google/wiki40b huggingface dataset:
הרץ במבוך (סרט)

עלילה

כשתומאס מתעורר במעלית, הדבר היחיד שהוא מצליח לזכור הוא שמו הפרטי. אין לו זיכרונות על הוריו או על ביתו, והוא אינו זוכר גם איך הגיע למקום שבו הוא נמצא.
כשדלתות המעלית נפתחות הוא מבין שאינו לבד. תומאס מוצא את עצמו בין קבוצה של נערים שמקבלים את פניו ב"קרחת" (Glade) – מתחם ענק, דמוי יער, מוקף חומות אבן. גם הנערים ב"קרחת", בדיוק כמו תומאס, אינם יודעים כיצד הגיעו לשם. הם יודעים רק שבכל בוקר נפתחות בחומה דלתות אבן עצומות שמובילות אל מבוך שמקיף את ה"קרחת", ובכל לילה הן ננעלות.
הנערים בונים לעצמם חברה בסיסית שבה לכל אחד יש תפקיד. הנער וחבריו מבינים כי המבוך עשוי להיות הדרך היחידה לצאת החוצה, ואכן אחד התפקידים בחברה הוא "רצים" (Runner). תפקידם של הרצים הוא לחפש במבוך דרך מילוט בשעות היום ולחזור לפני רדת החשכה. אף אחד אינו רוצה להיתקע במבוך בשעות הלילה, משום שמפלצות קטלניות המכונות "מאמללים" משתחררות לחופשי ומשוטטות במבוך. לנערים ידוע כי אף אחד לא חזר חי אחרי לילה במבוך.
לאחר שתומאס מותקף על ידי רץ הסובל מהזיות כתוצאה מעקיצת "מאמלל"(Griever)- אותו הרץ מושלך אל מותו במבוך על ידי חבריו. אלבי, מנהיג הנערים ורץ נוסף בשם מינהו עוקבים אחר צעדיו של הנער במבוך כדי לראות אם שרד בנס. השניים מופיעים לפנות ערב תוך כדי גרירת אלבי הפצוע, אולם לא מספיקים להגיע לכניסה למתחם לפני סגירת השערים. תומאס רץ אל תוך המבוך כדי לעזור, והשלושה נשארים לכודים.
באופן מפתיע, השלישייה מצליחה לשרוד את הלילה וחוזרת למחרת בבוקר.
באותו בוקר עולה במעלית נערה בשם תרזה ואיתה שני מזרקים מלאים בחומר לא ידוע. זו הפעם הראשונה שמגיעה ל"קרחת" אישה. הנערה מזהה את תומאס, למרות שהוא אינו זוכר אותה, והדבר מעורר בחבריו של תומאס חשדות רבים כלפי מניעיו.
כשתומאס רואה את מודל המבוך שבנו הרצים על פי חקירות קודמות הוא לומד שחלקים שונים של המבוך נפתחים כל לילה בסדר קבוע, על פי מספרם. הוא מבין כי מכשיר מצפצף שנמצא על אחד ה"מאמללים" שחיסלו, הנושא את הספרה 7, הוא בעצם מפתח לדלת מספר 7.
תומאס ומינהו חוזרים אל המבוך עם המכשיר, ובאותו לילה לא נסגרים השערים וה"מאמללים" נכנסים ל"קרחת". ה"קרחת" נהרסת ונערים רבים, ביניהם אלבי המנהיג, נהרגים. תומאס, אשר צפה בהבזקי זיכרון מעורפלים מאז שהגיע, דוקר את עצמו עם עוקץ של "מאמלל" כדי לנסות להחיות את זכרונו. האחרים מחליטים להזריק לו את האנטי-ארס האחרון. כתוצאה מחוויה זו תומאס נזכר בעברו: עבודתו המשותפת עם תרזה עבור הארגון W.C.K.D שיצר את המבוך. הוא מספר כי שאר הנערים ב"קרחת" השתתפו ביודעין כנבדקים בניסוי, וכי צפה בכולם במשך שנים.
בינתיים גאלי לוקח פיקוד ומתכנן להקריב את תומאס ותרזה למען שלום עם ה"מאמללים". תומאס ותרזה בורחים אל המבוך עם נערים נוספים, בזמן שגאלי ואחרים מסרבים לעזוב. הנערים במבוך נלחמים ב"מאמללים", והניצולים מצליחים להגיע ליציאה. הם מגיעים למעבדה מלאה בגופות, בה מוקרנת הקלטת וידאו. נראית בה אישה שמסבירה כי כדור הארץ נהרס על ידי התלקחות סולארית מסיבית, ואחריו הופיע וירוס קטלני. היא יורה בעצמה במעבדה תוך כדי שהיא מותקפת על ידי חמושים לא מזוהים. הנערים מבינים כי היו חלק מניסוי הלומד את התרופה.
לפתע, מופיע גאלי עם אקדח ומתעקש כי עליהם להישאר במבוך. הנערים מסרבים, והוא יורה לכיוון תומאס. צ'אק מגן בגופו על תומאס ומת. חמושים רעולי פנים נכנסים במהירות ולוקחים את קבוצת הניצולים אל מסוק שטס מעל שממה מדברית עצומה ושאריות עיר הרוסה. הסרט מסתיים בהודעה לנערים כי הניסוי הצליח וכעת הם נכנסים לשלב השני.
גזפרום אינווסטהולדינג

היסטוריה

בחודש מאי 1997 קיבלה גזפרום החלטה להקים חברת השקעות וביולי 1997 היא רשמה את חברת המניות המשותפת הסגורה Gazprominvestholding. ההון הרשום של החברה שהוקמה היה בהיקף של 100 מיליון רובל כאשר ויאצ'סלב ניקולאביץ' קוזנצוב מונה למנכ"ל החברה. על פי האמנה, נושא הפעילות היה "ביצוע פעולות וניהול נכסי מניות, נדל"ן ורכוש אחר". למעשה, הפעילות מאז ומתמיד הייתה מכוונת לפתרון משימות שנקבעו על ידי תאגיד גזפרום. 
במאי 1998, קיבלה גזפרום אינווסטהולדינג רישוי לפעול בשוק ניירות הערך לביצוע פעילות ברוקראז', לרבות פעילות עם יחידים, פעילות סוחרים ופעילויות לניהול ניירות ערך. 
בחודש דצמבר 1999 שינתה החברה את צורת הבעלות הארגונית והמשפטית והפכה לחברה בעלת אחריות מוגבלת בשם Gazprominvestholding. 
בפברואר 2000 מונה אלישר אוסמנוב למנכ"ל החברה. 
בשנת 2000, Gazprominvestholding הייתה חברת ההשקעות הגדולה ביותר ברוסיה במונחים של הון עצמי, אשר ב -24 ביולי 2000 הונה הסתכם בסכום של 5.489 מיליארד רובל. בשנת 2017 חתמה על חוזה חסות עם מועדון הכדורסל חימקי מוסקבה.

בעלים וניהול

בעל המניות היחיד הוא תאגיד גזפרום.  מנכ"ל החברה הנוכחי הוא יבגני ליאונידוביץ' שאדרין.

פעילות

הפעילות של החברה נועדה לפתור משימות של גזפרום בתחום מימון חברות, כולל ארגון מימון עבור מפעלים תעשייתיים גדולים. בנוסף, עוסקת Gazprom Investholding בתחום מיזוגים ורכישות של חברות, יצירת מבנה בעלות אופטימלי, ארגון מחדש, ובעלת ניסיון בעבודה עם נכסים שאינם ליבה של חברות תעשייתיות.  החברה מעורבת גם בתהליך של הקמת מחדש של שליטה על מפעלים תעשייתיים הקשורים ישירות לתעשיית הגז. השתתפות בתוכניות ההשקעה של גזפרום המובילה לרכישת ניסיון בניהול מפעלים תעשייתיים גדולים, כמו גם מימון חדשני.  בנוסף, החברה מבצעת איסוף מידע ואספקת תמיכה אנליטית לפעילות ההשקעות של גזפרום.
מיכאל מושקוביץ

נבחרת לאומית

מושקוביץ השתתף עם נבחרת העתודה באליפות אירופה לשנת 2017 וזכה עמה במדליית הכסף לאחר שהגיעו עד הגמר בו הפסידו ליוון המארחת. הוא סיים את האליפות עם ממוצע של 3 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק.
שנה לאחר מכן מושקוביץ ונבחרת העתודה השתתפו באליפות שנערכה בקמניץ שבגרמניה וזכו לראשונה במדליית הזהב אחרי ניצחון בגמר על נבחרת קרואטיה 80:66.
מקוק

מאפיינים

פרט לאדם, קופי המקוק הם הפרימטים בעלי שטח התפוצה הנרחב ביותר, מיפן דרך אפגניסטן ועד צפון אפריקה. עד היום הובחנו 22 מיני מקוק, ועל אף שכמה מהם הם חסרי זנב - הם שייכים למשפחת הקופים בעלי הזנב ולא לקופי האדם. כמה ממיני המקוק נמנים עם הקופים המוכרים ביותר בקרב הציבור, ביניהם קופי המקוק הברברי - המוכרים בשל הימצאותם בצוק גיברלטר.
אצל חלק ממיני המקוק קיימים קפלי עור בין האצבע השנייה לחמישית, המגיעים כמעט עד לעצם המסרק הראשונה.
המארג החברתי של קופי המקוק הוא מורכב והיררכי, ומעניק קדימות ועליונות לפרטים הנמצאים גבוה יותר בהיררכיה.

בשימוש האדם

מספר מיני מקוק משמשים באופן נרחב לניסויים בבעלי חיים, בעיקר לטובת חקר מערכת הראייה וחקר הראייה במסגרת מדעי המוח.
קופי המקוק אינם משמשים כחיות מחמד, כיוון שרבים מהם הם נשאים של וירוס הרפס B, אשר אינו מזיק לקופים אך במקרים נדירים עלול להיות קטלני עבור בני אדם. מחקר של אוניברסיטת טורונטו שפורסם בשנת 2005 הראה כי קופי מקוק בסביבה עירונית עשויים להיות נשאים של SFV (‏Simian Foamy Virus, "וירוס קופים מעלה-קצף"; וירוס הדומה לוירוס ה-HIV), וההשערה היא כי הם עלולים להיות מעורבים בהעברת רטרו-וירוסים לבני אדם.
הקרן הרוסית להשקעות ישירות

הקרן הרוסית להשקעות ישירות (ברוסית: Российский фонд прямых инвестиций) היא קרן ההשקעות הריבונית של הפדרציה הרוסית, שנוצרה על ידי ממשלת רוסיה בשנת 2011 כדי להשקיע בחברות מובילות בענפי הכלכלה הצומחת במהירות. בכל העסקאות, הקרן משקיעה במשותף עם המשקיעים המוסדיים הגדולים בעולם - קרנות הון פרטיות, קרנות ריבון וחברות מובילות בתעשייה. לפיכך, הקרן ממלאת תפקיד חשוב במשיכת השקעות ישירות לכלכלה הרוסית.
ההון המנוהל על ידי הקרן עומד על 10 מיליארד דולר. הקרן השקיעה ואישרה למטרות השקעה יותר מטריליון רובל, מתוכם יותר ממאה מיליארד רובל הם מכספי הקרן ויותר מ-900 מיליארד רובל הם קרנות של משקיעים משותפים, שותפים ובנקים. הקרן גם מושכת יותר מ-30 מיליארד דולר של הון זר לכלכלה הרוסית ובנתה מספר שותפויות אסטרטגיות ארוכות טווח.
מנכ"ל - קיריל אלכסנדרוביץ' דמיטרייב.

היסטוריה

הקרן הוקמה ביוני 2011 ביוזמת נשיא הפדרציה הרוסית דמיטרי מדבדב וראש הממשלה ולדימיר פוטין.
בשנת הפעילות הראשונה שלה השלימה הקרן עסקאות לרכישת מניות MICEX-RTS ו-Enel OGK-5.
ביוני 2012 הקימו הקרן ותאגיד ההשקעות בסין (CIC) את קרן ההשקעות הרוסית-סינית.
ב-2 ביוני 2016, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין חתם על החוק הפדרלי "אודות הקרן הרוסית להשקעות ישירות", שמרחיק את הקרן ממבנה Vnesheconombank שאליו הייתה כפופה בעבר ומעניק לה מעמד הקרן הריבונית של רוסיה. בשנים 2018–2019 נידונה סוגיית הצורך בתיאום פעילות הקרן יחד עם מוסדות פיתוח אחרים כמו תאגיד הפיתוח הממלכתי VEB.RF.
הר פאוול (יוטה)

מקור השם

ההר נקרא על שם ג'ון וסלי פאוול, מנהל הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, שהיה הראשון שחקר וסקר אזור זה בשנת 1968.

לקריאה נוספת

• Steve Mann, Rhett Olson, 100 Hikes in Utah, P 39
• William T. Parry, Geology of Utah's Mountains, Peaks, and Plateaus
מלאכות קושר ומתיר

מְלֶאכֶת הַקּוֹשֵׁר ומְלֶאכֶת הַמַּתִּיר הם מלאכות מל"ט מלאכות שבת, המלמדות על איסור עשיית קשר והתרתו בשבת.

מקור

ככל מלאכות שבת מלאכת קושר נלמדה ממלאכת קושר שהייתה במשכן בתלמוד נאמר כי במשכן היו זקוקים לרשת דיג בכדי לצוד "חילזון", כדי לצבוע בדמו את יריעות המשכן. רשת דיג עשויה מחוטים הקשורים זה לזה ולפעמים יש להתיר חלק מהקשרים כדי להוסיף לרשת אחרת, בה חסרים חוטים להשלמת הרשת.
בנוסף התלמוד מחלק בין דרגות של קושר, כך שיש קושר שחיובו מדאורייתא (של קיימא) קשר שנאסר מדרבנן וקשר המותר בשבת, קביעה זו בעקבות סתירה בין ברייתות לכאורה, בנוגע לאיסור התרת קשר נעל וסנדל.
קיימת מחלוקת בראשונים בפירוש דברי התלמוד, בנוגע להגדרת "קשר של קיימא" האסור מדאורייתא וקשר האסור מדרבנן.

קשר האסור מדרבנן

חז"ל אסרו מדרבנן קשרים שהם עשויים לעמוד זמן יחסית ארוך, בתלמוד הובא לכך שתי דוגמאות, קשר מנעל של תלמידי חכמים שנהגו לחלוץ את נעליהם מבלי להתיר את הקשר, וקשר של סנדל של שנקשר לתקופה ארוכה יחסית שבוע או חודש אולם לא לעולם. מחלוקת הראשונים דלעיל קשורה גם לסוגיה זו, כך שלדעת הרמבם כל קשר שהוא של אומן אבל אינו נקשר לעולם או קשר שהוא אינו של אומן אבל נקשר לעולם אסור מדרבנן. ואילו לדעת הרא"ש המדד הוא רק זמן קיום הקשר.

קשר המותר בשבת

למרות האיסור אותו הטילו חז"ל גם על קשר שאינו מיועד להתקיים לעולם, התירו חז"ל לקשור קשר שאינו עשוי לעמוד לזמן ועשויים להתירו. לפי הדעה המחמירה חז"ל התירו רק קשר שיתירו אותו באותו יום עצמו, או אפילו כזה שרק ייתכן כי יתירו באותו יום. לפי דעה אחרת, מקילה יותר, המובאת במרדכי, כל קשר שאינו עומד להתקיים שבעה ימים תמימים, מותר לקושרו ולהתירו בשבת.

תולדת קושר - פתילת חבלים

הרמב"ם כתב כי הפותל חבלים הוא תולדה של מלאכת קושר, ונאסר בשבת. בעקבות דבריו, דנו הפוסקים האחרונים בדבר פתילת והתרת חוט ברזל מלופף. דעת הרב שלמה זלמן אוירבך והרב אליישיב לאסור כדין פותל חבלים, ודעת הרב ניסים קרליץ והגר"ע יוסף להתיר.

הבחנה בין מלאכת קושר למלאכת תופר

מלאכת תופר אף היא מהותה לקשור יחד שני דברים נפרדים. ובכל אופן קיימת הבחנה בין שתי מלאכות אלה.
יש מי שכתב שהחילוק הוא שבמלאכת תופר מהות המלאכה היא תפירת שני דברים והפיכתם לדבר אחד, בניגוד למלאכת קושר שבה שני החלקים נשארים נפרדים גם לאחר קשירתם.
חילוק אחר כתבו אחרונים, שבמלאכת תופר החוט המחבר הוא נפרד לשני הדברים המתחברים, בניגוד לקשור שהחוט עצמו שנקשר הוא גם הקושר.
וחילוק שלישי הוא הבחנה בין קשירה שהיא כריכה וסיבוך של חוטים וחבלים, לבין תפירה שהיא חיבור של שתי יריעות זו לזו.
זחל"ם M3

פיתוח

פיתוח זחל"ם ה-M3 נבע מהצורך שהתעורר בצבא ארצות הברית בין מלחמת העולם הראשונה לשנייה, צורך בהתניידות רבה יותר של חיל רגלים בשעת קרב, צורך שנשען על טקטיקת לוחמת שריון אשר מדגישה את החשיבות של חיל רגלים שמסוגל לעמוד בקצב ההתקדמות של כוח השריון ובכך לתמוך בו.
כדי לתכנן רכב קרבי משוריין שכזה, פנה צבא ארצות הברית לחברת וייט מוטור (White Motor Company) שכבר עסקה בייצור רק"ם עבור הצבא בצורת שריונית הסיור M3, הצבא ביקש תכנון של זחל"ם אחרי שבחן את יכולות הזחל"מים הקיימים כגון "זחלי קיירסה" וראה את פוטנציאל הניידות שמעניק כלי מסוג זה. חברת וייט, בתכנון הזחל"ם הסתמכה על רכב הסיור שכבר ייצרה ולכן צורתם של הכלים מאוד דומה, עם ההבדל של הפיכת הרכב לזחל"ם. 

חברת וייט הצליחה להמיר רכב סיור M3 לזחל"ם שכונה תחילה זחל"ם T7 ב-1938, אך היה חלש מידי כדי למלא את כל הייעודים הצפויים לו כמו יכולת גרירת ארטילריה. ב-1939, פותח ה-T14 המשופר שאושר והשתלב בצבא האמריקאי בתור זחל"ם ה-M2 (מאנגלית: M2 Half-track). תוך כדי התנסות הצבא עם הזחל"ם החדש, החל פיתוח של כלי גדול ומרווח יותר במיוחד כדי שיוכל לשמש לכוחות חי"ר וחרמ"ש. כך פותח זחל"ם ה-M3 (מאנגלית: M3 Half-track), בכלי זה הוצאו ארגזי האחסון הגדולים והורחב תא הלחימה, בכך הוגדלה יכולת הזחל"ם לנשיאת לוחמים (נהג + 10 לוחמים), מטבע הדברים, יעודו של ה-M3 על פני קודמו היה רכב קרבי להסעת חיל רגלים וחרמ"ש, אך בהמשך התפתח לכל הדגמים.

אחרי המלחמה

זחל"ם ה-M3 וקרובי משפחתו המשיכו לשרת בצבא ארצות הברית ועוד מספר מדינות לאחר המלחמה במספר דגמי הזחל"ם השונים. 
לקראת סוף המלחמה, החל צבא ארצות הברית להתנסות בנגמ"שים ממוגנים יותר כמו ה-M39, נגמ"ש ממוגן וסגור המבוסס על תובת M18 הלקט ומיד לאחר המלחמה החל הצבא בפיתוח נגמ"ש ממוגן וייעודי שיהיה מסוגל להשתלב כנגמ"ש רב-תכליתי.

הנגמ"ש הראשון שיוצר היה ה-M75, אחריו ה-M51 ולבסוף פותח נגמ"ש ה-M113. זחל"ם ה-M3 היה עוד בשימוש במלחמת קוריאה לצד מחליפיו העתידיים אולם לאחר המלחמה הוא החל להיעלם לטובת הנגמ"שים הממוגנים יותר.
בצה"ל של תקופת מלחמת העצמאות היה צורך בכל נשק ורק"ם שהיה אפשר להשיג. צה"ל קיבל עודפים של זחל"מי M5 ו-M9 בעיקר, מצבאות בעלות הברית אשר השתלבו בלחימה, בהמשך השתלבו גם דגמי ה-M2 וה-M3 מעודפי צבא ארצות הברית.
בידי התעשיות הביטחוניות בישראל, זחל"ם ה-M3 התפתח לכדי מספר גרסאות חדשות שענו על הצרכים השונים של צה"ל לאורך השנים ושירת נאמנה את צה"ל בכל מלחמות ישראל.

עד אמצע שנות ה-70, כאשר נכנס נגמ"ש ה-M113 והחליף את הזחל"ם, שירת הזחל"ם את כוחות החרמ"ש והחי"ר הממוכן בתור עמוד השדרה הממוכן של החי"ר ושלל הייעודים הנוספים המבוססים על הדגמים השונים. 
לאחר מלחמת יום כיפור, החל צה"ל לעבור לנגמ"שי ה-M113 והזחל"ם הפסיק לשמש את כוחות החי"ר, אך המשיך לשרת בדגמים המיוחדים ובתור רכב סיור וביטחון שוטף עד שנות התשעים (של המאה ה-20), הזחל"מים המשיכו לשרת את כוחות צד"ל עד הנסיגה מלבנון בשנת 2000.
הזירה האירופית במלחמת העולם הראשונה

תוצאות

פניה המדיניים של אירופה השתנו לבלי היכר בעקבות מלחמת העולם הראשונה. האימפריות של מעצמות המרכז התפרקו ליצירת רפובליקות לאומיות עצמאיות, והן חדלו מלהיות שחקניות מרכזיות במפה הגאופוליטית החדשה. הוצאות המלחמה הכבדות שהוטלו עליהן בחוזי השלום, יחד עם אגדת תקיעת הסכין בגב, טמנו את זרעי הפורענות לעליית הנאציזם בעשורים הבאים. גם בצד המנצח היו מדינות אשר תנאי חוזי השלום לא היטיבו עמן, ובהן צמחו במקביל אידאולוגיות טוטליטריות כמו הפשיזם באיטליה. על רקע המלחמה באירופה התחוללה ברוסיה מלחמת אזרחים שבה הודח הצאר מכסאו ואת השלטון תפסו הבולשביקים שכוננו את ברית המועצות.
חופשה בלונדון (סרט)

תקציר העלילה

אנה קלמן (אינגריד ברגמן) היא שחקנית תיאטרון מפורסמת שאינה מצליחה להשיג בן זוג מתאים. לאחר דייט לא מוצלח במיורקה היא קוטעת את חופשתה, וחוזרת מיואשת לביתה בלונדון.
אחותה מרגרט (פיליס קלברט) ובעלה אלפרד (ססיל פרקר). מנסים לעודד אותה. אלפרד הבנקאי מכיר לה את פיליפ אדמס (קרי גרנט), איש עסקים מסן פרנסיסקו והיא מתאהבת בו מיד. הם מבלים ביחד בלונדון ואנה רוצה לממש את אהבתם בנישואים.
פיליפ אוהב אותה אבל הוא רווק מושבע ונגד מוסד הנישואים ולכן אומר לה שהוא נשוי אך גר בנפרד מאשתו. הוא מקבל תפקיד בנאט"ו בפריז אך מידי סוף שבוע הוא טס לחופשה בלונדון לבלות עם אנה.
מרגרט מגלה לאנה כי פיליפ אינו נשוי וזה מרגיז אותה אך היא אוהבת אותו ולא רוצה לאבד אותו.
היא רוקמת תוכנית כאילו יש לה מחזר נלהב וכשפיליפ מגלה זאת הוא נתקף ברגש קנאות.
מרגרט מודיעה לה כי פיליפ עומד לטוס לניו יורק וכי לפני כן יערוך אצלה ביקור הפתעה. אנה מקשטת את חדרה כאילו היא מצפה לאורח ומבקשת מהמשרת שלה להיכנס לחדרה ברגע שיגיע פיליפ. כשפיליפ מגיע לחדרה הוא רואה גבר זר שמסתלק. הוא כועס ורוצה לעזוב אבל אנה מבקשת ממנו לחזור ולאחר ויכוח בו שניהם מטיחים האשמות זו בזו, הם מתפייסים ומתחבקים.
פגוש את הפוקרס הקטנים

עלילה

לגרג ואשתו, פאם, יש כעת תאומים בני חמש, הנרי וסמנת'ה.
לאחר שג'ק מגלה שד"ר בוב בנקס, בעלה של בתו השנייה, דבי, בגד באשתו והתגרש ממנה, הוא מתחיל לחוות בעיות בריאות משמעותיות וממנה את גרג לראש המשפחה החדש, וקורא לו: ה"גודפוקר". עם זאת, הוא מתחיל להביע ספקות לגבי החלטתו משום שהוא חושד שגרג מהל רומן עם אנדי גרסיה, נציגה סקסית מחברת התרופות, שאיתה גרג מוכר את התרופה "Sustengo". החשד של ג'ק אינו אמיתי, והוא נוצר עקב צירופי מקרים והשכרות של אנדי. ג'ק אף מציע לפאם להתגרש מגרג, ולהמשיך את מערכת היחסים שלה עם קווין ראוולי, ארוסה לשעבר. מחשבות אלו מציקות לפאם ומרגיזות אותה.
כדי להוכיח שהוא יכול להשגיח על המשפחה, גרג מנסה להעביר את ילדיו לבית ספר טוב יותר ובונה בית חדש. כשגרג פוגש את בוב בבאר, בוב מספר לו שהוא לעולם לא היה שמח יותר ושג'ק בחר בו ראשון להוביל את המשפחה, וכינה אותו ה"בובפוקר", עובדה שמאכזבת את גרג. בסופו של דבר, ג'ק וגרג משלימים ביום ההולדת של התאומים לאחר קטטה ביניהם, שבמהלכה ג'ק חווה התקף לב וגרג הציל את חייו. 
סוף הסרט מתרחש ארבעה חודשים לאחר מכן, בחג המולד, כאשר ג'ק, דינה, ברני ורוז מתארחים בביתם החדש של פאם וגרג. הוריו של גרג נותנים לג'ק במתנה כיפה, ומודיעים לו שחקרו את שורשי משפחתו בזמן שהיה מאושפז, וגילו שיש בו חלק יהודי. ברני מודיע למשפחה שהוא ורוז עוברים לשיקגו, ויגורו במרחק שני בתים מגרג ופאם. ג'ק ודינה החליטו שגם הם יעברו, בגלל שגם הם רוצים להיות קרובים אל נכדיהם. הסרט נגמר כאשר גרג ופאם מנסים לשכנע את הוריהם לרדת מהרעיון.

הפקה

הפקת הסרט החלה ביולי 2009.
התסריטאי ג'ון המבורג הצהיר שהסרט יעסוק ב"מוות וגירושים, וכל הדברים האמיתיים שקוראים בחיים, שכשאנחנו מתבגרים אנחנו מתחילים לחשוב עליהם והסרט מציג אותם בצורה קומית".
מחוץ לארצות הברית, סרט זה הוא הראשון בסדרה ששווק על ידי פרמאונט, אשר רכשה בחזרה את קטלוג דרימוורקס ב-2006 (וקיבלה בעלות על הסטודיו עד 2008). דרימוורקס נשארה בעלת זכויות היוצרים ביחד עם אולפני יוניברסל. 
ב-24 באוגוסט 2010, כי דסטין הופמן כנראה לא יחזור לשחק את אביו של גרג בסרט. כשהסרט היה בתחילת הפקתו האולפנים לא הצליחו להגיע להסכם עם הופמן, אך לבסוף הסכימו על תנאים להחזרת הופמן לסרט.

ביקורות

הסרט קיבל ביקורות שליליות על ידי המבקרים. האתר "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 9% בלבד. האתר "Metacritic" העניק לסרט ציון של 27 מתוך 100 נקודות אפשריות. המגזין "אמפייר" העניק לסרט שני כוכבים מתוך חמישה וטענו כי "יש רגעים של צחוק בלתי נמנע, בקטעים של הופמן ווילסון, אבל בסך הכל זה אותו הדבר שוב, רק חלש יותר עם בדיחות פחות טובות".

הכנסות

בסוף השבוע הראשון לאחר יציאת הסרט, הוא לא הצליח להגיע לממדי ההכנסות כשל קודמו, פגוש את הפוקרס. בסוף השבוע הראשון הסרט הציג על 5,000 מסכים ב-3536 אתרים ברחבי ארצות הברית וקנדה, והכניס כ-48,300,000$ בחמישה ימים. עד 9 באפריל 2011, הסרט הכניס כ-$148,438,600 בארצות הברית וקנדה, ו- $161,007,198 במדינות אחרות ברחבי העולם, וסך ההכנסות הכולל של הסרט הוא $309,445,798.
מחלף שער העמקים

היסטוריה

כביש חיפה – קריית טבעון – נצרת (כביש 75)(כביש 70 כביש שלומי – יקנעם  הם דרכים עתיקות בארץ ישראל, אך בעוד הראשונה הייתה דרך ראשית שחיברה את חיפה עם נצרת וג'נין וממנה למרכז הארץ, הדרך השנייה הייתה בשימוש מועט עד לאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 עקב מצבה, אז נסלל כביש שלומי – יקנעם  (כיום חלק מכביש 6). נקודת הפיצול בין שתי הדרכים הייתה בצומת העמקים, כאשר הדרך ליקנעם וג'נין התפצלה מהדרך הראשית שלומי – נצרת בסמוך לגשר נחל קישון, ועברה על הגדה הדרומית של הנחל. מאוחר יותר שונתה הצומת, כך שהדרך הראשית כיום היא דרך שלומי – יקנעם, והדרך המתפצלת ממנה היא דרך חיפה – קריית טבעון – נצרת.
מקור השם ג'למה במצודת טגארט שהקימו הבריטים ממערב לצומת על יד הכפר הערבי ג'למה בשנים 1940–1941. כיום היא משמשת את שירות בתי הסוהר ונקראת בית מעצר "קישון". ממזרח לצומת נמצא פארק העמקים ובו הגשר העות'מאני ששימש את מסילת הרכבת חיפה-דמשק למעבר מעל נחל קישון. מצפון לצומת נמצא האתר הארכאולוגי תל מעמר. קרוב לצומת, סמוך להר הכרמל, נמצאת מחצבת ג'למה הנטושה.
FIFA 19

The Journey

מצב "המסע" יחזור למשחק בפעם השלישית והאחרונה. הפעם משולבת ליגת האלופות במצב המשחק, בנוסף לשילוב סבו של הגיבור ג'ים האנטר, אלכס האנטר, ולשילוב חברו הטוב ביותר, דני ויליאמס, ואחותו החורגת קים האנטר. גם הפעם המסיימים יקבלו את קלפי הדמויות לקבוצה האולטימטיבית.

הזכויות על ליגת האלופות והליגה אירופית

ב-13 במאי 2018, כחודש לאחר תום החוזה עם חברת קונאמי, רכשה EA את הרישיון והזכויות לשימוש בליגת האלופות והליגה האירופאית.
שינוי זה ניכר במוד ה-"Career" בו היה ניתן להשתתף בליגת האלופות ובליגה האירופאית. שינוי זה ניכר גם במוד ה-"Ultimate Team" כאשר יצאו חבילות מיוחדות למשחק אשר אפשר להשיג מהן רק שחקנים המשחקים בליגת האלופות או בליגה האירופאית.
מארן ר. ניהוף

מארן ניהוף (Maren R. Niehoff) היא חוקרת מחשבת ישראל ישראלית ממוצא גרמני. תחום מחקרה מתמקד בהגות בעת העתיקה ובייחוד על היחסים שבין התרבות היהודית לתרבות ההלניסטית-רומית. ניהוף מכהנת כראש הקתדרה על שם מקס קופר בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים וכן כראש תוכנית אמירים לסטודנטים מצטיינים באוניברסיטה.

ביוגרפיה

את לימודיה האקדמיים ערכה ניהוף באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטה העברית.
את התואר השני והשלישי השלימה באוניברסיטת אוקספורד בהנחייתו של גיזה ורמס (Géza Vermes) בשנת 1989. פוסט דוקטורט ערכה באוניברסיטת הרווארד. החל משנת 2011 מכהנת כחברת סגל בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית ומאז 2014 משמשת כראש הקתדרה על שם מקס קופר למחשבת ישראל.
מארן ניהוף היא ראש קבוצת מחקר במכון הישראלי ללימודים מתקדמים, המתמקד ב"הקמת העצמי בתרבויות ים-תיכוניות עתיקות "("Constructions of the Self in Ancient Mediterranean Cultures").

מחקר

תחום המחקר של ניהוף כולל קשת רחבה של תקופות החל מהיהדות ההלניסטית ועד הספרות הרבנית המוקדמת עם נגיעה לנצרות הקדומה והספרות הפגנית.
ניהוף חקרה את דמותו של פילון האלכסנדרוני, והציעה ניתוח היסטורי מקיף של פילון כסופר יהודי באימפריה הרומית. הכרונולוגיה של יצירותיו, תולדותיו וכן התפתחות מחשבתו נבחנות בהקשר אל חינוכו באלכסנדריה וביקורו ברומא כראש השגרירות היהודית לגאיוס. ניהוף טענה כי פילון עסק יותר ויותר בשיח הרומי ובכך זרק אור חדש וחשוב על הופעתה של הנצרות הקדומה והזרם הסופיסטי.
ניהוף חוקרת את הדינמיקה שבין יהודים, נוצרים ופגאנים בשלהי העת העתיקה. מחקריה אלו כוללים השואה בין הספרות הרבנית המוקדמת, יצירתו של אוריגנס, מדרשי תהלים שנתגלו לאחרונה וכן את שברי חיבורים פגאניים מקלסוס ופורפיריוס.
יחסי בלגיה–לוקסמבורג

ימי הביניים

באזור הולנד ובלגיה של היום, חיו לפני כאלפיים שנה שבטים קלטים וגאלים. בשנת 57 לפנה"ס הרחיב יוליוס קיסר את כיבושי האימפריה הרומית והגדיל את שטחה עד לאזור "גאליה-בלגיקה", אזור החופף לשטחי בלגיה והולנד של היום, אך במאה הרביעית מסר הקיסר יוליאנוס את גאליה-בלגיקה לפרנקים. במאה השביעית הומרה דתם של תושבי המקום לנצרות, ובמהלך ימי הביניים נשלטה בלגיה יחד עם שאר ארצות השפלה בידי ממלכות סמוכות שונות.

ארצות השפלה

במאה ה-14 הגיע תור הזהב של המדינות באזור, תחת שליטתו של הדוכס לבית בורגון הצרפתי. בתקופה זו פרחו הכלכלה, התעשייה והאומנות. הערים הפלמיות איפר, ברוז' וחנט שגשגו בזכות ייצור האריגים והבגדים, ובזכות הסחר בהם. בהמשך הפכה אנטוורפן לעיר נמל חשובה שאפשרה העברת סחורות לכל אירופה מהאיים הבריטיים ואליהם. באמצע המאה ה-15 הגיעה השקיעה. ארצות השפלה עברו לידי ספרד ההבסבורגית, ותושביהן פתחו במאבק ארוך נגד שלטונם של הספרדים הקתולים. 
בשנת 1568 פרצה מלחמת העצמאות של מדינות השפלה, "מרד ארצות השפלה". מלחמה זו ארכה 80 שנה, ובסופה גירשו הולנד והמחוזות בני בריתה את הספרדים מעל אדמתם, ואילו בלגיה ולוקסמבורג נותרו בשליטת ספרד הקתולית ונודעו כארצות השפלה הדרומיות או ארצות השפלה הספרדיות. במסגרת חוזה אוטרכט (1713), שסיים את מלחמת הירושה הספרדית, עברו ארצות השפלה הספרדיות לידי אוסטריה. בעקבות המהפכה הצרפתית פלשו הצרפתים לאזור, ובשנת 1794 כבשו את ארצות השפלה האוסטריות. הכיבוש הצרפתי היה הזרז להתבססות התנועה הלאומית הפלמית, שהתנגדה לשלטון צרפת. ארצות השפלה לשעבר הפכו לחלק אינטגרלי מצרפת, שחילקה אותן מחדש לתשעה חבלים.

המאה ה-19

בקונגרס וינה, אחרי תבוסת נפוליון בשנת 1815, האזור ניתן לשליטת וילם הראשון, מלך הולנד כהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, ושטחי לוקסמבורג היו תחת שלטונו באוניה פרסונלית. כעבור 15 שנה, בשנת 1830, התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו את ממלכת בלגיה, שכללה כשני שלישים של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג.

המאה ה-20

בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה וללוקסמבורג וכבשו אותם, ובלוקסמבורג אף התמקם המטה הכללי הגרמני.
בשנת 1940 נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרו תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי בלגיה הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית.
לאחר המלחמה הצטרפו לוקסמבורג ובלגיה לנאט"ו, ובשנת 1958 הקימו יחד עם הולנד את בנלוקס, שהיוותה את הבסיס שעליו קם מאוחר יותר האיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים ותרבותיים.

שיתוף פעולה

שתי המדינות חברות בנאט"ו, באיחוד האירופי ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ומשתפות פעולה ביניהם במגוון תחומים. מכיוון ששתי המדינות חתומות על אמנת שנגן, המעבר בין הגבולות חופשי ואין שום הגבלת מעבר ביניהם.

יחסים דיפלומטיים

לוקסמבורג מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, ו-5 קונסוליות באנטוורפן, גנט, ליאז', נמור ואוסטנד. מאידך, בלגיה מחזיקה בלוקסמבורג רק שגרירות בלוקסמבורג.
יאן הולנדה

קריירה

יאן הולנדה התחיל את הקריירה שלו בספרטה פראג. בשנים 2003 עד 2004 שיחק בהרכב השני של הקבוצה, ולאחר מכן הושאל לפ.צ. דרנוביצה. במקביל שיחק בנבחרות הנערים והנוער של צ'כיה, ובמדי הנבחרת הצעירה ערך 14 הופעות וכבש שער אחד. בעונה 2005/06 הולנדה שיחק בסלובן, שאז הייתה אלופת צ'כיה. ב-2007 הושאל יאן לדינמו צ'סקה בודייוביצה. אחרי ששיחק שם חצי שנה הולנדה חזר לספרטה וישר הושאל לבאניק מוסט. רק ב-2008 הפך לשחקן הרכב קבוע של ספרטה. ב-31 בינואר 2010 עבר הולנדה  לאנז'י מחצ'קלה.
ב-3 ביולי 2012 חתם חוזה עם רוסטוב ל-3 שנים. כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה במשחק הבית מול קבוצתו הקודמת אנז'י מחצ'קלה, כאשר הוא נכנס בדקה ה-85 והבקיע בדקה ה-89 שער שכבר נראה היה כשער ניצחון (התוצאה נהייתה 1:2), אך בדקה ה-94 אנז'י השווה את התוצאה ל-2:2. ב-25 באוגוסט כבש את שלשער הראשון שלו בקריירה מול אלניה ולדיקווקז ובזכותו רוסטוב ניצחה 1-3. את כל שלשת שעריו יאן הבקיע בנגיחת ראש. בעונתו השנייה בקבוצה לא קיבל מקום בהרכב, ובינואר 2014 הושאל לחצי עונה לקבוצת טום טומסק.