google/wiki40b huggingface dataset:
גלילן שחור

תיאור פיזיולוגי

אורך גופו מגיע עד 50 ס"מ. צבעו חום-שחור וגופו גלילי, ארוך ושרירי ובו שני פתחים. בצד הקדמי נמצא הפה וסביבו ערוכים בחנינים מורחבים (מעין משושים), המשמשים לליקוט המזון והעברתו פנימה. בקצה האחורי נמצא הביב. מן הפה ועד לביב עובר מעי ארוך. לאורך הגב והגחון ישנה מערכת של תעלות מים. בעזרת הבחנינים הוא מעביר אל הפה סחופת הכוללת אצות, שיירי צמחי מים, שברי אלמוגים ועוד. במעי נספגים חומרי המזון ולקט אורגאני וכל השאר מופרש דרך הביב כגלילים רבים.

רבייה

הרבייה משתנה בהתאם לעונות השנה. בעונה החמה הרבייה היא מינית. הזכרים והנקבות פולטים את תאי הביצה ותאי הזרע למים. הזחלים שבוקעים שוחים בחופשיות עד סיום הגלגול ואז יורדים לדור בקרקעית. בעונה הקרה ההתרבות היא א-מינית ונעשית על ידי ניתוק מקטע מאמצע הגוף אשר ממנו מתפתחים יתר האיברים, עד להיווצרות גלילן שלם. משך תהליך זה אורך כחודשיים.

התנהגות

הגלילן השחור מצוי עד עומק של 25 מטר. שוכן קרקעית ומשתמש בחול כדי להסתתר מפני טורפים, בכך שהוא עורם חול על גבו, עד שכמעט לא ניתן לראותו. הוא נע במים בתנועות גליות איטיות ומתגונן כנגד טורפים על ידי הפרשת רעלים בעלי ריח דוחה.
מיכאל כדורי

משפחתו וחייו האישיים

מיכאל הוא בנם של לורנס כדורי, איל הון יהודי ואשתו מוריאל גבאי. התחנך בבית הספר קאולון שבהונג קונג ובבית הספר לה רוזי שבשווייץ. מיכאל הוא קרוב משפחתו של אליס כדורי.
כדורי הוא בן למשפחה יהודית שברחה במאה ה-18 מבגדד למזרח הרחוק, ושם הקימה רשת המלונות שכיום פועלת בהונג קונג, ניו יורק, שיקגו, טוקיו, שנחאי, בייג'ינג, מנילה, בנגקוק ופריז. 
כדורי הוא חובב צילום, טייס מסוקים ומעריץ של מכוניות קלאסיות. הוא בעלים של מספר מכוניות נדירות כולל בוגאטי Type 57, רולס רויס פנטום II משנת 1937 על ידי Thrupp & Maberly, היספנו-סויזה J12 קבריולט משנת 1934 על ידי VanVooren, למבורגיני מיורה P400S משנת 1969, ווקסהול 30–98 טורר משנת 1924, טלבוט T150 CSS קופה על ידי Pourtout ורולס רויס סילבר גוסט.
בשנת 1998 הוא בילה חודשים בהתאוששות מפציעות קשות בבית החולים ג'ון רדקליף באוקספורד, אנגליה, לאחר שהיה מעורב בתאונה בפרארי וינטג' שלו כאשר החישורים בשניים מהגלגלים אשר נבנו מחדש קרעו את הצמיגים.
הוא חי בהונג קונג, יחד עם אשתו, ממוצא קובני, בטי טמיו, הידועה כ"ליידי בטי". יש להם שלושה ילדים: נטלי (נולדה ב-1985), בטינה ופיליפ (נולד ב-1992). אחותו ריטה לאורה כדורי נשואה למיליארדר מהונג קונג, רונלד מקאולי.

פעילות עסקית

כדורי הוא יו"ר חברת CLP אחזקות בע"מ אשר הוקמה על ידי משפחתו בשנת 1890 ועדיין מחזיקה ב-35% ממניותיה. זו חברת שירות ציבורי המספקת חשמל ל-75% מהונג קונג כמפעיל בלעדי (מורשת על ידי מערכת בקרה) בקאולון והטריטוריות החדשות, ויש לו זכויות הון בתחנות כוח בסין, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה והודו. בנוסף הוא גם היו"ר של הקבוצה השנייה בגודלה של המשפחה ברשימה, מלונות בהונג קונג ושאנגחאי, הוא גם הבעלים והמפעיל של קבוצת מלונות פנינסולה. כדורי הוא דירקטור ובעל השליטה בחברת מטרוג'ט וכן יזם של מכון מחקר לפיתוח אנרגיה מתחדשת. הוא מחזיק במספר הדירקטורים בחברות אחרות שאינן בבעלות משפחת כדורי.
הוא היה חבר מועצה באוניברסיטת הונג קונג, ובשנת 2000, נפתח בניין כדורי למדעי הביולוגיה באוניברסיטה.
תומאס דה

חייו

נולד בשנת 1968 בעיירה דיצינגן (Ditzingen) הסמוכה לשטוטגרט, במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה, בשם תומאס דיר (Thomas Dürr). לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון, החל דיר לעבוד כשוליית-ספר. מאחר שעבד הרבה כשרת (בגרמנית: האוסמייסטר), נודע בשם הבמה "האוסמייסטר תומאס דה" (Hausmeister Thomas D).
במשך שנים היה טבעוני, ותמך בארגון זכויות בעלי החיים PETA. ב-2003 ספג ביקורת על התייצבותו מאחורי התערוכה Holocaust on Your Plate (אנגלית: "השואה [מוגשת] על צלחתך"), שהשוויתה את תנאי הגידול של חיות משק לפשעי השואה.
תומאס דה נשוי, ואב לבת ולבן.

יצירתו

לצד פועלו של תומאס דה במסגרת להקת Die Fantastischen Vier (גרמנית: 'ארבעת המופלאים'), הוא מנהל קריירת סולו מצליחה, שבמהלכהּ הוציא ארבעה אלבומים: Solo‏ (1997), Lektionen in Demut‏ (2001) ו-Kennzeichen D‏ (2008), שמהם יצאו הסינגלים Rückenwind,‏ Frisör,‏ Liebesbrief ו-Solo (עם נינה האגן).
מחוץ לגרמניה נודע תומאס דה בעיקר בזכות השיר (Komm zu mir)‏ Wish, שאותו ביצע עם פרנקה פוטנטה בפסקול הסרט "ראן לולה ראן". בשיריו נשמע לעיתים כאילו הוא עובר שיר שלם מבלי לעצור אף לרגע לנשום.
המאהב (סרט קולנוע ישראלי)

עלילה

אדם (יהורם גאון) ואסיה (מיכל בת-אדם) הם זוג חיפאי נשוי, שחדל לקיים יחסי מין. הסיבה לכך אינה מוסברת בסרט (בניגוד לספר). אסיה מתקשה בלימודי הדוקטורט כי היא צריכה מתורגמן ספרדי ואדם בהיותו בעל מוסך, מתקן את מכוניתו של גבריאל (רוברטו פולק) ומשכנעו להיות המתורגמן שלה, על מנת להשיב לו ארבעת אלפים לירות על התיקון. 
גבריאל הוא ישראלי תושב ארגנטינה, שמבקר בארץ כדי לאסוף את הירושה של סבתו (פאני לוביץ') הגוססת (בניגוד לספר, שמה של הסבתא לא מוזכר בסרט). הוא הביא מכונית ישנה מסוג נדיר, השייכת לסבתא, לתיקון במוסך ואינו מבין כמה יקר יהיה התיקון. אדם דוחק בו לעבוד בבית המשפחה כמתורגמן, כדי לפרוע את התשלום. די מהר, אדם, כמו גם דפנה אביגיל אריאלי, בתם בת השש עשרה של אסיה ואדם, מבינים כי גבריאל ואסיה היו למאהבים.
מלחמת יום הכיפורים פורצת, אדם לוחץ על גבריאל להתגייס לצה"ל ומאז הוא והמכונית של סבתו נעלמים. המלחמה נגמרת וגם עסקאות חילופי השבויים שאחריה מסתיימות. אולם גבריאל אינו חוזר. אדם לוקח עמו את נעים אווס חטיב, נער ערבי שעובד במוסך שלו, כדי לפרוץ לדירת הסבתא ולחפש את גבריאל או רמזים על אודות מיקומו. השניים מגלים כי הסבתא התאוששה. 
הסבתא מייעצת לאדם לחפש את גבריאל בלילות ולא בימים. לכן אדם מתחיל לעבוד בלילות, עם נעים, בגרירת מכוניות מתאונות דרכים. דפנה מתעקשת להצטרף אליהם לעבודה ומתחילה לנשור מבית הספר ולהתקרב אל נעים. בתקופה זו, טלי נועה אייזיק, חברתה לספסל הלימודים של דפנה, מתחילה להתקרב אל אדם אביה של חברתה. תחילה היא מסירה את הבגד העליון של בגד הים שלה, על מנת לחשוף את גופה העליון. לאחר מכן היא מזמינה אותו לשדה, מלטפת אותו, ולמרות התנגדויותיו, ומעצוריו, בסופו של דבר הם שוכבים. לאחר מכן הוא אומר לה שזו הייתה טעות וחולשה מצידו.
באחד הלילות אדם מוצא, באתר תאונת פגע וברח, חלק מהפח של המכונית שברשות גבריאל. הנהג של המכונית השנייה, שהייתה מעורבת בתאונה, מספר לאדם שבמכונית הבורחת היו חרדים והם נסעו לכיוון ירושלים. אדם ממקד את חיפושיו בשכונת מאה שערים ומוצא את גבריאל.
גבריאל מספר שהוא גויס לחזית המלחמה וברח משם עם חרדים, שבאו לשמח את החיילים. בסמיכות זמנים, סבתו של גבריאל נפטרת ואסיה מבקשת ממנו לעזוב, לדבריה, כך שלא ישוב לראותם עוד. בעת חזרת אדם, אסיה וגבריאל הביתה, הם תופסים את נעים ודפנה לאחר קיום יחסי מין. אדם מחזיר את נעים לכפרו ומפטר אותו. ברגעי הפיטורין ליד הכפר, אדם מושיט לו חבילה גדולה של שטרות על מנת שיחזור ללימודים. אך נעים מסרב. בשובו הביתה, אסיה ממתינה לו, ומספרת לו על הפרידה מגבריאל.
משחולת

משחולת היא כלי המשמש לניקיון של צינורות. המשחולת מורכבת מחבל דק המחובר למשקולת צרה בקצה אחד ולולאה בקצה השני.

משחולת לנשק

משחולת לנשק מעבירים דרך קנה של כלי נשק. בעזרתה מנקים את הקנה מחלקיקי אבק וחול העלולים ליצור מעצורים או סטייה בדיוק. כאשר מתעורר הצורך לנקות את הקנה של כלי הנשק, מחדירים בד (לרוב "פלנלית") או ספוג בקצה הלולאה, משחילים את המשקולת אל תוך קדח הקנה ומושכים עד שהמשחולת כולה יוצאת מן הקצה השני של הקנה. על פי רוב חוזרים על הפעולה הזו מספר פעמים.
כאשר משתמשים במשחולת לניקיון נשקים בקליבר 5.56 מ"מ, נהוג להשתמש ב 1.5 "אצבעות" כדי להימנע מסתימה של הקנה. אמנם ישנו כלי נוסף המשמש לניקיון קנים של רובים - החוטר, אך המשחולת היא כלי הניקיון המועדף על חיילי צה"ל. למרות שחבל המשחולת עלול להיקרע, ניתן לקפל אותה והיא קלת משקל.

משחולת לכלי נשיפה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עפרה עמית

עפרה עמית (נולדה ב-1967) היא אמנית ומאיירת ספרים ישראלית, זוכת עיטור אנדרסן, פרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים, מדליית הכסף מטעם איגוד המאיירים האמריקאי ופרסים נוספים. כיום מנחה עמית עבודות גמר באיור באקדמיה לעיצוב ויצ"ו בחיפה, ולעיתים מרצה על עבודותיה במוסדות אמנות שונים.

ביוגרפיה

עמית נהגה לצייר מאז ילדותה, ונרשמה ללימודי אדריכלות בבגרותה, אך הפסיקה את לימודיה לאחר שנה. לאחר מכן למדה עיצוב גרפי באקדמיה לעיצוב ויצ"ו חיפה, והיא בוגרת המחלקה לשנת 1995. ברבע השלישי ללימודיה החלה לעבוד בחברת אנימציה ממוחשבת, שבה פעלה במשך ארבע שנים. היא החלה את הקריירה שלה כמאיירת רק לאחר שחזרה מניו יורק, שם התגוררה במשך שנתיים עם משפחתה, ונחשפה לתחום האיור. מאז שנת 2004 איוריה זיכו אותה בשלל פרסים בתחום. במהלך חייה איירה ספרים שונים, מספרי שירה וסיפורים למבוגרים ועד ספרי ילדים, ביניהם "כנפיים" מאת מאיה חנוך, שזיכה אותה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים בשנת 2010.
בעבודותיה, עמית חוקרת את יחסי הגומלין של המלל והאיור - השקפת העולם החזותית לצד המילולית. היא יוצרת מציאות המתמקדת ברגשות, באווירה ובסובייקט על-זמניים. היא משתמשת בצבעי אקריליק על נייר או לוח עץ, ולעיתים משלבת בהם הֶדְבֵּקים, שמוסיפים רבדים פיזיים למתבונן בעבודה ומאפשרים לו לחקור ולחשוף אותם. 
בין האמנים המשפיעים עליה נמנים פבלו אולדל, גבריאל פאצ'קו, גלנדה סבורלין, וניקולטה סקולי.
מצוק כהן

מקור השם

שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. השם ניתן ביחד עם מתן השמות לקרחון בירד וקרחון יאנסי.
המצוק נקרא על שמו של קפטן ג'. אי. כהן (J.E. Cohn) שהיה רב החובל של ספינת צי ארצות הברית יאנסי, שהייתה ספינת מטען במהלך מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1947–1946, בפיקודו של האדמירל בירד.
איאן בראון

ביוגרפיה

איאן בראון נולד בשנת 1963 בוורינגטון שבאנגליה למשפחת פועלים. אביו היה חרש עץ ואמו עבדה במפעל לנייר. כשהיה צעיר עקרה משפחתו לטימפרלי שבמנצ'סטר שם גדל עם הוריו, אחיו ואחותו ולמד בבית ספר לבנים. בילדותו הביע תשוקה רבה לתחום האגרוף המקצועי ואמנויות הלחימה והערצה לספורטאים כמו מוחמד עלי וברוס לי.
בנעוריו החל להביע עניין מיוחד בעולם המוזיקה ושאב השראה בעיקר מזרם הפאנק רוק. הוא הושפע במיוחד מלהקות כמו הסקס פיסטולס, הקלאש וג'וי דיוויז'ן. בראון מיומן בגיטרה, בגיטרה בס, בתופים ובקלידים. את אהבתו למוזיקה חלק עם חברו ושכנו לרחוב ג'ון סקווייר ובסוף שנות ה-70 הצטרף בראון כבסיסט ללהקה לא מוכרת שהלה הקים. אחרי כמה גלגולים הפכה להקתם ללהקת הסטון רוזס בה שימש בראון כסולן עד שהתפרקה ב-1996, שנתיים אחרי צאת האלבום השני והאחרון שלה. להקת הסטון רוזס התפרסמה בין היתר מתוקף היותה אחת מחלוצות סצנת הרוק האלטרנטיבי והאינדי רוק המנצ'סטרי והיא זכתה להצלחה מיידית עם צאת האלבום הראשון שלה ב-1989. התקליט הראשון ששמו כשם הלהקה "הסטון רוזס" הוגדר ב-2006 על ידי ירחון המוזיקה הנודע NME כאלבום הבריטי הטוב בכל הזמנים.

קריירת סולו

בשנת 1998 פתח איאן בראון בקריירת יחיד. לאורך השנים ניבעו במוזיקה שלו מאפיינים מתחומי הבריטפופ, הרוק האלטרנטיבי, האינדי רוק ואף הרוק הפסיכדלי. 12 מלהיטיו הגיעו לראש רשימת מצעד הלהיטים באנגליה, לרבות השיר F.E.A.R ששורותיו מורכבות ממלים המתחילות באותיות F.E.A.R.
בשנת 2002 ציין "Q Magazine" את איאן בראון ברשימת "50 הלהקות שעליכם לראות לפני שתמותו" ובשנת 2005 נמכרו כל הכרטיסים לסיבוב ההופעות שלו עד אפס מקום. תקליטו החמישי "The World is Yours", אשר יצא בספטמבר 2007, משקף יותר מאי פעם את השימוש הפוליטי שבראון עושה במוזיקה שלו. העיסוק באקטואליה הפוליטית ניכר בפרט בסינגל הראשון מהתקליט "Illegal attacks" (התקפות לא חוקיות) המותח ביקורת נוקבת על תרבות המלחמה של בריטניה, ארצות הברית וישראל וקורא למדינות העולם המערבי לחדול מהתקפות לא חוקיות ולהשיב את החיילים הביתה, בין היתר לניו יורק ולתל אביב.
במאי 2008 הגיע בראון להופעה יחידה בתל אביב, במסגרת סיבוב ההופעות של האלבום "The World is Yours".
יחסי טורקיה–פפואה גינאה החדשה

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטורקית לבין פפואה גינאה החדשה כוננו ב-30 במאי 1979.
עיקר שיתופי הפעולה שבין שתי המדינות נעשים בפורומים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות ופורומים שונים בהם תורמת טורקיה מכספה למען התפתחות אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת פפואה גינאה החדשה.
פיל באב

קריירת מועדונים

באב החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מילוול כשחקן הסגל המורחב של הקבוצה בשנת 1988, אך לא הספיק לשחק כלל משחק רשמי עד שחתם בקבוצת ברדפורד סיטי בקיץ 1990, לאחר שהקבוצה ירדה לליגה השלישית באנגליה. כבר בהופעת הבכורה שלו ככדורגלן מקצועני בברדפורד, כבש באב שער לאחר שעלה כמחליף בניצחון 2-1 מול רדינג במשחק ליגה, ב-8 בספטמבר 1990. באותה העונה, באב שיחק 34 משחקי ליגה בהם כבש 10 שערים, דבר שהפך אותו לאחד משחקני ההגנה הפורים ביותר במסגרת הפוטבול ליג באותה העונה. גם בעונה שלאחר מכן, באב שמר על יכולת משחק טובה, כאשר שיחק ב-46 משחקי ליגה וכבש בהם 4 שערים. למרות כל זאת, ברדפורד לא הצליחה להעפיל לפרמייר ליג בסיום העונה, ולאחר שקובנטרי סיטי הציעה עבור שירותיו 500,000 פאונד, הקבוצה נאלצה להסכים להצעה והעבירה אותו לקובנטרי ב-21 ביולי 1992.
כבר בעונתו הראשונה בקובנטרי באב פילס את דרכו להרכב הבכיר של המועדון, שנמנה בין האבות המייסדים של ליגת הפרמייר ליג המודרנית. על אף כל התחזיות שחזו לגבי היכולת של קובנטרי לשרוד בליגה, היא הצליחה להימנע מירידה בסיומה של עונת 1992-1993, לאחר שסיימה במקום ה-15 בטבלה, וכל זאת לאחר שאת מרבית העונה העבירה קובנטרי בחמשת המקומות הראשונים של הליגה. בעונת 1993-1994, באב המשיך לשמור על כושר טוב, וסייע לקובנטרי לסיים במקום ה-11. בעונה שלאחר מכן, הספיק לשחק רק 3 משחקים עבור קבוצתו לפני שנרכש על ידי ליברפול תמורת 3.6 מיליון פאונד, ב-1 בספטמבר 1994. לאחר עסקה זו, באב נחשב לשחקן ההגנה היקר ביותר בכדורגל האנגלי.
בליברפול, באב התקשה להסתגל לטקטיקה שהונהגה על ידי מאמנו דאז רוי אוונס, למרות ששותף באופן קבוע במשחקי הקבוצה ואף סיים עימה במקום הרביעי בליגה בשנת 1995 בנוסף לזכייה בגביע הפוטבול ליג. בשנת 1996, סיימו באב וליברפול במקום השלישי בליגה, וליברפול שמרה על מקומה בצמרת גם בעונות שלאחר מכן - מקום רביעי ב-1997 ושלישי ב-1998. כאשר ז'ראר הוייה קיבל את משרת האימון במועדון בעונת 1998-1999, מעמדו של באב בקבוצה ירד ועקב כך הוא הושאל לטרנמיר רוברס. 
בקיץ 2000, הוא שוחרר מליברפול עקב סיום חוזהו, וחתם במועדון הפורטוגלי ספורטינג ליסבון. בעונתו השנייה בפורטוגל, זכה בתואר "שחקן ההגנה של העונה", כאשר קבוצתו זכתה גם בליגת העל הפורטוגלית וגם בגביע הפורטוגלי. לאחר עונתו השנייה בליסבון, חתם באב בסנדרלנד, והיה שותף לירידת המועדון לליגת המשנה האנגלית, בסוף עונת 2002-2003. בסיום העונה שלאחר מכן, פרש באב מכדורגל, לאחר שסנדרלנד החמיצה בקושי את העלייה חזרה לפרמייר ליג והודחה בחצי גמר גביע ה-FA.

נבחרת אירלנד

אחרי שבחר לייצג את אירלנד במקום מולדתו, אנגליה, באב שיחק 35 פעמים עבור הנבחרת האירית, כולל 4 משחקים מלאים במסגרת מונדיאל 1994, לאחר שאירלנד העפילה לשמינית גמר הטורניר. משחקו האחרון עבור נבחרתו, היה ב-7 בספטמבר 2002, משחק 
מוקדמות יורו 2004 נגד רוסיה במוסקבה. במהלך משחקו האחרון, הוא נכנס כמחליף מאוחר, בדקה ה-85 של המשחק, ובנגיעתו הראשונה בכדור הסיטו לשערו הוא שבו עמד שיי גיבן, וגרם לשער עצמי. בסיום המשחק, אירלנד הפסידה 4-2.
מארב הקומנדו המצרי ברומני

הקרב

בשעה 17:30 ביום 6 באוקטובר, כשלוש וחצי שעות לאחר פרוץ המלחמה הונחתה באזור רומני (כ-30 קילומטרים ממזרח לתעלת סואץ) באמצעות מסוקי סער מסוג מי-8 פלוגת קומנדו מצרית. משימתה הייתה לעכב את הגעת כוחות המילואים של צה"ל לחזית סיני שצפוי היה שינועו על הציר. הפלוגה נעה רגלית והתמקמה באזורים שולטים בעומק של עד כ-500 מטר מצפון לכביש. כשברשותה גם נשק נ"ט - טילים מדגם סאגר ורקטות RPG-7.
בליל ה-6 באוקטובר ובוקר ה-7 באוקטובר 1973 נעו כוחות צה"ל על הציר מבלי שהותקפו על ידי המארב. בין היתר נע על הציר חפ"ק אוגדת שרון וכוחות מחטיבת השריון 217, בפיקודו של אלוף-משנה נתן ניר. היא הייתה אחת מחטיבות המילואים של אוגדה 162 בפיקודו של האלוף אברהם אדן. האוגדה התגייסה ביום הקודם ועמדה לקבל מידי אוגדת סיני את האחריות על הגזרה הצפונית של החזית. חטיבה 217 נעה מערבה על גבי מובילי טנקים בציר הצפוני של סיני, המתמשך מאל עריש אל רומני ובלוזה. 
בסמוך לרומני בשעה 5:00 לפנות בוקר ירד מהמובילים הגדוד הקדמי של החטיבה, גדוד 113 (בפיקודו של סגן-אלוף אסף יגורי), והמשיך לנוע מערבה על פני המארב המצרי מבלי שהותקף על ידו. בשעה 5:30 כאשר הגיע למקום הגדוד השני, גדוד 142 (בפיקודו של סא"ל נתן פירעם), והחל לרדת מהמובילים,  פתחה הפלוגה המצרית באש עליו. במכת האש הראשונה נפגעו ועלו באש שני טנקים, זחל"ם, משאית וכלים נוספים של הגדוד.
מפקד החטיבה ניר פקד על גדוד 113 שבינתיים הגיע לבלוזה להסתובב, לשוב אל אזור הקרב ולחסל את המארב המצרי. מפקד האוגדה אדן שמע את הפקודה ברשת הקשר והתנגד לה. הוא סבר שבכך משיגים המצרים את מטרתם – עצירת כוחות המילואים הישראלים מלהגיע לחזית. לדעתו היה מקום להשאיר את ההתגברות על המארב לכוחות האוגדה שהתקרבו למקום הקרב ממזרח, אך לאחר שהסביר לו ניר את ממדי המארב הוא ביטל את התנגדותו.
גדוד 113 שהיה עדיין בהתארגנות וכלל 10 טנקים וזחל"ם תקף את המארב ללא סיוע ארטילרי. בשעה 6:30 לערך הגיע גדוד 113 במטרה "לשטוף" את המארב המצרי אך מיד בתחילת ההסתערות נפגעו מספר טנקים, נהרגו 7 חיילים (בהם הקמב"ץ וקצין האג"ם של הגדוד) ו- 12 חיילים נפצעו. חיילי הקומנדו המצרי לחמו היטב ושיגרו אמצעי נ"ט רבים. בשלב זה החליט המג"ד אסף יגורי להיערך לקרב מחדש. כיוון שהטנקים של חטיבה 217 התקשו לתמרן בדיונות העמוקות באזור המארב, ביקש המח"ט ניר תגבורת של חיל רגלים. חיילי החרמ"ש של האוגדה טרם הגיעו לחזית. על כן שלח האלוף אדן אל ניר שני צוותים של סיירת שקד, שהיו ממונעים על גבי שמונה זחל"מים, לאחר שפגש אותם במקרה ליד מפקדת הגזרה הצפונית של צה"ל בבלוזה. הקרב עם פלוגת הקומנדו המצרית נמשך שלוש שעות שבמהלן נחסם הציר לתנועה. לחימת חיילי הסיירת סייעה בחיסול המארב.

תוצאות הקרב

בסופו של הקרב נותרו פזורות בשטח גופותיהם של כ-70 חיילים מצרים, ומפקד הפלוגה המצרית נפל בשבי צה"ל. בקרב נהרגו עשרה חיילי צה"ל ולמעלה מ-20 נפצעו.
מפקד האוגדה אדן העריך את לחימת פלוגת הקומנדו המצרית כמוצלחת. עם זאת, המארב לא הצליח בסופו של דבר לעכב באופן משמעותי את הגעת אוגדה 162 לחזית, שכן האוגדה ניתבה את יתר כוחותיה שנעו מערבה אל ציר תנועה מקביל, שעקף את אזור רומני מדרום.
גדוד 113 של חטיבה 217 נפגע קשה למחרת במסגרת מתקפת הנגד הכושלת של צה"ל בסיני ומפקדו אסף יגורי נפל בשבי המצרי.
מקהלה עליזה

רקע

השיר הוא שיר ילדים שבוצע לראשונה על ידי חוה אלברשטיין והוא נכלל בתקליטה בשירים עבריים". השיר היה הראשון בו לאה נאור שיתפה פעולה עם נורית הירש ועם חוה אלברשטיין.
לאה נאור גדלה בהרצליה. בקצה חצר הבית בו גרה ניצב עץ ברוש וסביבו היו מתקבצות ציפורים רבות. על התרחשות זו כתבה נאור את השיר. הבית בו גדלה נהרס בהמשך, ונבנו עליו בנייני דירות, אך הברוש עליו נכתב השיר לא נפגע.
ירדנה ארזי הקליטה את השיר עבור אלבומה "אברא קדברא - אוסף שירי ילדים" שיצא בשנת 2014.
האנסמבל הגאה

האנסמבל הגאה היא קבוצת תיאטרון קהילתי של צעירים להט"ביים הפועלת במרכז הגאה.

הקמה

האנסמבל הגאה הוקם במרכז הגאה ב-2009 על ידי טליק ניניו ודניאל שושני, כהמשך ישיר של פעילות להקת הנוער הגאה הכוכבים של איגי שפעלה בין השנים 2004-2009.
המטרה הייתה לייסד קבוצת תיאטרון קהילתית לחברות וחברי הקהילה (אך לא רק) בשנות ה-20 וה-30 לחייהם, אשר יעלו תכנים גאים הקשורים לנושאים המעסיקים בנות ובני גילאים אלו.

מנהלים

טליק ניניו היה במאי האנסמבל בין השנים 2009-2015. בשנת 2016 החליפה אותו כבמאית האנסמבל רקפת בנימין.
מנהל האנסמבל בין השנים 2009-2011 היה דניאל שושני. החליף אותו דקל נוי בין השנים 2012-2015. המנהל הנוכחי של האנסמבל הוא יריב בראלי.
בין מוסר לאופנה

שותפים באלבום

גיא אסיף, רועי ארד, אהל עדן, יפעת גלעדי, עובד אפרת, דביר וולק. את עיצוב העטיפה ביצעו צמד הגרפיקאים כץ-פרידמן.
מטפה

מַטְפֶּה (נקרא מטף בפי העם) הוא אמצעי לכיבוי אש או לריסון אש, והוא חלק מההגנה האקטיבית מפני אש. 
ישנם שני סוגי עיקרים של מַטְפִּים: מטפה שמור בלחץ, ומטפה מחולל לחץ. במטפה השמור בלחץ הפרופלנט (החומר הדחוס הדוחף את החומר החוצה) נשמר באותו מכל שבו נמצא הגורם לכיבוי אש. לפי הגורם נקבע הפרופלנט, וישנם סוגים שונים הנמצאים בשימוש. מטפים שמורים בלחץ הם הנפוצים ביותר. 
מטפי מחסנית כוללים את החומר המניע במכל נתיק שיש לנקבו לפני השימוש, וכך מתערבב חומר המניעה ומביא לכיבוי האש. סוג זה אומנם איננו נפוץ, אך הוא הדומיננטי במתקנים תעשייתיים, שם נעשה בו שימוש גבוה מן הממוצע.
למטפה נתיק יתרונות של החלפה פשוטה וטעינה מיידית, המאפשרים למשתמש לתפעל את המטפה ולהשתלט על השריפה ביתר קלות. בניגוד למטפים מקומפרסים, מטפים אלו מנצלים פחמן דו-חמצני דחוס במקום חנקן.
במעבדות רבות, לצד מטפה רגיל ישנו מטפה נוסף, שבדרך כלל צבוע בצבע צהוב ומיועד לכיבוי שרפות של מתכות.
ארץ נהדרת (עמותה)

ארץ נהדרת, היא עמותה שהוקמה בשנת 2006. העמותה נוסדה במטרה לחזק את תחושת הזכות והשייכות לארץ, כמו גם את תחושת הצדק במעשה הציוני, בקרב אזרחי ישראל. הדרך שנבחרה - סיורים ופרויקטים ציוניים בעלי ערך חינוכי, המדגישים את הקשר בין העם היהודי לארצו מאז ימי האבות, דרך מפעל התקומה ועד לציונות בת ימינו. הסיורים נועדו לקהל הרחב, ובוצעו תוך שיתוף פעולה עם גופים ציבוריים ופרטיים. 
הנחת העבודה של הוועד המנהל את העמותה היא שהמפגש עם רגבי האדמה, עם האנשים החיים באזורים שונים ועם הרוח, שהחזיקה את העם היהודי בכל שנות גלותו, גורם למשתתפים "פשוט להתאהב בה מחדש".
עד לשנת 2013, פעולות העמותה מומנו אך ורק בכספי תורמים, מרביתם מחו"ל.
בשנת 2009 יזמה "ארץ נהדרת" את תוכנית "מתנת שחרור" - הענקת "מתנת שחרור" לחיילי צה"ל המסיימים את שירותם הצבאי, בדמות מסע חוויתי-ערכי-ציוני-פרגמטי, בן 10 ימים ברחבי הארץ, בעקבות השורשים העבריים, מהפיכת הציונות והתקומה, ועם הפנים לעתיד, תוך חשיפה לאפשרויות חיים: לימודים, מגורים ועד להקמת בית באזורים שונים בארץ - נגב, גליל, פריפריה.
יו"ר הוועד המנהל של העמותה בין השנים 2006-2014 היה שמעון גפסו. החל מספטמבר 2014 מכהנת בתפקיד סמדר בת אדם.

פעילות העמותה

בשנותיה הראשונות קיימה העמותה מדי שישי סיורים פתוחים לציבור הרחב לאתרים שונים בעלי ערך היסטורי. מעת לעת במועדי ישראל הושם דגש על אזור מסוים בארץ, במסגרת זו הגיעו בפסח 2007 קרוב ל-5,000 איש ביום אחד לרמת הגולן, ובסוכות באותה השנה הגיעו מאות אנשים, ביניהם למעלה ממאה רוכבי אופנוע, לביקור בגוש-עציון. בחנוכה מטיילים בעקבות החשמונאים, בחודש טבת התקיימה יוזמת הצטרפות לצעידה בעקבות ל"ה לוחמי הפלמ"ח, בשבט התקיימו יוזמות לנטיעות בשיתוף הקרן הקיימת לישראל ועוד. 
בסיורים אלה השתתפו כ 45,000 משתתפים, חלקם הגדול עולים חדשים. 
בתחילת שנת 2008 יזמה העמותה תוכנית "מכירים את עוטף עזה - מזדהים עם התושבים". בכל שבוע, מדי שישי ממקומות שונים בארץ, לסיורי הזדהות מודרכים: תצפית על עזה, ביקור בקיבוץ בעוטף עזה ועריכת קניות במרכולים בשדרות. במבצע זה לקחו חלק כאלפיים משתתפים.
במהלך 2009 יזמה העמותה את תוכנית "מתנת שחרור" - התוכנית, שנועדה כאמור למי שסיימו את שירותם הצבאי, גובשה על ידי וועדת היגוי ונבדקה בפועל, באמצעות שני פיילוטים, במהלך השנים 2011-2013. נוכח הצלחת הפיילוטים, החליט הוועד המנהל לחתור להפיכתה של התוכנית לתוכנית ממלכתית, לה יהיו שותפים משרדי ממשלה רלוונטיים וכן גופים ציבוריים גדולים.
בשנת 2013 הוחלט כי "מתנת שחרור" תהפוך לתוכנית הדגל של העמותה, וכי אוכלוסיית היעד מנקודה זו הינה חיילים משוחררים.
בשנת 2014 התקיים פיילוט נוסף, מיזם משותף עם משרד העלייה והקליטה, כאשר 75% מן המשתתפים בו הם עולים חדשים וחיילים בודדים. מיזם זה נותן מענה לצורך בטיפול מיוחד באוכלוסייה זו, מתוך תקווה להשאירה בארץ.
בתוכניות השונות של ארץ נהדרת, השתתפו בין השאר: סגן שר הביטחון ח"כ מתן וילנאי, השר לביטחון הפנים אבי דיכטר, אלוף (מיל') ח"כ יוסי פלד, ח"כ שי חרמש, יו"ר האגודה למען החייל תא"ל (מיל') אביגדור קהלני, יו"ר "הרוח הישראלית" טל ברודי, ראש המועצה האזורית גוש עציון שאול גולדשטיין וראש המועצה האזורית שער הנגב, אלון שוסטר.
המטבח הנורדי החדש

המטבח הנורדי החדש היא תנועה שהחלה בשנת 2004 בעקבות יוזמה של השפים הדנים רנה רדזפי וקלאוס מייר ממסעדת נומה שנוסדה באותה שנה. הם הפגישו בקופנהגן שפים ואנשי מקצוע מתחום המזון מכל המדינות הנורדיות כדי לדון כיצד לפתח את המטבח הנורדי החדש. בפרט הם הדגישו את הצורך במה שתיארו כ"טוהר, פשטות וטריות" כמו גם בשימוש גובר במזונות עונתיים. הם עודדו מסעדות לפתח מאכלים מסורתיים בהתבסס על מצרכים הנהנים מיתרונות האקלים, הקרקע ומקורות המים המקומיים.
שרי החקלאות והמזון של המועצה הנורדית מדנמרק, פינלנד, איסלנד, נורווגיה ושוודיה ושל הטריטוריות התלויות נפגשו בקופנהגן ב-2005 לתמיכה בהתפתחויות אלו והשיקו את "תוכנית המזון הנורדי החדש". בעקבות תוכנית זו ניתן ב-2006 מימון של 3 מיליון אירו לפעילויות קשורות.

גישה

המטבח המתפתח ביקש להשתמש ביתרונות המובנים של המתכונים הסקנדינביים המסורתיים לתבשילי בשר ודגים, בהסתמכות על מוצרים מקומיים תוך חידוש והתאמה של שיטות ותיקות כגון כבישה, עישון והמלחה. מוצרים כגון לפתית, שיבולת-שועל, גבינות וגרסאות ותיקות של תפוחים ואגסים מעובדים כעת תוך שימת-לב רבה יותר לשימור טעמיהם הטבעיים. צעדים אלו ננקטו על ידי תומכי המטבח הנורדי החדש במקביל למודעותם לעניין הגובר ברחבי האזור במזון אורגני. בנוסף להתעניינות ב"טוהר וטריות" הם משתדלים לנצל באופן מיטבי מוצרים עונתיים כגון תפוח אדמה, תות גינה ואספרגוס בקיץ ומאפים ובשר בתקופת חג המולד.

מסעדות

מסעדת נומה (ראשי תיבות של nordisk mad - מזון נורדי) בקופנהגן מתיימרת להגיש מאכלים המבושלים על פי העקרונות המנחים של המטבח החדש. היא הוכתרה בשנים 2010, 2011, 2012, 2014 כ"מסעדה הטובה בעולם" על ידי מגזין 50 המסעדות הטובות בעולם, הנתמך על ידי חברת המים המינרליים סן פלגרינו. מסעדות אחרות בקופנהגן ובפרובינציות הלכו בעקבות הטרנד והעניין בו הולך וגובר בדנמרק ומחוצה לה. בין המסעדות שאימצו את הטרנד: Ti Trin Ned בפרדריסיה, Geranium בקופנהגן ו-Malling & Schmidt באורהוס.
HOT Zone

על הערוץ

הערוץ החליף את ערוץ AXN בכבלים והחל בשידוריו ב-4 בינואר 2009 בהפקת חברת דורי מדיה ספייק. בספטמבר 2014 הועברה הפקת הערוץ לידי חברת "אימג'ן מדיה" של אבי בר בכבלים.
בערוץ פועל שירות Start Over המאפשר להתחיל את התוכניות המשודרת בלחיצת כפתור ופועלת במקביל בערוצי הסדרות המרכזיים של HOT.
ב-6 בנובמבר 2011 עבר הערוץ לשדר גם באיכות HD באפיק 505.

תוכני הערוץ

הערוץ מתמקד בעיקר בסדרות בנושאי פעולה ומתח. חלקן סדרות עבר אשר HOT עדיין מחזיקה בזכויות השידור שלהן.