google/wiki40b huggingface dataset:
שמואל ורשבסקי

ביוגרפיה

ורשבסקי נולד ב-27 ביולי 1935 למשפחה מסורתית בירושלים ונקרא על שם סבו, שמואל מרדכי ורשבסקי, ששימש עשרות שנים "מוכתר" לעדה היהודית האשכנזית בירושלים בתקופת השלטון העות'מאני.
בגיל 17 זכה במקום הראשון בתחרות "עיתונאים צעירים" על שם "עזריאל קרליבך" מטעם מעריב. אחרי סיום שירותו הצבאי עבר לתל אביב כדי ללמוד תקשורת. לאחר תקופה קצרה עבר לעסוק בפרסום במשרד הפרסום "באור בע"מ".
בשנת 1958 נתן לחברת הנפט הישראלית דאז את השם "פז" לאחר התנתקותה מחברת "של" הבריטית.]

קריירה

בשנת 1968 התמנה למנהל משרד הפרסום "באור בע"מ", ששמה השתנה ל"באור ורשבסקי בע"מ". בסוף שנות ה-70 פרסם את שליחת משלוח הסבון לאשת נשיא איראן, פרויקט שזכה אז לתמיכה ציבורית ונועד לקרב את היחסים בין ישראל ואיראן. ב-1979 מונה לנציגה של חברת הפרסום הבינלאומית "Grey" בישראל. מינוי זה זכה לפרסום, משום שעד אז לא הייתה שום חברת פרסום בינלאומית בישראל. לצורך זה  הקים חברת פרסום משלו, "ורשבסקי-פרייליך-דובב IMC", שתשמש כנציגת החברה. ב-1980 אירגן והוביל את סדרת הפרסום לחיסכון בחשמל (מטעם חברת החשמל) "גברת צ'יבוטרו". הפרסומת הגיעה לשיאי רייטינג של מעל 90%, והיא הפרסומת הכי נצפית אי פעם בישראל.]
בשנת 1983 זכה בתואר "המרצה הטוב ביותר בענף הפרסום" מטעם איגוד המפרסמים. בשנת 1990 כיהן כיו"ר העיתון "פרסום". ב-1998 ניהל את קמפיין הבחירות של אהוד אולמרט לראשות עיריית ירושלים.
בשנת 1998 נקנתה חברת הפרסום שלו בידי חברת הפרסום "אדלר-חומסקי", שהפכה לחברת הפרסום "אדלר חומסקי & ורשבסקי". חברה זו הפכה עם הזמן לחברת הפרסום הגדולה בישראל.
רואדה

רואדה, או בשמו המלא רואדה דה קזינו (בספרדית: Rueda de Casino), הוא ריקוד פופולרי שהתפתח בקובה בשנות החמישים המאוחרות, והוא וריאציה של הסלסה בזוגות. הריקוד מבוצע ברחובות, במועדונים ובבתים. פירוש המילה "רואדה" הוא גלגל. 
לעומת הסלסה בזוגות, ברואדה רוקדים מספר זוגות בו זמנית המרכיבים מעגל ועושים את אותן תנועות סימולטנית. תוך כדי הריקוד מתבצעת החלפת זוגות בין הרוקדים במעגל. לעיתים רוקדים כמה מעגלים אחד בתוך השני. ייתכן שהחלפת הזוגות בריקוד מושפעת מסגנון הריקוד הצרפתי (אשר הגיע לקובה עם בני האיטי). הריקוד החל להתפשט ולפרוח גם בארצות הברית בשנות השבעים ובשנות השמונים של המאה העשרים בעקבות ההגירה הקובנית ופריחת התרבות הלטינית באזור.
את הרואדה ניתן לרקוד החל משני זוגות ומעלה. לכל וריאציה יש שם ולרוב גם סימן ידיים מוסכם כדי שניתן יהיה לסמן במקום לצעוק כאשר רוקדים הרבה זוגות. בכל מעגל רואדה ישנו מוביל אחד הנקרא "הזמר" והוא אומר או מסמן לכל הזוגות את הווריאציה הבאה. הרואדה מאופיינת בווריאציות מסובכות וחילופים מהירים של בני הזוג ורוקדים אותה לצלילי סלסה קיצבית ומהירה.
כאשר רוקדים רואדה מתפתחת דינמיקה קבוצתית אשר לא קיימת בריקוד בזוגות. כדי שהריקוד יזרום חלק ותהיה אחידות בין כל הזוגות צריכה להיות רמה גבוהה יותר של מודעות וקשב לסובב ולמוביל. רצוי גם לוותר על הסגנון האישי והאלתור לטובת הסגנון הקבוצתי, האחידות והיופי שברואדה.
שיא גינס לרואדה הגדולה ביותר הושג ביוני 2014 בסלוניקי יוון, עם רואדה בגודל של 1,102 רוקדים.
עיטורי נאס"א

עיטורי נאס"א הם עיטורים שמעניק מנהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי של ארצות הברית, לבודדים ולקבוצות אשר עזרו בביצוע משימות הסוכנות. אותות אלו יכולים להיות מוענקים לעובדי נאס"א, לעובדי ממשל או לאחרים.

מדליית נאס"א לשירות ציבורי מצטיין

מדליית נאס"א לשירות ציבורי מצטיין (NASA Distinguished Public Service Medal) היא העיטור הרם ביותר שמעניקה נאס"א לאנשים שתרמו תרומה יוצאת דופן לקידום מטרות הארגון, ואינם נמנים עם עובדי הממשל האמריקני. 
"המעשה בגינו מוענקת המדליה חייב להיות כה יוצא דופן, עד שאין מדליה או הוקרה אחרת ההולמת אותו". (מתוך נוסח העיטור).

מדליית השירות המצוין של נאס"א

מדליית השירות המצוין של נאס"א (NASA Distinguished Service Medal) היא העיטור הגבוה ביותר המוענק על ידי נאס"א.
המדליה מיועדת להענקה לעובדים פדרליים בלבד, אזרחים או אנשי צבא, ואינה מוענקת לאזרחים שאינם אמריקניים. במקרה שהמדליה מוענקת לאסטרונאוטים המשרתים באחת מזרועות הכוחות המזוינים של ארצות הברית, היא מאושרת לענידה על המדים, ותופיע לאחר העיטורים הצבאיים.

מדליית נאס"א לטיסה בחלל

מדליית נאס"א לטיסה בחלל (NASA Space Flight Medal) היא עיטור המוענק של ידי סוכנות החלל האמריקנית לאסטרונאוטים שביצעו מעשה הראוי לציון או השיגו הישג משמעותי בעת טיסתה לחלל בחללית של נאס"א. 
המדליה מוענקת גם לאסטרונאוטים אזרחיים וגם לאנשי צבא, והיא מאושרת לענידה על ידי הזרועות השונות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. מדליה זו מוענקת גם לאזרחים שאינם אמריקניים, אשר השתתפו בטיסות החלל של נאס"א. (מדליה זו הוענקה גם לאסטרונאוט הישראלי אילן רמון, בנוסף למדליית הכבוד החללית של הקונגרס).

מדליית נאס"א להישג מדעי יוצא דופן

מדליית נאס"א להישג מדעי יוצא דופן (NASA Exceptional Scientific Achievement Medal) היא עיטור של נאס"א המוענק בעבור הישגים מדעיים יוצאי דופן המקדמים את היעדים של חקר החלל ואת משימותיה של נאס"א. 
המדליה מוענקת לעובדי הממשל האמריקני וגם לכאלה שאינם עובדים פדרליים בארצות הברית. תקנון המדליה אינו מתייחס לאפשרות הענקת המדליה לאזרחים שאינם אמריקניים. בשנת 1981 מדלייה זו הוענקה לראובן רמתי, מדען אמריקאי-ישראלי.

מדליית נאס"א להישג הנדסי יוצא דופן

מדליית נאס"א להישג הנדסי יוצא דופן (NASA Exceptional Engineering Achievement Medal) היא עיטור של נאס"א המוענק החל מ-1981 בעבור הישגים הנדסיים יוצאי דופן אשר קידמו את יעדי נאס"א ומשימותיה.
אבן רושד

חיבוריו

בין חיבוריו העיקריים פירושים ל"המדינה" של אפלטון ולרוב ספרי אריסטו בנושאי רפואה, אסטרונומיה ומשפט, לרבות מאמרים על היחס בין פילוסופיה דת וחברה. למרות הערצתו את אריסטו, הוא ראה בפילוסופיה יסוד זר לרוח האסלאם. פירושיו תורגמו ללטינית ולעברית והשפיעו על ה"אוירואיסטים" הלטינים והיהודים.
כך למשל, טרח יעקב אנטולי ותרגם לעברית את פירושו (הקצר) של אבן רושד לחמשת הספרים של תורת-ההגיון (האורגנון) לאריסטו, תחת הכותר "הגיון אבן רושד" (התרגום כולל את: ספר המבוא, המאמרות, המליצה, ההיקש והמופת). 
פירושיו של אבן רושד לחיבוריו של אריסטו הופיעו בשתי מתכונות שונות: ביאור קצר (למדי) הכולל פרפרזה מסוגננת של הרצאת דברי המקור בתוספת הערות פה ושם (לעיתים נקראה הגרסה הקצרה בכינוי 'הביאור האמצעי'); ובמקביל, גם ביאור ארוך ומלא.
אבן רושד ידוע בחיבורו "תהפות אל-תהאפות" (מפלת המפלה) כקונטרסט לספרו של אל-ע'זאלי (תהאפת אל פלאספה - מפלת הפילוסופים), שבו הוא מנסה ליישב את הסתירה שמציג אלע'זאלי בין הידע האלוהי שהועבר דרך הנביאים לבין התפיסה הפילוסופית. הוא טוען כי ההתפלספות לגיטימית ואף מוכיח את דבריו על סמך פסוקים בקוראן "האם לא יתבוננו אל מלכות השמים והארץ, ואל כל אשר ברא אלוהים" - ניתן להבין מדבר האל כי לא קיימת סתירה בין הפילוסופיה לפסוקי הקוראן.
לדידו, הפילוסופיה נועדה לשכבת העילית החברתית שכן היא זו היכולה להשתמש בלוגיקה כדי לתמוך באמת הנכונה. 
השפעתו העמוקה של אבן רושד הייתה דווקא על הפילוסופיה הנוצרית-מערבית ולא על הדורות האסלאמים שאחריו ומספר מכתביו תורגמו לשפה הלטינית.
חיבור עצמאי חשוב נוסף של אבן רושד הוא (  فصل المقال في ما بين الحكمة و الشريعة من إتصال) ['כתב פצל אלמקאל ותקריר מא בין אלשריעה ואלחכמה מן אלאחצאל'. ובתעתיק אחר: 'כתב אל-פצל פי מה בין אל-חיכמה ואל-שריעה מן איתיסאל'] = על ההרמוניה בין הדת והפילוסופיה, או: "מאמר נחרץ על טיב הקשר בין דת ופילוסופיה". בחיבור קצר זה מתייחס רושד לקיומם של סוגיות הנדמות כשנויות במחלוקת בין דת האסלאם לבין הפילוסופיה (כוונתו בראש ובראשונה לפילוסופיה האריסטוטלית), ומבקש לטעון כי לאמיתו של דבר אין סתירה בין השתיים. זאת בעיקר משום שלטענתו לעיתים אין לקרוא את הקוראן בקריאה מילולית אלא יש להבין את הפסוקים במישור אחר. בחיבור זה קובע ן' רושד כי יש מוסלמים הראויים לכך, החייבים ללמוד פילוסופיה, ותחום זה צריך להיכלל כמדע איסלמי.

שיטתו הפילוסופית

אבן רושד ניסה לישב בין המערכת הפילוסופית של אריסטו לבין האסלאם. לדעתו, אין סתירה בין הדת לבין הפילוסופיה, אלא הן שתיהן דרכים שונות להגעה לאותה האמת. אך היה נאמן למורשת האריסטוטלית, ותקף את אבן סינא שהכניס למשנתו הפילוסופית רכיבים מן הכלאם כדי לאחד אותה עם הדת. הוא האמין בנצחיותו של היקום, כדעתו של אריסטו, וגם טען, בעקבותיו של אבן באג'ה אותו העריץ, ובניגוד לאבן סינא, שהנשמה מורכבת משני חלקים, אחד אישי ואחד אלוהי; בעוד שהאישי אינו נצחי, כל בני האדם חולקים ברמה הבסיסית את אותה הנשמה.
נצחיותו של העולם היתה קשורה גם בהכרחיותם של חוקי הטבע שאינם משתנים לעולם. ככל הנראה, אבן רושד דגל בדטרמיניזם.
ספקטרום רציף

ספקטרום רציף הוא ספקטרום ללא בליעה או פליטה. מקור הספקטרום הרציף בפליטת אור על ידי "קרינת גוף שחור", אשר תלויה בטמפרטורת הגוף. כוכבים מהווים קירוב לגוף שחור, ועל ידי מציאת אורך הגל בו נפלטת מירב האנרגיה שלהם ניתן לדעת מה היא טמפרטורת פני השטח שלהם. ניתן להבחין בספקטרום רציף בחיי היום יום כאשר אור לבן (ממנורת להט) עובר שבירה.
נטו (כדורגלן)

אתלטיקו פרנאאנסה

נטו נולד בארקסה שבמדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל. בגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו פרנאאנסה מליגת העל הברזילאית. ב-16 באוגוסט 2009 ערך נטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 3-0 על גרמיו ברוארי בליגה. בהמשך עונת 2009 ערך נטו הופעת ליגה נוספת אחת.
בעונת 2010 היה נטו לשוער הראשון של הקבוצה. לאחר שהורחק במחזור הראשון של העונה והושהה לשני משחקים, פתח בהרכב בכל משחק עד לחודש אוקטובר, אז נאלץ להחמיץ מספר משחקים בשל זימון לנבחרת ברזיל. בסך הכל ערך 34 הופעות ליגה בעונת 2010.

פיורנטינה

ב-5 בינואר 2011 הסכים נטו לעסקה בה יעבור לשחק בשורותיה של פיורנטינה מהסרייה א', ושלושה ימים לאחר מכן חתם על חוזה במועדון. ב-24 בנובמבר 2011 ערך נטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 2-0 על אמפולי במסגרת הסיבוב הרביעי של הגביע האיטלקי. ב-29 באוקטובר 2012 ערך נטו את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 לאטלנטה במסגרת המחזור ה-35 בליגה. בשתי העונות וחצי הראשונות שלו במועדון ערך נטו 8 הופעות ליגה בלבד.
בעונת 2013/2014 היה נטו לשוער הראשון של פיורנטינה, וערך 35 הופעות ליגה. היה לו גם תפקיד חשוב בהגעתה של פיורנטינה לשלב שמינית הגמר של הליגה האירופית, בו הודחה על ידי יובנטוס. ב-3 במאי 2014 עמד נטו בשערה של פיורנטינה בגמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה בתוצאה 3-1 לנאפולי. בעונת 2014/2015 נשאר נטו שוערה הראשון של פיורנטינה וערך 29 הופעות ליגה.

יובנטוס

ב-3 ביולי 2015 עבר נטו ליובנטוס מהסרייה א' וחתם על חוזה ל-4 שנים. ב-23 בספטמבר ערך נטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד פרוזינונה במסגרת המחזור החמישי בליגה. בשתי העונות שלו בקבוצה ערך 11 הופעות ליגה בתור שוער שני לג'יאנלואיג'י בופון, והיה לשוער הראשון של הקבוצה בגביע האיטלקי בו זכה פעמיים ברציפות.

ולנסיה

ב-7 ביולי 2017 חתם נטו בולנסיה מהליגה הספרדית.

ברצלונה

ב-27 ביוני 2019 חתם נטו בברצלונה תמורת 26 מיליון אירו, כשסעיף היציאה שלו עומד על כ-200 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית

נטו נכלל בסגל נבחרת ברזיל עד גיל 23 באולימפיאדת לונדון 2012. הוא שיחק בשני המשחקים הראשונים של נבחרתו, שזכתה לבסוף במדליית כסף.
נטו נכלל ברשימת ההמתנה של דונגה, מאמן נבחרת ברזיל, לקופה אמריקה 2015 יחד עם עוד שישה שחקנים, ובסופו של דבר נכלל בסגל הנבחרת לטורניר בשל פציעתו של דייגו אלבס. נטו לא שיחק בטורניר, בו הגיעה נבחרת ברזיל, בשערה עמד ג'פרסון, לשלב רבע הגמר. ב-11 בספטמבר 2018 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-5 על אל סלבדור.
הפרייקור של ליצו

הפְרַייקוֹר (הכוחות החופשיים) של לִיצוֹ (בגרמנית: Lützowsches Freikorps, הפרייקור הליצואי) היו יחידת מתנדבים של צבא פרוסיה בהנהגת הגנרל לודוויג אדולף וילהלם פון ליצו (Lützow) אשר הוקם ולחם בשלהי המלחמות הנפוליאוניות (1813-14).
היחידה הוקמה ב-1813 וכללה בעיקר סטודנטים ואקדמאים מכל רחבי גרמניה אשר התנדבו ללחום כנגד נפוליאון בונפרטה הצרפתי. בשל העובדה כי לממלכת פרוסיה הייתה בעיה להחזיק ולתחזק את צבאותיה הסדירים, על המתנדבים היה לדאוג לעצמם לציוד ולביגוד, וכמו כן הם לא זכו לשכר בעבור שירותם. כך אומץ הצבע השחור כצבע מדיהם, שכן שחור היה הצבע היחידי שניתן היה לצבוע בו את בגדי האזרחים בצורה אחידה וללא כל גוון שונה. עיטורים אדומים נבחרו על מנת לסמן את דרגותיהם של החיילים, ובתוספת לכפתורי הפְּלִיז הזהובים לבשה היחידה סכמת צבעים של שחור-אדום-זהב, סכמה אשר הפכה למזוהה עם רעיונותיהם הרפובליקניים של הלוחמים וכיום היא סכמת הצבעים של דגל גרמניה.
גודלה של היחידה היה כ-2,900 רגלים, 600 פרשים ו-120 קני ארטילריה. היא לחמה בקרבות רבים, תחילה תוך זינוב בכוחות הצרפתיים הנסוגים ומאוחר יותר כיחידה סדירה כחלק מכוחות הקואליציה.
למרות גודלה הקטן, הפכה היחידה למפורסמת לאחר המלחמה, שכן הייתה זאת היחידה הבודדת אשר הורכבה מחיילים מכל רחבי גרמניה. הכוח התפרסם גם בשל חברותם ותמיכתם של אינטלקטואלים לאומנים כגון יוזף פון אייכנדורף ופרידריך לודוויג יאן. רבים ממשוחררי היחידה השתתפו בפסטיבל וארטרבורג הראשון בשנת 1817, תוך דרישה לאחדות גרמנית ולרפורמות דמוקרטיות, ועל כן הפכה סכמת הצבעים של מדיהם למזוהה עם הרעיונות הרפובליקניים שלהם. במהלך פסטיבל האמבך ב-1832 והמרידות הגרמניות של 1848 דגלים בצבעי השחור-אדום-זהב הונפו. צבעים אלו הוכרו כצבעים הלאומיים של גרמניה וכצבעי דגל גרמניה בשנת 1919 ושוב בשנת 1949.
ספרדית

שמות השפה

השמות העיקריים של השפה הספרדית הם Español ו-Castellano.
מקור השם Español (אספניול) בשם España, שמה העצמי של ספרד. המונח הספציפי בצורתו הסופית לקוח כנראה מהשפה האוקסיטנית.
השם Castellano (נהגה קסטלְיאנו, קסטֶיַאנוֹ, קסטג'אנו, קסטֶזַ'אנוֹ או קסטשאנו בניבים שונים) נגזר משמה של ממלכת קסטיליה ממנה התפתחה ספרד. פירוש שמה של ממלכת קסטיליה הוא "ארץ הטירות" שכן בזמן הכיבוש המוסלמי של רוב חצי האי האיברי הייתה הממלכה מוקפת טירות, ועם הרקונקיסטה (הכיבוש הנוצרי) התפשטה לשאר חלקי חצי האי.
לרוב השימוש במונח Español הוא בהשוואה לאנגלית, ערבית, רוסית, גרמנית, צרפתית וכדומה בעוד שהשימוש במונח Castellano הוא בהשוואה לקטלאנית, גליסית, בסקית ועוד שפות אזוריות בספרד. הבחנה זאת נעשית בעיקר בספרד בעוד שבשאר העולם דובר הספרדית ישנה העדפה לאחד השמות.
בארגנטינה, אורוגוואי, פרגוואי, בוליביה, אקוואדור וונצואלה יש עדיפות לשם Castellano; בקולומביה, מקסיקו, גואטמלה ופרו ישנה עדיפות לשם Español, ובצ'ילה שני המונחים בשימוש באותה המשמעות כאשר המונח Español נפוץ בתקשורת והמונח Castellano הוא שם המקצוע בבית הספר.
שם השפה בעברית, ספרדית, נגזר מהשם המסורתי לחצי האי האיברי, ספרד. כפי הנראה רצו היהודים בימי הביניים להשתמש בשם עברי לספרד, ושאלו שם זה מספר עובדיה (א, כ), שם הוא מוזכר כיעד ההגליה מירושלים. בעברית מקובל הביטוי "חלומות באספמיה". אספמיה היא למעשה ספרד. מקור השם הוא המלחים שחצו את הים התיכון ונתקלו בספרד. הם גילו שם ארנבות רבות אותן חשבו לשפנים ולכן קראו למקום "ארץ השפנים" הוא שפניה. שפניה הפך לספמיה בגלגולים שונים ומציין עד היום ארץ רחוקה ומסתורית, כביטוי.

הגיית השפה וכתיבתה

בספרדית 29 אותיות שמתוכן שתיים, - K ו W הן לא חלק אינטגרלי מהשפה עצמה ומשמשות אך ורק במלים שאולות משפות אחרות, ואות אחת - H -  שאינה נהגת כלל.

ספרדית ארגנטינאית

לניב הספרדי המדובר בארגנטינה ואורוגוואי כמה מאפיינים ייחודיים. ניב זה מכונה ספרדית של ריו דה לה פלטה (Rioplatense). ניב זה הוא הנפוץ בישראל.
הבדל בולט ביותר הוא הגיית האותיות ll ו y כאשר הן נמצאות בתוך מילה.
ברוב הניבים, הוגים אותיות אלה כ"אי", כמו y אנגלית, ואילו בניב זה הוגים אותיות אלה כ-ז' או ש. כלל זה אינו חל על מילת החיבור y, על y בסוף מילים ועל y ולפניה אות ניקוד (Aa ,Ee ,Ii ,Oo ,Uu).
Y ולפניה אות ניקוד לא יופיע באף מילה במילון, אבל הצירוף יכול להופיע בשמות (כמו Maylen, שנהגה "מיילן").

נטיות התארים

שמות התואר בספרדית מתאימים לשמות העצם במגדר ובכמות, והם מופיעים לאחר שם העצם אותו הם מתארים, פרט לתארים הלא מיודעים (לדוגמה: הרבה, כמה, כל וכדומה), אשר יופיעו לפני שם העצם.
דניאל טרוקמה

דניאל טרוקמה (בצרפתית: Daniel Trocmé;‏ 1910–1944), היה חסיד אומות העולם מצרפת שנרצח על ידי הנאצים.
טרוקמה היה מורה לפיזיקה, כימיה וביולוגיה בלה רוש (Les Roches), פנימייה פרוטסטנטית בוורניי שעל האוור .

פעילותו בתקופת השואה להצלת יהודים

ב-1941 ביקש ממנו דודו, האב אנדרה טרוקמה, לנהל פנימייה לילדים פליטים יהודים שהקימו קווייקרים אמריקאים בלה שמבון-סור-ליניון, כפר שבו ובסביבתו הוסתרו ילדים יהודים רבים בתקופת משטר וישי ובתקופת הכיבוש הגרמני שבא בעקבות זאת, עד 1944.
טרוקמה סבל ממחלת לב, אך למרות זאת טיפל בצרכיהם של הילדים היהודים שהוסתרו בפנימיה, תיקן את בגדיהם ודאג לתזונתם. בין היתר היה מעביר כמויות מזון גדולות בעגלה, על פני מרחקים של קילומטרים, כדי לספק מזון לילדים היהודים הבלתי חוקיים ששהו בפנימיה. טרוקמה ניסה להיות מורה לילדים אלה, לא רק בתחומי המקצוע הרשמיים שלו אלא גם בתחומי הרוח והספרות.
ג'ונתן גאלי, שמצא בגיל 16 מחסה בלה גריון זוכר את טרקומה בתור אדם מרתק ובעל עומק תרבותי רב. "דניאל טרוקמה אף פעם לא דאג לעצמו. הוא היה אדם בעל מצפון. בשעות הלילה יכולת למצוא אותו יושב לאור תאורה עמומה ומתקן את נעלי הילדים עם חתיכות גומי." בבקרים חורפיים טרוקמה נהג לבשל מרק בתוך סיר גדול. על אף שסבל ממלחת לב, הוא עצמו היה מעמיס את המרק בשביל התלמידים על גבי מריצה ודוחף אותה למרחק של שני קילומטרים במדרון תלול. טרוקמה נהג להקריא לתלמידיו סיפורים לפני השינה ואחר כך היה משוחח איתם עליהם.
לאחר מספר חודשים עבר טרוקמה לנהל בית ספר אחר בכפר לה שמבון סור ליניון, והמשיך להסתיר ילדים יהודים. ביוני 1943 היה טרוקמה יעד לניסיון מעצר של הגסטפו, אך לא היה בבית הספר בעת ניסיון המעצר. ב-29 ביוני 1943, המשטרה הגרמנית עצרה 18 מתלמידיו של טרוקמה, 5 מתוכם זוהו כיהודים ונשלחו לאושוויץ, שם נספו. למרות שידע שהוא מבוקש, שב טרוקמה לבית הספר ואז נעצר על ידי הגסטפו, עם כמה מתלמידיו היהודים. הוא הועבר למעצר בעיר מולן. הוא הואשם בהסתרת ילדים יהודים, הודה במעשיו והצדיק אותם. באוגוסט 1943 נשלח למחנה הריכוז קומפיין, ולאחר מכן נשלח למחנה דורה-מיטלבאו ומשם למיידנק, שם נספה באפריל 1944.

הנצחה

ב-1976 הכיר יד ושם בדניאל טרוקמה בתור חסיד אומות העולם.
רדיו אירופה החופשית

רדיו אירופה החופשית (וגם רדיו החרות, באנגלית: (Radio Free Europe/Radio Liberty (RFE/RL) הוא תחנת רדיו ששידוריה נקלטים באירופה ובמזרח התיכון. מטרת התחנה, הממומנת על ידי הממשל האמריקאי, היא "לקדם את ערכי הדמוקרטיה ומוסדותיה על ידי הפצת מידע עובדתי ורעיונות". התחנה משדרת למעלה מאלף שעות שבועיות ב-28 שפות, על גבי גלים קצרים, AM ו-FM.

היסטוריה

ב-1949 נוסדה בניו יורק "הוועדה הלאומית למען אירופה החופשית". רדיו אירופה החופשית (RFE) היה הזרוע המשדרת של ארגון זה. מטה התחנה הוקם במינכן והיא שידרה לראשונה בגלים קצרים לצ'כוסלובקיה ב-4 ביולי 1950.
מימון הוועדה (והשידורים) הגיע מהקונגרס של ארצות הברית. עד 1971 הועברו הכספים דרך ה-CIA. השידורים היו נדבך בקמפיין של לוחמה פסיכולוגית שניהל ה-CIA ושכוון לעבר צידו השני של מסך הברזל. ה-CIA העביר הנחיות כלליות לשידורים ועקב אחריהם באופן יומיומי. הציבור הרחב לא ידע על מקורות המימון עד 1971, אז נוסד הארגון מחדש כמוסד ללא כוונת רווח הרשום בדלאוור. הפיקוח על התחנה (ושאר השידורים שמימנה ארצות הברית ברחבי העולם) ניתן בידי רשות פדרלית מיוחדת לכך.
ב-1975 התמזגה התחנה עם מיזם דומה בשם רדיו חרות (RL), שפעל מאז 1951, מומן אף הוא על ידי האמריקנים וכיוון את שידוריו כנגד ברית המועצות והקומוניזם. כיום קרויה הקבוצה הממוזגת RFE/RL.
הרשויות הסובייטיות ניסו פעמים רבות לשבש את שידורי התחנה. מאמצים אלה לא פסקו עד 1988. במהלך שנות ה-70 וה-80 עם תחנת שידור שיתפו פעולה רוסים גולים רבים כמו אלכסנדר גאליץ', ולדימיר ווינוביץ', וסילי אקסיונוב, אנדריי סיניאבסקי ועוד. עם תחילת הגלאסנוסט הופסקו פעולות לשיבוש קליטת השידורים וכתבי התחנה אף הורשו להיכנס לתחומי ברית המועצות ולהעביר שידורים מתחומיה. בינואר 1990 שידורים של כתב התחנה מנחם מיכאלי מבאקו היו השידורים היחידים שהעבירו עדכונים על הנעשה בעיר לאחר כניסת יחידות של הצבא הסובייטי. בין השנים 1985–1993 הפעיל הארגון גם את רדיו אפגניסטן החופשית.
התמוטטות ברית המועצות גרמה לירידה בחשיבות התחנה עבור הממשל האמריקני ותקציבה הלך ופחת בהתאם. מטה התחנה הועבר לפראג ב-1995 והפעילות האירופית צומצמה. במקומות אחרים הורחבה הפעילות: ב-1998 החל לשדר רדיו עיראק החופשית וגם תוכניות בפרסית; ב-1999 לקוסובו וב-2002 חודשו השידורים לאפגניסטן ואיראן (רדיו פרדה). בעקבות הצטמצמות חופש הביטוי באזורי חבר המדינות לשעבר, שידורי רדיו אירופה החופשית נאסרו בבלרוס, באוזבקיסטן, בטורקמניסטן, בטג'יקיסטן, הוגבלו באזרבייג'ן ומתקיימות התנכלויות של הרשויות הרוסיות נגד תחנות מקומיות המעבירות את שידורי התחנה. כתוצאה מכך, חלה ירידה משמעותית במספר התחנות המשדרות את תוכניות הרדיו של רדיו אירופה החופשית ברוסיה.
במהלך שנות פעילות התחנה, עורכיה ומגישי התוכניות בשפות השונות הפכו
לעיתים לדמויות מוערכות ולגבורי תרבות בארצות היעד והמשטרים הקומוניסטים ניסו לחסלם או להפחידם. כך למשל במקרה התחנה בשפה הרומנית - שם מנהל התוכניות נואל ברנרד נעשה מוכר בכל בתי האב ברומניה, כך גם שמות הסופרים ומבקרי התרבות וירג'יל ירונקה ומוניקה לובינסקו (שבשנות זקנתה הוכתה קשות ליד ביתה בפריז, ככל הנראה על ידי סוכני המשטר של
צ'אושסקו) או של מבקר מוזיקת הג'אז והפופ הצעיר קורנל קיריאק שנדקר למוות במינכן בשיא הפופולריות שלו בשנת 1975.
בשנת 2018 החליט הממשל בארצות הברית לחדש החל מינואר 2019 את שידורי התחנה הנועדים לרומניה ולבולגריה, שהופסקו בשנת 2004.
רנהילד ווגר

ביוגרפיה

ווגר היא הצעירה מבין חמשת ילדיו של נהג רכבת מהלסינור.

שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בקופנהגן ב-3 ביולי 1936 קבעה ווגר במשחה ל-800 מטר חופשי (משחה לא אולימפי באותה העת) שיא עולם חדש של 11:11.7 דקות, שיפור משמעותי לשיא העולם בן השנה של לורה נייט מארצות הברית (11:34.4 דקות).

מדליית כסף אולימפית

חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת ברלין (1936) בהיותה בת 15 וחצי זכתה ווגר במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:27.5 דקות, אחרי ריי מסטנברוק כוכבת המשחקים מהולנד שקבעה שיא אולימפי חדש של 5:26.4 דקות ולפני לינור וינגרד מארצות הברית (5:29.0 דקות), נוסף לכך היא סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:51.4 דקות ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:14.0 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:09.6 דקות.

אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בלונדון בריטניה בשנת 1938 זכתה ווגר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.2 דקות, לפני בירטה אווה פיטרסן בת ארצה (1:06.8 דקות) ורי ואן וין מהולנד (1:08.4 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:09.0 דקות, לפני רי ואן וין (5:27.7 דקות) ופרננדה קרון מבלגיה (5:33.4 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:31.6 דקות, לפני הולנד (4:39.5 דקות) ובריטניה (4:51.4 דקות) והייתה לשחיינית המצטיינת של האליפות כולה. היא כונתה בפי הטיימס "טורפדו הזהב" והתעניינות הציבורית בה הרקיעה שחקים. 
עד שנת 1942 קבעה ווגר 44 שיאי עולם חדשים, בכל משחי החתירה, מ-200 מטר חופשי ועד ל-1500 מטר חופשי וכן במשחה ל-200 מטר גב. 
הישגיה הספורטיביים, שערה הבלונדיני וחברותם של הוריה במפלגה הנאצית של דנמרק הפכו את ווגר במהרה למודל הערצה של הגרמנים, לאחר שכבשו את דנמרק במלחמת העולם השנייה בשנת 1940. אחד מהאחים שלה, אף לחם עם הוואפן אס אס בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. היא התאהבה בקצין גרמני, נישאה לו, ובשנת 1943 עברה להתגורר מדרום לגבול, בקיל שבגרמניה. 
בשתי האולימפיאדות שלא נערכו (1940 ו-1944), בשל מלחמת העולם השנייה, היא החמיצה זכייה במדליות נוספות שיכלה להראות את עליונותה הברורה בשחייה העולמית לנשים.
למרות הפופולריות הגדולה שלה היא זכתה, בשנות ה-30, הוצאה ווגר מנבחרת דנמרק למשחקים האולימפיים, הראשונים שנערכו אחרי מלחמת העולם השנייה, בלונדון 1948 בשל דעת הקהל החזקה השלילית שהייתה נגדה וכך היא החמיצה הזדמנות נוספת להשתתף ולזכות במדליות באולימפיאדה שלישית. 
לאחר שדעת הקהל השלילית נגדה דעכה, ובהיותה כבר בת 31, השתתפה ווגר באולימפיאדת הלסינקי (1952). היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:16.9 דקות, במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.7 דקות ובמקום רביעי במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:36.2 דקות.
שנתיים לאחר מכן, פרשה ווגר משחייה תחרותית ומאז, היא לא התראיינה לתקשורת וחיה חיים בודדים. גם לאחר זכייתה בשנת 1996 בתואר ספורטאית המאה של דנמרק היא סרבה להתראיין.
הכרזת עצמאות

הכרזת עצמאות היא הכרזה על עצמאותה של מדינה שהייתה נתונה לשלטון זר עד להכרזה זו. הכרזת עצמאות נעשית פעמים רבות באופן חד-צדדי, ללא הסכמה של השלטון הקודם. לעיתים הכרזות עצמאות יכולות להביא למלחמה, אך לא תמיד עצם ההכרזה מביא לעצמאות ממשית. הממלכה הראשונה אשר הכריזה עצמאות היא סקוטלנד בשנת 1320.
בשנת 2008 הכריזה הישות קוסובו עצמאות מסרביה, אשר סירבה להכיר בהכרזה ופנתה לאו"ם. תשובת האו"ם ב-2010 הייתה כי "המשפט הבינלאומי אינו מכיל איסור על הצהרות עצמאות".
סרביה ומונטנגרו באירוויזיון

אירוויזיון 2003

סרביה ומונטנגרו תכננה תחילה להשתתף באירוויזיון 2003, אולם לבסוף היא לא לקחה חלק בתחרות באותה שנה כיוון שאיגוד השידור האירופאי הודיע שנרשמו יותר מדי מדינות, ולכן מנע ממנה להשתתף. רשת השידור הסרבית RTS, ערכה תחרות קדם אירוויזיון (Beovizija 2003) שהייתה אמורה לשמש אותה במשך שנות השתתפותה לבחירת השיר שייצג אותה באירוויזיון. בשנת 2003, כיוון שהיא לא לקחה לבסוף חלק באירוויזיון, נערכה תחרות קדם האירוויזיון בתור "חזרה" לתחרויות ההמשך. את התחרות, שהתקיימה בתאריכים 12 - 14 באפריל, הנחו השחקן פדה סטויאנביץ', הדוגמנית קטרינה רברצ'ה ומנחה הטלוויזיה מיליקה גאסין. השיר הזוכה באותו ערב היה "Čija si" ("של מי") שבוצע על ידי הזמר המקדוני טושה פרוסקי. פרוסקי ייצג את מקדוניה באירוויזיון 2004 עם השיר "Life" ("חיים"), איתו הוא סיים במקום ה-14.

אירוויזיון 2004

לאירוויזיון 2004 שלחה סרביה ומונטנגרו את הזמר ז'ליקו יוקסימוביץ' עם השיר "Lane moje" ("אהובתי"), שנשלח מטעם רשת השידור הסרבית. השיר העפיל מהמקום הראשון בחצי הגמר לגמר, בו הוא סיים במקום השני אחרי אוקראינה בהפרש של 17 נקודות. זהו המקרה השני בתולדות האירוויזיון בו מדינה מסיימת במקום השני כבר בהשתתפות הראשונה שלה, ונכון ל-2004, זהו המקום הגבוה ביותר אליו הגיעה מדינה בהשתתפות הראשונה שלה.

אירוויזיון 2005

הנציגות לאירוויזיון 2005 נבחרה מטעם רשת השידור של מונטנגרו. הלהקה No Name נבחרה לייצג את המדינה עם השיר "Zauvijek moja" ("לנצח שלי"). באירוויזיון הלהקה עלתה אוטומטית לגמר לאור ההישג הגבוה של סרביה ומונטנגרו ב-2004. בערב הגמר בקייב היא סיימה את התחרות במקום ה-7 עם 137 נקודות.

אירוויזיון 2006

סרביה ומונטנגרו תכננה לקחת חלק גם באירוויזיון 2006, והיא אף תכננה לשלוח שוב את הלהקה No Name. אולם, לאור ההצבעה הטקטית של RTCG, רשת השידור של מונטנגרו, ב-2005 שחזרה על עצמה שוב ב-2006, רשת השידור המשותפת של סרביה ומונטנגרו לא הצליחה להגיע להסכמה מלאה בבחירת הנציג. ב-20 במרץ 2006 פרשה סרביה ומונטנגרו מהאירוויזיון באופן רשמי, אולם היא השתתפה בשלב ההצבעה בגמר האירוויזיון. חצי גמר אירוויזיון 2006 לא שודר במונטנגרו, וגם ההצבעות בשלב הגמר היו למעשה מסרביה לבדה.