google/wiki40b huggingface dataset:
אובפמי מרטינס

קריירת מועדונים

בשנת 2001 הצטרף מרטינס לקבוצת הנוער של אינטר מילאנו תמורת 750,000 אירו, בעונתו הראשונה בקבוצת הנוער כבש מרטינס 23 שערים, והוליך את הקבוצה לזכייה באליפות ליגת הנוער האיטלקי. משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת היה בדצמבר 2002 נגד פארמה. את בכורתו בליגת האלופות שיחק נגד מעסיקיו העתידיים ניוקאסל יונייטד באצטדיון הסנט ג'יימס פארק. את עונתו הראשונה סיים עם שער אחד בארבעה משחקים.
בשנת 2005, חתם מרטינס על חוזה ארוך טווח עם אינטר עד לשנת 2010 אשר הוערך בכ-2.5 מיליון אירו לעונה. יכולתו הטובה לאורך העונה זיכתה אותו לזימון לנבחרת ניגריה לקראת גביע אפריקה לאומות 2006.
למרות הצלחתו היחסית באינטר בכיבוש של 28 שערים ב-88 משחקים, בנוסף ל-11 כיבושים בתחרויות הבינלאומיות, נמכר מרטינס באוגוסט 2006, בעקבות הבאת שני חלוצים נוספים לקבוצה, הרנן קרספו הארגנטינאי אשר הגיע מהשאלה בצ'לסי, וזלאטן איברהימוביץ' אשר נרכש מיובנטוס.
באוגוסט 2006 עבר מרטינס לניוקאסל יונייטד תמורת 10 מיליון ליש"ט בעסקה לחמש שנים, וקיבל את החולצה מס' 9 אשר הייתה שייכת למלך שערי הקבוצה הפורש אלן שירר.
את הופעת הבכורה שלו בניוקאסל ערך ב-27 באוגוסט בהפסד לאסטון וילה, כאשר סיים את המשחק כשהוא מפונה באלונקה מחוץ לתחומי המגרש בעקבות פציעה בברך.
במהלך שלוש שנותיו בקבוצה הפך מרטינס לאחד מחביבי האוהדים כאשר כבש 29 שערים ב-105 משחקים בכל המסגרות.
באופן מקרי, מרטינס כבש במדי אינטר מילאנו 28 שערים ב-88 משחקים אשר שיחק בסרייה א', ובניוקאסל רשם סטטיסטיקה זהה במשחקים בהם השתתף בפרמייר ליג.
ביולי 2009 חתם מרטינס לארבע שנים באלופת גרמניה וולפסבורג, אשר שילמה לניוקאסל 9 מיליון ליש"ט תמורתו. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה נגד פ.צ. קלן.
ב-9 ביולי 2010 עבר מרטינס לרובין קאזאן הרוסית וחתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה אשר שילמה לוולפסבורג 8 מיליון אירו תמורת המעבר. ב-31 בינואר 2011 הצטרף החלוץ לקבוצת ברמינגהאם סיטי בהשאלה עד לתום העונה. ב-11 במרץ 2013 חתם בסיאטל סאונדרס מה-MLS. ב-18 בפברואר 2016 חתם בשאנגחאי שנחווה מליגת העל הסינית.

קריירה בינלאומית

ב-29 במרץ 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בניצחון 0:3 נגד אירלנד. מרטינס השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות בשנים 2006, 2008 ו-2010 ובמונדיאל 2010.
לוק פרי (שחקן)

ביוגרפיה

פרי נולד במנספילד שבאוהיו. לאחר סיום לימודיו בתיכון עבר ללוס אנג'לס כדי להתחיל קריירת משחק.
בשנים 1993–2003 היה נשוי למיני שארפ (Minnie Sharp). לזוג שני ילדים.
ב-27 בפברואר 2019 לקה פרי בשבץ מוחי. הוא נפטר כעבור 5 ימים, ב-4 במרץ, בגיל 52.
זמן קצר קודם לפטירתו התארס לוונדי מדיסון באוור (Wendy Madison Bauer).

קריירה

במהלך ראיון טלוויזיוני בשנות התשעים חשף פרי בפני וופי גולדברג שניסה להתקבל ללמעלה מ-200 עבודות עד שקיבל את הפרסומת הראשונה שלו. לאחר מכן הוא הופיע בקליפ של הלהקה טוויסטד סיסטר. תפקידיו הראשונים של פרי היו בשנים 1987–1989 כאשר שיחק באופרת הסבון "אהבות" בתפקיד נד בייטס, ובאופרת הסבון "עולם אחר" בתפקיד קני. 
פריצתו הגדולה הייתה ב-1990 כאשר קיבל את התפקיד של דילן מקיי בסדרת הנוער המצליחה "בוורלי הילס 90210". דמותו של דילן נוצרה במיוחד עבורו, לאחר שנבחן לתפקיד סטיב סנדרס. עם זאת, ברשת FOX לא רצו אותו ובשנתיים הראשונות אהרון ספלינג, שהתעקש עליו, שילם לפרי משכורת מכיסו, עד שבסופו של דבר פוקס החתימו אותו. הסדרה זכתה להצלחה רבה ובמהרה הפך פרי לאליל נוער, והושווה לג'יימס דין. בשנת 1992 שיחק פרי בסרטים כמו "באפי ציידת הערפדים" ו-"Terminal Bliss". הוא דיבב את דמותו בסדרות "משפחת סימפסון" (1993), "ג'וני בראבו" ו"איש משפחה" (2000). בנוסף הוא דיבב בסדרה "האופנוברים ממאדים". ב-1994 הוא שיחק בסרט "‎8 Seconds" לצידו של השחקן סטיבן בולדווין. במטרה להשיג תפקידים בוגרים יותר ולפתח את קריירת המשחק שלו החליט פרי לעזוב את "בוורלי הילס 90210" בשנת 1995. פרי הופיע במספר סרטים, בהם הסרט "חיים נורמלים" מ-1996, והסרט "האלמנט החמישי" שיצא בשנת 1997. באותה שנה הוא ביצע הופעת אורח בסדרה "ספין סיטי". בשנת 1998 החליט פרי לחזור לסדרה ושיחק בה עד סיומה בשנת 2000. בשנת 2001 החל לשחק בסדרה "אוז", שם גם הופיע בפעם הראשונה בעירום מלא.
פרי השתתף בתפקידים קטנים בסדרות שונות: בשנת 2005 הופיע בפרק בסדרה "ויל וגרייס" ובסדרה "אחיות או לא להיות" לצד ג'ני גארת' ששיחקה לצדו גם ב"בוורלי הילס 90210". בשנת 2007 השתתף בסדרה "ג'ון מסינסינטי" לצד השחקנים רבקה דה מורניי ואד אוניל. ב-2008 שיחק בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד". בשנת 2009 הופיע בסדרה "מחשבות פליליות" ובקליפ של הקילרס לשיר "‎¡Happy Birthday Guadalupe!‎". ב-2010 שיחק בסרט הדרמה העצמאי "כביש הגאולה" לצד טארין מנינג. 
בשנים 2011–2013 שיחק בתפקיד הראשי בטרילוגיית סרטי הטלוויזיה של הולמרק "Goodnight for Justice", בתפקיד ג'ון גודנייט. הרעיון לסרטים היה של פרי עצמו והוא גם שימש כמפיק בפועל. את הסרט הראשון בסדרה ביים חברו מ"בוורלי הילס 90210" ג'ייסון פריסטלי.
פרי שיחק בברודוויי בשנת 2001 בשחזור של "מופע האימים של רוקי". בשנת 2004 השתתף בהפקה של "כשהארי פגש את סאלי" לצידה של השחקנית אליסון הניגן.
בשנת 2017 החל לגלם את פרד אנדרוז, אביו של ארצ'י, בסדרה "ריברדייל" של רשת The CW.
בשנת 2019 השתתף בסרטו של קוונטין טרנטינו "היו זמנים בהוליווד". הסרט יצא לאקרנים בקיץ, לאחר מותו.
עוד בשנת 2019, פרי אמור היה להשתתף בצילומי העונה הרביעית של "ריברדייל" ובסדרה "בוורלי הילס 90210" - ריבוט של סדרת הטלוויזיה משנות ה-90 באותו השם בה גילם את דמותו של דילן מקיי. פרי נפטר זמן קצר לפני תחילת הצילומים. הפרק הראשון של "ריברדייל" עונה 4 ופרק הבכורה של "בוורלי הילס 90210" הוקדשו לזכרו וכללו צילומי ארכיון שלו בתפקיד פרד ודילן בהתאמה.
גאווה שחורה

גאווה שחורה היא תנועה המעודדת אנשים בני גזע האדם השחור להיות גאים בגזע שלהם ובמורשתו. 
התנועה התפתחה בארצות הברית בשנות ה-60 וה-70, כיום יש תנועות המזהות כתנועות גאווה שחורה ברחבי העולם, בעיקר בצפון אמריקה ואמריקה הלטינית. התנועה התפתחה לצד תנועת ההתנגדות להפרדה הגזעית בארצות הברית. 
התנועה זוכה לעידוד נרחב מארגונים לזכויות אדם. פעילי הגאווה השחורה פועלים כיום כנגד אידאולוגיות המעודדות עליונות של גזע האדם הלבן ונגד תנועת הכוח הלבן. אחת התנועות הבולטות ביותר אשר הזדהתה כתנועת גאווה שחורה היא הפנתרים השחורים בארצות הברית ובין הפעילים הבולטים ביותר למען גאווה שחורה היו מרטין לותר קינג, מלקולם X וסטוקלי קרמייקל.
המונח חילחל גם לז'אנרים שונים של מוזיקה שחורה בצפון אמריקה, בהם מוזיקת נשמה ומוזיקת פאנק.
הנוקמים הקטנים

תקציר העלילה

הסדרה מספרת על עלילותיהם של חבורה די גדולה של חיות, אשר לומדת בבית-ספר יסודי. בכל פרק מסופר על חייה אחרת, בעלת "פגם" חיצוני או פנימי אשר גורם ללעג מכל חבריה ללימודים. לאחר מכן, אותה חייה מקבלת כוחות-על, אשר בעזרתם היא מראה לכולם כי למרות הפגמים - כולנו שווים, וכי אין דבר יותר טוב מחברות אמת. בסוף כמובן, הכוחות נעלמים והכל חוזר לעצמו. אבל כך למעשה, כולם לומדים לקח חשוב לחיים. את הפתיח העברי של הסדרה שרים עמנואל חנון ואלן אזגי.
יעקב איינשטיין

יעקב איינשטיין (30 באפריל 1909 – 18 ביולי 1970) היה שחקן תיאטרון וזמר ישראלי.

ביוגרפיה

יעקב בן אריה איינשטיין נולד בשנת 1909 בעיר ורשה וגדל בעיר וולקוביסק שבבלארוס.
לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה העברית הממשלתית בעיר, עלה לארץ ישראל ב-1929 כחבר "השומר הצעיר" והצטרף לקבוצת הסולל בפתח תקווה ועבד בבניין ובחקלאות.
החל את דרכו התיאטרונית בלימוד משחק בסטודיו לדרמה בהנהלת זאב ברבן בפתח תקווה. ערך מופעי קריאה אמנותית של שירה ופרוזה בעברית ויידיש בישראל ובקהילות יהודיות במזרח אירופה ודרום אמריקה.
עבר לתל אביב.
כיכב בתיאטרון "האהל" משנת 1934 ועד לסגירתו בשנת 1969. השתתף ביותר מ-50 הצגות, בהן: "הבן יקיר לי", "מסעות בנימין השלישי", "יעקב ורחל", "המכשפה", "אופרה בגרוש", "מזימה ואהבה", "יושה עגל", "האחים אשכנזי", "5:5", "תמר אשת ער", "גם הוא באצילים", "בר כוכבא"," עיר המחר", "אינקובטור על הסלע", "החייל האמיץ שווייק", "שומרי החומות", "העיר הזאת", "קערת העץ"," חכם והוא פתי", "ד"ר קנוק", "עת הזמיר", "לפי רוח הזמן", "קולחוז של נשים", "סולון בלודיה", "שורשים עמוקים", "לילאום", "מות דנטון", "הגזע הטהור", "הורדוס ומרים", "למי צלצלו הפעמונים", "מלון פרדיסו", "הידעת את נתיב החלב", "הצמא והרעב", "ויקטור", "בית קברות למכוניות" (ההצגה האחרונה שהשתתף בה) ועוד.
ב-1963 שיחק בסרט ניני לצד בנו, אריק איינשטיין.
לאחר סגירתו של תיאטרון "האהל" ב-1969 נסע להופיע בארגנטינה עם יצירותיו של שלום עליכם.
בשנת 1970 העלה איינשטיין את המופע "ביישוב הדעת ובבדיחות הדעת". המופע התבסס על יצירותיהם של נתן אלתרמן, שמואל יוסף עגנון, שלום עליכם, יצחק שלונסקי-בבל ו-אפרים קישון
איינשטיין היה נשוי לדבורה עד למותו. בנו היחיד הוא הזמר אריק איינשטיין. נפטר בתל אביב ב-18 ביולי 1970 מהתקף לב בגיל 61, ונקבר בבית העלמין הדרום.
לוח שידורים אלקטרוני

לוח שידורים אלקטרוני (באנגלית: EPG, Electronic Program Guide), הוא לוח שידורי התוכניות של ערוצי הטלוויזיה השונים בפורמט אלקטרוני. ניתן לקבל את לוח השידורים האלקטרוני במספר אופנים: דרך הממירים שמספקות חברות הכבלים והלוויין, דרך האינטרנט תוך גלישה בדפדפן או דרך תוכנות המורידות את הלוח מהאינטרנט ישירות למחשב לצורך שימוש בתוכנות PVR.
חברות הכבלים והלוויין במדינות השונות (בישראל - HOT וyes) מספקות את לוח השידורים ישירות לממירים שנמצאים בבתים. מלבד עדכון לוח השידורים בממיר, המתרחש אוטומטית, ניתן לגשת ללוחות השידורים דרך אתרי האינטרנט של החברות. בישראל, בניגוד למצב במדינות אחרות, לא קיים כעת מנגנון מסודר שמאפשר הורדה של הלוחות ישירות אל המחשב לצורך שימוש בתוכנות PVR, אבל קיימות מספר תוכנות צד שלישי שעושות כך.
בתוכנות PVR ניתן להשתמש גם ללא לוח שידורים אלקטרוני מעודכן, אך השימוש מסורבל יותר: ללא לוח השידורים יש צורך לבדוק (בממיר, או דרך אתר האינטרנט, או לוחות השידורים המתפרסמים בכתבי עת שונים) מתי משודרת התוכנית שמעוניינים להקליט, ואז יש לתכנת בתוכנת ה-PVR את המועד המתוכנן. שיטה זו מסורבלת בהשוואה לעדכון אוטומטי של לוח השידורים, ויש הטוענים שזוהי הסיבה שהחברות אינן מאפשרות עדכון כזה, כדי שהסרבול ישכנע לקוחות לקנות את הממירים הכוללים יכולת PVR (שמגדילים את הכנסות החברות), מפני שהקלטה דרך המחשב איננה נוחה מספיק.
בשרל

בַשַרֶל (צרפתית: Bescherelle) הוא ספר דקדוק פופולרי המכיל הטיות פעלים בצרפתית בזמנים השונים בשפה. הספר הובא לדפוס לראשונה על ידי הלקסיקוגרף והבלשן לואי-ניקולה בשרל במאה ה-19. למרות שהשם "בשרל" הוא שם מסחרי רשום של ההוצאה לאור Hatier, משמש הכינוי "בשרל" כשם גנרי לכל ספרי הטיות של פעלים בצרפתית.
הספר משמש באופן תדיר תלמידים הלומדים צרפתית וכן דוברי צרפתית מלידה.
Please Please Me

רשימת רצועות

כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.

I Saw Her Standing There

I Saw Her Standing There (ראיתי אותה עומדת שם) הוא שיר בסגנון רוקנ'רול שנכתב על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני. השיר הוא השיר הראשון באלבום. 
בארצות הברית יצא השיר בתור סינגל ב-26 בדצמבר 1963 על ידי חברת קפיטול רקורדס. האיי-סייד של השיר הוא I Want to Hold Your Hand. השיר יצא בשני האלבומים הראשונים Introducing... The Beatles וב-Meet the Beatles!.
השיר הופק על ידי ג'ורג' מרטין, הוא הוקלט באולפני אבי רוד ואורכו של השיר הוא 2:55.

Anna

את השיר כתב ארתור אלכסנדר. השיר נקרא גם 'go to him' על שם השורה החוזרת בסוף כל בית. את השיר שר ג'ון לנון ושאר חברי הלהקה מנגנים את מוזיקת הרקע. אורך השיר 2:54.
יחסי סמואה–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין מדינת סמואה העצמאית כוננו ב-1987 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם. שיתופי פעולה העיקריים שבין שתי המדינות מתבצעים בפורומים בינלאומיים שונים דוגמת האומות המאוחדות.
סמואה מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת סמואה, בעיקר בתחום השמירה על האקלים.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים מסמואה יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ. בסוף שנת 2012 התגוררו בסמואה 20 שווייצרים, מהם שבעה מחזיקים באזרחות כפולה של סמואה ושל שווייץ.
אנדרה וייל

קורות חיים

וייל נולד בפריז בשנת 1906 למשפחה ממוצא יהודי, אך חונך כאגנוסטי (חסר דת). משפחתו של וייל הייתה במקור מחבל אלזס, אולם עם סיפוחו של החבל על ידי גרמניה ברחה המשפחה לפריז. וייל רכש את השכלתו בין השאר בפריז, (באקול נורמל סופרייר) וברומא כאשר אחד ממוריו היה ז'אק אדמר. בשנת 1928 קיבל תואר דוקטור. משנת 1935 החל וייל, כחלק מקבוצה של מתמטיקאים צרפתים, לפרסם סדרה של ספרים שעסקו בהצגה קפדנית של המתמטיקה המודרנית תחת שם העט ניקולא בורבאקי. המשימה שנטלה על עצמה קבוצת בורבאקי הייתה לבסס את המתמטיקה על תורת הקבוצות, תוך הקפדה על פורמליות של ההוכחות המתמטיות. 
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ברח וייל הפציפיסט לפינלנד על מנת להתחמק מגיוס לצבא הצרפתי. בפינלנד נעצר באשמת ריגול, והיה נתון בסכנה של הוצאה להורג. לבסוף, בזכות התערבותו של המתמטיקאי רולף הרמן נבנלינה, הוחלף עונשו בגירוש לצרפת. וייל נכלא לזמן מה עם חזרתו לצרפת והיה נתון בסכנה רבה בשל עמדותיו הפציפיסטיות, מוצאו היהודי וקישורו המשפחתי לפילוסופית סימון וייל, אחותו הצעירה. וייל התגייס לצבא הצרפתי במטרה להגן על עצמו ולהשתחרר ממעצרו, ובהזדמנות הראשונה שנקרתה בדרכו ברח לארצות הברית.
בארצות הברית לימד באוניברסיטת שיקגו. לאחר מכן הצטרף לשורות המכון למחקר מתקדם בפרינסטון, שם כיהן כחבר סגל עד לפרישתו בשנת 1976. בשנת 1979 זכה בפרס וולף למתמטיקה, אותו חלק עם ז'אן לרה.
לווייל הייתה השפעה רבה על המתמטיקה במהלך המאה ה-20, כחלק מהיותו חבר בקבוצת בורבאקי. בנוסף תרם רבות לענפי תורת המספרים והאלגברה המופשטת. בתורת המספרים ידועה תרומתו לפיתוחה של השערת טניאמה-שימורה, שהוכחה חלקית שלה על ידי אנדרו ויילס הביאה להוכחה של המשפט האחרון של פרמה.
ב-1994 קיבל ביפן את פרס קיוטו במתמטיקה על תרומתו לאנושות בתחום זה.
ישיבת תורת אמת (חב"ד)

היסטוריה

בגלגולה הראשון נוסדה הישיבה בחשוון תרע"ב בחברון בשליחות האדמו"ר שלום דובער שניאורסון מחב"ד, כסניף של ישיבת תומכי תמימים. הישיבה שכנה בבית רומנו. בראשות הישיבה עמד הרב שלמה זלמן הבלין, שבא ארצה עם שבעה מתלמידי ישיבת תומכי תמימים שבעיירה לובביץ' שברוסיה הלבנה, בהם יחזקאל פייגין, וגם מארץ ישראל בהם יצחק אביגדור אורנשטיין.
בשנת תרע"ד, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נאלצו רוב אנשי הישיבה, שהיו נתינים רוסים, לעזוב את הארץ, שנשלטה על ידי הטורקים שעמדו במלחמה עם רוסיה.
בשנת תרפ"ב הוקמה הישיבה בירושלים על ידי הרב אברהם חיים נאה, כהמשך לישיבה הישנה. במשך עשרות שנים שכנה הישיבה בקצה רחוב מאה שערים ובתשכ"ד נחנכה הבניין שלה ברחוב ירמיהו.
במשך השנים הישיבה הייתה בניהול משפחת הבלין והאדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון דרש להעבירה לבעלותה של חסידות חב"ד. בשנת תשי"ב (1952) החליט רבי מנחם מנדל שניאורסון להחליף את הנהלת הישיבה. בעקבות כך התנהל דין תורה בין הרב חנוך הענדל הבלין לחסידות חב"ד בשאלת הבעלות, ובסופו של דבר נפסק בתשט"ז (1956) שהיא תעבור לידי החסידות.

ראשי הישיבה ורבניה

מנהל הישיבה ומוסדותיה הוא הרב יהושע יוזביץ'. ראש הישיבה הגדולה החל מאביב תשע"ג הוא הרב אברהם לפידות. רבניה הם הרב יוסף יצחק אופן, הרב חיים שלום דייטש, הרב יוסף צבי צירקוס, הרב יצחק מאיר סגל, הרב שניאור מרדכי אייזנמן, הרב זלמן שמעון שפרינגר, הרב שמואל פרסמן, הרב שניאור זלמן כהן, הרב אלימלך פרקש, הרב יחיאל־מיכאל הניג, הרב משה לאופר, הרב ישראל לנדאו, הרב יעקב אורנשטיין והרב יחיאל יוסף לסקר.
בעבר היו ראשי הישיבה ומנהיגיה הבולטים:
הרב שלמה זלמן הבלין עמד בראשות הישיבה מאז היווסדה ועד לפטירתו בשנת תרצ"ו. הרב אלטר שמחוביץ היה המשפיע בישיבה וראש הישיבה מתרצ"ו עד לפטירתו בשנת תרצ"ט. הרב משה אריה לייב שפירא, מחבר ספר "טבעות זהב", היה ראש הישיבה בשנים תרצ"ט-תשכ"ד. לאחר פטירתו, מילא את מקומו תלמידו המובהק, הרב שמואל אלעזר היילפרין. הרב אשר לעמל כהן היה ראש הישיבה בשנים תשל"ט - תשמ"ו. הרב בנימין זאב סגל שימש בתפקיד בשנים תשנ"ג-תשע"ג. מאז מכהן הרב אברהם יואל לפידות כראש הישיבה.
לואיק נוטה

"דה וויס" בלגיה

לואיק נוטה נבחן לתוכנית המציאות "דה וויס - בלגיה" עם השיר "Diamonds" של הזמרת ריהאנה, והגיע למקום השני בגמר של העונה השלישית. הוא היה חלק מהקבוצה של בוורלי ג'ו סקוט. במהלך התוכנית ביצע מספר שירים, כגון "Love Me Again" של ג'ון ניומן, "Happy" של פארל ויליאמס, "Counting Stars" של ואן ריפאבליק ועוד. בגמר עצמו ביצע את "Diamonds" של ריהאנה.

באירוויזיון

ב-3 בנובמבר 2014, רשות השידור דוברת הצרפתית של בלגיה, RTBF, הכריזה כי נוטה יהיה הזמר שייצג את המדינה באירוויזיון 2015 בווינה. השיר שלו, "Rhythm Inside" ("הקצב שבפנים"), הוצג לראשונה ב-10 במרץ 2015. הוא הופיע בחצי הגמר הראשון, שנערך ב-19 במאי 2015 כמופיע השלישי בחצי הגמר, והצליח להעפיל אל הגמר. בגמר היה השלושה-עשר במספר להופיע, וסיים במקום הרביעי, עם 217 נקודות.
טופיקה

היסטוריה

סביבה זו הייתה מיושבת במשך אלפי שנים על ידי אינדיאנים. מהמאה ה-16 ועד המאה ה-18 צרפת תבעה בעלות על חלקים גדולים של אמריקה הצפונית, ובכלל סביבת קנזס. בשנת 1763 השטח נמסר לידי ספרד, במסגרת הסכם פונטנבלו שנחתם אחרי מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. בשנת 1802 השטח הוחזר לצרפת, אך נמכר כשנה מאוחר יותר לארצות הברית במסגרת רכישת לואיזיאנה. במהלך שנות ה-40 של המאה ה-19 נבנו קווי רכבת בסביבה אשר פתחו אותה לשאר ארצות הברית. במשך השנים שלאחר מכן התפתחו על הצירים באזור נתיבי סחר רבים. 
העיר עצמה הוקמה ב-5 בדצמבר 1854 והוכרזה כעיר ב-14 בפברואר 1857. טופקה היא העיר המיושבת הראשונה במדינה. בשנת 1861, לאחר שקנזס הצטרפה כמדינה ה-31 לאיחוד, טופקה נבחרה לשמש עיר בירה למדינה החדשה. אמנם מלחמת האזרחים האמריקנית עיכבה את פיתוח העיר, אך לאחר המלחמה התיישבו במזרח העיר אפרו-אמריקאים רבים. בתחילת המאה ה-20 חל בעיר גל פיתוח תעשייתי מהיר. 
בשנת 1954 חל אירוע שהוביל לפרסום רב לעיר – פסיקת בראון נגד מועצת החינוך של טופיקה. בפסיקה זו, קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית באופן תקדימי, כי הפרדה על רקע גזעי בחינוך הציבורי בארצות הברית היא בלתי חוקתית. למרות פסק הדין, המתחים הגזעיים בעיר נמשכו עשורים נוספים. 
ביוני 1966 טופקה נפגעה על ידי טורנדו אשר גרם לנזק של יותר מ-100 מיליון דולרים. בשנת 1974 נסגר בסיס חיל האוויר שליד העיר, דבר שגרם לאבדן מקומות עבודה רבים ולעזיבת תושבים. 
פרסום נוסף לו זכתה העיר טופיקה היה בשנת 1999, כאשר מועצת החינוך של העיר פרסמה הוראה מטעמה על ביטול הוראת תורת האבולוציה בבתי הספר בעיר, הוראה שבוטלה רק לאחר לחץ ציבורי.
תחנת ארלוזורוב

היסטוריה

במאי 2015 זכו ביחד חברת סולל בונה וחברת CRTG  הסינית במכרז לבניית המנהרות והתחנות בחלק המערבי של הקו האדום הכולל גם את תחנת ארלוזורוב.
העבודות לצורך בניית התחנה החלו ב-4 בספטמבר 2015. האזור שבו נבנית התחנה נמצא מעל רחוב על פרשת דרכים. לצורך כך, במהלך העבודות על בניית התחנה, נסלל כביש חלופי עוקף למכוניות ולהולכי רגל דרך גן וולובלסקי-קרני.
Hisense

מוצרים ושירותים

הייסנס מייצרת מוצרים כגון: טלוויזיות, הגדרת ממירים, ציוד טלוויזיה דיגיטלית, טלפונים, מודולים אלחוטיים, כרטיסי מחשב אלחוטיים ורכיבים אופטיים עבור טלקומוניקציה ותקשורת נתונים. כמו כן מספקת החברה מגוון שירותי ניהול נכסים, שירותי טכנולוגיית מידע, תכנון ועיצוב שבלונה של המוצר, דפוס ביצוע ועיבוד שבלונת הייצור.
הייסנס היא גם יצרנית ציוד מקורי שחלק מהמוצרים שלה נמכרים במפעלים אחרים ונושאים את שם המותג שאינו קשור להייסנס כגון CARREFOUR'S.
החברה מוכרת תחת חמישה מותגים: KELON, RONSHEN, SAVOR, HISENSE HITACHI
בנובמבר 2017 פורסם כי החברה רכשה 95% ממניות Toshiba Visual Solutions, חברת הבת של טושיבה המייצרת טלוויזיות, תמורת כ-113 מיליון דולר.
קרב חמש מודרני

קרב חמש מודרני הוא ענף ספורט אולימפי המורכב מתחרויות בחמישה ענפים שונים: סיף (דקר), ירי באקדח מ-10 מטרים, שחייה ל-200 מטר, קפיצות ראווה, וריצת שדה לשלושה ק"מ.
קרב חמש מודרני הומצא על ידי הברון פייר דה קוברטן, מייסד המשחקים האולימפיים המודרניים, וחמש התחרויות נועדו לציין את הכישורים שנדרשו מבלדר צבאי בתקופת נפוליאון. התחרות, שאותה דה קוברטן התקשה מאוד להכניס לתוכנית המשחקים, התקיימה לראשונה באולימפיאדת סטוקהולם (1912) ובתחילה הורשו להשתתף בה רק קציני צבא. באותה תחרות השתתף הגנרל האמריקני ג'ורג' פאטון, שדורג במקום החמישי בלבד, לאחר שבתחרות הירי התעקש להשתמש באקדחו הצבאי במקום באקדח עם כוונת.
בניסיון להתאים את הענף לתקופה המודרנית, באולימפיאדת אטלנטה (1996) הוכנסו בו שינויים, שהבולט שבהם היה קיצור התחרות מ-5 או 4 ימים ליום אחד. מלבד זאת קוצרו גם המרחקים בשחייה, מ-300 מטר ל-200 מטר, וריצת השדה קוצרה מ-4,000 מטר ל-3,000 מטר.
באולימפיאדת סידני (2000) נוספה לראשונה תחרות לנשים.
מורפיאוס

משפחתו

לפי המשורר האפי היווני הסיודוס, ניקס, אלת הלילה, יצרה את "שבט החלומות" (φῦλον Ὀνείρων) כתוצאה מרביית בתולים, אולם קיקרו טוען כי השבט היו ילדיהם של הלילה וארבוס - התגלמות הלילה והעלטה.
מורפיאוס הוא הוותיק מהשלישייה המכונה "אונאירוי". מסיבה זו, הוא מכונה גם אונאירוס. האונאירו הם בני לוויה של היפנוס, אל השינה, המביא חלומות אל בני התמותה והאלים אשר נופלים תחת כוחה של השינה. מורפיאוס רואה בהיפנוס דמות אב כיוון שהוא דואג גם לאחיו. 
המשורר הרומאי אובידיוס, מציין במטמורפוזות כי מורפיאוס הוא בנו של היפנוס, מורפיאוס בא לידי ביטוי בחלומות של מלכים ושליטים בדמותם של גברים כשליחי האלים.
מורפיאוס זוהה עם רוח החלום אשר זאוס שלח לאגממנון באיליאדה.
מתאזה

מתאזה (בצ'רקסית: матэзы או псы хьалыжъу) הוא מאכל צ'רקסי מסורתי. המאכל הוא כיסון עשוי בצק ממולא בגבינה צ'רקסית, בצל ירוק, ותבלינים (פפריקה, מלח).
הכיסונים מקופלים לצורת חצי סהר באופן מסורתי, ומבושלים במי מלח.
הכיסונים נאכלים כמנה עיקרית.

אופן ההכנה

המתאזה מוכן על ידי ערבוב קמח עם מלח ומים ולשים את התערובת ליצירת בצק. הבצק ממולא בצל ירוק שנקצץ ובושל על אש נמוכה, ותובל בפפריקה מתוקה וחריפה, ומלח ובגבינה צ'רקסית מפוררת. הבצק הממולא בגבינה נחשב למפורסם ביותר כאשר יש הממלאים את הבצק בבשר או תפו"א במקום הגבינה.
הבצק מרודד, נחתך לעיגולים וממולא, ולאחר מכן מבשלים עם מים + מלח .
המאכל נאכל כשהוא חם.
יגאל סרנה

ביוגרפיה

סרנה נולד בתל אביב לזוג הורים יוצאי פולין. אביו היה מורה ואמו פקידה במלון. בוגר תיכון עירוני ה' בתל אביב. בשנים 1970–1973 שירת בגדוד 46 של חיל השריון. השתחרר כחודשיים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, במהלכה גויס למילואים ושירת כמפקד טנק בגזרת רמת הגולן. לאחר שחרורו למד מדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1978 נמנה עם מייסדי שלום עכשיו.

קריירה

בשנת 1980 החל לכתוב במקומון "כל העיר", משם עבר בשנת 1983 לעיתון "חדשות" שהוקם באותם ימים.
בשנת 1984 הוא חשף את פרשת הנוסע הסמוי.
בשנת 1986 החל לעבוד ככתב ב"ידיעות אחרונות". עד יולי 2017 כתב יגאל סרנה בעיקר למוסף "שבעה ימים". עבודתו בעיתון הופסקה בעקבות הפסדו בתביעת הדיבה שהגישו בני הזוג נתניהו (ראו להלן).
כתיבתו של סרנה היא דוקומנטרית. הוא מסקר את היום-יום הישראלי מנקודת המבט של הפריפריה ושל אנשים הנמצאים בשוליים.
בשנת 2011 זכה בפרס סוקולוב לעיתונות כתובה. בנימוקי חבר השופטים נאמר:
סרנה בולט בעיתונות הישראלית באיכות כתיבתו. הוא עיתונאי המצויד בעט של סופר, וסופר המצויד ביכולת איסוף של עיתונאי. הוא משלב עבודת שטח שקדנית בכתיבה רגישה, המעניקה אמפתיה וכבוד אנושי לגיבורי כתבותיו באשר הם. הוא מכבד בעבודתו תחום עיתונאי חשוב, שהידלדל בשנים האחרונות - הרפורטז'ה. התחקיר לכתבותיו יסודי, הכתיבה רב-גונית, והעמדה אנושית ומוסרית.
— ידיעות אחרונות, 26 בדצמבר 2011.
בשנות ה-90 החל לכתוב ספרים. בשנת 2015 זכה בפרס היצירה לסופרים עבריים על-שם ראש הממשלה לוי אשכול.

חיוב בתביעות דיבה

במרץ 2016 פרסם סרנה סטטוס בפייסבוק שבו טען כי שיירת ראש הממשלה נעצרה בכביש 1, וראש הממשלה בנימין נתניהו יצא ממכוניתו בהוראת אשתו שרה. בתגובה הגישו בני הזוג נתניהו תביעת דיבה על סך 279 אלף ש"ח. ב-11 ביוני 2017 קבע בית המשפט שאמיתות הסיפור שהפיץ סרנה לא הוכחה ולכן מדובר בלשון הרע שפורסם במטרה לפגוע, וחייב את סרנה לשלם לבני הזוג נתניהו מאה אלף ש"ח כפיצויים, ועוד 15 אלף ש"ח הוצאות משפט. סרנה גייס בתוך 36 שעות את מלוא הסכום באמצעות קמפיין מימון המונים באינטרנט. בעקבות תוצאות המשפט פוטר סרנה מידיעות אחרונות. ב-11 באוגוסט 2017 פרסם סרנה את טורו האחרון ב"ידיעות אחרונות". בספטמבר 2017 הגיש סרנה ערעור על פסק הדין לבית המשפט המחוזי בתל אביב. בית המשפט דחה את ערעורו וחייב אותו בהוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין בסך 20 אלף ש"ח. בקשת רשות ערעור שהגיש סרנה לבית המשפט העליון נדחתה.
ביולי 2018 חייב בית משפט השלום בירושלים את סרנה לפצות את קמב"ץ היישוב היהודי בחברון, אשי הורוביץ, ב-20 אלף ש"ח והוצאות משפט בסך 5,000 ש"ח, על כך שפרסם צילום של הורוביץ בסמוך לגופת מחבל שנורה בחברון, וכתב: "מישהו יודע מי החלאה החייכנית מימין, מין קוזאק פוגרומצ'יק יהודי שמתעד בחיוך גופת אדם שזה עתה נורה?" כשבהמשך השתמש במילים: "בין חלאה לנאצי". בפסק הדין נקבע גם שהיה על סרנה לציין שמדובר בגופה של מי שניסה זה עתה לרצוח יהודים. סרנה ערער על הפסיקה לבית משפט המחוזי, כשמנגד הורוביץ תבע להגדיל את סכום הפיצוי. בפברואר 2019 דחה בית המשפט המחוזי את שני הערעורים והותיר את הפיצוי המקורי. בפסק הדין תקפו השופטים את סרנה על שהשתמש במילה "נאצי".

חיים אישיים

סרנה גרוש ואב לבן ובת. מתגורר בתל אביב.
פלינדרום

פָּלִינְדְרוֹם הוא מילה, מספר, משפט או כל רצף סמלים אחר שקריאתו מימין לשמאל ומשמאל לימין היא זהה (כאשר מתעלמים בדרך כלל מסימני ניקוד, סימני פיסוק, סימני פעולות חשבון ומתווים מיוחדים אחרים). מקור המילה ביוונית: πάλιν (פַּלִין - "שוב", "הפוך") ו-δρóμος (דרוֹמוֹס - "כיוון").
פלינדרום מילולי הוא מקרה פרטי של אנגרמה ומשמש, בין היתר, לשעשועי לשון.
באימפריה הביזנטית נהוג היה לחרות על אגן טבילה (למשל בכנסיית איה סופיה) את הפליננדרום ביוונית ΝΙΨΟΝ ΑΝΟΜΗΜΑΤΑ ΜΗ ΜΟΝΑΝ ΟΨΙΝ שפירושו: רחץ חטאיך, לא רק פניך".

פלינדרומים ארוכים בעברית

הפלינדרום הארוך ביותר בעברית (1,111 מילים, 4,224 אותיות) נוצר על ידי נעם דובב, ושם סיפורו פלינדרומי: "מות תום" (ובאנגלית: "Name sold, I'd lose man"). 
 דובב יצר גם את הפלינדרום השני באורכו, סיפור בשם: "יוצר מלוע שמים השמש, ה' מימש עולם רצוי", שאף הוא פלינדרום (ובאנגלית: "!Do, God").

הרב יהודה (יוליוס) הירש כתב הספד פלינדרומי על אביו, רש"ר הירש, שמתחיל במילים: 
הרועים וקראים בשם המה מתי אל...
 ומסתיים, בהתאמה, במילים: 
...לא יתמהמה, משבם יאר קומי עורה!
פלינדרום זה, שפורסם בסוף המאה ה-19, היה ככל הידוע, הפלינדרום הארוך ביותר בעברית במשך כ-127 שנה.

סימטריה באותיות

סוג הפלינדרומים הנפוץ ביותר הוא הסימטרי באותיות כמו "מילים", "לבלבל" או "איש זריז זירז שיא".

סימטריה במילים

פלינדרומים שהסימטריה בהם מתבטאת במילים. כגון "נחסם המעבר דרך הרחוב: דרך המעבר - נחסם". ישנם סיפורים המשתמשים בפלינדרום מילים כאמצעי אמנותי, למשל הסיפור "פרופסור ג'ונס" מאת סופר המדע בדיוני פרדריק בראון.