריסר להיטים של הלהקה, ועל-כן זכה להצלחה יחסית לאלבום אוסף. בארצות הברית ובבריטניה הגיע האלבום למעמד אלבום פלטינה.
מלאכות שביעית

מקור האיסור

מצוות עשה האוסרת על מלאכות שביעית מופיעה בציווי לשבות מהארץ מדי שבע שנים, בדומה לשבת מדי שבעה ימים. ציווי זה מופיע במפורש בספר ויקרא כ"ה ונרמז בספר שמות ל"ד ("בחריש ובקציר תשבות").
דַּבֵּר אֶל-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם כִּי תָבֹאוּ אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר אֲנִי נֹתֵן לָכֶם וְשָׁבְתָה הָאָרֶץ שַׁבָּת לַיהוָה.
— ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק ב'
מצוות לא תעשה האוסרת על מלאכות שביעית מופיעה כפירוט המלאכות החקלאיות מהן יש להימנע:
שֵׁשׁ שָׁנִים תִּזְרַע שָׂדֶךָ וְשֵׁשׁ שָׁנִים תִּזְמֹר כַּרְמֶךָ וְאָסַפְתָּ אֶת-תְּבוּאָתָהּ. וּבַשָּׁנָה הַשְּׁבִיעִת שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן יִהְיֶה לָאָרֶץ שַׁבָּת לַיהוָה שָׂדְךָ לֹא תִזְרָע וְכַרְמְךָ לֹא תִזְמֹר. אֵת סְפִיחַ קְצִירְךָ לֹא תִקְצוֹר וְאֶת-עִנְּבֵי נְזִירֶךָ לֹא תִבְצֹר שְׁנַת שַׁבָּתוֹן יִהְיֶה לָאָרֶץ.
— ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק ג'-ה'

פירוט המלאכות

יש מלאכות האסורות מן התורה, ויש האסורות מתקנת חכמים. בדומה לל"ט מלאכות שבת, מלאכה המהווה סוג ראשי קרויה אב, ומלאכה הדומה לה נחשבת לתולדה.

מלאכות מדאורייתא

שתי אבות מלאכה ושתי תולדות הוגדרו במפורש בתורה: מלאכת זורע ותולדתה זמירה, ומלאכת קוצר ותולדתה בצירה. זריעה וקצירה הן פעולות האופייניות לתבואה וזמירה ובצירה אופייניות לגפנים.
הראשונים נחלקו אודות מלאכת חרישה, אם איסורה מן התורה. בספר שמות ל"ד מופיע פסוק שנראה כמתייחס לשבת ולשמיטה בד בבד: "שֵׁשֶׁת יָמִים תַּעֲבֹד וּבַיּוֹם הַשְּׁבִיעִי תִּשְׁבֹּת בֶּחָרִישׁ וּבַקָּצִיר תִּשְׁבֹּת." כמו כן, יש מחלוקת האם נטיעה אסורה מן התורה.

מלאכות מדרבנן

שאר עבודות הקרקע, כולל תולדות אחרות של אבות המלאכה, אסורות מדרבנן.
מספר מסוים של עבודות קרקע הותרו בשביעית, והן אלו הנחוצות לקיום העץ (בארמית: לאוקמי אילנא), אך לא כדי להשביח אותו (לאברויי אילנא).
דוגמה: עשר נטיעות הוא כלל שלפיו מותר לחרוש מסביב לנטיעות צעירות במהלך השנה השישית גם בחודש שבו חובה לנהוג לפי הלכות שנת השמיטה. לפי הכלל מותר לחרוש בשטח שגודלו הוא בית סאה אחד ויש בו 10 נטיעות צעירות מפוזרות. לפי הגמרא מדובר בהלכה למשה מסיני. לכלל זה יש חשיבות כיוון שהנטיעות הצעירות זקוקות לטיפול מיוחד ובשדות רגילים לא חורשים שטח שלם מחשש שגם צמחים שוטים יקבלו חרישה.
בגדי מעטפת

בגדי מעטפת מתייחסים לצעיף, לשמיכה או לבד מסוג כלשהו הנכרך סביב פלג הגוף העליון או התחתון.
בשמלת מעטפת החלק העליון שלה עשוי משני בדים המונחים זה על זה. חצאית מעטפת היא חצאית שבה הבד נכרך סביב פלג הגוף התחתון. בחולצה - הבד נכרך סביב המותן.
החלק העוטף עשוי להיסגר על ידי יצירת קשר, באמצעות כפתורים או סקווש.
ג'ימי לוג'י

ביוגרפיה

לוג'י נולד וגדל באדינבורו, ושיחק לראשונה בקבוצת הנערים לוצ'וק וולפר., לפני שהוחתם על ידי ארסנל ביוני 1939. זמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת העולם השנייה, ולוג'י נקרא לשרת בצי המלכותי. הוא שירת בצי לאורך כל המלחמה, וכשמפקדיו אפשרו לו הוא ערך הופעות אורח במועדונים סנט ברנארדס, דאנפרמלין אתלטיק וגרימסבי טאון.
לאחר שחרורו מהצבא הוא הצטרף מחדש לארסנל, וערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במשחק נגד וולבס שנערך ב-31 באוגוסט 1946. לוג'י היה שחקן מוכשר ויצירתי (מספר פעמים הוא הושווה לאלכס ג'יימס ששיחק בארסנל בשנות ה-30), ובמשך שמונה העונות הבאות הוא שיחק באופן קבוע בעמדת החלוץ של ארסנל. הוא נטל חלק בכל ההצלחות של ארסנל בתקופה המיידית שלאחר המלחמה; המועדון זכה בשתי אליפויות (1947/1948 ו-1952/1953) ופעם אחת בגביע ה-FA‏ (1949/1950), כאשר לוג'י מבקיע לוג'י את שני השערים של ארסנל בניצחון 2 - 0 על ליברפול במשחק גמר הגביע. לקראת סוף הקריירה שלו בארסנל הוא היה המחליף של ג'ו מרסר בתפקיד הקפטן.
למרות הצלחתו בארסנל הוא הופיע פעם אחת בלבד במדי נבחרת אנגליה, במשחק נגד נבחרת צפון אירלנד שנערך ב-5 בנובמבר 1952. בסך הכול הוא השתתף ב-328 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 76 שערים. הוא עזב את ארסנל בפברואר 1955, והצטרף כמאמן-שחקן למועדון גרייבסנד אנד נורת'פליט שלא שיחק בליגה כלשהי, ועזב אותו ב-1960.
לאחר פרישתו הוא נקלע לתקופה קשה; כדורגל לא היה מקצוע יוקרתי ומכניס, ולוג'י סבל מהתמכרות להימורים. בסופו של דבר הוא החל לעבוד בדוכני עיתונים בכיכר פיקדילי.
עידן שמש

קריירה

שמש החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון, וכשהיה בן 18 חתם במכבי תל אביב ושיחק עונה אחת בקבוצת הנוער של המועדון. בקיץ 2009 הושאל להפועל מרמורק מהליגה הלאומית, וב-4 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 נגד מכבי באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בינואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–1 על קבוצת נעוריו הפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה, אך בליגה לא כבש ועד תום העונה ערך 8 הופעות ושוחרר מהמועדון לאחר שהקבוצה ירדה לליגה א'. לאחר שאת עונת 2010/2011 התחיל ללא קבוצה, בדצמבר 2011 חזר לסגל הפועל מרמורק, הפך לשחקן הרכב ועזר לקבוצתו להישאר בליגה א'. את עונת 2011/2012 סיים כמלך שערי המועדון עם 7 שערי ליגה.
בקיץ 2012 חתם בהפועל קטמון ירושלים, ובמדיה כבש 16 שערים בליגה א' והיה מלך שערי הקבוצה, שבתום העונה העפילה לליגה הלאומית. בעונת 2013/2014 כבש 11 שערים בליגה הלאומית. ב-7 ביולי 2014 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. ב-10 בספטמבר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש ב-10 בינואר 2015, בניצחון 3-0 על עירוני קריית שמונה, ואת עונת 2015/2016 סיים עם שלושה שערי ליגה ושני שערים בגביע המדינה. בעונת 2015/2016 כבש שני שערי ליגה.
ב-4 בספטמבר 2016 חתם שמש בבני סכנין. בעונת 2016/2017 כבש שישה שערים בליגת העל, ובעונת 2017/2018 כבש שלושה שערים.
ב-9 באוגוסט 2018 שמש חתם בסקציה נס ציונה.
ב-24 בינואר 2019 חתם שמש בהפועל חיפה. יומיים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק ליגה מול עירוני קריית שמונה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-72 של המשחק. דקה ו-6 שניות לאחר מכן, כבש שמש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-27 באוגוסט 2019 חתם שמש בהפועל רעננה.
טמיאס

אורח חיים

בסוג טמיאס קיימים 25 מינים שונים. אחד המינים חי באסיה, אחד באזור המזרחי של צפון אמריקה והיתר במערב היבשת.
טמיאס החיים באזור המזרחי של צפון אמריקה מזדווגים פעמיים בשנה, בתחילת האביב ובתחילת הקיץ, דבר המבדיל אותם מהמינים המערביים, הנוהגים להזדווג רק פעם בשנה.
לאחר ההמלטה, נשארים הצאצאים במאורה כשישה שבועות לפני שהם יוצאים החוצה לראשונה, ובגיל שמונה שבועות לערך הם כבר עצמאיים.
טמיאס הם אוכלי כל ותפריטם כולל גרגרים, בלוטים, אגוזים, ביצי ציפורים, צפרדעים קטנות, תולעים, פטריות וחרקים. בתחילת הסתיו, נוהגים כל המינים לאגור מזון לקראת החורף, ועושים זאת בשתי דרכים עיקריות; מינים אחדים מרכזים את כל מזונם במאורה אחת (אגירה מרוכזת), אותה הם בונים כך שתכיל תעלות לאחסון המזון לצד חדרים נקיים לשינה. גודלן של מאורות אלו עשוי להגיע עד 3.5 מטרים ויש בהן מספר כניסות ויציאות. מינים אחרים, לעומת זאת, מפזרים את מזונם במספר מאורות שונות (אגירה מפוזרת). המינים המרכזים את כל המזון באותה מאורה נוהגים לרוב להישאר בה עד האביב.
טמיאס ממלאים תפקיד חשוב במערכת האקולוגית של סביבתם. במהלך איסוף המזון הם מסייעים בהפצתם של זרעים ונבגים על פני שטח נרחב. בנוסף, אכסון פטריות במאורות השוכנות בגזעי העצים מסייע להן לבצע את תהליכי המיקוריזה. כמו מכרסמים רבים, הטמיאס ניצודים על ידי מינים שונים של טורפים, הן שוכני קרקע והן עופות דורסים.
אלכסנדר ס. ניל

ביוגרפיה

ניל נולד ב-17 באוקטובר 1883 בפורפר, סקוטלנד לג'ורג' ומרי ניל. אביו היה מורה והוא גדל במשפחה קלוויניסטית אדוקה.
דאטום (גאודזיה)

דאטום (מאנגלית: Datum) הוא מכלול הפרמטרים המגדירים מערכת ייחוס גאודטית קבועה שמאפשרת לתאר מיקום על כדור הארץ. דאטום הוא מודל מתמטי אשר על ידי סט של נקודות על כדור הארץ וצורת כדור הארץ, יוצר מערכת קואורדינטות שמאפשר לתאר כל מיקום על כדור הארץ.
בגלל שצורת כדור הארץ, המתוארת על ידי פני הים הממוצעים בכל מקום, ונקראת גאואיד - אינה גוף מתמטי פשוט, הדאטומים מבוססים על קירוב פשוט יותר לצורת כדור הארץ שהוא אליפסואיד סיבוב. כיום במערכות הגאודטיות העולמיות הדיוק מגיע למטרים בודדים.

נתוני דאטום

בהתאם לצורת כדור הארץ שהדאטום מתאר, קיימים פרמטרים שמתארים את הצורה.

מערכת קואורדינטות גאודטית

הקואורדינטות מבוססות על קואורדינטות גאוגרפיות והגובה מחושב על ידי הוקטור הנורמלי בכל נקודה.
רואים רחוק רואים שקוף

רואים רחוק רואים שקוף הוא פזמון  שכתב יענקל'ה רוטבליט והלחין שמוליק קראוס. הגרסה המקורית והמוכרת ביותר של השיר היא של קראוס עצמו, שלווה באילן וירצברג.

רקע

השיר יצא לאור בשנת 1983 כתקליט שדרים שהושמע ברדיו, והוצג כשיר משותף של קראוס ואילן וירצברג. את השיר עיבד וירצברג. בהקלטת השיר הייתה אמורה להשתתף זמרת ליווי בקולות הגבוהים, אך מכיוון שלא הופיעה ביום הקלטת השיר באולפן ההקלטות, ביצע את הליווי במקומה אילן וירצברג. רק כארבע שנים לאחר מכן יצא השיר באלבום, ונכלל באלבומו של קראוס "אחרי עשרים שנה" שיצא ב-1987.
הזמר מאיר בנאי הוציא גרסה משלו לשיר ששימשה כשיר הנושא לסדרה "מעורב ירושלמי".

תוכן השיר

השיר נכתב בהשראת הדמות המקראית משה, שהנהיג את עם ישראל במדבר, אך בשל חטא שחטא, כמתואר בסיפור משה והסלע (הכה בסלע ולא דיבר אליו), נגזר עליו לראות את הארץ המובטחת מהר נבו, אך לא להיכנס אל הארץ.
הדובר בשיר מתאר מסע אותו הוא חווה. הוא מתאר מצב בו היה לו צר ולוחץ ולכן נאלץ "לפרוש כנפיים ולעוף".
בפזמון הרמז נוסף לפסוק מהתנ"ך - מקור השורה בשיר "בן אדם כעץ שתול על מים" הוא בספר תהלים ("והיה כעץ שתול על פלגי מים..."  תהלים א'), על פי הדובר בן האדם מבקש להכות שורש ולהאחז בדבר מה. הדובר מדמה את בן האדם גם לסנה בוער.
בבית השני טוען הדובר כי איבד את הדרך וחייו היו חידה. הוא עוסק בחיפוש אחר אמת הקיום. הבית השלישי מתאר כעין סוף מסע, כאשר הדובר שב אל ביתו - לאחר שסער כסופה.
הוועדה להכנת כללי אתיקה לחברי הכנסת

הוועדה להכנת כללי אתיקה לחברי הכנסת מונתה ב-24 באוגוסט 2003 על ידי יושב ראש הכנסת ה-16, רובי ריבלין, בעקבות פרשת ההצבעות הכפולות. על הוועדה הוטל לבחון באופן יסודי את כללי האתיקה של חברי הכנסת, ולהציע קובץ חדש של כללי אתיקה. המלצותיה הסופיות של הוועדה הוגשו בדצמבר 2006.

עיקרי המלצות הוועדה

הוועדה הגישה שורה של המלצות לשינוי כללי האתיקה. חלק מההצעות טעונות שינויים בחוק יסוד: הכנסת, בחוק הכנסת, בחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם ובתקנון הכנסת. ועדת הכנסת החלה לדון בהמלצות, והיא זו שתקבע אלו מהן ייושמו בסופו של דבר.

פעילות חברי הכנסת

העיקרון הכללי עליו התבססה הוועדה הוא כי על חבר הכנסת להקדיש את עיקר זמנו לפעילותו בכנסת.
הוועדה המליצה לקצר את משך התקופה בה רשאי חבר הכנסת להיעדר מישיבות המליאה ללא הצדק סביר, ולהעמידה על חודש בשנה, או שישית מכלל ימי הישיבות. זאת, לעומת התקופה הנהוגה כיום - חודשיים בשנה או שליש מכלל ימי הישיבות. כן המליצה הוועדה להחיל הוראות אלה גם על היעדרות מישיבות ועדות הכנסת. הסנקציה בגין היעדרות ממושכת יותר תיוותר כפי שהיא כיום - שלילת שכר, בהתאם להחלטת ועדת האתיקה.
כללי האתיקה מטילים גם כיום מגבלות על עיסוק נוסף של חברי הכנסת. הוועדה המליצה להרחיב עוד יותר את האיסורים הקיימים. חוק החסינות קובע כיום מספר גופים ציבוריים שבהם אסור לחבר הכנסת לכהן: רשויות מקומיות, מועצות דתיות וארגוני עובדים המפורטים בו. הוועדה סברה כי אין להבחין בין גופים ציבוריים אלה לבין גופים ציבוריים אחרים, והמליצה להטיל איסור גורף על עיסוק נוסף בכל גוף ציבורי שהוא. עם זאת, המליצה הוועדה להסמיך את ועדת האתיקה להתיר עיסוק נוסף בגופים ציבוריים, אך בתפקידים נבחרים בלבד (להבדיל מתפקידים ניהוליים). בנוסף, המליצה הוועדה לקצר את תקופת המעבר המאפשרת לחבר כנסת חדש להמשיך בעיסוקו הקודם במשך ששה חודשים לאחר היבחרו לכנסת, ולהעמידה על חודשיים, תוך הסמכת ועדת האתיקה להאריכה בתקופה נוספת שלא תעלה על ארבעה חודשים.

התנהגות הולמת

המלצתה העיקרית של הוועדה בהקשר זה נוגעת לזכות השתיקה של חברי הכנסת. הוועדה סברה כי אף שזכות זו מוקנית לכל נחקר, שימוש בה בידי נבחר ציבור אינו ראוי, ועל כן המליצה לקבוע כי שימוש בזכות זו בידי חבר הכנסת תהיה עבירה אתית.

יועץ לאתיקה

הוועדה המליצה כי לצד ועדת האתיקה יכהן יועץ לאתיקה. היועץ ימונה בידי יושב ראש הכנסת, לפי המלצה של ועדה ציבורית, לתקופה של חמש שנים. לפי ההצעה, היועץ לאתיקה יפעל בתיאום עם ועדת האתיקה לטיפוח האתיקה של חברי הכנסת והטמעת כללים אלה בקרב חברי הכנסת, ייעץ לחברי הכנסת ויסייע בידיהם בהתנהלות לפי כללים אלה, ימליץ בפני ועדת האתיקה על תיקונים בחוקים, בתקנות ובכללים בתחום האתיקה של חברי הכנסת, יכין ויפרסם, בתיאום עם ועדת האתיקה, כל חומר שיש בו כדי לקדם את האתיקה בכנסת, וישמש כבוחן וכקובל בתלונות שהוגשו נגד חברי הכנסת. כן יגיש היועץ לאתיקה דו"ח בתחילת כל מושב של הכנסת, ובו יפורטו פעולותיו וענייני אתיקה שהתעוררו במושב הקודם.
טרנסלנגוויג'ינג

טראנסלנגוויג'ינג (באנגלית: Translanguaging) מתייחס ליכולת של דוברים רב-לשוניים לשלב שפות שונות, כמו שפת האם ושפה נוספת, במבע אחד. שימוש היברידי זה בשפות שונות בונה רפרטואר שמייצר מערכת משולבת מעבר לשפה אחת ומכאן שמו.

רקע

טראנסלנגוויג'ינג מייצג תופעה טבעית של שימוש בשפה על ידי דוברים רב-שוניים.
המונח נכנס לשימוש לראשונה בוולשית על ידי סן וויליאמס ונקרא trawsieithu. במקור נעשה במושג שימוש בפרקטיקות פדגוגיות, כאשר סטודנטים התבקשו להחליף בין השפות שונות בזמן השיחה למטרת רכישה וקליטה טובה, יעילה ופרודוקטיביות טראנסלנגוויג'נג מהווה את אחת מהשיטות הלשוניות הנוכחיות שמשקפות את שיתוף הפעולה של חילופי שפה בקרב אנשים עם היסטוריה לשונית שונה. הפרקטיקה תורמת לשחרור ולהבנת המסגרות הלשוניות הבלעדיות שעומדות בבסיס גבולות זהויות השפה שנקבעות על ידי מדינת לאום. התחילית "טראנס" מדגישה פרקטיקות נזילות (transcend) שפועלות מעבר למערכות שפה ומבנים חברתיים,ועוסקות במערכות מרובות, מגוונות ובסובייקטיביות.

טראנסלנגוויג'ינג והחלפת קוד

טראנסלנגוויג'ינג שונה מהרעיון של החלפת קוד (Code-switching), מאחר שהוא מתייחס לא רק להעברות בין שתי שפות, אלא גם לבנייה ולשימוש על ידי הדובר בפישוט שיח מקורי ומורכב, שלא ניתן להקצות בקלות להגדרה מסורתית של שפה כזאת או אחרת, מפני שהוא יוצר את רפרטואר השפה השלם של הדובר. טראנסלנגוויצ'ינג אינו מתייחס לשפות של דו-לשוניים כמערכות לשוניות נפרדות. זאת בעוד הרעיון של החלפת קוד יוצא מנקודת הנחה ששתי השפות של דו-לשוניים הן בעלות קודים נפרדים שיכולות להיות בשימוש לבלי התייחסות של אחת לשנייה. לעומת זאת, עקרון הטראנסלנגוויג'ינג טוען כי לדו-לשוניים יש רפרטואר לשוני אחד שממנו הם יכולים לבחור תכונות אסטרטגיות לביצוע תקשורת בצורה יעילה.

טראנסלגוויג'ינג ופדגוגיה

בטראנסלנגוויג'ינג ניתן לראות לא רק כפרקטיקת שפה של רב-לשוניים, אלא גם כאסטרטגיה פדגוגית לטיפוח התפתחות השפה ואוריינות. טראנסלנגוויג'ינג כאסטרטגיה פדגוגית מציע דרכים ישירות יותר ללמד תוכן, ובאותו הזמן גם לפיתוח יישום אקדמי של שפה. התאוריה של התלות הדדית של קאמינס טוענת שאם בתקופת התבגרות דו-לשוניים ילמדו ויפתחו את שפת הבית שלהם, המיומנות הזאת תעזור ברכישת שפה נוספת. התאוריה של טראנסלנגוויצ'ינג התחילה שימוש בגישה שנקראת על ידי קאמינס "אסטרטגיית הוראה דו-לשונית". תלמידים שמשתמשים בשיטת טראנסלנגוויצ'ינג, הופכים את העיקרון למרכיב מרכזי בהבנת משמעות.
לשיטות טראנסלגוויג'ינג בכיתה יש פוטנציאל ואפשרות לשפר את כל הרכיבים לאורך הרצף של הקשר, תקשורת, תוכן, ופיתוח. השיטה מאפשרת גישה לתוכן האקדמי באמצעות מבחר תקשורתי ובו-זמנית לרכוש ידע חדש. המורים והתלמידים משתתפים ביחד בתהליך גמיש של הוראה דו-לשונית. אימוץ הגישה של טראנסלנגוויג'ינג מאפשר לתלמידים להשתמש בשיטה למטרת הצגה עצמית, לימודי שפה עסקית והוראה. הגישה הזאת להוראה דו-לשונית מסייעת לבתי ספר לגעת גם בנושאים נוספים כגון: קהילה, חברה, ערכים ומטרות פדגוגיים. הגמישות של דו-לשוניות עוזרת למשתתפים לחדור מבעד לגבולות בין השפות. חלק מהידע והכישורים שבאים לידי ביטוי בתרגול של דו-לשוניות ופדגוגיה מכיל את היכולת לעיסוק קהל באמצעות טראנסלנגוויג'ינג. השימוש של טראנסלנגוויג'ינג על ידי סטודנטים יכול לתרום להקמת עמדות זהות. השימוש בשיטה הזאת יכול להיות יעיל בהוספת הערות לטקסטים, מתן גישה רבה יותר לתוכנית הלימודים, השגת הישגים גבוהים.
יחסי בוסניה והרצגובינה–מקדוניה הצפונית

היסטוריה

בין השנים 1918-1991 היו שתי המדינות חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. כאשר יוגוסלביה החלה מתפוררת, הכריזה מקדוניה הצפונית על עצמאות מיוגוסלביה בספטמבר 1991, ואילו בוסניה והרצגובינה הכריזה על עצמאותה במרץ 1992. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-12 במאי 1993. בוסניה והרצגובינה, כמו גם שאר הרפובליקות לשעבר של יוגוסלביה, מכירה במקדוניה תחת שמה החוקתי, והיא אחת מ-131 המדינות שעשו את אותו הדבר.

שאיפות ההצטרפות לאיחוד האירופי ונאט"ו

למקדוניה הצפונית ובוסניה-הרצגובינה ישנה מטרה משותפת של הצטרפות לאיחוד האירופי ולנאט"ו. מקדוניה הצפונית היא מועמדת להצטרפות לאיחוד האירופי מאז 2005, ומחכה לתחילת המשא ומתן על ההצטרפות. היא גם עמדה בקריטריונים להצטרפות לנאט"ו, אולם היא מנועה מלהצטרף על ידי יוון, בעקבות הסכסוך על שם המדינה (שנפתר בשנת 2019 לאחר שינוי השם מ"מקדוניה" ל"מקדוניה הצפונית"). בוסניה והרצגובינה רוצה אף היא להצטרף לנאט"ו, וכמו כן בשנת 2008 היא חתמה על הסכם ההצטרפות לאיחוד האירופי.

יחסים דיפלומטיים

בוסניה והרצגובינה מחזיקה במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה וקונסוליה כללית בביטולה. מאידך, מקדוניה הצפונית מחזיקה בבוסניה והרצגובינה רק שגרירות בסרייבו.
אטלנטידה (מחוז)

היסטוריה

המחוז נוצר ב-1898 משטח שהיה שייך קודם לכן למחוזות קולון, קורטס ויורו. ב-1910 האוכלוסייה במחוז מנתה כ-11,370 איש.
יעקב שמשוני

ראשית חייו

שמשוני נולד ברומניה (בחלק ההונגרי של טראנסילבניה) בשנת 1922 לרגינה ומנחם מנדל.
ניצול יחיד למשפחתו שנספתה כולה בשואה (אמא, אבא ואחות בשם איבי (איבויה)).
הוא למד בגימנסיה בקלוז', היה מנהיג תנועת "הנוער הציוני" בעיר מגוריו. בשנת 1941 עלה לארץ כחניך המוסד "עליית הנוער" בהנהגת הנרייטה סאלד.
בשנת 1942 התגייס שמשוני לפלמ"ח. לאחר שנה נפצע באימונים והצטרף לחברת הכשרה בקיבוץ גניגר. בשנת 1946 ירד שמשוני לנגב, במסגרת מבצע: "11 הנקודות" ליישוב הנגב 1946, היה בין מייסדי קיבוץ אורים והיה יוזם ההצעה לקרוא לקיבוץ החדש בשם: "אורים".

קריירה

בשנים 1950–1951 היה מדריך במושב פדויים, שם התגורר באוהל במשך שנה.
בשנת 1951 התמנה יעקב שמשוני לראש המועצה הראשון של מועצה אזורית מרחבים ואף הגה את סמל המועצה האזורית מרחבים. במסגרת תפקידו ייסד את "המרכז הכפרי האזורי", שלימים הפך לעיירה אופקים. יעקב ציין את החשיבות להקמת המרכז כדי לפתור את בעיית תעסוקתם של העולים שאינם עוסקים בחקלאות והציע להקים מרכז כפרי בו יתגוררו אנשים העוסקים במתן שירותים למושבי הסביבה. בשנת 1953 החלו לממש את תוכניתו.
בשלב הראשון הוקמו שבעה צריפים אשר שימשו כתחנת טרקטורים וכמגורי עובדי התחנה ובני משפחותיהם.
שמשוני הוסיף להתגורר בפדויים עד שנת 1955, ולאחר מכן עבר לאופקים כדי לפקח על הקמת העיירה. שמשוני תכנן להקים עיר גדולה, אך מושבי הסביבה גילו התנגדות לרעיון זה. נערכו ויכוחים סוערים בנושא, ושמשוני ניצח בעזרת מנחם ברבש, עובד משרד העבודה באותם ימים.
במקביל הועברה תחנת הטרקטורים לאשקלון, ושני בניינים קיבלו יעוד חדש: בנייני המועצה המקומית של אופקים. בליל ה-19 באפריל הגיעה קבוצת העולים הראשונה לאופקים כשהם מלווים בנציגי הקליטה של הסוכנות היהודית. העולים העייפים סירבו לרדת ולגור באופקים בשל השממה במקום, אך בסופו של דבר השתכנעו מדבריו של יעקב ונכנסו לצריפי המגורים.
שמשוני כיהן במשך שבע שנים כראש המועצה האזורית, אך סירב להיות ראש המועצה המקומית אופקים בטענה כי "אינני איש מפלגה".

חיים אישים

שמשוני נישא לעליזה. יחד אימצו שני ילדים, אורי וליאת.
לאחר אימוץ הילדים שינה יעקב את שמו משמשון לשמשוני.
עליזה נולדה בעיראק בשנת 1922 לרגינה וציון טופיק.
היא לימדה בבית הספר "אשלים" שבאופקים במשך 34 שנים.