סנדרה הארדינג

השכלה

הארדינג סיימה את לימודי התואר הראשון בקולג' דאגלס (Douglass College). את לימודיה לתואר השני השלימה באוניברסיטת ניו יורק, שם גם הוענק לה תואר הדוקטורט בשנת 1973.

קריירה אקדמית

במשך שנים רבות שימשה הארדינג כמרצה וחברת סגל באוניברסיטת דלאוור ובשנת 1985 מונתה לכהן כראשת החוג ללימודי נשים באוניברסיטה.
בין השנים 1996 - 2000 שימשה כמנהלת המרכז לחקר נשים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בין השנים 2000 – 2005 שימשה כעורכת שותפה בכתב העת סימנים: כתב עת לנשים בנושא חברה תרבות (Signs: Journal of Women in Culture and Society).
הארדינג שימשה כמרצה אורחת בכנסים שונים ובאוניברסיטאות רבות בכללן אוניברסיטת אמסטרדם, אוניברסיטת קוסטה ריקה ובמכון הפדרלי השווייצרי לטכנולוגיה בציריך. 
בין השנים 2007 - 2008 היא הוזמנה להרצות בפני אגודת פיא בטא קפה (Phi Beta Kappa).
הארדינג שימשה כיועצת בנושאי מדע ופוסט-פמיניזם במספר ארגונים בינלאומיים בכללם ארגון הבריאות פן- האמריקאי ( Pan-American Health Organization ), קרן הפיתוח של האו"ם לנשים ( United Nations Development Fund for Women ), ומשלחת האומות המאוחדות למדע וטכנולוגיה לפיתוח. כמו כן השתתפה בכתיבת פרק בנושא "מדע וטכנולוגיה: מימד המגדר", בדוח אונסק"ו העולמי בנושא מדע משנת 1996.
עבודתה הנוכחית של הארדינג עוסקת בזיהוי והגדרת סוגיות מגדריות במדע וטכנולוגיה בקרב נשים מן העולם השלישי. לאחרונה פירסמה "קול קורא" בהוצאת אוניברסיטת דיוק בלימודי טכנולוגיה ומדע פוסט-קולוניאלי, בעקבות ספר שפורסם בהוצאה זו ואשר בחן כיצד רעיונות מערביים של מודרניזם וקידמה למעשה מעוותים את ההבנה המערבית לגבי צורכי הפיתוח של נשים מהעולם השלישי, וכמו כן פוגמים בהבנה של המערב ביחס להשפעות השליליות של מדע וטכנולוגיה על העולם השלישי.

תחומי מחקר

הארדינג התפרסמה בעיקר בזכות פיתוחה את תיאורית העמדה הפמיניסטית וכן את המושג "אובייקטיביות חזקה". תחומי המחקר בהם עסקה הארדינג הם תאוריות פמיניסטיות ופוסטקולוניאליות, אפיסטמולוגיה, שיטות מחקר ופילוסופיה של המדע וכן חקר היבטים מגדריים במדע והשפעתם של היבטים והקשרים חברתיים, תרבותיים ופוליטיים על המדע גם בתרבויות לא מערביות ועל נשים.

תיאורית עמדה פמיניסטית ( Feminist Standpoint Teory )

הארדינג קוראת תיגר על הנחות המוצא של המדע הקונבנציונלי האנדרוגני. בספרה(The Science Question in Feminism (1986 היא מציגה את תיאורית העמדה הפמיניסטית, השואפת להגדיר מחדש מושגים מרכזיים במדע, על בסיס חוויות חייהן הנבדלות של נשים, אך גם של קבוצות מיעוט תרבותי אחרות. שורשיה של התאוריה נעוצים בטיעונו של הגל, אשר פותח בשלב מאוחר יותר בתאוריה המרקסיסטית ( Marxist theory ), ולפיה אנשים המצויים בעמדות הכוח הם אלה המכתיבים את תפיסת העולם הרווחת. לאנשים בעמדות כוח תפיסת עולם מעוותת והם נוטים לראות בזכויות היתר שלהם הן "זכויות טבעיות". לעומתם, אנשים אשר אינם מצויים בעמדות הכוח, יש פוטנציאל לאחוז בתפיסת עולם מעוותת פחות של יחסי הכוח בחברה.
בבסיס התאוריה מצויה הנחת המוצא כי לא קיים " מדע נטול ערכים", נטען כי המדע מושפע מהטיות מגדריות הפוגמות באובייקטיביות. 
הארדינג, בדומה לדונה האראוויי, טוענת כי מחקר א-פוליטי אינו קיים, מאחר שתהליך של איסוף ידע מכוון על ידי אינטרסים ותלוי במערכי כוחות חברתיים, תרבותיים ופוליטיים, וכמו כן מושפע ומנקודת המבט של החוקר/ת. לא ניתן לנתק בין הידע הנרכש לבין רוכש/ת הידע, ובאופן דומה לא ניתן לנתק בין ערכי המדע לבין ערכיהם של אלה שהכתיבו אותו. גישה זו גורסת כי אין נקודת מבט אחת באמצעותה ניתן לבחון את המציאות.
לכן, לטענת הארדינג, נקודת המוצא של המחקר צריכה להיות "חיים בשוליים" (marginalized life), כיוון שזהו בסיס מתודולוגי אובייקטיבי יותר, כל עוד המדע ימשיך לתאר ולהסביר את העולם באמצעות נקודת המבט של הקבוצות הדומיננטיות, לא ניתן יהיה להבין או להסביר באופן מעמיק את העולם שאנחנו חיים בו. גישת העמדה האפיסטמית בה אוחזת הארדינג, גורסת שהחוויה החברתית של הנשים מספקת נקודת מבט ייחודית לגילוי הטיה גברית במדע.

אובייקטיביות חזקה ( strong objectivity )

משמעות המושג "אובייקטיביות חזקה" הוא כינון ידע על בסיס פעילויות חברתיות ומגדריות. 
בסיפרה (1991) Whose Science? Whose Knowledge?: Thinking from Women's Lives הארדינג בוחנת ומבקרת את מושג האובייקטיביות במדע. היא טוענת שכיוון שכל אדם מתבונן על העולם מנקודת מבט המושפעת מן הביוגרפיה שלו וממערכת האמונות והערכים שלו, הרי שלא תיתכן הסתכלות אובייקטיבית על העולם. לשיטתה, על מנת להגיע לאובייקטיביות יש לתת מקום לעמדות המודרים מהחברה. 
אובייקטיביות בהתאם להארדינג דורשת רפלקטיביות חזקה, אשר תחייב את המדענים ואת העוסקים בפילוסופיה של המדע, להיות בעלי מודעות עצמית מכוונת. טענה זו נדונה בהרחבה בסיפרה Is Science Multicultural? Postcolonialisms, Feminisms, and Epistemologies
הארדינג טוענת כי על מנת שהמדע יהפוך לכוח משמעותי עבור האדם, נדרשת מהמדענים רפלקסיביות חזקה אשר תושג רק אם מדענים יהיו בעלי השכלה רחבה בתחום הסוציולוגיה של מדע ובהיסטוריה של ספרות המדע וכן בתחום לימודי מדע הפמיניסטי והפוסט-קולוניאליזם.

הביקורת שהופנתה כלפי תאוריות עמדה פמיניסטיות

כלפי תאוריות העמדה הפמיניסטית הופנתה ביקורת מתוך הפמיניזם משלושה מקורות עיקריים

הביקורת הקווירית

זרם זה של ביקורת טוען כי פירוש מחדש של המערך החברתי דורש פירוק של המסגרת האוטוביוגרפית של הסובייקט. תאוריות עמדה פמיניסטית יוצאת מנקודת הנחה כי הסדר ההטרוסקסואלי הוא מובן מאליו, ולא כך היא. בנוסף טוענת הביקורת הקווירית כי פיתוח אפיסטמולוגיה נשית על בסיס חוויותיהן של נשים בלבד, למעשה מקבע את הדיכוטומיה בין הטרוסקסואליות להומוסקסואליות. 
הוגות קוויריות כמו מוניק ויטיג, ג'ודית באטלר ואיב קוסופסקי- סדג'וויק, טוענות כי על המחקר הפמיניסטי צריך לחקור פרקטיקות חברתיות ממשטרות ידע ולהציג את הבעיתיות של ידע בתוך המערכת ההגמונית, במקום לנסות ליצור אפיסטמולוגיה נשית.

הביקורת הפוסט – קולוניאלית

זרם זה של ביקורת הוא חלק מהחשיבה הפוסטמודרנית, התנגד למסגרות חשיבה בינאריות ויצא נגד התאוריה של הארדינג אשר יצרה את "הנשי" לעומת "הגברי" כשתי מערכות אפיסטמולוגיות נפרדות. הוגות פמיניסטיות המשתייכות לזרם זה טענו כי מודלים פמיניסטיים מערביים אינם מתאימים למחקר על נשים באתרים פוסט קולוניאליים, מאחר שבפועל הם תורמים להבניית התפיסה של נשים של צבע כ"אחרות". כותבות צבעוניות רבות הצביעו על הקשר שבין גזע, מעמד ומגדר כחלק מייצור דיכוי של נשים. כך למשל מין- הא טרין, טענה כי האחדה של נשיות דרך עיניים מערביות מעמידה נשים בעולם השלישי נגד המסורות התרבותיות שלהן, ולמעשה מעמידה אתניות כנגד נשיות. המחקר הפוסט- קולוניאלי מערער על שיטות מחקר אתנוגרפיות מסורתיות. הוא שואף להתנתק מתאוריות העמדה הפמיניסטית במובן האפיסטמולוגי והאמפירי, ומציג גישות מתודולוגיות חתרניות למחקר באמצעות צורות חדשות של כתיבה כגון אוטו- אתנוגרפיה, אתנוגרפיה מדומיינת, דרמה, שירה ועוד. צורת כתיבה זו מייצרת דיאלוג ונותנת גם לקולות הנחקרים להישמע, להביע דעה ולתת פרשנות.

תגובתה של הארדינג לביקורת הפוסט-קולוניאלית

בספרה Is Science Multicultural? Postcolonialisms, Feminisms, and Epistemologies, הציגה הארדינג תגובתה לביקורות, ובמהלך אותו מכנה ינאי "מפתיע" מיקמה עצמה במחנה הפוסט-קולוניאלי. הארדינג טענה כי גישתה למחקר הפמיניסטי לא הובנה כהלכה וכי עת דיברה על תאוריות עמדה פמיניסטית, שיוותה לנגד עיניה אוריינטציה תאורטית העוסקת בסביבה תרבותית. לטענתה, על מנת להציג חלופה למדע הקונבנציונאלי האנדרוצנטרי, מדע ולימודי מדע צריכים להתבסס על מקורות חשיבה ופילוסופיה ממקומות תרבותיים וגאוגרפיים שונים. לטענת הארדינג כי המונח באובייקטיביות חזקה מאפשר רלטיביזם היסטורי ותרבותי ודחייה של רלטיביזם שיפוטי אשר לפיו כל ידע הוא יחסי.