google/wiki40b huggingface dataset:
יוני והמחוננים

העלילה

יוני, שחקן כדורסל מחונן אבל תלמיד בינוני מצטרף לגמרי במקרה לפנימיית 'אולימפוס' למחוננים. הוא לא מתעניין בלימודים, הוא עסוק כל הזמן בבילויים, בנות וכדורסל, ומגלה שדווקא בפנימייה החדשה הוא יכיר תלמידים שיהפכו לחברים הכי טובים שלו. לצד מורים הזויים ומוזרים, בעל קפיטריה תחמן ושחקני אורח, ילמדו יוני, וחבריו, עלמה, אדם ונעה, שמה שבאמת חשוב זה להיות ביחד להישאר חברים טובים, וכמובן, לעשות חיים משוגעים בזמן הלימודים.

הקשר בין יוני והמחוננים לאחרי הצלצול

הפעם הראשונה בה הופיע סיפור הסדרה, הוא בפרק "תחרות הטריוויה" - בשני חלקיו, של הפקת המקור נוספת של ערוץ דיסני ישראל, אחרי הצלצול. בפרק הזה, שלושה תלמידים מהפנימייה, יוני, עלמה ואדם (ושחקניהם בהתאמה), להתמודד מול תלמידי התיכון המוצג באחרי הצלצול. הפרק הציג את הדמויות האורחות במה שהם טובים בו, ידע וזיכרון. על בסיס פרק הקרוסאובר הזה, נוצרה הסדרה "יוני והמחוננים", שכן הפרק שודר לפני עליית הסדרה. בעונתה השנייה של הסדרה, נוצר מעין פרק קרוסאובר נוסף של שתי הסדרות, כעת ב-"יוני והמחוננים". בפרק הזה, "ספיישל פיראטים" (גם הוא מחולק לשני חלקים), בו עלמה מזמינה את יהלי (עמרי לוקאס), שדמותו במקור מהעונה השנייה של "אחרי הצלצול", לנגן במסיבה שבה היא אחראית להופעות. גם הפעם, הדמות האורחת, הוצגה במה שהיא טובה בו, נגינה ומוזיקה. יהלי קיבל חלק די גדול בפרק שבו הופיע, ואף ביצע שיר בסוף החלק השני, מה שלא עשה במהלך "אחרי הצלצול". בנוסף על כך, עמית בר-ניר היה חלק מכתיבת ויצירת שתי הסדרות.
צנפה

באורניתולוגיה, צְנֵפָה היא אגד של חלקים בלתי מעוכלים ממזון עופות, שכמה מינים פולטים מפיהם. תכולת צנפת עופות זו תלויה בתזונת העוף, אולם עשויה להכיל שלד חיצוני של חרקים (כיטין), חומרים צמחיים בלתי מעוכלים, עצמות, פרווה, נוצות, מקור, טפרים ושיניים.
פליטת הצנפה מאפשרת לעוף לסלק חומר בלתי מעוכל מאיבר עיכול בקיבת העופות ומבלוטות הקיבה. בדורסים הקאת הצנפה משרתת את בריאותו של העוף בדרך נוספת, באמצעות ניקוי שאריות מצינורות העיכול, כולל הוושט. הצנפה נוצרת בין 6 ל-10 שעות מכניסת המזון (לקיבת השרירים או לזפק).
אורניתולוגים עשויים לאסוף צנפות של מין כלשהו למשך זמן על מנת לחקור את הרגלי האכילה העונתיים. אחד היתרונות באיסוף צנפות הוא בכך שהדבר מאפשר לקבוע את הרגלי התזונה מבלי להרוג ולנתח את העוף. צנפות נמצאות באזורים שונים, תלוי במין. באופן כללי, אתרי לינה וקינון הם אזורים טובים לחפש: לניצים ולדורסי הלילה – מתחת לעצים מחטניים; לתנשמות לבנות – בבסיס צוקים ובאסמים; ולמינים אחרים של ינשופים – במחילות שלהם בביצות ושדות עשבוניים. צנפות עשויות להעיד גם על תפוצתם של המינים הנטרפים, על מחזוריות בפעולתם ובגודל אוכלוסייתם, ועל פיזור הגילאים והזוויגים באוכלוסייה.
צנפות הנץ והינשוף הן אפורות או חומות, ומשתנות בצורותיהן בין כדורי למלבני מוארך או גושי. בעופות גדולים, הן בין 2.5 ס"מ ל-5 ס"מ אורך, ובציפורי שיר, בערך 1.5 ס"מ. מינים רבים אחרים מייצרים צנפה, כולל טבלניים, אנפות, קורמורניים, שחפים, שלדגים, עורבים, עורבנים, חנקנים, סנוניות, ורוב החופמאים.
אורניתולוגים החוקרים צנפות גילו פריטים יוצאי דופן בתוכם, כולל טבעות רגל לסימון, שמינים קטנים טובעו בהם לפני שנטרפו על ידי דורסים או עופות אחרים. כך, בארצות הברית, צנפת הינשוף הצווח הכילה טבעות של חוחית אמריקאית וירגזי מצוי. ב-1966 נמצאה באורגון בצנפת עיט זהוב טבעת סימון של סוג ברווז אמריקאי, שטובע ארבעה חודשים מוקדם יותר ו-1,600 ק"מ רחוק משם, בדרום קליפורניה.
קטנוע

קטנוע הוא כלי רכב מנועי דו גלגלי. 
הקטנוע חולק מאפיינים משותפים רבים עם האופנוע, אך נבדל ממנו בכך שהוא מאפשר לרוכב להצמיד את ברכיו. שילדת קטנוע מתאפיינת במבנה של "פסיעה לישיבה" (step-through frame) היוצרת מדרך להנחת רגלי הרוכב.

היסטוריה

למרות שדגמי רכב מנועי דו גלגלי דמוי קטנוע (כלומר בעלי שילדה בצורת "פסיעה לישיבה"), פותחו כבר בתחילתו של עידן כלי הרכב המנועי בסוף המאה ה-19, הרי שתקופת הפריחה בתחום פיתוח קטנועים ועליה בהיקפי השימוש והפופולריות שלהם, התרחשו בעיקר בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. בשנים אלה שהתאפיינו בקשיים כלכליים ניכרים, חוסר במקורות מימון לפיתוח כלי רכב, והרס כמעט מוחלט של התשתית התחבורתית והתעשייתית באירופה, התעורר הצורך לספק אמצעי תחבורה אישי, זול, ובעל מכלולים מכניים פשוטים וקלים ליצור ולתחזוקה. 
בשנים הראשונות להתפתחות הקטנוע, התאפיינו הכלים בנפחי מנוע קטנים ובהספקים נמוכים. בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו להופיע קטנועים בעלי מנוע בנפח גדול, שמעל 250 סמ"ק ועד ל-800 סמ"ק, ועיצובם אף דמה מאוד לאופנוע בכך שההפרדה בין רגלי הרוכב הייתה ניכרת, אך עדיין לא מנעה, טכנית, את הצמדת הברכיים, תוך שמירה על מבנה השלדה המסורתי המתואר.

מאפיינים טכניים

בקטנועים מודרניים תיבת ההילוכים היא רציפה ומבוססת על וריאטור. בעבר היו קטנועים בעלי תיבת הילוכים ידנית, כדוגמת וספה ולמברטה, אך כיום כל הקטנועים החדשים הם בעלי תמסורת רציפה.
קטנועים הם מכלי הרכב הבודדים שעדיין הונעו במנוע דו פעימתי במאה ה-21. בשל תקנות זיהום האוויר במדינות המתקדמות, מנוע זה הולך ונעלם ורוב הקטנועים מונעים במנועי ארבע פעימות. קיימים גם קטנועים המונעים בחשמל ותפוצתם צפויה לגדול בעתיד על חשבון מנועי הבעירה הפנימית.
כיום קיימים סוגי קטנועים רבים, הנבדלים בקוטר הגלגל, במהירותם המרבית ובנפח המנוע. נפחי מנוע אופייניים הם 50, 125, 250, 500 סמ"ק ועוד.

בישראל

ייבוא קטנועים לישראל החל בשנות ה-50 של המאה ה-20, והיה נפוץ למדי בתור חלופת תחבורה זולה. עם העלייה בתפוצת המכוניות החלה דעיכה במכירת קטנועים ורק בתחילת שנות ה-90 חזרו ועלו מכירות הקטנועים. הסיבות לעלייה במכירות הקטנועים נבעו מעומסי תנועה גוברים שקטנועים פחות מושפעים מהם, ומאמינות ונוחות של דגמי קטנועים מודרניים בעלי תמסורת רציפה.
החל משנת 2008 הגיל המינימלי ללימוד נהיגה על קטנוע 125 סמ"ק בישראל הוא 16. הגיל המינימלי לשאר הקטנועים הוא 18.
מנוח הנדל

ביוגרפיה

מנוח הנדל בן שמריה נולד בברסטצ'קה שבווהלין, פולין-ליטא. חסרים פרטים על שנות חייו הראשונות. הוא היה תלמידם של הרמ"א ושל המהרש"ל.
בעשורים האחרונים של המאה ה-16 היה פעיל במסגרת ועד ארבע ארצות, והשתמרו חתימותיו על החלטות שונות שקיבל הוועד. ידועה גם הסכמה שלו משנת 1592 על הספר "תמים יחדיו" העוסק בספר הזוהר.
כרב ופוסק היה רבי מנוח הנדל מעורב בכמה פרשיות ופולמוסים הלכתיים, שבהם חיווה את דעתו ההלכתית. בין היתר עסק בפולמוס בשאלת גט שניתן בידי משומד, ובפרשה שבה נחשף כי אדם ששימש כעד במקרי גירושים רבים, התברר כגזלן, דבר הפוסל אותו לעדות ומטיל צל כבד על כשרות הגירושים. שני הרבנים הנוספים שנשאלו במקביל אליו בפרשה זו היו גדולי אותו דור: רבי מאיר מלובלין, ורבי בנימין אהרן סלניק בעל "משאת בנימין".
כחודש לפני פטירתו נקשר שמו של רבי מנוח הנדל בפרשה שהסעירה מאוחר יותר את העולם היהודי באירופה, וזכתה לכינוי "הגט מווינה". רבי מנוח הנדל וחברו רבי יהושע פלק כץ (הסמ"ע) סידרו גט לאשה שבעלה שכב על ערש דווי. לימים, אחרי פטירתו, פרץ פולמוס על כשרותו של הגט, לאחר שהבעל המגרש הִבריא ורצה לבטלו.
רבי מנוח הנדל נפטר בכ"ב בתמוז שע"א, 3 ביולי 1611 ונקבר בבית הקברות היהודי בווינה.
צבי בן-פורת

צבי בן פורת (1930 - 9 בפברואר 2010) היה מלחין, מעבד ומנצח מקהלות ישראלי.

ביוגרפיה

צבי בן פורת (פירר) נולד בבודפשט, הונגריה. ניצל מן השואה, שבה נספה אביו, איש אופרה בבודפשט, ועלה לארץ ישראל באוניית מעפילים בשנת 1947. אחרי תקופה שעשה בקפריסין, לשם גורש בצו הבריטים, הגיע לישראל ולמד מוזיקה בקונסרבטוריון בירושלים אצל המלחין יוסף טל. בין חבריו ללימודים היה המנצח אליהו ענבל.
במשך שנותיו בישראל עבד בהוראת זמרה בבית ספר ובתיאטרון "במתנו" לנוער ובעיקר באולפני קול ישראל ובאולפן ההקלטות בימק"א. בן פורת ניצח על מקהלות הילדים והנוער של קול ישראל. תלמידיו מאותם ימים, גדעון ברוידא והזמרות רוחמה רז ואביבה אבידן, מתארים אותו כ"אישיות חינוכית מהמעלה הראשונה" ומציינים את מסירותו לעבודה ולזמרים הצעירים.
ב-1966 כתב בן פורת את המוזיקה לסרטם של אבשלום כ"ץ ורם לוי "אני אחמד".
במאי 1971 השתתף עם גיל אלדמע ועזרא גבאי ביצירות "3 שירים ללא מילים", (פסטרולה - צבי בן פורת), (שיר ללא מילים - עזרא גבאי) ו (מחול הניצחון - גיל אלדמע) .
בן פורת כתב את המוזיקה לסדרה "סמי וסוסו", ל"בלופר וחצי" של יוסי גודארד ולמחזמר "עוד לא נותקה השלשלת" של רעיה בלטמן.
צבי בן פורת נפטר בדירתו בירושלים אחרי שנים של הסתגרות, לאחר שפרש מעבודה ויצירה.
מדלין קאן

ביוגרפיה

נולדה בבוסטון בשם מדליין גייל וולפסון, נולדה לפאולה קאן ולברנרד וולפסון.
גדלה במשפחה יהודית מסורתית, הוריה התגרשו כשהייתה תינוקת ונישאו בשנית.
קאן למדה משחק בבית ספרה והופיעה במופעים מטעם בית הספר.
לאחר שסיימה תיכון התקבלה קאן ל"אוניברסיטת הופסטרה" שבלונג איילנד, שם למדה דרמה ומוזיקה, סיימה את לימודייה עם תואר בקלינאות תקשורת.

קולנוע וטלוויזיה

קאן הופיעה בסרט קולנועי לראשונה ב-1968 בקומדיה הקצרה "היונה". התפרסמה לראשונה בסרטיו של פיטר בוגדנוביץ' "מה נשמע, דוק?" עליו קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לפריצת השנה ו"ירח של נייר", שם שיחקה חשפנית בשם טריקסי דלייט והועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב בתפקיד משנה.
שיתפה פעולה עם מל ברוקס והופיעה בפרודיות שלו "אוכפים לוהטים" בתפקיד שהעניק לה מועמדות שנייה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, "פרנקנשטיין הצעיר" בתור אליזבת ארוסתו של ד"ר פרנקנשטיין (ג'ין ויילדר), תפקיד עליו הועמדה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה, "ההיסטוריה המטורפת של העולם" בתור הקיסרית הרומאית נימפהו ו"מתח גבוה".
הופיעה בנוסף בסרטו של ג'ין ויילדר "עלילות אחיו הפיקח של שרלוק הולמס" בתפקיד זמרת האופרה ג'ני היל, בקומדיית המסתורין "רמז מסתורי" ובדרמה הפוליטית של אוליבר סטון "ניקסון" בתור מרתה אשתו של ג'ון מיטצ'ל התובע הכללי של הנשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון (אנתוני הופקינס).
קאן דיבבה את העש הצועני בסרט האנימציה המוצלח "באג לייף" ושיחקה במשך שלוש עונות בקומדיית המצבים "קוסבי" בתור פאולין פוקס החברה של משפחת לוקאס.

תיאטרון

הצלחתה של קאן על בימות ברודוויי התבטאה בשלוש מועמדויות לפרס הטוני על תפקידיה במחזות "נולד אתמול", "בום בום בום", "על המאה ה-20" וזכייה אחת בשנת 1993 על הופעתה במחזה "האחיות רוזנוויג" לצידה של ג'יין אלכסנדר.

מותה

קאן אובחנה בתחילת 1999 כחולת סרטן השחלה, לאחר טיפול שעברה המשיכה לעבוד כרגיל בסדרה "קוסבי", אך לדאבונה המחלה החמירה וקאן נפטרה בתחילת דצמבר כשהיא בת 57. לפני מותה הספיקה להינשא לחברה במשך מספר שנים, ג'ון האנסבורי.
ישראל קירזנר

ראשית חייו

קירזנר נולד בלונדון. אביו כיהן כרב קהילה והיה מומחה לתלמוד. בשנות החמישים היגר קירזנר לארצות הברית דרך דרום אפריקה.

השכלה

קירזנר הוא בעל הסמכה לרבנות אורתודוקסית, בוגר ישיבת רבינו חיים ברלין החרדית-ליטאית בברוקלין (ניו יורק). למד באוניברסיטת קייפטאון בשנים 1947–1948 ובתוכנית בינ"ל של אוניברסיטת לונדון בשנים 1950–1951. קיבל B.A ותואר של כבוד מברוקלין קולג' ב-1954. סיים את המאסטר ב-1955 תואר דוקטור ב-1954 מאוניברסיטת ניו יורק, שם ערך מחקר תחת חסותו של לודוויג היינריך אדלר פון מיזס.

כלכלה

קירזנר הוא פרופסור אמריטוס בכלכלה באוניברסיטת ניו יורק וממשיכו הרוחני באופן החשיבה והמתודולוגיה שהנהיג בחייו לודוויג פון מיזס. מחקרו בנושא יזמות כלכלית המשלב יזמות עסקית עם תאוריה נאו-קלאסית מוכר ומוערך והתקבל באופן רחב יותר מאשר רוב הרעיונות האוסטרים מסוף המאה ה-20. ספרו "תחרות ויזמות" שראה אור ב-1973 נחשב לאחת היצירות הכלכליות החשובות של המאה העשרים. בספרו מבקר קירזנר את התאוריה הנאו-קלאסית על עיסוקה במודל של תחרות מושלמת ושיווי משקל של השוק, שמזניח את התפקיד החשוב של היזמות בחיים הכלכליים. ב-2006, הוענק לקירזנר פרס יזמות מחקר עבור פיתוח התאוריה הכלכלית המדגישה את חשיבות פיתוח היזמות הכלכלית ויעילות הגישה הקפיטליסטית בכלכלה. בעוד רעיונותיו של קירזנר השפיעו על תחום לימודי היזמות, הוא מזוהה בעיקר עם תאוריית זיהוי ההזדמנויות שפיתח. בדומה לבן ארצו, הכלכלן יוזף שומפטר, ניתן להפריד גם את עבודתו לשני מחקרים שונים: קירזנר-מארק המוקדם וקירזנר-מארק המאוחר, האחד מתמקד בגילוי והשני ביצירה. עבודתו המרכזית של קירזנר היא אודות כלכלת היזמות ואתיקת השוק. קירזנר הודה כי הוא מסכים עם הצהרתו של רוג'ר גרייסון כי עבודתו לוקחת את שביל הביניים, בניגוד לעמדה השכיחה והמקובלת של חלק מבתי הספר האוסטרים לכלכלה אשר מתנגדים לרלוונטיות של שיווי משקל השוק במחקר הכלכלי. אוניברסיטת פרנסיסקו-מרוקין (UFM) העניקה לו תואר דוקטור של כבוד על תרומתו למחקר הכלכלי וכן החליטה לקרוא למכון היזמות שלה על שמו.

יהדות

קירזנר מוסמך לרבנות וחוקר תלמוד. הוא ממשיכו של אביו כרב קהילת ברוקלין החרדית. הוא היה מתלמידיו של הרב יצחק הוטנר, ראש ישיבת רבינו חיים ברלין בברוקלין, שם למד במקביל להכשרתו האקדמאית. קירזנר הוא בר סמכא לכתביו של הרב הוטנר ואחד מעורכי כתבי הוטנר שסודרו לספר "פחד יצחק".
רוד הספ

קריירה

הספ החל את הקריירה שלו בהארלם בעונת 1985/86. לאחר שתי עונות בהן קיבל מעט דקות משחק, עבר לפורטונה סיטארד. בקבוצה הזו שיחק במשך שבע שנים וזכה בתואר "השוער ההולנדי של השנה" ב-1989. ב-1994 עבר לרודה, עמה זכה בגביע ההולנדי ב-1997. לאחר מכן עבר לראשונה מחוץ להולנד, לקבוצה הספרדית ברצלונה. גם בברצלונה שיחק במשך שלוש שנים, תחת הדרכתו של לואיס ואן חאל, שהביאו כמחליף לשוער הראשון הקודם של ברצלונה, ויטור באיה. היה לו חלק עיקרי בזכיית הקבוצה בגביע המלך הספרדי ב-1998 בכך שהציל בעיטת עונשין בדו-קרב במשחק הגמר. מאוחר יותר השלימה הקבוצה דאבל, כשזכתה באליפות הליגה. עם הקבוצה זכה באליפות נוספת ב-1999. הוא חזר להולנד ב-2000, שוב לפורטונה סיטארד, ופרש כעבור שנתיים בגיל 37.
הספ לא שותף באף משחק של נבחרת הולנד, אף על פי שזומן לסגלה ביורו 1996 ובמונדיאל 1998. בשני המקרים שימש שוער שני לשוערים הראשונים, אדווין ואן דר סר ואד דה חוי.
לאחר פרישתו החל לעבוד כמאמן שוערים. תחילה ברודה, ומאוחר יותר, ב-2007, עבר לאמן בכרונינגן. בנוסף, הספ הוא מאמן השוערים בנבחרת הולנד.
משה פרופס

חייו ומפעליו

נולד בשנת 1922 בפולין, והועלה על ידי הוריו עלה ב-1925 לארץ ישראל.
משה פרופס נמנה עם מייסדי קיבוץ הראל. במלחמת הקוממיות שירת כקצין תרבות בחטיבת גבעתי שלחמה בחזית הדרום. בתום המלחמה יצא ללימודים בפריז, בירת הציור העולמי אז. משחזר לארץ הצטרף לקיבוץ עין החורש, והיה חבר בו משנת 1951 עד שנת 1958. למעלה משלושים שנה היה מורה מוכר מכובד ואהוב במכון אבני.
משה פרופס היה בין מקימי תנועת אופקים חדשים, תנועה של ציירים ישראלים, שהוקמה לאחר מלחמת העצמאות, ונשאה על דגלה ציור מודרני אירופי, כולל המופשט, עם חיבור לערכים יהודיים מסורתיים, אך לא בנוסח ה"קיטש" של מסורת בית הספר בצלאל. בהמשך בסוף שנות החמישים נמנה עם חברי "קבוצת העשרה" שקמה כתגובת- נגד לקו הסגנוני של "אופקים חדשים", יחד עם שמעון צבר, צבי תדמור, אורי ריזמן, איצ'ה ממבוש ואחרים.
בשנת 1951 זכה בפרס דיזנגוף לציור, ובשנת 1958 זכה בפרס ההסתדרות לציירים חברי ההסתדרות.
משה פרופס התפרסם בעיקר באיורי ההגדה של פסח שלו: ההגדה הקיבוצית שיצאה לקיבוצי השומר הצעיר, וההגדה המסורתית שיצאה בהוצאת זימזון. וכן ההגדה של פסח, מהדורת מעריב. ההגדה הקיבוצית שאייר מוצגת בתערוכת ההגדות בהיכל שלמה.
על שמו של פרופס הוסב בניין במכון אבני.
מיליבויה נובאקוביץ'

קריירת מועדונים

נובאקוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אולימפיה ליובליאנה, אך הוא לא זכה לשחק עבור הקבוצה הבוגרת. בגיל 19 חתם בקלופיירנסי האוסטרית וכעבור שנה בקלגנפורט ובהמשך שיחק עבור ויטסבורג. בקיץ 2003 חתם במטרסבורג מליגת העל, אך לא זכה בה לדקות משחק רבות ובמהלך העונה חתם בל.א.ס.ק. לינץ. בשנת 2005 חתם בליטקס לובץ' הבולגרית בה היה מלך שערי הליגה עם 16 שערים ב-24 משחקים. באותה עונה הוא אף רשם את דקות המשחק הראשונות שלו במסגרת אירופית לאחר שהקבוצה העפילה לגביע אופ"א והגיע לסיבוב 32 הגדולות בו נעצרה על ידי שטרסבורג.
את עונת 2006/2007 התחיל בליטקס לובץ', על אף הצעות מפ.צ. קלן, בית"ר ירושלים ולבסקי סופיה. אך באוגוסט 2006 החליט להצטרף לפ.צ. קלן מהבונדסליגה השנייה. בעונתו הראשונה במועדון כבש 10 שערים ב-25 הופעות, ובעונתו השנייה כבש 20 שערים והיה מלך שערי הליגה ובתום העונה חזרה קלן לבונדסליגה, בעונת 2008/2009 הפך לקפטן המועדון והיה מלך השערים של המועדון עונה שנייה ברציפות כאשר כבש 16 שערים. בנובמבר 2009 נלקח ממנו סרט הקפטן.
בתום עונת 2011/2012 ירדה קלן לבונדסליגה השנייה, וב-1 באוגוסט 2012 הושאל לאומייה ארדיג'ה היפנית עד דצמבר 2012. בתום תקופת ההאלה חזר נובאקוביץ' לקלן, אך-26 בינואר 2013 הוארכה תקופת השאלתו עד דצמבר 2013. בשנת 2014 עזב את המועדון אך נשאר ביפן לאחר שחתם בשימיזו ס-פולסה. בתום העונה חתם בנגויה גראמפוס.

קריירה בינלאומית

נובאקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה בשנת 2006. ב-31 במאי 2006 הבקיע שלושער בניצחון 1-3 נגד טרינידד וטובגו שהיו שערי הבכורה שלו בנבחרת. נובאקוביץ' השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010. בפברואר 2012 החליט לפרוש מהנבחרת, אולם כעבור שנה חזר בו מההחלטה. נובאקוביץ' מדורג שני בטבלת מלכי השערים של הנבחרת בכל הזמנים עם 32 שערים.
גיינדרה, מלך נפאל

ביוגרפיה

גיינדרה נולד בשנת 1947 בארמון המלכותי בקטמנדו, בירת נפאל. הוא גדל אצל סבתו. בשנת 1950 אביו וסביו ברחו להודו, וגיינדרה נשאר הגבר היחיד במשפחה. הוא הוחזר על ידי ראש הממשלה לבירה ושם הוכרז על ידו כמלך, ב-7 בנובמבר 1950. מיד לאחר מכן הונפקו מטבעות על שמו וראש הממשלה סיפק לו תקציב שנתי של 300,000 רופי. בינואר 1951 חזר סביו ומלך על המדינה.
גיינדרה התחתן בשנת 1970 ונולדו לו כשני ילדים.
ב-1990 חודשה הדמוקרטיה הפרלמנטרית על ידי אחיו המלך בירנדה שהיה אהוד על ידי הציבור במדינה. אך עם השנים נוצרו מאבקים בין המפלגות הפוליטיות. בעיות חברתיות רבות הובילו למרד שנמצא בהסלמה מאז 1996. לאחר רצח אחיו ומאז שהתמנה למלך, ניסה גיינדה להחזיר את השליטה לבית המלוכה והתערב בענייני הממשלה, לטענתו על מנת להילחם במרד ובבעיות אחרות. הדמוקרטיה הושעתה ברובה על ידי גיינדרה, שהיה מעוניין למנות בעצמו את ראשי הממשלה.
אזרחים רבים רואים בגיינדרה כאחראי לטבח המלכותי ביוני 2001. יורש העצר פאראש, בנו של גיינדרה, הוא גם כן דמות שיש הרואים אותה בצורה שלילית, ואף נחשד מספר פעמים ברצח, אך מעולם לא נחקר.
לאחר הטבח, ניסה גיינדרה לשלוט באופן כמעט טוטאלי בממשלה, ואף פיטר את כולה בשנת 2005.
במשך שנות שלטונו של גיינדרה, תנועת המחאה הרפובליקנית המובלת על ידי סטודנטים צברה פופולריות רבה, למרות הבטחותיו של המלך לשלום ולדמוקרטיה. ב-28 במאי 2008 בוטלה המלוכה והמדינה הפכה לרפובליקה דמוקרטית.
שווייצ'ה

היסטוריה

העיר שווייצ'ה הפכה לעיר בשנת 1198 לאחר שהדוכס של פומרניה, גז'ימיסלב השני, הקים בה את כנסיית מריה.
בתחילת המאה ה-14 פרצו עימותים צבאיים בין הנסיכויות פומרניה, בוהמיה וברנדנבורג השוכנות ממערב לאזור הבלטי. הטבטונים ניצלו את ההזדמנות ובשנת 1308 השתלטו על העיר.
הצלבנים ששלטו בעיר סבלו מהצפות ומהתקפות מרובות החלו בבניית מצודת שווייצ'ה שבנייתה הושלמה בשנת 1350.
לאחר מלחמת 13 השנים (1454–1466), שהסתיימה בחתימה על הסכם טורון השני, העביר המסדר הטבטוני את השליטה על שווייצ'ה ופרוסיה המערבית לידי מלך פולין.
החל משנת 1772 הייתה העיר תחת שלטון פרוסי. תושבי העיר שחיו בגדה המזרחית של נהר ויסלה סבלו משטפונות הרסניים, דבר שעיכב את גידול האוכלוסייה. לאחר פיתוח הגדה המערבית והפיכתה לאזור מגורים, צמחה אוכלוסיית העיר ובשנת 1849 מנתה כ-6,000 תושבים.
בשנת 1905 היו בעיר כנסייה פרוטסטנטית, שתי כנסיות קתוליות ובית כנסת.
בתאריך 25 בינואר 1920 חזרה העיר אל הרפובליקה הפולנית והיא סופחה אל מחוז חויניצה (Powiat chojnicki).
בין שתי מלחמות העולם לא היו שינויי גבולות משמעותיים.

מלחמת העולם השנייה

בתאריך 8 באוקטובר 1939 נכבשה העיר על ידי גרמניה הנאצית וסופחה אל אזור פרוסיה המערבית.
חלק גדול מתושבי העיר נעצרו, פעילים בולטים ומתנגדי המשטר נרצחו ונקברו בקבר אחים על ידי הצבא הנאצי.
רבים מבין הנספים היו חולים פסיכיאטרים מבית החולים שהיה ממוקם בעיר, נשים וילדים. חלק ממעשי האיבה דווחו על ידי שני חיילים. עד למלחמת העולם השנייה אוכלוסיית העיר מנתה כ-10,000 תושבים.
לאחר תבוסת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הפכה העיר לחלק מהרפובליקה העממית הפולנית אשר נוסדה בשנת 1946.
אוכלוסיית העיר גדלה במהירות ובשנת 1961, מנתה כ-13,500 תושבים. כמו כן נבנו מקומות עבודה חדשים, בתי הזיקוק הורחבו ובשנת 1968, הוקם מפעל לייצור נייר שהעסיק כ-4,600 עובדים.
יז'י דודק

קריירה

התחיל את הקריירה המקצוענית בקבוצות הפולניות קונקורדיה קנורוב וסוקול טיצ'י. ב 1996 עבר לשחק בקבוצת פיינורד שבהולנד.
ב-31 באוגוסט 2001 חתם בקבוצת ליברפול כמחליף לשוערה הקודם של הקבוצה, סאנדר ווסטרבלד. לאחר שסבל מהופעות חלשות במסגרת מונדיאל 2002 ובשערה של ליברפול בתחילת עונת 2002/2003 הפך לשוער המשנה, אך חזר להרכב לאחר זמן מה בעקבות פציעת שוערה השני של ליברפול כריס קירקלנד.
ב־25 במאי 2005, דודק הפך לגיבור של ליברפול אחרי הופעה מדהימה בשערה של הקבוצה במשחק הגמר של ליגת האלופות נגד האיטלקית מילאן באיסטנבול, טורקיה. במהלך המשחק הציל מספר שערים בטוחים, ובדקה ה117 של המשחק מנע מחלוץ מילאן, אנדריי שבצ'נקו, להבקיע את שער הניצחון לאיטלקים. המשחק נגמר בתוצאה 3:3 בסיום 120 דקות, והקבוצות נשלחו לדו-קרב של בעיטות הכרעה מ11 מטרים. דודק עצר שתי בעיטות וזכה יחד עם ליברפול בגביע.
במסגרת בעיטות ההכרעה, דודק ביצע "טקס" לפני כל בעיטת שחקן יריב, כאשר התנועע על קו השער בצורה מוזרה ומבלבלת, שבסופו של דבר התגלתה כיעילה ביותר, למרות מחאתם של שחקני מילאן.
בראיון לאחר המשחק, ציין דודק כי למד את התנועות שביצע בזמן בעיטות ההכרעה משוער העבר של ליברפול, ברוס גרובלאר.
בקיץ 2007 עבר דודק לריאל מדריד, ושימש אותה כשוערה השלישי עד לעזיבתו ב-21 במאי 2011 במשחק סיום העונה של הקבוצה בניצחון 8-1 על אלמריה.
לאחר שעזב את ריאל מדריד הודיע דודק על פרישה ממשחק בקבוצות, אך הודיע כי יישאר שוער נבחרת פולין לפחות עד לסיום יורו 2012. ב-4 ביוני 2013 שיחק במשחקו האחרון בנבחרת.

חיים פרטיים

דודק נשוי למירלה ואב ל-3 ילדים, אלכסנדר, ויקטוריה ונטליה.
אביו עבד ככורה. 
דודק פתח אקדמיה לכדורגל יחד עם אחיו, דריוש, שהיה גם הוא כדורגלן.
ניקה

בתרבות פופולרית

נייקי, חברת ביגוד הספורט הידועה, שאלה את שמה משמה של האלה ניקה. 
בסדרת הספרים גיבורי האולימפוס על השבעה ללכוד את ניקה. ניקה נלחמה בין צדה היווני ורומי, ובגלל שטבעה הוא להעצים את התחרותיות, הלחימה הפנימית הזאת יצאה מכלל שליטה. השבעה לכדו אותה משום שאם הם לא היו לוכדים אותה הם לא היו יכולים להשכין שלום בין הרומאים ליוונים.
אלסטום סיטאדיס

אלסטום סיטאדיס (Alstom Citadis) היא רכבת קלה או חשמלית בעלת ריצפה נמוכה, המיוצרת על ידי חברת אלסטום במפעליה בערים לה רושל שבצרפת וברצלונה שבספרד. כיום נמצאות כ-1,140 יחידות מרכבת זו בשימוש ב-28 ערים, בהן בורדו, ליון, מונפליה, אורלאן ופריז בצרפת ובברצלונה, בדבלין, בגדאנסק, בקטוביצה, באדלייד, במלבורן, בירושלים, וברוטרדם מחוץ לה.

מקור מתח

בדומה לרוב הרכבות הקלות, מוזנים דגמי סיטאדיס בדרך כלל מרשת חשמלית עילית, אולם הרכבות בבורדו (ובעתיד גם באנז'ו, בריימס ובדובאי) משתמשות בקו מתח קרקעי (Aps). קו המתח בנוי כמסילה שלישית שמעבירה זרם חשמלי רק כאשר היא עטופה בגוף הרכבת, דבר המונע חשש להתחשמלות אנשים או בעלי חיים.

מתחרים

המתחרים העיקרים של סיטאדיס הם סדרת Flexity (Outlook, Swift, Classic, and the Link tram-train) של חברת בומברדיה, Combino ו-Avanto של חברת סימנס,‏ Ansaldo Sirio ו-TMK 2200 של חברת Crotram.
סוציוביולוגיה

סוציוביולוגיה היא תחום במדע שמבוסס על  ההשערה שהתנהגות חברתית נוצרה בעקבות האבולוציה. הסוציוביולוגיה מנסה לנתח ולהבין התנהגות חברתית בהקשר זה ובהתאם להשערה זו. התחום קשור בעיקר לביולוגיה ובסוציולוגיה, אך משתמש גם במידע ורעיונות מתחומים רבים אחרים, כמו אנתרופולוגיה, ארכאולוגיה, אתולוגיה וגנטיקה. 
סוציוביולוגים חוקרים את ההתנהגות החברתית של בעלי חיים שונים, החל בנמלים וכלה באריות. הם מנסים להראות שכמו שהברירה הטבעית הובילה להתמודדות טובה יותר של חיות עם הסביבה הטבעית שלהן, כך היא גם הובילה להתפתחות של התנהגות חברתית שמועילה לפרט ומשמרת אותו.
המונח "סוציוביולוגיה" היה קיים כבר בשנות הארבעים, אך הוא התפרסם והחל להתבסס כתחום רק בשנת 1975, עם פרסום הספר "סוציוביולוגיה - הסינתזה החדשה" מאת אדוארד וילסון, שנחשב לאבי הסוציוביולוגיה.

היסטוריה של הסוציוביולוגיה

העניין של מדענים, פסיכולוגים ופילוסופים בהשפעת האבולוציה על ההתנהגות קיים כבר מאז שהאבולוציה התגלתה על ידי צ'ארלס דרווין. לדוגמה: הזואולוג הרוסי פיטר קרופוטקין פרסם בשנות התשעים של המאה ה-19 ספר בשם "עזרה הדדית: פקטור של האבולוציה".
המושג "סוציוביולוגיה" נטבע בשנת 1946 בכנס בנושא גנטיקה והתנהגות חברתית. הוא הפך למושג מוכר עם פרסומו בשנת 1975 של הספר "סוציוביולוגיה - הסינתזה החדשה", מאת המירמקולוג האמריקאי המפורסם אדוארד וילסון. הספר עסק בניסון להסביר את ה"מכניקה האבולוציונית" שמאחורי התנהגויות כמו אלטרואיזם או תוקפנות תוך מינית אצל בעלי חיים. הספר התמקד בנמלים, תחום התמחותו של וילסון, אך עסק גם בבעלי חיים אחרים.
עבודתו החלוצית של וילסון הובילה לניסיונות רבים להסביר תופעות דומות, והסוציוביולוגיה התפתחה כתחום נפרד במשך שלושת העשורים שאחרי פרסום הספר.

דוגמה להסבר סוציוביולוגי

אריות זכרים שמגיעים למעמד גבוה בלהקה הורגים גורים שאינם צאצאים שלהם. לכאורה, נראה שהתנהגות זו אינה הגיונית, ואינה מתיישבת עם תורת האבולוציה כי היא פוגעת בסיכויי ההישרדות של המין.
הסוציוביולוג יסביר שהתנהגות זו מתיישבת להפליא עם תורת האבולוציה, כי לאריות שהרגו צאצאים של אחרים יהיו יותר צאצאים (באחוזים) מאשר אריות שהשאירו אותם בחיים, וחתך האוכלוסייה של צאצאיהם בדור הבא יהיה גדול יותר. על כן, באמצעות הברירה הטבעית, נכחדו האריות שאינם הורגים צאצאים, והשתמרו הגנים של האריות שכן הורגים.

ביקורת על הסוציוביולוגיה

הסוציוביולוגיה שנויה במחלוקת בקרב אנשי מדע רבים כבר מאז פרסום ספרו של וילסון. בין המבקרים החשובים ניתן למנות את ריצ'רד לוונטין, ביולוג מפורסם ומומחה לתורת האבולוציה ואת המדען המפורסם סטיבן ג'יי גולד.
מבחינה מוסרית, טענו שהסוציוביולוגיה מעודדת דטרמיניזם ביולוגי – סוג של דטרמיניזם המתבסס על הביולוגיה, ומניח שהגנים קובעים את האופי וההתנהגות של האדם, לדוגמה: "רוצחים אינם פחות מוסריים מבני אדם רגילים, כי הגנים שלהם הם שגרמו להם להיות רוצחים". מבקרים חריפים יותר אף קישרו בין הסצויוביולוגיה לאאוגניקה ולדרוויניזם חברתי. הועלו טענות על אג'נדה פוליטית (שמרנית-ימנית) שהסוציוביולוגיה מקדמת.
וילסון ואחרים מחו על הטענה, וטענו שהם אינם מקדמים שום אג'נדה, ושהם מדברים על המצוי בטבע ולא על הרצוי. נטען כנגדם שהתחום מערבב לעיתים קרובות בין רצוי למצוי.
מלבד הטענות המוסריות, ביולוגים רבים דוחים את תקפותה המדעית של הסוציוביולוגיה, וטוענים שהנחות היסוד שלה אינן מתיישבות עם המציאות.