מרדכי הגר

ברומניה

נולד בגרויסוורדיין שברומניה, לרב חיים מאיר הגר, לימים האדמו"ר מוויז'ניץ, ומרגליא, בתו של הרב זאב טברסקי, האדמו"ר מרחמסטריווקה. בילדותו היה קשור לסבו, האדמו"ר רבי ישראל הגר (ה"אהבת ישראל"), שהתגורר בסמוך, עד לפטירתו בשנת ה'תרצ"ו.
בגרויסוורדיין לא היו ישיבות, והוא למד אצל רבי יהודה סגל רוזנר, בעל ה"אמרי יהודה", בסקלהיד , ותקופה קצרה בישיבה של האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים בסאטמר שברומניה. כן למד בישיבת "קרן לדוד" בעיר, בראשות הרב יוסף גרינוולד מפאפא. את שני האחרונים החשיב לרבותיו. רוב שנות בחרותו עברו עליו בלימוד לצד אביו. ידידו בבחרותו היה גיסו, הרב יהודה הורוויץ מדז'יקוב.
בהיותו כבן 18 פרצה השואה. הוא ניצל ממנה עם אביו וכל משפחתו והם עברו לבוקרשט שהפכה מרכז לפליטים. הוא נהג לציין מדי שנה בטיש את י"ט באייר, היום שבו ניצל. לאחר המלחמה חזר לגרויסוורדיין ולימד תורה לבחורים פליטי מלחמה. בסיוון ה'תש"ה (1945) נישא בבוקרשט לפייגא מלכה, בת האדמו"ר רבי יעקב יוסף מסקווירה. לאחר שנפטרה מדלקת באלול ה'תש"ו, נשא את אחותה הצעירה, סימא מירל, והתגורר בדארנא. נולדו להם 14 ילדים.

בארצות הברית

הרב הגר לא הצליח להשיג אשרת כניסה לארץ ישראל. בערב ראש חודש אדר ב' ה'תש"ח (1948) הגיע לארצות הברית עם חמיו והחל לשמש כרבם של חסידי ויז'ניץ בארצות הברית, תחילה בבורו פארק ולאחר מכן בויליאמסבורג, שם ייסד בית מדרש. לאחר פרק זמן הודיע שאינו רוצה לגור בעיר הצפופה, גם בשל חששות צניעות, ובתמוז ה'תשכ"ד עבר למונסי עם מספר משפחות והקים בה קהילה. בהמשך העביר את ישיבתו לעיירה קייאמישא לייק (גיברס) שבהרי קטסקיל, וסביבה התפתחה קהילה נוספת של חסידיו.
מדי שנה נהג להגיע לישראל לשמש בעל תוקע בבית מדרשו של אביו בראש השנה. לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תשל"ב (1972), הוכתר לאדמו"רות בארצות הברית, לצד אחיו רבי משה יהושע הגר שהחל לכהן כאדמו"ר מויז'ניץ בישראל. בארצות הברית היה מכונה "האדמו"ר מוויז'ניץ" ואחיו "האדמו"ר מוויז'ניץ מבני ברק", ואילו בישראל היה מכונה "האדמו"ר מוויז'ניץ מונסי" או "האדמו"ר ממונסי".
לאחר שאחיו הרב משה יהושע הרחיק את בנו הרב ישראל מחצרו בשנת ה'תשמ"ד, קיבל אותו הרב מרדכי, צעד שגרם לקרע בין שתי החצרות. למתח תרמה גם העובדה שהרב מרדכי נחשב לקנאי, בעוד אחיו כיהן כנשיא מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. האחים היו בנתק במשך כשמונה עשרה שנה, עד שהרב משה יהושע החזיר את בנו הרב ישראל לחצרו בבני ברק ה'תשס"ב, ולאחר תיווך של כמה מהתורמים הגדולים של שתי החצרות התחדשו הקשרים ביניהם, והם ביקרו זה את זה. אחיינו הרב ישראל החשיב את דודו כרבו, ודודו אף העביר לו את חלקת קבורתו (האחרונה הפנויה), באוהל אדמור"י ויז'ניץ שבבני ברק.
בימי חייו הוקמו לחסידותו קהילות ומוסדות בויליאמסבורג, בורו פארק, בלייקווד, וגיברס. וכן בלונדון, באנטוורפן, ובמונטריאול. ובישראל - בבני ברק, בבית שמש ובירושלים.
פגש את נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר, עם רבי  שלמה מבאבוב ורבי משה מסאטמר.
בחודשי חייו האחרונים אושפז בבית החולים מאונט סיני במנהטן, ושם נפטר בכ"ט באדר ה'תשע"ח. הלוויתו יצאה מבית המדרש המרכזי של חסידותו במונסי "לבוש מרדכי", בערב שבת, והשתתפו בה עשרות אלפים. במהלך ההלוויה חולקו על פי צוואתו לכל אברך הלומד בכולל 72 דולר, וציבור חסידיו נתבקש בהוראתו ללמוד במשך השנה לעילוי נשמתו דף גמרא מדי יום (והילדים משנה). נקבר לצד בנו הרב פנחס שלום שנפטר בחייו, באוהל בחלקת ויז'ניץ בבית הקברות במונסי.

דעותיו והנהגותיו

הרב הגר הושפע מדעותיו הקנאיות של רבו האדמו"ר מסאטמר, והיה בעל השקפת עולם אנטי ציונית. עם זאת, מפני כבוד אביו (ובהמשך אחיו ואחייניו העומדים בראש אגודת ישראל בישראל) הוא לא יצא נגד אגודת ישראל. בנוגע להשתתפות בבחירות לכנסת הוא לא הביע דעה, וכאשר גורמים מסאטמר ו"העדה החרדית" ניסו להחתימו על כרוזים להפגנות ומחאות, סירב לחתום ושלחם לאחיו, ולאחר מכן לאחיינו, באומרו שאינו מתערב בענייני ארץ ישראל.
בטישים בסעודה שלישית הוא נהג למחות על פרצות בדת. דברי תורתו היו מתובלים בחישובי גימטריאות, כדרך אבותיו.
אסר על חסידיו לטלטל בבורו פארק ובויליאמסבורג, למרות ההכשר שהעניקו לעירוב המקומי חלק מרבני העיר.
התנגד לאכילת גלידה בסוף הסעודה, בשל ספקות הלכתיים בברכות הנהנין.
עודד את חסידיו להעסיק יהודים ולהעדיפם על פני גויים, ובאולמות השמחה שבבעלות מוסדותיו במונסי עובדים רק יהודים חרדים.
התנגד שיצלמו אותו, ואף פנה במכתב למערכות העיתונים החרדיים ודרש שלא יפרסמו את תמונותיו, וכי לא ימחל למפרסמן. ב"כינוס כלל ישראל" נגד האינטרנט שהתקיים בקווינס בחודש סיוון תשע"ב חרג מגדרו, וצולם והוסרט בהסכמתו.
הרב הגר נמנע מאכילת בשר. לא ידוע הסבר ברור למנהגו זה.