מאיר אהרונסון

מאיר אהרונסון (נולד ב-3 במאי 1945) הוא אוצֵר ישראלי, מייסד ומנהל המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן.

ביוגרפיה

אמו, נלי, עלתה לישראל ב-1932 מגרמניה, הייתה בגרעין שהקים את קיבוץ עין גב; אביו, אברהם (אברשה) אהרונסון, יליד קייב, יוצא פלמ"ח, חבר אחדות העבודה, היה מקורב ליגאל אלון ואחר-כך לאבא אבן, היה חוקר פרטי במקצועו.
מאיר אהרונסון נולד בתל אביב, נדד עם משפחתו בישראל ולמד בתיכונים אהל שם ודביר, רמת גן.
 בילדותו למד ציור באופן פרטי אצל רפי לביא. בצה"ל שירת כ"נער מלך" ביחידת מצוף 247, שהחזיקה את מובלעת הר הצופים (1963-5).
בוגר תואר ראשון בתולדות האמנות ומוזיאולוגיה מאוניברסיטת המדינה של ניו יורק  ובעל תואר שני במוזיאולוגיה ותולדות האמנות, מאוניברסיטת נוריץ', ורמונט, ארצות הברית.

נושא עבודת התזה שלו היה: "מצב האמנות בעקבותיו של מרסל דושאן". למד בחוג לתולדות אמנות באוניברסיטת תל אביב (1980-1977).
בשנת 1980 מונה למנהל מוזיאון העיר ירושלים, שהיה אז בשלב התכנון שלו.

ב-1982 אצר 12 תערוכות אמנות בגלריה הוראס ריכטר בתל אביב. בין התערוכות שאצר הייתה תערוכת הנרי מור אותה אצר מטעם אוניברסיטת תל אביב.
ב-1983 שימש במשך שנה כעוזר מחקר באוניברסיטת תל אביב. עבד בהנחיתו של פרופ' מרדכי עומר ואצר באותה שנה כ-8 תערוכות.
באותה התקופה היה בין היוזמים להקמת הארכיון לאמנות הישראלית. ארכיון שהוקם על ידי קבוצה של מרצים וסטודנטים באוניברסיטת תל אביב, ארכיון זה קיים עד היום. במקביל החל לכתוב בעיתון "העיר" על נושאים שונים, ביניהם פיסול, ציור, ואדריכלות. באותה שנה אצר תערוכות בגלריות ציבוריות וכתב מאמרים לקטלוגים ולעיתונות בתחומי האמנות הפלסטית. בין התערוכות שאצר באותה השנה הייתה תערוכה של ג'קומטי, תערוכה קבוצתית שעסקה במלחמת לבנון וכן תערוכות של אמנים צעירים שלימים הפכו לאמנים חשובים בישראל.
ב-1984 פנה אהרונסון לעירית רמת גן והציע להקים את המוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן. המוזיאון הזה היה צריך להיות המוזיאון הראשון המוקדש כולו לאמנות ישראלית.

במהלך השנים 1984 - 1986 עסק בתכנון ובהקמת המוזיאון. באותה התקופה אצר תערוכה בשם "בשטח פתוח", התערוכה התקיימה בפארק הלאומי ברמת גן ונפתחה בספטמבר 1985. תערוכה זו הייתה פעולה ראשונה של המוזיאון שעתיד היה להפתח מאוחר יותר.
בשנת 1986 עסק במקביל בתכנון ופיקוח על ההקמה של מוזיאון היהלומים על שם הארי אופנהיימר. כעבור מספר שנים, הקים מוזיאון נוסף ליהלומים בטבריה. בשנה זו החל לכתוב בעיתון "ידיעות אחרונות" טור אישי שעסק בתחומים של תרבות, אמנות ועיצוב ואוכל.
ב-4 באפריל 1987 נחנך המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן. את המוזיאון ניהל אהרונסון במשך שלוש שנים. באותה התקופה אצר כשלושים תערוכות והיה מעורב כאוצר ראשי במספר דומה של תערוכות אחרות. המוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן ממוקם במבנה תעשייה שהוקם בשנות ה-20 בסגנון הבאוהאוס הוסב למוזיאון תוך שימור אופי הבניין, שטחו כ-2500 מטר מרובע. המוזיאון עוסק בשישה תחומים של אמנות – ציור, פיסול, וידאו וצילום, עיצוב ואדריכלות.
ב-1988, תוך כדי ניהול מוזיאון רמת גן, נבחר להיות מפיק הביתן הישראלי בביאנלה הבינלאומית בוונציה, אותו אצר אדם ברוך.

באותה שנה התחיל להגיש תוכנית רדיו בקול ישראל בנושאי עיצוב ואדריכלות.
ב-1989 מונה לחבר במועצה הציבורית לתרבות ואמנות וכחבר במדור לאמנות פלסטית. תפקיד שמילא במשך שמונה שנים.
ב-1990 יזם את הקמתה של הביאנלה לפיסול בעין הוד.

אצר את התערוכות בשתי הבינאלות הראשונות, ב-1990 ו-1992.
 בביאנלה יזם את הענקת "פרס אוצר", פרס שלא היה קיים עד אותה עת בארץ.

באותה השנה היה המפיק של הביתן הישראלי בביאנלה הבינלאומית בוונציה.
בתחילת שנת 1991 מונה לרכז צוות הקמת הגלריה הלאומית, ערך סקר שהוגש למינהל התרבות. שינויים פוליטיים ובעיות תקציביות הביאו לביטולו של הפרויקט.
בסוף שנת 1991 התקבל לעבודה כמנכ"ל מוזיאוני חיפה. מוזיאוני חיפה היא חברת ניהול של ששת המוזיאונים העירוניים הנמצאים בחיפה.
ב-1992 מונה על ידי פרופ' עליזה שנהר, רקטור אוניברסיטת חיפה, לחבר בוועדת בדיקה של האוניברסיטה על מצב האמנות בה. ועדה זו בדקה את מבנה המחלקות ללימודי אמנות ומוזיאולוגיה באוניברסיטה וכן את מצבן של הגלריות האוניברסיטאיות ואוספי האוניברסיטה.
ב-1992 יזם אהרונסון את הקמת המוזיאון לאמנות עכשווית ברמת השרון.

המוזיאון יועד להיות מוקדש לצילום ולוידאו, אולם הקמתו לא קרמה עוד וגידים. באותה שנה, אצר תערוכה שנקראה "תעשייה על העדשה", במסגרתה הוצאו שלושים צלמים למפעלי תעשייה שונים. הפרויקט הסתיים בפרסום ספר צילומים ותערוכה. אהרונסון ערך עבור התאחדות התעשיינים בישראל שתי תערוכות נוספות.
ב-1995 אצר את הביתן הישראלי בביאנלה הבינלאומית הראשונה ביוהנסבורג, דרום אפריקה, בו השתתפו שמחה שירמן, לאה ניקל, בני אפרת ויהודית גואטה. התערוכה נקראה "הגבולות הבלתי נראים", הוצגה ביוהנסבורג, נדדה בעולם מספר שנים והוצגה בבנגקוק תאילנד, טאיפיי טאיוואן ובוולינגטון ניו זילנד. במסגרת הבינאלה ביוהנסבורג יזם והפיק ערב משוררים כחלק מאירועי הפתיחה של הביתן הישראלי בבינאלה.
במקביל עבר לכתוב בעיתון "שישי - תקשורת תרבות" בעיתון זה היה בעל טור קבוע בנושאים שונים בעיקר ביקורת מסעדות ואוכל. בשנה זו ערך ראיון עם נלסון מנדלה הנשיא החדש של דרום אפריקה; עם פטיקה נטולי, משורר דרום אפריקאי גולה שהתגורר בלונדון; עם אישים ישראליים שונים; כמו גם כתבות על אמנות עיצוב ואדריכלות.
בשנה זו (1994) מונה לעמוד בראש פרויקט של הצבת פסלים בכפר סבא, בו בכל שנה הוצבו עשרה פסלים ברחבי העיר. בנוסף אצר תערוכת צילום בשם "צילום - בין תיעוד לאמנות".
בשנת 1995 חזר אהרונסון לנהל את המוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן.

מאז ועד היום (2018) הוא מכהן כמנכ"ל המוזיאון וכאוצר ראשי שלו. במקביל אצר פרויקט של הצבת פסלים ברחבי העיר אשדוד. בפרויקט זה השתתפו 28 אמנים שהציבו פסלים גדולים ברחבי העיר. כן אצר תערוכה לזיכרון של יצחק רבין, שנדדה בין בירות אירופאיות בהן: בון – גרמניה, פרג – צכיה, וינה – אוסטריה.
ב-1999 כיהן אהרונסון כאוצר הביתן הישראלי בביאנלה של ונציה, בו הציג את פיליפ רנצר ושמחה שירמן. כן אצר תערוכה בדוברובניק – קרואטיה, תערוכה של ארבעה אמנים ישראליים ובנוסף מונה להיות אוצר התצוגה הישראלית בקרואטיה, הקרויה "מפגשים ים תיכוניים" ב-1999. בין התערוכות שנאצרו על ידו בתקופה זו: "הצילום שאיננו" (1996) - תערוכת צילום לזכרו של יצחק רבין שנרצח. התערוכה נדדה והוצגה בארמון הנשיאות בפראג בבנין הפרלמנט בבון – גרמניה ובבנין הפרלמנט בווינה – אוסטריה. כן תערוכה גדולה של דני קרוון וכן תערוכות לאסד עזי, אורית רף, תמי עמית, תערוכה קבוצתית בנושא דימוי האם באמנות הישראלית.
בשנת 1999 היה חבר בצוות ההיגוי לאקספו 2000, הנובר גרמניה.
בשנת 2000 מונה לחבר בצוות כתיבת 'חזון תרבות 2020' וכן כיו"ר הצוות לנושא "יחסי מרכז פריפריה" וחבר בצוות "שינוי מבנה ארגוני".
בשנת 2002 התמנה לחבר במועצה החדשה לתרבות ואמנות, יו"ר הוועדה לקשרי חוץ וחבר בוועדה לבתי ספר לאמנות.
בשנים 2004 - 2007 הופקד על התכנון המוזיאולוגי של מוזיאון היהלומים בבניין מכבי ברמת גן.
אהרונסון אצר עד היום (2018) קרוב לחמש מאות תערוכות והוציא קרוב ל-500 קטלוגים.
מאיר אהרונסון נשוי לנאוה מאז שנת 1971, בעבר מורה לתנועה בסטודיו למשחק ניסן נתיב ואב לשניים, מתגורר בשכונת אפקה, תל אביב.