google/wiki40b huggingface dataset:
שני שאולי

ביוגרפיה

נולדה ברמת גן. אמה היא השחקנית והזמרת עירית ענבי. לאחר מעבר משפחתה להרצליה, הצטרפה ללהקת המחול "התנועטרון". בילדותה השתתפה בסדרת הקלטות "שירים קטנים" בקלטות מספר שלוש ושמונה ביחד עם אחותה עדי. באותן שנים הקליטה ג'ינגלים שונים לרדיו. שיחקה בתפקיד מרי במחזמר "אוליבר טוויסט", בבימויו של מנחם גולן, שהוצג בחנוכה בשנת 1999, בהשתתפותם של צחי נוי, רינת גבאי ושלמה בראבא. בתיכון למדה במגמת תיאטרון "היובל" וסיימה תעודת בגרות עם שבע יחידות תיאטרון.
את שירותה הצבאי עשתה בלהקה של המשטרה הצבאית.
החשיפה הטלוויזיונית הראשונה לה זכתה, הייתה בתוכנית המציאות שנועדה ללהק למחזמר "גריז".
שאולי היא בוגרת בית הספר לאומנויות הבמה ב"סמינר הקיבוצים". במסגרת הלימודים, הופיעה במספר הפקות. ביניהן, "ברונו" על פי עיין ערך: אהבה מאת דויד גרוסמן, תיאטרונטו שהוצג בהבימה ובמופע "לה מריפוסה" - מופע תיאטרון מחול שהמשיך להופיע ב"קאמרי 4" במשך שנתיים, ואף ייצג את ישראל בפסטיבלי תיאטרון בשאנגחאי ובפולין. ההצגה האחרונה בה לקחה חלק במסגרת הלימודים הייתה "המערב הפרוע" בבימויו של סיני פתר שנכנסה להתיאטרון הערבי-עברי ביפו .
לאחר לימודיה ב"סמינר הקיבוצים", הוסיפה ולמדה פיתוח קול אצל שוש רייזמן, חדווה מלר וחיים פנירי; קורס משחק מול מצלמה אצל מיכל בת-אדם ורותי דייכס ולימודי מחזות זמר אצל עידן ליפר.
בין השנים 2008 –2011 השתתפה במספר הצגות ילדים, ביניהן: פינוקיו בתפקיד פינוקיו, בבימויו של אבי דור, "המסע אל הכוכב" בכיכובו של יובל שם-טוב וב"לג'ירפה נתפס הצוואר", בהתיאטרון שלנו, בתפקיד העכברה. כמו כן, שיחקה לצד עירית ענבי, חני נחמיאס ואושיק לוי בהצגת הילדים "שמלת השבת של חנה'לה", שביים עידן עמית והשתתפה בהפקה המוזיקלית של רוני וייס ואבי קורן "החתול במגפיים", בתפקיד הנסיכה, לצידם של שולה חן, ושמיל בן ארי. השתתפה גם ב"חלומות מתוקים" בבימויו של קובי מחט. כמו כן במסגרת סל תרבות ארצי שיחקה בהצגה "אלימות רשת" בבימוי ניצן כהן.
במסגרת תיאטרון השעה הישראלי שיחקה בהצגה "מייד אין איזרעל" בבימוי רענן פררה ומשה בן שושן.
נטלה חלק בהפקה "ספר לי סיפור" ל-HOT VOD Young.
בשנת 2011 הצטרפה לתיאטרון הקאמרי. ההפקה הראשונה בה לקחה חלק היה המחזמר "קברט" בבימויו של עמרי ניצן. בהמשך, השתתפה במחזמר "קזבלן" בבימויו של צדי צרפתי בתפקיד "שרינה".
לאחר מכן השתתפה ב"סיפור הפרברים" בבימויו של צדי צרפתי, לצד רונה-לי שמעון, ומשי קלינשטיין, שם שחקה את קונסוואלה הפרטוריקנית.
החל מ-2018, שאולי משחקת בתפקיד מימזי במחזמר "מצחיקונת" בבימויו של צדי צרפתי, לצד מיה דגן, ועמוס תמם. החל ממרץ 2018 גילמה את תפקיד ג'ודי במחזמר "שורת המקהלה" בבימויו של צדי צרפתי, ולאחר מכן הופיעה בתור אנט במחזמר שיגעון המוזיקה בתיאטרון הקאמרי.
השתתפה גם במופע "You Won't Survive on Broadway If You Don't Have Any Jews" מווסט אנד, כשזה הוצג במוזיאון תל אביב לאמנות.
כמדבבת, העניקה את קולה לדמויות בסרטים "אסטריקס ומערכת האלים", "הקול בראש" ו"בית".
לקט ופרט

מקור המצוות

מצוות הלקט והפרט נזכרות בפרשת קדושים שבספר ויקרא: 
וּבְקֻצְרְכֶם אֶת קְצִיר אַרְצְכֶם לֹא תְכַלֶּה פְּאַת שָׂדְךָ לִקְצֹר וְלֶקֶט קְצִירְךָ לֹא תְלַקֵּט: וְכַרְמְךָ לֹא תְעוֹלֵל וּפֶרֶט כַּרְמְךָ לֹא תְלַקֵּט לֶעָנִי וְלַגֵּר תַּעֲזֹב אֹתָם אֲנִי ה' אֱלֹוהֵיכֶם
— ספר ויקרא פרק י"ט, פסוקים ט'-י'
בנוסף לכך, בפרשת אמור שנמצאת גם היא בספר ויקרא, נשנתה מצוות הלקט:
וּבְקֻצְרְכֶם אֶת קְצִיר אַרְצְכֶם לֹא תְכַלֶּה פְּאַת שָׂדְךָ בְּקֻצְרֶךָ וְלֶקֶט קְצִירְךָ לֹא תְלַקֵּט לֶעָנִי וְלַגֵּר תַּעֲזֹב אֹתָם אֲנִי ה' אֱלֹוהֵיכֶם
— ספר ויקרא בפרק כ"ג, פסוק כ"ב

דיני המצוות

מצוות הלקט והפרט דומות זו לזו במהותן, ואף דיניהן דומים:

לקט

מצוות הלקט נוהגת בכל מיני התבואה, הקטנית והירק החייבים במצוות פאה.

פרט

מצוות הפרט נוהגת רק בכרם ענבים, ולא בשאר האילנות. המילה 'פרט' היא מלשון פְרַט או פריט, ומובנה: ענב בודד, ולא קבוצת ענבים. 
משמעות מצוות הלקט והפרט היא שאם נופלת שיבולת או שתיים, או ענב אחד או שניים, בעת קציר התבואה או בציר הענבים, אסור לבעל השדה או הכרם, או לפועל שעובד מטעמו, לאסוף את מה שנפל, אלא עליו להשאירם לעניים. לעומת זאת, אם נפלו שלוש שיבולים או יותר, או שלושה ענבים או יותר, אין זה נחשב ל'לקט' ו'פרט', ורשאי בעל הבית לאוספם, ואסור לעניים לקחתם לפני שיספיק ללקטם.
רק בעת קציר השדה קיימת מצוות הלקט, אך התולש בידיו שיבולים, ונפלו שיבולים מידיו לארץ - הן אינן נחשבות לקט, ושייכות לבעל השדה. כמו כן, אם השיבולים נפלו מידיו מחמת גורם חיצוני ולא נפילה טבעית כדרך הקציר, כגון שידו נדקרה מקוץ בעת הקציר, ומחמת הדקירה הרפה מהשיבולים שאחז בהן ונפלו מידיו אחת או שתיים לארץ - אין עליהן דין לקט. כיוצא בדבר גם בעניין מצוות הפרט, אם לא בצר כדרך הבוצרים, ונפל ענב מידו - אינו פרט. וכן אם הסתבכה ידו בענפי הגפן, ובעקבות זאת נפל האשכול מידו ונפרטו ממנו ענב או שניים - אינם פרט, ושייכים לבעל הכרם.
Ora Tour

רקע

בסוף אוגוסט 2012 הוציאה ריטה אורה את אלבום הבכורה שלה, Ora, שסיבוב ההופעות נועד לפרסם. בנוסף לכך, יצאה אורה בשנת 2013 לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה "Radioactive Tour", שגם מטרתו הייתה לסייע להפצת האלבום.
את המופעים בסיבוב ההופעות פתחו איגי אזליה והוואנה בראון.
חזי שירזי

קריירה

הופעת הבכורה שלו בליגה הראשונה הייתה בעונת 1986/1987 במשחק בין בני יהודה לבית"ר נתניה. בעונת 1989/1990 זכה עם בני יהודה באליפות המדינה היחידה שבה זכתה עד כה, תחת הדרכתו של גיורא שפיגל, ולצידם של משה סיני, יוסי זאנה ורוני לוי.
לקראת עונת 1991/1992 עבר להפועל תל אביב ושיחק במדיה שלוש עונות, תחת הדרכתו של משה סיני ששימש כמנג'ר שחקן. בעונתו האחרונה במועדון שיתף פעולה עם שחקן נוסף שהגיע מבני יהודה, חיים רביבו, וסייע לקבוצה להעפיל לגמר גביע המדינה. במדי הפועל תל אביב כבש שירזי 29 שערי ליגה, ובסך הכל 38 שערים בכל המסגרות.
לקראת עונת 1994/1995 עבר שירזי לקבוצת הפועל צפרירים חולון, ובעונת 1996/1997 הצטרף למכבי חיפה, עמה זכה בגביע המדינה בעונת 1997/1998.
בהמשך שיחק שירזי גם בהפועל באר שבע, אותה עזב במהלך עונת 1998/1999 וחזר לבני יהודה. בשנת 2001 ירד עם בני יהודה לליגה הלאומית, אך נשאר בקבוצה וסייע לה לסיים במקום השני בעונת 2001/2002 ולשוב לליגת העל לאחר עונה אחת.
שירזי הופיע פעם אחת במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול ארצות הברית ב-17 ביוני 1997.
בשנת 2004 פרש ממשחק פעיל לאחר 18 עונות כשחקן מקצוען, מתוכן שיחק בליגה הראשונה 17 עונות ובמדי בני יהודה שיחק 11 עונות.
לאחר סיום הקריירה כשחקן, מילא תפקידים שונים במועדון בני יהודה, כמו מאמן קבוצת הנוער של המועדון, עוזר מאמן של הקבוצה הבוגרת וסקאוט.

חיים אישיים

אחיו הצעיר היה מאמן הכדורגל ניצן שירזי, אשר היה מאמנו בבני יהודה בעונתו האחרונה בקריירה. בן דודו הוא המאמן ניסן יחזקאל.
מצבת יגיד עליו רעו

מצבת יגיד עליו רעו היא מצבת קבר שהייתה סמוכה לקברו של רבי נתן נטע שפירא בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב, אשר צוינה לבנו - יצחק שפירא, אך במהלך השנים יוחסה לדמות אגדית שנקברה באורח פלאי על ידו.

המצבה

בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב, סמוך לקברו של  רבי נתן נטע שפירא, הייתה קיימת מצבה ועליה נוסח ספינקסי אפוף הוד. הנוסח שעל גבי המצבה עבר גלגולים שונים, ובשלב כלשהו הועלתה השערה אודות זיהוי הנקבר תחתיה, אך במהלך מלחמת העולם השנייה נעקרה המצבה והושחתה, ושוב חזרה אלמוניותו של הנקבר תחתיה בנוסח המצבה.
בשנת ה'תרנ"ט צוין נוסח המצבה על ידי חיים דב פרידברג:
"ציון לנפש חיה פה מצאנו

לדעת שמה לריק יגענו

יען נמצא קבור באשמנים

ותמחנה אותותיו מרוב שנים

כן יגיד עלי' רעו גאון עוזנו

מגלה עמוקות ומגיה חשכנו

כי רב כבודו בשם תפארת

להשאר בדור דורים למזכרת

גבאי הח"ק זאת אל לבם השיבו

ומצבה חדשה על קברו הציבו

תקב"ץ לפ"ק לבריאת ארץ ושמים"
פרידברג, על פי פנקס החברה קדישא ועל פי יוהאן כריסטוף וולף , מציין את זהותו של הנקבר תחתיו: הרב יצחק שפירא, בנו של רבי נתן נטע.
לאחר חצי יובל, בשנת ה'תרפ"ד, הוקמה המצבה מחדש, ונכתב עליה הנוסח הישן עם תוספת - לזיהוי הנקבר תחתיה:
"נתחדשה ע"י ראשי קהלתנו מש' תרפ"ד

וכפי הנראה מכתבי ... קדמוניות

נקבר פה הר' יצחק בהג' מו'

נתן שפירא זצ"ל בעל מגלה עמוקות

נפטר בדמי ימיו בן כ"ה שנים

בר"ח שבט ת"ט לפ"ק תנצב"ה"
במהלך מלחמת העולם השנייה נעקרה המצבה ממקומה והושחת הכיתוב שעליה. לאחר המלחמה, עם שיפוץ בית הקברות הוצבה המצבה מחדש, אך במיקום אחר בתוך שטח בית הקברות - שלא בסמיכות ממש לקברו של רבי נתן נטע שפירא. הכיתוב שעליה מטושטש, וכיום חלקה התחתון - ובו זהותו המשוערת של הנקבר תחתיה - אינו קריא. על מקום הכיתוב שמלפנים מופיע באופן בולט הכיתוב: "יגיד עליו רעו".
אף פעם לא מאוחר

תוכן

ארבעה ידוענים בגיל מתקדם, אחרי קריירה ארוכה וענפה, יוצאים יחד למסע תרמילאים מתועד בוייטנאם, בתאילנד ובמדינות נוספות במזרח.

משתתפים

מנחה: יואב רבינוביץ'
יהודה פאפו

הרב יהודה פאפו ("בן פל"א"; ? – י"ב בניסן ה'תרל"ג, 1873) היה מרבני ישיבת המקובלים בית אל בירושלים. תרגם ללאדינו את הספר "פלא יועץ" שכתב אביו, הרב אליעזר פאפו.

ביוגרפיה

נולד בסיליסטרה שבבולגריה, בנו של הרב אליעזר פאפו. נשא לאשה את בתו של רבי מאיר חיינסון פאז'ו מסרייבו. עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בירושלים. היה מרבני ישיבת המקובלים בית אל. נהג לחתום "בן פל"א".
עסק בהוצאת ספרי אביו ותרגם ללאדינו את הספרים פלא יועץ (וינה, 1870-1872). הוציא לאור את ספרו של אביו "חסד לאלפים" (סלוניקי, תר"א) והוסיף עליו חלקים משלו. נמנה עם הרבנים שחתמו על הסכם הכוללות בעדה הספרדית בירושלים.
תקופה מסוימת התגורר בחברון ולאחר מכן שב לירושלים. בתקופת שבתו בחברון התגלעה מחלוקת בין הכוללות, ובעקבות זאת הוציא את הקונטרס "שבר פושעים" (ירושלים, דפוס ישראל ב"ק, תרכ"ב).
נפטר בי"ב בניסן ה'תרל"ג, יום לאחר פטירת בנו מאיר. בנו, רבי אליעזר פאפו, הספיד את אביו ואחיו בעיתון "החבצלת": "לזאת יחרד לבי ולב כל שומע תצילנה אוזניו, על אב ובן נאספו כאחד בכ"ד שעות, הלא הגדתי לכם מהמאורע האיום ונורא". השניים נקברו בסמיכות בהר הזיתים.
על מצבתו נכתב: איש אלוקים קדוש, רב משרשיא, מבני עליה, חסידא ופרישא, ראשון לכל דבר אשר בקדושה, הרב המופלא וכבוד ה' מלא".
בנו, אליעזר פאפו, היה מחכמי ירושלים.
סמל מצרים

היסטוריה

ה"עיט של צלאח א-דין" הוצג בתחילה כסמל של מהפכת הקצינים החופשיים ב-1952. גרסת הסמל עם המגן (בצבעי דגל מצרים) הושקה בתקופת הנשיא מובארכ, ב-1984. בהפיכה במצרים בשנת 2011, העיט בסמל הפך מזוהה עם משטר מובארכ.
אנג'ליקה ואן ביורן

אנג'ליקה סינגלטון ואן ביורן (באנגלית: Angelica Singleton Van Buren‏; 13 בפברואר 1818 – 29 בדצמבר 1877) הייתה אשת בנו של הנשיא השמיני של ארצות הברית מרטין ואן ביורן.
אנג'ליקה נישאה לבנו של הנשיא, אברהם ואן ביורן (Abraham Van Buren) בשנת 1838 ובשנת 1839, עם שובם של בני הזוג מירח הדבש שלהם באירופה, הפכה למעשה לגברת הראשונה של ארצות הברית בהיות הנשיא אלמן (אשתו נפטרה כ-19 שנים לפני בחירתו לנשיא).
אנג'ליקה גדלה בוושינגטון למשפחה ממעמד גבוה, וחברותה עם דולי מדיסון סייעה לה במילוי תפקידה כמארחת הרשמית של הבית הלבן.
לאחר תבוסתו של ואן ביורן בבחירות 1841 עברה אנג'ליקה ובעלה לאחוזת ואן ביורן בקינדרהוק והתגוררה עמו שם (וכן לעיתים עברו לבית משפחתה בדרום קרוליינה לעונות החורף).
החל משנת 1848 ועד מותה בגיל 59 בשנת 1877 התגוררה בעיר ניו יורק.
קוטנטן

חצי האי קוטנטן (בצרפתית: Cotentin) הוא חצי אי בנורמנדי, צרפת. הוא גבול בתעלה האנגלית מצפון וממערב, במחוזות קלבדוס ואורן ממזרח, ובברטאן מדרום.
חצי האי חופף למחוז מאנש בנורמנדי תחתית.
במלחמת העולם השנייה התחולל חלק מהמערכה בנורמנדי בחצי האי. הקורפוס האמריקאי השביעי נחת בחוף יוטה שבחופו המזרחי של חצי האי וחבר לצנחני הדיוויזיה המוטסת ה-82 שצנחו בו שעות מספר קודם לכן. בהמשך כבשו האמריקאים את חצי האי כולו מידי הגרמנים לרבות העיר שרבור שבצפונו, שנמלה שימש לאחר מכן להובלת אספקה לצבאות בעלות הברית בהמשך המערכה בצרפת.
אנדראה רייסבורו

ביוגרפיה

רייסבורו נולדה וגדלה בעיירה ווית'לי ביי שבמחוז טיין אנד ויר, צפון-מזרח אנגליה.
התאמנה בתיאטרון הציבורי שבעיר ניוקאסל וסיימה בהצטיינות את לימודי המשחק שלה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.

קריירת משחק

החלה את דרכה כשחקנית תיאטרון והתגלתה בבריטניה לראשונה בקומדיות "חופשייה ומאושרת" ו"קוסמים".
בשנת 2008 הייתה רייסבורו מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד המדינאית הבריטית מרגרט תאצ'ר בתחילת דרכה בסרט "מרגרט תאצ'ר: ההליכה הארוכה לפינצ'לי". בנוסף קיבלה ביקורות טובות על הופעתה במיני סדרה "פילגש השטן" בה הופיעה לצידם של דומיניק וסט וג'ון סים.
ב-2010 הופיעה בסרט הפשע "ברייטון רוק" בתפקיד המלצרית הצעירה רוז המתחברת לחבר הכנופיה פינקי בראון (סם ריילי) והשתתפה בדרמות "איזה מין שוויון" ו"לעולם אל תתן לי ללכת".
לקראת סוף 2011 התפרסמה רייסבורו בסרטה השני של מדונה כבמאית "ווליס ואדוארד" בתפקיד ווליס סימפסון, אשתו האמריקאית של מלך אנגליה  אדוארד השמיני.
בשנת 2016 שיחקה בסרטו של טום פורד "יצורים ליליים", בכיכובם של איימי אדמס, ג'ייק ג'ילנהול, איילה פישר ואהרון טיילור-ג'ונסון.

פילמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ממרח שוקולד

ממרח בטעם שוקולד או שוקולד למריחה הוא ממרח הנאכל לרוב כשהוא מרוח על לחם ומאפים דומים כגון לחמנייה ופיתה. לעיתים הוא משמש גם כמילוי למאפים מתוקים ולעוגות.
ממרח בטעם שוקולד הוא מוצר האהוד בעיקר על ילדים ומשמש מילוי נפוץ לכריכים עבורם.
למרות שלממרח השוקולד טעם, ריח וצבע כשל שוקולד הוא אינו מתמצק. הממרח כולל סוכר, שמן, שומן רווי, שומן מן הצומח וקקאו, ועשוי להכיל גם חלב ומרכיבי טעם וריח נוספים. לעיתים הוא כולל אגוזים או דבש. הממרח עובר במפעל תהליך של ערבוב החומרים, טחינה ולבסוף ערבוב סופי של 10-12 שעות עד שמתקבל מרקם למריחה.
שוקולד למריחה נמכר לרוב בצנצנות זכוכית או מכלי פלסטיק.
סוגי ממרחי שוקולד נפוצים בישראל: שוקולד שטראוס, ממרח שוקולד השחר העולה, ממרחית, שוקולד נוטלה, ממרח שוקולד ללא תוספת סוכר עלית, ממרח שוקולד אגוזי לוז מגה, ממרח קרם קקאו ואגוזים שופרסל.
סאלח בכרי

ביוגרפיה

בכרי נולד בבענה שבישראל למשפחה ערבית-מוסלמית. הוא בנו של השחקן, במאי הקולנוע והתיאטרון,  מוחמד בכרי. בשנת 2000 סיים לימודי משחק בבית הספר ללימודי אמנויות הבמה "בית צבי".
לאורך השנים עסק בכרי בקריירת משחק בתיאטרון, בין השאר בהצגות "זוגיות", ו"סמיר ויונתן על כוכב מאדים" (בבימויו של אביו, אשר השתתף בפסטיבל תיאטרונטו), בתיאטרון הבימה, "המלט", בתיאטרון אל-מידאן, ו"תמונע", "פרגודים", ו"יום בחיינו" בפסטיבל עכו, "אלאאז" ו"זיכרון אחר" בתיאטרון עכו, ו"בק-אפ", שהוצגה בפריז, צרפת.
בשנת 2007 גילם בכרי בסרטו של ערן קולירין "ביקור התזמורת" את דמותו של חאלד, נגן כינור וחצוצרה צעיר בתזמורת המשטרה של אלכסנדריה, אשר מגיעה להופעה בישראל, ומגיעה בטעות לעיירת פיתוח מבודדת, לצד רונית אלקבץ וששון גבאי. הסרט זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית רבה, גרף פרסים בפסטיבלים ברחבי העולם, וזיכה את בכרי בפרס אופיר בקטגוריית שחקן המשנה, ובציון לשבח בפסטיבל קאן.
בשנת 2008 שיחק סאלח בכרי בסרט "מלח הים הזה", הפקה ישראלית-אירופאית בבימויה של אן-מרי ג'אסיר, בהשתתפות סוהיר חמאד במשחק וכתיבה.
בשנת 2011 שיחק בסרט "מים ואהבה" עם היאם עבאס בבימוי ראדו מיכאיליאנו. ב-2012 גילם תפקיד של לוחם פדאיון בסרט "כשראיתי אותך" של אן-מרי ג'אסיר.
בכרי מלמד משחק בבית הספר לתיאטרון ברמאללה ובשנים האחרונות משחק בהצגות תיאטרון אל-מידאן בחיפה. בשנת 2010 שיחק לצידו של ג'וליאנו מר בהצגה "העלמה והמוות", בבימוי שרדי ג'בארין.

חיים אישיים

בשנת 2013 הכריז בכרי כי יחדול מלהופיע בהצגות וסרטים ישראלים תוך ציון שהמעשה הוא "מחאה נגד הפאשיזם המתעצם בישראל".
בכיר מגדיר עצמו כפלסטיני ש"לא מרגיש קשר כלשהו לישראל. היא הרסה את חיי, את חייו של אבי, את החיים של העם שלי. והיא ממשיכה בהרס הזה".
לואן אמרה

The Voice

בשנת 2013 התפרסמה אמרה עם השתתפותה בעונה השנייה של הגרסה הצרפתית של התוכנית "דה וויס"- The Voice: la plus belle voix.
 באודישן שלה, אשר שודר ב-16 בפברואר 2013, היא נבחנה עם השיר "Un homme heureux" מאת William Sheller, והביצוע שלה זכה לתמיכת ארבעת המנטורים שבתוכנית. לבסוף היא הגיעה עד שלב חצי הגמר.

אחרי The Voice

לאחר הופעתה ב-"דה וויס" אמרה לוהקה על ידי אריק לארטיגו (Éric Lartigau) לתפקיד הראשי בסרט "משפחת בלייה", שיצא בסוף שנת 2014. בסרט גילמה אמרה נערה שיתר בני משפחתה חירשים, ועל כן היא משמשת כמתורגמנית של המשפחה כלפי החברה הסובבת אותה, תוך שהיא מנסה לנווט בין טובת המשפחה לבין רצונה לשיר. על תפקידה זכתה לואן בפרסי סזאר ולומייר לשחקנית המבטיחה ביותר לשנת 2015.
ב-5 בפברואר 2015 הופיעה אמרה כמופע החימום לזמרת ג'סי ג'יי בהופעה בפריז שבצרפת.
אלבום הבכורה שלה "Chambre 12" שוחרר ב-2 במרץ 2015 וזכה להצלחה רבה בצרפת ובאירופה. מכירותיו נאמדו בכ-900 אלף עותקים בצרפת בלבד והוא היה האלבום הנמכר ביותר לשנת 2015 במדינה.
מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Jour 1" ו-"Avenir" אשר זכו לפופולריות רבה ודורגו במקומות גבוהים במצעד הפזמונים הצרפתי (מקום 6 ו-1 בהתאמה).
החזון לחקר החלל

החזון לחקר החלל (באנגלית: Vision for Space Exploration) היה חזון כללי לחקר החלל של ארצות הברית שהוכרז בנאום שנשא ב-14 בינואר 2004 נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' ווקר בוש.  החזון היה ככל הנראה תגובה לאסון מעבורת החלל קולומביה והביקורת הרבה שהאסון גרר על תוכנית החלל של ארצות הברית, וכניסיון להלהיב מחדש את הציבור בחקר החלל. החזון לחקר החלל התפתח בהמשך לתוכנית קונסטליישן, עד לביטולה בשנת 2010 על ידי הנשיא ברק אובמה.
שכתוב ההיסטוריה

מטרות

בדרך כלל שכתוב ההיסטוריה נעשה לשם השפעה רעיונית או פוליטית. ההיסטוריה היא משאב חברתי התורם לעיצוב זהות לאומית, תרבות וזיכרון ציבורי. משכתבי ההיסטוריה מנסים להכתיב זהות חברתית שונה, שתתאים להקשרים הפוליטיים, החברתיים והאידאולוגיים שלהם.
כמו כן משתמשים בשכתוב ההיסטוריה להשפעה פוליטית. לדוגמה, בשנים 1917 עד 1991 קודמה בברית המועצות האידאולוגיה הקומוניסטית, ובשירות המפלגה הקומוניסטית עבדו היסטוריונים שתפקידם היה לשכתב את ההיסטוריה בהתאם לקו המפלגתי.

המעמד החוקי של שכתוב ההיסטוריה

במדינות רבות, בהן הולנד וגרמניה, הכחשת השואה נחשבת לעבירה פלילית. במדינות אחרות, כמו צ'כיה ואוקראינה, הכחשה או מזעור של פשעי השלטון הקומוניסטי נחשבים לעבירה פלילית. מועצת אירופה מגדירה עבירות מסוג זה כך: "הכחשה, מזעור, אישור או הצדקה של רצח עם או פשע נגד האנושות."
במדינות רבות מוגדרים פשעי שנאה האסורים בחוק, ולעיתים שכתוב ההיסטוריה נחשב לפשע כזה.

שכתוב ההיסטוריה בספרות

ברומן של ג'ורג' אורוול "1984", ממשלת אוקיאניה מיישמת תהליך מתמשך של שכתוב ההיסטוריה, כך שהיא תמיד תתאים לקו הפוליטי של מפלגת השלטון. כאשר פורצת מלחמה בין אוקיאניה לאירואסיה, כלי התקשורת (העיתונים, הקולנוע והטלוויזיה) משוכתבים כך שמצטיירת תמונה לפיה אוקיאניה הייתה מאז ומתמיד במצב מלחמה עם אירואסיה. כאשר המלחמה מסתיימת, כלי התקשורת משוכתבים מחדש, באופן שמתאר מצב של שלום בין אוקיאניה ואירואסיה, הנלחמות במשותף נגד אויב שלישי.
גיבור הספר, וינסטון סמית, עובד ב"משרד האמת", ואחראי לביצוע השכתוב ההיסטורי המתמשך. הוא מציין ביומנו: "מי ששולט בהווה, שולט בעבר. מי ששולט בעבר, שולט בעתיד." אמרה זו ממחישה את המטרה האידאולוגית של משכתבי ההיסטוריה.
סופר גרמני בשם פרנץ קורובסקי  יצר חלק ניכר מהתעמולה הצבאית של הנאצים. לאחר תום מלחמת העולם השנייה הוא כתב ספרים רבים בהם טען שהנאצים נהגו באנושיות וברגישות והכחיש פשעי מלחמה שנעשו על ידי הוורמאכט. בספריו הוא בדה עדויות ראיה על זוועות שבוצעו לכאורה על ידי בעלות הברית, ובייחוד תיאר את ההפצצות האוויריות על קלן ודרזדן כניסיון מתוכנן לבצע רצח עם באוכלוסייה אזרחית.
STS-51-B

המשימה

המשימה המריאה בתאריך 29 באפריל 1985 בשעה 12:02:18 (שעון מזרח ארצות הברית). המשימה הייתה הראשונה שלקחה יונקים (פרט לבני אדם). שני קופים ו-24 מכרסמים הוחזקו בכלובים מיוחדים.
הייתה זו משימת "מעבדת החלל" (Space Lab) השנייה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, ומטרתה הייתה ביצוע ניסויים הדורשים תנאי חוסר כבידה. ניסויים מדעיים בכל התחומים התבצעו במשך 24 שעות ביממה. הצוות התחלק לזוגות, כל זוג פעל 12 שעות, ואז התבצע חילוף בין הזוגות. 
המשימה חזרה לכדור הארץ ב-6 במאי 1985 בשעה 9:11:04 בבוקר (שעון החוף המערבי בארצות הברית).
מכשיר קשר

מכשיר קשר הוא מכשיר המשמש לקשר רדיו - העברת מסרים בין שני מקומות נפרדים או יותר. הוא מתבסס על שידור וקליטה של גלי רדיו, בטכנולוגיות מגוונות. סוגים רבים של מכשירי קשר קיימים כיום, החל ממכשירים המשמשים למשחק וכלה במכשירי קשר צבאיים בעלי יכולות מתקדמות הכוללות העברת מידע והצפנה. עיקר השימוש במכשירי הקשר הוא בתחומי הביטחון השוטף (צבא, משטרה, אבטחה, מכבי אש, ומד"א חילוץ והצלה) והתחבורה (מוניות, שיט וטיסה).

המצאת המכשירים ותחילת התפתחותם

תחילת דרכו של מכשיר הקשר הגיעה בד בבד עם התפתחות הרדיו. בשנת 1894 החל גוליילמו מרקוני בניסיונות לבניית מכשיר טלגרפיה אלחוטית, על פי ניסוייו של המדען היהודי-גרמני היינריך הרץ. בשנת 1895 הצליח מרקוני לשדר למרחק שני קילומטרים, וב-12 בדצמבר 1901 הצליח לקלוט, בעזרת אנטנה מחוברת לעפיפון, אות ששודר למרחק 3,200 קילומטר. בשנת 1897 רשם מרקוני פטנט על המצאתו, והקים את "חברת מרקוני לטלגרף אלחוטי", שהפיצה את ההמצאה החדשה. בשנת 1907 כבר היו מכשירי קשר בכל אוניות הנוסעים הגדולות שחצו את האוקיינוס. פרשת טביעתה של הטיטניק, בשנת 1912, סייעה לפופולריות של המכשיר החדש, שכן בעקבות השימוש במכשיר הקשר של הספינה ניצלו חייהם של רבים - הספינה "קרפתיה", שקלטה את אותות המצוקה של הטיטניק, הגיעה ממרחק ואספה את הניצולים. בעקבות האסון הוחלט גם כי שידורי האלחוט יהיו פעילים במשך 24 שעות ביממה. במהלך כל אותה תקופה פעלו מכשירי הקשר כטלגרפים אלחוטיים, כלומר - לא העבירו קול אלא רק סימני מורס. כדי להפעילם נדרשו אלחוטנים - אנשים שתפקידם היה להפעיל את מערכות הקשר, לשדר ולהאזין להן.

המעבר לשידורי קול

בשנת 1906 שודר לראשונה שידור של קול בעזרת גלי רדיו - האנגלי רג'ינלד אוברי פסנדן הצליח לשדר קול מתחנת שידור נסיונית במסצ'וסטס. עם זאת, איכות השידור הייתה ירודה מאוד ופסנדן לא הצליח לקדם את המצאתו. התפתחות חשובה חלה בשנת 1907, עם פיתוח הטריודה (שפופרת הריק) על ידי לי דה-פורסט, שאפשרה להגביר את עוצמת האותות המשודרים והנקלטים. פיתוח זה איפשר את המעבר לשידורי קול. דחיפה נוספת הביאה מלחמת העולם הראשונה, שפרצה בשנת 1914, שגרמה לביקוש עצום למכשירי הקשר ולשכלולם.

עידן מכשירי הקשר הניידים

בשנת 1933 רשם אדווין ארמסטרונג את שיטת איפנון התדר (FM) כפטנט. שיטה זו איפשרה איכות שידורים גבוהה וצלולה יותר משיטת השידור שהייתה נהוגה עד אז, איפנון המשרעת (AM). על בסיס שיטה זו, פיתחה חברת מוטורולה בשנת 1943 את מכשיר הקשר הנייד הראשון, תחת השם המסחרי Walkie-Talkie. המכשיר נכנס לשימוש נרחב במהלך מלחמת העולם השנייה שהתרחשה באותה עת. בשנת 1947 נפתח עידן חדש בטכנולוגיית הקשר עם המצאת הטרנזיסטור במעבדות בל. הטרנזיסטור החליף את שפופרות הריק, שסבלו מקשיי אמינות, גודל, וגרמו לחימום של המכשיר בזמן הפעולה.
אנג'ל ואגנשטיין

ראשית חייו

אנג'ל ואגנשטיין נולד בפלובדיב. הוריו היו מקורבים לחוגי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה וגלו לצרפת מסיבות פוליטיות. ב-1938, שבה המשפחה לבולגריה וואגנשטיין הצטרף לתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף ואגנשטיין לכוחות הפרטיזנים וב-1944, לאחר שהשתתף במספר פעולות חבלה, נלכד על ידי המשטרה הבולגרית, נשפט ונדון למוות. הפיכת חזית המולדת הבולגרית מנעה את ביצועו של גזר הדין והוא שוחרר מכלאו.

הקריירה

ב-1950 סיים לימודי קולנוע במוסקבה ומאז כתב וביים 50 סרטים ובכללם סרטי קולנוע, סרטים תיעודיים וסרטים מונפשים. ב-1959 כתב את התסריט לסרט "כוכבים" שבויים על ידי הבמאי המזרח גרמני קונרד וולף. באותה השנה, זכה הסרט בפרס השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן. ב-1980 כיהן ואגנשטיין בחבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. החל מראשית שנות ה-90 כתב ואגנשטיין מספר רומנים היסטוריים שעסקו בשואה. ספריו תורגמו למספר שפות ובכללן עברית.
כאזמיה

כאזמיה (בערבית: الكاظمية, תעתיק: אלכאט'מיה) היא שכונה צפונית בבירת עיראק, בגדאד, שבעבר הייתה עיר נפרדת, הנמצאת כ-5 ק"מ ממרכז העיר הגדולה. האזור הוא מקום עליה לרגל של השיעים, לקברם של שניים מהאימאמים שלהם, בייחוד בתקופה הקרובה לעאשוראא'. זוהי העיר היחידה הקרויה על שמו של אחד מהאימאמים השיעים (מוסא אלכאט'ם).
שכונת כאזמיה נמצאת כיום באזור בו נקברו בני שבטו של הנביא מוחמד, שבט קורייש. הח'ליף הארון אל-ראשיד מבית עבאס הקצה את החלקה לצורך זה. במקום נקבר מוסא אלכאט'ם, האימאם השיעי השביעי ב-799, ולאחר מכן נקבר בה גם נכדו, האימאם השיעי התשיעי, מוחמד א-תקי ב-835. במקום קבורתם נבנה מקדש מפואר, אליו עולים השיעים בזיארה (עלייה לרגל שאינה למכה או למדינה).

בעבר

במהלך ההיסטוריה הקדומה, העיר הייתה מרכז דתי שיעי, ובתקופה מסוימת הייתה המרכז הדתי הראשי עבור השיעה. אולם לאורך הזמן, ערים אחרות דוגמת נג'ף וסאמרא לקחו את מקומה. מיקומה של העיר, בקרבה לבגדאד (שהייתה בירת הח'ליפות לאורך זמן, ועיר שלטון מרכזית) גרמה להריסתה ובזיזתה לאורך ההיסטוריה. אחת מהפעמים בהם העיר ומקדשיה נפגעו באופן רציני הייתה במהלך הפלישה המונגולית לבגדאד ב-1258, במהלכה נשרף המקדש של האימאמים.
האזור גם היה מרכז להתנגדות העיראקית לכיבוש הבריטי לאחר מלחמת העולם הראשונה.

כיום

במסגרת הלחימה הבין-עדתית שנגרמה מנפילת משטרו של סדאם חוסיין ב-2003 עם הפלישה האמריקנית, בוצעו מספר פיגועי טרור של מיליציות סוניות במקום. הפיגוע המפורסם ביותר, בשל מספר הרוגיו העצום - 965 איש, התרחש ב-30 ביולי 2005 (יום השנה למותו של מוסא אלכאט'ם, במהלכו עלו שיעים רבים לרגל למקום) על הגשר מעל נהר הפרת, בין שכונת כאט'מיה לבין השכונה הסונית עט'מיה. שמועות שהופצו, כנראה על ידי סונים קיצוניים, המזוהים עם אל-קאעדה, טענו כי מחבל מתאבד נמצא על הגשר, מנוסת אלפי האנשים שהיו על הגשר, גרמה לקריסת הגשר, ולמחיצתם של אנשים רבים למוות.

מבנה ותושבים

לאחר הקמת המסגד המפואר לפני האימאמים ב-947, החלו שיעים לאורך השנים לעבור להתגורר במקום, כיום מרבית תושבי השכונה הם שיעים. בשכונה מסגדים רבים, ובתי קברות בהם נטמנו מספר מוסלמים חשובים. שטח השכונה אינו גדול, ועל פי מרבית הסימונים עומד על כ-13.3 דונמים. גידורה המערבי של השכונה הוא נהר הפרת, וגבולותיה ממזרח הם שורה של מפעלים. ב-1943 חוברה כאזמיה למערכת הרכבות של בגדאד.
פילוס

האתר הארכאולוגי

קארל בלגן היה חופרה הראשון של פילוס. הוא בחר גבעה רמה שעמדה במקום, שם גילה שרידי ארמון עם ממצאים מיקניים רבים, שהביאו אותו למסקנה שמדובר בארמונו של נסטור. מאוחר יותר מצא בלגן באתר מאות לוחות חרס כתובים. הכתב כונה בתחילה כתב מינואי, מכיוון שלוחות דומים לאלו נמצאו בכרתים על ידי סר ארתור אוונס. הכתב כונה גם כתב ליניארי ב' ולבסוף כתב מיקני, על שם התקופה והמקום שבהם היה מקובל.
פילוס מוזכרת, הן באיליאדה והן בלוחות החימר, כעומדת בראש ברית של תשע ערי חוף.
על פי הממצאים, חרבה פילוס בשריפה פתאומית בסוף התקופה המיקנית. הראיה להשערה זו הייתה הימצאותם של כלים רבים במקום, אך ללא ממצאים לקיומם של בני אדם שככל הנראה נמלטו כולם בשל השריפה.