רעננה

היסטוריה

ביולי 1912 הוקמה בניו יורק חברת "אחוזה א' ניו-יורק", חברה יהודית-אמריקנית להתיישבות בארץ ישראל, אשר על שמה נקרא הרחוב הראשי בעיר.
בשנת 1920 הגיעו לארץ שני באי-כוח של החברה, יהודה לייב קזן (קסין) והמהנדס ישעיהו ירחע. השניים תרו בארץ ישראל במשך כשמונה חודשים אחר שטח האדמה המתאים ביותר להקמה מושבה חקלאית. לבסוף מצאו שטח מתאים בקרבת כפר סבא.
בתיווכו של חנקין, האגודה רכשה אדמות מהכפר חירבת עזון ובשנת 1921 הוחלט על הקמת היישוב, בבוקר ה-2 באפריל 1922 (ניסן תרפ"ב) עזבו שתי עגלות עמוסות בציוד רב מתל-אביב הקטנה (רחוב לילינבלום פינת רחוב הרצל) לשטח המושבה. תשעת המתיישבים הראשונים הלכו ברגל מאחורי העגלות. ירחע מונה כמנהל המושבה מטעם "אחוזה", וחילק לאנשים את תפקידיהם הראשונים. שני פועלים הלכו לגזום ענפי אקליפטוסים מחורשה בכפר-סבא לבניית סוכה שתשמש כמטבח וחדר אוכל.
בימים הראשונים עסקו המתיישבים בחפירת באר מים, לאחר כשבועיים של חפירה נמצאו מים בעומק של 38 מטרים. 
ירחע הסתייע בשני פועלים ששימשו כקוונים ובמכונת מדידה שהביא עמו מארה"ב לצורך מדידת הקרקע וחלוקתה לחלקות בנות כ-50 דונם כל אחת.
בראשיתה הוקמה רעננה כמושבה חקלאית. גידולי טבק ומשק החלב היו הענפים החקלאיים העיקריים שעליהם התבססו המתיישבים הראשונים. הכניסה לענף ההדרים, בסוף שנות העשרים של המאה ה-20, הייתה נקודת ציון בהתפתחותה של רעננה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא התאושש ממשבר קשה והמשיך להיות הענף המוביל ברעננה במשך שנים רבות
בראשית ימיה נקראה "רעננִיה", כפי שהציעו מייסדיה בארצות הברית. שכניה הערבים של המושבה קראו לה "אמריקייה" (אמריקה הקטנה), שכן רוב תושביה באותם ימים דיברו אנגלית ובאו מניו יורק. לבסוף החליטו מתיישביה הראשונים לבחור בגרסה עברית, ושמה נקרא "רעננה".
בשנת 1925 הונחו יסודותיו של בית העם, המשמש כבית העירייה וב-2008 אף עבר שיפוץ ושימור מקיף. המימון לבנייתו בא מתרומות ששלחו חברי אגודת "אחוזה א' ניו-יורק". בנייתו הושלמה בשנת 1927, ועד מהרה הפך למוקד החיים הציבוריים והחברתיים של המושבה הצעירה. רוכזו בו מזכירות המושבה, בית הכנסת, בית הספר, גן הילדים וסניף הדואר הראשונים. הרחוב הראשי היה כבר אז רחוב אחוזה. הוא חצה את המושבה והיה ציר תנועה לכוון הרצליה ממערב וכפר סבא ממזרח. מרחוב אחוזה יצאו שלושה רחובות לכיוון צפון: "אחד העם", "עקיבא" ו"בורוכוב", ושלושה רחובות לכיוון דרום: "רמב"ם", "יהודה הלוי" ו"הרצל". לאורך רחובות אלו חולקו המגרשים למגורים ולחקלאות בין חברי המושבה, רחובות אלו קיימים עד היום.
נושא הביטחון ליווה את המושבה רעננה מראשיתה. בעיקר חששו מהשבט הבדואי אבו קישק שאוהליו שכנו מדרום לרעננה. עם הכפר הערבי חירבת עזון, ששכן מצפון למושבה, הייתה בדרך כלל שכנות טובה. בשנת 1928 הוקם ברעננה סניף ההגנה ובפרוץ מאורעות תרצ"ו (1936) כבר היו כ-300 חברים בשורותיו.
בשנת 1936 הוכרזה רעננה כמועצה מקומית על ידי השלטון הבריטי ובשנת 1937 הוקמה ברעננה יחידת גפירים שהייתה כפופה למשטרה הבריטית. 
ב-12 בנובמבר 1947 (כ"ט בחשוון תש"ח) תקפו חיילים בריטים בית בפרדס על יד רעננה בו נערך קורס לימוד נשק לצעירים, מטעם לח"י. בהתקפה נרצחו ארבעה חניכים בני 16–18 ומדריכם בן ה-19.
במלחמת העצמאות החלו תושבי הכפר הערבי חירבת עזון ששכן צפונית למושבה להתפנות מיזמתם כבר בדצמבר 1947. לאחר קום המדינה במאי 1948 גורשו שאר הערבים שנותרו בכפר, בתיו נהרסו, ואדמותיו סופחו מאוחר יותר לשטח העיר. בשלהי שנות ה-80 הוקם על חורבותיו הקאנטרי קלאב העירוני וחלק מאזור התעשייה.
בשנת 1951 הוקמה מצפון למושבה מעברת כפר נחמן, בה שוכנו כ-3000 עולים. בשנת 1957 התמזגה המעברה עם המועצה המקומית של המושבה, ועד 1964 עברו בהדרגה תושבי המעברה לדיור קבע ברעננה עצמה, בהרצליה וברמת גן.
בשנת 1982 הוכרזה רעננה לעיר.
כיום רעננה היא עיר מפותחת ומתקדמת שזכתה בפרסים ותארים, כגון "העיר הירוקה בישראל".
בשנת 2000 זכתה עיריית רעננה בראשות זאב בילסקי באות "אביר איכות השלטון" מטעם התנועה למען איכות השלטון בישראל.
ב-29 בספטמבר 2005 הוכרזה העיר רעננה בתואר "קהילה בטוחה" בידי ארגון הבריאות העולמי, ובכך הפכה העיר הראשונה בארץ ובמזרח התיכון שזכתה בתואר זה. באותו היום הוכרז בית הספר היסודי "שקד" בעיר כ-"בית הספר הבטוח" הראשון בישראל, בגין הקניית ערכי בטיחות ובריאות לתלמידי בית הספר.
ב-18 ביוני 2019 נערך מצעד הגאווה הראשון ברעננה, בהשתתפותם של כ-2000 צועדים, בהם ראש העירייה המכהן חיים ברוידא.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים ברעננה 73,999 תושבים (מקום 23 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.6%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, לרעננה דירוג של 8 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 84.4%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 12,299 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
רבים מתושבי העיר הם עולים חדשים ממדינות דוברות אנגלית, מאמריקה הלטינית, מארגנטינה, מברית המועצות לשעבר ומצרפת. ברעננה ישנה קהילה דתית גדולה מאוד, ובה גם יוצאי צרפת ומדינות אנגלו-סקסיות. כמו כן פועלות קהילות לא אורתודוקסיות ובהן קהילת רענן-בית שמואלי של התנועה ליהדות מתקדמת וקהילת עמיתי של התנועה המסורתית. הקהילה הדתית מתגוררת בצפון העיר והקהילה החילונית בדרומה.
רבה הראשון של רעננה היה הרב אפרים סוקולובר. לאחר מכן כיהן חתנו הרב שלמה מלץ כרב הראשי האשכנזי, לצד הרב יצחק חיים פרץ אשר מכהן כיום כרב העיר.

תחבורה

שני כבישים מהירים עוברים צמוד לעיר, כביש 4 ממזרח וכביש 531 מדרום.
רחובה הראשי של העיר, רחוב אחוזה, הוא כיום חלק מכביש 541, אחד מצירי הרוחב החשובים בשרון הדרומי שמקשר בין צירי האורך הארציים - כביש 2, נתיבי איילון וכביש 4.
בעיר שתי תחנות רכבת: תחנת הרכבת רעננה – דרום ותחנת הרכבת רעננה – מערב.
בעבר, כחלק מהמערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב, תוכנן להעביר ברחוב אחוזה קו רכבת קלה -"הקו הצהוב". בשנת 2006, הושלם התכנון הראשוני של הקו, כקו מזין לקו האדום, היוצא מבני ברק לצפון תל אביב, רמת השרון, הרצליה ושתי שלוחות לרעננה וכפר סבא, אורכו המתוכנן אז היה כ-26 ק"מ, עם 48 תחנות. התכנון המפורט של הקו אושר ב-2010 בתוכנית מתאר ארצית 23א שינוי 4. בתוכנית זו, משיקולי עלות, פוצל הקו לשנים, בצפון - ברעננה וכפר סבא, כקו מערכת אוטובוסים מהירה (BRT – Bus Rapid Transit) שקיבל את השם "הקו הוורוד" ואילו שאר התוואי כרכבת קלה "הקו הצהוב". בשנת 2014, נאלצה חברת נת"ע להכריז על הקפאת הפרויקט עקב סירובו של ראש עיריית רעננה דאז, זאב בילסקי, להנפיק אישורי בנייה לפרויקט. בילסקי שנבחר לתפקידו באוקטובר 2013 התנגד לתוואי הקו שעובר ברחוב אחוזה ברעננה.

מוזיקה

עיריית רעננה פועלת לקידום המוזיקה מתוך תושביה. בעיר הוקם מועדון "המרתף" אשר מתקיימות בו הופעות ותחרויות המעודדות את תושבי העיר להשתתף בהן ואף להופיע בפארק במערב העיר ביום העצמאות כפרס ללהקות המצליחות. בשנת 2013 זכתה הלהקה המקומית "צפוף באוטו" בתחרות יום העצמאות, להקת "The Major 7" זכתה בתחרות בשנת 2011, ובשנת 2015 זכתה להקת "חד עם" בתחרות עם תרגומים לעברית של שירים מוכרים.
סצנת הראפ בעיר כוללת יוצרים מקומיים כמו DWCZ וניבו.
את רעננה מייצגת בתחום המוזיקה הקלאסית סימפונט רעננה. שהיא תזמורת סימפונית הפועלת בעיר, בניהולה של אורית פוגל-שפרן ובניהולו המוזיקלי של עומר מאיר ולבר. מקום משכנה של התזמורת הוא המשכן למוזיקה ואמנויות שבעיר.
כמו כן פועל מרכז המוזיקה העירוני רעננה, אשר בו נמצאת התזמורת הסימפונית הצעירה רעננה בניצוחו של גיא פורת.
במרכז המוזיקה התחנכו מוזיקאים קלאסיים רבים כגון דניאל אקטע, יובל חן והאחים הנגנים הפסנתרן רואי רנן והחלילן שוני רנן.

אזורי תעשייה

בחלקה הצפוני של העיר פועל אזור תעשייה ומסחר המכונה "קריית אתגרים", המשתרע על פני 900 דונם, בו פועלים עסקים וחברות היי-טק בהן HP‏, NICE, אמבלייז, NCR (לשעבר ריטליקס), SAP, קומברס וטקסס אינסטרומנטס, וכן שוכן "קניון רננים", וחנויות רבות, בתי מלאכה, מסעדות, מקומות בילוי ועוד.
בסמוך לצומת רעננה, על שטח של 120 דונם, שוכנים משרדיהן של חברות היי-טק ותקשורת מובילות בישראל ובעולם, בהן אמדוקס, המשרדים הראשיים של מיקרוסופט ישראל ועוד. כמו כן נמצאת במקום התחנה המרכזית של רעננה, המשמשת כציר מעבר מרכזי לאלפי עוברים ושבים בכל יום.
העירייה מפעילה מינהלת עסקים כחלק מרצונה להקפיד על רמת שירות גבוהה הניתנת על ידי הרשות המקומית לתושבים ולבעלי העסקים בתחומה, להעמקת הקשר בינה ובין הגופים העסקיים והכלכליים הפועלים בה וזאת על ידי שמירה על תחזוקה שוטפת, מענה לפניות דרי הפארק ושמירה על הקשר עימם, פיתוח תשתיות, שילוט, גינון, פיקוח ואבטחה ואף שיווק, ארגון כנסים ויזמות.