רחאב עבד אלחלים

רחאב עבד אלחלים (בערבית: رحاب عبد الحليم; נולדה ב-1950 בנצרת שבישראל) היא המקימה והמנהלת הראשונה של בית הספר היסודי הניסויי "אַלְרוֹאַא", במנשייה זבדה. מפתחת התאוריה החינוכית "נקודת האור", העוסקת בשילובו של הילד בעל הצרכים המיוחדים. זוכת פרס ראש הממשלה] על פיתוח החינוך במגזר הערבי 1992, זוכת "פרס החינוך" הארצי ב-1994, ומדליקת משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-48 למדינת ישראל.

ביוגרפיה

רחאב עבד אלחלים נולדה בנצרת למשפחת טלאל סייד-אחמד המוסלמית, הבכורה מבין תשעה ילדים. אביה שימש כראש אגף חקירות ותביעות במחוז צפון בדרגת רב-פקד, ואמה עקרת בית. בסיום כיתה ח' התעקשה עבד אלחלים להמשיך בלימודים עיוניים ולא בלימודי תפירה כפי שהיה מקובל באותם ימים. היא סיימה את התיכון בבית-הספר לנזירות בנצרת, ואחר כך המשיכה ללימודי הוראה בסמינר הערבי למורים בחיפה. עם נישואיה למהנדס סאלח עבד אלחלים, עברה המשפחה לכפר מנשייה זבדה בעמק יזרעאל.
עבד אלחלים הגיעה כמורה צעירה לבית-הספר בכפר, ששכן אז בשלושה צריפים רעועים בבית הקברות, ללא חשמל וללא מים. למדו בו כיתות א' - ג' במשך שעתיים בכל יום, כשמעל בית הספר ריחף איום בצו סגירה של משרד החינוך, עקב מחסור בתנאים הולמים. עבד אלחלים קיבלה על עצמה את ניהול בית הספר ב-1984 והחלה בהובלת מאבק להגשמת חזונה והקמת בית-ספר בכפר, שיהווה דוגמה הן ברמה המקומית והן בארצית. עבד אלחלים גייסה את עזרת תושבי הכפר, את המועצה המקומית עמק יזרעאל והעומד בראשה דאז מולה כהן, ואת משרד החינוך, וב-1990 נחנך המבנה החדש של בית הספר. מבנה בית הספר תוכנן בהתנדבות על ידי בעלה של עבד אלחלים המהנדס סאלח עבד אלחלים כך שהוא מקיף במרכזו עץ חרוב עתיק. כך גם המבנה השני שהוקם בהמשך, מקיף במרכזו עץ אלון עתיק. עבד אלחלים הובילה את בית הספר למעמד של בית ספר מדגים ב-1990, בית ספר אוטונומי ב-1992, ולבית הספר הערבי הראשון שנבחר להיות אחד מבתי הספר הניסיוניים של משרד החינוך (1994).
היא שימשה בתפקידים ציבוריים רבים, בהם, במשרד החינוך: חברה במליאה הפדגוגית, בוועדת פרסי החינוך, בוועדה לחינוך לערכים ולדו-קיום, ובפורום לקידום מעמד האישה. כמו גם: חברה בצוות היועצים לראש מועצת עמק יזרעאל, חברה בווקף המוסלמי במשרד ראש הממשלה, חברה בוועד המנהל במכון "אבנה ראשה", וכן לימדה בתוכנית להכשרת מנהלים בסמינר אורנים. עבד אלחלים מחזיקה בשלושה תארים בתחום החינוך: MA ,BA ותואר דוקטור בפילוסופיה של החינוך. נכון לאוקטובר 2014, היא לומדת לקראת תואר במשפטים.
עבד אלחלים גרה במנשייה זבדה, היא אמא לארבעה וסבתא לשמונה.

תאוריית "נקודת האור"

המשנה החינוכית של עבד אלחלים מושתת על שתי אמונות יסוד: הראשונה היא "כבוד האדם" – כל תלמיד הוא פרט בפני עצמו בעל צרכים ויכולות שונות. על בית הספר מוטלת החובה המוסרית לספק לו מענה מקיף והוליסטי לכל צרכיו: מהפיזיים – סביבה מוגנת, ארוחה חמה. המשך בצרכים החברתיים – אווירה דמוקרטית, החופש לבחור ויחסי חברות עם התלמידים האחרים. ועד לצרכים הנפשיים רוחניים – כבוד ליכולותיו, קבלת השוני, אווירה של אמון ואהבה, ופיתוח חשיבה וסקרנות.
האמונה השנייה היא "תאוריית נקודת האור", שפותחה על ידי עבד אלחלים, שאומרת כי בכל ילד קיימים כישורים המיוחדים לו ושיש לפתחם. ברגע שמגלים נקודת אור אחת היא מאירה נקודות אור נוספות ותהליך זה עוזר לאדם להגשים את עצמו. השיטה שמה דגש על ה"יש" ולא על ה"אין", שקיים בכל ילד. על ידי חיזוק והעצמת הכישורים המיוחדים לכל ילד קרי "נקודת האור", מתחזקים גם כישורים ויכולות בתחומים נוספים ונוצרת דינמיקה של תהליך שיפור כללי בילד. צוות בית הספר עובד ע"פ תאוריה זו, ופועל לאיתור וחיזוק נקודות האור אצל כל תלמיד ובכך עוזר לו לממש את הפוטנציאל האישי שלו. בספרה של עבד אלחלים, "תאוריית נקודת האור: לחפש את הניצוץ שבאדם", מובאות דוגמאות רבות ליישום תאוריה זו.
מתוך מכתבו של פרופ' דוד חן מאוניברסיטת תל אביב - בית הספר לחינוך:
הרשי לי להודות לך בשמי ובשם צוות המחקר באוניברסיטת תל אביב על כל מה שלמדנו ממך ומבית הספר "אלרואא". אנו נעשה הכל כדי שהעושר הרוחני שנוצר שם בהנהגתך יובא לידיעתם של כלל אנשי החינוך גם בארץ וגם בקהילה הבינלאומית.[...]. מעט מאוד אנשים שפגשתי בחיי מצליחים ליצור רעיונות מקוריים ואחר-כך גם לממש אותם ולתת השראה מתמשכת לאנשי החינוך.
— (יוני 2005)