google/wiki40b huggingface dataset:
דוד ביגמן

ביוגרפיה

נולד בדטרויט שבמישיגן. למד בישיבת "סקוקי", הסמוכה לשיקגו, אצל הרב אהרן סולוביצ'יק ולאחר מכן אצל הרב אריה לייב באקשט. לאחר עלייתו לארץ למד בישיבות נצח ישראל בראשות הרב גוסטמן, בישיבת כרם ביבנה ותקופה קצרה בישיבת מרכז הרב. הוסמך לרבנות במכון אריאל בחיפה.

בעל תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה מאוניברסיטת ויין סטייט. סיפר שהיה קרוב מרחק של קורס אחד מלסיים תואר שני, אך מכיוון שקורס זה היה דוחה את עלייתו לארץ, וויתר על התואר השני.
בשנת 1976 עלה לארץ ושרת כתצפיתן בחיל מודיעין השדה. השתתף בחיזוק קיבוץ מעלה גלבוע שנקלע לקשיים, ומשנת 1982 עד שנת 1986 כיהן כרב הקיבוץ מעלה גלבוע.
עמד בראש ישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים בשנים 1986-1993, ומשנת 1993 עומד בראש ישיבת מעלה גלבוע ביחד עם הרב שמואל ריינר ועם הרב יהודה גלעד. נמנה עם מייסדי המדרשה לבנות בעין הנצי"ב.
בשנת 2012 הצטרף הרב ביגמן לארגון הרבנים "בית הלל", הפועל על מנת ליצור "מנהיגות תורנית קשובה".

משנתו ודרכו

הרב ביגמן סובר שיש לעודד לימוד תורה מתוך מחויבות הלכתית אדוקה, אך גם מתוך פתיחות והקשבה לקולות הסובבים מבחוץ. תפיסה זו משתקפת בגישתו ללימוד הגמרא, השואפת לרדת לעומקם של מגוון הקולות העולים מן הסוגיה התלמודית על שלל מקורותיה ורבדיה.
הרב ביגמן ידוע בפעילותו בנושאים חברתיים כמו התרת עגונות ושחרור מסורבות גט. בין היתר הוא מעורב בתנועת מעגלי צדק ובזמן  מחאת האוהלים הוא ניהל שיחות על צדק חברתי בשיח היהודי. הוא מעודד לימוד תורה לנשים, ועוסק במפגשי לימוד משותף של דתיים וחילונים. כמו כן תומך הרב ביגמן בדיאלוג בין-דתי, והוא אחד מחברי ה-Board of World Religious Leaders של ארגון Elijah Interfaith Institute  העולמי.
יורם פרי

ביוגרפיה

פרי נולד בירושלים. בשנים 1962–1965 שירת ככתב ביחידת דובר צה"ל. עשה את חוק לימודיו לתואר הראשון והשני במדע המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית, הגיש את עבודת המאסטר שלו בשנת 1973 בנושא: "תהליכי גיבוש אליטה אזרחית חדשה - של קצינים בכירים במילואים". עשה את הדוקטורט שלו בלונדון סקול אוף אקונומיקס, עבודת הדוקטורט עסקה ביחסים שבין צה"ל למערכת הפוליטית. היה דובר מפלגת העבודה בזמן כהונתה של גולדה מאיר כראש הממשלה ובשנות השמונים שימש כנציג המפלגה באירופה. היה יועץ פוליטי ליצחק רבין.
במשך עשרות שנים היה עתונאי וחבר מערכת בעיתון דבר, בשנים 1990–1995 כיהן כעורך הראשי של העיתון. בעבר לימד באוניברסיטה העברית וכיום משמש כיו"ר המכון ללימודי ישראל באוניברסיטת מרילנד בארצות-הברית. כיהן כנשיא הקרן החדשה לישראל וכיו"ר ועדת עורכי העיתונים בישראל. מכהן כנציג הציבור בנשיאות מועצת העיתונות.
ספרו "יד איש באחיו, רצח רבין ומלחמת התרבות בישראל", ראה אור ב-2005, ועליו זכה פרי בפרס מטעם המועצה להנצחת זכרם של נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה שבמשרד ראש הממשלה. ספרו "גנרלים בחדר הממשלה: כיצד משפיע צה"ל על קביעת המדיניות בישראל" ראה אור ב-2006 וזכה לפרס מאת ארגון המו"לים האקדמיים בארצות הברית.

חיים אישיים

נשוי לפרופ' פנינה פרי ואב לשלושה. מתגורר בוושינגטון די. סי..
ג'רי אוקונל

ביוגרפיה

אוקונל נולד בניו יורק, הוא ממוצא פולני מצד אמו לינדה ואירי מצד אביו, מנהל סוכנות פרסום מייקל אוקונל. אוקונל הוא נכדו של ראש עיריית ג'רזי סיטי לשעבר צ'ארלס וויטקווסקי. גדל במנהטן עם אחיו צ'ארלי אוקונל שהתפרסם גם בתור שחקן. אוקונל למד קולנוע במשך שלוש שנים באוניברסיטת ניו יורק.

קריירת משחק

אוקונל התחיל את קריירת המשחק שלו בגיל צעיר בסדרה הבדיונית הקנדית "אני וסוד כוחי"  ובדרמת הנעורים של רוב ריינר "אני והחבר'ה", שבה לוהק לתפקיד הילד השמן והביישן ורן טסיו.
קיבל את הבמה הראשית לראשונה באמצע שנות ה-90 בסדרת המדע בדיוני "גולשים בזמן" (1995-1999) שם גילם את הסטודנט לפיזיקה קווין מלורי, בקומדיה המוזיקלית "הדירה של ג'ו" ובדרמה "ג'רי מגווייר" בה גילם את כוכב הפוטבול העולה פרנק קושמאן. 
הופיע גם בסרט האימה "צעקה 2" בתור דרק החבר של סידני פרסקוט (נב קמפבל).
בשנת 2000 שיחק במותחן ההרפתקאות הבדיוני "המשימה מאדים" בתפקיד פיל אולמייר חבר צוות המשלחת המיוחדת לכוכב מאדים.
ב-2001 התפרסם אוקונל בתפקיד הקומי של מייקל דלאני שמסתבך עם הימורים והתקווה היחידה שלו היא לחתן את חברו הטוב קייל (ג'ייק ביוסי) ולקבל חצי מיליון דולר מהתערבות חבריו.
באותה שנה התחיל אוקונל לשחק בסדרת הפשע "ג'ורדן" בדמותו של הבלש וודי הויט שעוזר לפתולוגית ד"ר ג'ורדן קאוונה בחקירותיה. 
ב-2003 הופיע בתפקיד הראשי בקומדיית הפעולה "קנגורו ג'ק" בתור צ'ארלי קארבון מעצב שיער שמסתבך עם המאפיה האוסטרלית.
ב-2004 כתב והפיק אוקונל את הקומדיה "בתו של הנשיא".
ב-2009 השתתף במותחן "אובססיבית" בתור בן חברו לעבודה של הבנקאי דרק צ'ארלס (אידריס אלבה).
ב-2010 גילם את במאי הפורנו דריק ג'ונס בקומדיית האימה "פיראנה 3D". באותה שנה החל להופיע בתפקיד הראשי (יחד עם ג'ים בלושי) בסדרה The Defenders, במסגרתה גילם פרקליט בלאס וגאס; הוא שיחק בסדרה עד סיומה ב-2011 (לאחר עונה אחת). בנובמבר 2011 שיחק למשך חצי שנה בהצגה הקומית "סמינר" בברודוויי, לצד אלן ריקמן. ב-2013 הופיע ב-CBS בסיטקום "We Are Men" לצד קאל פן וטוני שלהוב, אך הוא בוטל לאחר שני פרקים שלא זכו לאחוזי צפייה גבוהים. ב-2015 חזר לברודוויי ככותב בהצגה "Living on Love".
בשנת 2016 שיחק למספר פרקים בסדרת הדרמה "מיליארדים" המשודרת ברשת Showtime, בתפקיד סטיבן בירץ'.
אוקונל ידובב את קומנדר ראנסום בסדרה מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים שתעלה בשנת 2020, ובכך יצטרף לאשתו, רבקה רומיין, שמגלמת את דמותה של מספר אחת בסדרות מסע בין כוכבים: דיסקברי ומסע בין כוכבים: מסעות קצרים באותו הזיכיון.

חיים אישיים

באמצע 2007 התחתן אוקונל עם הדוגמנית ושחקנית הקולנוע רבקה רומיין בלוס אנג'לס.
ב-2008 הפך לאב לזוג תאומות.
בורה ברוך

קורות חייו

בורה ברוך נולד בבלגרד. במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר כיבוש סרביה, עקרה המשפחה לווידין שבבולגריה, וברוך למד בבית הספר היסודי של הקהילה היהודית בעיר. לאחר תום המלחמה שבה המשפחה ליוגוסלביה. ברוך רכש תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בלגרד ובמקביל למד ציור בבית הספר לאמנויות בניהולו של יובאן בייליץ' . בשנים 1935–1938 למד ציור בפריז במימון מלגה שהעניקה לו הקהילה היהודית בבלגרד.
יצירותיו הוצגו בתערוכות בפריז, בלונדון, בהאג, בבלגרד ובזאגרב. בתקופת שהותו בפריז הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ופעל לגיוס מתנדבים לבריגדות הבינלאומיות שלחמו במלחמת האזרחים בספרד. על רקע זה גורש מצרפת. בורה ברוך אשר סגנון ציורו היה פוסט-אימפרסיוניסטי, צייר לאורך הקריירה כ-200 ציורים ומספר דומה של רישומים. ציוריו ורישומיו שילבו דיוקנאות לצד ציורי נופי רחובות פריז ובלגרד.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הצטרף בורה ברוך לכוחות הפרטיזנים של טיטו. ב-18 באוגוסט 1941 נהרג אחיו של ברוך איזידור בקרב מול הצבא הגרמני. בורה ברוך הוצב בגדוד האבטחה של הפיקוד העליון אשר באוקטובר 1941 חילץ את חברי המטה הכללי של הפרטיזנים בעת המתקפה הגרמנית באזור אוז'יצה . בקרבות נהרג אחיו יוסף ברוך. ב-1942 נלכד בורה ברוך על ידי צ'טניקים והוסגר לגרמנים. הוא הועבר למחנה הריכוז באנייצה וביולי 1942 הוצא להורג באתר יאיינצי. 
אחיותיו ברטה ורחל נלכדו אף הן בידי הגרמנים והוצאו להורג במחנה הריכוז באנייצה. לאחר המלחמה נקרא רחוב בבלגרד על שם "האחים ברוך". ב-1964 הוקם בבלגרד בית ספר יסודי על שם "האחים ברוך". ב-2011, במלאת 100 שנים להולדתו, הונצח בורה ברוך על גבי בול דואר סרבי. מקצת מציוריו הוצגו במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד.
אפולו (חללית)

תא הפיקוד (CM)

תא הפיקוד של החללית אפולו היה תא הבקרה של החללית, תא המגורים של שלושת האסטרונאוטים ותא החדירה לכדור הארץ. בתוך התא היה לחץ אוויר שאפשר לאסטרונאוטים לשהות בתוכו ללא חליפות חלל. התא הכיל את כיסאות האסטרונאוטים, פאנל בקרה ושליטה, מערכות הנחיה אופטיות ואלקטרוניות, מערכות קשר, מערכות חשמל וכל מערכת אחרת שנדרשה לקיום חיים. לתא הפיקוד היו חמישה חלונות ושתי כניסות. כניסה אחת בראש התא שאיפשרה מעבר בין התא לבין רכב הנחיתה על הירח ש"עגן" בצמוד לו ופתח צידי שממנו נכנסו ויצאו האסטרונאוטים כשהיו בכדור הארץ. לתא היו גם מגיני חום שהתפוררו בחדירה לאטמוספירה ושלושה מצנחים שהאטו את התא בחזרה לכדור הארץ.

תא השירות (SM)

תא השירות היה התא שהכיל את מכלי הדלק, מערכות חשמל, מערכות קשר, מערכות חימום וקירור, מימן, חמצן, ומנוע מרכזי. במשימות אפולו 15, אפולו 16 ואפולו 17, תא השירות הכיל גם חבילת מחקר מדעית, מצלמות מיפוי ולוויין קטן לחקר הירח ששוחרר במהלך המשימה.
המנוע והדלק תפסו חלק גדול מאוד של תא השירות. המנוע, שניתן להדלקה וכיבוי חוזרים, הכניס והוציא את החללית ממסלול סביב הירח ושימש גם לתיקוני מסלול בדרך אל הירח ובחזרה ממנו.
תא השירות נשאר מחובר אל תא הפיקוד במשך כל המשימה. הוא הושלך מתא הפיקוד רק לפני החדירה לאטמוספירה, במהלכה הוא נשרף.

מערכת המילוט (LES)

מטרת מערכת המילוט היא למשוך את תא הפיקוד בו נמצא הצוות ממשגר הסטורן 5 במקרה ויש צורך לבטל את המשימה. הצורך לבטל את המשימה מגיע כאשר יש מקרה חרום של אש בכן השיגור או שהטיל מתפוצץ או סוטה ממסלולו.
המערכת ניתנה להפעלה אוטומטית או ידנית והייתה מתוכננת להדליק מנוע דלק מוצק שהיה מסיט את תא הפיקוד מדרכו של המשגר. לאחר הפעלת המנוע והרחקת תא הפיקוד מהמשגר, המנוע היה כבה ומצנחי תא הפיקוד נפתחים. במקרה ומערכת המילוט הייתה מופעלת על כן השיגור, המערכת הייתה מביאה את תא הפיקוד לגובה מספק לפתיחת המצנחים.

מתאם החללית הירחית (SLA)

מתאם החללית הירחית היה מבנה חרוטי שהוצב בראש טיל הסטורן. בתוכו הוצב רכב הנחיתה הירחי ומעליו הוצבו תאי השרות והפיקוד. המתאם הגן על רכב
הנחיתה הירחי ועל מנוע תא השרות במהלך השיגור. הוא הורכב מ-4 לוחות נפרדים כך שבעת השלכתו הם נפתחו כפרח.
זמן מה לאחר כיבוי מנוע שלב עזיבת כדור־הארץ (השלב השלישי של טיל השיגור), טייס תא הפיקוד השליך את לוחות המתאם כך שרכב הנחיתה היה חשוף, ומחובר אל שלב העזיבה. לאחר מכן,
הרחיק את תאי השרות והפיקוד מרכב הנחיתה, התהפך באמצעות מנועי התמרון של תא השירות והתחבר בזהירות אל רכב הנחיתה, ושלפו החוצה. לאחר מכן, סולק שלב העזיבה בדרך־כלל אל תוך מסלול שמשי.
רוד שואו

רוד שואו (באנגלית: Road show) הוא הליך שיווקי שבו מציגות חברות את כוונות גיוס ההון שלהן בפני משקיעים. התהליך מאורגן פעמים רבות על ידי חתמים, שנשכרים על ידי החברות לסייע להן במלאכה זו. הליך זה משרת בדרך כלל את גיוסי הכספים שמבקשות החברות לבצע, משום שהוא מזרז את היכרות החברות עם סדרה גדולה של משקיעים פוטנציאליים.
בדרך כלל ישתתפו ברוד שואו בכירים בחברה (כגון מנכ"ל או סמנכ"ל כספים), החתם המלווה אותם בתהליך ויועצים. מצד המשקיעים עשויים להיות נוכחים במפגשים הללו, אנליסטים מבתי השקעות, מנהלי תיקי השקעות, מנהלי קופות גמל, מנהלי קרנות פנסיה, מנהלי השקעות פרטיים, בכירים בקרנות השקעה פרטיות וכיוצא בזה.
המושג רוד שואו באנגלית מציין גם מופע של תיאטרון נודד או מסע פוליטי שנועד לקדם אג'נדה מסוימת.

אופן התהליך

הרוד שואו יהיה בדרך כלל תהליך אינטנסיבי המתפרש על פני תקופה קצובה בזמן, שלעיתים היא תלויה בהגדרות שקבע החוק. למשל, חברה פרטית המעוניינת להפוך לחברה ציבורית. הרוד שואו יתקיים לאחר שפורסמה טיוטת התשקיף, ורשות ניירות ערך התירה לחברה לפתוח בהליך הגיוס. כדי לעניין סדרה ארוכה של משקיעים ונציגיהם במהלך הרוד שואו, החברה תציג להם מצגות המתבססות על פי טיוטת התשקיף או התשקיף עצמו (אם הושלם), ותבקש לעניין את המשקיעים בהשתתפות בהנפקה או בגיוס הכספים.
שמו העברי של ה"רוד שואו" עשוי פשוט להיות מצגות למשקיעים. מקור השם מגיע מארצות הברית, שם עורכות החברות המעוניינות לגייס הון, נסיעות אמיתיות המתפרשות על פני ימים ברחבי המדינה הגדולה. ה"נסיעה בדרכים", כוללת מעבר בין מדינות שונות, ועריכה אינטנסיבית של סבב מצגות שעשוי להתפרש על פני מספר שבועות לא מועט. בישראל, אורך רוד שואו בין 10 ל-21 ימים, בהתאם לגודל הגיוס ולמצב יכולת הקיבולת של השוק למספר המצגות.
צבי שכטר

עמדות הלכתיות

הרב שכטר אוסר לתלמידי רפואה לעבוד בשבת אלא לצורך הצלת חיים. הוא סובר שמיתת מוח נחשבת כספק מיתה, ולכן יש להחמיר במקרה זה לעניין תרומת איברים. הוא סובר שמערכת המיסים המודרנית בכלל דינא דמלכותא דינא, ולכן יש חובה הלכתית לשלם מיסים.
אלברכט מברנדנבורג

ביוגרפיה

אלברכט נולד ליוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, מבית הוהנצולרן. בשנת 1499 התייתם, והוא ואחיו הגדול, יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, הפכו לנסיכי ברנדנבורג, אך רק אחיו זכה בתואר הנסיך הבוחר. את השכלתו רכש באוניברסיטת פרנקפורט דאודר. ב-1513 נתמנה לארכיבישוף במגדבורג, ונוסף על כך היה בישוף בהלברשטט, ולאחר מותו של הנסיך הבוחר אוריאל ממיינץ, נבחר ב-9 במרץ 1514 לארכיבישוף ולנסיך הבוחר של מיינץ, בהיותו בן 24. ב-1518 התמנה לחשמן (קרדינל).
בחירתו לנסיך מיינץ חוללה תמורות כבירות בדברי ימי העולם. הכנסייה דרשה תשלום של 21,000 דוקטים בעבור הבחירה, אולם דרשה מכל מועמד להתחייב שיגרש את היהודים מנסיכותו, ובמילים אחרות - לאבד את הסיכוי לגבות את הכסף חזרה. כדי לפתור את הבעיה, התגייס הכומר הדומיניקני יוהאן טצל לגביית דמי "סליחה וכפרה" באמצעות מכירת שטרי מחילה (אינדולגנציות), מכירה שאושרה על ידי האפיפיור לאו העשירי ושנועדה רשמית לממן את בניית בזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. כאמור הוטל עליהם להביא את מחצית הסכום לידי האפיפיור, והמחצית השנייה שימשה למימון חובותיו. מסע זה הוציא נזיר אוגוסטיני פשוט, בשם מרטין לותר משלוות נפשו (וזאת עוד ללא שידע את המטרה האמיתית של המסע), וגרם לו לפרסם את 95 התזות המפורסמות שלו על כותלי כנסיית ויטנברג, בו הוא מבקר את המדיניות ואת התאולוגיה של מכירת מחילה בכסף. בסופו של דבר, היהודים לא גורשו מהנסיכות, לאחר צו של הקיסר מקסימיליאן הראשון על פי שתדלנות של יוסף בן גרשון מרוסהיים.
בשנת 1519 היה אלברכט אחד הגורמים החשובים לבחירת קרל החמישי לקיסר, והקיסר מינה אותו ב-1521, עם בואו לגרמניה, לקאנצלר. באספת הממלכה בוורמייזא הכריע אלברכט לטובת הקתולים, והיטה גם את לב הקיסר, למרות ידידותו של אלברכט עם אולריך פון הוטן, שלחץ עליו להפוך לפרוטסטנטי. אלברכט המשיך לפסוח על שתי הסעפים, אך לאחר מלחמת האיכרים (1525) התנער סופית מהתנועה הפרוטסטנטית.
אלברכט היה ממקימי ברית נירנברג הקתולית ב-1538, שהוקמה ככוח נגד לברית שמלקלדן הפרוטסטנטית.
מת ב-1545, מעט לפני פרוץ המלחמה השמלקלדית.

יחסו ליהודים

בראשית דרכו, לא אהד אלברכט את היהודים, והסכים לגרש את כל היהודים מנסיכותו. הוא לא הסתפק בכך, אלא ניסה להשפיע על הנסיכויות השכנות שיעשו כמוהו. לאחר שנפגש עם יוסף לואנץ מרוסהיים נשתנתה דעתו על היהודים מן הקצה אל הקצה, ולא זו בלבד שלא גירש את היהודים, עוד הרשה להם לשוב למיינץ ולהקים קהילה, כמאה שנה לאחר שגורשו היהודים מכל תחומי הנסיכות בידי הנסיך הבוחר אדולף מנסאו.
טניה הדר

רבקה-טניה הדר-קליין (ז' באייר ה'תש"ז אפריל 1947 - ט' באייר ה'תשע"ד 9 במאי 2014) הייתה משוררת ישראלית.

ביוגרפיה

הדר נולדה בשם רבקה-טניה שטרנפלד, במחנה עקורים ציילסהיים (Zeilsheim) בפרנקפורט על המיין שבגרמניה, לד"ר שבתאי שטרנפלד (רופא פרטיזן ביערות) ופייגל, ניצולי שואה מגטו ברנוביץ'. בשנת 1948 עלתה המשפחה לישראל והתגוררה במעברה בבנימינה, לאחר מכן עברה לעיר לוד ולאחר מכן לתל אביב. הדר למדה באוניברסיטה העברית בירושלים ספרות עברית, היסטוריה וחינוך. התגוררה ברובע היהודי בעיר העתיקה שבירושלים ועסקה בתחומי ההוראה ובעריכה. השואה ותהליך החזרה בתשובה שעברה, מופיעים ברבים משיריה.
חודשים ספורים לפני מותה, שינתה טניה הדר את שמה ל״תניא הדר״.
הדר-קליין ליוותה את כתב העת משיב הרוח מיום הקמתו, ורבים משיריה התפרסמו בגיליונותיו.
לאחר שחלתה במחלה קשה, הלכה לעולמה ב-9 במאי 2014, ונקברה בהר המנוחות.
בדצמבר 2015 יצא לאור האלבום 'קערות של אהבה' ובו שיריה של טניה בלחנים מקוריים ובביצוע הזמרת ליאת יצחקי
באותה שנה עלה על הבמות מופע התיאטרון 'קערות של אהבה' אודות חייה ושירתה של טניה בכיכובה של השחקנית מיכל הדר-פרץ, ביתה של הדר.
ננסי דרו (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

לאחר שסיימה את התיכון, הבלשית חובבת בת ה-18, ננסי דרו, מוכנה ליהנות מהקיץ האחרון שלה בעיירה הקטנה בה גדלה כל חייה לפני שתעזוב לאוניברסיטה, אך כאשר מתרחשת טרגדיה משפחתית שמאלצת אותה לדחות את עזיבתה לעוד שנה, ננסי מוצאת את עצמה מעורבת במקרה רצח אפל בעל אלמנטים על-טבעיים שרק מדרבנים אותה להמשיך לחקור עד שהיא חושפת סודות איומים שהוסתרו במשך זמן רב.

פיתוח

מאז שנת 2015 אולפני "CBS Television Studios" ניסו לעבד את סדרת הספרים של ננסי דרו לסדרת טלוויזיה. האולפנים צילמו פרק פיילוט לסדרת טלוויזיה שנקראה "דרו", שהציג את ננסי דרו כמבוגרת בגילומה של שרה שאהי שעובדת עבור משטרת ניו יורק. האולפנים לא היו מרוצים מהתוצאה ונטשו את הפרויקט. שנה לאחר מכן, רשת "NBC" החלה לפתח פרויקט חדש, שוב עם גרסה מבוגרת יותר של ננסי דרו, שכעת הייתה סופרת שעיבדה את הרפתקאותיה לספרים שכתבה, אך שוב הוחלט לגנוז את הפרויקט. ב-7 בספטמבר 2018, נודע שצמד היוצרים ג'וש שוורץ וסטפני סאבאג' מפתחים פרויקט חדש המבוסס על סדרת הספרים עבור רשת "The CW", ושלא כמו בשני הניסיונות הקודמים, גרסתם של השניים לדמותה של ננסי דרו תאמה והתבססה באופן מדויק יותר לשל זאת הספרותית.
ב-23 בינואר 2019, "The CW" הודיעה רשמית שהזמינה פיילוט מצמד היוצרים. חודש לאחר מכן, המפיקה מלינדה סו טיילור הצטרפה לצוות ההפקה. באפריל 2019, נשיא "The CW", מארק פדוביץ', חשף בריאיון שהסדרה תכלול אספקטים על-טבעיים. דבר זה מסמל חידוש רציני עבור דמותה של ננסי דרו מכיוון שעד כה, בכל תעלומה שננסי חקרה שנרמזו בה לכאורה אלמנטים על-טבעיים; שורש הפתרון למעשה היה נעוץ בהסבר רציונלי. ב-7 במאי 2019, הרשת הזמינה את הסדרה באופן רשמי.

ליהוק

ב-14 בפברואר 2019, השחקנית קנדי ​​מקמאן, שהחלה את הקריירה שלה אז, לוהקה לדמותה של ננסי דרו, והפכה לשחקנית השביעית המגלמת את הדמות. באותו היום, לאה לואיס לוהקה לדמותה של ג'ורג' פיין, שבעיבוד זה, תהיה צעירה עקשנית ומרדנית עם קונפליט נגד ננסי.
לאחר מכן, טונג'י קאסים לוהק לדמותו של נד ניקרסון, בן זוגה של ננסי, ומדיסון ג'ייזאני ואלכס סקסון לוהקו לדמויותיהם של בס מרווין ואייס, דמות שנוצרה עבור הסדרה; בהתאמה.
ב-15 במרץ 2019, פרדי פרינז ג'וניור לוהק לדמותו של קרסון דרו, אביה של ננסי. פרינז ג'וניור חשף שבמהלך הסדרה, יחסיו עם ננסי לא יהיו אידיאליים כרגיל, וישברו את הדימוי של מערכת היחסים המושלמת בין אב לבתו. שלושה ימים לאחר מכן, אלווינה אוגוסט לוהקה לדמותה של הבלשית קארן הנט.
ב-5 באפריל 2019, נודע שהשחקנית פמלה סו מרטין, שגילמה את ננסי דרו בסדרת הטלוויזיה "הרדי בויז/תעלומות ננסי דרו", תופיע בתפקיד אורח בפרק הפיילוט. ב-9 במאי 2019, נודע שהשחקן סקוט וולף יחליף את פרינז ג'וניור בגילום דמותו של קרסון דרו. ב-16 במאי 2019, ריילי סמית' הצטרף לצוות השחקנים.
שערורייה

שערורייה או סקנדל בלעז היא אירוע שבו איש, קבוצה או גוף הואשמו בפומבי בהתנהגות לא הולמת. שערורייה יכולה להתבסס על המציאות, על האשמות שווא או על עירוב בין השניים. חלק מהשערוריות נחשפות על ידי חושף שחיתות מתוך הארגון או הקבוצה, חלק נחשפות על ידי חוקר חיצוני, אם ממשלתי דוגמת מבקר המדינה ואם עצמאי דוגמת כתב של אחד מאמצעי התקשורת.
פודינג טפיוקה

פודינג טפיוקה הוא פודינג מתוק העשוי מטפיוקה ומחלב או קצפת. נהוג להכין גם את המנה עם חלב קוקוס במקום חלב רגיל, בשל השוני בטעם ומפני שישנם אזורים בהם חלב קוקוס מהווה מרכיב בסיסי בבישול. הפודינג נפוץ במטבחים ובמדינות שונות, למשל הוא חלק ממטבחה של בריטניה וגם ממטבחה של גאנה, ויש מספר מתכונים ודרכים להכנתו. באזורים מסוימים נהוג להכין את הפודינג נוזלי ובאחרים נהוג להכינו סמיך ומוצק ואז נאכל במזלג.
ילדים בבריטניה מכנים את המאכל בשם "ביצת צפרדעים" שכן הוא מכיל בועות המזכירות במידת מה ראשנים. הגרדיאן תיאר את המאכל בתור "הפודינג השנוא ביותר על ילדי בריטניה" ובמאמר הוא זכה לשמות כגון "עיני דג", "דייסת ראשנים " ו"פודינג גלגלי-עיניים". אולם, לפי מדריך מישלן האדום המאכל מתחיל לצבור פופולריות מסוימת.
ויקטור פאצ'ו

קריירת משחק

פאצ'ו החל את הקריירה בקבוצת פלמורטרי מהעיר ולורה שבאלבניה. בגיל צעיר עבר לאתלטיקו מדריד וצורף לסגל קבוצת המילואים של המועדון. כשהיה בן 18 עבר ליוון וחתם בקבוצת א.א.ק. אתונה, אך לא שיחק במדי הקבוצה, וכעבור שנה עבר לקפריסין ושיחק בא.א.ק. לרנקה. בשנת 1995 שב לקבוצת נעוריו ואת עונתו האחרונה במדיה, 1996/1997, סיים כמלך השערים. ביצועיו בקבוצה צדו את עיניו של מאמן נבחרת אלבניה והוא זומן לסגל הנבחרת ובה רשם ארבע הופעות. בתום העונה המוצלחת עבר למאריבור וזכה עמה באליפות סלובניה ומשם עבר להיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית.
בתחילת עונת 1998/1999 הגיע פאצ'ו לישראל וחתם בקבוצת הפועל ירושלים ששיחקה אז בליגה הבכירה. לאחר חצי עונה מוצלחת בה כבש תשעה שערים ב-13 משחקים הושאל למכבי חיפה שהתמודדה על תואר האליפות ועברה את שלב שמינית הגמר בגביע אירופה למחזיקות גביע, וזאת בעקבות מכירתו של חלוץ הקבוצה אלון מזרחי לניס. במכבי חיפה נאלץ פאצ'ו להתמודד על מקום בהרכב עם חלוץ הרכש רונן חרזי, וכבש ארבעה שערים עד תום העונה. הקבוצה לא הצליחה לזכות באליפות ונשרה מהטורניר האירופאי לאחר שהפסידה בשלב רבע הגמר ללוקומוטיב מוסקבה. במשחקה של חיפה נגד עירוני אשדוד באותה עונה זרק פאצ'ו בכעס את אחת מנעליו על ראשו של שוער אשדוד לאחר שהחטיא בעיטה לשער.
לקראת עונת 1999/2000 עבר פאצ'ו לבית"ר ירושלים, במדיה כבש 13 שערי ליגה כאשר הקבוצה סיימה במקום החמישי, ובגביע המדינה הגיעה עד לשלב הגמר. במשחק הגמר מול הפועל תל אביב השווה פאצ'ו ל-1–1 סמוך לשריקת הסיום של המשחק, והשווה את התוצאה ל-2–2 בדקה ה-119 בהארכה, אך בית"ר הפסידה את הגביע בדו-קרב פנדלים. 
בעונת 2000/2001 עבר פאצ'ו להפועל חיפה כשאת הדרך ההפוכה עושה כוכב הקבוצה ג'ובאני רוסו. חיפה סיימה את העונה במקום השלישי כשפאצ'ו כובש שלושה שערים. בתקופה זו נקלע בעלי המועדון רובי שפירא לקשיים כלכליים ונאלץ לשחרר שחקנים רבים, וכך פאצ'ו מצא את דרכו חזרה לבית"ר ירושלים. בעונה הבאה כבש פאצ'ו שמונה שערים ובית"ר ניצלה מירידה לליגה השנייה במחזורי הסיום. במהלך הקדנציה השנייה בבית"ר הושעה פאצ'ו מאימוני הקבוצה בעקבות התבטאות נגד מאמן הקבוצה אלי כהן. פאצ'ו אף שלח מכתב תלונה לאופ"א וביקש סיוע בהתנהלות מול המועדון, ושב לאימוני הקבוצה לאחר כחודש.
את עונת 2002/2003 פתח פאצ'ו בקוצ'ליספור מליגת העל הטורקית שנשרה בתום העונה לליגה השנייה. פאצ'ו עבר לארצות הברית לקבוצת רוצ'סטר ריינוס, וב-2006 פרש ממשחק פעיל. לאחר פרישתו נשאר פאצ'ו בעיר רוצ'סטר והקים בית ספר לכדורגל.
כרתים וקירנאיקה

קירנאיקה וכרתים (בלטינית: Cyrenaica et Creta) הייתה פרובינקיה רומית. כיום קירנאיקה היא החלק המזרחי של החוף הים תיכוני של לוב, ואילו כרתים היא אי השייך ליוון.

העת העתיקה

קירנאיקה הייתה פרובינקיה רומית לחופה הצפוני של אפריקה בין מצרים לנומידיה; היא הייתה יוונית לשעבר. האזור הוא היום החלק המזרחי של החוף הים-תיכוני של לוב.
האזור המזרחי של הפרובינקיה נקרא מַרְמַרִיקָה (אין בו עיר גדולה), אבל החלק החשוב היה המערבי, שבו חמש ערים, ולכן הוא קרוי פֵּנְטַפּוֹלִיס (פֵּנְטַא - חמש, פּוֹלִיס - עיר) – קִירֵני (שעל שמה קרויה הפרובינקיה), אַפּוֹלוֹניה, אָרְסִינוֹ, בֵּרֶנִיקֶה (היום בנגאזי) ובַּארְקָה - כשהעיר המרכזית הייתה קירני. אחרי רעידת אדמה בשנת 365 לספירה, עברה הבירה לפּטוֹלֵמַאיס.
לאחר שנכבשה על ידי אלכסנדר מוקדון, היא עברה מדור לדור בשושלת בית תלמי, ולאחר מכן לרומא. היא נותקה באופן חלקי מהממלכה הראשית על ידי תלמי השמיני וניתנה לבנו, שמת ללא יורשים בשנת 96 לפנה"ס, ולכן סופחה לרפובליקה הרומית. בשנת 20 לפנה"ס הפכה קירנאיקה לפרובינקיה בחסות הסנאט.
למרות שיש עדיין מחלוקת באשר לשטח המדויק שרומא יירשה, בשנת 78 לפנה"ס הייתה קירנאיקה לפרובינקיה רשמית ומאורגנת יחד עם כרתים.
בשנת 296 לספירה קירנאיקה לא שרדה את הרפורמות של דיוקלטיאנוס, והיא חולקה לשתי פרובינקיות: ליבּיה סוּפּריוֹר כללה את הפנטפוליס וליבּיה אינְפריוֹר כללה את מרמריקה, שבירתה החדשה היא העיר האלכסנדרית לשעבר פּאראטוֹניוּם.
איי הוואי

הרי געש

האי הוואי עצמו הוא נקודה חמה ויש בו שני הרי געש פעילים, מאונה לואה שהוא הר הגעש הפעיל הגדול ביותר על פני כדור הארץ, וקילוואה, אשר נחשב להר הגעש הפעיל ביותר בכדור הארץ .

צוקי קאלאופאפה

הצוק הימי הגבוה ביותר (1,010 מטרים) שוכן בכפר קאלאופאפה באי מולוקאי שבהוואי. למרגלותיהם של הצוקים נמצא האוקיינוס השקט.

אקלים

בכל האיים שורר מזג אוויר טרופי וחם יחסית, ולכן היא מהווה מקום משיכה עבור אנשים רבים שבאים לנפוש בה, בעיקר מארצות הברית.

אסונות טבע

הוואי נמצאת במרכזו של הלוח הפסיפי, ולפיכך רעידות האדמה והצונאמים פוגעים בה בתדירות נמוכה יחסית. אך יש בה פעילות געשית רבה שמסכנת את תושבי אזורי הרי הגעש.
יחזקאל דרור

יחזקאל דרור (נולד ב-1928) הוא פרופסור למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ונשיאו הראשון של המכון לתכנון מדיניות העם היהודי. חתן פרס ישראל למדעי המנהל לשנת תשס"ה.

תולדות חייו

יחזקאל דרור נולד בווינה, אוסטריה, בשנת 1928 כארתור פרימן. עלה ארצה יחד עם משפחתו לחיפה בשנת 1938, ולמד בבית הספר הריאלי. בתקופת מלחמת העצמאות שימש כקצין תכנון כוח אדם במטכ"ל. 
לאחר סיום שירותו הצבאי למד באוניברסיטה העברית בפקולטות למדעי החברה ולמשפטים והיה המזכיר הכללי של התאחדות הסטודנטים הארצית. התמחה במשרד המשפטים וקיבל רישיון לעריכת דין בשנת 1954. הוא סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת הרווארד  בתחום תכנון ומשפט ציבורי ב-1956. בשנת 1957 זכה בפרס על שם שמואל אלישיב על עבודה שכתב תחת הכותרת "יחסי הגומלין בין משפט וחברה". עם תום לימודיו החל לעבוד במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית. בשנת 1958 היה חבר בוועדה לקביעת חובות וכללי ההתנהגות של עובדי ציבור, בראשות השופט צבי ברנזון, ומסקנות הוועדה התבססו בעיקר על מחקר שלו. בשנות ה-60 של המאה ה-20 עמד בראש הוועדה הפדגוגית של המדרשה למינהל של הסתדרות הפקידים. בשנת 1966 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1972 מונה לפרופסור מן המניין במחלקה למדעי המדינה של האוניברסיטה העברית. בשנת 1968 הוזמן לשנת שבתון בתאגיד ראנד. 
מחקריו שזכו לפרסום עולמי, מתמקדים בתחום המנהל הציבורי, קבלת החלטות ויחסים בינלאומיים.  
בשנת 2006 מונה כאחד מחברי ועדת וינוגרד, לחקירת מלחמת לבנון השנייה.
נשוי לרחל אלבוים-דרור, פרופסור לחינוך באוניברסיטה העברית.

עמדותיו

דרור הרבה לבקר את תהליך קבלת ההחלטות במדינת ישראל אשר נעשית ללא חשיבה מסודרת. הוא טען למשל שעל מבקר המדינה לעסוק יותר בדפוסי התכנון של משרדי הממשלה, ולא רק בדרך בה הם מוציאים כספים. 
בשנת 1964 הוא הביע תמיכה בשינוי שיטת הבחירות לבחירות אזוריות בגלל שלשיטה זו יתרון מצומצם, לדעתו, על בחירות יחסיות ובגלל רצונו בשינוי. 
לאחר פרסום הדו"ח של ועדת וינוגרד צוטט דרור במעריב כאומר: "אם אנחנו חושבים שראש הממשלה יקדם את תהליך השלום, זה שיקול מכובד מאוד. תהליך שלום, אם יצליח, יציל כל כך הרבה חיים שיש בזה משקל רב" ו"צריך לחשוב על התוצאות. מה אתה מעדיף? ממשלה של אולמרט וברק, או בחירות חדשות שבהן יעלה נתניהו?". דרור פרסם מאמר בעיתון הארץ ש"מעריב" עיוות את דבריו שכן הוא דיבר על שיקולים שעל הבוחר להביא בחשבון ולא על ועדת וינוגרד שכלל לא דנה בשיקולים פוליטיים כגון אלה. הכתב שראיין את דרור אישר את דבריו בשידור בגלי צה"ל וגם הוועדה לביקורת המדינה קבלה את עמדתו. דרור כתב על רעיון "ארץ ישראל השלמה" שהוא "אשליה קיצונית" וביקר את ההתיישבות הלא מבוקרת ביהודה ושומרון ואת מה שהוא מכנה "העדר מאמץ ראוי לניצול הצלחת מלחמת ששת הימים לקידום השלום".