google/wiki40b huggingface dataset:
קדמה

קיבוץ קדמה

הגרעין שהקים את קדמה התיישב בתחילה בנתניה כפלוגת הקיבוץ המאוחד. הם עבדו כשכירים והקימו משק חקלאי מגוון ליד מושב בית יצחק. מזכירות הקיבוץ המאוחד הציעה לחברי הקבוצה להיות מועמדים להתיישבות בדרום ים המלח וכדי להיות מוכנים לכך הוטל עליהם לכבוש את העבודה במפעלי  חברת האשלג בסדום. בקיץ 1941 החלו חברי הקבוצה לעבוד במפעל האשלג בסדום. הם הקימו מחנה עבודה נפרד משאר העובדים כדי לגבש שם חיים עצמאיים לקראת התיישבות קבועה באזור. הם קראו לקבוצתם קדמה כי התיישבו במזרחה של ארץ ישראל. הועלו תוכניות להתיישבות באדמות הכפר צאפייה הנמצא דרומית מזרחית לסדום. חלק מהחברים נשארו בנתניה ונוצרו חיכוכים ומתיחות בין שתי הקבוצות שגברו לאחר שהוחלט שההתיישבות באזור ים המלח אינה מעשית.
לחברי קדמה הוצע להתיישב באדמות הכפר תל תורמוס בין באר טוביה לכפר מנחם, שם הועמדו לרשותם 3000 דונם. העלייה למקום הייתה במוצאי יום הכיפורים תש"ז - 6 באוקטובר 1946 במסגרת עליית 11 הנקודות להתיישבות בנגב. (היישוב הקודם שננטש (ליד המושב בית יצחק), הפך בהמשך לחלק ממועצה אזורית עמק חפר. את הקיבוץ תקפו משברים כלכליים וחברתיים והוא נכנס לחובות כבדים. מזכירות הקיבוץ המאוחד הזרימה כספים רבים למקום אך ללא הצלחה. החלה נטישה ובמאי 1962 נטשו אחרוני קדמה את הקיבוץ.

כפר הנוער

במקום הקיבוץ שבשפלה הדרומית, הוקם ב-1979 כפר הנוער קדמה.
כפר הנוער הטיפולי הוא מסגרת לימודית-חינוכית-טיפולית הכוללת בית ספר תיכון, פנימייה ומערך טיפולי. הכפר שם לו למטרה לסייע לתלמידים בני 13 - 18 שנשרו ממסגרות חינוכיות ולהעצימם.
כפר הנוער הטיפולי שייך לאגף לחינוך התיישבותי של משרד החינוך.
רכס ג'ונס הופקינס

היסטוריה

הרכס מופה לראשונה במסגרת הסקר הגאולוגי של ארצות הברית על ידי סוקרים על הקרקע ובאמצעות תצלומי אוויר שבוצע על ידי צי ארצות הברית.

מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, בשנת 1963, והוא נקרא על שם אוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, מרילנד, אשר שלחה חוקרים רבים לאנטארקטיקה (לצד קרחון קרלטון שנקרא על שם מכללת קרלטון, וקרחון ראטגרס שנקרא על שם אוניברסיטת ראטגרס).
מינימל קומפקט

היסטוריה

מינימל קומפקט נוסדה בשנת 1980 על ידי סמי בירנבך ורמי פורטיס, כהמשך ללהקה בשם "S.O.B" שהקימו באמסטרדם יחד עם זוגתו דאז של פורטיס הזמרת מלכה שפיגל, ברי סחרוף ונטי וייסמן. הפעילות של ההרכב באמסטרדם לא צלחה, ופורטיס שב לישראל, אולם יתר חברי הקבוצה המשיכו לפעול במשותף בבלגיה ופעילותם המשותפת הולידה את מינימל קומפקט.
ב-1981 הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטים העצמאית "קראמד" (הלייבל בו גם חתומה להקת טוקסידומון) והפיקה EP שכלל את השיר Static Dancing. ב-1982 יצא אלבומם המלא הראשון "One by One" שהוקלט בלונדון וכלל את השירים "Babylonian Tower",‏ "Disguise" ו-"It Takes a Lifetime".
ב-1984 שב פורטיס למינימל קומפקט ונטל חלק בהקלטת אלבומם "Deadly Weapons", אולם תרומתו לאלבום זה הייתה קטנה. בשנת 1985 יצא התקליט הרביעי, "Raging Souls" - הנחשב למצליח ביותר של הלהקה. הבלדה "When I Go", בה שרה שפיגל כסולנית ראשית, נחשבת בעיני רבים ללהיט הגדול ביותר של הלהקה.
מינימל קומפקט זכתה להצלחה מסחרית גדולה ולהכרה באירופה, אך בשל העובדה שכשלה בקבלת אשרות עבודה לארצות הברית, ובשל מחלוקות בין חברי הלהקה החליטו חברי הלהקה בשנת 1988, אחרי הוצאת שני אלבומים נוספים והשתתפות בפסקולים שונים, להתפרק.
בשנת 1991 התאחדה הלהקה למספר הופעות פרידה.

הופעות איחוד

בשנת 2003, הפיק הבמאי נתן מנדלבאום סרט תיעודי על הלהקה בשם "Raging Souls", ובעקבות הצלחת הסרט התאחדה הלהקה לסיבוב הופעות בישראל ובאירופה, במקביל להוצאת אוסף משולש של שירי הלהקה כולל רמיקסים חדשים לשירי הלהקה.
ב-21 במאי 2008, הודיעו חברי הלהקה כי יתאחדו לשתי הופעות במועדון זאפה, ב-8 וב-9 ביולי, לכבוד יום הולדתו ה-60 של בירנבך. בעקבות ההיענות המהירה, נוספה הופעה נוספת ב-13 ביולי.
בתחילת 2012 התאחדה הלהקה למספר הופעות ברחבי הארץ, הופעות שזכו להצלחה מסחרית רבה. בהופעות אלו הצטרף ללהקה על הבמה קולין ניומן. ניומן, הנשוי למלכה שפיגל (בסיסטית), הפיק מספר אלבומים של הלהקה.
בינואר 2016 התאחדה הלהקה לחמש הופעות במועדון הבארבי.
במרץ 2019 הוכרז על מספר הופעות נוספות (עם קולין ניומן) שיתקיימו בנובמבר של אותה השנה במועדון רדינג 3, היכל התרבות ופסטיבל SoLow בחיפה.
מחנה סירקין

היסטוריה

"מחנה סירקין" נבנה על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1941 כחלק ממתחם הצבא הבריטי באזור ראש העין. הבסיס שימש את חיל האוויר המלכותי הבריטי עד לעזיבתם את הארץ במאי 1948 ונקרא "RAF Petah Tiqva". משנת 1955 ועד 1968 שכן במקום בית הספר לקצינים בה"ד 1 וכיום ממוקמות בו יחידות שונות של צה"ל.
ב-25 בנובמבר 1945 חדרה קבוצה של לוחמי אצ"ל עם משאיות במסווה של חיילים בריטים לשדה התעופה הבריטי במקום ולקחה שלל כ-70 תת-מקלעים סטן, שתי מרגמות, 5 מכונות ירייה ורימונים רבים.
ב-25 בפברואר 1946, במסגרת התקפת שדות התעופה הבריטיים, חדרה קבוצה של לוחמי לח"י לבסיס ופוצצה שמונה מטוסים של חיל האוויר המלכותי.
בחודש מאי 1948, כבשו לוחמי האצ"ל את הבסיס ואת הכפר הערבי פג'ה הסמוך אליו.
לבסיס ניתן השם "כנף 12 - בסיס אלון" (ע"ש מודי אלון), והתמקמה בו טייסת 101 של חיל האוויר הישראלי שאך הוקם. ב-20 באוקטובר 1949, נוסד בבסיס "בית הספר לטיסה" הראשון של חיל האוויר. קורסי הטיס התקיימו בו עד לחודש מרץ 1955.
בית הספר לקצינים שכן במחנה סירקין בין השנים 1955 - 1968.
ב-5 ביוני 1967, היום הראשון של מלחמת ששת הימים, הופגז הבסיס בתותחי צבא ירדן. בהמשך היום תקפו את הבסיס שני מטוסי הוקר האנטר ירדניים והעלו באש מטוס תובלה מסוג נורד וכמה חיילים נפגעו.

בשנות ה-2000

בשנות ה-2000 החל תהליך פינוי הבסיס כחלק מתוכנית כוללת להעברת בסיסי צה"ל ממרכז הארץ לפריפריה. בשנת 2003 דרש צה"ל לקבל את התמורה העתידית ממכירת הקרקעות במחנה, בסך 750 מיליון דולר באופן מידי. באפריל 2011 אישרה ממשלת ישראל את התוכנית להעברת בסיסי צה"ל לנגב עד סוף 2019, כולל מחנה סירקין, בעלות של 19 מיליארד שקל.
יחידת "עוקץ", ששכנה במקום, הועברה למתקן אדם, לאחר עתירה לבג"ץ שהגישו השכנים]. אגד 167 של מערך הנ"מ, שהיה מוצב בבסיס עד למרץ 2006, עברה לבסיס פלמחים.
נכון לשנת 2019, הבסיס עדיין מאכלס את סיירת מטכ"ל, יחידת יהל"ם, חטיבת המילואים 55 של הצנחנים, ויחידות השייכות למשרד הביטחון].
כמו כן נמצא במקום "המוזיאון לחומרי נפץ בני זמננו" בו נמצאים שרידי מטענים של האויב שבהם נתקלו לוחמי צה"ל למן הקמת המדינה].
מקטע קטן משדה התעופה עדיין משמש כמנחת מסוקים צבאיים.

פיתוח כשכונת מגורים

בפברואר 2017 אישר מינהל התכנון במשרד הפנים תוכנית לבניית 12,000 יחידות דיור בשטח שבו ממוקם המחנה. באפריל 2017 הגישה עיריית פתח תקווה עתירה נגד התוכנית, על רקע מחסור בפתרונות תחבורתיים לשכונה החדשה וחששים מעומסי התנועה שהיא עלולה ליצור עם תוספות יחידות הדיור למרות זאת במרץ 2019  הוועדה הארצית לתכנון ובנייה של מתחמים מועדפים לדיור (הותמ"ל) אישרה להפקיד את התוכנית.
שדרת הוושינגטוניות (טירת צבי)

שדרת הוושינגטוניות בשדה אליהו  - היא שדרת דקלים מסוג וושינגטוניה חסונה לאורך כביש הגישה לשדה אליהו ולטירת צבי שבעמק בית שאן.
השדרה נשתלה על ידי קבוצת חקלאים טמפלרים שהתיישבה בעמק בית שאן, בתחילת המאה ה-20, ועיבדה את אדמות העמק. בהמשך נמכרו האדמות לקק"ל ועליהן התיישבו מקימי טירת צבי ושדה אליהו. השדרה הוכרזה כאתר מורשת והיא מפארת את כביש הגישה ליישוב.
מייזי ויליאמס

ביוגרפיה

מרגרט נולדה בבריסטול, בריטניה. היא מכונה "מייזי" בעקבות דמות מהקומיקס The Perishers. ויליאמס היא הצעירה מבין ארבעה ילדים; שלושת אחיה הגדולים הם ג'יימס, בת' וטד. בשלב מסוים עזבה את בית הספר היסודי בו למדה כדי ללמוד בבית הספר לאומנויות הבמה.

קריירה

תפקידה הראשון היה גילום דמותה של אריה סטארק בסדרה משחקי הכס. על משחקהּ קיבלה ביקורות נלהבות. ויליאמס המשיכה לקטוף מחמאות גם בעונה השנייה, והיא הייתה מועמדת לפרס אמי על הופעה יוצאת דופן לשחקנית משנה בשנת 2012. בגיל 15 הוענק לה פרס פורטל לשחקנית משנה צעירה (והייתה לצעירה ביותר הזוכה בפרס זה).
ויליאמס הופיעה כלורן קיילי בסדרת "הסוד של קריקלי הול" של רשת BBC. באוגוסט 2012, הופיעה במערכון לקראת האולימפיאדה "מצחיק או מת" (Funny or Die) יחד עם פטריק סטיוארט, סיימון פג והשחיין ראיין לוכטה. בשנת 2015 השתתפה במספר פרקים בסדרה דוקטור הו. באותה השנה השתתפה בסרט הקולנוע "בריון ברשת".
ב-2017, השתתפה בסרט המדע-בדיוני "Iboy" בתפקיד: לוסי ווקר. ב-2018 שיחקה בקומדיה הרומנטית "ואז את הגעת", לצד אסא באטרפילד. 
ב-2019, עתידה להופיע בסרטו של ג'וש בון "המוטנטים החדשים" כוולפסביין.

דייזי

ב-1 באוגוסט 2018, ויליאמס השיקה רשת חברתית חדשה בשם "דייזי" לצד דום סטנרי, איתו ייסדה את חברת ההפקות "דייזי הפקות". דייזי פונה לאנשים יצירתיים מעולמות האומנות, האופנה, הטלוויזיה, הקולנוע, הצילום, המוזיקה והספרות. מטרת האפליקציה ליצור שיתופי פעולה בין אנשי היצירה וליצור מסלול אלטרנטיבי לתוך התעשיות היצירתיות. ויליאמס אמרה כי, "המטרה העיקרית שלנו היא ליצור קהילה של אמנים שרוצים לשתף פעולה אחד עם השני, לשתף את העבודות והפרויקטים שלהם ובסופו של דבר לעזור לאנשים עם הקריירה שלהם."
יחסי אוקראינה–הממלכה המאוחדת

היסטוריה

לאחר מלחמת העולם השנייה, אישר ראש ממשלת בריטניה קלמנט אטלי גיוס אוקראינים לעבוד בבתי החרושת בלנקשייר ובחממות בלאה ואלי (מידלסקס/אסקס). מספר גדול של אוקראינים (בעיקר עקורים מן המחנות בגרמניה) הגיעו לבריטניה. האוקראינים שולבו בבריטניה כעובדים וולונטריים אירופיים, בעוד שבויי מלחמה אוקראינים מהצבאות הפולניים והגרמניים שוחררו והתיישבו גם בערים הגדולות של בריטניה.
ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ביקרה באוקראינה ביוני 1990, כאשר היא הייתה חלק מברית המועצות.
אחרי שקיבלה אוקראינה עצמאות מברית המועצות באוגוסט 1991, כוננו יחסים דיפלומטיים בין אוקראינה והממלכה המאוחדת ב-10 בינואר 1992.
עד שנת 2005, נשיאי אוקראינה ביקרו פעמיים בבריטניה; בפברואר 1993 ובדצמבר 1995. ראש ממשלת בריטניה ביקר באוקראינה באפריל 1996. היחסים בין המדינות השתפרו במהלך 2008-2009. ובאותה שנה, נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו ביקר בבריטניה שלוש פעמים; במאי ובאוקטובר 2008 ובינואר 2009.
היחסים בין בריטניה ואוקראינה כיום קרובים מאוד, ומתקיימים ביקורים קבועים בין המדינות, ודיאלוג פוליטי נרחב במגוון סוגיות בינלאומיות.
מאז תחילת המהפכה האוקראינית פרו-רוסית, תמכה בריטניה באופן פעיל באוקראינה, ואף גינתה בפומבי את הפעולות הרוסיות. בריטניה תומכת בצירוף אוקראינה לאיחוד האירופי ולנאט"ו.
מאז תחילת 2014 התקיימו המפגשים הבאים: פגישה בין ראש ממשלת אוקראינה, ארסני יאצניוק ושר החוץ הבריטי ויליאם הייג במהלך ביקורו באוקראינה (3 במרץ), ראש ממשלת אוקראינה יאצניוק נפגש עם ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון בשולי פסגת האיחוד האירופי בבריסל (6 במרץ); פגישה בין נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו עם ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון במהלך הטקסים לציון 70 שנים לפלישה לנורמנדי, כמו גם מספר פגישות בין שרי החוץ של שתי המדינות.

יחסים תרבותיים וכלכליים

בריטניה היא שותפת הסחר העיקרית של אוקראינה, והמשקיעה החמישית הגדולה ביותר באוקראינה.
מפקד האוכלוסין בבריטניה 2001 נרשמו 11,913 אנשים שנולדו באוקראינה כתושבי בריטניה.

יחסים דיפלומטיים

אוקראינה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, וקונסוליה כללית באדינבורו. מאידך, בריטניה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב בלבד.
הטרמינולוגיה של החדית'

הטרמינולוגיה של החדית' (בערבית: مُصْطَلَحُ الحَدِيْث) היא גוף הטרמינולוגיה האסלאמית אשר נוגעת לחדית', ומפרטת את דרגת אמינותם ואת סוגיהם.
אבן חג'ר אל-עסקלאני הגדיר את התחום באופן הבא: "ידיעת העקרונות לפיהם נקבעים איכותם של המוסר ושל המסורה".

טרמינולוגיה המתייחסת למקור של המסורה

מַרְפוּע (مَرْفُوْع) הוא חדית' אשר מיוחס לנביא מוחמד.
מַוְוקוּף (مَوْقُوْف) הוא חדית' אשר מיוחס לאחד מהסחאבה.
מקטוע (مَقْطُوْع) הוא חדית' אשר מיוחד לאחד מהתאבעון.

טרמינולוגיה המתייחסת למספר המוסרים בכל שלב של המסורה

מֻתַוַואתִר (مُتَواتِر) הוא חדית' אשר נמסר על ידי מספר כל כך גדול של אנשים בכל אחד מהשלבים בשרשרת המסירה, עד כדי כך שזה לא ייתכן שהם כולם הסכימו ביניהם על נוסח שגוי.
עזיז (عَزِيْز) הוא חדית' אשר בכל חוליה משרשרת המוסרים ניתן למצוא שני אנשים שונים.
ע'ריב (غَرِيْب) הוא חדית' אשר נמסר רק על ידי אדם אחד בכל אחת מהחוליות בשרשרת המוסרים.
מרב בת שאול

שאלת בכורתה

בפסוק היא מופיעה לאחר שלושת אחיה, יהונתן, ישוי ומלכישוע, אך לפני שמה מצוין שהיא הבכירה.
ייתכן כי היא נולדה רביעית להוריה, וציון הבכורות נועד לציין שהיא הבכירה מבין שתי הבנות (מרב ומיכל). הבנים נמנים לפי סדר לידתם גם אם ביניהם נולדו בנות. אחת הסיבות למניין הבנות היא להבליט את סדר לידתן, כי היו לכך השלכות לגבי השאלה מי מביניהן תינשא ראשונה (הנוהג להשיא את הבנות לפי סדר לידתן).

דוד וגלית

שאול המלך הבטיח את ידה של מרב למי שיביס את גלית במלחמה, ואכן לאחר שדוד הצליח, הציע לו שאול את מרב לאישה. עם זאת, בלבו התכוון שאול שדוד ייפול בשדה הקרב, מבלי שייוודע למרב דבר על כוונותיו. בתום שיחת דוד ושאול לאחר שהכה את גלית, הגיע דוד לחצר המלך שאול, שם הוא התקבל בחמימות ובאהבה על ידי כולם, והנשים שיצאו לקראת שאול המנצח, השכילו לפאר גם את דוד: "הכה שאול באלפיו ודוד ברבבתיו" (שמואל א', י"ח, ז'). העדפת דוד על פני שאול הכעיסה את שאול ועוררה את קנאתו. לכן שאול חיפש דרכים להמית את דוד, ואף ניסה פעמיים להכות אותו בחנית, אך לא הצליח.
כשהגיע מועד ביצוע השידוך לדוד, ניתנה מרב במקומו לעדריאל המחולתי, בנו של ברזילי הגלעדי, אחד מחשובי הגלעד. לא ברור מה הסיבה לשינוי דעתו של שאול בעניין; ייתכן כי ביטול השידוך נועד לפגוע בדוד ולהשפילו בחצר המלך, שכן מאז ניצחונו את גָּלְיָת, מעמדו של דוד היה גבוה משל שאול.
הנרי קאביל

ביוגרפיה

קאביל נולד באי ג'רזי אשר באיי התעלה שמשתייכים לשטחי החסות של הכתר הבריטי. הוא הרביעי מתוך חמישה בנים. אימו מריאן היא עובדת בנק ואביו סוחר בבורסה לניירות ערך. הוא למד במכינת סנט מייקל בסנט סייביור, ג'רזי ואחריה למד בפנימייה בבקינגהאמשייר, אנגליה. הוא החל להשתתף במחזות בית ספר בעת שלמד במכינה. הוא ציין כי אם לא היה הופך לשחקן, היה מתגייס לצבא, או לומד היסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטה, במיוחד אגיפטולוגיה.
קאביל היה מאורס לרוכבת הקפיצות האנגלייה אלן ווייטקר, אך השניים נפרדו ב-2012.  ב-2013 החל לצאת עם השחקנית ולוחמת ה-MMA ג'ינה קראנו, אך ב-2014 השניים נפרדו.
קאביל מתגורר בדרום קנזינגטון, לונדון. הוא אוהד של קבוצת הפוטבול קנזס סיטי צ'יפס.

קריירה

סטפני מאייר, מחברת ספרי דמדומים, דיברה בשבחו של קאביל כמי שיהיה "אדוארד קאלן המושלם" בעיבודים הקולנועיים לסדרת הספרים, אולם לבסוף התפקיד הוצע לרוברט פטינסון בשל העדפת גיל.
בשנת 2005, קאביל היה אחד משני המועמדים הראשיים לגלם את דמותו של ג'יימס בונד בסרט החדש "קזינו רויאל". השני הוא דניאל קרייג, שנבחר, שוב בשל שיקולי העדפת גיל.
החל מ-2013 הוא מגלם את דמותו של קלארק קנט / סופרמן בסרטי היקום הקולנועי של DC "איש הפלדה" (2013), "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" (2016) ו"ליגת הצדק" (2017).  
קאביל שימש כפרזנטור לחברות ביניהן בית האופנה דנהיל, ג'וני ווקר, חברת הסלולר וואווי והחל מ-2018 משמש כפרזנטור של ליין משקפי הגברים של בית האופנה הוגו בוס.
תכנון דינמי

במדעי המחשב, שיטת התכנון הדינמי לבניית אלגוריתם משמשת לפתרון בעיות שאינן ניתנות לפתרון יעיל בשיטת הפרד ומשול נאיבית. (הפותרת בעיה על ידי חלוקתה לתת-בעיות הנפתרות בתורן על ידי חלוקתן לתת-בעיות קטנות אף יותר, עד שמתקבלות בעיות קטנות מספיק שיהיה ניתן לפתור אותן באופן ישיר).
בעיות אלה מתאפיינות בכך שלאחר שחולקו למספר תת-בעיות, יש לתת-בעיות שונות חלקים משותפים. פתרון המבוסס על הפרד ומשול נאיבי פותר את החלקים המשותפים מספר פעמים, פעם אחת עבור כל תת-בעיה, מה שעלול לגרום לכך שהפתרון יתבצע בסיבוכיות גבוהה מאוד.
האלטרנטיבה שמציעה שיטת התכנון הדינמי היא פתרון של כל התת-בעיות אחת אחרי השנייה, כאשר פתרון כל אחת מתת-הבעיות מאוחסן לשימוש עתידי.
מקורם של אלגוריתמים בשיטת התכנון הדינמי הוא בבעיות שיש להן פתרון רקורסיבי, אך הפתרון הרקורסיבי הישיר אינו יעיל, מאחר שהוא דורש פתרון אותן תת-בעיות שוב ושוב. אם מספר תת-הבעיות הקיימות הוא "קטן יחסית", כלומר פולינומי, ניתן לפתור את הבעיה באמצעות תכנון דינמי.
בין הבעיות שלהן תכנון דינמי הוא כלי אלגוריתמי חשוב: חישוב מרחק לוונשטיין, עימוד רצפים בביואינפורמטיקה,  בעיית תרמיל הגב (סיבוכיות זמן פסאודו-פולינומית) וחישוב הסתברות לרצף תצפיות במודל מרקוב חבוי.
מבצע טומבולה

מטרת המבצע

מטרת המבצע הייתה לייסד בסיס באזור בין לה ספיזה לבין בולגונה, בקצהו המערבי של הקו הגותי, בסיוע הפרטיזנים המקומיים, ולגרום נזק גדול ככל הניתן לכוחות של גרמניה הנאצית.

המבצע

בין ה-4 ל-24 במרץ צנחו חמישים חיילים בפיקודו של רוי פאראן שנפל בטעות מהמטוס במהלך הצניחה, ושלאחר שכבר נמלט מהשבי הגרמני פעם אחת, נלחם תחת השם 'מייג'ור פטריק מקגינטי'. החיילים צנחו באזור הר קזנה (רג'ו אמיליה) וסייעו בביצוע משימת "מעטפה" של מנהלת המבצעים המיוחדים, עליה פיקד מייקל ליז. מספר הצנחות של בעלות הברית סיפקו לחיילים נשק שכלל גם פרטיזנים מקומיים ו-70 שבויים סובייטים שנמלטו.
הכוח הצליח לתקוף את המטה הגרמני של הקורפוס ההררי ה-51 ששכן בשתי וילות בגבעות מעל רג'ו אמיליה. באותה תקיפה בליל ה-27 במרץ 1945 ספגו הגרמנים בין 50 ל-60 נפגעים, מהם מספר לא ידוע של הרוגים. מצד בעלות הברית, שלושה אנשי SAS נהרגו, ושבעה נפצעו (ארבעה בריטים, שני איטלקים ורוסי).
ההתקפה בוצעה בו לקול חלילן סקוטי, דייוויד קירקפטריק, שלבש קילט. קירקפטריק התנדב להשתתף במבצע על מנת שיהיה ניתן לזהות את החיילים כבריטים, על מנת שלא יבוצעו פעולות תגמול גרמניות נגד האוכלוסייה המקומית. הדבר אכן סייע לגרמנים לחשוב שהפעולה הייתה פעולה צבאית לגיטימית וכתוצאה מכך לא התקיימו פעולות תגמול נגד האוכלוסייה המקומית.
מבצע טומבולה נמשך עד 23 באפריל והפשיטות במהלכו כללו פגיעה בתשתיות ובמתקנים. חשובה באותה מידה גם הריגתם של 300 חיילים גרמנים ושבייתם של 200, והועברו מתפקידיהם לאבטחת הדרכים באזור, דבר שפגע במאמץ המלחמתי הגרמני. מספר מטוסים של בעלות הברית שהוחבאו על ידי התושבים המקומיים הושבו גם כן לבעליהם.

הנצחה

בספרו "Operation Tombola", פרסם מפקד המבצע רוי פאראן את זיכרונותיו. כן סופר על המבצע גם במיני הסדרה הטלוויזיונית משנת 2004, בשם "Great SAS missions". בנוסף, סדרה שעלתה ב-BBC בשנת 2011 ונקראה Secret War עסקה במעלליהם של רוי פאראן ומייקל ליז באחד מפרקיה.
דייוויד מאמט

קורות חיים

מאמט נולד בפלוסמור (Flossmoor), פרבר של שיקגו, אילינוי, למשפחה יהודית, שמוצאה ברוסיה. אביו היה עורך דין שהתמחה בדיני עבודה ואמו הייתה מורה במקצועה. גירושיהם, כשהיה בן 11, העיבו על ילדותו של הנער. הוא למד במכללת גודארד במדינת ורמונט ואחר כך נסע ללמוד משחק תיאטרון. 
בשנים 1977–1990 היה נשוי לשחקנית האמריקאית לינדזי קרוס, אשר כיכבה בסרטו הראשון, "שם המשחק". למאמט שני ילדים מנישואין אלה, אחת מהן היא השחקנית זושה מאמט, שחקנית המככבת בסדרות מד מן ובנות. מ-1991 הוא נשוי לשחקנית הבריטית רבקה פידג'ן, הצעירה ממנו ב-18 שנים, ואיתה הוא מתגורר כיום במדינת ורמונט ובקיימברידג'. פידג'ן שיחקה באחדים מסרטיו ובהם "העוקץ הספרדי", "סטייט פינת מיין", "אוליאנה" ו"מרדף". לזוג שני ילדים.

יצירתו

מאמט התפרסם בשנות ה-70 בזכות מחזותיו סטיות מיניות בשיקגו ואמריקן בפאלו. ספרו "פסח" (משנת 1995), העוסק בתולדותיה של משפחה יהודית מיוסרת, תורגם לעברית על ידי לאה ששקו בשנת 2001, ויצא בהוצאת גוונים.
ספרו "במבי נגד גודזילה: מאחורי הקלעים של עולם הסרטים" תורגם לעברית על ידי רן לוי בשנת 2010 וראה אור בהוצאת עם עובד.
למאמט מעמד בולט בתיאטרון האמריקאי המודרני, עם שורה של מחזות נודעים, בהם גלנגרי גלן רוס, על כתיבתו זכה בפרס פוליצר לשנת 1984.
מאמט כבש אף מקום בצמרת הקולנוע האמריקאי עם סרטים מוכרים כגון "שם המשחק", "העוקץ הספרדי", "פסק הדין" (אשר בגין התסריט שלו היה מאמט מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ב-1982), "לכשכש בכלב" (עליו היה מועמד, ב-1997, לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר), הדוור מצלצל פעמיים", "הבלתי משוחדים", "דברים משתנים", רונין (תחת שם בדוי) ועוד. הוא גם היה היוצר של סדרת הטלוויזיה המצליחה "היחידה".

דעותיו

מאמט הביע מרבית ימיו דעות שמאל קלסיות, אך לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21 החל נוטה יותר ויותר ימינה, בד בבד עם הזדהותו ההולכת וגוברת עם יהדותו ועם ישראל. בספרו האחרון - "המידע הסודי בדבר התפוררות התרבות האמריקאית" (יוני 2011) הוא מתאר את מעברו זה, האישי - אידאולוגי, מצידה השמאלי של המפה הפוליטית - חברתית האמריקאית, לצידה הימני, תומך במועמדותה של שרה פיילין לנשיאות ארצות הברית ומתנגד בחריפות לבנייתו של המרכז האיסלמי, האמור להיבנות ב"גראונד זירו" בניו יורק. בספרו הקודם - "הבן הרע" (2006) הוא מתאר את השנאה העצמית של היהודים, המגיעה לדעתו לעיתים עד כדי אנטישמיות. בראיון ל"Financial Times" ביוני 2011 הוא טען שהממסד הספרותי הבריטי ה"ליברלי" כתב וכותב מחזות, ספרים ומאמרים ה"מלאים בזוהמה אנטי יהודית". לדבריו "בריטים רבים היו רוצים שישראל תיעלם מהמזרח התיכון רק משום שכל מיני אנשים טוענים טענות מפוקפקות בנוגע לזכויות שלהם על המקום הזה". הוא התייחס בדבריו אלה הן לממסד דהיום והן לסופרי עבר כגון ג'ורג' אליוט ואנתוני טרולופ, שבספריהם הופיעו דמויות יהודיות סטריאוטיפיות מעוררות גיחוך ו/או שנאה.
אריה בראון

קורות חייו

אריה בראון נולד בירושלים, דור שביעי בארץ, צאצא למשפחת ריבלין. גדל בתל אביב. כשרונו המוזיקלי התגלה בילדותו על ידי החזן שלמה רביץ, והוא נחשב ל"ילד פלא" במקהלתו של רביץ. למרות כשרונו, הוא נשלח ללמוד מקצוע בישיבה הטכנולוגית "כפר אברהם" שבפתח תקווה. בצה"ל שירת במודיעין קרבי וכצלם ממטוסים, ובבגרותו ניהל את מחלקת הסידור בדפוס של עיתון "הארץ".
במקביל לעבודתו בעיתון "הארץ", החל לשמש כחזן בבתי כנסת שונים ואף שר בפני החזן משה קוסביצקי. באפריל 1975 זכה במקום ראשון בפסטיבל חזנות. לאחר שירות בחיל השריון במילואים, הועבר לרבנות הצבאית לשמש כחזן. בשנת 1976 החליף את החזן הצבאי הראשי אברהם כרמל, שיצא לגמלאות לאחר ששימש בתפקיד במשך 23 שנים.
מתוקף תפקידו הופיע בראון בטקסים רשמיים רבים של צה"ל ומדינת ישראל, ובפרט בהלוויות ובאזכרות. קולו העמוק של בראון הפך עם השנים מזוהה עם תפילת אל מלא רחמים שנאמרה בטקסי האזכרה הרשמיים של צה"ל. כמו כן השתתף בטקסים הממלכתיים ליום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד ושם. בנוסף לזאת השתתף בראון במסע עם ראש הממשלה יצחק רבין למחנות הריכוז בפולין, אזכרה לחללי הבריגדה היהודית ברוונה שבאיטליה, ברכת שהחיינו מהכותל המערבי בשידור ישיר לכל רחבי העולם בליל חתימת הסכם השלום עם מצרים, הופעה בכל חידוני התנ"ך לנוער יהודי מהעולם ומהארץ ביום העצמאות, הופעה בפני קבוצות תורמים של המגביות השונות, כמו כן ליווה את הלוויתו של ראש הממשלה יצחק רבין.
בימים הנוראים היה נוהג לשמש חזן באחד מבתי הכנסת בארצות הברית. מיד עם פתיחת הגבולות בין הגוש הקומוניסטי למערב, זומן בראון למסע קונצרטים עם חזנים נוספים, מסע מיוחד בגוש הקומוניסטי שזכה להצלחה רבה. 
בשנת 1998 נערך ערב לכבוד בראון בהיכל התרבות בתל אביב, בו השתתפו אמנים רבים, חבריו של בראון, בליווי תזמורת צה"ל. כל ההכנסות מהערב הועברו לקרן לב"י.
אריה בראון היה בעל קול בריטון עוצמתי והקליט מספר תקליטי חזנות ושירה חסידית. שגריר מצרים בישראל כינה אותו "המואזין של צה"ל". 
בראון נפטר ב-30 בדצמבר 2008, כתוצאה מהתקף לב, מעט לפני יום הולדתו ה-75.

הנצחה

אריה בראון היה תושב פתח תקווה. בשכונת הדר המושבות בעיר, נקרא רחוב על שמו.

משפחתו

היה נשוי לזמירה, ואב לשלושה ילדים. בנו, נחום (חומי), שידר ברדיו קול חי תוכניות חזנות. בתו, פנינה, הייתה נשואה למרדכי מירון, בנו של עו"ד אליהו מירון.
גץ פרידריך

תולדות חייו

גץ פרידריך נולד בנאומבורג שבמדינת סקסוניה-אנהלט, כבן לעורך דין ונוטריון. גדל בייושב פרייבורג (אונשטוט) ובשנת 1949 סיים את לימודיו בגימנסיית דום (Dom Gymnasium) שבעיר הולדתו, נאומבורג. עקב מוצאו ה"בורגני" נבצר ממנו ללמוד משפטים כמו אביו ולכן בחר ללמוד בשנים 1949 - 1953 לימודי תיאטרון במכון לתיאטרון בוויימאר.
מאוחר יותר הפך פרידריך לתלמידו ועוזרו של ולטר פלזנשטיין ב"אופרה הקומית" במזרח ברלין. כיהן שם תחילה כדרמטורג ועוזר במאי. את הקריירה שלו כבמאי אופרה התחיל ב-1958 עם קוזי פאן טוטה בוויימאר ואחר כך בוהמה (1959) של פוצ'יני בברלין. כעבור ארבע שנים, ב-1972 עורר הדים בכל עולם האופרה על ידי הפקה שנויה במחלוקת של טנהויזר מאת וגנר בביירוית. מאוחר יותר באותה שנה עקר למערב, יחד עם אשתו השנייה, בעת שעבד על הפקת "ינופה" מאת ינאצ'ק בסטוקהולם.
בשנים 1972–1981 היה מנהל האופרה הממלכתית של המבורג. במקביל כיהן כמנהל הפקות גם בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, כשביים הצגות ראשונות בבריטניה של הגרסה השלמה בשלוש מערכות של האופרה "לולו" מאת אלבן ברג.
בשנת 1981 התמנה לתפקיד המנהל הכללי של הדויטשה אופר ברלין, בה פעל עד מותו בשנת 2000. לאורך השנים ביים שם הפקות רבות. הטביע חותמו כמנהל של האופרה הגרמנית בברלין על ידי חיזוק הלהקה, לרבות זו של אופרטה והנהיג הצגות מקמריות מיוחדות של אופרות.
גץ פרידריך נודע במיוחד בזכות הפקות של יצירותיו של ריכרד וגנר, לרבות "טבעת הניבלונגים" שהוצגה בקובנט גרדן בשנים 1973 - 1976 תחת שרביטו של קולין דייוויס. התפאורה של יוזף סבובודה התרכזה על פלטפורמה הידראולית מסתובבת.
בשנות ה-80 ביים הפקה חדשה של ה"טבעת" עבור האופרה הגרמנית בברלין שכונתה "טבעת "מנהרת הזמן"". קובנט גרדן ייבאה הפקה זו על מנת להחליף את זו שתוכננה על ידי יורי ליובימוב אך נעזבה אחרי הפקתו של "זהב הריין". על ההפקה השנייה של ה"טבעת הניבלונגים" ניצח בשנת 1992 ברנרד הייטינק. היא הוצגה גם בוושינגטון וביפן.
בשנים 1984 - 1993 ניהל גם את ה"תיאטר דס וסטנס" ("תיאטרון המערב") בברלין והחל משנת 1993 פעל גם כבמאי אורח של האופרה של סטוקהולם.
בשנת 1976 ביים פרידריך את הבכורה העולמית במינכן של האופרה "הנסיון" מאת יוסף טל. כמו כן ביים את הבכורות העולמיות של "המלך מקשיב" מאת לוצ'אנו בריו, "מחזה חלום" מאת אינגבר לידהולם ו"רפסודת מדוזה" מאת האנס ורנר הנצה.
מיוזמתו של גץ פרידריך קמה בשנת 1986 קרן האופרה ברלין-אמריקה (ABOF) שמושבה בניו יורק.
גץ פרידריך נפטר בשנת 2000 והובא לקבורה בבית הקברות צהלנדורף בברלין. בנובמבר 2010 קברו הוכרז כמורשת ברלין.
הוא היה נשוי שלוש פעמים: לשחקנית התיאטרון רות מריה קוביצ'ק, ממנה נולד בנו הראשון- אלכסנדר, לרקדנית סיגהילט פאהל, איתה לא היו לו ילדים, ולזמרת קרן ארמסטרונג, שילדה את בנו השני, יוהנס.
איחוד וחלוקה מחדש

במסגרת הסדרתם של תכנון ובנייה בישראל, איחוד וחלוקה מחדש או איחוד וחלוקה חדשה (רהפרצלציה) הוא יישום חדש של תוכנית מפורטת או תוכנית מתאר מקומית. תוכנית לאיחוד של מגרשים סמוכים וחלוקתם מחדש בהתאם לתוכנית החדשה וזאת על מנת לאפשר את פיתוחו של השטח וניצולו המקסימלי לטובת בעלי הקרקע ולטובת הציבור.