google/wiki40b huggingface dataset:
נמשים (אלבום)

הפקה

קדמו ליציאתו הסינגלים "טיפה", "כאן אני עומדת" ו"נמשים". הסינגל "טיפה" זכה להצלחה גדולה בתחנות הרדיו ובטלוויזיה, ו"נמשים" להצלחה גדולה עוד יותר. הסינגל הגיע למקומות גבוהים במצעדים השבועיים בתחנות הרדיו (ביניהן גלגלצ ורשת ג') ואף בתוכנית "המבוקשים" של ערוץ 24. לשירים "טיפה" ו"נמשים" צולמו גם קליפים.
השיר "חוץ ממך" המופיע באלבום, תורגם והוקלט לגרסה נוספת בשפה האנגלית NO ONE ELSE, והוא מושמע בפרסומת של בר רפאלי ונועם טור לחברת "פוקס". עוד נכלל באלבום, השיר "אינך מבקש דבר" ("למי שאינו מאמין") שכתבה לאה גולדברג וכן גרסת כיסוי לשירה של להקת בוטן מתוק בקרקס "יום עדין".
על כל העיבודים באלבום היו אחראים אמילי קרפל, תומר אדם לנצינגר וניר אוורבוך.

אמנים משתתפים

הפקה מוזיקלית ועיבודים: תומר אדם לנצינגר וניר אוורבוך - סינתים, מקלדות, פסנתר, תכנות תופים, תכנות מחשב. אלי נחום - גיטרה חשמלית, בס. ניר מנצור - תופים
אמן אורח: אסף אמדורסקי דואט "בין השורות". אמן אורח: סמי בירנבך "עונות". יונתן לוי - בס.
כופין על מידת סדום

כופין על מדת סדום הוא כלל הלכתי ולפיו כאשר אדם אינו מסכים לעשות לחברו חסד שאינו כרוך בשום טרחה, הפסד או צער, בית הדין כופה את האדם לעשות לזולת את החסד.

מקור

אנשי סדום היו מתנהגים ברשעות, לא היו מעניקים צדקה כלל ולא היו עושים טובה לאף איש, לא היו מעוניינים באורחים גם באופן שהדבר לא עלה להם ממון. כבר בפרקי אבות מוזכרת "מידת סדום" לפי דעה אחת, על מי שאומר "שלי שלי ושלך שלך", "יש אומרים זו היא מדת סדום". הם היו רעים ואכזריים.

הכלל

הכלל תקף הן ב"שב ואל תעשה", כאשר אדם דר בחצר חברו, חצר שאינה עשויה להשכיר, והאדם דר שם במקום לשכור דירה אחרת, קיימת דעה כי כופים את בעל הבית לוותר על כסף השכירות, מכיוון שמדובר במידת סדום ואכזריות, שהרי ממילא לא היה משכיר את הדירה לאף איש ולא נגרם בדירת האדם השני כל נזק, דין זה הוא מדין תורה. אך מדין תורה אין לכפות אדם להעניק את חפציו מדין "כופין על מדת סדום", שכן בכך אנו פוגעין במידת הבעלות של האדם, ומתקנת חכמים ניתן לכפות אדם להעניק מנכסיו כאשר אין לו בכך שום הפסד, לדוגמה שני שותפים שבאו לחלוק ניתן לכפות אותם לחלוק בצורה שחלקו של השותף יגיע במקום שיש לו כבר חלקת שדה אחרת.
אם יגרם לאדם הפסד מועט, אין כופין אותו, אפילו אם מדובר בטרחה גופנית לא גדולה.

אקטואלי

יש הפוסקים כי בערים שבהן יש התנגדות לעירוב חצירות על ידי אנשים המתנגדים לעירוב מטעמים שלהם, יכול כח בית דין לזכות לאוסרים את פת העירוב, מדין כופין על מדת סדום. שהרי המתירים בוודאי מותרים לעשות עירוב לעצמם לפי פסק רבניהם, ואין ביד כוח האוסרים לאסור עליהם, וממילא כופין על מדת סדום ומזכין להם את העירוב על ידי בית דין.
אסטריקס והקלחת

תקציר העלילה

יוליוס קיסר מגייס כספים כדי לצייד את לגיונותיו לקראת כיבושים חדשים, אך עקב מחסור בכסף  הוא מחליט להטיל מסים חדשים על הגאלים.
מנהיג השבט הגאלי שעל ההר, מוסרגמישיקס, מבקר בכפר של אסטריקס עם קלחת (שהכילה במקור מרק בצל) מלאת כסף, במטרה להחביא שם את הכסף מגובי המס הרומים, שכן בכפר גרים גאלים העשויים ללא חת, השואבים כוח על-אנושי משיקוי פלא שרוקח כהן העץ אשפיקס. מנהיג הכפר, לוחמאמיקס, מסכים למרות סלידתו ממוסרגמישיקס שמשתף פעולה עם הרומאים כאשר נוח לו, ומטיל על אסטריקס לשמור על הקלחת. אחרי סעודה חגיגית נשבע לוחמאמיקס בכבוד הכפר שהקלחת והכסף שבה יהיו בטוחים.
בבוקר שלמחרת מגלה אסטריקס שהכסף נעלם. מועצת הכפר, בראשותו של לוחמאמיקס, מטילה על אסטריקס גלות מכיוון שנכשל במשימתו וכתוצאה כך כבוד הכפר חולל. אובליקס וכלבו הנאמן מבריקס, מצטרפים לאסטריקס בגלותו על מנת לעזור לו להחזיר את הכסף ולטהר את שם הכפר, כדי שיוכל לחזור אליו.
אחרי ניסיונות כושלים להרוויח כסף באמצעות תקיפת המחנה הרומאי, תקיפת הפונדק שהקימו הפיראטים, מסחר, מאבק בגלדיאטורים, הימורים, משחק בתיאטרון ושוד בנק שאין בו ססטרציה אחת לרפואה, מחליטים אסטריקס ואובליקס ללכת למוסרגמישיקס להודות בכשלונם. 
בדרך לכפר של מוסרגמישיקס מגלים השניים שיירה של גובה מס רומאי. השניים תוקפים אותו ולוקחים את הכסף שגבה, ושופכים אותו לקלחת. שמחים בכך שהצליחו למלא את הקלחת, אסטריקס מריח לפתע את הכסף ומגלה שיש לו ריח של מרק בצל. הוא מסיק מכך שזהו הכסף שנתן לו מוסרגמישיקס למשמר. הוא ואובליקס הולכים עם הקלחת מלאת הכסף לכפרו של מוסרגמישיקס שם אסטריקס חושף את מזימתו של מוסרגמישיקס: הוא גנב את הכסף ושילם אותו לרומאים כדי למצוא חן בעיניהם, בידיעה שאסטריקס וכפרו יחזירו לו סכום זהה, ובכך למעשה הם יהיו אלה שישלמו את המס לרומאים. מוסרגמישיקס תוקף את אסטריקס בדו-קרב חרבות וכמעט מביס אותו, אך צוק הסלע עליו הוא עומד מתמוטט והקלחת עם הכסף נופלת על ספינת שודדי הים של זקנאדום. אסטריקס מציל את מוסרגמישיקס ובכך סוגר את חובו. הוא ואובליקס חוזרים לכפר, החוגג את שובם ואת טיהור שם הכפר - שכן בזכותם כבודו לא חולל.
דיון וייטרס

ראשית חייו

וייטרס נולד וגדל בפילדלפיה, פנסילבניה. עם סיום לימודיו התיכוניים, החל וייטרס ללמוד באוניברסיטת סירקיוז ולשחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המתמודדת בחטיבת החוף האטלנטית של ליגת המכללות (נקראת גם ה-ACC).
בסירקיוז שיחק וייטרס לצידו של בן דודו סקופ ג'רדיין. כפרשמן לא הצליח וייטרס להפוך לבורג מרכזי ברוטצית השחקנים ותרם 6.6 נקודות ב-16.3 דקות בממוצע, וקלע שיא אישי של 18 נקודות מול אוניברסיטת מרקט בסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות בכדורסל, אך לא הצליח למנוע את הפסדה של סירקיוז והדחתה מהטורניר. 
כסופומור החל וייטרס לקבל קרדיט רב יותר מג'ים בוהיים, מאמנה של הקבוצה. הוא שותף ב-24.1 דקות ותרם 12.4 נקודות למשחק, שני בקבוצה רק לכריס ג'וזף, וסייע לקבוצתו להעפיל עד לשלב רבע הגמר של טורניר אליפות המכללות, לראשונה מאז 2003.

קליבלנד קאבלירס

לאחר שנתיים בליגת המכללות, העמיד עצמו וייטרס לבחירה בדראפט ה-NBA. הוא נבחר במקום הרביעי על ידי קליבלנד קאבלירס וכבר בעונתו הראשונה הפך לשחקן חמישייה במקומו של אנתוני פארקר שפרש. הוא תרם לאורך עונת הרוקי שלו 14.7 נקודות, כולל שיא קריירה של 33 נקודות מול סקרמנטו קינגס, ואף נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, אולם קליבלנד סיימה את העונה עם 24 ניצחונות בלבד מול 58 הפסדים ולא העפילה למשחקי הפלייאוף. 
לקראת עונת 2013/2014 פוטר ביירון סקוט, מאמן הקבוצה, ותחתיו מונה מייק בראון. וייטרס רשם 15.9 נקודות לאורך העונה, אך קליבלנד נכשלה שנית במאמצה להעפיל למשחקי הפלייאוף, ואף נודע במהלך העונה על סכסוך שהתגלע בין וייטרס לקיירי אירווינג.

אוקלהומה סיטי ת'אנדר

בינואר 2015, לאחר כשנתיים וחצי בקליבלנד, נשלח וייטרס לאוקלהומה סיטי ת'אנדר כחלק מטרייד משולש עם ניו יורק ניקס. בפלייאוף 2016 העפיל עם הת'אנדר לגמר האזור המערבי, בו הודחה הקבוצה על ידי גולדן סטייט ווריורס בתוצאה 3–4.

מיאמי היט

לקראת עונת 2016/2017 חתם על חוזה במיאמי היט, ושנה לאחר מכן חתם בקבוצה על חוזה נוסף ל-4 עונות.

סטטיסטיקות קריירה

נכון לסוף עונת 2018/2019.‏
בומברדייה איירוספייס

תולדות החברה

בשנת 1986 רכשה בומברדייה את יצרנית המטוסים קנדאייר (Canadair). קנדאייר; שהוקמה בשנת 1944 הייתה חברה מפסידה בבעלות ממשלתית. בשנת 1989 רכשה בומברדייה את יצרנית המטוסים האירית; שורט ברדרס (Short Brothers). בשנת 1990 רכשה את יצרנית מטוסי המנהלים מקנזס, לירג'ט שפשטה את הרגל. ובשנת 1992 רכשה את חברת הבת של בואינג דה הבילנד קנדה.
חטיבת המטוסים של בומברדייה, אחראית כיום ליותר ממחצית ההכנסות שלה. המטוסים הפופולריים ביותר שלה הם הדאש 8, CRJ100/200/440 ו-CRJ700/900/1000 האזוריים. כמו כן מייצרת החברה גם את המטוס האמפיבי בומברדייה 415, ואת מטוסי המנהלים; גלובל אקספרס, והצ'לנג'ר. מפעל הייצור של מטוסי המנהלים נמצא בויצ'יטה, קנזס.
כיום מפתחת החברה את מטוס הדגל החדש שלה; הCSeries, המטוס אמור להחליף את מטוסי ה-MD-80, ו-737-600/700 של בואינג, A318 ו-A319 של איירבוס ו-E-190 של אמבראר.
ה-CSeries הוא מטוס חסכוני בדלק, על פי פרסומים של בומברדייה, המטוס יחסוך כ-20% דלק בכל טיסה יחסית למתחרות. לקוח ההשקה חברת התעופה הגרמנית לופטהנזה, הזמינה 60 מטוסים מדגם זה.
באוקטובר 2012 חתמו בומברדייה ונציגים של ממשלת קוריאה הדרומית, על עסקה במסגרתה תפתח בומברדייה בשיתוף היצרנית הקוריאנית Korea Aerospace Industries, מטוס נוסעים אזורי מונע במנועי טורבו-פרופ, ובו 90 מושבים. תאריך ההשקה של מטוס זה מתוכננת לשנת 2019.
בנובמבר 2012 הודיעה בומברדייה, כי חתמה על העסקה הגדולה בתולדותיה. במסגרת העסקה תספק בומברדייה לחברת התעופה השווייצרית וויסטה-ג'ט (VistaJet), ‏56 מטוסי מנהלים בשווי כולל של 3.1 מיליארד דולרים. העסקה כוללת אופציה ל-86 מטוסים נוספים.

המחלוקת עם אמבראר

מסוף שנות התשעים נמצאות אמבראר הברזילאית ובומברדייה בסכסוך. בומברדייה ואמבראר השולטות על שוק מטוסי המנהלים יחד (כל אחת על כ-40%), מאשימות זו את זו בקבלת סבסוד מנוגד לכללי התחרות החופשית. בשנת 1999 הטיל ארגון הסחר העולמי על ברזיל קנס של 1.6 מיליארד דולר בפריסה על מספר שנים, כמו כן דרש הארגון בפסק הדין שלו מברזיל וקנדה להפסיק את מימון החברות.
אסיניוס קוודראטוס

גאיוס אסיניוס קוודראטוס (בלטינית: Gaius Asinius Quadratus) היה היסטוריון יווני-רומי, שחי במחצית הראשונה של המאה ה-3.

מוצאו

אסיניוס קוודראטוס היה סנאטור רומי. הוא היה בנו של גאיוס יוליוס אסיניוס קוודראטוס, שהיה אחיהם של גאיוס אסיניוס רופוס (נולד סביב שנת 160) ושל גאיוס אסיניוס קוודראטוס פרוטימוס  (נולד סביב שנת 165), פרוקונסול של אכאיה  בסביבת שנת 211 או בשנת 220. הוריהם של האחים הללו היו גאיוס אסיניוס ניקומאכוס (נולד בסביבת שנת 135) ואשתו ודודניתו יוליה קוודרטילה (נולדה בסביבת שנת 145) (או אולי אסיניה מרקלינה, צאצאית של משפחתו של גאיוס אסיניוס פוליו ), וסביהם היו גאיוס אסיניוס רופוס  (איש חשוב בלידיה שנעשה סנאטור רומי בשנת 136) ואשתו יוליה.

אזכור ירושלים ב"פרתיקה"

בספר התשיעי של "פרתיקה" מציין אסיניוס את "סולימה" – "עיר של אשורים, שנוסדה לאחר כיבוש בית המקדש בירושלים". "סולימה" היה שם נפוץ עבור ירושלים ("היירוסולימה"), ואין שום מידע על עיר בשם זה באשור. אסיניוס רומז בדבריו אלה שפליטים יהודים מירושלים הקימו את העיר הזו, קשר שמקורו כנראה במסורת יהודית. כמו כן, ייתכן והשם "אשורים" אינו מופיע כאן בשימוש מדויק, והקהילה המדוברת הייתה יכולה להיות בבבל. אותה מסורת יהודית ככל הנראה קישרה את הקמת העיר הזו עם חורבן בית המקדש הראשון וגלות בבל. אסיניוס התייחס להקמת העיר בתוך תיאורו את אחת המלחמות בין רומא לפרתיה.
אזור תעשייה

אזור תעשייה הוא אזור, לרוב ביישובים עירוניים ולעיתים גם ביישובים קטנים, המיועד למפעלי תעשייה, בתי מלאכה, מוסכים וכדומה, ועסקים המשרתים מפעלים אלה, כגון מסעדות.
בהקמת אזור תעשייה נדרשת תשומת לב מיוחדת לטיפול במטרדי רעש וזיהום המאפיינים תעשייה כבדה.

היסטוריה

לאחר המהפכה התעשייתית הוקמו אזורי תעשייה לצד מסילות רכבת או נמלי-ים או נמלי-נהר, בתחילת המאה ה-21 החלו להקים אזורי תעשייה לצד כבישים מהירים או שדות תעופה.
רבים מאזורי התעשייה העירוניים קלטו במרוצת הזמן גם שמושי קרקע אחרים כגון מסחר, משרדים (בהם משרדים לתעשיית היי-טק, המשקפים את השינוי במאפייני המושג "תעשייה"), ושירותים אחרים. חלק מאזורי התעשייה התפתחו באזורים שבמקור לא נועדו למיקום תעשיות.

סוגים של אזורי תעשייה

אזור תעשייה סגור מיועד בדרך כלל עבור חברות ייצור ממשלתיות או תשלובת מפעלים הפועלים במסגרת אחת.
פארק תעשייה הוא אזור תעשייה (או מתחם באזור תעשייה) שמבני התעשייה בו מוקמים ומנוהלים על ידי יזם יחיד, העוסק בהשכרתם או במכירתם של מבנים אלה, ומספק להם שירותים שונים, המאפשרים למפעלים חדשים השתלבות נוחה יותר.

בישראל

אזור תעשייה בישראל מוקצה כחלק מתכנון עירוני, בתוכניות מתאר מחוזיות או ארציות, כאזור שנועד להקמת מפעלי תעשייה מסוגים שונים. כללי הבינוי וחלוקת המגרשים בתוך אזור התעשייה נקבעים בתוכניות מתאר מקומיות ובתוכניות בניין עיר (תב"ע).
בעבר אזורי תעשייה נמצאו בעיקר בתחומם של שטחים עירוניים. באמצע שנות ה-70 תחת הנהגתו של שר התעשייה חיים בר לב, החל משרד הכלכלה בהקמת אזורי תעשייה בין-עירוניים. במסגרת זאת הוקמו באמצע שנות ה-70, אזור התעשייה במגדל תפן, אזור התעשייה ליד מחניים, נאות חובב ומישור אדומים. כן הוחל בתכנון אזור התעשייה אלון תבור, אזור תעשייה בגבעת המשוריין ליד צומת כברי ואזור תעשייה ליד קיבוץ לביא.
שחרור מצה"ל

שחרור משירות חובה

מרבית החיילים משתחררים מצה"ל בתום שירות החובה שלהם. למתגייסים עד 30 ביוני 2015 תקופת השירות הייתה 24 חודשים לנשים ו-36 חודשים לגברים (שמורכבים מ-30 חודשי חובה על פי החוק ועוד 6 חודשים חובה על פי תקנות חירום). בעקבות אישור המלצות ועדת שקד, למתגייסים החל מ-1 ביולי 2015 משך השירות לגברים קוצר בארבעה חודשים ועומד על 32 חודשים. על פי המתווה הרב-שנתי לתקציב הביטחון, למתגייסים החל משנת 2020, יקוצר השירות בחודשיים נוספים ויעמוד על 30 חודשים. למי שנקרא לשירות חובה כשגילו מעל 27 שנים, תקופת השירות קצרה יותר. לכל חייל מוזן במערכת של חיל השלישות תאריך תום שירות - תת"ש. ישנם גורמים שונים המביאים לדחיית מועד השחרור או הקדמתו.
גורמים להארכת משך שירות חובה: התנדבות לשירות קבע, התנדבות לשירות ארוך שאינו בתנאי קבע וימי תב"ן - תקופה בלתי נמנית.
גורמים לקיצור משך שירות חובה: קבלת פטור משירות מסיבות רפואיות, נפשיות ואי התאמה לשירות. גיוס מראש למסלול מקוצר, כגון מתנדבי חו"ל וחיילי חוק טל. כמו כן ישנה אפשרות לקיצור שירות על ידי הגשת בקשה מתאימה. בנוסף, ישנם שחרורים מרוכזים המקצרים את השירות לתקופה של עד שבועיים למי שנכלל בהם.

שחרור משירות קבע

בדומה לשחרור חיילי החובה, לאחר שמסתיימת התקופה שעליה חתום איש הקבע, ואין ברצונו או ברצון המערכת הצבאית להאריך את שירותו, איש הקבע משתחרר באופן דומה לשחרור חיילי חובה. כחלק מהתהליך מקבל המשתחרר תעודת שחרור משירות קבע אך אין זכאות לחופשת שחרור, קורסי שחרור והתאמות נוספות שנועדו להקל על המעבר לחיים האזרחיים.

שחרור משירות מילואים

באופן כללי כל חייל המסיים שירות סדיר נכנס למערך המילואים עד לקבלת פטור. חיילות פטורות משירות מילואים אלא אם כן חתמו בהתנדבות, בדרך כלל לשם קבלה לתפקיד מסוים, או אם תפקידן בשירות החובה נחוץ גם לצורך שירות מילואים (לדוג' תפקיד טכני). מתנדבי חו"ל וחיילים המשתחררים עקב קבלת פטור משירות פטורים משירות מילואים, ומקבלים תעודת פטור ממילואים בעת שחרורם משרות סדיר.
ישנם גורמים שונים בגינם נפטר אדם משירות המילואים: גיל, מספר ילדים, מצב רפואי ונפשי ועוד.
בעבר עמד גיל הפטור ממילואים לפי חוק שירות ביטחון על 54 לגבר ו-38 לאשה, ואולם לא ניתן היה לזמן חייל מילואים מעל גיל 41 שעדיין משרת ביחידה קרבית לפחות עשר שנים, וחייל מילואים מעל גיל 48 שבעבר שירת ביחידה קרבית לפחות עשרים שנה, אלא אם נתן הסכמתו לכך. לאורך השנים הקדים צה"ל מיוזמתו את הגיל המרבי שבו נקראים גברים חיילי מילואים לשירות, כך שגיל הפטוֹר (המוקדם) לגברים הועמד על 40 לחיילים, 42 לקצינים קרביים, 45 לקצינים עורפיים, 48 למשרתים במערכי הגמ"ר (הגנה מרחבית) וביחידות מחוץ לצבא, ו-51 לרופאים. בחוק שירות המילואים, שנכנס לתוקף ב-1 באוגוסט 2008, הופחת גיל הפטוֹר החוקי לגברים משירות מילואים, והוא עומד מאז על 40 לחיילים, 45 לקצינים, ו-49 לתפקידים מסוימים שקבע שר הביטחון באישור ועדת החוץ והביטחון (בעיקר תפקידים במערך הרפואה, נהגי כלי רכב כבדים, מכונאים וטכנאים).
עד לאמצע שנות התשעים שירות נשים במילואים היה נדיר. עם פתיחת מקצועות צבאיים רבים בפני נשים, נדרשו חיילות רבות להסכים לשירות מילואים לאחר שחרורן כתנאי לקבלת תפקידים מסוימים. נשים משרתות במילואים עד לגיל 38 או עד הריון ראשון, הקודם מביניהם. אם כי יש יחידות המשחררות את הנשים ממילואים מוקדם יותר, על פי מכסת התקנים הנדרשת ביחידה. בניגוד לשירות חובה, נישואי האישה אינם מקנים לה פטור משירות מילואים.
שחרור משירות המילואים נעשה בהודעה של יחידת המילואים לחייל המילואים, ללא צורך בפעילות כלשהי של חייל המילואים. לעיתים מלווה השחרור בטקס ביחידת המילואים.
קיש אבי שאול

קִישׁ הוא דמות מקראית - אביו של שאול, המלך הראשון בממלכת ישראל המאוחדת ובנו של אביאל בן-צרור בן-בכורת בן-אפיח.
הוא מוזכר בשמואל א': "וַיְהִי-אִישׁ מבן ימין (מִבִּנְיָמִין), וּשְׁמוֹ קִישׁ בֶּן-אֲבִיאֵל בֶּן-צְרוֹר בֶּן-בְּכוֹרַת בֶּן-אֲפִיחַ--בֶּן-אִישׁ יְמִינִי:  גִּבּוֹר, חָיִל" (ספר שמואל א', פרק ט', פסוק א').
מסופר כי קיש שלח את בנו בעקבות אתונותיו שאבדו, ובדרך זאת הגיע שאול אל שמואל הנביא, אשר משח אותו למלך.
ייתכן שקיש, אבי שאול, הוא אותו אדם המוזכר בין אבותיו של מרדכי היהודי במגילת אסתר: " אִישׁ יְהוּדִי, הָיָה בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה; וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי, בֶּן יָאִיר בֶּן-שִׁמְעִי בֶּן-קִישׁ--אִישׁ יְמִינִי." (מגילת אסתר, פרק ב', פסוק ה').
האדופ

ארכיטקטורה

הארכיטקטורה מורכבת מ-Master ורכיבי עיבוד המעבירים לו מידע. ב-Master מתקבלות תוצאות ומופקת תוצאת העיבוד.
תוכנת Hadoop מחולקת לשלושה פרויקטי ליבה ולפרויקטים נוספים המשלימים אותם, היוצרים ביחד את המוצר השלם.

משתמשים

ב-Hadoop משתמשות חברות תוכנה רבות וידועות במיוחד לצורך ניהול כמויות גדולות של נתונים באינטרנט. בין המשתמשים רשתות חברתיות מקוונות ומנועי חיפוש. למעשה Hadoop הופך לסטנדרט דה-פקטו בתחומו לאחר שיצרנים מובילים רבים משתמשים בו ככלי אסטרטגי ויצרנים מובילים אחרים הכריזו על שימוש בו בעתיד הקרוב.
בין המשתמשים הבולטים בתוכנה ניתן למנות את Yahoo!‎, פייסבוק, אמאזון, IBM, טוויטר, PayPal, אמריקה און ליין ועוד. EMC, מיקרוסופט ואורקל הכריזו על שימוש עתידי ב-Hadoop במסגרת הפתרונות שלהם ל-Big Data.
Cloudera היא חברה בולטת המבססת את מוצריה על Hadoop בתוספת מוצרי קוד פתוח נוספים.
דייוויד דין

דייוויד בארי צ'ארלס דין (אנגלית: David Barry Charles Dein; נולד ב-7 בספטמבר 1943) הוא פעיל כדורגל אנגלי שכיהן בתפקיד סגן היושב-ראש במועדון הכדורגל ארסנל ובהתאחדות הכדורגל האנגלית. בין אוקטובר 2006 למאי 2007 דין כיהן גם בתפקיד יושב-ראש קבוצת מועדוני הכדורגל האירופיים הידועה בשם G-14. באוגוסט 2007 מכר דין את מניותיו בארסנל לחברת רד אנד וייט הולדינגס הלונדונית.
דין מתגורר בשכונת טוטרידג' שברובע בארנט, והוא חבר פעיל בקהילה היהודית של צפון לונדון.

ארסנל

דין כיהן כדירקטור בהנהלת ארסנל בין 1983 ל-2007. הוא התמנה לתפקיד זה לאחר שרכש 16.6% ממניות המועדון תמורת 292,000£ (מאוחר יותר הוא מכר חלק משמעותי מהמניות לדירקטור דני פישמן). שנה אחת לאחר מכן הוא התמנה לתפקיד סגן היושב-ראש. דין היה אחראי על נושאי הכדורגל במועדון, והיה פעיל באופן אישי בהעברת שחקנים ובמשא-ומתן על חוזים שבו ניצל את קשריו הרבים בעולם הכדורגל. דין היה אחד מהאנשים שקידמו את מינויו של המאמן האלמוני ארסן ונגר ב-1996, החלטה שהתבררה כמוצלחת לאור הישגיו של המאמן הצרפתי.
דין סייע בהכנסת ארסנל לקבוצת ה-G-14 היוקרתית בשנת 2002, ובאוקטובר 2006 התמנה לתפקיד יושב-ראש הקבוצה. דין תמך רבות בכדורגל נשים, ובמקביל לתפקידו כסגן יושב-ראש ארסנל הוא כיהן גם בתפקיד נשיא מועדון הכדורגל ארסנל ליידיס.
ב-18 באפריל 2007 נחשף כי דין עזב את הנהלת ארסנל בעקבות מה שהוגדר כ"חילוקי דעות בלתי ניתנים לגישור" עם יתר חברי ההנהלה. באותה תקופה נטען כי העזיבה הייתה על רקע רצונו של דין למכור את המועדון לאיש העסקים האמריקני סטן קרונקי. חברי ההנהלה האחרים חתמו על הסכם משותף שבו התחייבו כי הם לא ימכרו את מניותיהם במשך שנה מיום החתימה, והם הביעו את רצונם לשמור על מניותיהם גם מעבר לתקופה שעליה חל ההסכם. חודש אחד לאחר מכן דין חדל מלכהן בתפקיד יושב-ראש ה-G-14, והוחלף על ידי ז'אן-מישל אולס מאולימפיק ליון.
באוגוסט 2007 פורסם כי דין מכר לחברת רד אנד וייט הולדינגס, הנמצאת בבעלות המיליארדר הרוסי אלישר אוסמנוב ושותפו פרהאד מושירי, את 9,072 המניות (14.58%) שברשותו תמורת 75 מיליון לירות שטרלינג. דין התמנה לתפקיד היושב-ראש בחברה, שהיא בעלת המניות הגדולה ביותר בארסנל מלבד חבר המנהלים.

ההתאחדות לכדורגל

ב-1986 נבחר דין לחבר בהנהלת הפוטבול ליג, ובעקבות כך צורף גם למועצת ההתאחדות לכדורגל. דין היה אחד מיוזמי הקמת הפרמייר ליג בשנת 1992. שיא הקריירה שלו בהתאחדות היה משרת סגן היושב-ראש בשנת 2000, והוא החזיק במשרה זו עד לארגון מחדש של הנהלת ההתאחדות בשנת 2004. לאחר מכן הוא נבחר מחדש להנהלת ההתאחדות כנציג הפרמייר ליג.
דין היה אחד מהאנשים המרכזיים שפעלו לטובת מינויו של סוון-גוראן אריקסון לתפקיד מאמן נבחרת אנגליה, וב-2006 הוא היה חלק מהפאנל שתפקידו היה למנות מאמן במקום אריקסון. דין הציע את לואיס פליפה סקולארי, אך ההתאחדות בחרה לבסוף בסטיב מקלארן ממידלסברו.
דין כיהן בהנהלת ההתאחדות עד ה-2 ביוני 2006, והיה אחד מארבעת הנציגים של מועדוני הפרמייר ליג. הוא הוחלף על ידי דייוויד גיל ממנצ'סטר יונייטד. מהלך זה בוצע יום אחד לאחר שהתפרסם כי משטרת בלגיה חקרה בעבר פרשיית שחיתות הקשורה לארסנל ולמועדון הכדורגל בוורן.
בדיווחים התקשורתיים באותה תקופה נטען כי אין קשר בין הפרשיה שנחקרה על ידי המשטרה הבלגית לבין החלפתו של דין, וכי הסיבות האמיתיות הן התנגדותו להטלת איסור על מועדונים לשלם משכורת לסוכני שחקנים וכשלונו להביא למינויו של סקולארי לתפקיד מאמן הנבחרת. התאחדות הכדורגל חקרה את הפרשיה והגיעה למסקנה כי הנהלת ארסנל לא הפרה כלל כלשהו מהתקנון, ומאוחר יותר אושרה הקביעה על ידי פיפ"א.
דין כיהן כנציג הפרמייר ליג בוועדת תחרויות המועדונים של אופ"א.
קרל מריה דימלובר

תחילת דרכו

דימלובר נולד ב-27 במאי 1896 בעיר פרייסינג שבקיסרות הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, וב-1916 הגיע לדרגת לוטננט. במהלך המלחמה הוא עוטר בשתי הדרגות של צלב הברזל ובאות הפציעה השחור. ב-1919 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ועם פירוקו של הצבא הקיסרי הצטרף לרייכסווהר, ופרש ממנו ב-1920. בינואר 1921 הצטרף למשטרת בוואריה, ושרת כמפקד מחלקה. כבר ב-20 בפברואר 1922 הצטרף למפלגה הנאצית וקיבל את מספר החבר 4.439. ב-1 ביוני 1933 הועלה לדרגת האופטמן במשטרה. ב-1 במאי 1934 הצטרף לאס אה, וקיבל דרגת שטנדרטנפיהרר, אך ב-15 במרץ 1935 עבר לאס אס וקיבל דרגה נמוכה יותר של אוֹבר-שטורמבאנפיהרר. מספר החבר שלו באס אס היה 252.392. מאפריל של אותה שנה היה מפקד גדוד ברגימנט הפאנצרגרנדיר אס אס ה-3 "דויטשלנד", וב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר ומונה למפקד רגימנט האס אס "גרמאניה".

אחריתו

ב-16 במאי 1945, לאחר סיום המלחמה, נכנע דימלובר לצבא הבריטי, ונחקרה מעורבותו בפשעי מלחמה כנגד יהודים בפולין. ב-17 במאי 1948 הוא שוחרר מהמעצר. ב-1950 הצטרף דימלובר לארגון HIAG - ארגון של וותיקי הוואפן אס אס. ב-1955 הוא עזב את הארגון לאחר ריב עם נשיאו דאז קורט מאייר. הוא נפטר בכפר סיסהאופט ב-18 במרץ 1988 בגיל 91.
בני מר

קורות חייו

בני מר נולד במשפחה דתית-לאומית וזכה לחינוך תורני. עד גיל הבר מצווה חי בתל אביב, אחר כך עבר עם משפחתו לבני ברק, והשלים שם את לימודיו בבית ספר תיכון ובישיבה תיכונית. עם חזרתו לתל אביב, למד באוניברסיטה הפתוחה והשלים לימודי יידיש בחוג ליידיש באוניברסיטה העברית בירושלים.
בני מר החל את דרכו הספרותית כמבקר אמנות, ופרסם שורה של מאמרי ביקורת, על ספרות בעיקר. בתוך כך גם החל לפרסם תרגומים מיידיש ומצרפתית. בשנת תשע"ה-2015 זכה בפרס מנדלי מוכר ספרים.
עיון (עיר מקראית)

עִיוֹן הייתה עיר מקראית, באזור שיועד לשבט דן בצפון נחלת שבט נפתלי, ואשר בשל היותה על גבול הצורים והצידונים, ידעה כיבושים רבים.
תחילה, העיר נזכרת בתיאור כיבושי בן הדד הראשון הארמי בממלכת ישראל: "וַיִּשְׁמַע בֶּן-הֲדַד אֶל-הַמֶּלֶךְ אָסָא, וַיִּשְׁלַח אֶת-שָׂרֵי הַחֲיָלִים אֲשֶׁר-לוֹ עַל-עָרֵי יִשְׂרָאֵל, וַיַּךְ אֶת-עִיּוֹן וְאֶת-דָּן וְאֵת אָבֵל בֵּית-מַעֲכָה".
לאחר מכן, נזכרת בתיאור כיבושי תגלת-פלאסר השלישי מלך אשור: "בִּימֵי פֶּקַח מֶלֶךְ-יִשְׂרָאֵל בָּא תִּגְלַת פִּלְאֶסֶר מֶלֶךְ אַשּׁוּר, וַיִּקַּח אֶת-עִיּוֹן וְאֶת-אָבֵל בֵּית-מַעֲכָה וְאֶת-יָנוֹחַ וְאֶת-קֶדֶשׁ וְאֶת-חָצוֹר".
בתקופת המשנה והתלמוד נזכרת נוקבתא דעיון, כנקודה הצפון-מזרחית של ארץ ישראל בתחום שהחזיקו עולי בבל.
שמה של העיר הקדומה השתמר לפי הסברה בעמק עיון, המכונה בערבית "מרג' עיון", הסמוך מצפון לדן ולאבל בית מעכה.
יהוסף שוורץ הציע כי משמעות המילה "נוקבתא" שבמקורות חז"ל היא "עמק צר", כאשר הכוונה היא לאפיק נחל עיון העובר ליד מטולה.
מקום העיר עצמה טרם זוהה בוודאות, ויש המציעים את "תל דבין" שבמרכז עמק עיון, בו נמצאו שרידי חומות וחרסים החל מתקופת הברונזה.
נראה כי העיר נזכרת כבר בכתבי המארות המצריים מראשית המאה ה-18 לפני הספירה, וכן ברשימת הערים של תחותמס השלישי מתחילת המאה ה-15 לפני הספירה.
מספר טלפון וירטואלי

מספר טלפון וירטואלי (Direct inward dialing), הוא מספר טלפון קווי או נייד רגיל למראית עין. ייחודו הוא בעובדה שאין לו שיוך קבוע למכשיר טלפון מסוים. המספר למעשה רשום ברשת מפעיל התקשורת המספק את שירות המספר הווירטואלי, והלקוח יכול בכל רגע נתון להחליט לאן יגיעו השיחות, למשל לשלוחה מסוימת במרכזייה במשרד, טלפון נייד, תא קולי, פקס וכו'.

שימושים

הרעיון המקורי היה לאפשר ללקוחות עסקיים בעלי מרכזייה דיגיטלית להגדיר מספרי טלפון ישירים לשלוחות, אך כיום גם לקוחות פרטיים נהנים משירותים אלו. חברות הסלולר, לדוגמה, מציעות שירות מספר טלפון וירטואלי. לדוגמה, אפשר לשייך מספר טלפון נוסף לקו הסלולרי ולפרסם אותו במודעה למכירת הרכב; לאחר שהרכב נמכר, ניתן לבטל את מספר הווירטואלי וכך לא נחשף מספר הטלפון האישי.
בעידן האינטרנט והגלובליזציה עלה הצורך לשירותי מספר וירטואלי גם מחוץ לגבולות המדינה. לדוגמה, חברת אשראי רוצה לספק שירות טוב יותר ללקוחותיה ורוצה לפרסם מספרי טלפון להתקשרות אל שירות הלקוחות במדינות רבות, אך אין לחברה סניפים או עובדים באותן מדינות. הפתרון הוא שירות מספר וירטואלי בכל אחת מאותן המדינות, המפנה את השיחה באמצעות רשת האינטרנט בטכנולוגיית VOIP למרכזייה של החברה.
ניתן למצוא היום ספקי שירות שמציעים שירותי מספרים וירטואליים במדינות רבות בעלות חודשית נמוכה.
בורסת מוסקבה

היסטוריה

הבורסה הוקמה ב-19 בדצמבר 2011 ממיזוגן של בורסות MICEX ו-RTS שהוקמו בתחילת שנות ה-90. המיזוג נועד לפשט את המסחר ולקדם תוכניות להפיכת מוסקבה למרכז כלכלי בינלאומי. הבורסה חידשה פעילותה ביולי 2012 כבורסה מאוחדת. מפעילת הבורסה השלימה את הנפקתה בציבור ב-15 בפברואר 2013 וגייסה 15 מיליארד רובל רוסי (498 מיליון דולר). ההנפקה, שהייתה לגדולה ביותר במוסקבה הפכה את מפעילת הבורסה לאחת ממפעילות הבורסות הגדולות באירופה במונחי שווי שוק. ביולי 2014 הבנק המרכזי של רוסיה, אחת ממחזיקות הבעלות על הבורסה, השלימה את מכירות 12% מחלקה לציבור, כאשר לפי החוק הפדרלי הרוסי הבנק היה מחויב למכור את כל אחזקותיו בבורסה המוסקבאית עד 1 בינואר 2016, אך זה טרם נעשה והבנק המרכזי עדיין מחזיק אחוזים מסוימים בבורסה.
בנובמבר 2017 מדד MICEX שינה את שמו למדד MOEX Russia.

מחזיקות ומפעילות הבורסה

הבורסה המוסקבאית נמצאת בבעלות הבנק המרכזי הרוסי (11.75%), סברבנק (9.9%), ונשטורגבנק (8.4%), הבנק האירופי לשיקום ופיתוח (6.1%) הקרן הרוסית להשקעות ישירות (5%).

שוקי המסחר

מדי יום נסחרות בבורסה ניירות ערך של למעלה מ-800 תאגידים וחברות רוסיות, לרבות מניות של 250 החברות הגדולות ביותר במדינה, ביניהן גם גזפרום, רוסטלקום וסברבנק, לוקאויל, רוסנפט ובנק VTB, כשכולן יחד בעלות שווי כולל של כ-20 טריליון רובל (כ-500 מיליארד דולרים). בבורסה נמכרות מניותיהן של כ-300 חברות רוסיות.
האנציקלופדיה הרוסית הגדולה

האנציקלופדיה הרוסית הגדולה (ברוסית: Большая Российская энциклопедия) היא אנציקלופדיה רוסית ב-30 כרכים שהחלה לצאת לאור בשנת 2004. האנציקלופדיה נכתבת ומפורסמת בחסות האקדמיה הרוסית למדעים לאחר צו נשיאותי שהוציא נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בשנת 2002. העורך הראשי של האנציקלופדיה הוא נשיא האקדמיה הרוסית למדעים יורי אוסיפוב. צוות העורכים כולל 80 חברי האקדמיה. 
הכרך הראשון, שהוצא לאור בשנת 2004 מוקדש לרוסיה, ומתוכנן להוציאו מחדש כל חמש שנים. בין 2005 ל-2011 יצאו לאור 18 כרכים.