google/wiki40b huggingface dataset:
ניו יורק מטס

היסטוריה

ב-1957 עזבו שתי קבוצות בייסבול הברוקלין דודג'רס והניו יורק ג'איינטס את העיר ועברו לחוף המערבי של ארצות הברית. צעד זה השאיר את העיר ניו יורק ללא קבוצה בנאשיונל ליג (הניו יורק יאנקיז משחקים באמריקן ליג).
לאחר ניסיון להעביר קבוצות מערים אחרות לשחק בניו יורק, הוחלט להקים קבוצה חדשה, שהחלה לשחק ב-1962. לאחר מספר שנים גרועות, בהן שבירת שיא ההפסדים בעונה (120 הפסדים ב-1962, שיא העומד עד היום - 2016), הפתיעה הקבוצה וזכתה באליפות (ה-World Series) בשנת 1969. הקבוצה כונתה "The Amazin's" - "המדהימים", כינוי שדבק בה עד היום, עוד מעונתה הראשונה, אם כי בתחילה היה כינוי זה ציני ורק לאחר הזכייה באליפות הגשים את עצמו.
ב-1986 זכו שוב המטס באליפות לאחר ניצחון על הבוסטון רד סוקס בסדרת הגמר. מסדרה זו זכור בעיקר סופו של המשחק השישי, בו היו הרד סוקס במרחק של פסילה אחת מהזכייה באליפות, אך המטס ניצחו בשל טעות של ביל באקנר מבוסטון שהכדור חלף בין רגליו ליד הבסיס הראשון, והשוו את הסדרה, בדרך לזכייה באליפות.
ב-1973 הפסידו המטס בסדרת הגמר, וב-2000 התמודדו מול יריבתם העירונית, הניו יורק יאנקיז, בדרבי המכונה "Subway Series" והפסידו בסדרה.
לאחר הופעת הקבוצה בסדרת הגמר בשנת 2000, חלה נסיגה ביכולת הקבוצה, שלא עלתה לפלייאוף עד שנת 2006, בה הייתה רחוקה משחק אחד מעלייה לסדרת הגמר. בעונת 2007 הייתה המטס לקבוצה הראשונה בהיסטוריה שאיבדה יתרון מבטיח של 7 משחקים, 17 משחקים לפני תום העונה הרגילה, ולא העפילה לפלייאוף. התמוטטות זו חזרה בשנת 2008, שגם בה איבדו המטס את המקום הראשון בשלהי ספטמבר ולא עלו לפלייאוף. לאחר מספר שנים לא מוצלחות העפילו שוב המטס לוורלד סיריז בשנת 2015 אך הפסידו בסדרה לקנזס סיטי רויאלס.
ב-1 ביוני 2012, במהלך העונה ה-51 בתולדות המטס זרק יוהאן סנטנה את ה"נו היטר" (No Hitter) הראשון בתולדות הקבוצה.

אצטדיון

משנת 1964 ועד 2008 היה המגרש הביתי של המטס אצטדיון שיי, שנקרא על שם ויליאם (ביל) שיי, שעזר בהקמת הקבוצה. בשנת 2009 נפתח אצטדיון סיטי פילד, הנמצא סמוך למיקומו של אצטדיון שיי שנהרס. האצטדיון נקרא על שם חברת סיטיגרופ, ששילמה 20 מיליון דולר עבור קריאת שם האצטדיון על שמה.
בובה (סרט)

עלילה

גיבור הסרט, בובה (זאב רווח), הוא פועל במזנון בתחנת דלק מבודדת בנגב. הוא חי בבדידות ובעוני, לאחר שלקה בשכלו, בעקבות פציעה בקרב, במהלך שירותו כלוחם (זאת בניגוד למחזה עליו מבוסס הסרט ובו בובה היה פגוע מלידה).
אל מזנון הדרכים  מגיעה צעירה בשם רחל, החולמת להיות רקדנית מקצועית (חני נחמיאס). הצעירה מבקשת מבובה לשהות אצלו למשך ימים אחדים, עד לתחרות הדיסקו שהיא עתידה להשתתף בה. השניים מתחילים להיקשר זה לזה. הקשר הולך ומתחזק למרות שאלי (אלי דנקר), אחיו העבריין של בובה, מקיים עם הצעירה יחסי מין בכפייה ולמרות שמסתבר שהיא הרתה לאלי. מפגש אלים עם עבריינים (יוסי גרבר, אשר צרפתי ואלברט אילוז), המחפשים אחר אלי, מציב בפני הקשר אתגרים קשים בהרבה.
גרנט לואלין

חייו

לואלין החל לפתח את מוניטין הניצוח שלו בשנת 1985, כשקיבל משרת עמית ניצוח במרכז המוזיקה טנגלווד במסצ'וסטס. מדריכיו שם היו ליאונרד ברנשטיין, סייג'י אוזאווה, קורט מאזור ואנדרה פרווין. בהמשך ניצח בקונצרטים בפסטיבל טנגלווד על תזמורת הטיילת של בוסטון וכעוזר מנצח של התזמורת הסימפונית של בוסטון. משנת 1990 עד 1995 היה מנצח חבר של תזמורת רשות השידור הלאומית של ויילס. לואלין היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית סטאוונגר משנת 1993 עד 1996. לואלין כיהן כמנצח ראשי של הפילהרמונית המלכותית של פלנדריה בשנים 1995 עד 1998.
משנת 2001 עד 2006 כיהן לואלין כמנהל מוזיקלי של אגודת הנדל והיידן בבוסטון, מאסצ'וסטס ועכשיו הוא נושא בתואר המנצח הראשי של האגודה. מאז יולי 2004 הוא המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של קרוליינה הצפונית. החוזה ההתחלתי שלו היה לארבע שנים, ובנובמבר 2006 הוארך עד 2012.
כמנצח אופרה, ניצח לואלין על הצגות באופרה האנגלית הלאומית (חליל הקסם) ותיאטרון האופרה של סנט לואיס. הוא יצר קשרים עם הבמאי צ'ן-שי ז'נג בהפקה משנת 2001 של דידו ואניאס מאת הנרי פרסל ב"פסטיבל ספולטו בארצות הברית". עוד ניצח בשנת 2003 על הפקה חדשה של "מאנון" מאת ז'יל מאסנה ב"אופרה נורת'". לא מכבר השתתף כמנצח בתחרות "זמר העולם מטעם BBC קרדיף. 
לואלין, אשתו שרלוט וארבעת ילדיהם חיים בקרדיף.
I Just Called to Say I Love You

רקע

I Just Called to Say I Love You יצא לאור בשנת 1984 כחלק מפסקול הסרט האישה באדום, אשר נכתב על ידי וונדר. השיר זכה בפרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, ובפרס גלובוס הזהב, ונכלל באלבום של פסקול הסרט. וונדר ביצע בהקלטת השיר את השירה והנגינה בכל הכלים.
בארצות הברית הגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100, מצעד שירי הרית'ם אנד בלוז ומצעד ההשמעות בתחנות הרדיו של מוזיקה עכשווית למבוגרים. בבריטניה שהה שירו של וונדר במשך שישה שבועות בראש המצעד. גם במדינות רבות בהן קנדה, גרמניה, צרפת ואוסטרליה זכה השיר במקום הראשון במצעדים. הוא היה מועמד לפרס גראמי בשלוש קטגוריות שונות בהן שיר השנה, אך לא זכה באף אחת מהן.
לאחר שהשיר יצא לאור, נתבע וונדר על ידי הכותב לויד צ'ייט, בטענה שוונדר השתמש בשיר שכתב ללא רשותו, תוך שימוש במילים ובלחן. בתביעתו טען צ'ייט שכתב את השיר שמונה שנים קודם לכן והשמיע את השיר לוונדר. התביעה הובאה בפני בית המשפט שפסק לטובת וונדר.
יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

קורות חיים

יוזף נולד בעיצומה של מלחמת הירושה האוסטרית, חינוכו התרכז בלימוד המנגנונים הביורוקרטיים של השטחים השונים שעליהם היה עתיד לשלוט.
יוזף נשא בשנת 1760 את איזבלה, נסיכת פארמה, שילדה את בתו היחידה - מריה תרזה. הנישואים נועדו לחזק את הברית עם צרפת, היות שהכלה הייתה נכדתו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת. איזבלה נפטרה ב-1763 ובתה מריה תרזה ב-1770. בשנת 1765 נישא למריה יוזפה, נסיכת בוואריה, בתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. היא נפטרה שנתיים מאוחר יותר מאבעבועות שחורות.

אידאולוגיה ופעילות שלטונית

את השראתו הפוליטית קיבל יוזף מתנועת הנאורות האירופית, ובייחוד מכתביו של וולטר והאנציקלופדיסטים. שלטונו של המלך פרידריך הגדול מפרוסיה שימש ליוזף דוגמה לשליט נאור. הערכים שניסה ליישם בעת שלטונו היו סובלנות דתית והגבלת כוחה של הכנסייה, ביטול הצמיתות והפאודליזם, ביטול ההגבלות על סחר חופשי ועל ההשכלה. למרות נטיתו הליבראלית, יוזף השני לא תמך בדמוקרטיזציה של מוסדות הממשל כיוון שהאמין שהשלטון צריך להיות בידי דספוט (רודן) יחיד המושל על פי ההיגיון והתבונה. כפועל יוצא ביקש יוזף השני לאחד את הקיסרות המשוסעת תחת השלטון המרכזי בווינה, על מנת למנוע את פירוקה לאחוזות פאודליות.
לאחר מותו של אביו בשנת 1765 נעשה יוזף השני לקיסר הקיסרות הרומית הקדושה ועוצר ביחד עם אמו על השטחים שבשליטת אוסטריה, אך התואר קיסר העניק ליוזף (כמו גם לאביו) סמכות ניהול ממשית מצומצמת כיוון שזאת נותרה בידי אמו הקיסרית מריה תרזה. חילוקי הדעות בין יוזף לאמו עלו בעת חלוקת פולין הראשונה ובעת מלחמת בוואריה (1778–1779), אז ביקש יוזף להרחיב את שטח שלטון בית הבסבורג גם במחיר מלחמה, ואמו התנגדה לכך.
עם מותה של מריה תרזה קיבל יוזף השני את יכולתו לעצב את מדיניותו כרצונו. בתוך זמן קצר חוקק יוזף כ-17,000 חוקים ותקנות חדשים אשר שינו סדרי שלטון רבים בקיסרות, על פי עקרונות הנאורות, הרציונליות והאחידות השלטונית. החוקים שללו כל העדפה בהתאם למעמד ולאומיות וקבעו שקידומו של כל אדם יותנה ביכולתו האישית.

אחרית ימיו

בנובמבר 1788 חזר יוזף לווינה לאחר שחלה, וכל שנת 1789 היה חולה אנוש, ב-30 בינואר 1790 בהיותו על ערש דוויי ביטל יוזף את הרפורמות שיזם בהונגריה, וב-20 בפברואר נפטר. לבקשתו נחקקה על מצבתו הכתובת: "פה קבור יוזף השני שנכשל בכל אשר ביקש לעשות".
לאחר מותו תפס את מקומו אחיו לאופולד השני.
Pretty Fly (for a White Guy)

השיר

השיר מספר את סיפרו העגום והמשעשע כאחד של נער לבן מהפרברים המנסה בכל כוחו לעטות על עצמו את התרבות האפרו-אמריקנית על מנת להיראות "מגניב" בעיני הסביבה. למרות נסיונותיו הרבים, הכוללים לבוש רחב, קעקועים של כנופיות, נסיעה בשכונות של שחורים וקניית מוזיקת היפ הופ הוא נכשל במטרתו, ומושם ללעג ולקלס בעיני הסביבה. למרות זאת, הוא אינו מוותר ומשלים את החסר לו באמצעות הכחשה. 
השיר מעביר ביקורת על תרבות הצריכה והקונפורמיות אשר גורמות לאנשים לנסות להידמות למשהו שהם אינם או לנסות "למרוד" כדי, באופן אירוני, להיות מקובלים בעיני החברה.

הקליפ

הקליפ אשר צורף לשיר אף הוא הפך ללהיט, דורג במקום גבוה במצעד ה-MTV ונחשב אחד מהקליפים המשעשעים ביותר בשנות ה-90. הקליפ, בכיכובו של ישראלי-אמריקני בשם גיא כהן, הציג אף הוא את גיבור השיר כבחור לבן וצנום העוטה על עצמו בגדים רחבים, נוסע במכונית פתוחה, מנסה את כוחו (ללא הצלחה) בברייקדאנס ובאופן כללי משפיל את עצמו בניסיון להידמות לשחורים ולהיספנים. בקליפ שולבו בחורות בבגדים חושפניים בקריצה ברורה אל הנוהג הדומה בקליפים של אמני היפ הופ ובניגוד גמור לקליפים של רוק ופאנק - ז'אנר הלהקה.

השפעות תרבותיות

הקליפ והשיר שמו את האצבע על תופעה חברתית חדשה בארצות הברית - נערים לבנים וצעירים מהפרברים המנסים לחקות את תרבות הגנגסטרים השחורה כפי שהיא מוצגת באופן מוקצן באמצעי תקשורת ההמונים. התופעה, אשר זכתה לכינוי "ויגרס" (White nigger  - הלחם באנגלית של המילים לבן וכושי), אמנם החלה שנים אחדות מוקדם יותר אך הוגדרה היטב ועלתה לתודעת הציבור בארצות הברית בעקבות השיר והקליפ הפופולרי.
דוד משה ליברמן

תולדות חייו

נולד בעיר קלן שבגרמניה, לרב יצחק אייזיק ושרה הינדא ליברמן, בהיותו בן שנה עברה משפחתו לאנטוורפן, בלגיה.
בשנת תרצ"ו עבר ללמוד בישיבת עץ חיים בעיירה היידה שבבלגיה, בראשות הרב שרגא פייבל שפירא.
בתחלת מלחמת העולם השנייה ברח עם אמו ואחיו לצרפת, שם נלקח לבית יתומים של הרב שניאור זלמן שניאורסון.
בניסן תש"ו הגיע הרב ליברמן לאמריקה והתחיל ללמוד בישיבת לייקווד יחד עם שלמה קרליבך, בשנת תש"ז עבר ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770.
בשנת תש"ט הוא נשלח על ידי האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון לשיקגו ולשמש רב בקהילת "בני ראובן".
בטבת תשי"א התחתן עם חיה בת הרב יהודה חיטריק. קיבל סמיכה לרבנות מהרב ישראל זאב גוסטמן ומהרב משה פיינשטיין. בשנת תשט"ו התחיל לשמש רב בקהילת "אור חדש" בשיקגו. בשנת תשכ"ז עבר לעיר דיטרויט, שם החל לשמש כרב קהילת "בני יהודה" ומנהל של הבית ספר היהודי במקום.
בשנת תש"מ הוא שב לאנטוורפן והוכתר לאב"ד ורב קהילה "שומרי הדת".
בשנת תשע"א קיבל הרב ליברמן, במשרדי העיר בהשתתפות אישי ציבור מטעם ממשלת בלגיה, מדליה על פעלו למען הכלל ובמתן עזרה וסיוע לכלל תושבי העיר.
הסקר החברתי בישראל

הסקר החברתי בישראל הוא סקר שנתי שוטף, המספק מידע על תנאי החיים של האוכלוסייה בגיל 20 ומעלה ובוחן את עמדות הפרטים לגבי היבטים שונים של חייהם. הסקר נערך על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה החל משנת 2002. הסקר מבוסס על מדגם חדש בכל שנה ומספק מידע מעודכן על רווחת האוכלוסייה בישראל בדומה לסקרים חברתיים במדינות מפותחות אחרות.

שימוש בנתוני הסקר

השימוש בנתוני הסקר אפשרי בצורה נוחה וידידותית, באמצעות מחולל הלוחות של הסקר החברתי שנמצא בדף האינטרנט של הסקר, בעברית ובאנגלית. קובץ הנתונים שבבסיס מחולל הלוחות אושר לשימוש הציבור הרחב (PUF - Public Use File) והוא כולל את כל נושאי הסקר, השנתיים והמיוחדים, ללא פרטים מזהים.
עבודות מחקר וניירות עבודה המתבססים על נתוני הסקר, מוצגים בדף הסקר החברתי באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. בנוסף, מדי כמה חודשים מתפרסמות הודעות לתקשורת בנושאי הסקר המגוונים.
תייר מזדמן (סרט)

הספר עליו מבוסס הסרט

הספר מאת אן טיילר יצא לאור ב-1985 והיה מועמד לפרס פוליצר וזכה ב- National Book Critics Circle Award וב- Ambassador Book Award. הספר יצא לאור בעברית ב-1987 בהוצאת לדורי בתרגומה של שלומית קדם עם הכותרת תייר בעל כורחו. בהדפסות מאוחרות יותר ניתן לספר השם שניתן לסרט כאשר הופץ בישראל, תייר מזדמן.

תקציר העלילה

מייקון לירי (ויליאם הרט) הוא כותב מדריכי תיירים מבולטימור. נישואיו לשרה (קת'לין טרנר) מתפוררים לאחר מות בנם ומייקון נותר לגור בגפו. לאחר שהוא שובר את רגלו בתאונה בביתו עובר מייקון לגור עם שני אחיו ואחותו. במקביל שוכר מייקון עבור כלבו את שירותיה של מיוריאל (ג'ינה דייוויס), מאלפת כלבים אקסצנטרית ואם חד הורית. מייקון מפתח מערכת יחסים רומנטית עם מיוריאל אך לאחר זמן מה משוכנע על ידי שרה לנסות לשקם את נישואיהם.
מייקון מגיע לפריס לצורך עבודתו, שם מפתיעה אותו מיוריאל. היא מציעה להתלוות אליו, אך מייקון דוחה אותה מעליו. מייקון מתחיל לסבול מכאבי גב ומרותק למיטתו. שרה מגיעה לסייע לו ומציעה לו לנצל את שהותם לירח דבש שני. מייקון נעתר אך למחרת מודיע לשרה כי הוא החליט לשוב למיוריאל באומרו לשרה: "לא די עד כמה אתה אוהב מישהו, אלא יותר חשוב מה שאתה, כשאתה נמצא בחברתו". לאחר מכן מצליח לאתר מייקון לאתר את מיוריאל בדרכה לשדה התעופה.

ביקורת

באתר Rotten Tomatoes שמונים אחוז מהביקורות על הסרט חיוביות ובאתר Metacritic קיבל הסרט ציון 53 מתוך 100. מבקר הסרטים רוג'ר איברט העניק לסרט ארבעה כוכבים מתוך ארבעה ושיבח את הופעתו של הרט.
רגינה יערי כתבה על הסרט כי דווקא מיוריאל, המוזרה והבלתי צפויה שהיא "התגלמות הדמיון, הפתיחות והחמלה" היא זו בסופו של דבר סייעה למייקון להתאושש ולשוב לחיים נורמליים. "התייר המזדמן אינו מספר סיפור אהבה אלא סיפור של אדם אבוד המוצא לבסוף את עצמו. זהו סרט הנוגע ממש בעיצוב ה'אני'."
לחשן

לחשן הוא אדם הנמצא בקרבת הבמה בתיאטרון, ותפקידו לסייע לשחקן שעל הבמה במקרה ששכח את המילים שעליו לומר, או ששכח לנוע למקום על הבמה שבו עליו להיות. הטכנולוגיה המודרנית מאפשרת למקם את הלחשן שלא בקרבת הבמה, תוך שימוש באוזניות אלחוטיות.
בדרך כלל עוסק בתפקיד זה מנהל ההצגה, שבידיו הטקסט המלא של המופע, ובו גם ההעמדה של כל סצנה. 
לחשנים היו בעבר חלק קבוע בצוות התיאטרון, אך כיום בתיאטרון מקצועי הסתייעות בלחשן נחשבת לחוסר מקצועיות. לעיתים אין להימנע ממנה, למשל כאשר מדובר בשחקן שזיכרונו נחלש, והוא זקוק לנוכחות של לחשן, לפחות ליתר ביטחון.
פולמוס הרבנים אודות לימוד הפילוסופיה

הפולמוס אודות לימוד פילוסופיה היה פולמוס קשה ונודע שהתחולל בין רבני הדור במאות ה-13, ה-14 וה-15 והסעיר את העולם היהודי כולו. כתוצאה מכך, גזר הרשב"א חרם שיצא בשלוש מהדורות נגד לומדי ומלמדי הפילוסופיה באופנים מסוימים.

רקע

המחלוקת באה בהמשך לפולמוס הרמב"ם שקדם לה, ובה יצאו מספר רבנים נגד לימוד תורת הרמב"ם, ובייחוד הספר מורה נבוכים. ההתנגדות הובילה לשריפת ספרי הרמב"ם בידי האינקוויזיציה בשנת 1233. בתגובה לכך יצאו רבנים מסוימים בחרמות נגד המזלזלים בספרי הרמב"ם, בהם ראש הגולה מדמשק.
במאה ה-13, היו מחכמי מונפלייה (מונטשפלייר), בייחוד תלמידי הרמב"ם, שהוסיפו לספרות הרבנית המקובלת גם פילוסופיה אריסטוטלית, עד כדי דרשנות אלגורית של התורה. 
אבא מרי הירחי מלוניל חשש מדרך זו, יחד עם שני האחים למשפחת וידאל קרא לעזרת הרשב"א, מחכמי ספרד וגדול חכמי היהודים בדור.

הפולמוס

כתוצאה מפניית אבא מרי, הרשב"א שלח בשנת ה'ס"ד (1304) אגרות לחכמי ישראל בספרד ובפרובנס לחקור את הנושא, על מנת לבדוק אם להטיל חרם על לומדי הפילוסופיה.
על אגרות אלו קיבל הרשב"א כתבי מחאה רבים מחכמי פרובנס ומאחרים שתמכו בפילוסופיה. בראותו זאת פנה אבא מרי לגדול חכמי אשכנז, הרא"ש, שהיגר זמן מועט לפני כן לספרד, כדי שיפעל בנושא אצל הרשב"א. 
הדיין שלמה גרסיאן-חן ניסה לפשר בין אבא מרי לחכמי פרובנס, אך לא הצליח בכך.

החרם

בעקבות זאת, יצא חרם חמור מבית דינו של הרשב"א, בשבת חזון, ד' באב של שנת ה'ס"ה (1305), על כל המפיצים דעות פילוסופיות ה"מגלות פנים בתורה שלא כהלכה". כן נגזר חרם למשך 50 שנה על המלמדים פילוסופיה לבחורים למטה מגיל 25, ונגזרה שריפה על הספרים המוציאים את דברי התורה מפשטה. על החרם חתומים חכמי ברצלונה, בהם שלמה גרסיאן-חן.
בעקבות החרם פרץ פולמוס עז במונפלייה, בין תומכי לימוד הפילוסופיה, בראשות ר' יעקב בן מכיר אבן תיבון, ממציא המטה יעקב, לבין ר' אבא מרי ואנשיו. הרדיפות ההדדיות הגיעו לידיעת השלטון הצרפתי, וזה פעל לטובת תומכי הפילוסופיה. כך נאלצו אבא מרי ואנשיו לעזוב את מונפלייה והתיישבו בארל.
את החרם והפולמוס סיכם אבא מרי, בקונטרס "מנחת קנאות".
גם המאירי היה מעורב בפולמוס, והוא אף שלח איגרת לאבא מרי ובו הוא מתנגד לחרם מכל וכל. האיגרת עצמה לא הגיעה לידינו, אך קטעים ממנה מצויים במכתב התשובה ששלח אליו רבי שמעון ב"ר יוסף הוא דון דוראן די לוניל, בשם "אגרת חשן משפט".

הנוסח השני והשלישי

בהמשך יצא נוסח שני לחרם הרשב"א, ובו אין הגבלת זמן. ובהמשך יצא שוב בנוסח שלישי, החל על כל המדינות ללא הגבלת זמן.
כתגובה לכך כתב רבי ידעיה הפניני, ממעריצי הרמב"ם, את "איגרת ההתנצלות" המלמדת זכות על לומדי הפילוסופיה.

במאה ה-15

לאחר גזירות קנ"א, שב הפולמוס לבעור. אז יצא רבי שם טוב אבן שם טוב, שהיה מקובל וראש ישיבה בספרד, נגד לימוד פילוסופיה. 
לדעתו הרציונליזם של הרמב"ם וממשיכיו, רבי אברהם אבן עזרא, רלב"ג ואחרים, הם הגורם להחלשת עם ישראל כנגד הרדיפות. "ספר האמונות", שנדפס בפרארה בשנת שט"ז כולל את התקפתו העזה נגד הרמב"ם והפילוסופים שעמדו אחריו. כתגובה לספר האמונות, כתב רבי משה אלשקר את ספר ההשגות המשיג עליו.
נכדו, רבי שם טוב אבן שם טוב (השני), תמך בפילוסופיה, והיה ממפיצי מורה הנבוכים.
דהראדון

דפוסי אקלים

הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור דהראדון היא 27.8 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא מאי, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 35.6 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 19.3 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 2,208.9 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוגוסט, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 728.2 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא נובמבר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 8.6.
פט ג'נינגס

קריירה

בתחילת הקריירה שלו שיחק ג'נינגס בקבוצה עד גיל 18 של שמרוק רוברס, אך לאחר זמן מה החל לעסוק בכדורגל גאלי עד גיל 16, אז הצטרף לניורי טאון מהעיר שבה גדל. ג'נינגס הפגין יכולת טובה, ובמאי 1963 הועבר לווטפורד האנגלית מהליגה השלישית. גם במדיה הוא המשיך להפגין את יכולתו הגבוהה, ושיחק בכל אחד ממשחקי המועדון בעונתו הראשונה, ובסופה הועבר לטוטנהאם הוטספר תמורת 27,000£.
ב-15 באפריל 1964, בגיל 18 ובעוד משחק עבור ווטפורד, ערך ג'נינגס את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק נגד נבחרת ויילס במסגרת אליפות הבית הבריטית. המשחק הסתיים בניצחון של אירלנד בתוצאה 3 - 2; שחקן נוסף שערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו במשחק זה היה ג'ורג' בסט. 
ג'נינגס שיחק במשך 13 שנים בווייט הארט ליין, ובסך הכול הופיע במדי טוטנהאם ב-591 משחקים בכל המסגרות, מתוכם 472 בליגה. ב-1967 הוא זכה עם טוטנהאם בגביע ה-FA, בגביע הליגה ב-1971 ו-1973, ובגביע אופ"א ב-1972. במשחק מגן הצדקה נגד מנצ'סטר יונייטד שנערך ב-1967 הוא הצליח לכבוש את שערו היחיד בקריירה. ב-1973 הוא זכה בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית מטעם התאחדות עיתונאי הכדורגל, ושלוש שנים מאוחר יותר בתואר כדורגל השנה בליגה האנגלית מטעם התאחדות שחקני הכדורגל.
באוגוסט 1977 הועבר ג'נינגס למועדון הכדורגל ארסנל, היריב הידוע ביותר של טוטנהאם, כיוון שבטוטנהאם האמינו כי הוא על סף סיום הקריירה שלו. אולם, ג'נינגס שיחק בארסנל במשך שמונה עונות, בהן סייע למועדון להעפיל לשלושה משחקי גמר של גביע ה-FA (‏1978, 1979 ו-1980). אולם, רק המשחק השני, נגד מנצ'סטר יונייטד, הסתיים בניצחון של ארסנל. במשך שמונה השנים שבהן שיחק עבור ארסנל הוא השתתף ב-327 משחקים, מתוכם 237 בליגה. בזמן ששיחק בארסנל ג'נינגס היה חלק מסגל הנבחרת הצפון אירית שהעפילה לסיבוב השני במונדיאל 1982.
לאחר פרישתו מכדורגל קבוצתי ב-1985 הוא חזר לטוטנהאם, ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון על מנת שיהיה בכושר לקראת השתתפותה של נבחרת צפון אירלנד במונדיאל 1986. זמן קצר לאחר המונדיאל הוא חזר לשמרוק רוברס, והשתתף במשחק לזכרו של הבלם המרכזי שיי ברנן.
משחקו הבינלאומי האחרון של ג'נינגס נערך ביום הולדתו ה-41, ובאותה תקופה הוא היה השחקן המבוגר ביותר שמשתתף במונדיאל. המשחק היה האחרון בשלב הבתים של מונדיאל 1986, וצפון אירלנד הפסידה בו לנבחרת ברזיל בתוצאה 0 - 3. בסך הכול הופיע ג'נינגס 119 פעמים במדי הנבחרת, יותר מכל שחקן אחר בהיסטוריה.
ג'נינגס החל לעבוד כמאמן שוערים לאחר פרישתו, ועסק בתפקיד זה בטוטנהאם עד 1993. בשנת 2003 צורף שמו של ג'נינגס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי כהוקרה על הכישורים שהפגין בליגה האנגלית. 
בנו של ג'נינגס, פטריק ג'וניור, משחק גם כן כשוער.

לקריאה נוספת

*Jennings, Pat (1983). Pat Jennings: An Autobiography. London, Willow Books, ISBN 0-00-218069-3
אריה גרוס

ביוגרפיה

נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה לשרי וג'וזף גרוס, שהיה מהנדס.
גרוס למד משחק באוניברסיטת קליפורניה באירווין וב"קונסרבטוריום של החוף הדרומי", שם שהה 3 שנים. את הקריירה שלו החל גרוס בשנת 1982.

קריירה

בשנת 1989 שיחק בקומדיה "המומחים" של הבמאי דייב תומאס, לצד ג'ון טרבולטה וקלי פרסטון. 
על תפקידיו הבולטים ניתן למנות את "אדם גרין", ידידה של אלן דג'נרס בתוכנית "אלן" והפתלוג ד"ר סידני פרלמוטר בתוכנית "קאסל" לצד הופעות אורח רבות בסדרות כמו: "על טעם ועל ריח", "אביר על גלגלים", "עמוק באדמה", "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"חוק וסדר: כוונה פלילית".
ב-1999 ביים גרוס את סרט הביכורים שלו "הנסיך והגולש" שהיה סרט קומדיה ועיבוד מודרני לסיפור "בן המלך והעני" של מארק טוויין.
אספלט (רומן)

תקציר העלילה

הרומן מספר במקביל את סיפורן של שתי בנות בירושלים של שנות התשעים. עפרי
בת ה-11, החוטפת מכות מהבנים בכיתתה על בסיס יומיומי. הבנים נראים לה
שורש הרע עלי-אדמות, עד שהיא פוגשת בן שמערער את תפישת עולמה.
במקביל, מסופר סיפורה של מורן בת החמש עשרה, נערה מרדנית ובודדה. נוי,
חברתה היחידה, מסתגרת בבית ומסרבת לצאת ממנו. מצבה החברתי נראה לה די
מייאש, עד שהיא פוגשת את דוב, בחור תמהוני וכריזמטי, איתו היא נסחפת לקשר
בעל קווים מזוכיסטיים ומשחקים מניפולטיביים.

אודות הספר

ד"ר שי רודין כתב על הספר בביקורתו בכיוונים חדשים:
דווקא המבט של מי שנתפס כשולי - ילדים ונערים - הופך למבט נוקב המאיר את הישראליות ולמעשה מצליח להקפיא אותה ולהעביר תמונה מימטית קשה של המתרחש מסביבנו. לא בכדי הרומן מתרחש בירושלים, המהווה פסיפס אנושי בין דתות ולאומים, אולם ירושלים שמעוצבת ברומן אינה "ירושלים של זהב" כי אם ירושלים של מטה.
ענבל מלכה כתבה על הספר בביקורתה בעיתון הארץ:
"גיל ההתבגרות נתפש כמשהו קשה, אבל כזה שבמבט לאחור מסתכלים עליו וצוחקים. לפחות מחייכים. הפער הזה בין השנים הקשות ההן לבין המבט המאוחר והמרוכך עליה, הוא שאלה שמעסיקה את מיכל פיטובסקי. בספר הביכורים שלה "אספלט", היא מתעקשת להסיר את שכבת הקטרקט מעל העיניים המצועפות ולהישיר מבט אל קו התפר שבין הילדות והבגרות. היא לא מוצאת שם רומנטיקה או תמימות, אלא בעיקר טרור...
"אספלט" הוא בראש וראשונה ספר על בדידות. הוא מזכך את התחושה של היות יחיד מול כל האחרים, ואת חוסר היכולת לדבר בשפה שהם מדברים, והשפה הזאת היא שפת האלימות...
פיטובסקי לא מסתפקת במבט מזעזע על העולם שהיא מתארת. היא מתעקשת לברר את הגורמים לטרור בקרב ילדים, וגם את ההשלכות החברתיות והתרבותיות שלו."
תקשורת בין דבורים

דבורים משתמשות בשלושה אמצעי תקשורת מרכזיים בניהן: חוש הריח - פרומונים, ריקוד והשמעת קולות, בנוסף לכך לדבורים יש דרך ייחודית להפחיד מזיקים.

פרומונים

הדבורים מתקשרות ביניהן בעיקר באמצעות ריחות מקודדים המופקים על ידי חומרים שנקראים "פרומונים". פרומון הוא חומר כימי, המופרש מבלוטות מיוחדות בגוף הדבורה, ונקלט על ידי דבורים אחרות באמצעות חוש הריח. המלכה מפרישה פרומונים "מלכותיים" המפעילים את שאר הדבורים. כך למשל, במקרה של הסתלקות המלכה, העלמות הפרומון המופרש על ידי המלכה גורם לדבורים העמלות להטיל ביצים. ואילו, בעת שהמלכה מפרישה פורמון בעל ריח מסוים, מבינות הפועלות שעליהן לצאת ולאסוף מזון. הדבורים העמלות מפרישות פרומונים כדי לסמן סכנה, פרחים ומקורות מזון, וכן את מיקומו של פתח הכוורת. הריח שמופק מהעוקץ של דבורה שעוקצת גורם לדבורים לזהות סכנה. כשהן מריחות את הריח מהעוקץ, ממהרות הדבורים לבוא ולסייע לה.

ריקוד

הדבורים מעבירות גם מידע על ידי מחול. כשדבורה מאתרת מצבור של מזון, היא חוזרת לקן באמצעות ריקוד בצורת הסיפרה 8. מרכיבים שונים בריקוד מסמנים לדבורים האחרות את הכיוון שבו נמצא המזון (על פי זווית הספרה 8) והמרחק של מקור המזון (על ידי מהירות הריקוד) ואת הכמות של המזון, (שבאה לידי ביטוי במשך הריקוד- ריקוד ארוך פירושו שיש הרבה מזון). המידע מאפשר לדבורים לצאת בקבוצה מותאמת לכמות הממתינה באתר שבו ביקרה הדבורה שמסרה את המידע.

קולות

דרך נוספת בה מתקשרות דבורים היא קולות. הגלמים שעתידים להתפתח למלכות משמיעים קולות קרקור. הקולות משמשים לתקשורת בין הגלמים לבין עצמם וכן בינם לבין המלכה. המלכה עונה לגלמים בקולות שריקה.

הפחדת מזיקים

לדבורים יש סוג נוסף של תקשורת, הנקרא "גל דבורים" ומטרתו היא להפחיד מזיקים. דבורה שעוקצת מתה מיד, וזוהי הסיבה לכך שהדבורים אינן עוקצות מיד, אלא מסתדרות בצורת גל מול מזיקים ואויבים. לכן מעדיפות הדבורים להזהיר את הפולש או את המאיים עליהן ולא לעקוץ אותו מיד. זו תופעה מקובלת בטבע, שבעלי חיים משנים את המראה שלהם כדי להרתיע יריב או בעל חיים מאיים. כשהדבורים יוצרות גלים אדירים של אלפי דבורים בבת אחת, מדובר במחזה נדיר. זוהי עוד אחת מהדוגמאות בטבע לשיתוף פעולה בקבוצה.
טקס פרסי אוסקר ה-1

רקע

בשנת 1927 האקדמיה האמריקאית לקולנוע (AMPAS) הוקמה על ידי לואיס מאייר שהיה ממקימי האולפן "מטרו גולדווין מאייר". מאייר רצה לחלק פרס החולש על תחומי המשחק, הבימוי, ההפקה, הכתיבה והטכנולוגיה. הוא ביקש מארט דיירקטור של "מטרו גולדווין מאייר", סדריק גיבסון, לעצב פסלון מיוחד לטקס. לאומנים נשלח מברק מיוחד כדי להכריז עליהם כמועמדים במהלך פברואר 1928. באוגוסט 1928 התכנסו חבר הנאמנים של האקדמיה כדי לבחור את המנצחים. אך לפי הבמאי קינג וידור מי שבחרו את פרס אוסקר להפקה הטובה ביותר היו מייסדי האקדמיה דאגלס פיירבנקס, סיד גראומן, לואיס מאייר, מרי פיקפורד וג'וזף שנק.
בארותיים

היסטוריה

המושב נוסד באוקטובר 1949 על ידי עולים מסלובקיה והונגריה שהתארגנו להתיישבות בברטיסלאבה עוד לפני עלייתם. השם בארותיים ניתן לפי השם הערבי ביר בורין, של חורבה סמוכה ובה בארות עתיקות. לכל משפחה במושב הוקצו 25 דונם, 10 לגידול ירקות ו-15 למטעים. אולם מחסור במים פגע בשנים הראשונות במושב.
בשנת 1956 הצטרפו למושב משפחות מצפון אפריקה.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 נקלעה המושב לקשיים כלכליים ולקח חלק בהסדר חובות המושבים.
בסמוך למושב, פעל בשנות ה-90 אתר הקרוואנים "חצר בארותיים". הילדים שבו למדו בבית הספר הניסויי אביחיל. אתר המגורים הזמני נסגר באופן סופי בשנת 2002.
בשנת 1997 החלה ה"הרחבה" של המושב, על בסיס החלטה 737 של מינהל מקרקעי ישראל, שהגיעה לדיון בבית המשפט המחוזי בנושא "סמכות ההמלצה" של האגודות השיתופיות, כלומר הסמכות להמליץ למינהל מקרקעי ישראל על המשתכנים. הדבר איפשר לאגודות לגבות מן המשתכנים סכומי כסף ניכרים כתשלום נוסף, וזאת עבור "ההמלצה". למשתכנים היה עניין בתשלום עבור ההמלצה, לנוכח הפער שבין מחיר השוק של המיגרשים לבין המחיר המופחת שגבה עבורם המינהל. הסמכתן של האגודות השיתופיות להמליץ על מועמדים עוררה מחלוקת משפטית. מועמדים שבקשותיהם להשתכן נדחו על ידי האגודה השיתופית במושב בארותיים ערערו על סמכות זו. הם טענו בפני בית המשפט המחוזי בתל אביב, כי החלטה 737 מאצילה מסמכות הניהול של מינהל מקרקעי ישראל לאגודה השיתופית שלא כדין. בבית המשפט המחוזי נתקבלה טענתם, כי סמכות ההמלצה אינה חוקית. ואילו בית המשפט העליון דחה את הטענה, וקבע כי אין בהחלטה 737 האצלת סמכות, מאחר שמדובר בסמכות המלצה בלבד. נקבע, עם זאת, כי על המינהל להפעיל באופן ראוי את סמכותו, ולפקח בקפידה על הקריטריונים שלפיהם מתבצעת ההמלצה.

אופי היישוב

התושבים מתפרנסים מענפי חקלאות: רפת, לול, גידולי שדה, פרחים, ירקות וחיטה חורפית.
במושב גני ילדים, מרפאה, בית כנסת, צרכניה, סניף דואר מקומי, תחנת דלק, מועדון לחבר עם חוגים, מכולת, ספריה (הקשורה לספריה של המועצה האזורית), בריכת שחייה, מגרש ספורט/כדורסל וגני שעשועים.

מוסדות חינוך

במושב בארותיים פועלים 4 גני ילדים הממוקמים באשכול הגנים.
בית ספר יסודי "קדם" הממוקם בשדות המושב.