פאנדום פרוותי

היסטוריה

על־פי היסטוריון הפאנדום פרד פאטן, המונח "furry" נוצר בכנס מדע בדיוני בשנת 1980. היה זה כאשר דיון בדמות מתוך "Albedo Anthromorphics" מאת סטיב גאלאצ'י התגלגל לדיון בנושא דמויות אנתרופומורפיות בנובלות מדע בדיוני, מה שהפך אחר כך לקבוצת דיון בנושא בכנסי מדע בדיוני וקומיקס. פאטן הגדיר את הפאנדום הפרוותי כ"הערכה והפצה של אמנות ופרוזה העוסקות ב'פרוותיים', או דמויות אנתרופומורפיות יונקות בדיוניות" (the organized appreciation and dissemination of art and prose regarding 'Furries', or fictional mammalian anthropomorphic characters).
המונח הספציפי "Furry Fandom" (הנכתב גם באותיות קטנות furry fandom) נכנס לשמוש בפנזינים מאז 1983 והפך לשם הסטנדרטי של הז'אנר. עם זאת, הפרוותיים טוענים כי ראשיתו מוקדמת בהרבה. יצירות כגון "קימבה האריה הלבן" (1965), "גבעת ווטרשיפ" (1972) ו"רובין הוד" (1973) נזכרות לרוב כהתחלת הפאנדום הפרוותי.
בשנות השמונים החלו להתפרסם פנזינים של הפאנדום הפרוותי, מה שגרם להתפתחות קבוצה חברתית שהחלה אף לארגן מפגשים חברתיים. בשנת 1987 כבר נצבר מספיק עניין בתופעה על מנת לארגן את כנס הפרוותיים הראשון. לאחר מכן, בשנות ה-90, הפך האינטרנט לדרך ההתקשרות המרכזית של הפרוותיים אלה עם אלה.

סגנון חיים פרוותי

המושג "סגנון־חיים פרוותי" (furry lifestyle) ו־furry lifestyler הופיעו לראשונה ביולי 1996 במהלך דיון מתמשך בקבוצת הדיון הפרוותית באינטרנט alt.fan.furry. קבוצה אחת טענה כי כל עניין פריפריאלי שאינו מתקשר ישירות לאמנות, ספרות ופנטזיה פרוותית אינו אמור להתקשר ישירות לפאנדום, בעוד שקבוצה שנייה טענה כי ההגדרה של מה שמרכיב את המונח "furry" הוא עניין המשתנה מאדם לאדם. הוויכוח נפתר על ידי הקמת קבוצת הדיון alt.lifestyle.furry באוגוסט באותה שנה, שנוצרה על מנת להוות מקום לדיונים מעבר לאמנות וספרות פרוותית. חברי הקבוצה אמצו במהירות את המונח "furry lifestyler", ועדין רואים בפאנדום ובסגנון החיים שתי ישויות חברתיות נפרדות.
תת תרבויות כגון קהילות התריאנים והאוד'רקינים חולקים אמונות משותפות עם הפרוותיים, אך מעוניינים להבדיל עצמם מהמונח "פרוותיים". זאת מכיוון שאמונותיהם אינן קשורות בהכרח לפאנדום הפרוותי. מלבד זאת, הם רואים בקישור של אמונותיהם לדמויות מצוירות הפיכה של אמונותיהם לדבר טריויאלי.

כנסים

בעקבות התרחבות העניין בפאנדום הפרוותי התחילו, כמוזכר לעיל, להתקיים כנסים של הפאנדום בצפון אמריקה ובאירופה. כנס הפאנדום הפרוותי הראשון הידוע שהתקים היה ConFurence, שהתקים מדי שנה בין השנים 1989 ו-2003 עד החלפתו ב- Califur. הכנס הגדול ביותר בעולם אף מופיע בספר השיאים של גינס כ"מועדון הפרוותים הגדול בעולם", עקב היותו רשום בארצות הברית כמועדון העורך כנסים. זהו ה-Anthrocon, הנערך מדי שנה ביולי בעיר פיטסבורג. אחריו בא Further Confusion, גם הוא כנס הנערך מדי שנה אך בינואר, בעיר סן חוזה, קליפורניה, עם נוכחות דומה.
בחלק מהכנסים נהוג לקים מכירות פומביות ואירועי צדקה, בדרך־כלל למטרות הקשורות בחיות. Further Confusion הצליח לגיס מעל 62,000 דולר אמריקאי למטרות צדקה שונות במהלך 9 שנות קיומו, ו-Anthrocon תרם מעל 66,000 למטרות צדקה הקשורות בחיות מאז 1997. בספטמבר 2004, הכנס Mephit Furmeet גיס מעל 15,000 דולר אמריקאי בשביל ארגון בשם Tiger Haven.

פרוותיים ומין

מין בקהילה הפרוותית הוא נושא שנוי במחלוקת פנימית רבה. פעולות מיניות מיינסטרימיות של הקהילה הפרוותית כוללות אמנות ארוטית הכוללת אנתרופומורפים, ז'אנר הידוע כ"אמנות יִיף" (yiffy art), מהמונח "yiff", שפרושו "יחסי מין" בז'רגון הפרוותי, ושמוש בפרסונה בזמן סייברסקס. על פי עתון "The Pitch", במונח "ייף" משתמשים בבטויים שונים כגון: "פרווה יִיפִית" (yiffy fur) שפרושו "פרוותי מגורה מינית; "יצירת ייף" (yiffy artwork), שפרושו "יצירת אמנות בעלת תוכן פרוותי ארוטי"; ו"לְיַיֵּף" (to yiff), שפרושו "לקיים יחסי מין". אמנות ייף כוללת בדרך כלל אנתרופומורפים בתנוחות אופייניות לפורנוגרפיה ואמנות ארוטית אנושית.

יצירה פרוותית

פרוותיים עוסקים באמנות כמאיּירים חובבים ומקצועיים, יוצרי רצועות קומיקס, ציּירים, סופרים, מוזיקאים וכו'. הם מחפשים יותר חומר ממה שניתן למצוא בקרב מפרסמים מיינסטרימים, ודרישה זו נענית על ידי חובבים אחרים, היכולים להיות חובבים עד מקצוענים.
אף על פי שרוב החומר אשר שייך לפאנדום מפורסם בצורה חובבנית, בייחוד באתרים אישיים, חלק מתפרסם באנתולוגיות ואגודי עיתונות חובבת. עבודות מסוימות נכנסו גם למיינסטרים, ואנתרופומורפים מופיעים אף בתוכן פרסומי.
ישנם ובקומיקסים רבים המשתייכים לפאנדום, הנקראים לעיתים "קומיקסים פרוותיים" (furry comics). אחד מאלה הוא "T.H.E Fox", שפורסם ב- CompuServe בשנת 1986, מספר שנים לפני בוא ה-World Wide Web.
הפרוותיים עוסקים, בין היתר, ביצירת בובות ממולאות של חיות הידועות בשם "plushies" (מכיוון ש־"plush" פירושו באנגלית "פילוסין", ניתן לתרגם את המונח כ"פִּילוּסוֹנִים") לעצמם.

תלבושות פרווה

הפרוותיים ידועים בין היתר בזכות המנהג של חלקם (18% מקהילת הפרוותיים) להתלבש ב"תלבושת פרווה" (תחפושות של אנתרופומורפים) - דבר זה מכונה Fursuiting (פורסותינג) . תלבושות אלה יכולות להלבש להנאה, לביטוי חיצוני של האני הפנימי של הפרוותי (חלק מהפרוותיים, כאמור, רואים בעצמם חיות למחצה הכלואות בגוף של בני אדם) או לשעשוע בכנסי הפאנדום, נשפי מסכות ואירועי צדקה.
לעיתים נדירות משתמשים בהן הפרוותיים בזמן קיום יחסי מין, אך המעשה זוכה להד רב יחסית בתקשורת האמריקאית.
תחפושות אלה נעשות בדרך כלל כאיפור גוף כולל או כתחפושות של קמעות של קבוצות פוטבול פשוטות יחסית. תחפושות מורכבות יותר כוללות חלקים אלקטרונים נעים, לסתות מכניות, אפור פרוטזי וכולי. תחפושות שכאלה יכולות לעלות למעלה מ-1000 דולר אמריקאי.