פרנססק קלבט

קריירה

קלבט החל לשחק במדי ברצלונה בעונת 1939/40, לאחר מלחמת האזרחים הספרדית, כשהיה בן 17. הוא ערך את הופעת הבכורה בליגה הספרדית ב-17 במרץ 1940, בהפסד 3-0 לריאל בטיס. בעונה זו ערך הופעה בודדת נוספת, ב-7 באפריל נגד הרקולס אליקנטה, אז הבקיע גם שער ראשון בליגה ועזר לברצלונה לנצח 2-1. בעונה הבאה שותף במשחק ליגה בודד. בעונת 1941/42 החל לשחק בתדירות גבוהה יותר והוא הופיע ב-15 משחקי ליגה. קלבט הבקיע שער בודד בעונה זו, בקלאסיקו נגד ריאל מדריד ב-19 באוקטובר 1941, בו הפסידה ברצלונה 4-3. בינואר 1942 נפצע באופן חמור ונעדר מהמשך העונה. הייתה זו עונה קשה מאוד עבור ברצלונה, שסיימה במקום ה-12, 2 נקודות בלבד מהמקום ה-13 שמוביל לירידה לליגה השנייה. למרות הקשיים בליגה, הצליחה ברצלונה לזכות בגביע הספרדי. ברצלונה ניצחה בגמר את אתלטיק בילבאו, ללא קלבט שהיה עדיין פצוע.
קלבט התאושש מהפציעה רק בתחילת 1943. מנקודה זו פתח ב-6 מ-9 משחקיה הנותרים של ברצלונה בעונת 1942/43 בליגה, והוא עזר לה לעלות מהמקום ה-6 למקום ה-3. בעונה הבאה שיחק ב-11 משחקי ליגה, וברצלונה סיימה במקום ה-6. ז'וזפ סמיטייר התמנה לתפקיד מאמן הקבוצה, והוא עזר לשפר את מצב הקבוצה. עמו זכתה ברצלונה באליפות בעונת 1944/45, כשקלבט פותח ב-10 משחקים. בעונת 1945/46 השתתף ב-9 משחקים ועזר לברצלונה להגיע למקום ה-2. 
אחרי שבעונת 1946/47 שותף במשחק בודד אחד, הפך קלבט לשחקן מפתח בעונת 1947/48, תחת המאמן אנריקה פרננדס. קלבט פתח ב-23 מתוך 26 מחזורי הליגה והיה משמעותי בזכייתה של ברצלונה באליפות, כשהקבוצה סופגת 31 שערים בלבד במהלך העונה. בעונה זו שיתף פעולה בהגנה עם ז'אומה אליאס וקורטה, שהיו הבלמים המרכזיים בקבוצה בשנות ה-40 של המאה ה-20. ברצלונה הצליחה לזכות באליפות שנייה ברציפות בעונת 1948/49, וקלבט המשיך לפתוח ברוב משחקיה של הקבוצה. הוא הורחק בכרטיס אדום לראשונה בקריירה שלו, במשחק נגד סבדל ב-6 בפברואר 1949. קלבט פתח בהרכב הקבוצה במשחק קופה אווה דוארטה נגד סביליה ב-19 בדצמבר 1948, והודות לניצחון 1-0 זכתה ברצלונה בתואר. כמו כן, בקיץ 1949 זכתה ברצלונה בגביע הלטיני, כשקלבט פותח בשני משחקיה של ברצלונה בטורניר.
גם בעונת 1949/50 שיחק קלבט בהרכב באופן תדיר, והוא החמיץ רק את המחזור האחרון בליגה. בעונה זו הגיעה ברצלונה למקום ה-5 בלבד. עונת 1950/51 הייתה הפורייה ביותר עבור קלבט מבחינת הבקעת שערים. אחרי שלא כבש אף שער בליגה במשך 8 שנים, הוא כבש לראשונה ב-1 באוקטובר 1950 בהפסד 3-2 לריאל מורסיה. בהמשך כבש שער בודד בניצחון 3-1 על סלטה ויגו ב-18 במרץ 1951 ואף צמד שערים במשחק בו הביסה ברצלונה 7-2 את מלאגה ב-1 באפריל. ברצלונה אמנם הגיעה למקום ה-4 בליגה, אך הצליחה לזכות בגביע הספרדי הודות לניצחון 3-0 על ריאל סוסיאדד במשחק הגמר, בו פתח קלבט בהרכב ברצלונה.
קלבט היה שותף לאחת השנים המוצלחות ביותר בהיסטוריית ברצלונה, 1952, בה זכתה ברצלונה ב-5 תארים. הוא פתח בהרכב ב-11 משחקי ליגה בעונת 1951/52 ועזר לברצלונה לזכות באליפות. קלבט השתתף במשחק בו הפסידה ברצלונה את קופה אווה דוארטה לאתלטיקו מדריד ב-1 בנובמבר 1951. ברצלונה זכתה בגביע הספרדי אחרי שניצחה את ולנסיה במשחק הגמר, ללא קלבט בהרכב, ובזכות כך השלימה דאבל. ברצלונה זכתה בעקבות כך באופן אוטומטי בקופה אווה דוארטה. בהמשך 1952 זכתה ברצלונה גם בגביע הלטיני ובגביע מרטיני רוסי, וכך הוכרה הקבוצה הזו בתור "בארסה של חמשת הגביעים".
קלבט החליט לעזוב את ברצלונה בסוף העונה, ובקיץ 1952 עבר לריאל אוביידו שהייתה גם היא בליגה הראשונה. בעונתו הראשונה שם שיחק ב-4 משחקים. בעונה השנייה שותף ב-17 משחקים ולא הצליח למנוע את ירידתה של הקבוצה לליגה השנייה, אחרי שסיימה במקום ה-15. בקיץ 1954 פרש מכדורגל וחזר לכפר בו גדל, סנט ז'ואן דספי, על מנת לעבוד כחקלאי עם משפחתו. 
קלבט זומן לראשונה למדי נבחרת ספרד למשחק ידידות נגד אירלנד ב-30 במאי 1949, אך הוא לא שותף במשחק. כעבור שנתיים ערך שתי הופעות במדי נבחרת ספרד, בשני משחקי ידידות ביוני 1951. הראשון היה ב-10 ביוני, בתיקו 3-3 עם בלגיה, והשני שבוע לאחר מכן, בתיקו 0-0 עם שוודיה. כמו כן השתתף קלבט ב-3 משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה במהלך שנת 1950.
קלבט נפטר ממחלת ריאות ב-30 בנובמבר 2001, בגיל 80. על שמו נקרא מתחם ספורט בכפר הולדתו.