google/wiki40b huggingface dataset:
פאריד מונדראגון

קריירה

מונדראגון החל את הקריירה המקצוענית שלו בדפורטיבו קאלי הקולומביאנית בשנת 1990. בהמשך שיחק בריאל קרטחנה ואינדפנדיינטה סנטה פה גם הן מקולומביה, ובסרו פורטניו מפרגוואי. ב-1993 הגיע לארחנטינוס ג'וניורס במדיה שיחק במשך שנה. ב-1994 עבר לאינדפנדיינטה. בתחילה לא שיחק בקבוצה, וב-1995 שוב שיחק תקופה בסנטה פה, אולם בהמשך השנה חזר לאינדפנדיינטה וקנה את מקומו בהרכב הקבוצה בה שיחק עד 1998. בתקופה זו זכה עם אינדפנדייטה בסופר קאפ הדרום אמריקאי ובסופרקופה סודאמריקנה. ב-1999 שיחק בריאל סראגוסה הספרדית במשך חצי שנה וחזר לאחר מכן לאינדפנדיינטה, שמהווה למעשה את חלק הארי של הקריירה שלו בדרום אמריקה.
ב-2001 ניסה שוב את מזלו מחוץ ליבשת כאשר עבר למץ הצרפתית. מונדראגון שיחק כשוער ראשון לכל אורך העונה והיה חלק משמעותי בהישארות של מץ בליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום ה-12. בסוף עונה זו, מונדראגון היה מעורב בפרשת זיוף דרכונים כאשר הוא, פאבלו קונטרראס הצ'יליאני ואמיליאנו רומאי הארגנטינאי הואשמו בשימוש בדרכונים אירופאיים מזויפים על מנת שיוכלו לשחק בצרפת במסגרת חוק בוסמן. מונדראגון הורשע בבית משפט בצרפת, נקנס והוכרח לעזוב את המדינה.
בעקבות הפרשה, מונדראגון עבר לגלאטסראיי הטורקית ועשה בה את שנותיו היפות באירופה. הוא זכה עם גלאטסראיי בשתי אליפויות, בגביע הטורקי והשתתף ב-30 משחקים במסגרת ליגת האלופות כאשר השיא היה בעונת 2002/2001 כשהקבוצה העפילה לסיבוב הבתים השני של המפעל.
כשנשארה לו עוד שנה אחת לחוזה עם גלאטסראיי, הוא החליט לעבור ב-2007 לפ.צ. קלן הגרמנית שעלתה באותה שנה לליגה הראשונה. תחת המאמן כריסטוף דאום הוא השתלב בהרכב הראשון של הקבוצה ושיחק במדיה שלוש שנים. ב-2011 עבר לשחק בארצות הברית בקבוצת פילדלפיה יוניון מה-MLS. בתחילת 2012 מונדראגון חתם בדפורטיבו קאלי במטרה לסיים את הקריירה בקבוצה בה התחיל אותה, וזכה איתה בסופרליגה קולומביאנה ב-2014 כקפטן הקבוצה.

בנבחרת קולומביה

מונדראגון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-1993 נגד ונצואלה.
יחד עם קרלוס ולדרמה, הוא השחקן הקולומביאני היחידי שהשתתף בחמישה קמפיינים של מוקדמות מונדיאל. מונדראגון היה חלק מהסגל של הנבחרת במונדיאל 1994, אך בתור שוער שני לצד אוסקר קורדובה, ולא שיחק. במונדיאל 1998 הוא פתח בהרכב הנבחרת בשלושת המשחקים של שלב הבתים. על אף שמונדראגון ספג שלושה שערים, ביניהם שער בבעיטה חופשית מרגלי דייוויד בקהאם, וקולומביה לא הצליחה להעפיל לשמינית הגמר, מונדראגון קצר מחמאות על הופעותיו.
מונדראגון זומן על ידי המאמן חוסה נסטור פקרמן להיות חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 2014 לאחר שקולומביה נעדרה ממנו במשך 16 שנים, על אף שהיה בשלהי הקריירה. ב-24 ביוני 2014 בהיותו בן 43 ושלושה ימים, מונדראגון נכנס בדקה-85 כמחליף של דויד אוספינה במשחקה של קולומביה נגד יפן, והפך לשחקן המבוגר ביותר בהיסטוריה של גביע העולם, לאחר ששבר את שיאו של רוז'ה מילה, (שיא שנשבר במונדיאל 2018 על ידי עיסאם אל חדרי ששיחק בגיל 45 וחצי) והשחקן היחיד ששיחק במונדיאלים בהפרש של 16 שנים. לאחר הדחתה של קולומביה מהמונדיאל בשלב רבע הגמר נגד ברזיל, מונדראגון הודה לכל האוהדים בקולומביה והודיע על פרישתו ממשחק פעיל.

לאחר הפרישה

ב-13 בינואר 2016 דווח שמונדראגון אושפז בבית חולים לאחר ניסיון התאבדות, אך הוא שוחרר מבית החולים פחות מ-24 שעות לאחר מכן.
ננסי סינטרה

ביוגרפיה

ננסי סינטרה היא בתו של פרנק סינטרה מאשתו הראשונה, ננסי ברבאטו.
ב-1959 החלה לימודי מוזיקה, שירה ופיתוח הקול באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אך נשרה אחרי שנה. את קריירת השירה שלה החלה ב-1960, בתוכנית הטלוויזיה של אביה בספיישל אלביס פרסלי, שאף היה בן זוג של סינטרה לתקופה קצרה. ב-1961 הצטרפה לחברת התקליטים של אביה, "רפרייז". הסינגלים הראשונים שהוציאה היו "Like I Do", "Tonight You Belong To Me", "Think Of Me" הצליחו יותר באירופה ויפן אך לא בארצות הברית. נישואיה לשחקן/זמר טומי סנדז קטעו את הקריירה שלה עד 1965. אז, התחברה עם הזמר והמפיק לי הייזלווד, שאף כתב את רוב להיטיה עד 1968.
אחד מהסינגלים הראשונים שנולדו מהזיווג היה הלהיט הענק "These Boots Are Made for Walkin'" שיצא בשנת 1966. הלהיט, שסימן את תחילת כוכבותה של סינטרה, הגיע למקום הראשון בארצות הברית ונמכר בכמיליון עותקים. הוא פתח שורה של להיטים כמו "Lightning’s Girl", "Love Eyes" ו-"Sugar Town", שהגיע למקום חמישי בארצות הברית.
בשנת 1967 הקליטה עם אביה, פרנק סינטרה, את הדואט "Somethin' Stupid" שהגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית ובבריטניה. עם זאת, בשנים שלאחר מכן, הקריירה המוזיקלית שלה החלה לדעוך.
סינטרה חזרה לתודעה ב-2004 הודות לחבר והמעריץ, הזמר מוריסי. מוריסי הזמין אותה להשתתף עמו בפסטיבל "Meltdown" היוקרתי בלונדון. בנוסף, כתב לה את השיר "Let Me Kiss You". הגרסה שלה לשיר "Bang Bang" הוכנסה לסרט "להרוג את ביל" ב-2003.
מלבד קריירת השירה, הייתה סינטרה שחקנית שהופיעה בסרטים ובתוכניות טלוויזיה - בעיקר במהלך שנות השבעים.
סקוטיש טרייר

היסטוריה

הסקוטיש טרייר של ימינו הוא ככל הנראה צאצא של כלבים שחיו באיים המערבים של סקוטלנד והושבחו באברדין (מכאן בא שמו השני של הסקוטיש טרייר 'אברדין טרייר') שבסקוטלנד באמצע המאה ה-19.

מראה חיצוני

הסקוטיש טרייר הוא כלב קטן בעל גוף וצוואר שריריים (היקף צוואר טיפוסי: 35 ס"מ) וחזה גדול. הוא בעל רגליים קצרות, גוף מוצק, וראש ארוך יחסית לגופו. כפות רגליו הגדולות מתאימות לחפירה. האוזניים והזנב הזקוף הם ממאפייניו הבולטים של הגזע. עיניו של הסקוטיש טרייר קטנות ובדרך כלל בצבע חום-שחור. גובה השכמות אמור להיות 25 ס"מ בקירוב, ואורך הגב, מהשכמות עד לזנב 28 ס"מ. משקל תקין לסקוטיש טרייר נע בין 8.5-10 ק"ג לזכרים, 8-9.5 ק"ג לנקבות. גובהו של הטרייר נע בין 25-28 ס"מ.
לסקוטיש טרייר פרווה חיצונית ארוכה, דקה וקשה המגנה עליו ממזג האוויר, ופרווה פנימית רכה. בתספורת האופיינית לגזע נוהגים להשאיר יותר פרווה באזור הזקן, הגבות, הרגליים, והאזור התחתון של הגוף, ולעמות זאת בראש, האוזניים, הזנב והגב לגזור ולהשאיר פרווה קצרה. צבע הפרווה נע בין אפור כהה לשחור, או חום כהה. לעיתים ניתן לראות גם סקוטיש טרייר בצבע צהוב, אך אין לבלבל אלו עם סופט קואטיד וויטן טרייר או וסט היילנד וייט טרייר.

אופי

הסקוטיש טריירים הם כלבים טריטוריאליים, עירניים וזריזים. הגזע ידוע כעצמאי ובעל ביטחון, חכם, ונחוש. הסקוטיש טריירים מתוארים כאוהבים, אך גם עקשניים. הם נוטים להיות מרוחקים וסגורים אך נאמנים מאוד למשפחה ונקשרים, בדרך כלל לאדם אחד או שתיים.
סקוטיש טרייר יכול להוות כלב שמירה טוב, בזכות הנטייה שלו לנבוח רק כאשר יש צורך, ואיפוקו עם זרים, למרות שזהו לא תמיד המקרה. סקוטיש טרייר נוצרו במקור לתקוף ולצוד גיריות, ועל כן הם נוטים לחפור ולרדוף אחר בעלי חיים קטנים, כמו סנאים עכברים וחולדות.
פלאיונה

פלאיונה (ביוונית: Πληιόνη) במיתולוגיה היוונית הייתה נימפת ים ואחת מן האוקיינידות אשר בהר קילנה (Kyllene) שבארקדיה, דרום יוון. היא הייתה בתם של אוקיינוס וטתיס ורעייתו של הטיטאן אטלס, ולשניים נולדו שבע הפליאדות. פלאיונה הייתה ככל הנראה אפימליס (epimelis, נימפת הכבשים), האלה האחראית לפריון עדרי הכבשים והבקר. הפירוש המילולי של שמה הוא "להרבות, להגדיל את המספר". נכדה, הרמס, היה אל משק החי.
תזמורת המהפכה

היסטוריה

תזמורת המהפכה נוסדה בשנת 2004 על ידי שני סטודנטים מהאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, זוהר שרון ורועי אופנהיים. לדברי אופנהיים "המטרה של התזמורת היא לתת במה ליוצרים ישראלים ולהיות מעבדה ניסיונית למבצעים ולמלחינים צעירים". "אנחנו רוצים לתפוס את התזמורת לא כז'אנר, אלא ככלי נגינה שאפשר לעשות אתו כל מיני דברים, ממש כמו גיטרה חשמלית. אנחנו נראים כמו תזמורת, אבל חושבים כמו הרכב רוק. אנחנו רוצים לנגן מוזיקה שאנחנו יצרנו, בלי תווית של סגנון מסוים. חשוב לנו לשבור את הקונצפט המוכר של קונצרט, לפתוח אותו לדיון מחודש. לכן הפרויקט הנוכחי שלנו משלב מוזיקה עם אנימציה". 
המנהל המוזיקלי של התזמורת הוא זוהר שרון ומנצח התזמורת הוא רועי אופנהיים. מלבדם, חלק מנגני האנסמבל אינם קבועים והם סטודנטים או בוגרים של האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. האנסמבל מונה במופעיו בין 10–40 נגנים.
התזמורת היא עמותה רשומה הנתמכת על ידי משרד התרבות והספורט ועיריית תל אביב-יפו. 
בשנים 2008–2010 אימצה העיר ראשון לציון את התזמורת תחת חסותה של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. 
תזמורת המהפכה העלתה פרויקטים על במות שונות, בהם המשכן לאמנויות הבמה במסגרת מופעי קלאסי רוק, במת פסטיבל ישראל, צלילים במדבר, פסטיבל ירושלים לאומנויות, פסטיבל האביב הבינלאומי בראשון לציון וכמו כן ביצעה עיבודים ליצירות מאת מיכאל וולפה ואילן מוכיח לצד מוזיקה מאת מלחינים צעירים. התזמורת הופיעה עם אמנים מובילים במוזיקה הישראלית כמו ירמי קפלן ואביתר בנאי. התזמורת יוצרת מדי שנה פרויקט מוזיקלי חדש.
יחסי הרפובליקה הדומיניקנית–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין הרפובליקה הדומיניקנית הם יחסים דיפלומטיים מלאים. הרפובליקה הדומיניקנית קיבלה את עצמאותה ב-1844. שווייץ הכירה בעצמאות המדינה החדשה ופתחה בה קונסוליה ב-1936. במהלך מלחמת העולם השנייה, ייצגה שווייץ את האינטרסים הדומיניקניים במספר מדינות. הקונסוליה השווייצרית שודרגה לדרג הקונסוליה הכללית ב-1959 והפכה לשגרירות ב-2007. החל ממאי 2011 המרכז האזורי הקונסולרי בסנטו דומינגו אחראי גם לשירותים הקונסולריים להאיטי, אנטיגואה וברבודה, דומיניקה וסנט קיטס ונוויס.
הרפובליקה הדומיניקנית ושווייץ חתמו על מגוון הסכמים דיפלומטיים בהם הסכם הגנה וקידום השקעות הדדיות, הסכם תחבורה אווירית והסכם הסגרה הדדי.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 2,012 שווייצרים חיו ברפובליקה הדומיניקנית, מספר שהופך את הקהילה השווייצרית ברפובליקה הדומיניקנית לקהילה הגדולה ביותר באזור הקריביים. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 251 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 39 מיליון ייצוא שווייצרי לרפובליקה הדומיניקנית ו-212 מיליון ייבוא שווייצרי מהרפובליקה הדומיניקנית.
אוטוקפליה

אוטוקפליה (מיוונית: αυτοκεφαλία:‏ αὐτό = עצמי, κεφαλή ראש (פיגורטיבי), מנהיג) הוא מעמד של כנסייה בנצרות אורתודוקסית ובכנסיות המזרחיות הקדומות שלפיו ראש הכנסייה אינו כפוף לאף מנהיג דתי אחר, מחוץ למדינה, והיא בוחרת בעצמה את ראשה ואת ארכיבישופיה או המיטרופוליטים שלה. לרוב הכנסיות האורתודוקסיות יש מעמד כזה והן נקראות אוטוקפליות. הכנסיות האוטוקפליות עצמאיות במישור המנהל הדתי והמשפטי כלפי כל סמכות כנסייתית אחרת, ובראשן עומד, לפי המקרה, פטריארך, אפיפיור (באלכסנדריה),קתוליקוס (בארמניה, גאורגיה וכו') או ארכיבישוף. הכנסיות האוטקפליות נחשבות לשוות זו לזו, אך פטריארך קונסטנטינופול נחשב לראשון בין שווים. 
יחד עם זאת הכנסיות האוטוקפליות האורתודוקסיות מכירות במסגרת הנצרות האורתודוקסית או עולם ה"אורתודוקסיה" והן שותפות באמונה, בפולחן ובמשפט הכנסייתי.

אוטונומיה

דרגה אחת פחות מהאוטוקפליה היא ה"אוטונומיה". כנסייה נקראת אוטונומית כשראשה הוא ארכיבישוף או מיטרופוליט שמונה על ידי פטריארך של כנסיית האם, אבל מוסדות הכנסייה נהנים מניהול עצמי בכל המובנים.
כרומוזום X

מוטציות כרומוזומליות

מנגנון ההשתקה של כרומוזום ה-X מאפשר שרידה גם במקרי מוטציה כרומוזומלית חמורה מסוג טריזומיה של כרומוזום X, ולכן כרומוזום X הוא הכרומוזום הארוך היחידי המאפשר לשרוד גם בתסמונות מסוג תסמונת X משולש (XXX) ותסמונת קליינפלטר (XXY). יתרה מכך, טריזומליה של כרומוזום X ביונקים גורמת לנזקים קטנים בהרבה מאשר טריזומליה של כרומוזומים קצרים אשר אינם כרומוזומי מין (למשל טריזומיית כרומוזום 21 הגורמת לתסמונת דאון).

תאחיזה לכרומוזום X

כרומוזום X מקיים דגם הורשה ייחודי. על גנים המצויים על פני כרומוזום X נאמר כי הם "בתאחיזה לכרומוזום X" או "אחוזים בכרומוזום X". דגם ההורשה מושפע מהיות האלל דומיננטי או רצסיבי.
שמורת טבע

שְׁמוּרַת טֶבַע היא חבל ארץ שהוכרז כמקום מוגן מפני תהליכים אשר עלולים לשנות את אופי החי, הצומח והדומם בו. שמורת טבע מיועדת בעיקר לשמר מצב קיים, של צמחים, בעלי חיים ותצורות נוף, המותאמים לסביבה של השמורה המסוימת. שמורת הטבע שומרת על המאזן האקולוגי ומגנה על אוכלוסיית החי והצומח המקומי מפני פגיעה - לרוב של בני האדם - כגון: ציד, קטיפת פרחי בר, עיבוד חקלאי, בנייה, תעשייה מזהמת ועוד. לשמורות טבע יעוד נוסף: הן מהוות "ריאות ירוקות" למדינה, וככל שמחריף הזיהום הסביבתי, חשיבותן עולה וגוברת. בנוסף, לשמורות הטבע גם תכלית תיירותית וחינוכית ובשל כך מצויים בהן מסלולי טיול מסומנים ושילוט הדרכה. חוקים מיוחדים אוסרים על פגיעה בכל המצוי בשמורת טבע: ערכי טבע מוגנים וחיות בר.

היסטוריה

תחילתן של שמורות הטבע באחוזות הציד הגדולות שהחזיקו מלכים ואצילים שלאיש לא הייתה רשות להיכנס אליהן - מלבד כמובן בעליהן. ההבנה כי יש צורך בשימור הטבע התעוררה רק בעת החדשה, משהחלו להתייחס לטבע כאל ערך בפני עצמו ונוכחו לדעת כי עשרות מינים של בעלי חיים כבר נכחדו. שמורת הטבע הראשונה בעולם הייתה, ככל הנראה, קטע מיער פונטנבלו (Fontainebleau) שליד פריז, שקבוצת ציירים הצליחה (ב-1858) להגן עליו באמצעות צו. ב-1864, בעיצומה של מלחמת האזרחים של ארצות הברית - חתם לינקולן על חוק, שהעניק לעמק יוסמיטי מעמד של שמורת טבע. גם במקרה זה, כמו בזה של יער פונטנבלו, הסתפקו היוזמים במניעת השמדת האתר, בלי להבטיח אמצעים לשמירה ושימוש בו. ב-1870 לאחר שנערך סקר בשטח המוכר כיום כפארק לאומי ילוסטון, נהגה הרעיון של פארק לאומי כפי שאנו מכירים אותו כיום. עורכי הסקר החליטו לפעול לשימור המקום לטובת כלל הציבור, וב-1872 החליט הקונגרס האמריקני להעניק למקום מעמד של פארק לאומי. בארצות שונות, קיימים כיום סוגים שונים של שטחים מוגנים. הסיווג בישראל: שמורת טבע, גן לאומי, שמורה ביוספרית המכונה גם "מרחב ביוספרי", שמורת נוף, יער קק"ל ואתר לאומי.
אנטיסתנס

עד מותו של סוקרטס

אנטיסתנס נולד באתונה בשנת 444 לפנה"ס. אביו היה אזרח אתונה ואמו הייתה שפחה מתרקיה. הוא לחם בגבורה נגד ספרטה בקרב טנגרה בשנת 426 לפנה"ס. במשך תקופה קצרה למד את תורת הנאום אצל הסופיסט גורגיאס, ואחר כך ייסד את בית ספרו. אך, מששמע את סוקרטס משוחח, אנטיסתנס לקח את תלמידיו לשיעוריו של סוקרטס. הוא התגורר בפיראוס והלך ברגל כל יום לאתונה כדי לשמוע את דברי סוקרטס.

לאחר מות סוקרטס

אחרי מותו של סוקרטס בשנת 399 לפנה"ס, המשיך אנטיסתנס בתפקידו כמורה. הוא בחר ללמד בגימנסיה (מבנה לתרגילי התעמלות) בשם צינוסרגס שהיה ממוקם בפרבר של אתונה, שם השתכנו אנשים עניים ואזרחים למחצה שמוצאם היה מארצות זרות, ולכן דבק בזרם הפילוסופיה של אנטיסתנס השם "צינית". אנטיסתנס לבש גלימה בלה, והלך עם מטה ואמתחת כמו קבצן, דבר שהפך לסימן היכר של הפילוסופים הציניקנים. הוא לא קיבל שכר עבור הוראתו והעדיף ללמד את העניים. כל מי שלא היה מוכן להתנסות בחיי דלות נזרק מבית ספרו. בתחילה, סירב לקבל לבית ספרו את דיוגנס, שהיה בנקאי שפשט את הרגל מן העיר סינופ שלחופי הים השחור. אולם, דיוגנס עמד בכל העלבונות עד שנתקבל כתלמידו של אנטיסתנס.

הגותו

תורת המוסר של האסכולה הצינית מיוסדת על הסתפקות במועט כדרך לשחרור הנפש מתלות בדברים חומריים, כדי שתוכל להתרכז ברכישת חוכמת חיים. כמו סוקרטס, אנטיסתנס החשיב את המידות הטובות כדרך אל האושר. נראה כי שיטת ההוראה של אנטיסתנס הייתה הדיאלוג, אולי בהשפעת חינוכו כסופיסט. אנטיסתנס כתב עשרה ספרים, אולם שרדו מהם קטעים בלבד. אומרים כי נוקשותו גרמה לכך שלא היו לו ממשיכים רבים, אולם דיוגנס נשאר אתו עד מותו בשנת 365 לפנה"ס.
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים בשנות ה-70 של המאה ה-20

כרוניקה

פיגועים שיצאו מאזור יהודה ושומרון  פיגועים שיצאו מרצועת עזה  פיגועים שיצאו מלבנון  פיגועים שיצאו מירדן
אבי יעקבי

ביוגרפיה

יעקבי גדל בקיבוץ גונן, בנם של בנימין וריקי, הוא הבכור מבין 10 אחים, שלושה מהם שירתו אף הם כטייסים בחיל האוויר וגיסו הוא אלוף נמרוד שפר, עמיתו לקורס הטיס. הוא גדל בבית דתי ובגיל 16 החליט להסיר את הכיפה.
התגייס לחיל האוויר ב-1979, סיים קורס טיס מספר 96 ב-1981 והוכשר כטייס קרב. הוא שירת בטייסת מטוסי סקייהוק ובמלחמת לבנון שירת כטייסת מטוסי כפיר. לאחר המלחמה עשה עשה הסבה למטוסי F-16 "נץ" בטייסת הסילון הראשונה. ב-1986 היה חבר משלחת חיל האוויר לארצות הברית לקליטת ראשוני מטוסי ה-F-16 "ברק" וערך את טיסת הבכורה עליהם בישראל. ב-1989 יצא ללימודי ארכיטקטורה בטכניון אותם סיים כמצטיין נשיא, ובהמשך שירותו בחיל האוויר פיקד על טייסת הנגב (טייסת "נץ"). בשנים 1997–1999 פיקד על טייסת העמק (טייסת "ברק"). לאחר מכן שירת כראש ענף תכנון במטה חיל האוויר. ב-2001 מונה למפקד בסיס נבטים וב-2003 למפקד בסיס רמת דוד. בתפקידיו הבאים שירת כסגנו הצבאי של האחראי על אגף אמצעים מיוחדים במשרד הביטחון וראש מטה האמצעים המיוחדים במטכ"ל. השתחרר משירות הקבע ב-2010. הוא המשיך לשרת כטייס קרב במילואים עד 2015 ולאחר מכן המשיך לשרת כמדריך טיסה בבית הספר לטיסה. בפרישתו היה שיאן הטיסות בחיל האוויר, עם יותר מ-4,000 שעות טיסה.
לאחר שחרורו כיהן כיו"ר תוכנית "שותפות 2000", ארגון שהוקם על ידי קהילת דטרויט לתמיכה בפרויקטים בגליל. כן עבד בחברת בטר פלייס, כראש מטה וסגן נשיא לענייני תפעול. הוא בעל תואר שני בדיפלומטיה וביטחון מאוניברסיטת תל אביב.
אשר בשירי

ביוגרפיה

פרופסור אשר בשירי נשוי ואב לארבע נולד ב-26 ביולי 1965 בבאר שבע.
סיים לימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ב-1993. הוא התמחה במילדות, גינקולוגיה ופוריות במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה.
1992-1993 עשה פרופסור בשירי תת-התמחות באולטרה סאונד מילדות וגינקולוגיה באוניברסיטת ניו יורק שבארצות הברית (NYU).
עם חזרתו מארצות הברית פרופסור בשירי משמש כרופא בכיר בחטיבה למילדות גניקולוגית בסורוקה. תוחמי מומחיותו הריון בסיכון גבוהה רפואה האם והעובר ואובדני הריון חוזרים (הפלות חוזרות). פרופסור בשירי מנהל את מרפאת אובדני הריון חוזרים ומשנת 2014 הוא מנהל את מחלקת יולדות ג פרופסור בשירי הוא פרופסור מן המניין בפלקוטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
פרופסור בשירי משמש יושב ראש הוועדה להתנסות מחקרית בבית הספר לרפואה וחבר בוועדת הקבלה של בית הספר לרפואה. פרופסור בשירי שימש כראש התוכנית premed בשנים 2011–2014. הוא מרכז את לימודי הגינקולוגיה בבית הספר לרפואה בשנה החמישית והוא יושב ראש הוועדה של המבחן הארצי בגינקולוגיה מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
פרופסור בשירי פרסם מעל 80 מאמרים בכתבי עט בן לאומיים התחומי ממוחיותי הרבים ובשנים האחרונות מתרכז מחקרו בתחום אובדני הריון שונים ובשנת 2016 אף פרסם ספר בנושא בהוצאת הספרים היוקרתית (springer).
הוא שימש כנשיא הכנס העולמי הראשון השני והשלישי בנושא אובדני הריון חוזרים (WCRPL) שהתקיים בקאן שבצרפת בינואר 2016–2017 בקאן וביוני 2018 במדריד שבספרד.
פרופסור בשירי מוזמן להרצות בישראל ובעולם על אובדני הריון חוזרים והוא מסיע למרכזים שונים לבנות מרפאות בתחום.
קרינה

קרינת השמש

הקרינה הטבעית המוכרת ביותר היא קרינת השמש. השמש פולטת קרינה אלקטרומגנטית בטווח רחב, אם כי חלק גדול ממנה נבלע על ידי האטמוספירה. בליעת האטמוספירה תלויה באורך הגל, ולכן הרכב הקרינה המגיע לפני השטח של כדור הארץ שונה במעט מזה היוצא מהשמש, והוא מרוכז בעיקר סביב האור הנראה.
לקרינת השמש השפעה גדולה על מזג האוויר והאקלים באזורים שונים של כדור הארץ, בעיקר מפני שהיא פוגעת בפני השטח שלו וגורמת לחימומו. מכיוון שהשמש מחממת בכל רגע רק חלק מכדור הארץ, נוצרים הבדלי טמפרטורות בין אזורים שונים על פני כדור הארץ. הבדלי טמפרטורות אלה גורמים לתופעות טבע שונות כגון רוחות. הקרינה הפוגעת בפני הימים והאוקיינוסים, גורמת לחימומם, ועקב כך לאידוי המים בהם. אידוי זה גורם להיווצרות עננים, שבחלק מן המקרים מורידים משקעים שונים כגון גשם ושלג.
טווחים מסוימים של קרינת שמש אולטרה-סגולה, הקרויים UVB ו-UVC, יוצרים תגובה עם העור שמשפיעה על מבנהו, על ייצור הפיגמנט מלנין ועל ייצור הוויטמין D, ועל הסיכוי לסרטן עור וסוגי סרטן נוספים.
כמו כן קרינת השמש משפיעה על מחזור הערות והשינה ועל רמת וסוג הפעילות של כל בעלי החיים ועל מצב הרוח של יונקים.
אדווין בלאנז'ה

לימודים

בלאנז'ה נולד בנפת קוויבק. השכלה כללית ולימודי כינור רכש בקולג' "אחי הלב הקדוש" בעיר הולדתו ואחר המשיך בלימודי כינור והרמוניה בסמינר של קוויבק. בשנת 1933 זכה בפרס אירופה לכנרים ויצא לפריז להשתלם בכינור אצל קרל פלש (1933-34) וללונדון, להשתלם בניצוח אצל ארנסט ריד (1934-35).

קריירה

בלאנז'ה התחיל את קריירת ההופעות שלו בגיל 17, ככנר באגודה הסימפונית של קוויבק (שהייתה בהמשך לתזמורת הסימפונית של קוויבק), ועם הרכב זה נשאר עד 1931. אחרי שהשלים את לימודיו באירופה, החל לעבוד בשנת 1935 ככנר, ויולן, מנצח ומעבד בתאגיד השידור הקנדי בקוויבק. ב-1936 ייסד את החוג הפילהרמוני של קוויבק (Cercle philharmonique de Québec) וכיהן כמנצחו עד 1942, כשהתזמורת התמזגה עם התזמורת הסימפונית של קוויבק. בשנים 1942 - 1951 היה המנהל האמנותי של התזמורת המאוחדת והמשיך את קשריו התדירים עמה כמנצח אורח. משנת 1966 עד 1975 ניגן בשורה הראשונה של קבוצת הכינור השני של התזמורת והיה הוויולן הראשי שלה מ-1975 עד 1977. בין 1977 ל-1984 חזר לנגן בקבוצת הכינור השני של התזמורת.
בשנת 1937 החליף בלאנז'ה את צ'ארלס או'ניל כמנצח התזמורת הצבאית של הגדוד המלכותי מס' 22. עם התמנותו לתפקיד קיבל דרגת סרן בצבא קנדה. הוא נשאר בתפקידו זה עד 1961, כשהיה לבעליה של הוצאת המוזיקה Procure générale de musique, עם התזמורת הצבאית יצא לסיורי קונצרטים באסיה, אירופה וארצות הברית, נוסף להופעות בכל רחבי קנדה. בהמשך היה המנהל המוזיקלי של "קונצרטי קופרן", משנת 1977 עד 1982. 
במשך כל שנות הקריירה שלו עסק בלאנז'ה בהוראת כינור וויולה, הן באופן פרטי והן בכמה מוסדות. במשך כמה עונות לימודים לא-רצופות כיהן כנשיא האקדמיה למוזיקה בקוויבק (1947-50, 1953-56, 1963-65 ו-1971-1974). משנת 1973 עד 1985 לימד ויולה ונגינה תזמורתית בקונסרבטוריון למויקה בקוויבק. בשנת 1984 העניקה לו אוניברסיטת קוויבק תואר דוקטור לשם כבוד. הוא מת בקוויבק בשנת 2005, בן 94.
ירגעלם

היסטוריה

ירגעלם נכבשה על ידי האיטלקים ב-1 בדצמבר 1936, במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, מידיו של הראס דסטה דמטאו.
העיירה הייתה בירת מחוז סידאמו עד שנת 1975, אז הועברה הבירה לעיר אווסה תחת שלטונה הצבאי של החונטה הצבאית האתיופית.

דמוגרפיה

לפי נתונים לשכת הסטטיסטיקה המרכזית של אתיופיה אשר פורסמו בשנת 2005, מספר התושבים המשוער בירגעלם הוא 43,815, מתוכם 21,840 הם גברים ו-21,975 הן נשים.
לוסיאנו דה ברונו

קריירה

דה ברונו גדל ברוסאריו והחל את הקריירה בקבוצת רוסאריו סנטרל המקומית. לאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות בארגנטינה ובמקסיקו. 
לקראת עונת 2006/2007 הגיע דה ברונו לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב, שם שיחק תחת המאמן יצחק שום ולאחר מכן תחת ניר לוין. יחד עם דה ברונו הגיע לקבוצה שחקן ארגנטינאי נוסף, הבלם חאבייר פאהס. כבר במשחקו הראשון במדי הקבוצה כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 1-2 על בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. לאחר מכן כבש שלושה שערים במסגרת מוקדמות גביע אופ"א, ביניהם שער הניצחון (0-1) במשחק החוץ מול צ'רנומורץ אודסה באוקראינה, וסייע לקבוצה להעפיל לשלב הבתים, משם עלתה לשלב 32 האחרונות. בתום העונה זכה דה ברונו עם הפועל תל אביב בגביע המדינה, לאחר שכבש את שער השוויון במשחק הגמר מול הפועל אשקלון, ולאחר מכן כבש גם בדו-קרב הפנדלים. בקיץ 2007 הגיע לקבוצה המאמן גיא לוזון שהחליט לשחרר את דה ברונו מהקבוצה. בסך הכל כבש 7 שערים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות.
דה ברונו עבר לשחק בקפריסין בקבוצת א.א.ל. לימסול, אך לאחר פחות מחצי עונה חזר לארגנטינה, ושיחק בקבוצות נוספות במקסיקו ובאקוודור. בשנת 2011 חזר לשחק בליגות הנמוכות בארגנטינה עד שפרש ממשחק פעיל.
אנטינואוס

אנטינואוס (בערך 130‎–‎111) היה נער ביתיני-יווני שנודע כמאהב של הקיסר הרומי אדריאנוס. לאחר מותו הפך אותו אדריאנוס לאל.

קורות חיים

לא הרבה ידוע על חייו של אנטינואוס. הוא נולד בעיר קלאודיופוליס (כיום העיר בולו שבטורקיה), בפרובינקיה הרומית ביתיניה שבאסיה הקטנה, בערך בשנת 111 לספירה. מניחים שאדריאנוס פגש בו בשנת 123, לקח אותו עמו לאיטליה, ודאג לחינוכו. בשנת 128 כבר הפך לנער האהוב של אדריאנוס וליווה אותו במסעותיו באימפריה. 
בשנת 130 טבע אנטינואוס למוות בנהר הנילוס שבמצרים. סיבת מותו לא ידועה, ויש המשערים שנרצח. לאחר מותו הכריח אדריאנוס את האימפריה כולה להתעטף באבל לזכרו של אהובו המת, והפך אותו לאל. אנטינואוס היה האחרון שלא מן המשפחה הקיסרית שהוכרז לאל בעולם העתיק. אדריאנוס הקים במצרים עיר בשם אנטינופוליס , על שם אהובו. בשארית ימי חייו מימן אדריאנוס יצירת אלפי פסלים בדמותו של אנטינואוס וכן טבע מטבעות לזכרו.
טיאגו אילורי

ספורטינג

אילורי נולד בהמפסטד שבאנגליה לאב בריטי ממוצא ניגרי ולאם פורטוגלית. אילורי העביר את ילדותו בעיירה אלבופיירה שבדרום פורטוגל, שם החל לשחק כדורגל במועדון הילדים המקומי אימורטל די.סי.
בקיץ 2006, הוא הצטרף למחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון ושיחק בעמדת החלוץ, הוא הושאל מאוחר יותר לאשטוריל מהעיר השכנה וחזר לאחר שלוש שנים לספורטינג כבלם.
ב-6 בנובמבר 2011, אילורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ספורטינג כאשר שיחק 90 דקות מלאות בניצחון הבית 3-1 נגד אוניאו דשפורטיבה דה לייריה. ב-14 בדצמבר ערך אילורי את הופעת הבכורה שלו במשחק במפעל אירופי כאשר שיחק מול לאציו בהפסד החוץ 2-0 בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-16 בפברואר 2013, בהופעה הרביעית בלבד במדי ספורטינג, אילורי שוב שיחק 90 דקות בניצחון 3-2 נגד ז'יל ויסנטה ועזר לקבוצתו לנצח כאשר כבש את השער השני בדקה השישית של המשחק.

ליברפול

ב-2 בספטמבר 2013, חתם אילורי בליברפול עבור סכום שלא פורסם בתקשורת אך מוערך בכ-7 מיליון יורו. דווח גם כי התאחדות הכדורגל האנגלית הייתה בשיחות עם הבלם על מנת לתת לו אזרחות אנגלית ולייצג את הנבחרת הלאומית מאחר שזו המדינה בה נולד. עוד לפני שערך הופעת בכורה במדי ליברפול, הושאל אילורי לגראנדה מהליגה הספרדית. ב-7 בפברואר 2014, שיחק לראשונה בגראנדה בהפסד 1-0 לאספניול, בסך הכל הספיק אילורי לערוך במדיה תשע הופעות לפני שהושאל לבורדו הצרפתית.
ב-18 באוגוסט 2014, שוב הושאל אילורי, הפעם לבורדו מהליגה הצרפתית. אילורי כבש את שער הבכורה שלו בבורדו כבר בהופעת הליגה השלישית נגד סנט אטיין במשחק אשר הסתיים בתיקו 1-1. ב-1 בספטמבר 2015, אילורי הושאל לאסטון וילה מהפרמייר ליג לעונה אחת. 
ב-7 בינואר 2016, המעבר לאסטון וילה בוטל ואילורי חזר לליברפול, יום למחרת שיחק אילורי לראשונה במדי ליברפול בסיבוב השלישי של הגביע האנגלי בתיקו 2-2 נגד אקסטר סיטי.

רדינג

ב-18 בינואר 2017 חתם אילורי ברדינג מהצ'מפיונשיפ עבור 3.75 מיליון £. ב-21 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 2-3 לדרבי קאונטי. ב-15 בספטמבר 2018 כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2-3 על פרסטון נורת' אנד.

חזרה לספורטינג

ב-29 בינואר 2019 חזר אילורי לספורטינג ליסבון וחתם לארבע וחצי שנים.

נבחרת פורטוגל

אילורי שיחק בכל נבחרות הנוער של פורטוגל וייצג את נבחרתו ביורו 2012 עד גיל 19, במונדיאל 2013 עד גיל 20 וביורו 2015 עד גיל 21.