google/wiki40b huggingface dataset:
ארנולד צווייג

ארנולד צְוַויְיג (בגרמנית: Arnold Zweig;‏ 10 בנובמבר 1887 – 26 בנובמבר 1968) היה סופר יהודי גרמני.

קורות חיים

צווייג נולד בעיר גלוגאו (Glogau; כיום Głogów) שבשלזיה, בשטח שהיה אז חלק מגרמניה וכיום הוא חלק מפולין. את לימודיו התיכוניים עשה בעיר קטוביץ. הוא למד היסטוריה, פילוסופיה וספרות במספר אוניברסיטאות, בערים ברסלאו, מינכן, ברלין ועוד. בתקופה זו הושפע מן הפילוסופיה של ניטשה.
ארנולד צווייג נטה לסוציאליזם ולציונות, ובהיותו פטריוט גרמני התנדב לשירות בצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה. הוא השתתף בלחימה בצרפת, בהונגריה ובסרביה. בשנת 1917 הוצב במחלקת העיתונות של מפקדת הפיקוד העליון, ה"אובר אוסט" בקובנה. שם נתקל לראשונה ביהודים ממזרח אירופה. חוויות המלחמה הפכה אותו לפציפיסט ונתנה לו חומר גלם לכמה וכמה ספרים.
עם תום המלחמה השתקע בבוואריה, לחוף אגם שטרנברג, ועסק בכתיבת מאמרים ומחזות והביע את עמדותיו כלפי היהדות. הוא התיידד עם ליאון פויכטוונגר ועם זיגמונד פרויד. בעקבות פוטש של היטלר במרתף הבירה ב-1923 עזב את בוואריה ועבר לברלין.
באפריל 1933, עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, הוצא צווייג מאגודת הסופרים הגרמנים. במאי 1933 ספריו נשרפו במסגרת שריפת הספרים בגרמניה הנאצית. בתחילת 1934 החרימו השלטונות הנאצים את רכושו בגרמניה והוציאו נגדו צו מעצר. צווייג עלה לארץ ישראל, התיישב בחיפה, והצטרף ככותב ועורך לעיתון בשפה הגרמנית בשם "האוריינט" (Orient) שמייסדו והעורך הראשי היה וולפגנג יורגראו. כן היה פעיל בעניינים ציבוריים והיה חבר בוועד להקמת בית הבימה.
ב-1948, בעקבות הזמנה רשמית מהשלטונות הקומוניסטיים, עבר לאזור הכיבוש הסובייטי בגרמניה, שהפך מאוחר יותר לגרמניה המזרחית, שם הוא פיתח קריירה כסופר מפורסם וחביב המשטר, ואף היה חבר הפרלמנט. בין השנים 1950–1953 כיהן כנשיא האקדמיה לאמנות של מזרח גרמניה. בשנת 1958 היה בין מקבלי פרס לנין לשלום. ב-1962 פרש מפעילות ציבורית עקב בריאות לקויה, וב-1968 נפטר במזרח ברלין. הוא נטמן בבית הקברות דורותיאנשטאדט בברלין.
מוניטור (CRA)

מוניטור (אנגלית: Clinical Research Associate; CRA) הוא מקצוע בתחום המחקר הקליני בבני אדם המתמקד במחקר רפואי. עבודת המוניטור מתבצעת במסגרות שונות כגון חברות תרופות, מכוני מחקר רפואיים וגופים ממשלתיים. מוניטור נדרש להיות בעל תואר פרא-רפואי, לרוב ישנן דרישות להסמכה רלוונטית וכן על המוניטור להיות בקיא ברגולציה המקומית. משימות המוניטור העיקריות הוגדרו על ידי ה-GCP. 
משימתו המרכזית של המוניטור היא לנטר את המחקר הקליני, כלומר על המוניטור לוודא כי מבצעי המחקר הקליני פועלים לפי דרישות פרוטוקול המחקר,   
עליו עוד לבדוק את פעילות המרכז המבצע את המחקר (בתי חולים / מרפאות), בנוסף לבצע ביקורים במרכזי המחקר, לעבור ולאשר את המידע הנאסף במהלך המחקר - CRF) Case Report Forms) (וכן עליו להיות בקשר מתמיד עם מתאמי המחקר והחוקרים הראשיים). 
בנוסף לכך, המוניטור אחראי להבטיח הגנה על הזכויות, הבטיחות והרווחה של המטופלים בכל המחקרים הקליניים. כמו כן, על המוניטור לוודא כי הנתונים שנאספו הם מהימנים אמיתיים ונכונים וכן שכל תופעות הלוואי במהלך המחקר הקליני מתועדות ומדווחות כנדרש.
דיסקוגרפיה של נתי לוי

נתי לוי הוא זמר-יוצר, פזמונאי, ומלחין ישראלי בתחום מוזיקה מזרחית ומוזיקה ים תיכונית. נחשב לאחד ממובילי המוזיקה המוזיקה המזרחית בשנות ה-80 ושנות ה-90 בישראל.

מזמין אותך לרקוד

מזמין אותך לרקוד הוא אלבום אוסף. אלבום זה הכיל אוסף של להיטים של לוי מאלבומיו הקודמים. האוסף כולל את כל שירי האלבום "אש", 2 שירים מהאלבום "אדמה חרוכה", את "עמק הפרחים" מתוך האלבום "רוח סתיו", השיר "בודד ברוח" שנכתב על ידי יורם הראל חיימוב והולחן על ידי אורי חיימוב, שהוקלט במקור לאלבום "השמים הם הגבול" וכן את נעימת השיר "הדלתות".
בוץ' הארטמן

ילדותו

הארטמן נולד בהיילנד הפארק שבמישיגן לאלמר ארל השני ולקרול דייוויס. את כינויו "בוץ'" הוא קיבל בילדותו ומאז הוא משתמש בו בעבודותיו. את ילדותו בילה הארטמן בעיר רוזוויל שבמישיגן. את התואר שלו באמנות קיבל הארטמן ממכון קליפורניה לאמנויות.

תחילת הדרך

עוד כשעבד על התואר שלו במכון לאמנות השתתף הארטמן בעבודה על הסרט "זנב אמריקאי" של דון בלות'. לאחר שסיים את לימודיו במכון לאמנות החל לעבוד כמעצב הדמויות בסדרה "הפוני הקטן שלי", אך פוטר מהעבודה במהירות בעקבות שינויים שביצע בלי שיידע את עמיתיו לעבודה. לאחר שפוטר מעבודתו בסדרה "הפוני הקטן שלי" החל לעבוד כאנימטור ומעצב בסדרה "דינק, הדינוזאור הקטן" ובסדרה "זה פאנקי ברוסטר", במקביל שימש גם כאנימטור בסרט "פוקהונטס" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני.

באמצע 1990 התקבל לעבודה קבועה בסטודיו האנה-ברברה ויצר, כתב, עיצב וביים כמה סרטונים קצרים. בזמן העבודה בסטודיו האנה-ברברה החל להתיידד עם יוצר הסדרה "איש משפחה", סת' מקפרלן, ומאוחר יותר הארטמן אף עיצב דמויות בסרטון קצר של מקפרלן, ובנוסף לכך הדמות "ד"ר אלמר הארטמן" בסדרה "איש משפחה" קרויה על שמו.

ההצלחה הגדולה

ההצלחה הגדולה ביותר של הארטמן הגיעה ב-1997 כאשר יצר את הסדרה "קסם של הורים" שהופיעה לראשונה בפרק ה-8 של הסדרה "Oh Yeah! Cartoons" וזכתה להצלחה המונית. ב-2001 קיבל הארטמן הצעה מערוץ ניקלודאון להפוך את "קסם של הורים" לסדרה באורך מלא, הסדרה זכתה במהרה להצלחה ענקית והפכה לסדרה המצליחה ביותר של הערוץ לאחר "בובספוג מכנסמרובע". בעקבות הצלחת הסדרה ביקש נשיא ערוץ ניקלודאון מהארטמן ליצור סדרה נוספת עבור הערוץ. בטרם נענה הארטמן להצעת יצירת הסדרה החדשה הוצע לו חוזה עבודה ארוך טווח ביצירת וניהול תכנים בערוץ. ב-2004 יצר עבור ניקלודיאון את הסדרה "דני פנטום" שזכתה גם היא להצלחה אך ירדה מהמסכים ב-2007. ב-2010 יצר תוכנית נוספת, "כלב חשאי", אשר זכתה להצלחה רבה אך ירדה מהמסכים ב-2013. ב-2011 יצא, כתב והפיק את הסרט קסם של הורים - הסרט: טימי טרנר, תתבגר! וב-2013 את המשכו קסם של הורים - הסרט: חג המולד. ב-2012 נשכר על ידי סוני אנימציות להפיק ולביים גרסה קולנועית לסדרה "אלף". ב-2014 הוציא המשך לסרט קסם של הורים בשם קסם של קיץ (בעברית: קסם של חופשה). ב-2017 יצר עבור ניקלודיאון את הסדרה "באנסן הוא מפלצת".

חיים אישיים

הארטמן מתגורר בבל קניון שבקליפורניה יחד עם אשתו ג'וליאן ושתי בנותיו.

עמותת "בית הארטמן"

ב-2005 הקים הארטמן יחד עם אשתו ארגון צדקה ללא כוונת רווח בשם "בית הארטמן" המסייע לנזקקים, חסרי בית ועניים. בין פעילויות הארגון ניתן למנות: הקמת בתים לחסרי בית, חילוק ארוחות הודיה לחסרי בית ונזקקים ואף מימון בית ספר מיוחד באפריקה. לכל אירוע מיוחד שאליו נוסע במסגרת הארגון יוצר הארטמן סרטון מיוחד של אחת מן הסדרות שלו.
עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים (משחק וידאו)

עלילת המשחק

המשחק מאפשר לשחקנים לשלוט במני, דייגו, סיד ושאר דמויות הסרט. על השחקנים לברוח מדינוזאורים מסוכנים, להעביר את הביצים של סיד למקום בטוח ולחקור את הג'ונגל.
קבבצ'ה

קבבצ'ה (או קבפצ'ה, בולגרית: кебапче (יחיד), кебапчета (קבבצ'טה, רבים)) היא מנה המשתייכת למטבח הבולגרי, מנת קבב מתובלת. הקבב במנה ארוך יותר ממנות קבב אחרות, לרוב אורכו כשל נקניק ממוצע. המנה מכילה בתוכה תערובת של בשר בקר ובשר חזיר, אם כי במתכונים מסוימים נעשה שימוש רק בחזיר. התיבול הנפוץ למנה הינו פלפל שחור, כמון ומלח. הקבבצ'ה היא מנה שנצלת באש, לעולם אין מטגנים או אופים את קציצת הקבב.
לצד המנה נהוג להגיש תפוחי אדמה מטוגנים (צ'יפס) עליהם מפזרים גבינה בולגרית. כן נהוג להגיש את המנה לצד לוטיניצה בתור מטבל (רוטב בולגרי חריף העשוי מגזרים, עגבניות ושום). בבולגריה נפוץ ביטוי הקשור למנה, тройка кебапчета с гарнитура, בתעתיק: "טרויקה קבבצ'טה סי גרניטורה", כלומר שלושה קבבים ורוטב. את המאכל שותים לפי המסורת עם בירה ולא עם משקה ממותק או מים.
מנה דומה לקבבצ'ה קיימת במטבח הבוסני, הקרואטי והסרבי - קוופצ'יצ'י, אך גודל הקבב קטן משמעותית מן מנת הקבב הבולגרית.
קמעות שומרוניים

קמעות שומרוניים עתיקים עשויים על פי רוב מברונזה ונושאים כתובות בכתב שומרוני. ידועים כיום קרוב לשלושים קמעות הנושאים כתב שומרוני עתיק.
הטיפוסים הרווחים של קמעות הם בעלי צורת עלה ברונזה משוטח שגודלו סביב 25 על 35 מ"מ, עם טבעת נשיאה בראשו, והוא נושא 6–8 שורות כתב חקוק במתכת בכל אחד מצדדיו. טיפוס נפוץ אחר היא טבעת ברונזה בעלת מתאר מתומן (ולא עגול כמקובל). על צלעות הטבעת שורות כתב, על פי רוב שתי שורות לצלע. כן התגלו קמעות בצורת צמיד מתכת, ויש גם אבן הימטיט הנושאת כתובת, שנועדה לשיבוץ בתליון או טבעת.
הכתב על הקמעות הוא הכתב השומרוני, שהתפתח מכתב עברי עתיק. הכתובות נושאות על פי רוב פסוקים מקראיים. רפרטואר הנוסחאות הוא מצומצם למדי. שם אלוהים המלא 'יהוה' (השם המפורש) היא המילה הנפוצה ביותר. היא מופיעה גם בנוסח משובש 'יההה'. קיימות כתובות באותיות שומרוניות אך האותיות אינן מצטרפות לנוסח קוהרנטי.

מוצאם ותאריכם של הקמעות

הקמעות התגלו במקומות אחדים: דמשק (סוריה), אזור שכם (שלושה פריטים), קורינתוס (יוון), קיסריה (שלושה פריטים), תל אביב (רחוב הגולן; תל ברוך), חורבת כוסיה (מערב השומרון), צור, עין השופט, נהריה (גבעת קצנלסון), אפולוניה, ג'נין, עמק גלילות (שני פריטים). יש לשער שמפת תפוצת הקמעות מצביעה על יישובים שומרוניים. בישראל הקמעות מצביעים על יישובים שומרוניים באזור עמק גלילות, תל אביב ונהריה. הקמעות שהתגלו בחפירות ארכאולוגיות (מתל אביב, גלילות, נהריה, צור וקורינתוס), ולפיכך ניתן לתארכם לתקופות הרומית המאוחרת והביזנטית.
אדריאן פרננדס

קריירה

בין השנים 1998 עד 2003 שיחק פרננדס  בקבוצות מליגת המשנה הארגנטינאית, ובשנת 2004 התקדם משמעותית בקריירה שלו כשעבר אל קבוצת קולו-קולו מליגת העל הצ'יליאנית. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך במשחק החשוב ביותר בליגה הצ'יליאנית, הסופר-קלאסיקו. בנוסף, שיחק פרננדס במועדון הבוליביאני דה סטרונגסט, בערב הסעודית ובליגה השווייצרית בקבוצת סנט גאלן.
ביולי 2008  חתם פרננדס בקבוצה הבולגרית צ'רנו מורה. ב-14 בנובמבר 2008 כבש פרננדס צמד בניצחון 0-5 נגד ספרטק ורנה בדרבי העירוני. בינואר 2009 עבר פרננדס לקבוצה בולגרית אחרת, צ'רנומורץ בורגס. בעונת 2008/2009 השתתף ב-11 משחקים וכבש 5 שערים עבור הקבוצה. ב-7 בדצמבר 2010 הוא שוחרר מהקבוצה. 
ב-15 ביולי 2011 הגיע לישראל והצטרף להפועל רמת גן מהליגה הלאומית, שם כבש 11 שערים ב-28 הופעות ליגה, באפריל 2012 שוחרר פרננדז מהפועל רמת גן לאחר שבית הדין הרחיק אותו משבעה משחקים עקב קטטה שהיה מעורב בה במשחק נגד הפועל בני לוד. ב-30 במאי 2012 חתם פרננדס בקבוצת הפועל רמת השרון מליגת העל.
ב-31 במאי 2013 חתם פרננדס בקבוצת הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית. ב-8 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הפועל פתח תקווה, במחזור הראשון לעונת 2013/2014 נגד הפועל קטמון ירושלים, וכבש את השער הראשון שלו במועדון. בסך הכל כבש בעונה זו תשעה שערי ליגה, ובסופה העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
בספטמבר 2014 הצטרף למכבי הרצליה מהליגה הלאומית, בשורותיה שיחק עונה אחת בטרם פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
אמינה עלוי

קורות חיים

עלוי נולדה בפאס, מרוקו, נצר למשפחת אצולה. בגיל שש החלה ללמוד בקרבת בני המשפחה מוזיקה אנדלוסית. כמו כן למדה לנגן בפסנתר, ונחשפה לעולם המוזיקה המערבית הקלאסית על ידי המנצח מוחמד אבו דראר. בשנים 1979−1981 למדה בקונסרבטוריון של רבאט יחד עם אחמד עידון ומוחמד ואסיני. כמו כן למדה ריקוד מודרני עם מארי-אודיל לואקירה וריקוד קלאסי עם ורה ליקטוצ'ובה.
עלוי למדה ב"תיכון דקארט", כמו כן למדה פילולוגיה ובלשנות ערבית וספרדית באוניברסיטאות מדריד וגרנדה.

מוזיקה אנדלוסית

עוד היא לומדת בגרנדה, עלוי החלה במחקר אישי אודות מוזיקה אנדלוסית ו"מזרחית", תוך התמקדות במוזיקה האנדלוסית הקלאסית, ובפרט בסגנון ה"ע'רנאטי" (הגייה ערבית לשם גרנדה ומילולית: גרנדי). ב-1986 עזבה לפריז, שם המשיכה להתמחות בסגנון הע'רנאטי בהדרכת ראשיד ע'ורבאס ואחמד פירו. כמו כן למדה בפריז מוזיקה מערבית של ימי הביניים בהדרכת אנרי אנייל, ומוזיקה פרסית קלאסית בהדרכת ג'לאל אח'בארי. באלבומה שראה אור בשנת 2011 מזגה סגנונות הפאדו והפלמנקו האיבריים עם הפרסי והערבי-אנדלוסי הקלאסיים.
ג'ואן קיוזאק

ביוגרפיה

קיוזאק נולדה בניו יורק למשפחה ממוצא אירי קתולי.
קיוזאק גדלה באוונסטון, אילינוי, אמה ננסי היא מורה למתמטיקה ופעילה פוליטית ואביה דיק קיוזאק היה שחקן ובמאי קולנוע, נפטר בשנת 2003.
לקיוזאק ארבעה אחים ואחיות אן, ביל, סוזי וג'ון קיוזאק, כולם עוסקים בתחום המשחק.
קיוזאק היא בוגרת "אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון".
לקיוזאק שני בנים מבעלה עורך הדין דיק ברוק.
קיוזאק הופיעה לראשונה על מסך הקולנוע בשנת 1980 בסרטו של טוני ביל "שומר הראש שלי". בשנה שלאחר מכן הייתה קיוזאק מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט של מייק ניקולס "נערה עובדת", בסרט גילמה קיוזאק את דמותה של סינתיה חברתה של טס (מלאני גריפית').
בשנת 1997 השתתפה קיוזאק בקומדיה הרומנטית "בפנים ובחוץ", בסרט שיחקה קיוזאק את אמלי מונטגומרי. על תפקידה בסרט הייתה קיוזאק מועמדת פעם נוספת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. ב-1999 דיבבה בסרט האנימציה "צעצוע של סיפור 2" את דמותה של ג'סי. ב-2010 חזרה לדבב את הדמות בסרט השלישי והמצליח ביותר בסדרה "צעצוע של סיפור 3". בנוסף שיחקה קיוזאק גם במותחן "סכנה ברחוב ארלינגטון".
בשנת 2001 כיכבה בסיטקום "מה לגבי ג'ואן" של רשת CBS לצד קייל צ'נדלר. הסדרה ירדה מהאוויר לאחר 2 עונות.
ב-2003 גילמה קיוזאק את המנהלת הדקדקנית רוסייל מולינס המנהלת בית הספר פרטי שמרן וקפדני במיוחד עד שמגיע מורה מחליף (ג'ק בלאק) ומחליט להפוך את הבית ספר ל"בית ספר של רוק".
בשנת 2004 השתתפה כמספרת בסדרת האנימציה "פיפ והעולם הגדול". באותה שנה שיחקה את דמותה של ג'ני פורטמן בדרמה הרומנטית "המהפך של הלן" של הבמאי גארי מרשל. ב-2005 דיבבה קיוזאק בקומדיה המצוירת "צ'יקן ליטל", קיוזאק דיבבה את דמותה של אבי הברווזה המכוערת, ברווזה לא מקובלת שהטבע התאכזר עליה והפך אותה למכוערת. אבי מאוהבת בסתר בצ'יקן ליטל גיבור העלילה.
בשנת 2006 שיחקה בדרמה הקומית "חברות עם כסף" לצד ג'ניפר אניסטון. ב-2009 שיחקה קיוזאק בקומדיה "וידויים של שופוהוליק" בתור ג'יין אמה של רבקה בלומווד (איילה פישר), נערה שאוהבת לעשות חיים ובמיוחד קניות, שבהם היא קצת מגזימה.
כמו כן השתתפה קיוזאק בדרמה "שומרת אחותי" המבוססת על רומן מאת ג'ודי פיקו, בסרט גילמה את השופטת דה סלבו האחראית על התביעה המורכבת של הילדה אנה פיצג'רלד (אביגייל ברסלין) וב-2011 החלה קיוזאק לגלם את שילה ג'אקסון בסדרה חסרי בושה מבית "showtime" .ובשנת 2012 שיחקה כרופאה בסרט כמה טוב להיות פרח קיר. בנוסף ב-2017, שיחקה בסדרה ״סדרה של צרות״ כשופטת שטראוס אשר גרה ברחוב מול הרוזן אולף.
משה מרק

משה מרק (1904, מוסקבה - 1998, קבוצת כנרת) עלה לארץ בשנת 1922 והיה מאז חבר קבוצת כנרת. היה מפקדה של ספינת המעפילים יגור. הוא התמנה לתפקיד על ידי שאול אביגור, ראש המוסד לעליה ב'.
בחודש יולי 1946 יצאה הספינה ממרסיי שבצרפת לכיוון ארץ ישראל ועליה כ- 750 מעפילים, רובם ככולם ניצולי מחנות ההשמדה. לא רחוק מחופי הארץ נעצרה הספינה על ידי הבריטים ואנשיה הוגלו לאחר מאבק לקפריסין. משה מרק הוברח מהמחנה על ידי אנשי ההגנה והגיע עם עוד אחדים בסירה קטנה לחופי נהריה.
דגם של הספינה "יגור" הובא ב-2006 לארץ והוצב בעתלית.
בשנים 1954-55 היה נספח בשגרירות ישראל במוסקבה ועסק ביצירת ושמירת קשר עם היהודים שם. עקב פעילות זו, נדרש על ידי השלטונות הסובייטיים לעזוב את מוסקבה באיום שיוכרז "אישיות לא רצויה".
משה מרק היה ממייסדי ענף המדגה בארץ, הקים את חוות הניסיונות לגידול דגים על יד גנוסר והדריך דורות של מגדלי דגים.
ביטול תורה

ביהדות, ביטול תורה הוא כינוי להימנעות מתלמוד תורה ללא סיבה מוצדקת, חרף מצוות תלמוד תורה, עליה נאמר "לא ימוש ספר התורה הזה מפיך, והגית בו יומם ולילה" (ספר יהושע, פרק א', ח').

הצדקה לביטול תורה

יש תשובות שונות לשאלה מהי פעילות חיונית המהווה הצדקה להיבטל מתורה ומהי פעילות שאינה חיונית. יש המחמירים ומצמצמים בפעילות המותרת, ויש המרחיבים. לכל הדעות צרכים בסיסיים של אדם, כגון אכילה ושתייה, הן בגדר פעילות חיונית. יש הרואים בפעילות פוליטית להצלחת רשימות מתמודדים בבחירות לכנסת ישראל מטרה חשובה המצדיקה ביטול תורה מצד העוסקים בה, בשל ציפיה לתוצאות חיוביות ליהדות במדינת ישראל בעקבות הצלחת רשימת מתמודדים בבחירות.

ביטול תורה ולימודי חול

יש הרואים] בלימודי חול (לימודים שאינם לימודי קודש) ביטול תורה, ויש אומרים כי לימודי החול הכרחיים להבנת התורה. הגר"א למשל, בהשראתו של רמב"ם, טען כי ידיעת כל החכמות מסייעת לתורה: "כפי שיחסר לאדם ידיעות משארי חוכמות, לעומת זה יחסר לו מאה ידות בחוכמת התורה, כי התורה והחוכמה נצמדים יחד" "כל החוכמות נצרכות לתורתנו". כך שלימודי החול יכולים להוות חלק ממצוות תלמוד התורה. אך לפי פרשנותו של רב יוסף קאפח על תפיסת הרמב"ם בעניין זה, לא קיים ביהדות כלל מושג "לימודי חול" מול "לימודי קודש", אלא "לימוד מועיל" מול "לימוד סרק"; כאשר "לימוד מועיל" אלה לימודי תורה ומדעי טבע ו"לימודי סרק" הם פחות או יותר הנקראים היום מקצועות הומניים.]

ביטול תורה ותפילה

רוב החסידויות, למעט כמה בודדות, הדגישו את נושא הדבקות בה', והמאמצים הגדולים שצריכים להיות בתפילה. באופן טבעי, אריכות התפילה באה על חשבון לימוד התורה, דבר שנתפס אצל המתנגדים כביטול תורה. בקרב ישיבות ליטאיות רבות, נפוץ המנהג לקצר בחזרת הש"ץ בתפילת מנחה, בנימוק שהתפילה הארוכה גורמת לביטול תורה.
קווין רוש

ביוגרפיה

רוש נולד בדבלין, אבל גדל במיטשלסטון, מחוז קורק. הוא בוגר טריניטי קולג' בשנת 1945. לאחר מכן הוא עבד עם מייקל סקוט בשנים 46–1945. מהקיץ לסתיו של שנת 1946, הוא עבד עם מקסוול פריי בלונדון. בשנת 1947 הוא הגיש בקשה ללימודי תואר שני באוניברסיטת הרווארד, ייל, ובמכון הטכנולוגי של אילינוי והתקבל בכל שלושת המוסדות, ועזב את אירלנד בשנת 1948 כדי ללמוד תחת לודוויג מיס ואן דר רוהה במכון טכנולוגי של אילינוי.
בשנת 1949, הוא עבד במשרד התכנון של מטה האומות המאוחדות בעיר ניו יורק. בשנת 1950, הוא הצטרף למשרד של אירו סארינן. בשנת 1954, הוא הפך לעוזר הראשי של סארינן וסייע לו בכל הפרויקטים מאז ועד מותו של סארינן בספטמבר 1961. רוש סיים 12 פרויקטים גדולים לא גמורים אצלו, הכוללים חלקים מעבודותיו הידועות ביותר של סארינן, כמו: קשת השער, מרכז TWA בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק, נמל התעופה הבינלאומי דאלס מחוץ לוושינגטון די. סי., והמטה CBS Corporation בניו יורק.
בשנת 1966, רוש וג'ון דינקלו הקימו משרד משלהם עם השלמת הפרויקטים של סארינן.
נפטר בקונטיקט ב-1 במרץ 2019.
חד-קרן (קבוצת כוכבים)

כוכבים חשובים

β בחד-קרן הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים כחולים בדרגות בהירות 4.5, 5 ו-6 היוצרים משולש ונראים היטב גם בטלסקופ חובבים.
צמוד ל-δ בחד-קרן, כוכב כחול עם דרגת בהירות 4, נמצא 21 בחד-קרן עם דרגת בהירות 5 שניתן לראות במשקפת ובעלי ראיה חדה אפילו ללא ציוד עזר בתנאי צפייה מייטביים.
ε בחד-קרן הוא כוכב כפול נוסף המורכב מזוג צהוב וכחול בדרגות בהירות 4 ו-7, הניתנים להבחנה בעזרת טלסקופ קטן.
ארנסט קינג

קריירה מוקדמת

קינג למד באקדמיה הימית של ארצות הברית בשנים 1897–1901. בעת מלחמת ארצות הברית-ספרד שירת כצוער על הספינה "סן פרנסיסקו". לאחר סיום לימודיו שירת כקצין זוטר בספינת המפוי "איגל" ובאוניות הקרב "אילינוי", "אלבמה", "ניו המפשיר" ו"סינסינטי". ב-1914 השתתף בקרב על ורה קרוס כמפקד משחתת.

מלחמת העולם הראשונה ואחריה

במלחמת העולם הראשונה שירת במטה של תת אדמירל הנרי מיו שהיה מפקד הצי האטלנטי. על שירותו בתפקיד זה עוטר בצלב הצי.
ב-1919 מונה למפקד בית הספר הקדם ימי של הצי והכין עם עמיתיו תוכנית לשינוי דרכי האימונים בצי. רוב ההמלצות נתקבלו ויושמו.
בשנים 1922–1925 עבר קינג השתלמות בצוללות ופיקד על בסיס הצוללות "ניו לונדון" בקונטיקט.
בינואר 1927 החל קורס טיס אותו סיים במאי. הוא מונה למפקד נושאת המטוסים "רייט" ולאחר מכן למפקד בסיס האוויר של הצי בנורפוק (וירג'יניה). ב-20 ביוני 1930 מונה למפקד נושאת המטוסים לקסינגטון. ב-1932 למד במכללה ללוחמה ימית. ב-1933 -1936 עמד בראש המשרד לאוירונאוטיקה בדרגת אדמירל משנה. ב-1938 הועלה לדרגת תת אדמירל ומונה כראש להק האוויר של הצי.

מלחמת העולם השנייה

בפברואר 1941 התמנה למפקד השייטת האטלנטית והועלה לדרגת אדמירל.
ב-30 בדצמבר 1941 מונה למפקד העליון של הצי האמריקאי. ב-18 במאי 1942 מונה גם למפקד המבצעים הימיים והיה היחידי שנשא בו בזמן בשני תפקידים אלה. במלחמה היו לו חילוקי דעות עם הבריטים בנוגע לשיטת  השיירות שהם הציעו.
ב-17 בנובמבר 1944 הועלה קינג לדרגת אדמירל צי (5 כוכבים).

לאחר המלחמה

ב-15 בדצמבר 1945 פרש מהשירות בצי. בשנים 1946–1949 שימש כנשיא האגודה ההיסטורית של הצי. ב-1950 נקרא שוב כדי לשמש יועץ למזכיר הצי. נפטר ב-26 ביוני 1956 ונקבר בבית הקברות של האקדמיה הימית של ארצות הברית באנפוליס.
אודם (מושב)

היסטוריה

הממשלה החליטה על הקמת היישוב בשנת 1975 בעקבות החלטת האו"ם שהשוותה את הציונות לגזענות. גרעין של תנועת העובד הציוני התיישב ב-1976 במחנה צבאי סורי נטוש בסמוך לברכת רם והקים שם את אודם כמושב שיתופי. עד 1977 עזבו רוב המתיישבים את המקום בשל הטמפרטורות הנמוכות בו והרוחות העזות. במאי 1981 הצטרפו לגרעין שנותר גרעין נוסף ונוסד יישוב הקבע.
בעשור השני של המאה ה-21 הוחלט לשנות את מבנה המושב ממושב שיתופי למושב עובדים, זאת במסגרת תוכנית של משרד החקלאות ופיתוח הכפר לעידוד צמיחה דמוגרפית בפריפריה. שינוי הסיווג של המושב הוכרז רשמית בינואר 2013, ותהליך השינוי הסתיים בפועל במהלך 2014.

כלכלה

כלכלת היישוב מתבססת על חקלאות ונופש, ופועל בו אתר התיירות "יער האיילים". כמו כן במקום גם מספר מפעלי תעשייה קטנים: קטיף עצמי של פירות יער ודובדבן, מפעל "אודם פלסט" ליצור מוצרי פלסטיק ויקב "הר-אודם".
אשלי גרהאם

ילדותה

גרהאם נולדה וגדלה בלינקולן, נברסקה שבארצות הברית. יש לה שתי אחיות צעירות. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 2005. היא התגלתה בשנת 2000 על ידי סוכנות I&I בזמן קניות באומהה, נברסקה.

קריירה

בשנת 2001, גראהם חתמה על חוזה עם Wilhelmina Models, לאחר השתתפות בוועידת דוגמניות. ב-2003, היא חתמה על חוזה עם Ford Models. בשלב מוקדם בקריירה, גראהם הופיע במגזין YM. באפריל 2007, היא סוקרה על ידי סאלי סינגר במגזין ווג ואז הופיעה בגיליון אוקטובר 2009 של Glamour בכתבת "גופים אלה יפים בכל גודל", יחד עם דוגמניות למידות גדולות אחרות. ב-2010, גראהם הופיעה בפרסומת הטלוויזיה של ליין בריאנט. הפרסומת הגיעה למעל 800,000 צפיות בYouTube, וסוקרה על ידי חברות חדשות כגון הפינגטון פוסט וניו-יורק פוסט. ב-31 במאי 2010, היא הופיעה בתוכנית האירוח של ג'יי לנו, והתייחסה למחלוקת.
בחודש דצמבר 2010, גראהם גם הופיעה במאמר במגזין Bust. גרהאם הופיעה במספר קמפיינים של לוי שטראוס ושות'. גרהאם הופיעה במספר קמפיינים של מרינה רינלדי: אביב/קיץ 2012, סתיו/חורף 2012, וסתיו/חורף 2012. לקוחות אחרים כוללים את בלומינגדיילס, Addition Elle, Elomi הלבשה תחתונה, Hanes, Hanesbrands, Liz Claiborne\ מייסיס, Nordstrom, Simply Be, ו-Target Corporation. בסוף אותה שנה, גרהאם הוכרזה כדוגמנית השנה למידות גדולות בשבוע האופנה בניו יורק.
בשנת 2013, גראהם עיצבה הלבשה תחתונה לAddition Elle, חנות קנדית למידות גדולות. גרהאם הופיעה בתוכנית "מייד" של MTV, בתור מאמנת לדוגמנית שאפנית למידות גדולות. גרהאם הופיעה במאי 2014 בגיליון הבינלאומי של הרפרס בזאר. גראהם דיגמנה על שער גיליון יוני 2014 Elle קוויבק. ב-2015, swimsuitsforall, רשת בגדי ים למידות גדולות, בהשתתפות גרהאם הופיעו בגיליון של ספורטס אילוסטרייטד ובגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד השנתי. גרהאם הייתה הדוגמנית הראשונה למידות גדולות שהופיעה בגיליון זה. ב-2016, היא הפכה לדוגמנית הראשונה שדיגמנה בשער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד. היא השתתפה בקליפ לשיר Toothbrush של להקת DNCE.

צדקה ושירות קהילתי

גראהם דיברה בבתי ספר תיכוניים על דימוי גוף וקבלה עצמית. היא השתתפה במשימות הומניטריות בדרום אפריקה עם קרן Themba. היא מתנדבת בתנועת בריאות בכל גודל.

חיים אישיים

גראהם פגשה את בעלה, ג'סטין ארווין, צלם וידאו, בכנסייה בשנת 2009. בני הזוג נישאו בשנת 2010.
סמירה ויילי

ביוגרפיה

ויילי גדלה בוושינגטון די. סי. הוריה, כריסטין ודניס ו. ויילי, הם כמרים בפטיסטים. היא למדה תיאטרון בבית הספר ג'וליארד, וסיימה בשנת 2010.

קריירה

תפקידיה הראשונים של ויילי היו על במת התיאטרון. בשנת 2011 שיחקה את דמותה של מריה בהפקה של "עמל אהבה לשווא".
בשנים 2013–2017 שיחקה את תפקידה של פוסיי וושינגטון בסדרה "כתום זה השחור החדש", המבוססת על ספרה האוטוביוגרפי של פייפר קרמן.
בשנת 2016 החלה לגלם את דמותה של מוירה בסדרה "סיפורה של שפחה". עבור תפקידה בסדרה זכתה בשנת 2017 בפרס אמי לשחקנית משנה בסדרת דרמה.

חיים אישיים

בשנת 2017 נישאה ללורן מורלי, מכותבות הסדרה "כתום זה השחור החדש" בה כיכבה.
סמיון רוזנפלד

ביוגרפיה

רוזנפלד נולד בטרנובקה שבאוקראינה. בילדותו למד בבית ספר יהודי ביידיש. ב-1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, גויס לצבא האדום, ליחידת ארטילריה. ב-27 במאי 1942, בזמן שירותו, נרצחה משפחתו לצד כ-2,300 יהודים נוספים, ונקברה בקבר אחים סמוך לכפר בו גדל.
כשנה לאחר גיוסו נפצע ונפל בשבי הגרמני. הוא הופרד מהחיילים שאינם יהודים, ונשלח עם עוד 230 חיילים שבויים יהודים למחנה עבודה במינסק, שם שהה כשנתיים. בספטמבר 1943 נשלח עם עוד 80 יהודים ממינסק למחנה הריכוז וההשמדה סוביבור שבפולין. עם הגעתו למחנה טען כי הוא בעל מקצוע - נגר, וחייו ניצלו. כששאל היכן חבריו, השיב לו אחד השומרים במחנה כי עלו בעשן בארובה. הוא התקשר עם אלכסנדר פצ'רסקי, אותו הכיר עוד מהמאסר במינסק, ולקח חלק בהתקוממות האסירים במחנה ב-14 באוקטובר אותה שנה. על פי התוכנית אמור היה להרוג בגרזן את קצין ה-SS קרל פרנצל, שהיה אחד ממפקדי המחנות הפנימיים בסוביבור. הנגרייה בה עבד תוכננה להיות נקודה אסטרטגית לתחילת המרד, כיוון שצפתה לשער מחנה מספר 1. אולם פרנצל, שאמור היה להגיע לאסוף הזמנה מהנגרייה, לא הגיע לבסוף על פי התוכנית, ורוזנפלד לא הרג אותו. עם זאת, הצליחו המורדים לחסל כ-11 אנשי SS, וכ-300 אסירים הצליחו להימלט. במהלך המנוסה נפגע רוזנפלד ברגלו. ביער התפצלו הבורחים לקבוצות קטנות. לצד נער בן 15, ברח רוזנפלד כשהוא נע ביערות לכיוון העיירה חלם, שם חברו לזוג אחים שברח מהפוגרום בעיר. בשלב מסוים הסתתרה הקבוצה בסיוען של שתי נשים פולניות, עד לשחרור העיר על ידי הצבא האדום.
עם הגעת הצבא האדום, ביקש רוזנפלד להתגייס מחדש, והוצב בחטיבה 315. בינואר 1944 נפצע בקרב, אך בפברואר 1945 חזר לשירות והשתתף בקרב על ברלין. באוקטובר 1945 שב רוזנפלד לאוקראינה. רק כ-50 מבורחי המרד בסוביבור שרדו את המלחמה ורוזנפלד ביניהם. המפגש הראשון של שורדי המרד התקיים בביתו של רוזנפלד בהייוורון (Haivoron) ב-1973, ובו פגש שוב בפצ'רסקי איתו לא התראה מאז 1943.
ב-24 במרץ 1990 עלה עם משפחתו לישראל והתיישב בתל אביב. באוקטובר 2012 הוקמה ביוזמתו אנדרטה לזכרו של פצ'רסקי סמוך לבית עמיגור לגמלאים, בדרך השלום בתל אביב, בו התגורר רוזנפלד. בטקס חנוכת האנדרטה השתתף שר העלייה והקליטה, יולי אדלשטיין.
ב-16 במאי קיבל משגריר אוקראינה בישראל, גנדי נדולנקו, אות מסדר ההצטיינות  מהדרגה השלישית.
לאורך השנים מסר מספר עדויות, ושוחח עם תלמידים על אירועי המרד. 
בשנת 2013 הדליק משואה בטקס הנעילה של אירועי יום הזיכרון לשואה ולגבורה בקיבוץ לוחמי הגטאות.
ב-3 ביוני 2019 נפטר בבית החולים קפלן, ונטמן בבית העלמין בבני עי"ש.