google/wiki40b huggingface dataset:
יליזבטה, קיסרית רוסיה

ביוגרפיה

יליזבטה פטרובנה נולדה לצאר פיוטר הגדול ופילגשו מארטה סקאורונסקה (לימים הקיסרית יקטרינה הראשונה). יליזבטה נולדה מחוץ לנישואין (הוריה התחתנו באופן רשמי רק בשנת 1712). מסיבה זו לא נחשבה ליורשת אפשרית של כס המלכות לאחר מות אמה הקיסרית, ואף לאחר מות אחיינה פיוטר השני, למרות שבצוואה של יקטרינה הראשונה נכתב שהיא אמורה לרשת את פיוטר השני.
בתקופת שלטונה של אנה, קיסרית רוסיה הורחקה יליזבטה מהחצר. האצולה הרוסית, שלא הייתה מרוצה משליטת ארנסט בירון, התכנסה סביב יליזבטה. יליזבטה ניצלה את ההזדמנות שנקרתה לה בעת שלטונה של אנה לאופולדובנה כעוצרת, וביצעה הפיכת שלטון. בליל ה-6 בדצמבר 1741, יחד עם מיכאיל וורנצוב ופיוטר שובלוב ובתמיכת חיילי משמר הצאר, הדיחה יליזבטה את איוואן השישי. כל משפחתו נעצרה ונשלחה תחילה למעצר ליד ריגה ולאחר מספר שנים לכפר במחוז ארכנגלסק. המקורבים לשלטון כריסטופור מיניך ואנדריי אוסטרמן נעצרו ונשלחו לסיביר. יליזבטה ניצלה את מורת רוחם של בני האצולה הרוסית לנוכח העובדה שבמהלך שלטונם של הקיסרית אנה ושל איוואן השישי הוצבו ברוב עמדות המפתח אנשים ממוצא גרמני.

תקופת השלטון

לאחר תפיסת השלטון הכריזה יליזבטה על חזרה לעקרונות מדיניות פנים וחוץ אשר הונהגו על ידי אביה, פיוטר הגדול. היא ביטלה את כל מוסדות השלטון שהונהגו באימפריה הרוסית על ידי הקיסרית אנה.
בענייני המדינה היא סמכה על מקורבייה - אלכסיי רזומובסקי, פיוטר שובלוב, מיכאיל וורונצוב ואנדריי בסטוז'ב-ריומין.
במהלך כהונתה של יליזבטה המשיכה רוסיה במלחמה עם שוודיה בשנים 1741–1743. במלחמה זו הצליח הצבא הרוסי להביס את הצבא השוודי במספר קרבות. תוצאת המלחמה הייתה סיפוח של חלקים ניכרים מפינלנד לשטחה של האימפריה הרוסית.
ביוזמת פיוטר שובלוב בוצעו שינויים משמעותיים בתחום הכלכלי והמיסוי.
בהתאם להנחייתה חודשה עבודה על תרגום מחודש של הברית החדשה. התרגום החדש ראה אור בשנת 1751 והוא נמצא בשימוש עד היום, בשינויים קלים.
בשנת 1755, על מנת למנוע את התחזקותה של פרוסיה, כרתה רוסיה ברית עם אוסטריה. ברית זו הביאה את רוסיה להשתתף במלחמת שבע השנים. במהלך המלחמה היו לצבא הרוסי מספר הישגים מרשימים, כמו כיבוש פרוסיה המזרחית וכיבוש ברלין. אבל מותה של יליזבטה בטרם סיום המלחמה מנע מרוסיה לתרגם את הצלחותיה בשדות הקרב להישגים טריטוריאליים.
היא תמכה בהרחבת זכויות האצולה. היא ביטלה עונש מוות ואסרה על ביצוע עינויים קשים.
יליזבטה ראתה חשיבות רבה בפיתוח וקידום של תרבות, חינוך ומדע ברוסיה. במהלך כהונתה נוסדו האוניברסיטה הראשונה ברוסיה - אוניברסיטת מוסקבה והאקדמיה המלכותית לאומנויות. היא פרסמה צו על הקמת מערכת תאטראות שהיו בחסות הקיסר.

חיים אישיים

יליזבטה לא נישאה מעולם באופן רשמי, לכן מינתה את אחיינה קרל פיטר אולריך (לימים פיוטר השלישי) ליורש העצר. יחד עם זאת חלק מההיסטוריונים טוענים כי בשנת 1744 התחתנה יליזבטה באופן חשאי עם מאהבה הרוזן אלכסיי רזומובסקי. במהלך שלטונה של הקיסרית יקטרינה הגדולה הופיעה באיטליה אישה אשר הכריזה שהיא כביכול בתה של יליזבטה מנישואין אלו.
מסכת כתובות

מַסֶּכֶת כְּתוּבּוֹת היא המסכת השנייה בסדר נשים, שהוא הסדר השלישי במשנה. במסכת זו שלושה עשר פרקים אשר עוסקים ברובם בפרטי הלכות הכתובה (שטר ההתחייבות שכותב הבעל לאישה בשעת הנישואין), ובשאר התחייבויות הבעל והאישה זה כלפי זו, וזו כלפי זה. במסכת נידונים גם הלכות אונס ומפתה ומוציא שם רע. 
מסכת זו מכונה גם בשם ש"ס קטן, כיוון שנידונים בה אגב העיון בהתחייבויות הכספיות בין בני הזוג עניינים רבים מהתלמוד כולו (כפי שציין ה"ברכי יוסף" על יורה דעה סימן רמ"ו), ובהם סוגיות יסודיות כגון חזקה, רוב, טענת מיגו טענת ברי ושמא ועוד נושאים רבים המהווים את יסודות המשפט העברי.
בתלמוד בבלי יש למסכת זו 111 דפים.

מיקומה של המסכת בסדר נשים

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם שמסכת זו מופיעה מיד אחר כך מסכת יבמות הוא על מנת  שלא להבדיל בין שתי מסכתות שענינם אחד - מעשה הביאה.
דבלין קור

דבלין קור (באנגלית: Dublin Core) הוא תקן לתיאור של מקורות ברשת האינטרנט. הוא מורכב מ-15 שדות של מטא דאטה, ומשמש לתיאור של פריטים דיגיטליים כגון קובצי טקסט, תמונות, אודיו, וידאו או לתיאור של פריטים מורכבים כמו דפי אינטרנט.
הדבלין קור החל בסדנא של ה-OCLC בעיירה דבלין שבמדינת אוהיו, ומכאן שמו. שדות הדבלין קור פותחו על ידי מומחים בספרנות, מדעי המחשב, קידוד תווים ואוצרוּת.
המילה "core" (באנגלית: ליבה) מציינת שרשימת השדות משמשת כבסיס אליו ניתן להוסיף שדות נוספים. בנוסף, כל אחד מהשדות הוא אופציונאלי וניתן לחזרה. יישומים של הדבלין קור משתמשים בדרך כלל בXML ומבוססים על Resource Description Framework.
יחסי עומאן–פקיסטן

פקיסטנים בעומאן

מוצאם של 30% מתושבי עומאן הוא בחבל בלוצ'יסטן בפקיסטן, והם צאצאי מהגרים שהגיעו בתחילת המאה ה-20 והתיישבו בעומאן. כיום ישנם 85,000 אזרחים עומאניים ממוצא פקיסטני. העיר גוואדר  שבפקיסטן הייתה שייכת בעבר לעומאן אך נמכרה לפקיסטן בשנת 1958.

יחסים כלכליים

שיתוף הפעולה הכלכלי של עומאן ופקיסטן עמד בשנים 2008–2009 על 331 מיליון דולר אמריקאי. חברת ההשקעות המשותפת עומאן-פקיסטנן מקדמת את שיתוף הפעולה והסחר בין המדינות.
תושיה

היסטוריה

נוסד בשנת 1957 בשם "שובה ה'" (ששונה מאוחר יותר) כחלק מגוש ההתיישבותי של יישובי "השובות" (שובה א', שובה ב' שהפך לזמרת, שובה ג' שהפך לשוקדה, שובה ד' שהפך לצומחה, תקומה ויושיביה)

גודל היישוב

היושב היום מונה כ-100 משפחות, רוב המשפחות ביישוב הם משפחות צעירות  עם ילדים בגלאים מגוונים.
ביישוב הייתה הרחבה לפני כעשור, והרחבה שנייה מתוכננת בקרוב.
היישוב צמוד לכפר מימון, וחלק נכבד מן השירותים הקהילתיים משותפים לשני היישובים. ישיבת בני עקיבא "בית יהודה", הידועה כישיבת כפר מימון, ממוקמת למעשה בתושיה.

אופיו

האוכלוסייה ביישוב היא דתית תורנית, רוב התושבים עובדים במקצועות חופשיים, ומקצתם אף עובדים כמורים וגננות ביישוב עצמו. 
חיי הקהילה מגוונים ומשותפים לשני היישוב תושיה, וכפר-מימון הסמוך וכוללים תלמוד תורה, חוגים ועוד.
שלמה זלמן אבל

רבי שְׁלֹמֹה זַלְמָן הלוי אָבֶּל (בכתיב יידי: אָבּעֶל; בראשי תיבות: שז"א; ט"ו באדר ה'תרי"ז, 11 במרץ 1857 - י"ג בתשרי ה'תרמ"ז, 12 באוקטובר 1886) היה רב וראש ישיבה ליטאי. סופר, משורר ומתרגם.

ביוגרפיה

נולד לרב קלמן דוד הלוי אבל בנוישטט טאורגה. סבו ר' משה מסוגינד היה נינו של רבי אברהם בן הגר"א. בהיותו בן 12 חלה ובימי מחלתו כתב פירוש לספר איוב. שנתיים לאחר מכן כתב מחזה בשם "חזיון חיי דוד" המגולל את תולדות דוד המלך בחרוזים.
בבגרותו חי בעיר טלז, פרסם מחידושי תורתו בכתבי עת, ומאמר על תולדות חיי הצמחים ב"הלבנון". הוא יזם יחד עם רבי מאיר אטלס ורבי צבי יעקב אופנהיים את הבאתו של רבי אליעזר גורדון לכהן כרב העיר וכראש הישיבה בה, ועמד לצדו בהתנדבות בראשות ישיבת טלז עד לפטירתו בטלז בראשית שנת תרמ"ז.
לאחר פטירתו בגיל צעיר (פחות מ-30), הדפיס אביו את ספרו "בית שלמה" (וילנה תרנ"ג) הכולל הלכות מקח וממכר ודברי מוסר בעניינים שבין אדם לחברו.
מכ"ם ביסטטי

מכ"ם בִּיסְטַטִי (באנגלית: Bistatic radar) הוא כינוי למערכת מכ"ם אשר כוללת משדר ומקלט אשר מופרדים ונמצאים במרחק זה מזה הדומה למרחק הצפוי מהמטרה. לעומת זאת, מכ"ם שבו המשדר והמקלט מרוכזים במקום אחד נקרא מכ"ם מוֹנוֹסְטַטִי. מערכת המכילה מספר יחידות מכ"ם פזורים מרחבית עם חפיפה על אזור הכיסוי נקראת מכ"ם מוּלְטִיסְטַטִי.
רבות ממערכות טילי אוויר-אוויר או קרקע-אוויר המודרניות משתמשות במכ"ם ביות פעיל למחצה אשר הוא אחד המופעים של מכ"ם ביסטטי.

מכ"מים פסאודו-מונוסטטיים

מערכות שבהם המשדר נמצא קרוב למקלט. מערכות מכ"ם אחדות עשויות להכיל אנטנות נפרדות עבור המשדר והמקלט, אולם אם הזווית בין המשדר, המטרה והמקלט, הנקראת הזווית הביסטטית קרובה לאפס, המערכת תיחשב עדיין מונוסטטית (זווית אפס) או פסאודו-מונוסטטית (קרובה לאפס). לדוגמה, מערכות מכ"ם HF (תדירות גבוהה - High Frequency) ארוכות טווח יכולות להכיל משדר ומקלט המופרדים זה מזה במרחק של כמה עשרות קילומטרים עבור בידוד אלקטרוני, אך מכיוון שהמטרה ממגניטודת מרחק של 1,000-3,000 קילומטרים, הם לא נחשבים ביסטטיים "קלאסיים" ובדרך כלל ההתייחסות אליהם תהיה כפסאודו-מונוסטטיים.

מכ"ם פיזור קדמי

מערכות שבהן המשדר רחוק מהמקלט. בתצורות מסוימות, מכ"ם ביסטטי עשוי להיות מתוכנן לפעול בתצורה דמוית גדר, תוך איתור מטרות החולפות בין המשדר והמקלט עם זווית ביסטטית גדולה המתקרבת ל-180°. מקרה מיוחד זה של מערכת ביסטטית נקרא "מכ"ם פיזור קדמי" (forward scatter radar) לאור אופן הפיזור של האנרגיה המשודרת על ידי המטרה.
בפיזור קדמי, הפיזור יכול להיות ממודל באמצעות העיקרון של בבינט (Babinet) הוא אמצעי פוטנציאלי כנגד כלי טיס חמקניים מכיוון שה RCS נקבע אך ורק על ידי צללית כלי הטיס כפי שיראה על ידי המשדר, ואינו מושפע מציפויים חמקניים או הצְרַנַה. ה-RCS במצב זה מחושב  על ידי σ=4nA2/λ2, שבו A הוא אזור הצללית. λ הוא אורך גל המכ"ם. עם זאת, המטרה עשויה להשתנות ממקום למקום, והמעקב אחריה מאתגר במכ"ם פיזור קדמי מכיוון שהמידע בדגימות הקלט של טווח הנושא את הדופלר, הופך נמוך מאוד (הפרמטרים הללו נוטים להתאפס, ללא קשר למיקום המטרה בגדר).

מכ"ם מולטיסטטי

מערכת מכ"ם מולטיסטטי היא אחת שבה לפחות שלושה רכיבים - לדוגמה, מקלט אחד ושני משדרים, או שני מקלטים ומשדר, או מספר מקלטים ומספר משדרים. זוהי הכללה של מערכת מכ"ם ביסטטית, עם אחד או יותר מקלטים המעבדים החזרות ואחד או יותר משדרים שנמצאים במקומות שונים.

מכ"ם פסיבי

מערכת ללא משדר. מערכת מכ"ם המנצלת משדרים מזדמנים שאינם חלק ממנה: "מערכת מיקום פסיבית קוהרנטית" (passive coherent location system) או "מערכת מכ"ם פסיבית סמויה" (passive covert radar).
כל מכ"ם אשר אינו שולח אלומות אלקטרומגנטיות מכונה מכ"ם פסיבי. מיקום קוהרנטי פסיבי או PCL (ראשי תיבות של: Passive coherent location) הוא סוג מיוחד של מכ"ם פסיבי, אשר מנצל את המשדרים המזדמנים במיוחד את אלו המסחררים שבסביבתו.
ינשוף

אנטומיה

גודל הינשופים הוא כגודל תרנגולת צעירה, אך בגלל נוצותיהם הם נראים גדולים יותר מגודלם הממשי; צבעם של הינשופים - חום מנומר; הכנפיים והזנב שלהם מחוספסים. רגליהם של הינשופים חזקות מאוד, קצרות ומכוסות בנוצות. מלבד זאת, כל רגל של הינשוף מצוידת בטפרים חדים, כאשר שתי אצבעות של הרגל פונות קדימה, והשתיים האחרות פונות אחורה. ראשו של הינשוף גדול ורחב, ועיניו נמצאות בחלק הקדמי של הראש (כמו אצל בני האדם. אך אצל עופות אחרים מסוגו, עיניים בחלק הקדמי הן תכונה נדירה), כאשר הן בולטות קדימה, ועל ידי כך מקנות לינשוף יכולת ראייה סטריאוסקופית. ככל דורסי הלילה, פרצוף-השמע משמש לקליטת צלילים וניתובם לפתחי האוזניים. צווארו של הינשוף ארוך וגמיש, דבר שמקנה לו יכולת לסובב את ראשו בזווית של עד 270 מעלות, אף יותר מחצי סיבוב ימינה ושמאלה.

אורח חיים

הינשוף פעיל רק בלילה וצד את טרפו בצורה הבאה: הוא עף בשקט מוחלט בחושך ואז הוא מתנפל על הטרף, הורג אותו בעזרת טפריו וקורע ממנו חתיכות בעזרת מקורו המאונקל. הינשופים מבחינים בטרף בעזרת עיניהם החדות המותאמות לראייה בלילה, ובעזרת חוש שמיעתם המחודד. לאחר סיום עיכול הטרף, הינשוף מקיא את החלקים (צנפה) שאינם יכולים להתעכל בגופו, כגון: נוצות, עצמות ושערות. מזונם העיקרי של הינשופים הוא: עופות קטנים מהם, מכרסמים, זוחלים, חרקים ודגים.

רבייה

הינשופים חיים בזוגות, והם מחלקים את התפקידים ביניהם. הנקבה מטילה ביצים, ודוגרת עליהם. הזכר מביא מזון לגוזלים, עד שהם לומדים לעוף, ומסוגלים להזין את עצמם לבד. הינשופים אינם בונים קנים, אלא גרים במקומות נטושים וחשוכים כמו: גזעים חלולים של עצים, כוכים, סלעים, או קנים נטושים של ציפורים אחרות. הם מטילים בין 2 ל־9 ביצים לבנות (לעיתים נדירות מאוד גודל התטולה הוא 12 ביצים). הגוזלים יוצאים מהביצה עיוורים, ומכוסים בפלומה דקה.

במיתולוגיה ובמקרא

שמו של הינשוף נגזר מהמילה "נשף", שפירושה "לילה", ואולי גם בגלל קולות הנשיפה שהינשוף משמיע.
הינשוף מוכר בתור סימן לעתידות, אך גם למעשי כשפים ובשורות רעות, וזאת משום העיניים שלו שנראות כאנושיות והקולות שהוא משמיע. ביוון העתיקה, ובעיקר באתונה, הינשוף היה בעל החיים אשר שוייך לאלת החכמה - אתנה, ומסיבה זו נעשה לסמל המדע, ואף סמלם של מטבעות אתונה, בהם הוא מופיע בדרך כלל. 
בתלמוד (ברכות, נז:) מובא שהינשוף הוא אחד מהעופות שלא יפה לחלום ונקרא שם בשם קפופא. 
במקרא, הינשוף נזכר כאחד מהעופות הטמאים (בספר ויקרא), וכעוף חרבות (בספר ישעיה).
טרויאן בליסאריו

ביוגרפיה

בליסאריו נולדה וגדלה לוס אנג'לס שבקליפורניה. אביה, דונלד בליסריו, הוא מפיק טלוויזיה ממוצא איטלקי וסרבי, לטרויאן יש 4 אחים כשאחת מהם זהה לה. טרויאן השתתפה במספר הפקות שלו. ואמה, דבורה פארט, היא שחקנית סופרת ומפיקה ממוצא אפרו-אמריקאי, צרפתי ואנגלי. היא אחות-למחצה למיכאל בליסאריו, שגם הוא שחקן, שון מורי, שלצדו שיחקה בסדרה "NCIS" בתפקיד אחותו והמפיק צ'אד W. בילדותה הייתה חברה קרובה של מרי קייט ואשלי אולסן. היא למדה תואר ראשון באמנות הבמה באוניברסיטת דרום קליפורניה.

קריירה

הקריירה של בליסאריו החלה בשנת 1988 בעולם בסרט "Last Rites", כשהייתה בת 3. בין השנים 2007-1998 השתתפה כשחקנית אורחת ב-"זינוק לאתמול", "NCIS", "ג'אג" ו-"First Monday", סדרות שהופקו על ידי אביה, דונלד בליסאריו. ב-1998 כיכבה לצד מרי קייט ואשלי אולסן בסרט "Billboard Dad".
בשנים 2009-2006 היא שיחקה בסרטים הקצרים "Intersect" ,"Archer House" ו-"Unspoken".
בנובמבר 2009 החלה לשחק את ספנסר הייסטינגס בסדרת הדרמה "שקרניות קטנות ויפות", המבוססת על סדרת ספרים באותו שם שנכתבו על ידי שרה שפרד. בשנת 2010 שיחקה בסרט "עולם מציצני" לצידו של רון ריפקין. בשנת 2013 כיכבה בליסאריו בסרט "ילדי האלוהים" שם גילמה את ג'ניפר. ב-2015 שיחקה תפקיד אורח בסדרה "suits" לצד ארוסה פטריק ג'יי אדמס ששיחק בתפקיד הראשי.

חיים אישיים

בשנת 2009 החלה בליסאריו לצאת עם השחקן פטריק ג'יי אדמס. ב-24 בפברואר 2014 התארסו, וב-10 בדצמבר 2016 נישאו.
בשנת 2018 נולדה לשניים בת.
בתחילת 2014 חשפה בליסאריו כי סבלה מהפרעות אכילה בתקופת לימודיה בתיכון.
לארי סטיל

קריירת משחק

סטיל נולד בעיר גרינקאסל שבאינדיאנה, ובין השנים 1967–1971 למד באוניברסיטת קנטקי. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם הסנטר דן אייסל תחת המאמן אדולף ראפ, וקלע 10.4 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA‏ 1971 נלקח סטיל בבחירה ה-37 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, במדיה שיחק בכל 9 עונותיו ב-NBA. בעונת 1973/1974 – העונה הראשונה בה נספרו חטיפות וחסימות באופן רשמי – הוביל סטיל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 2.68 חטיפות למשחק. ב-16 בנובמבר 1974 קבע שיא מועדון של 10 חטיפות במשחק מול לוס אנג'לס לייקרס. באותו משחק רשם סטיל גם 12 נקודות, 11 ריבאונדים ו-9 אסיסטים, ובכך כמעט השיג קוואדרופל-דאבל נדיר.
בעונת 1976/1977 קלע שיא קריירה של 10.3 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסייע לפורטלנד לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בסיום עונת 1979/1980 פרש סטיל ממשחק, בגיל 30.
באוקטובר 1981 הפריש מועדון הטרייל בלייזרס את גופייתו של סטיל, עם המספר "15", ובסך הכול זכו לכבוד זה שישה שחקנים נוספים מקבוצת האליפות של עונת 1977. הפרשת גופייתו של סטיל, כמו גם אלו של שלושה מחבריו לקבוצה – בוב גרוס, לויד ניל ודייב טוורדזיק – נחשבת בעיני רבים כ"לא מוצדקת".
גוריי

תולדות היישוב

היישוב גוריי נזכר לראשונה בתעודות מהמאה ה-14, וסמוך למועד זה הוענקו לו זכויות עיר, אשר אושרו בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו. בסוף המאה ה-16 עבר היישוב לבעלות האציל יאן זמויסקי.
במאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישות הקוזקים. בחלוקת פולין הועבר היישוב לשליטת אוסטריה, ומשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בשנת 1837 פרצה ביישוב שריפה גדולה שכילתה את רוב בתיו, ובשנת 1869 הוחזר היישוב למעמד של כפר. מסוף המאה ה-19, עם חיבור היישוב לרשת מסילות הברזל, הואצה התפתחותו הכלכלית.

יהודי גוריי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1626, ובפרעות ת"ח ות"ט נפגעו יהודי היישוב מכנופיותיו של חמלניצקי.
בסוף המאה ה-18 הוקם ביישוב בית כנסת מפואר מעץ, ובמהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בגוריי, וחלק מאנשיו התפרנסו מסחר בעצים. אחד מבניה המפורסמים של גוריי הוא הרב מנחם מנדל מורגנשטרן, אשר נודע כרבי מקוצק.
במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי היישוב ממעשי ביזה מצד החיילים הרוסים ומהפצצותיהם את הכפר, ובנובמבר 1918 סבלו יהודי הכפר מהתעמרות מצד החיילים הפולנים. כתוצאה מכך, רבים מיהודי הכפר עזבו אותו. בסיוע ארגונים מקומיים ויוצאי הכפר בארצות הברית השתקמה הקהילה בכפר, ובין מלחמות העולם התגברה בו הפעילות הציונית, וקבוצה קטנה ממנו אף עלתה לארץ ישראל. כמו כן, פעלה ביישוב אגודת ישראל, אשר הפעילה בו בית ספר מרשת בית יעקב. בשנים אלו נמנו בכפר כ-400 יהודים.
בשנות השלושים סבלו יהודי הכפר ממעשי אנטישמיות מצד שכניהם הפולנים, שכללו יידויי אבנים וניפוץ שמשות בבתיהם.

בשואה

באמצע ספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ועם כניסתם אליו, החלו לחטוף יהודים לעבודות כפייה. תוך תקופה קצרה הגיעו לכפר פליטים יהודים מפרמפול הסמוכה, ובאפריל 1941 הובאו לגוריי כ-800 יהודים מבילגוריי.
לאחר פרוץ מבצע ברברוסה הוטלו על יהודי הכפר הגבלות תנועה, ונאסר עליהם לצאת מהכפר. באוקטובר 1942 הציתו הגרמנים את בתי היהודים בכפר, והעבירו את יהודי היישוב לפרמפול. משם, הוצעדו עם יהודי המקום כ-22 ק"מ עד תחנת הרכבת בזווייז'ינייץ, וממנה שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.

אזכורים בתרבות

הסופר וחתן פרס נובל יצחק בשביס זינגר פרסם ב-1937 את ספרו השטן בגוריי העוסק כולו בקורות העיירה ויהודיה במאה ה-17 בתקופת שבתאי צבי.
טנק הצוערים

טנק הצוערים הוא כינוי לצוות טנק של צה"ל שהורכב מארבעה צוערים בקורס קצינים, שלחם במלחמת יום הכיפורים בגזרת תעלת סואץ. במהלך קרב החווה הסינית נפגע הטנק וארבעת אנשי צוותו נהרגו. לאחר מותם, הועלו לדרגת סגן משנה וזכו לצל"ש הרמטכ"ל.

תיאור המקרה

ארבעת חברי הצוות היו ישעיהו בן דב, ברוך ליסיצקי, יורם גור ונמרוד גזית. הארבעה התגייסו לחיל השריון בנובמבר 1972 לאחר שלמדו יחד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה, סיימו יחד קורס מפקדי טנקים ויצאו לבה"ד 1.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, הוטסו לבסיס צה"ל בחצי האי סיני והתבקשו להצטוות על טנקים, בחבורתם נמנה צוער נוסף שלמד עמם בפנימייה הצבאית, אך בהגרלה שערכו נקבע שיצוות לטנק אחר. כשהם נוהגים את טנק המגח, עברו בין יחידות שונות עד שלבסוף צורפו לגדוד 79 בחטיבה 14, בפיקודו של המג"ד עמרם מצנע — גדוד שהורכב במהלך ימי הלחימה משרידים של שני גדודי שריון וכוחות נספחים. הצוות הצטיין בקרבות נגד כוחות הצבא המצרי באזור המעוזים "לקקן" ו"מצמד", כשארבעת הצוערים מתחלפים ביניהם בפיקוד על הטנק. במהלך הקרבות השמיד הצוות טנקי אויב רבים, וכן פגע בכוחות רק"מ וחי"ר. הארבעה נודעו במורל הגבוה שלהם ובדבקותם במשימה ונודעו בכינוי "טנק הצוערים". 
בליל 15 באוקטובר 1973 הועבר הצוות מפלוגה י' בפיקודו של יובל נריה לפלוגה בפיקודו של ישראל בן-ארי, ויחד עמה השתתפו בקרב החווה הסינית. במהלך הקרב נפגעו טנקים רבים בפלוגה, והטנקים הנותרים בגדוד אורגנו למסגרת אחת תחת פיקודו של הסמג"ד נתן בן ארי והמ"פ רמי מתן. במהלך הלחימה נותק קשר העין עם "טנק הצוערים", ולאחר שהוא נפגע מאש אויב הודיע מפקד הטנק בקשר כי אנשי הצוות נפצעו, אך כוחות הגדוד לא הצליחו לחבור אליהם ולחלצם. הארבעה נטשו את הטנק הפגוע וניסו להימלט רגלית. 
בשוך הקרבות יצאו יוחנן גור, אביו של יורם גור, ואחיו של ישעיהו בן דב לתור אחריהם. הם מצאו את שרידי הטנק הפגוע, אך אנשי הצוות לא אותרו ונחשבו כנעדרים. רק במרץ 1974 אותרו שרידי גופותיהם של יורם גור, ישעיהו בן דב וברוך ליסיצקי בחולות סיני, שרידי גופתו של נמרוד גזית נמסרו לישראל על ידי המצרים כמה חודשים לאחר מכן. נסיבות מותם המדויקות נותרו תעלומה. 
לאחר מותם הועלו הארבעה לדרגת סגן משנה וזכו לצל"ש הרמטכ"ל על גילוי רוח התנדבות, אומץ לב ודבקות במשימה. טנק המגח הפגוע שבו לחמו נגרר והובא עד לכניסה לבסיס מצל"ח שבצריפין, שם הוצב כאנדרטה, כשהוא על משטח נטוי בזווית של 30 מעלות, זווית העלייה המרבית של הטנק, התותח מוגבה למקסימום וכך המקלעים, על-מנת לסמן כי הם עשו כל מה שהיו יכולים לעשות. ליד הטנק הוצבו חמישה לוחות, על אחד מהם סיפור לחימת טנק הצוערים ועל ארבעת האחרים סיפורו של כל אחד מחברי הצוות. 
ב-18 ביוני 2013 הועבר טנק הצוערים לאנדרטה חדשה שנבנתה במיוחד עבורו במתחם הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה.
לאי סאנג יאנג

קורות חייה

יאנג נולדה בשנת 1952 בהונג קונג, שם גדלה ולמדה, והיגרה לארצות הברית כדי לקבל השכלה גבוהה במתמטיקה. היא למדה באוניברסיטת ויסקונסין וקיבלה תואר ראשון בשנת 1973. היא עברה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם קיבלה תואר שני (בשנת 1976) ודוקטורט (בשנת 1978). אחרי הדוקטורט היא לימדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוניברסיטת מישיגן (בשנים 1980–1986), באוניברסיטת אריזונה (בשנים 1987–1990), ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (בשנים 1991–1999). החל משנת 1999 היא משמשת כפרופסור למדעים בתקן על שם הנרי ולוסי מוזס במכון קורנט למדעי המתמטיקה (CIMS) של אוניברסיטת ניו יורק

מחקר

תחום המחקר העיקרי של יאנג הוא מערכות דינמיות (ענף של המתמטיקה המודרנית העוסק בהתפתחותיות זמן של תהליכים טבעיים איטרטיביים). מוקדם יותר בקריירה שלה, עבודתה סבבה סביב תאוריית הכאוס המתמטית, ובמיוחד בנושאים כמו אקספוננטי ליאפונוב, אנטרופיה, ממד פרקטלי, ומושכים מוזרים. היא גילתה שהרבה פעמים מערכות דטרמיניסטיות כאוטיות מייצרות סטטיסטיקה דומה לסטטיסטיקה המיוצרת על ידי תהליכים אקראיים. היא עבדה גם עם מודלים ממשיים, כמו מערכות חלקיקים (ביליארדים).
בעשר השנים האחרונות תחום המחקר שלה עבר למערכות דינמיות גדולות, אקראיות, ולא מאוזנות (מחוץ לשיווי משקל). דוגמה למערכת כזו היא רשת המורכבת מהרבה מערכות דינמיות קטנות.
במקביל, יאנג פיתחה עניין במערכת דינמית מורכבת מסוימת: המוח. חלק גדול מהמחקר שלה כיום הוא במדעי המוח התאורטיים.
יאנג זכתה במלגת אלפרד סלואן בשנת 1985 (מענק השמור לבודדים אשר בזמן שש השנים של השגת הדוקטורט מפגינים את "ההבטחה הבולטת ביותר לתרום תרומה מכריעה לידע חדש"). היא גם זכתה במלגת גוגנהיים בשנת 1997.
בשנת 1993 יאנג זכתה בפרס סאטר המוענק בשל "תרומות מחקר מצטיינות המתמשכות על פני תקופה של חמש שנים על ידי מתמטיקאית".
בשנת 2004 יאנג נבחרה להיות חברה באקדמיה האמריקנית לאומניות ומדעים ("חברה בינלאומית המורכבת ממדענים, חוקרים, אמנים, אנשי עסקים, ומנהיגים המובילים בעולם").
מספר CAS

מספר CAS registry number) CAS), 
הוא מספר זיהוי יחיד במינו הניתן על ידי שירות התקצירים בכימיה (Chemical Abstracts Service CAS) של האגודה האמריקנית לכימיה, לכל חומר שתואר בספרות המקצועית.
סוגי החומרים הממוספרים הם יסודות, איזוטופים, חלקיקים תת-אטומיים, מתכות, סגסוגות, מינרלים, אורגנומתכות, חלבונים, חומצות גרעין, פולימרים, תרכובות ותערובות נוספות.
מטרת המספור להקל על חיפושים במסדי נתונים, שכן אותו חומר מופיע לעיתים קרובות בשמות שונים. מרבית מסדי הנתונים של מולקולות בעולם תומכים היום בחיפוש לפי מספר CAS.
נכון לנובמבר 2013, המרשם של CAS כולל מעל 75 מיליון חומרים. כ-50 אלף מספרים חדשים נוספים בממוצע כל שבוע.

מבנה המספר

מספר CAS בנוי משלושה חלקים המופרדים במקפים. בחלק הראשון עד שש ספרות ובחלק השני שתי ספרות; שני חלקים אלה ניתנים לחומרים באופן עוקב, ללא משמעות למספרים. החלק השלישי הוא ספרת ביקורת, המחושבת כך: מסכמים את הספרה האחרונה, עם הספרה הלפני אחרונה כפול 2, עם הספרה שלפניה כפול 3, וכן הלאה. ספרת הביקורת היא השארית מחלוקת הסכום ב-10.
לדוגמה, מספר ה-CAS של מים הוא 7732-18-5; ספרת הביקורת היא 5, שכן:
8×1 + 1×2 + 2×3 + 3×4 + 7×5 + 7×6 = 105
השארית מחלוקת 105 ב-10 היא 5.
אודת הזיכרון

אודת הזיכרון (באנגלית: Ode of Remembrance) היא שיר קצר, המהווה מרכיב קבוע בטקסי הזיכרון לחללי המלחמות בבריטניה ובחלק ממדינות חבר העמים הבריטי.
האודה היא חלק מן הפואמה הפטריוטית לנופלים (For the Fallen) שחיבר המשורר האנגלי לורנס ביניון (Laurence Binyon) בחודש ספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

הפואמה

לורנס ביניון כתב את הפואמה, ובה שבעה בתים, לכבוד חללי חיל המשלוח הבריטי לצרפת. היה זה לאחר שנודע על אבדותיו הקשות בקרב מון ובקרב על המארן, מהקרבות הראשונים בחזית המערבית. הפואמה פורסמה לראשונה בעיתון טיימס ב-21 בספטמבר 1914.
עם הזמן הפך הבית הרביעי של הפואמה, שהוא האודה, לטקסט זיכרון מקובל לחללי כל המלחמות בבריטניה, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד, ומושמע בטקסי יום הזיכרון, יום שביתת הנשק ויום אנזא"ק. במהלך הטקסים מדקלם אחד הדוברים את ארבע שורות האודה, ואחריו חוזרים הנוכחים בקול על השורה האחרונה - אנו נזכור אותם. מיד לאחר מכן נשמעת תרועת החצוצרה Last Post, שלאחריה נשמרות שתי דקות דומייה.
האודה נחרתה על אנדרטאות רבות לנופלים. כמו כן חוברו לה עם השנים מספר לחנים, לרבות על ידי המלחין אדוארד אלגר.
ביניון חיבר את הפואמה בשבתו על הצוקים בחופו הצפוני של מחוז קורנוול. באתר שבו סבורים כי ישב הונח בשנת 2001 שלט זיכרון למאורע.
אנטון קובליוב

ביוגרפיה

קובליוב נולד באוקראינה בשנת 1992, הוא היגר לארגנטינה ב-2000. ב-2008 ייצג את ארגנטינה באולימפיאדת השחמט 2008 (הוא שיחק בלוח השלישי). בסוף האולימפיאדה הוענקה לו דרגת רב אמן.
הוא התיישב במונטריאול בשנת 2007, וזכה באליפות קוויבק בשנת 2009. 
משנת 2013, קובליוב מייצג את קנדה בפיד"ה. קובליוב שיחק על הלוח הראשון של קנדה באולימפיאדת השחמט 2014 ועל הלוח השני באולימפיאדת השחמט 2016 (בה זכה במדליית כסף ליחידים אחרי ולדימיר קראמניק).

גביע העולם בשחמט

קובליוב השתתף בגביע העולם בשחמט 2015 והפסיד לפביאנו קרואנה בסיבוב השלישי. בגביע העולם בשחמט 2017 הוא העפיל לסיבוב השלישי אך בגלל הפרת קוד לבוש והערה  מצד השופט הראשי, שלטענתו הייתה גזענית, הוא פרש מהתחרות.
Aptitude

aptitude הוא ממשק משתמש למערכת ניהול החבילות APT. הוא מראה רשימת חבילות תוכנה ומאפשר לבחור להסיר ולהתקין אותן.
יחודו הוא במערכת החיפוש שלו המותאמת לתבניות חיפוש גמישות. במקור נבנה בשביל הפצת דביאן אך בהמשך הופיע גם במנהל החבילות RPM ובהפצות נוספות כגון Conectiva.
aptitude מבוסס על ספריית מסוף המחשב ncurses, המשלבת אלמנטים השייכים במקור לממשק משתמש גרפי. בנוסף לממשק ncurses, קיים ב-aptitude ממשק שורת פקודה מקיף, הכולל כלים הדומים לאלו הקיימים במשפחת כלי APT (כדוגמת apt-get ,apt-cache, apt-listchanges, וכו'), וממלאים את כל הפונקציות הקיימות ב-APT. בגרסאות מאוחרות של aptitude נוסף ממשק משתמש גרפי מבוסס gtk+.
עיצוב גופנים

אמנות עיצוב גופנים היא תחום בעיצוב גרפי שעוסק בעיצוב של גופנים.
התחום נוגע לעיצוב גופנים לקריאה בפורמט מודפס או במדיה אחרת וסידורן יחד עם אלמנטים גרפיים ואחרים.
על עיצוב הגופנים וסידורם להתאים למגוון מטרות, תוך כדי עמידה בכללים שונים של אסתטיקה ונוחות. מטרת עיצוב הגופנים לייעל העברת מידע טקסטואלי ולספק לעוסקים באמצעי תקשורת כלשהו או בדפוס מגוון רחב של סגנונות כתיבה שונים.
עיצוב גופנים משויך לעיתים לתחום הרחב יותר של טיפוגרפיה.
עשהאל בן צרויה

עֲשָׂהאֵל בֶּן צְרוּיָה, דמות מקראית, היה מגיבוריו של דוד המלך ואחד מבני צרויה המוזכרים בספר שמואל ב' (עשהאל מוזכר בעיקר בפרק ב'). אֶחיו היו יואב ואבישי. לפי ספר דברי הימים הייתה צרויה אחות דוד, ולפיכך היו עשהאל ואֵחיו אחיינים שלו.

סיפורו

על עשהאל סופר שהיה קל רגלים כצבי: "וַעֲשָׂהאֵל קַל בְּרַגְלָיו כְּאַחַד הַצְּבָיִם אֲשֶׁר בַּשָּׂדֶה". במהלך המלחמה בין צבא איש בושת לצבא דוד בבריכת גבעון (שהחלה כ"משחק" כלשון התנ"ך), רדף עשהאל אחרי אבנר בן נר. אבנר הפציר בו שירפה ממנו, מאחר שאם ימיתו, לא יוכל "לשאת פניו" אל יואב אחיו. משסירב עשהאל, הרגוֹ אבנר בחניתו. מאוחר יותר נקם יואב את נקמת עשהאל אחיו, והרג את אבנר.
יואב היה שר הצבא של דוד המלך ואילו אבנר בן נר היה שר צבאו של שאול המלך, ושל בנו איש בושת.
על שמו נקרא היישוב עשהאל בהר חברון.