מרקו פנטאני

ביוגרפיה

מרקו פנטאני נולד בצ'זנה שבאיטליה. כבר בגיל צעיר החל לרכוב בצורה תחרותית וכבר אז התבלט ביכולת הטיפוס שלו בקטעים ההרריים. אחרי שזכה לניצחון במרוץ האופניים  היוקרתי לרוכבים צעירים  הבייבי ג'ירו ב-1992, הצטרף לקבוצה המקצוענית קאררה.
ב-1994 השיג את ניצחונותיו הראשונים כשזכה בניצחונות בקטעים בג'ירו ד'איטליה. כמו כן, הוא זכה בשנה זו במקום השלישי בדרוג הכללי בטור דה פראנס. 
ב-1995 ניצח בשני קטעים בטור דה פראנס. אחד מהקטעים הללו הסתיים בפסגת האלפ ד'ואז שהיא הפסגה שניצחון בה נחשב כיוקרתי ביותר במרוץ. בסוף שנה זו נפצע פנטאני קשה בתאונה בזמן מרוץ.  שוטר רשלן שיחרר את התנועה, שנחסמה בזמן מרוץ. פנטאני התרסק על מכונית, ברכו זזה ממקומה והוא כמעט סיים את הקריירה שלו. תקופת השיקום שלו ארכה שנה וחצי. 
ב-1997 זכה בניצחונות בשני קטעים ובמקום השלישי בדרוג הכללי בטור דה פראנס, הפעם במדי קבוצת מרקטונה אונו בה המשיך לרכוב עד סוף הקריירה שלו. ממרוץ הג'ירו ד'איטליה של שנה זו נאלץ לפרוש, לאחר שניסה להתחמק מחתול שחצה את דרכו, התהפך ונפצע.
שנת 1998 הייתה שנת השיא בקריירה של פנטאני. הוא זכה בשנה זו גם בג'ירו ד'איטליה וגם בטור דה פראנס והיה לאחד הרוכבים הבודדים בשנים שאחרי מלחמת העולם השנייה שהצליחו לזכות בשנה אחת בשני מרוצי האופניים היוקרתיים ביותר. נדירה לא פחות, הייתה זכייתו בטור דה פראנס של רוכב שנחשב כמטפס טהור. שיאו של הטור דה פראנס באותה שנה ונקודת המפנה במרוץ היו בקטע בהרי האלפים שבו ניצח פנטאני והשיג את יריבו העיקרי – יאן אולריך בכתשע דקות. ב-2014 הופיע שמו של פנטאני ברשימה שפרסם הסנאט של צרפת שכללה רוכבים שנמצאו חיוביים לבדיקת סמים בבדיקות שנלקחו בטור דה פראנס ב-1998 ונבדקו מחדש (לאחר שפותחה בדיקה שמסוגלת לגלות את החומר האסור EPO) ב-2004.
בשנת 1999 פנטאני סולק מהג'ירו ד'איטליה עקב מציאת רמה גבוהה מהמותר של תאי דם אדומים בדמו, רמה אשר מחשידה את הרוכב בנטילת חומרים ממריצים האסורים בשימוש. הבדיקה נעשתה שני קטעים לפני תום המרוץ כאשר פנטאני, שלבש את החולצה הוורודה, הוביל את הדרוג הכללי בהפרש ניכר ולמעשה הבטיח כבר את ניצחונו במרוץ. ההדחה שברה את רוחו של פנטאני שטען בהזדמנויות מאוחרות יותר כי היו גורמים, שאינם קשורים ישירות לספורט, שהיו מעוניינים למנוע ממנו ניצחון. 
לאחר תקופת השעיה הוא חזר להתחרות וניצח בשנת 2000 עוד שני קטעים בטור דה פראנס. אחד מהקטעים הללו הסתיים בפסגת המון ונטו (אחת מהפסגות המפורסמות של הטור דה פראנס) והביא לסכסוך מתוקשר בין פנטאני ובין מנצח הטור דה פראנס באותה שנה – לאנס ארמסטרונג. ארמסטרונג רמז על כך שהוא ויתר על הניצחון בקטע מתוך כבוד לפנטאני ופנטאני נעלב מהמחווה. בקטע מספר 16 באותה שנה הוא פרץ מוקדם מאוד ובכך התיש את ארמסטרונג וחברי קבוצתו. פנטאני אמר מאוחר יותר כי כוונתו הייתה "לפוצץ את הטור". את אותו קטע סיים פנטאני בפיגור של יותר מ-13 דקות מהמנצח ופרש מהמרוץ. הייתה זו הופעתו האחרונה בטור דה פראנס.
בשנים הבאות ניסה פנטאני לחזור ליכולת שאפיינה אותו בשנות השיא שלו אך ללא הצלחה. בשנת 2001 בוטלה השתתפותו בג'ירו ד'איטליה על ידי פדרציית האופניים האיטלקית  וזאת עקב המצאות חומרים אסורים בחדרו. לאחר 6 חודשים השעייתו בוטלה מחוסר הוכחות. ב-2003 הוא אושפז בקליניקה פרטית לטיפול בדיכאון. 
בפברואר 2004 נמצא פנטאני מת בחדר המלון שלו ברימיני (איטליה). בחקירה שלאחר המוות נקבע כי סיבת המוות היא התקף לב שנבע ממנת יתר של קוקאין.
החל משנת מותו, 2004, מדי שנה, נערך לזכרו מרוץ אופניים חד-יומי, "ממוריאל מרקו פנטאני", שמתחיל בעיר מגוריו, צ'זנטיקו, ומסתיים בעיר הולדתו, צ'זנה.

מאפיינים וסגנון רכיבה

פנטאני זכה לכינוי "הפיראט" בזכות מטפחת הבנדנה שנהג ללבוש בזמן המרוץ על ראשו, בזכות העגיל על אוזנו ובזכות סגנון רכיבתו התוקפני. הוא זכה לפרסום והערצה הרבה מעבר להישגיו הספורטיביים. הפופולריות העצומה שלו נבעה בעיקר מיכולת הטיפוס שלו בהרים ומסגנון הרכיבה הייחודי שלו בזמן הטיפוס. בסקר שנערך בסוף 1998 באיטליה הכירו יותר איטלקים את שמו של פנטאני מאשר את שמו של ראש ממשלת איטליה באותה עת – רומנו פרודי.
אף על פי ששנותיו האחרונות של פנטאני לווו ביותר שערוריות מהישגים, אוהדיו הרבים שמרו לו אמונים. גם אחרי מותו, הוא נחשב, על ידי רבים מאוהדי מרוצי האופניים, כאחד מהרוכבים הגדולים והמלהיבים בדורו. לאחר מותו אמר עליו מיגל אינדוראין: "הוא גרם לאנשים להדלק על הספורט (מרוצי אופניים). אולי היו רוכבים שהשיגו הישגים רבים יותר ממנו, אך הם אף פעם לא הצליחו לרתק את האוהדים כמוהו".
גם 15 שנים לאחר מותו, עדיין נערצת דמותו של פנטאני על אוהדי אופניים רבים באיטליה, ושמו נכתב על הכבישים בהם עוברים מרוצי כביש.
המשוררת הישראלית, לאה פילובסקי (שתאריך לידתה זהה לזה של פנטאני), הקדישה לו שיר בשם "סיכום ביקורו של אחי התאום, מרקו פנטאני, בישראל, ב-13 בינואר 1999", אשר נחתם בשורות: 
יֵשׁ לִי מַסְלוּלִים לְהַקִּיף, הָרִים לְטַפֵּס עַלֵיהֶם, אֲבָל לֹא לִזְמַן רַב. הַדִּיכָּאוֹן אוֹרֵב. הַסַּם

יַהֲרוֹג אוֹתִי יוֹם אֶחָד. מַרְקוֹ, הִיא אָמְרָה לִי, כָּמוֹנִי כָּמוֹךָ, יֵשׁ רוֹכְבִים

יוֹתֵר מִמְךָ, אַך אֵין רוֹכֵב כָּמוֹךָ.
— לאה פילובסקי