google/wiki40b huggingface dataset:
אריה זלינגר

ביוגרפיה

זלינגר נולד בקרקוב, פולין. אביו היה מהנדס בניין ואמו אחות. הוריו נישאו בארץ ישראל אך חזרו לפולין ב-1937. הוא עבר במדינה את מלחמת העולם השנייה, שנתיים מתוכה במחנה הריכוז ברגן בלזן. אביו נספה באושוויץ. הוא עלה בגפו לארץ ישראל על האוניה מטרואה, מאחר שאימו נישארה לחפש את אביו "הנעלם". ב-16 ביולי 1945 האוניה עגנה בחיפה והוא הועבר ביחד עם כל נוסעיה במשאיות למחנה המעצר בעתלית. בישראל פגש באחותה של אמו. בעצת הרופא שבדק אותו, הוא נשלח לקיבוץ עין המפרץ. לאחר עלייתו החל לעסוק באתלטיקה ובין השנים 1954–1963 היה חבר נבחרת ישראל בכדורעף, עמה השתתף בשנת 1956 באליפות העולם בכדורעף. בשנת 1963 סיים לימודי חינוך גופני במכון וינגייט והחל לעבוד כמורה לחינוך גופני, לצד עיסוק פעיל בספורט כשחקן ומאמן.
כמאמן, עבד זלינגר עם נבחרת הנשים של ישראל בכדורעף ובשנת 1967 זכתה הנבחרת במקום השמיני באליפות אירופה. לזכותו נזקפו החדרת מהלכי משחק חדשים שזכו להכרה בינלאומית.
בשנת 1969 עזב את ישראל וסיים לימודי תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת אילינוי. בשנת 1975 החל לאמן את נבחרת הנשים בכדורעף של ארצות הברית, אותה הוביל בשנת 1982 לזכייה במדליית ארד באליפות העולם בכדורעף ובשנת 1984 לזכייה במדליית הכסף באולימפיאדת לוס אנג'לס לראשונה בתולדותה. לאורך השנים זכה להצלחה רבה כמאמן בתחרויות בינלאומיות, ובשנת 1992 זכתה תחת אימונו נבחרת הגברים של הולנד בכדורעף במדליית הכסף באולימפיאדת ברצלונה לראשונה בתולדותיה. לאחר מכן עבר ליפן והמשיך לעסוק בהצלחה כמאמן עד לפרישתו בשנת 2006. ב-2007 מונה למאמן נבחרת הנשים של ישראל והציב יעד להבאת הנבחרת לאולימפיאדת לונדון (2012).
בספטמבר 2010 הצליח זלינגר להביא את נבחרת ישראל בכדורעף נשים לטורניר הגמר של אליפות אירופה בכדורעף בשנת 2011, לאחר 39 שנים. באליפות אירופה הודחה הנבחרת בשלב המוקדמות לאחר שהפסידה את שלושת משחקיה. ב-2016 עזב את תפקידו בנבחרת.
באוקטובר 2018 התמנה למאמנה של קבוצת מכבי תל אביב מליגת העל בכדורעף.
בנו, אביטל זלינגר , הוא שחקן ומאמן כדורעף שזכה כשחקן במדליית כסף באולימפיאדת ברצלונה, והחל מ-2015 מאמן את נבחרת הגברים של ישראל.
אנדרו גילום

ביוגרפיה

גילום נולד במיאמי. אחד משבעת ילדיהם של פרנסיס וצ'ארלס. אביו היה עובד בניין ואמו נהגת הסעות ילדים. הוא סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת פלורידה A&M. ב-2003 נבחר למועצת העיר טלהסי, והיה בכך לצעיר ביותר לכהן בתפקיד זה. ב-2014 נבחר לראשות העיר וכיהן בתפקיד עד נובמבר 2018.
ב-2018 נבחר למועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל פלורידה, לאחר שגבר בבחירות המקדימות על המועמדת שנחשבה לבעלת הסיכויים הגבוהים ביותר, גוון גראהם. בבחירות הכלליות הוא הפסיד לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, רון דה-סנטיס בפער של 0.4 אחוזים.
גילום נשוי ואב לשלושה.
ציפורי טרף, ציפורי שיר

עלילה

העלילה מגוללת את סיפורם של טוטו ובנו נינטו ומתארת את הליכתם בכביש בסמוך לרומא. במהלך צעידתם הם פוגשים עורב מדבר המצטייר כמלומד מרקסיסט. מאוחר יותר בסרט אף מופיע כיתוב הסבר (intertitle) המאשש זאת: 
«Per chi avesse dei dubbi o si fosse distratto, ricordiamo che il Corvo è un intellettuale di sinistra – diciamo così – di prima della morte di Palmiro Togliatti»
("לאלו המטילים ספק או למי שהוסחה דעתו, נציין כי העורב הוא אינטלקטואל שמאלני (מה שנקרא), מאלו שנראו לפני מותו של פלמירו טוליאטי").
 
העורב מספר לשניים את סיפורם של צ'יצ'יליו ונינטו (המגולמים גם הם על ידי טוטו ונינטו), שני נזירים פרנציסקנים בני המאה ה-13, הנשלחים כמשלחת מיסיונרית להפיץ את הנצרות בקרב הציפורים. עם חלוף הזמן מצליחים הנזירים ללמוד את השפות של שני סוגי ציפורים ולשכנעם לאמץ את ערכי הנצרות. אך אז פורצת מלחמה בין סוגי הציפורים על רקע פירושים שונים לדת. 
העורב מצטרף לטוטו ובנו והם צועדים יחדיו בדרך. מכאן והלאה מציג הסרט את שלל החוויות המשונות העוברות על השלושה בדרכם. הם עוצרים בחווה חקלאית ומגורשים ממנה על ידי בעל הבית. מיד אחר כך הם נשלחים לגרש משפחה ענייה מביתה עקב אי תשלום חוב. לאחר מכן הם פוגשים חבורת שחקנים ועוזרים להם לדחוף את מכוניתם, ומגיעים ל"מפגש הראשון של רופאי שיניים חוקרי דנטה" (לשון נופל על לשון באיטלקית: «primo convegno dei dentisti dantisti»).
לאחר מכן מוצג קטע אותנטי ארוך מהלווייתו של מנהיגה המפורסם ביותר של המפלגה הקומוניסטית האיטלקית פלמירו טוליאטי. מיד אחריו טוטו ונינטו הורגים את העורב ואוכלים את בשרו. הסרט מסתיים כאשר השניים פוגשים בצידי הדרך פרוצה ומבלים איתה כל אחד בתורו, כשהם מסתירים זאת איש מרעהו.

אמצעים אומנותיים

הסרט מכיל מאפיינים של סוריאליזם ופנטזיה, אך גם של נאו-ריאליזם וסרט מסע. כיום מקובל לראות את הסרט כקומדיה אלגורית וכביקורת חברתית על איטליה של שנות ה-60. כבר מסצנת הפתיחה הסרט משרה אווירה הומריסטית: כותרות הסרט עם שמם של אנשי ההפקה מושרות כשיר קריוקי על רקע הירח. נוסף על כן, הסרט עושה שימוש בהקבלה של שני אירועים סמוכים בעלילה: טוטו ובנו מגורשים מחווה ואז מגרשים בעצמם, או לפחות מנסים, משפחה ענייה מביתה; סצנת אכילת העורב המרקסיסט עוקבת לסצנת הלוויתו של טוליאטי וקורצת למלחמה שפרצה בין שני סוגי הציפורים בסיפור של הנזירים קודם לכן, וכדומה. גם דמויותיהם של טוטו ונינטו מקבילות לדמויותיהם של שני הנזירים המגולמים על ידי אותם שחקנים.
היעדרן של זהויות ברורות של הדמויות ושל עלילה ישירה תורמים לאווירה הסימבולית של הסרט. הסרט אינו מסביר לאן הולכים טוטו ונינטו או מהיכן באו, להוציא פרטים בודדים המופיעים בסרט כמו שלטי הרחוב "איסטנבול - 4,253 קילומטרים" או "קובה - 13,257 קילומטרים".
גם הליהוק של הקומיקאי טוטו מהווה הצהרת אומנותית. טוטו ידוע כקומיקאי עממי העוסק בעיניני היומיום, דבר שאינו עולה בקנה אחד עם הביקורת הערכית שפאזוליני מטיח בפרות הקדושות של החברה. כמו כן, המבטא הנפוליטני של טוטו אינו תואם למבטא הרומאי של בנו נינטו.
פאזוליני טען שסרט זה הוא האהוב עליו מכל סרטיו, שכן הוא הסרט היחיד שלא התאכזב ממנו.
מי שפרע

מי שפרע הוא ביטוי של חז"ל בגמרא המקביל בין מידת יושרו של האדם שאינו עומד בדיבורו, לזו של אנשי דור המבול, אנשי דור הפלגה, אנשי סדום ועמורה והמצרים, המתוארים בתנ"ך כפועלי עוול. הביטוי המלא הוא קללה על ראש המשנה מדיבורו, שסופו יהיה זהה לסופם של הדורות החוטאים שנענשו בעונשים שונים.

רקע

במשפט העברי, כאשר אדם משלם כסף על קרקע, חל מיד קניין מיידי והקרקע עוברת מרשות המוכר לרשות הלוקח, ואין המוכר יכול לחזור בו. 
במטלטלין, נחלקו החכמים האם חל בהם קניין כסף כדי להעביר את המטלטלין מרשות לרשות. להלכה נפסק כדעת רבי יוחנן, הקובע שמדין תורה גם מטלטלין (נכסי דניידי, בשונה מנכסי דלא ניידי) נקנים בכסף, אלא שגזרו חכמים, שאדם אינו קונה חפץ על ידי כסף אלא רק במשיכה, הגבהה וכדומה, (כדי שהמוכר לא יתרשל בשמירת החפץ עד לגניבתו ובכך יפסיד הלקוח). אלא שלמרות זאת אסור לו למוכר לחזור בו מהעסקה לאחר שקיבל מעות.
מסיבה זו, מובן שרק במטלטלין, שייך לומר שאדם שחזר בו לאחר שנתן כסף יקבל מי שפרע. במכירת קרקעות לא תיתכן מציאות כזו. אלא במקרה שמכר לו קרקע בחובו לשיטת הר"מ חל מי שפרע (רמב"ם הלכות מכירה פ"ז ה"ד).

הקללה

לשון הקללה מובאת במשנה:
מי שפרע מאנשי דור המבול ומאנשי דור הפלגה ומאנשי סדום ועמורה וממצרים בים הוא עתיד ליפרע ממי שאינו עומד בדיבורו
— משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ד', משנה ב', תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ח, עמוד א'
הסמ"ע מסביר כי בדברים אלו מתפרסמת השגחת אלוהים על מעשיהם הרעים של בני אדם, שפרע להם בפרהסיה לפי מעשיהם. מוזכרת קריעת ים סוף משום שבה נראתה השגחה פרטית מיוחדת, שמצרים נענשו באותו דבר בו חטאו, שמכיוון שזממו להשליך את בני ישראל לים - הם טבעו בים.
רבא מסביר, כי מדובר במקרה בו הקונה שילם מעות, במקרה כזה, למרות שאנו פוסקים שלא ניתן לקנות דבר באמצעות תשלום כסף ללא מעשה קניין אחר, בכל זאת רובצת עליו הקללה. אבל כאשר סיכמו על העסק ועדיין לא שילם הלוקח מעות אין עליו קללה זו, אך מכל מקום אין רוח חכמים נוחה הימנו.
אביי ורבא נחלקו בקשר לקללה, האם מודיעים לו על קללת "מי שפרע", או שבית הדין עצמם מנדים אותו. לפי אביי מודיעים לו לחזור בו מפני שרובצת עליו קללה, אבל אין לבית הדין לקלל אותו, שכן אסור לקלל יהודי, כאמור בפסוק "ונשיא בעמך לא תיאור". לפי רבא מותר לקלל אותו, שכן אין הוא נקרא "עמך" - עושה מעשה עמך. בשולחן ערוך פוסק המחבר כרבא, והרמ"א מביא את דעתו של הטור בשם הרא"ש הפוסק כאביי, ומביא גם את דעתו של המרדכי שיש אומרים שאומרים לו זאת ברבים.

ההלכה

האמוראים רב ורבי יוחנן נחלקו האם מותר לאדם לחזור בו מדיבורו או לא. לדעת רב מותר ואין בכך עוולה כל זמן שלא היה מעשה קניין, ורבי יוחנן סבר שהדבר אסור, וכך נפסקת ההלכה, וראיה לדבר ממשנה זו בה נפסק כי קיימת קללת "מי שפרע" על מי שחוזר מדיבורו.
הגמרא קובעת כי האיסור לחזור מדיבורו הוא רק כאשר השני סמך על הדיבור, אך כאשר מדובר באדם שאין לו את הסמכות המליאה לגמור את העסקה והוא זקוק להתייעץ עם עוד אדם, אין השני סומך בדעתו על גמר העסקה, ומותר לחזור בו.

באיסורים

במקום אחר קובע התלמוד כי יש להניח שיהודי אינו חוזר בו מדיבורו, כל זמן שלא הוכח אחרת. הדוגמה שהובאה היא ממעשה שהיה, כאשר בעל ואשתו התווכחו למי לקדש את בתם, אם לקרובו של הבעל או לקרובו של האישה. לבסוף הסכים הבעל בעל כורחו לדעת אשתו, והם אף ערכו סעודה לרגל הקידושין, אלא שבינתיים בא קרובו של הבעל וקידש את הבת במקום מסתור. על כך פסק רבא כי "שארית ישראל לא יעשו עוולה ולא ידברו כזב", ויש להניח כי מכיוון שהבעל הסכים לכך שקרובה של האשה יקדש את הבת אין בדעתו לחזור בו, ואם כן הקידושין שהתבצעו במקום המסתור אינם תקפים, שכן הם לא היו בהסכמתו של האב.
חתונת מונסון

תקציר העלילה

במרכז הסרט, אב המשפחה, לאליט ורמה (נסרודין שאה), מנסה לארגן חתונה ענקית, כאוטית, ויקרה עבור בתו, אדיטי (וסונדהארה דאס). היא נישאת לחתן ששודך לה, המאנט ראי (פארבין דבאס), איש צעיר החי בארצות הברית, ואותו לא פגשה עד זמן קצר לפני החתונה. בהתאם למסורת הפנג'אבית, המשפחה המורחבת מגיעה לאירוע מכל קצות תבל, כולל מהודו, אוסטרליה, עומאן, וארצות הברית, ומביאים עמם את כל מטעניהם הרגשיים.
הסרט מתמקד במאבקם של לאליט ואשתו, פימי (לילט דוביי), לקיים את החתונה בהצלחה. הם נעזרים באחותה של פימי, שאשי, ובעלה, סי. ג'יי. טג' פורי (רג'אט קאפור), הגיס העשיר. לאליט חב לטג' תודה על כך שהוא עזר למשפחה להשתקם לאחר החלוקה של הודו, שהשאירה אותם מחוסרי פרוטה. עכשיו, טג' מציע לשלם עבור לימודיה של בת הדוד של אדיטי, ריאה ורמה (שפאלי שאה), באוניברסיטה בארצות הברית. ריאה, יחד עם אמה, עברו לחיות עם משפחתו של לאליט כאשר אביה נפטר. היא מודאגת כאשר נראה לה שטג' מתקרב לקרובת משפחה צעירה, ילדה בת עשר, עלייה.
מספר ימים לפני החתונה, אדיטי שבה לנהל רומן עם המאהב הקודם שלה, הבוס הנשוי שלה, ויקרם. היא מספרת על כך להמאנט, שבתחילה כועס, אך אחר כך אומר לה שהוא מעריך את כנותה. בתורה, אדיטי אומרת שהרומן רק הזכיר לה למה היא הפסיקה להתראות עם ויקרם מלכתחילה - והיא בטוחה שהם יכולים לשים את זה מאחוריהם ולהיות מאושרים ביחד. בינתיים, פי. קיי. דוביי (ויג'יי רעאז), מארגן החתונות, מתאהב באליס, המשרתת של משפחת ורמה. אחיה הקטן של אדיטי, וארון (אישאן נאיר) מתכנן עבור אדיטי ריקוד מפואר לכבוד מסיבת קדם-החתונה יחד עם בת דודם, עיישה (נהה דוביי), אך לאליט דואג שהילד נשי מדי, והוא רוצה לשלוח אותו לפנימייה. במסיבה, וארון מסרב לרקוד, ועיישה מופיעה לבד. תחת כיסוי המופעים והשמחה, ריאה תופסת את טג' לוקח את עלייה לנסיעה במכוניתו. היא מונעת מהם לנסוע משם, ולוקחת את עלייה ממנו, כאשר היא מכריזה לאוזני כל שהוא התעלל בה מינית כילדה. חלק מהנשים מסרבות להאמין לה, וטוענות שהיא ממציאה את ההאשמות מכיוון שהיא עצמה אינה נשואה. ריאה עוזבת במצב רגשי קשה.
למחרת, לאליט הולך לבקר את ריאה, ומתחנן שתחזור לחתונה. הוא מודה שהוא לא יכול לדמיין מה שהיא עברה, אבל גם אומר שהוא לא יכול להתכחש לטג': הוא בן משפחה, והיחסים ביניהם ארוכי טווח. עם זאת, ריאה מסכימה לחזור עמו. שעות לפני החתונה, לאליט לא יכול לשאת את האשמה שהוא מרגיש, ומורה לטג' ולאשתו לעזוב את החתונה ואת המשפחה, עליה הוא מוכן להגן בנפשו. אשתו של טג' מתרעמת שמגרשים אותם "בשל דבר כל כך קטן!", אך לאליט עומד איתן בדעתו.
במהלך החתונה, לאחר טקס הנישואים של אדיטי והמאנט, גם דוביי ואליס מתחתנים, בעזרתם של בני המשפחה. ריאה מרגישה סגירת מעגל, ושהיא יכולה עכשיו להתקדם בחייה, ונראה שהיא נמשכת לקרוב רחוק שהגיע לאירוע. הכל נגמר בטוב, וכולם רוקדים, מאושרים, לצלילי המוזיקה.

בכורה וביצועים

בכורת חתונת מונסון הייתה בפסטיבל קאן, ב-2001, במסגרת מארשה דו פילם. הסרט הכניס $30 מיליון בקופות.

פרסים

הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה. מירה נאיר הייתה ההודית השנייה לזכות בפרס זה (הראשון היה סטיאג'יט ריי עבור Aparajito).
מכבי (ספורט)

מועדוני "מכבי" בישראל

מהווה מסגרת ארגונית, ספורטיבית, חברתית וחינוכית המאגדת אגודות מכל רחבי הארץ. בתוך כך מהווה גוף מטה, שעיקר תפקידה לסייע בשירותים מרכזיים ושונים לכל אגודות מכבי, החברות בתנועת המכבי מכל רחבי הארץ. כיום חברות במכבי ישראל כ-200 אגודות ספורט ב-34 ענפי ספורט שונים ומגוונים.
תנועת מכבי ישראל אחראית על פיתוח וטיפוח אגודות ברחבי הארץ ומסייעת להן ארגונית, מקצועית ותקציבית.
הפעילות השוטפת במכבי ישראל מרוכזת ומבוצעת באמצעות הגופים מקצועיים: כדורגל, כדורסל, ספורט, ספורט עממי, ספורט נשים, כספים וחשבונות והמטה המטפל במינהל ומזכירות.
הפעילות הספורטיבית עניינה בעיקר בענפי הספורט האולימפיים, אולם תנועת מכבי ישראל רואה חשיבות רבה בפיתוח הספורט העממי ותרבות הפנאי.
במסגרת התנועה מאוגדים מתנדבים פעילים וספורטאים.
תנועת מכבי ישראל מהווה מסגרת ואכסניה לדיאלוג בין אגודות הספורט להן יש מכנה משותף בתחום הרעיוני, החברתי והמקצועי. תנועת מכבי ישראל מאפשרת גם לאגודות מרוחקות וחלשות זכות קיום על ידי עזרה בקיום פעילות ספורטיבית במסגרת אגודות הספורט, וכן מסייעת לקיום פעילות ספורטיבית בעיירות פיתוח.
תנועת מכבי ישראל משמשת מסגרת יעילה ותשתית חשובה בקליטת ספורטאים עולים חדשים, תמיכה באגודות הנמצאות במצוקה תקציבית וסיוע לאגודות מצטיינות ואלופות.
מכבי ישראל מעניקה שירותים מרכזיים ומייצגת את האגודות החברות כלפי הרשויות השונות בענייני מיסוי, בטוח לאומי, ביטוח כללי ובנושאים משפטיים.
מכבי צעיר היא התנועה החינוכית של תנועת המכבי ומשמשת מלבד זרוע חינוכית גם עתודת דור ההמשך למנהיגות במכבי ישראל. תנועת מכבי ישראל מסייעת תקציבית לתנועת הנוער "מכבי הצעיר" וכן למסדר המכבים. בין חברי מסדר המכבים, ניתן למצוא מכבים ותיקים שהיו פעילים בצעירותם במגרשי הספורט ובפעילות ציבורית וחינוכית של תנועת מכבי.
דוב חום ההימלאיה

תיאור

בין זכרי ונקבי הדובים החומים ההימלאיה יש דימורפיזם זוויגי. אורכם של הזכרים נע בין 1.5 ל-2.2 מטר, ואילו אורכן של הנקבות הוא 1.37 ל-1.83 מטר. הם בעלי החיים הגדולים ביותר בהרי ההימלאיה והם בדרך כלל בצבע חול או חום אדמדם.

התנהגות ואקולוגיה

הדובים נכנסים למצב תרדמת חורף בסביבות אוקטובר ומתעוררים בחודשים אפריל ומאי. התרדמת חורף מתרחשת בדרך כלל במערה שנוצרה על ידם, על ידי דוב/ים או בעל חיים אחר.

מזון

דובים חומים ההימלאיה הם אוכלי כל ואוכלים עשבים, שורשים וצמחים אחרים, כמו גם חרקים ויונקים קטנים, הם גם אוהבים פירות וגרגרים. בנוסף הם טורפים יונקים גדולים, כולל כבשים ועזים. פריטים בוגרים יאכלו לפני הזריחה ולאחר מכן בשעות אחר הצהריים.

שימור

הסחר הבינלאומי באיברי הדוב אסור על ידי חוק הגנת חיות בר בפקיסטן. קרן נמר השלג (SLF) בפקיסטן עורכת מחקר על המצב הנוכחי של דובים חומים ההימלאיה בתחום פאמיר בגילגיט-בלטיסטן, בית גידול בטוח עבור הדובים ומעבר המחבר את אוכלוסיות הדובים בפקיסטן למרכז אסיה. הפרויקט גם מתכוון לחקור את הקרבות בין בני האדם עם הדובים, תוך קידום הסובלנות כלפי דובים באזור באמצעות חינוך לשמירת הסביבה והדובים. SLF קיבל מימון מקרן הטבע של הנסיך ברנהרד. שלא כמו קרוב המשפחה שלו (דוב שחור אמריקני), אשר מצב אוכלוסייתו טובה, הדוב החום ההימלאיה בסכנה הכחדה חמורה. הם ניצודים עבור הפרווה והטפרים שלהם למטרות נוי ואיבריהם הפנימיים לשימוש בתרופות. הם נהרגים על ידי רועים המגנים על בעלי החיים שלהם ובתי הגידול שלהם נהרסים על ידי הפלישה האנושית. בהימאצ'ל, בתי הגידול הם מקלטי חיות בר בקוגטי וטונדה וגם באזור שבט צ'מבה. בקוגטי האוכלוסייה המוערכת היא 20 פריטים, ו15 פריטים ב-טונדה. העץ הנושא את פרח המדינה של הימאצ'ל - הבורנש - הוא מקום מפגש מועדף של הדוב הזה. בשל הערך הכספי הגבוה של עץ הבורנש, כורתים את העצים וסוחרים בהם וזהו גרימת הרס נוסף לבתי הגידול של הדוב החום ההימלאיה. דוב חום ההימלאיה הוא מין בסכנת הכחדה קריטית בחלק מתחום המחייה שלו יש אוכלוסייה של רק 150-200 פריטים בפקיסטן. האוכלוסיות בפקיסטן הן קטנות ומתרבות באיטיות, ובנוסף מתמעטות בגלל איבוד בתי גידול, פיצול אוכלוסיות, ציד, וקרבות דובים המאורגנים על ידי האדם. 

דמיון עם יטי

"דזו-טה", מונח נפאלי, לפעמים נקשר בטעות גם הוא עם האגדה של יטי. במהלך הדואר היומי מתואר מסע השלג של 1954, טום סטוברט נתקל בדזו-טה. הסיפור מסופר על ידי ראלף איזארד, כתב הדואר היומי של המשלחת, בספרו "הרפתקאות איש השלג המתועב". הדו"ח הודפס גם בשליחויות "דיילי מייל" ב-7 במאי 1954. אולם טום סטוברט לא היה יליד האזור והזיהוי שלו היה מבוסס רק על ההנחה שהוא מכיר חיה שלא ראה מעולם ושמע עליה מהעדויות הרבות. ילידים טיבטים מכחישים כי השם דזו-טה (מתקיף הבקר) מתייחס לכל סוג של דוב ואנשים משתמשים בשם באזורים שבהם דובים לא נמצאים. ג'ורג' אברהרט אומר ב"יצורים נסתרים", מדריך לקריפטוזואולוגיה, ספרי קליאו 2002, במאמרים דזו-טה 151 ודרה-מו 148-149, כי הבעיה היא תוצאה של בלבול דזה-טה עם יצור אחר המכונה דרה מו, וזה בהחלט דוב חום ההימלאיה. אברהרט אומר תחת הכתבה דזו-טה כי "אין ספק שהמקומיים הגישו טענה כזו."
מיכאלה אלקין

ביוגרפיה

אלקין נולדה וגדלה בתל אביב. בילדותה למדה בבית הספר לאומנויות שרי אריסון ולאחר מכן בתיכון עירוני ד'.

משחק

בשנת 2000 שיחקה את דורותי בהצגה "הקוסם! 2000".
ב-2001 את התפקיד הראשון והקטן שלה, אלקין קיבלה כבר בגיל עשר, כששיחקה בתפקיד אורח בסדרה "שמש" את ורדית, האחיינית של טנצר.
בשנת 2003 שיחקה בסרט קצר שנקרא "שברים פשוטים" ששודר בערוץ הילדים.
בשנת 2004 גילמה את דמותה של טלי אגמי בסדרה "ראש גדול".
ב-2006 שיחקה בהצגה "ציפור שחורה" בבימויו של עידו ריקלין. ההצגה עלתה בתיאטרון הקאמרי, שם אלקין גילמה ילדה.
ב-2010 שיחקה בתפקיד משני בעונה השלישית של סדרת הנוער "האי" בערוץ הילדים, בתפקיד איזבלה, נערה מימי הביניים שיהלי מתאהב בה.
בשנת 2011 גילמה בתפקיד אורח בעונה שנייה של "יוני והמחוננים" בערוץ דיסני, את קורל. בהמשך שנת 2011 שיחקה בתפקיד אורח באחד הפרקים בעונה השלישית של קומדיית המצבים "כאן גרים בכיף" את ליאן, חברה של דניאל.
בשנת 2012–2013 שיחקה בסדרה "יומני החופש הגדול" בתפקיד קארין קרמר (אחד מארבעת התפקידים הראשיים), נערה עשירה ומפונקת מלוס אנג'לס.
בדצמבר 2014 שיחקה בכמה פרקים בסדרה "כוכב הצפון" בתפקיד קארין (אותה דמות מיומני החופש הגדול).
ב-2014 הצטלמה לסרט "פנסיון פראכט" בבימויה של תמר ירום, שם תגלם את קלרה ותשחק לצד משה פרסטר, צחי גראד ועוד.

דיבוב

בשנת 2013 דיבבה בסרט "מטוסים" בתפקיד ראשי, אישאני.
בשנת 2014 דיבבה את בריטני בסרט "בית ספר למפלצות".

דוגמנות

בין השאר, אלקין השתתפה במספר פרסומות, קוקה קולה, אקמולי, סלקום וגם עשתה קמפיין של חיסכון וזהירות בחשמל בשנת 2001.
דיגמנה בקמפיין קטלוג קיץ-חורף של חברת האופנה פוקס, ובהמשך דיגמנה בקטלוג קיץ של Hַ&O.
מיגל אלמאן ולדס

ביוגרפיה

אלמאן נולד בסיולה שבמדינת וראקרוס, בנו של גנרל מיגל אלמאן גונסאלס ותומסה ולדס לדסמה. כילד, הוא לא הורשה ללמוד בבית הספר שבעיר הולדתו, בגלל דעותיו הפוליטיות של אביו (הוא היה גנרל מהפכני לשעבר), וגם לא למד בבתי ספר אחרים. הוא למד בבית ספר התיכון אסקואלה נסיונל פרפרטוריה (Escuela Nacional Preparatoria) במקסיקו סיטי משנת 1920 ועד 1925, ולאחר מכן הלך לבית הספר הלאומי למשפטים, שם למד עד שנת 1928. התזה שלו עסקה במחלות תעסוקתיות ותאונות בקרב עובדים. כעורך דין מצליח היה המשפט הראשון שלו בייצוג כורים הסובלים מסיליקוזיס. הוא זכה בשני ניצחונות משפטיים ראויים לציון בהגנת עובדים נגד תאגידים. הראשון היה בהבטחת פיצוי לשארים של עובדי רכבת שנהרגו בקרבות; השני היה בהשגת פיצויים עבור כורים שנפגעו בעבודה. בעקבות ניצחונות אלו זכה לאהדה באיגודים המקצועיים של מקסיקו.
הוא כיהן כסנטור מדינת וראקרוס מטעם מפלגת המהפכה המקסיקנית (כיום ה-PRI) בין השנים 1934–1936. כשמלינו פאביו אלטמורנו, המושל הנבחר של וראקרוס נרצח, קיבל אלמאן מינוי כמושל המדינה, וכיהן בין השנים 1936–1939. משנת 1940–1945 כיהן כמזכיר הפנים תחת מנואל אבילה קמאצ'ו, וניהל את הקמפיין הנשיאותי של זה האחרון. אלמאן רץ לנשיאות בשנת 1946 כמועמד של מפלגת המהפכה המקסיקנית. בבחירות שנערכו ב-7 ביולי של אותה שנה הוא ניצח את שר החוץ לשעבר אסקייל פדייה, והיה למועמד הלא-צבאי הראשון שזכה בנשיאות מקסיקו. הוא שימש כנשיא הרפובליקה בין השנים 1946–1952.

מדיניות פנים

בתקופת נשיאותו הוביל אלמאן פיתוח תעשייתי, הרחבה של רשת הרכבות במדינה, שיפור כבישים ובניית בתי ספר רבים. ממשלו בנה את הקמפוס החדש של האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו, ה-UNAM. הוא עבד גם להרחיב את החקלאות - את הייצור הלאומי של אורז, סוכר, בננות, קפה, שיבולת שועל ואננס. בשנת 1947 יזם פרויקט ענק במטרה לשלוט בשיטפונות וליצור חשמל במדינת אואחאקה, פרויקט שהגיע לשיאו עם פתיחתו של הסכר מיגל אלמאן בשנת 1955. ב-1951 הוא פיקח על השלמת העבודות להסטת נהר לרמה, מהלך שהביא לסיומן של בעיות אספקת המים של מקסיקו סיטי. הוא התמודד עם הופעת מחלת הפה והטלפיים שהרגה אלפי ראשי בקר. הוא נתן לנשים את הזכות להצביע בבחירות לרשויות מקומיות בתקופת כהונתו, וב-1952 העניק לבאחה קליפורניה מעמד של מדינה. הוא מילא תפקיד מרכזי בפיתוח ובתמיכה של העיר אקפולקו, אשר ידועה כיום כאחד מאתרי התיירות המרכזיים במקסיקו ובאמריקה הלטינית. שחיתות פוליטית וקשרי הון-שלטון היוו לסמל שלטונו, ויסודות אלו עצבו את מערכת היחסים בין פוליטיקה ועסקים במקסיקו עד היום. המדיניות הכלכלית המוצלחת שלו נקראה "הנס המקסיקני", אולם למעשה, רק אליטה קטנה נהנתה מאותה צמיחה כלכלית. ממשלו אחז בעמדות אנטי-קומוניסטיות ותמך בארצות הברית במהלך המלחמה הקרה.

מדיניות חוץ

בתקופתו ניהלו מקסיקו וארצות הברית מערכת יחסים קרובות, שהתפתחו כבר במהלך מלחמת העולם השנייה, והמשיכו למרות שסירב לשלוח כוחות מקסיקניים למלחמת קוריאה. הוא ניהל משא ומתן עבור קבלת הלוואה גדולה מארצות הברית בשנת 1947. במישור הבינלאומי, הוא חתם לאחר מלחמת העולם השנייה על הסכמי שלום עם יפן, גרמניה ואיטליה.
קידוד חיזוי ליניארי

קידוד חיזוי ליניארי (באנגלית: Linear Predictive Coding או בקיצור LPC) הוא כלי המשמש בעיקר לעיבוד אותות אודיו ולעיבוד דיבור לייצוג המעטפה הספקטראלית של אות דיבור דיגיטלי בצורה דחוסה, תוך שימוש במידע של מודל חיזוי ליניארי. זוהי אחת הטכניקות החזקות ביותר לניתוח דיבור, ואחת השיטות היעילות ביותר עבור קידוד דיבור באיכות טובה בקצב סיביות נמוך, ומספק הערכות מדויקות ביותר של פרמטרי דיבור.

מבט על

קידוד חיזוי ליניארי מתחיל עם ההנחה כי אות דיבור מיוצר על ידי זמזום בקצה של צינור (קולות דיבור), כאשר מדי פעם נוספים קולות של שריקות ופיצוצים (עיצורים שורקים ועיצורים סותמים). למרות שמודל זה נראה גס, הוא למעשה קירוב טוב של המציאות של קולות דיבור. הגלוטיס (החלל שבין הקפלים הקוליים) מייצר את הזמזום, המאופיין בעוצמתו (עוצמת קול) ותדירות (גובה הצליל). מערכת הקול (הגרון והפה) יוצרת את הצינור, המאופיין על ידי התהודה שלו, אשר מעוררים פורמנטים בצליל המיוצר.
קידוד חיזוי ליניארי מנתח את האות דיבור על ידי אמידת פורמנטים, הסרת ההשפעות שלהם מאות הדיבור, והערכת העוצמה והתדירות של הזמזומים הנותרים. התהליך של הסרת פורמנטים נקרא סינון הפוך, והאות הנותר לאחר חיסור של האות המסונן נקרא אות שארית (residue).
את המספרים המתארים את האינטנסיביות ואת התדירות של הזמזום, הפורמנטים, ואת אות השארית, ניתן לאחסן או להעביר אותם בנפרד. שיטת קידוד החיזוי הליניארי מסנתזת את אות הדיבור על ידי הפיכת התהליך: משתמשת בפרמטרים של הזמזום ואות השארית כדי ליצור אות מקור, אחר כך משתמשת בפורמטים כדי ליצור מסנן (המייצג את הצינור), ולבסוף מעבירה את המקור דרך המסנן, כדי לייצר דיבור.
בגלל שאותות הדיבור משתנים עם הזמן, תהליך זה נעשה על חתיכות קצרות של אות הדיבור, אשר נקראים מסגרות; בדרך כלל 30 עד 50 מסגרות לשנייה מניבות דיבור מובן עם דחיסה טובה.

ייצוג מקדמים של קידוד חיזוי ליניארי

קידוד חיזוי ליניארי משמש לעיתים קרובות לשידור מידע לגבי המעטפת הספקטרלית, ולכן הוא צריך להיות מסוגל לספוג שגיאות שידור. העברת מקדמי המסנן ישירות אינה רצויה, שכן הם רגישים מאוד לשגיאות. במילים אחרות, טעות קטנה יכולה לעוות את כל הספקטרום, או גרוע מכך, טעות קטנה עלולה להפוך את מסנן החיזוי לבלתי יציב.
קיימות שיטות מתקדמות לייצוג המקדמים כגון מקדמי החזרה LAR ו - LSP. כאשר האחרונה צברה פופולריות שכן היא מבטיחה יציבות של החזאי ושגיאות ספקטראליות הינן מקומיות עבור סטיות מקדמים קטנות.
אביה בן ירבעם

במקרא, אֲבִיָּה בֶן יָרָבְעָם היה בנו של ירבעם בן נבט מלך ישראל.

אביה בן ירבעם במקרא

בתרגום השבעים למלכים א, פרק יב, ישנה תוספת המציגה מסורת מיוחדת על תקופת גלותו של ירבעם במצרים, המקבילה לסיפור הדד האדומי. מן הלשון היוונית ברור כי מקורה בטקסט עברי: "ושישק נתן לירבעם את אנו אחות תחפנס הגבירה אשתו לו לאשה. והיא גדלה בתוך בנות המלך ותלד לירבעם את אביה בנו". לפי תוספת זו, אביה נולד עוד בזמן גלותו של ירבעם במצרים.
לאחר תיאור חטאיו של ירבעם בן נבט, מתוארת במקרא מחלתו של בנו, אביה. ירבעם שולח את אשתו אל הנביא אחיה השילוני, אשר היה זה שבישר לו שימלוך, לבקש להתפלל על בנו החולה. הוא מצווה עליה להתחפש בבואה אל הנביא, כדי שלא תזוהה כאשת ירבעם.
אלוהים מודיע לאחיה, שבאותו זמן כבר התעוור מרוב זקנה, שבקרוב תבוא אליו אשת ירבעם, ועל כן כבר בשומעו את קול צעדיה הוא מזהה אותה. אחיה מנבא לאשת ירבעם נבואה קשה על איבוד המלוכה של בית ירבעם והשמדת זרעו, ושגם אביה ימות בבואה העירה. הוא מציין שבעוד מתיו של בית ירבעם ייאכלו על ידי הכלבים ולא יובאו לקבורה, היחיד שיבוא לקבורה הוא דווקא אביה, שגם ייספד על ידי כל ישראל, "יַעַן נִמְצָא בוֹ דָּבָר טוֹב אֶל ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל בְּבֵית יָרָבְעָם". ואכן, מיד כשאשת ירבעם חוזרת לביתה, בנה מת, כאשר ניבא לה הנביא, וכל ישראל סופדים לו.

שמו של אביה

משמעות שמו של אביה: אבי הוא יה (קיצור של השם המפורש). יש הלמדים מן העובדה שירבעם קרא לבנו האחר (שמלך תחתיו) בשם נדב שירבעם ביקש להידמות לאהרן הכהן, ששני בניו הגדולים הגדולים נקראו נדב ואביהוא. בחקר המקרא מקובל דווקא הכיוון ההפוך, ולפיו מנסחי הסיפור בתורה על נדב ואביהוא, עשו זאת בהשראת בניו של ירבעם, וכן סיפור חטא העגל כולו הוא סיפור יהודאי שמטרתו לדרוש לגנאי את העגלים שהציב ירבעם בבית אל ובדן.]

בספרות חז"ל

חז"ל מתקשים בשאלה מהו אותו "דבר טוב" שנמצא באביה. התלמוד הבבלי אומר בהקשר זה: 
רבי זירא ורבי חיננא בר פפא (נחלקו בדבר): חד אמר שביטל משמרתו ועלה לרגל, וחד אמר שביטל פרדסאות (הנוסח הנכון:פרוסדאות - שומרים) שהושיב ירבעם אביו על הדרכים שלא יעלו ישראל לרגל"
— תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ח, עמוד ב'

מקום קבורתו

על פי המסורת, נקבר ברומי הקטנה, שבבקעת בית נטופה.]