google/wiki40b huggingface dataset:
השתלת יד

השתלת יד היא הליך ניתוחי, שבו מחובר חלקה של יד (בדרך כלל כף יד), הנלקח מתורם מת, אל גופו של אדם אשר איבד את ידו. ניתוח זה הוא מן המסובכים בניתוחי השתלות האיברים ונערך במקרים מעטים יחסית ובמרכזים רפואיים מעטים בעולם בלבד.

תולדות השתלות היד

השתלת היד הראשונה בעולם נערכה באקוודור בדרום אמריקה בשנת 1964, אך האיבר המושתל נדחה לאחר שבועיים.
בראשית שנות השמונים חלה התקדמות בעולם בתחום השתלות האיברים בעקבות הכנסתה לשימוש של התרופה מדכאת מערכת החיסון ציקלוספורין, אך במשך שנים לאחר מכן לא חלה התקדמות בהשתלות ידיים.
בספטמבר 1998 הושתלה יד בגבר בבית חולים בעיר ליון שבצרפת. בינואר 1999 הושתלה לראשונה יד בארצות הברית, בניתוח שנערך בבית החולים היהודי (Jewish Hospital) בעיר לואיוויל שבקנטקי. היה זה לאחר שלוש שנים של הכנות שנערכו בבית החולים בשיתוף עם אוניברסיטת לואיוויל, שכללו מחקר בסיסי, ניסויים בבעלי חיים, דיונים אתיים ועריכת פרוטוקול טיפול מפורט. המושתל והיד המושתלת שרדו מאז ועד כה.
ב-1999 נערכו שתי השתלות ידיים בסין. בינואר 2000 נערך לראשונה בליון שבצרפת ניתוח להשתלת שתי ידיים במטופל אחד. באותה שנה נערך ניתוח דומה באינסברוק שבאוסטריה ובמלזיה הושתלו לראשונה בעולם אמה ויד בתינוקת בת חודש (האיבר נלקח מאחותה התאומה, שנפטרה).
עד לסתיו 2008 נערכו בעולם 44 השתלות ידיים, ועד למרץ 2011 נערכו בסך הכל 70 השתלות ב-52 מטופלים במדינות שונות ברחבי העולם, ובהן (מלבד צרפת, ארצות הברית, סין, אוסטריה ומלזיה שנמנו לעיל) גם איטליה, בלגיה, גרמניה, אוסטרליה ומקסיקו. רוב ההשתלות בארצות הברית נערכו בבית החולים היהודי בלואיוויל והיתר נערכו בשבעה מרכזים רפואיים אחרים.
תיאטרון הפרינג' באר שבע

תיאטרון הפרינג' באר שבע הוקם באפריל 2010 על ידי עידן אבישר, יוסי דויטש ויואב מיכאלי. 
הפרינג' מאגד סביבו קהילת אמנים והוא חלק מחזון העיר באר שבע כמטרופולין תרבותי ומשתלב בתוכנית הלאומית הרב שנתית לפיתוח נגב. עיריית באר שבע השתתפה במימון מבנה הקבע של התיאטרון.
בשנת 2012 נחנך מבנה הקבע של הפרינג', בסיוע עיריית באר שבע ברחוב אנילביץ' 15 בעיר העתיקה.
מדי שנה מציגים באולם הפרינג' מעל ל-150 הצגות, יצירות מחול, הופעות מוזיקה ותערוכות ובמקום מתקיימים מעל ל-500 פעילויות ופרויקטים חברתיים-קהילתיים אומנותיים בכל שנה.
פרויקט הדגל של התיאטרון הוא פסטיבל הפרינג' הבינלאומי - IFF  - האירוע התיאטרוני הגדול בדרום שמתקיים בכל שנה במהלך חודש יולי.
מנכ"לית התיאטרון היא אפרת זיו אספיס, חברת מועצת העיר באר שבע.

אנסמבל 'עיט'

החל משנת 2013, תיאטרון הפרינג' מפעיל אנסמבל קבוע של שחקנים תחת ניהולו האמנותי של יואב מיכאלי.
קבוצת השחקנים, המורכבת ברובה מתושבי הנגב, בוגרי בית הספר גודמן למשחק, יוצרת הפקות מקור עטורות שבחים הזוכות להכרה בינלאומית ומופיעות בפסטיבלים רבים ברחבי העולם.
עבודת האנסמבל מתאפיינת בשפת במה ייחודית הנעה על הגבול בין קולנוע לתיאטרון ומשלבת תנועה, וידאו ארט ומשחק.
גלקסיית מוט ספירלית

גלקסיית מוט ספירלית היא גלקסיה ספירלית עם מרכז בצורת מוט המורכב מכוכבים. מוטות נמצאים בכחצי מכל הגלקסיות הספירליות. באופן כללי המוט משפיע הן על תנועת הכוכבים והן על תנועתו של הגז התוך-גלקטי בגלקסיה הספירלית ויכול גם להשפיע על זרועות הספירלה.
אדווין האבל סיווג סוג זה של גלקסיות ב-SB (ראשי תיבות של Spiral, Barred) בסיווג האבל, וסידר אותן בשלוש תת-קטגוריות המבוססות על מידת הפתיחות של זרועות הספירלה. הסוג SBa מציין זרועות צמודות והדוקות, בעוד הסוג SBc מציין זרועות חופשיות מאוד. הסוג SBb מציין את הגלקסיות שנמצאות בין SBa ו-SBc. סוג רביעי, SBm, נוצר כדי לתאר גלקסיות מוט ספירליות לא סדורות במקצת, כדוגמת ענני מגלן, שלעיתים מסווגות כגלקסיות לא-סדורות, אך נמצאו כבעלות צורה של גלקסיות מוט ספירליות.
בשנת 2005, תצפיות מטלסקופ החלל שפיצר גיבו ראיות קודמות לפיהן הגלקסיה שלנו, שביל החלב, היא גלקסיית מוט ספירלית. תצפיות שנערכו על ידי טלסקופי רדיו הציעו כבר שנים לפני כן שהגלקסיה שלנו היא גלקסיית מוט ספירלית, אך טלסקופ החלל שפיצר, עם יכולת תצפית בתחום התת-אדום, סיפק הוכחות ודאיות.

המוטות

גלקסיות מוט ספירליות הן יחסית שכיחות. סקרי שמיים מראים שעד כשני שלישים מכלל הגלקסיות הספירליות כוללות מוט. סבורים כי המוט פועל כמנגנון המכוון גז פנימה מזרועות הספירלה באמצעות תהודה מסלולית, ממקד את השטף וגורם ליצירת כוכבים חדשים. כיום חושבים שתהליך זה מסביר למה לגלקסיות מוט ספירליות רבות כל כך יש גרעין גלקטי פעיל, כמו זה שנראה ב-גלקסיית גלגל הרוח הדרומית.
יצירת המוט נחשבת באופן כללי לתוצאה של גל צפיפות המתפשט ממרכז הגלקסיה כאשר השפעותיו של גל זה מעצבות מחדש את מסלולם של הכוכבים הפנימיים. השפעה זו מתרחבת עם הזמן לכוכבים החיצוניים יותר, ויוצרת צורת מוט. סיבה נוספת שיכולה לגרום ליצירת המוט היא הפרעות כבידה בין גלקסיות.
מוטות נחשבים לתופעה זמנית בחיי גלקסיות ספירליות, כך שצורת המוט נחלשת עם הזמן, והופכת את הגלקסיה מגלקסיית מוט ספירלית לגלקסיה ספירלית "רגילה". מעבר לגודל מסוים מסת המוט שנצברה מחלישה את יציבותו של כל מבנה המוט. גלקסיות מוט ספירליות עם כמות מסה גבוהה במרכזן נוטות להיות בעלות מוט קצר, רחב ועבה. מכיוון שלגלקסיות ספירליות רבות יש מבנה של מוט במרכזן, סביר שזו תופעה חוזרת בהתפתחות גלקסיות ספירליות.
מחקרים חדשים מאשרים את הרעיון שמוטות הם סימן לגלקסיות בוגרות שתהליך התפתחותן נמצא בסיומו. קבוצה שנוהלה על ידי קארטיק שת' (Kartik Sheth) ממרכז שפיצר למדע במכון הטכנולוגיה בפסדנה, קליפורניה מצאה שרק 20% מהגלקסיות הספירליות בעבר הרחוק היו בעלות מוט, בהשוואה לכמעט 70% מהגלקסיות הספירליות כיום.

התפיחות

בזמן חקירת מרכז שביל החלב, מדענים גילו שהתפיחה בשביל החלב היא בצורת בוטן. ממצא זה הביא למסקנה שלכל גלקסיית ספירלה מוטית יש תפיחה בצורת בוטן. בתצפית על גלקסיה ספירלית רחוקה כאשר ציר הסיבוב ניצב לקו הראיה, או כאלה הנראות "פרושות" לצופה, צורת התפיחה נראית בקלות, ולכן גלקסיות אלה מסווגות במהירות כגלקסיות מוט ספירליות או כגלקסיות ספירליות "רגילות". הגלקסיה NGC 4565 סווגה כגלקסיה ספירלית ללא מוט לפי שיטה זו.
הקונגרס היהודי האמריקאי

הקונגרס היהודי האמריקאי (באנגלית: American Jewish Congress, גם AJCongress או AJC) הוא ארגון שהוקם בשנות מלחמת העולם הראשונה, לאחר שמגעים להקמתו החלו עוד קודם לכן על ידי יהודים אמריקאים כדוגמת לואי ברנדייס, פליקס פרנקפורטר, לואי מרשל, שמואל בלום ואחרים, שהיו פקידי ציבור אמריקאים רמי מעלה (ברנדייס היה שופט שהתפרסם ב-1906 בסכסוך עובדי סדנאות-היזע בניו יורק; הוא ואחרים שימשו בתפקידים בכירים בממשל רוזוולט בשנות השלושים). בראש הקונגרס היהודי עמד תחילה לואיס ברנדייס, שנבחר בבחירות דמוקרטיות של הקהילה היהודית בארצות הברית. הוא הוקם בשל הרצון, בעיקר של יהודים יוצאי מזרח-אירופה, לייצוג דמוקרטי יותר של יהדות ארצות הברית, מאשר זה של הוועד היהודי-אמריקני  ה"אריסטוקראטי". אז גם נבחר השם "קונגרס", בהיותו נושא אסוציאציות אמריקניות חיוביות. לאחר מלחמת העולם נוסף גם צורך קונקרטי לייצוג היהודים בוועידת השלום בפריס. 
ב – 1918  נערכו בחירות כל-ארציות בהשתתפות כ - 335,000 מצביעים. תחילה סוכם כי הארגון יתפזר לאחר סיום ועידת השלום. כאשר הגיע מועד הפיזור ב – 1920 החליטו חלק מן הארגונים היהודיים, בעיקר ארגוני המהגרים ממזרח אירופה וארגונים ציוניים, להקים קונגרס קבוע, ואילו חלקים מן הקונגרס, כמו נציגי הוועד היהודי-אמריקני פרשו. הקונגרס, אשר חדל להיות אחרי וועידת השלום גוף המייצג את מרבית יהדות ארצות הברית, שם לו למטרה לפעול הן בענייני יהודי ארצות הברית, הן בענייני בניין הבית הלאומי וענייני יהדות העולם.  AJCONG גילה נטייה ציונית מאז היווסדו, ובין ההוראות שניתנו ב - 1918 למשלחתו לוועידת השלום, היו כאלה הנוגעות ליישום הצהרת בלפור. כדוגמה אחרת לנטייתו הציונית של הקונגרס, לראש הארגון נבחר החל מ-1930 הרב הרפורמי סטיבן שמואל וייז שהיה גם נשיא הפדרציה הציונית האמריקנית.
אוריגנס

ביוגרפיה

אוריגנס ערך את ה"הקספלה" (Hexapla), מהדורה של התנ"ך בשישה טורים המכילה את נוסח המקרא ואת תרגומיו ליוונית.
בשנת 248 כתב את החיבור "נגד קלסוס" (Contra Celsum) - התנגדות לכתביו של קלסוס הפלאטוניסט, פילוסוף יווני שכתב סביב שנת 177, חיבור התוקף את הנצרות.
אוריגנס מנציח בכתביו מחלוקת שהתקיימה כבר מן המאה הראשונה לספירה בדבר מקום הולדתו של ישו:
"אם אין מישהו מסתפק בנבואת מיכה ובתולדות המשיח הכתובות ב'בשורות' בידי תלמידי ישו עצמם, והוא מבקש סימוכין בעדויות ממקור נוסף לידיעה שישו נולד בבית לחם, עליו לדעת שבהתאם לנאמר ב'בשורה' מראים בבית לחם את המערה שנולד בה".
תלמידיו של אוריגנס פיתחו את תורת אוריגנס או האוריגניזם. תורה זו גרמה למחלוקות רבות בכנסייה המזרח תיכונית ובעיקר בארץ ישראל במאה ה-4 וכן מחלוקת נוספת בתחילת המאה ה-6, כפי שמעיד קירילוס מסקיתופוליס בכתביו.
כחלק מהפילוג היהודי-נוצרי, התנגד אוריגנס למנהג העלייה לרגל שכוון לבית המקדש ואמר שאין צורך בצליינות, כי "מקום קדוש הוא הנשמה הטהורה". שימושו התכוף של אוריגנס באלגוריה כדי לפרש את כתבי הקודש, והברית הישנה בפרט, הוביל ליחס מהוסס כלפיו בכנסייה המאוחרת והוא מעולם לא הוכרז כקדוש. הוא היה אחד מהוגיה הבולטים והקיצוניים של אסכולת אלכסנדריה בנצרות, ובתגובה לסגנונו התגבשה אסכולת אנטיוכיה שדגלה בהיצמדות לפשט הכתוב.

השקפותיו

אוריגנס פיתח את "דוקטרינת השלום" בנצרות, וסבר כי אף שעל הנוצרים להתפלל להצלחת מלחמתו ה"מוצדקת" של המלך, אסור להם להשתתף בעצמם כלוחמים.

יחסי אוריגנס וחז"ל

אוריגנס חי בארץ ישראל במהלך המאה השנייה והיה המחבר הראשון של פרשנות סדורה למקרא. דבר זה הוביל למחקר נרחב באקדמיה בנוגע להשפעות שהיו לפרשנות חז"ל למקרא עליו ולהשפעות הפוכות, השפעות שלו על הפרשנות החז"לית. 
בחלק מפירושיו אוריגנס מתפלמס מפורשות עם "פירושי היהודים" ובמקומות אחרים נראה שמתפלמס עם פירושיהם באופן עקיף בלבד. בנוסף, חלק מן החוקרים, ובתוכם מארן ניהוף, מצביעים על ההשפעות שהיו לתפיסתו על פירושיהם של חז"ל בתקופה הזו. ניהוף טוענת שעל אף שחז"ל אינם מציינים במפורש את שמו של אוריגנס במדרשיהם, חלק מפירושיהם הם התפלמסות ישירה עם דברי אוריגנס ובמקרים אחרים (שגם אותם הם אינם מציינים) הם מאמצים את פירושיו.
גוסטב שטרזמן

ביוגרפיה

שטרזמן נולד בברלין בשנת 1878 למשפחה מהמעמד הבינוני. אביו היה בעל אכסניה וסוחר בירה. הוא למד כלכלה באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1902 שטארזמן ייסד את איגוד התעשיינים בסכסוניה.

דרכו הפוליטית

בין השנים 1906 עד 1912 היה ציר מטעם המפלגה הליברלית הלאומית ברייכסטאג ובשנית בין השנים 1914–1918.
שטרזמן תמך בליברליזם במדיניות הפנים של גרמניה, ובקו לאומני קיצוני במדיניות החוץ שלה. בין השאר תמך בבנייתו של צי מלחמה גדול, דרש לספח שטחים לגרמניה במהלך מלחמת העולם הראשונה וצידד במלחמת צוללות בלתי מוגבלת.
בשנת 1917 הפך לראש סיעת הליבראלים הלאומנים ברייכסטאג, והיה מתומכיו הנלהבים והעיקריים של אריך לודנדורף.
עם תבוסתה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה התפצלה מפלגתו של שטרזמן, והוא עמד בראש הפלג הימני שלה, שנקראה מפלגת העם הגרמנית. בבחירות של שנת 1919 זכתה מפלגתו ב־19 צירים לאספה המכוננת החדשה. שטרזמן התנגד לחוקת ויימאר ולחתימת חוזה ורסאי. בשנת 1920 זכתה מפלגת העם הגרמני, בראשותו של שטרזמן, ב־65 מושבים ברייכסטאג. שטראזמן ריכך את דעותיו והפגין תמיכה במבנה החדש של המדינה הגרמנית.

כשר החוץ הגרמני

לאחר נפילת ממשלתו המשיך שטרזמן לשמש כשר החוץ בכל ממשלות גרמניה, עד למותו בשנת 1929. בכהונות אלה ניסה לנסח מחדש את חוזה ורסאי על מנת לשפר את מעמדה ומצבה של גרמניה, בהצלחה לא מבוטלת. תחת ניצוחו נעשו הישגים נכבדים בתיקון יחסה של גרמניה עם המערב: בשנת 1924 נחתמה תוכנית דוז שהובילה לפתרון בעיית פיצוי המלחמה וכיבוש חבל הרוהר, בשנת 1925 נחתמו הסכמי לוקרנו שסידרו את גבולה המערבי של גרמניה, בשנת 1926 הכניס את גרמניה לחבר הלאומים וחתימה על הסכם קלוג-בריאן בשנת 1928.
שטרזמן זכה על הישגים דיפלומטיים אלה בפרס נובל לשלום, במשותף עם אריסטיד בריאן הצרפתי, בשנת 1926.
יחד עם פיוס המערב הצליח שטרזמן לשמור על קשרים טובים עם ברית המועצות ובשנת 1926 חתם עם נציגה על חוזה ברלין, שהבטיח שמירה הדדית של נייטרליות במקרה של מלחמה משני הצדדים.
שטרזמן נפטר בשנת 1929 מהתקף לב בגיל 51, 3 שבועות לפני יום חמישי השחור.
אונדו"ף

אונדו"ף (אנגלית United Nations Disengagement Observer Force או UNDOF - "כוח הפיקוח על ההפרדה של האומות המאוחדות") הוא כוח שמירת שלום רב-לאומי של האומות המאוחדות שהוקם באזור החזית ברמת הגולן, כדי לחצוץ בין סוריה לישראל לאחר מלחמת יום הכיפורים.

הרקע להקמת הכוח

הפסקת האש במלחמת יום הכיפורים נכנסה לתוקפה ב-24 באוקטובר 1973. בו ביום נפרס כוח UNEF II של האומות המאוחדות בגזרת סיני וחצץ בין צבאות ישראל ומצרים. ברמת הגולן נותר המצב מתוח, ולכן ב-1974 נקטה ארצות הברית ביוזמה שהביאה לניסוחו של הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה בין צה"ל לצבא סוריה. ההסכם יצר אזור הפרדה ושני אזורי דילול משני צדדיו, וקרא להקמת כוח רב-לאומי שיפקח על יישומו. ההסכם נחתם ביום 31 במאי 1974 ובו ביום התקבלה החלטה 350 של מועצת הביטחון של האו"ם שהקימה כוח רב לאומי למטרה זו. הכוח נפרס באזור החיץ והוא הכוח הצבאי היחיד שמורשה לשהות בו. מאז מחודש המנדט של אונדו"ף מדי שישה חודשים.

שטח החיץ

שטח החיץ משתרע לאורך 80 ק"מ - מהחרמון בצפון ועד משולש הגבולות ישראל-סוריה-ירדן בדרום. רוחבו בין "קו אלפא" שממערב לו לבין "קו בראבו" שממזרח לו, נע בין חצי ק"מ ל-10 ק"מ. בצפונו הוא גובל בלבנון ובדרומו הוא גובל לאורך רצועה של פחות מקילומטר בודד בירדן. באזור החיץ פועל מנהל אזרחי סורי. 
משני צדדיו של אזור החיץ משתרעים אזורי דילול ברוחב של 25 ק"מ שבו מבקר הכוח את הנוכחות הצבאית של שני הצבאות. כל אחד משני האזורים האלה מחולק לשלוש רצועות אורכיות, הראשונה בין אזור החיץ ועד 10 ק"מ ממנו, השנייה מקו 10 הק"מ ועד לקו 20 הק"מ והשלישית בין קו 20 הק"מ ועד לקו 25 ק"מ. נקודת המעבר היחידה הפעילה בין שתי המדינות נמצאת במעבר קוניטרה ומופעלת על ידי צה"ל, אונדו"ף והרשויות הסוריות.

מלחמת האזרחים בסוריה

קטע זה עוסק באירוע אקטואלי או מתמשך. הנתונים בנושא זה משתנים במהירות, ועל כן ייתכן שהם חלקיים, לא מדויקים או לא מעודכנים.
בעקבות קרבות שהתרחשו בגולן הסורי ובקרבת גבול ישראל בין נאמני אסד והמורדים כוחות אונדו"ף החליטו להוריד את תדירות הסיורים.
ב-6 במרץ 2013 נחטפו 21 פקחים פיליפינים ששרתו בכוח על ידי מורדים מארגון שוהדא אל-ירמוכ. החטופים שוחררו לאחר ימים ספורים ללא פגע. החטיפה והקרבות בגולן גרמו לאוסטריה, קרואטיה ויפן לצאת מכוח אונדו"ף ולהסיג את החיילים והפקחים שלהם.
ב-28 באוגוסט 2014 נחטפו כ-45 פקחים מפיג'י על ידי ג'בהת אל נוסרה. ב-11 בספטמבר הם שוחררו, חצו את הגבול לישראל לשם בדיקות רפואיות ולאחר מכן חזרו לסוריה. לפי גורמי אופוזיציה סורים השחרור התאפשר לאחר שקטר שילמה כופר של 20 מיליון דולר לחוטפים.
ב-30 באוגוסט 2014 ג'בהת אל נוסרה צר על שני מוצבים שאוכלסו על ידי 75 חיילים מהפיליפינים. החיילים הפיליפינים הצליחו להימלט מהמוצבים בסיוע חיפוי של חיילים אירים שמשרתים באונדו"ף.
ב-15 בספטמבר 2014 כוחות אונדו"ף החלו לפנות את מוצב אל פאוור בו הייתה המפקדה של הכוח ועברו לישראל. לאחר הפינוי לא נשארו עוד כוחות מאונדו"ף בשטחים בריבונות סורית.
יותר מ4 שנים מאוחר יותר, ב-15 באוקטובר 2018, עם חזרתו של צבא סוריה לשלוט באזור הגבול עם ישראל, נפתח לראשונה מעבר קוניטרה שנסגר בימי המלחמה, וחיילי כוח אונדו״ף החלו לשוב לעמדותיהם בשטח סוריה.
ג'ורג' הנרי מקנזי

חייו

מקנזי רכש את השכלתו באוניברסיטה של אברדין, וכן בעיר רואן בצרפת ובשטטין בפרוסיה בין השנים 1853–1855. הוא זומן לגדוד חיל רגלים  של הוד מלכותו בשנת 1856, בהיותו בן 19. זמן קצר לאחר מכן הגדוד נשלח להודו. בשנת 1858 חזר מקנזי לאנגליה, לאחר שהועלה לדרגת סֶגֶן. בשנת 1861 פרש מקנזי מהצבא.
בשנת 1862 ניצח מקנזי בתחרות בלונדון, שם הביס את אדולף אנדרסן בתוצאה 2-0, אך זו הייתה תחרות בה ניתן לו יתרון תחילי של רגלי בערוגה ו7. באותה שנה ניצח בדו-קרב שהתקיים בדובלין את ג'ורג' אלקוק מקדונל בתוצאה  7-4 (+6 -3 =2).
בשנת 1863, בעיצומה של מלחמת האזרחים היגר מקנזי לארצות הברית. ב-1865 עבר לניו יורק, שם כתב בנושאי שחמט עבור מספר עיתונים. הוא זכה במקום הראשון בתחרויות השנתיות שהתקיימו במועדון השחמט של ניו יורק בשנים 1865 עד 1868.
ההצלחה הבינלאומית של מקנזי החלה לאחר תקופה של 15 שנים בארצות הברית, בהן אסף שלושה עשר ניצחונות רצופים בתחרויות בין השנים 1865–1880, כולל ניצחון בשישה מתוך שבעה דו-קרבות (השביעי הסתיים בתיקו). הצלחותיו כללו בין היתר ניצחונות בתחרויות קליבלנד 1871, שיקגו 1874 וניו יורק 1880 וכן ניצחונות בקונגרסי השחמט האמריקאיים השני, השלישי והחמישי. הוא היה אלוף ארצות הברית לשחמט במשך 18 השנים שבין 1871 ו-1889.
בשנת 1878 חלק מקנזי את המקום ה-4-5 בתחרות פריז. בשנת 1882 את המקום הרביעי בווינה, תחרות בה ניצחו וילהלם שטייניץ ושמעון אברמוביץ וינוור. בשנת 1883 חלק את המקום ה-5-7 בתחרות לונדון בה ניצח יוהנס צוקרטורט. בשנת 1885 הגיע למקום הרביעי בתחרות הרפורד בה ניצח ג'וזף הנרי בלקבורן ואת המקום השביעי בתחרות המבורג שאותה ניצח איזידור גונסברג. בשנת 1886 חלק את המקומות ה-7-8 בתחרות לונדון.
לתוצאה הטובה ביותר בחייו הגיע מקנזי כאשר זכה במקום הראשון באליפות גרמניה החמישית שהתקיימה בפרנקפורט בשנת 1887, וזאת לפני בלקבורן, צוקרטורט, זיגברט טאראש, לואיס פאולסן, ברטולד אינגליש,  מקס וייס וקורט פון ברדלבן. בשנת 1888 זכה מקנזי באליפות החמישית של סקוטלנד שהתקיימה בגלאזגו. מקנזי הגיע למקום השני בברדפורד בשנת 1888, וחלק מקומות 3-4 בתחרות מנצ'סטר 1890. בשנת 1890 החליף אותו ג'קסון שובלטר והיה לאלוף השחמט של ארצות הברית.
הומוסוציאליזציה

הומוסוציאליזציה (באנגלית: Homosocialization) או סוציאליזציה להט"בית (באנגלית: LGBT socialization) הוא התהליך בו להט"בים נפגשים, מתייחסים ומשתלבים בקהילה הלהט"בית, במיוחד עם אנשים בעלי אותה נטייה מינית וזהות מגדרית. בנוסף, תהליך זה עוזר לבניית הזהות האישית של כל אדם ואדם.

מרחבים

מרחבי ההומוסוציאליזציה הם אותם מרחבים פיזיים או וירטואליים בהם באים להט"בים בכדי לפגוש אנשים אחרים מהקהילה או בכדי למצוא בני זוג מיניים ואוהבים. תהליך זה נותן לבטא בחופשיות את זהותם המינית.
לפני שמרחבי ההומוסוציאליזציה מוגדרים ספציפית לקהילת הלהט"ב, המנהג הקבוע ביותר הוא קיום יחסי ציבור בקהילה הגאה כמו למשל מפגשים מיניים במקומות חיצוניים מסוימים, כגון פארקים או מרחצאות ציבוריים. אף על פי שמנהגים אלו פחות שכיחים, קרוזינג הוא עדיין מנהג נפוץ כיום, במיוחד בקרב גברים המקיימים יחסי מין עם גברים אחרים.
ישנם עסקים ועמותות רבים הממקדים את הנושא של מגוון מגדרי ומיני  המאפשר מפגש וסוציאליזציה של להט"בים. במקרים רבים, הקבוצות מרוכזות בכפרים גאים. עם זאת, מקומות רבים סובלים מתחרות של רשתות חברתיות ואינטרנט שרוצים למשוך להט"בים למקומות אלו.

בית ספר תיכון

בריתות גאות-סטרייטיות‏ (GSA’s) החלו להופיע בשנות ה-80 של המאה ה-20. בריתות אלו היוו דרך לבני הנוער של הקהילה להתגבר על הסתגרות  וסטיגמה ברחבי בית הספר. כיום נמצאים יותר מ-3,000 מועדונים ברחבי ארצות הברית.
ישנו קשר ישיר בין האקלים של בית ספר לבריאותו הפיזית והנפשית של התלמיד. סקר שנערך בקרב תלמידים גילה כי כ-57% מהאנשים הקשיבו להערות, כ-60% הרגישו לא בטוחים וכ-31% החמיצו לפחות יום לימודים אחד בחודש האחרון.

השכלה גבוהה

השכלה גבוהה היא מערכת חזקה של ארגונים המאכלסים להט"בים או קווירים. אי קיומו של המחקר הקווירי  מקפח את חייהם של התלמידים. מוסד אינו מסוגל לוודא שהוא מעודכן בנושאים. המשך מכוני המחקר יכול לתרום לשיפור חייהם והצלחתם של תלמידים.
בשלושת העשורים האחרונים, נרשמה עלייה במרכזים הקווירים בקמפוסים של המכללות. מרכזים אלו בדרך כלל נותנים מענה ועזרה לסטודנטים שרוצים לפתח את זהותם בקמפוס ומחוצה לו. המטרה הכללית של חללים מסוג זה היא שהקהילה שנמצאת בקמפוס תעזור לשאר הקמפוסים להיות יותר מקבלים ומושכלים. במרכזים אלו מועסקים לעיתים קרובות אנשי מקצוע הפועלים לשיפור חיי הקמפוס.
חום (תסמין)

הגדרת החום על פי טמפרטורה

אף שנהוג לומר שטמפרטורת הגוף הנורמלית היא 37.0 מעלות צלזיוס, מדובר בערך חישובי ממוצע ולא בערך קבוע. מפני שאצל אדם בריא טמפרטורת הגוף עולה ויורדת במהלך היממה, כאשר בשעה 6 בבוקר, טמפרטורת הגוף היא הנמוכה ביותר (36.1 מעלות צלזיוס), והיא עולה מעט בשעה 4, לקראת שעות אחרי הצהרים והערב (36.7).
טמפרטורת גוף תקינה היא כ-36.6 מעלות צלזיוס. באשכי הגבר, למשל, יש צורך בטמפרטורה נמוכה יותר, ולכן הם נמצאים בשקיק אשכים מחוץ לגוף (טמפרטורה גבוהה עלולה לגרום לעקרות חלקית, כלומר לירידה בכמות תאי הזרע בנוזל הזרע, ומכאן להקטנת הסיכוי להפריה).

ההיפותלמוס כווסת חום הגוף

טמפרטורת הגוף נקבעת באמצעות וסת חום הנמצא בבלוטת ההיפותלמוס שבמוח. עלייה בחום הגוף מתרחשת לאחר שינוי מידת החום בהיפותלמוס באמצעות פעילות מוגברת של השרירים ומכיווצם, ובצורתה הקיצונית מורגשות רעידות וצמרמורות. בנוסף, גורמת ההיפותלמוס להעברה של דם משטח הפנים של העור אל פנים הגוף, דבר המסייע להפחתת איבוד חום הגוף דרך העור. כשאין צורך עוד ברמת חום גבוהה, מכוון וסת החום את עצמו לרמתו הנורמלית והגוף משתחרר מחום עודף באמצעות הזעה והעברת דם מפנים הגוף אל פני העור.

פירוגנים כמשפיעים על ההיפותלמוס ועליית חום הגוף

בלשון רפואית נקראת תופעת החום הגבוה פירקסיה (Pyrexia). חומרים הגורמים לעלייה בחום הגוף בעקבות שינוי הווסת בהיפותלמוס נקראים חומרים פירוגנים והם נוצרים מחוץ לגוף או בתוכו. פירוגנים המיוצרים בתוך הגוף נוצרים לרוב על ידי מונוציטים, שהם סוג מסוים של תאי דם לבנים. פירוגנים הנוצרים מחוץ לגוף מצויים למשל במיקרואורגניזמים וברעלנים שהם מייצרים, והם גורמים לעלייה בחום הגוף על ידי גירוי הגוף לשחרר פירוגנים אנדוגניים הגורמים להיפותלמוס לקבוע רמת חום חדשה.

נזק לחלבוני הגוף בעת חום גבוה מאוד

כשמתרחשת עלייה דרסטית בחום הגוף, עוברים החלבונים שבגוף דנטורציה - שינוי ניכר במבנה המרחבי שלהם. הדבר עשוי להפוך לקטלני כשהאנזימים (שהם עצמם חלבונים) בגוף מפסיקים לפעול עקב השינוי במבנם; האנזימים אחראיים לרוב התהליכים הביולוגיים בגוף, ובלעדיהם החיים אינם אפשריים. חום גוף העולה על 42 מעלות גורם כמעט תמיד למוות.

השפעות חיוביות של חום הגוף

החום, בפני עצמו אינו מחלה, אלא תגובת הגנה של הגוף כלפי תוקפים שונים, כמו נגיפים וחיידקים. חום הגוף מחזק את מערכת החיסון ומסייע לה להתגונן ולהשתלט על הפולש הזר, וגם מגביל התרבות של מיקרואורגניזמים. יש לציין כי חום לא נוצר רק ממחלה חיידקית או נגיפית, אלא גם מהפרעות הורמונליות כדוגמת היפרתירואידיזם, ממחלות אוטואימוניות, מנזק לבלוטת ההיפותלמוס, או אף מתרופות או מצריכת מנת יתר של תרופות. יש להבדיל בין המושג hyperpyrexia, עליה מעל 41 מעלות צלזיוס על ידי מערכות הבקרה של הגוף, לבין hyperthermia, שהיא עליה בטמפרטורת הגוף עקב השפעה חיצונית, כגון פעילות גופנית במזג אוויר חם או מכת חום.

אמצעים להורדת חום

בשל התועלת בחום, ישנן דעות שונות לגבי התועלת בהורדתו בעולם הרפואה. 
אך ישנם מצבים שכולם מסכימים שיש לטפל בהם כמו פרכוסי חום אצל ילדים, או מבוגרים עם בעיות לב או ריאה. 
שני סוגי אמצעים להורדת חום גוף הם אמצעים פיזיקליים ותרופתיים:
מרומית לבנת לחי

תפוצה

חיה באזורים חמים בדרום אירופה, בדרום אסיה ובמזרחה, בדרום אפריקה ובאוסטרליה. חיה בביצות ולעיתים רחוקות מגיעה לחוף הים.

מראה

בקיץ ניכרת בלחיה הלבנה, שמפרידה בין צוואר אפור כהה לכיפה שחורה. הגחון אפור כהה והזנב אפרפר. במעוף בולטות תחתיות הכנפיים בלובנן. הרגליים והמקור אדמדמים. בלבוש החורף-הקודקוד מפוספס בפסים שחומים עדינים, חלקי הגוף העליוניים בצבע אפור בהיר מאוד, וגחונה לבן.

גודל ומשקל

אורך כנפה 23.5-22 סנטימטרים, אורך גופה 24–26 סנטימטרים ומשקלה 62–80 גרמים.
אליס בארץ הפלאות (משחק מחשב)

היסטוריה

ב-23 ביולי 2009, חברת Disney Interactive Studios הודיעה שיהיה משחק מחשב על "אליס בארץ הפלאות" שמפותח על ידי חברה צרפתית. המשחק מתוכנן לצאת לשיווק בחנויות באותו שבוע של הסרט. המשחק יהיה מבוסס על הסרט, ובנוסף יכלול אתגרים שדורשים חשיבה עצמאית.

בונוסים

במהלך המשחק, השחקן ימצא תיבות "פנדורה" שאם הוא יפתח אותם, הוא ירוויח נקודות. הנקודות שהוא ירוויח, יעזרו לו לקנות חיילי שחמט במהלך שיטוטיו בארץ תת. חיילי השחמט שהשחקן יקנה יעזרו לו 
לפתוח מהלכי מלחמה חדשים של הדמויות ובין היתר היתר גם אופציות להשתמש בכוחות הדמויות למטרות שונות. ישנן תיבות "פנדורה" מסוימות, שעל מנת לפותחן, השחקן יצטרך להשתמש ביכולות של הדמויות.

קבלה

גרסת ה-PC של המשחק קבלה ביקורות מעורבות, עם ציון ממוצע של 63 מתוך 100 ב-Metacritic
מיכאל אפרטי מאתר "GameZone" נתן לגרסת הWii דירוג של 7.6 מתוך 10, ואמר, "שהמשחק הכללי הוא ששום דבר לא קרה קודם, למשחק יש עדיין קצב נחמד אליו. זה מה שזה - התאמת משחק של סרט, מעט בלתי שגרתי, אבל נגיש ". מצד השני, "GameSpot" נתנו למשחק ציון של 6 וחצי מתוך 10 וקבע שזה "דירוג הוגן". האתר ציין שכמה ממכניקות הפאזל של המשחק וכדומה כנקודות טובות, בעוד הקרב החוזר, משחק הקול הגרוע וחוסר אחידות חזותי היוו נקודות רעות. לשם ההשוואה, גרסת DS של המשחק הסתדרה היטב, והרוויח ציון של 8 וחצי מתוך 10 והדירוג נקבע "מצוין".
שלמה מרקל

ביוגרפיה

שלמה מרקל נולד בחיפה, לחנה ומרדכי. למד בבית הספר הריאלי. הוא התגייס לצה"ל ב-1975 לאחר לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. מילא מגוון תפקידים בחיל הים בהם מנהל פרויקטים של מחקר ופיתוח, ראש מחלקת מערכות משובצות מחשב, בשנים 1991 עד 1995 פיקד על יחידת מרכז המחשבים של חיל הים (ממח״י). ב-1995 מונה לראש מספן הציוד בדרגת תת-אלוף וכיהן בתפקיד עד 1999. במהלך שירותו זכה בפרסי מפא"ת לחשיבה יוצרת, ובפרס מפקד חיל הים לחשיבה יוצרת.
לאחר שחרורו שימש מנהל טכנולוגיות ראשי בקרן הון סיכון האמריקאית ארגו-קווסט. ב-2001 מונה לסגן נשיא חברת ברודקום העולמית, והוא אחראי בחברה על נושא האסטרטגיה העסקית וכיווני התפתחותה. בינואר 2015 מונה ליו"ר חברת רמות, חברת מסחור הטכנולוגיות של אוניברסיטת תל אביב. מכהן כדירקטור בחברת אלמה לייזרס. מכהן כחבר ועדת השקעות במועדון ה״מאה פלוס״.
במסגרת עבודתו בברודקום, נרכשו בישראל 11 חברות. בשנת 2012, קיבל בשם חברת ברודקום את "פרס החברה הרב-לאומית הנבחרת לשנת 2011" מטעם משרד הכלכלה מידי נשיא המדינה, שמעון פרס, בבית הנשיא, כהוקרה על התרומה לכלכלת ישראל.
הוא חבר בוועד המנהל של הטכניון ושל בית הספר הריאלי. כמו כן מכהן כחבר הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות. נבחר ברשימת 100 המשפיעים בישראל מטעם ״דה מרקר״ ב-2012.
בעל דוקטור למדעים בהנדסת חשמל מהטכניון. עבד במסגרת עבודת הדוקטורט שלו באלקטרואקוסטיקה, יחד עם יוסף טל, על פיתוח של שיטה חדשנית (Talmark) לתיווי מוזיקלי למוזיקה האלקטרונית וסביבת ממשק להלחנה. הוא בעל מספר פטנטים בתחום, כמו גם פטנטים בתחומי תקשורת ואבטחת מידע.
ביוני 2016 קיבל תואר "עמית כבוד" של הטכניון על תרומתו לביטחון ישראל, פיתוח תעשיות טכנולוגיה עילית ותרומה להשכלה הגבוהה ככלל ולטכניון בפרט. בטקס הענקת התארים, נשא דברים בשם מקבלי התארים, בהם הדגיש את חשיבות החינוך וההשכלה הגבוהה למעמדה של ישראל ולחוסנה.
נשוי לאריאל ואב לשלושה. בין בניו פרופסור גל מרקל.
ב-16 במאי 2019, קיבל תואר "דוקטור לשם כבוד" מטעם אוניברסיטת תל אביב לאות הוקרה "על תרומתו העצומה לביטחון הלאומי, לשגשוג הכלכלי ולצמיחה האקדמית במדינת ישראל; על מנהיגותו העסקית ותבונתו יוצאת הדופן בתרגום של רעיונות מורכבים לפתרונות עסקיים מחוללי הצלחה; על פועלו וחזונו בהבטחת עתידה ובחיזוק יכולותיה של הפקולטה להנדסה של אוניברסיטת תל אביב וביצירת שיתוף פעולה הדוק עם התעשייה; על הידידות האמיצה עם אוניברסיטת תל אביב בין היתר בתפקידו כיו"ר חברת רמות אוניברסיטת תל אביב וכסגן נשיא של חברת ברודקום העולמית, שותפה אסטרטגית מרכזית של האוניברסיטה".