google/wiki40b huggingface dataset:
כליא ברק

כַּלִּיא בָּרָק (באנגלית: Lightning rod) הוא אמצעי המיועד למנוע נזקי מכות ברק במבנים, בעלי חיים, בני אדם וכדומה. זהו מכשיר פשוט העשוי ממוט מתכת בעל מוליכות חשמלית גבוהה, המורכב בדרך כלל על גג מבנה ומחובר באמצעות הארקה לאדמה.

מטרה

הברק מהווה סכנה ליצורים חיים ולרכוש. מטרת כליא הברק היא להעביר את המטען החשמלי של הברק דרכו כדי למנוע התחשמלות קטלנית של בני אדם, בעלי חיים, או הגנה על רכוש מפגיעות חשמל.

עקרון פעולה

עקרון הפעולה של כליא הברק הוא יצירת מסלול זרימה כלפי האדמה, לו תהיה התנגדות חשמלית נמוכה בהרבה מכל מסלול חלופי, ושראשית המסלול נמצאת בנקודה בה קיימת ההסתברות הגבוהה ביותר לפגיעת ברק, בתחום השטח עליו היא מגינה.

היסטוריה

כליא הברק הומצא בשנת 1752 על ידי בנג'מין פרנקלין - מדען, הוגה דעות ומדינאי, מן החותמים על מגילת העצמאות של ארצות הברית. פרנקלין הבין את העקרונות הבסיסיים של "זרימת" החשמל כ-150 שנה לפני גילוי האלקטרון וגילה כי האנרגיה החשמלית נמשכת לעצם מתכתי ארוך: 
הזורם (fluid) החשמלי נמשך לעצמים מחודדים; איננו יודעים אם אותה התכונה קיימת גם לגבי הברק. אבל מאחר שהם שווים בכל שאר הפרטים הניתנים להשוואה, למה שלא יהיו שווים גם בתכונה הזאת? ניתן לניסוי לקבוע!" פרנקלין הניח שמוט מתכת גבוה המחובר לאדמה יפרוק את החשמל מהענן לפני התפרצותו: "האם המוטות האלה, המחוברים בתיל מתכת לקרקע, ימשכו באטיות את האש החשמלית מהענן עוד לפני שיבריק הברק, וכך יאבטחו אותנו מפני אסון?
מטרתו של פרנקלין אם כן לא הייתה הגנה מפני ברק שיכה במקרה בכליא הברק ובכך יציל את הבית, אלא פריקה של החשמל מהענן לפני התפרצות הברק.
הנחת הבסיס הייתה שהוא מאפשר מעבר מתון של זרם חשמלי מעננים טעונים בזמן סופה, על מנת שלא לאפשר לעננים להיות טעונים באופן חריג המוביל להיווצרות של ברקים. כיום ידוע שטענה זאת שגויה ושבפועל כליא הברק מעביר את המטען החשמלי של הברק אל הקרקע.
רק בשנת 1820, כ-70 שנים לאחר המצאתו של כליא הברק, המציא ויליאם סנו הריס מערכת להתאמת כליא הברק לספינות, כאשר הספינה הראשונה בה הותקן כליא ברק זה היא ספינת אה"מ ביגל שבה הפליג צ'ארלס דרווין בצעירותו.

כליא ברק ביהדות

על פי מספר פרשנים בני הדורות האחרונים, האפשרות להשתמש בברזל להגנה מברק מוזכרת כבר בתוספתא (כך מבואר, לדוגמה, בפירוש חזון יחזקאל של הרב יחזקאל אברמסקי), עם זאת לא נמצאו עדויות ארכאולוגיות לשימוש כזה בתקופת חז"ל, ופרשנים אחרים ביארו את התוספתא באופן שונה, שאינו קשור לכליא הברק.
צור הדסה

היסטוריה

היישוב נוסד ב-1956 כמרכז שירותים למושבי האזור: מבוא ביתר, מטע, בר גיורא, ונס הרים. נקרא על שם הסתדרות הנשים הציוניות באמריקה "הדסה" ושייך למועצה אזורית מטה יהודה.
היישוב התפתח במהלך השנים האחרונות, וכיום הוא היישוב השלישי בגודלו בפרוזדור ירושלים (אחרי ירושלים עצמה ומבשרת ציון). למרות זאת, היישוב מתנהל על ידי ועד מקומי מתנדב אשר כולל 11 נבחרים.
לות'לוריין

לות'לוריין (באנגלית: Lothlórien), ממלכת היער הזהוב של האלפים בארץ התיכונה, בעולם הפנטזיה המתואר בספרי ג'ון רונלד רעואל טולקין.

תיאור

לות'לוריין, ממלכת היער הזהוב של העלפים, נודעה כיפה ביותר בכל מחוזות הארץ התיכונה בעידן השלישי.
הממלכה ישבה ממזרח למוריה, בין הרי הערפל וממערב לנהר אנדוין, במתחם שבין שני נהרות - אנדוין וקלברנט, באזור שנקרא בפיהם ה„ניית'“, כלומר ראש החץ. העיר הראשית, קרס גלד'ון, ישבה בחלק הצר ביותר של הניית', היכן ששני הנהרות הצטלבו, מקום שנקרא בפיהם אגלדיל, ה"זווית".
יושבי הממלכה, עלפי היערות, נשלטו לאורך השנים בידי קומץ מנהיגים מעדת הננדור.
הם נהגו לבנות את מעונם במרומי העצים וכונו הגלד'רים, עם העצים. בעידן השלישי, הממלכה הונהגה בידי קלבורן וגלדריאל, אדון וגבירת לות'לוריין, והתווספו אליה עלפים מעדות הסינדר והנולדור. אז נהפכה הממלכה לבית עבור כל עלף בארץ התיכונה.
לות'לוריין, בהקבלה לגני לורין שבולינור, שנודעו ביופיים הרב, מקיימת את הרוח של ארדה, העולם הישן, בתחומי הארץ התיכונה. נאמר שבריוונדל נשתמר זכרונם של דברים עתיקי-יומין, ואילו בלות'לוריין הדברים העתיקים הוסיפו לחיות.
הממלכה מחזיקה בתפקיד חשוב בעלילת שר הטבעות כמרכז ההתנגדות של העלפים במלחמתם בסאורון, ששיבש את סדרי הזמן בארץ התיכונה, ובניסיונה לקיים מרחב אידילי חסר זמן, שהרוע אינו יכול להכתימו, היא מספקת מקום מפלט לדמויות שמתגוררות או מבקרות בה.

קורות הממלכה

בתחילת העידן הראשון, כמה מעלפי הנאנדור, עלפי היערות, התיישבו באדמות שממזרח להרי הערפל. היער שאותו איכלסו נקרא לינדורינאנד ונודע בהמשך בשמות לורינאנד ולות'לוריין.
בעידן השני, בימי מלחמת העלפים בסאורון, הצטרפו לממלכה כמה מנהיגים מעדות הסינדר והנולדור, ובראשם אמדיר, שהיה למלכם. גלדריאל וקלבורן, שישבו בארגיון, בחרו גם הם לעבור ללורינאנד. גלדריאל נטעה את זרעי עץ המלורן שקבלה מגיל-גאלאד, ופריחתם הזהובה לבלבה ברחבי הממלכה. אמדיר נהרג בקרב דאגורלאד, בימי מלחמת הברית האחרונה בין העלפים ובני האדם כנגד סאורון. 
בנו אמרות', מלך תחתיו בראשית העידן השלישי, אך עם הופעתו של הבאלרוג במוריה עזב את הממלכה, כרבים מבני לות'לוריין, ויצא בעקבות אהובתו נימרודל, ובדרכו לולינור טבע בים. אמרות' היה המלך האחרון בממלכה. לאחר עזיבתו, קלבורן וגלדריאל הנהיגו את הממלכה כאדון וגבירת לות'לוריין. גלדריאל הגנה על הממלכה בעזרת נניה, טבעת המים, שבזכותה הטבע המשיך להתקיים ללא רקבון או קמילה ושום רוע לא הצליח לחדור פנימה. בני הזוג בנו את קרס-גלד'ון, עיר הגלד'רים, על ענפי המלורן וקבעו בה את משכנם.
בזמן מלחמת הטבעת, בסוף העידן השלישי, לות'לוריין שמשה מקום מפלט לחברי אחוות הטבעת שעשו דרכם למורדור, ולגנדלף שהגיע להחלים בה לאחר הקרב עם הבאלרוג במכרות מוריה. 
כוחות סאורון, ששכנו במבצר דול גולדור, ערכו שלושה ניסיונות התקפה על לות'לוריין, אך נהדפו פעם אחר פעם. הגלד'רים ערכו מתקפת נגד והפילו את חומות המבצר, לאזור ששוחרר הם קראו מזרח לורין.
בסיום המלחמה, לאחר שכוחות טבעות הכוח החלו להחלש, גלדריאל עקרה לולינור יחד עם מרבית העלפים. קלבורן הוביל את שארית בני עמו למזרח-לורין, ועקר לולינור במהלך העידן הרביעי וממלכת לות'לוריין ננטשה.

קרין אמרות'

גבעה בלות'לוריין, מכוסה בפרחי אלנור ונפרודיל, נודעה כמקום משכנם של אמרות' ואהובתו נימרודל בימי קדם. במקום זה נפגשו ארוון ואראגורן ונשבעו אמונים זה לזו. לאחר מותו של אראגורן, בבואה של ארוון ללות'לוריין הנטושה, נשארה לבדה בקרין אמרות' עד למותה.
לילא כילאני

ביוגרפיה

לילא כילאני למדה לתואך מוסמך בהיסטוריה ותרבות של המזרח התיכון בפריז, בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה. בסוף שנות ה-90 ועד תחילת שנות ה-2000, כילאני עבדה כעיתונאית עצמאית ועשתה את הסרט הדוקומנטרי הראשון שלה "Tanger, La Reve De Bruleurs" (טנג'יר), סרט המספר על מהגרים צעירים מאפריקה המסתגלים לחיים בטנג'יר שבמרוקו. כילאני המשיכה ליצור סרטים דוקומנטריים לפני שביימה סרט עלילתי באורך מלא בשנת 2011.

קריירה

לילא כילאני צילמה סרטי תעודה, שלעיתים קרובות, נוגעים בביוגרפיה האישית שלה. הסרט "Tanger, La Reve De Bruleurs" (טנג'יר חלומם של הבוערים), מציג את נקודות הבט האישית שלה על העיר טנג'יר השוכנת על מצר גיברלטר, כשבצדו השני של המצר נמצאת ספרד, הכניסה ליבשת אירופה. הסרט עוקב אחרי צעירים שחולמים להגר לאירופה. במאי 1991 נחתמה אמנת שנגן ומאז נדרשים אזרחי אזור המגרב לקבל ויזה לאירופה והעיר טנג'יר היא בסיס לכניסה בלתי חוקית לאירופה של מרוקאים, אזרחי מאלי, סנגל, מאוריטניה ומדינות אפריקה האחרות. הם נקראים בדיאלקט המרוקאי מקומי הבוערים, משום שהם מוכנים לעשות הכל כדי לעזוב, אפילו לשנות את זהותם. היא סיפרה בראיון לעיתון הצרפתי "לה מונד" כי המושג "Bruleur" נועד לסמל את שריפת הזהות, במיוחד את זהות המהגרים הצעירים שמוצגים בסרט. כילאני ממשיכה להזכיר כי תנאי המדינה אינם מספיקים כדי לקיים את החלומות שלהם, ולכן הם חייבים לתפוס את עצמם ולשרוף את זהותם.
אחד מסרטיה הדוקומנטריים המוכרים ביותר הוא הסרט "Nos Lieux Interdits" (המקומות האסורים שלנו), אותו צילמה בשנת 2008. סרט תיעודי זה הוא על סיפור המתרחש בשנות ה-70 על שלטונו של המלך המרוקאי חסן השני, המספר את סיפורי המשפחות בתקופת שלטונו. סרט זה זכה בפרס בפסטיבל הסרטים הפאן-אפריקאי ה-21. סרט תיעודי זה, הוביל אותה מאוחר יותר לביים את סרטה הראשון "On the Edge" (על קרש הקפיצה) אשר הוקרן לראשונה במאי 2011 בפסטיבל הקולנוע בקאן.
הצי האיטלקי

הצטרפות לנאט"ו

שינויים גדולים במצב המדיני העולמי, שהובילו לפרוץ המלחמה הקרה, גרמו לבריטניה ולארצות הברית להחליט על הפסקת העברת הספינות האיטלקיות. חלק מהן כבר פורקו בלה ספציה בין השנים 1948-1955 כולל ספינת הדגל, נושאת המטוסים "אקווילה" (Aquila). יחד עם זאת, ברית המועצות דרשה את העברתן של הספינות שיועדו לה. שתי ספינות הועברו לצי הצרפתי וספינה אחת הועברה לצי היווני. לאחר הפסקת העברת הספינות רק חלק קטן מספינות הצי המלכותי נותר. עם העברת תשומת הלב של המערב כלפי פעילותה של ברית המועצות בים התיכון, הימים שמקיפים את איטליה הפכו להיות זירת העימות בין שתי מעצמות-העל ובכך עלתה מחדש חשיבותה של איטליה בזירה הימית הודות למיקומה האסטרטגי החשוב.
לאחר הבחירות של שנת 1946 הפכה ממלכת איטליה לרפובליקה ושמו של הצי המלכותי האיטלקי שונה להצי האיטלקי (Marina Militare). כאשר במסגרת תוכנית מרשל החלה אירופה להיבנות מחדש, וחולקה במהירות לשני גושים גאו-פוליטיים מקוטבים, איטליה החלה בדיונים עם ארצות הברית על הבטחת הסדרי ביטחון ראויים. הממשל בוושינגטון, שאף להמשיך ולהשתמש בבסיסים בחצי האי האיטלקי ומיתן את המגבלות של חוזה השלום על ידי צירופה של איטליה ל"תוכנית הסיוע הביטחוני ההדדי" (MDAP). ב-4 באפריל 1949 הצטרפה איטליה לנאט"ו וכדי שהצי האיטלקי יוכל לתת תרומה משמעותית לארגון, בוטלו כל המגבלות של הסכם השלום עד לסוף 1951, בהסכמת כל מדינות המערב.
במסגרת פעילותו בנאט"ו קיבל הצי את האחריות על מרחב הים האדריאטי ועל מצר אוטרנטו וכן על ההגנה על נתיבי השיט  בים הטירני.  עבודת מטה נרחבת בוצעה כדי להפוך את הצי האיטלקי לצי מודרני וחייבה השקעה כלכלית נרחבת בעיקר של ארצות הברית. תהליך זה בוצע גם על רקע הקשיים הכלכליים שלאחר המלחמה ועל רקע החששות של הציים של מדינות המערב.
אופק אירועים (פסל)

אופק אירועים (באנגלית: Event Horizon) הוא פסל מעשה ידי הפסל הבריטי אנטוני גורמלי שהוצב בשנת 2007 ברחבי לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. הפסל כולל 31 פסלים מהם 27 פסלים העשויים פיברגלס וארבעה עשויים ברזל יצוק. הפסלים, דמויי גבר ערום בגודל טבעי, הוצבו בראש מבנים שונים בעיר, ובהם בניין של, גשר ווטרלו, התיאטרון המלכותי הלאומי, מכללת קינגס ובית הבונים החופשיים. הפסלים ניצוקו מתבנית שנוצרה על פי גופו של האמן. הפסלים הוצגו כחלק מתערוכת רטרוספקטיבה של האמן שהוצגה בגלריית היווארד והוסרו בתום התערוכה.
גורמלי אמר כי: 
הרעיון היה להציג פסלי גודל טבעי אלו לתוך הטופוגרפיה של לונדון, כאילו זו הייתה שטח פתוח בטבע, וכאילו הם הוצבעו על הרים למול הרקיע.
— כתבת רשת ה-BBC מתאריך 2 במאי 2007.
 
הפסלים, שנצבו בראש מבנים, גרמו לצופים רבים לחשוב שמדובר באנשים העומדים להתאבד.
הפסלים הוצגו בסצנת הפתיחה של סדרת הטלוויזיה הבריטית "Ashes to Ashes".
Free (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שרה ברייטמן, סופי ב. הוקינס, מתיאס מייזנר ותומס שוורץ והופק על ידי פרנק פטרסון, אשר הפיק את Harem, גם כן. הגרסה המקורית של השיר אותה הוציאה ברייטמן כסינגל, היא בלדת פופ שקטה, בעוד גרסת הרמיקס של השיר משלבת בתוכה את סגנון הדאנס.
בסמוך לצאתו של הסינגל, יצא מיני-אלבום אשר הכיל בתוכו רמיקסים שונים שנעשו עבורו.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-19 בפברואר 2013. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ברייטמן בתוך בריכה, מוקפת בנשים. הקליפ צולם בתוך הרמון, כשם האלבום, ובהמשך ניתן לראות את ברייטמן אוחזת ביונה לבנה, אותה היא משחררת לאוויר הפתוח.
האודיו הרשמי של השיר, הועלה ליוטיוב לאחר ארבע עשרה שנים מצאתו המקורית.
הגדת ריילנדס

הגדת ריילנדס היא הגדה של פסח מאוירת שנכתבה באמצע המאה ה-14 בקטלוניה שבספרד.
ההגדה נרכשה על ידי אנריקטה ריילנדס בשנת 1901 מרוזן קרופורד. ההגדה נמצאת בספריית ג'ון ריילנדס  (קרויה על שם בעלה של אנריקטה ריילנדס) באוניברסיטת מנצ'סטר. אולם ממרץ עד לספטמבר 2012 ההגדה הוצגה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק, בכל חודש ההגדה נפתחה בעמוד שונה ואפשרה למבקרים לעקוב אחר סיפור יציאת מצרים שבהגדה.
ב-1988 פורסמה מהדורת פקסימיליה של ההגדה יחד עם הקדמה ותרגום לאנגלית של חלקיה העיקריים. ההגדה מושווית להגדת שאלתיאל המכונה "הגדת האח להגדת ריילנדס", שקרויה בשם זה בשל הדמיון בסגנון ציוריה להגדת ריילנדס. לצד הפיוטים שבהגדה, יש ציורים ומיקרוגרפיה. בהגדה ישנם שלושה עשר עמודים המתארים בעזרת ציורים את סיפור יציאת מצרים מסיפור הסנה הבוער עד לקריעת ים סוף.
כלא פלצנזה

כלא פּלֶצֶנזֶה (בגרמנית: Justizvollzugsanstalt Plötzensee ) הוא בית כלא בפלצנזה (גר') שברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף של ברלין בירת גרמניה. במתקן זה נכלאו והוצאו להורג בתקופת המשטר הנאצי מתנגדי המשטר.

הקמת הכלא

כלא פלצנזה נבנה בפאתי ברלין בשלהי המאה ה-19, בין השנים 1868 ל-1898, בתקופת מלכותם של הקיסרים וילהלם הראשון ווילהלם השני. 
הכלא השתרע על פני שטח של כ-248 דונם ובו מערכת של מבנים ובניינים המיועדים לכליאתם של כ-1,200 אסירים. הכלא היה מתקן כליאה שתנאיו לא חמורים שנועד לשיקום והחזרה למוטב של עבריינים.

בתקופה הנאצית

לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 הוחמרו תנאי הכליאה בכלא. מטרת הכליאה הוסבה משיקום והחזרה למוטב, למטרות של ענישה, הרתעה, נקמנות וחיסולם של יריבים פוליטיים ואנשים שנחשבו כסיכון למשטר, או שנחשבו כנחותים מבחינה גזעית. אסירים רבים שהושמו בו היו גם אנשים שהורשעו על ידי בתי המשפט המיוחדים של המשטר הנאצי (Sondergerichte) שכוננו בשנת 1933 ועל ידי בית הדין העממי (Volksgerichtshof) שהוקם על ידי היטלר בשנת 1934, כתוצאה ממורת רוחו על כך שבמשפט שריפת הרייכסטאג זוכו חלק מן הנאשמים. לבית דין זה ניתנו סמכויות לדון במגוון רחב למדי של עבירות פוליטיות, כמו פעילות בשוק השחור, האטה בעבודה, תבוסתנות ובגידה והעונשים שהטיל היו חמורים ובמקרים רבים נגזר בו עונש מוות.

לאחר מלחמת העולם השנייה

עם כיבוש ברלין השתלט הצבא האדום ב-25 באפריל 1945 על הכלא ומצא אותו ריק ברובו מכלואים. 
בעלות הברית החליטו כי הכלא ישמש להבא ככלא לעבריינים צעירים. 
בשנת 1951 החליט הסנאט של מערב ברלין להנציח את עברו של הכלא בקיר זיכרון שהוקם במקום בו עמד הגרדום. הקיר נחנך בשנת 1952. מאז הפך האתר למקום התייחדות עם קורבנות המשטר הנאצי.
גבריאל קוראדו

חייו

קוראדו נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. הוא למד רפואה במשך שנתיים וחצי, והחליט לפרוש מלימודיו לטובת קריירה במשחק. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה בגיל 22 בסדרה "Pantalones azules". התפקיד הראשי הראשון שלו היה באופרת הסבון "Quiero morir mañana". 
קוראדו זכה להכרה בינלאומית בעקבות השתתפותו בטלנובלות "קטנטנות", "פנינה שחורה" ו"זינגרה". 
בשנת 1994 הנחה קוראדו את התוכנית "Vivan los Novios" מול קהל חי של 7 מיליון איש. כמו כן, הנחה את התוכנית "La Gala de Año Nuevo", אשר צולמה בספרד, לצד קלאודיה שיפר. 
בשנת 1995 ביקר קוראדו בישראל עם אנדריאה דל בוקה לצורך צילומי הטלנובלה "פנינה שחורה", ואף הופיע בערוץ הילדים לצד איתי שגב ודנה דבורין. הוא ביקר בישראל בשנית במסגרת השתתפותו בטקס "ויוה 2000", אותו הנחה לצד ליאת אחירון, יעל אלמוג, לילה מלקוס ואיציק כהן. 
קוראדו נשוי לאשת העסקים קונסטנסה פראוד, ולהם שלושה ילדים.
לאקי סטאר

לאקי סטאר (אנגלית: Lucky Starr) היא סדרת ספרי מדע בדיוני שנכתבו על ידי אייזיק אסימוב. הספרים מגוללים את הרפתקאותיהם של דייוויד "לאקי" סטאר ועוזרו ג'ון אריכא ג'ונס ברחבי מערכת השמש. כל ספר מתרחש בכוכב לכת או אזור אחר במערכת השמש. הספר תחילה פורסם תחילה תחת השם הבדוי פול פרנץ' אבל לאחר הכנסת שלושת חוקי הרובוטיקה לספר "לאקי סטאר וכוכב החמה" זהותו האמיתית של כותב הספר התגלתה. קיימים שישה ספרים בסדרה (שמהם חמישה תורגמו לעברית) תוכנן גם ספר שביעי, "לאקי סטאר ושלגי פלוטו" אבל אסימוב ביטל את פרסומו והקדיש את זמנו לכתיבת ספרים לא בדיוניים.

עלילות הספרים

דייוויד סטאר, סייר חלל
לאקי סטאר מגיע למאדים ופוגש שם צורות חיים תבוניות לא ידועות לאדם.
לאקי סטאר ושודדי הכוכביות
במהלך תוכנית להשמדת הפיראטים בחגורת האסטרואידים המאיימים על כל מי שעובר באזור זה, לאקי סטאר מסתנן לתוך ספינת חלל שאמורה לחבל בבסיס השודדים, בהמשך, לאקי סטאר מבין שהשודדים יכולים להשתלט על מערכת השמש כולה, יחד עם אריכא מצליח לחשוף את מנהיג השודדים המסתורי ואת רוצח הוריו.
לאקי סטאר ואוקיינוסי נוגה
לאקי ואריכא מגיעים לכוכב נוגה (בשנות החמישים הייתה סברה שקיים אוקיינוס בנוגה אף על פי שהיא אינה נכונה) ושומעים על יצורים שנקראים צפרדע V, לכולם יש חיבה בלתי מוסברת אליהם. לאקי עוזב את העיר אפרודיטה שנמצאת תחת כיפה בקרקעית הים בצוללת במטרה להשיג אדם שברח מהעיר. שמגיע לפני הים נתקל בניסיון של הצפרדעים לגרום לו למות ומבין לאקי שיש להם יכולת להשפיע על המוח של אנשים ומשתמשים בהם כדי להרוס את העיר. הצפרדעים בעצמן אינן יכולות להשתלט על מוחות ולגרום לפקודות ברורות כל כך ולכן חייב להיות מישהו שמפעיל אותן. לבסוף לאקי תופס את האדם, הורס את מחשבו והבעיה נפתרה.
לאקי סטאר וכוכב החמה 
לאקי סטאר ואריכא מגיעים לכוכב חמה כדי לבדוק את מתקן המחקר "אור" בתור נציגים של מועצת המדע, כמעט נרצחים וסטאר מוצא רובוט מתוצרת סיריוס, המדינה האויבת של כדור הארץ. חשוף לשמש מחוץ לכיפה בזמן שאריכא יוצא למכרות, עוקב אחריו אדם בשם אורטיל שבא להרוג אותו אבל ניסיונו נכשל כאשר צורת חיים לא ידועה לאדם שולפת זרועות מתקרת המערה ומתחילה לשאוב ממנו את האנרגיה. 
לאקי סטאר וירחי הצדק
לאקי ואריכא מגיעים לירח של צדק, צדק 9 שעליו מתבצע מחקר לספינת אמש"ך שזוהי דרך חדשה לטיסה שאיתה בני האדם יוכלו ליישב עוד חלקים במערכת השמש כמו עוד ירחים של צדק. לאקי מביא איתו צפרדע V שהביא מנוגה וכך יכול להרגיש אילו רגשות יש לאנשים. לאחר שצפרדע הV נרצחת לאקי מבין שבני סיריוס שתלו רובוט דמוי אדם והם מתכוונים לחבל בפרויקט ולגנוב מידע. צפרדע הV הייתה הדרך היחידה שלאקי יבין מי רובוט כי לרובוט אין רגשות. לאחר מכן יוצאת הטיסה הראשונה של ספינת האמש"ך אי פעם ולאקי ואריכא מצטרפים אליה. הספינה נוחתת בירח איו ולאחר מכן יש בעיה בספינת החלל והיא נופלת בלי שליטה לכיוון צדק. לאקי סטאר מצליח להשתלט על הספינה ומגיע שוב לכוכב איו ושם חושף את הבוגד שלא היה כלל רובוט ואת הרובוט שהיה בדמות כלב נחייה.
לאקי סטאר וטבעות שבתאי
לאקי ואריכא נשלחים לכוכב שבתאי כי הירח טיטאן ומערכת שבתאי נתפסה על ידי בני סיריוס מפני שלא הייתה מיושבת. לאחר מכן לנלקחים בשבי מאלצים את לאקי לתת עדות לטובת סיריוס בוועידה הבינלאומית אחרת יהרגו את אריכא, לאקי מחליט לתת עדות. בוועידה הבינלאומית בוסטה לאקי אומר שבא לאחד הירחים של שבתאי כדי לקחת אותו לעצמו, אף על פי שנתן עדות שהייתה אמורה לעזור לסיריוס מוכיח שטענתם לא נכונה וכדור הארץ זוכה בוועידה.
אוריאל כהנא

ביוגרפיה

כהנא נולד בעיר קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בנם הבכור של חנה בת ר' יעקב שפטל מברדיצ'ב והסופר והחוקר אברהם כהנא, מתרגם הספרים החיצוניים. קיבל חינוך עברי, והחל לצייר בגיל צעיר.
בשנת 1921, לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית, עברה המשפחה לפולין, וכהנא הצטרף לוועד אמני הגרפיקה היהודים בוורשה הבירה. בשנת 1922 הוזמן לאייר את ספר הילדים "ארבעה תישים" לבנציון רסקין בהוצאת "תרבות". רישומיו הופיעו גם במקראה "לשון וספר" מאת יעקב פיכמן.
בשנת 1923 עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. כהנא נסע ללמוד אדריכלות באירופה: למד בבית הספר הממלכתי הגבוה לאדריכלות ברומא (1925–1927), בפקולטה להנדסה בפוליטכניקום הגרמני בפראג (1928) ובאוניברסיטת לונדון, שם הוסמך לאדריכלות בשנת 1933 והיה חבר המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (Royal Institute of British Architects,‏ RIBA). הוא החל לעסוק במקצועו בלונדון בטובי המשרדים.
ב-1925 השתתף בתערוכת האמנים העבריים במגדל דוד בירושלים.
לאחר מכן עבד במשרדו של האדריכל הנודע אריך מנדלסון בירושלים באמצע שנות ה-30, עד 1938, אז פרש והקים משרד פרטי בתל אביב.
היה נשוי לתמרה ברקוביץ, בתו היחידה של הסופר והמתרגם יצחק דב ברקוביץ ונכדתו של שלום עליכם.
אוריאל כהנא נפטר בתל אביב בסוף קיץ 1965, בגיל 62. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
צ'ארלס דאנס

ביוגרפיה

וולטר צ'ארלס דאנס נולד בעיר רדיץ' בווסטרשייר שבאנגליה. אמו אלינור פרקס הייתה טבחית ואביו וולטר דאנס היה מהנדס. לפני שפנה לקריירת משחק למד עיצוב גרפי בקולג' לאומנות של פלימות'. מ-1970 עד לשנת 2004 היה נשוי לג'ואנה, ולזוג שני ילדים אוליבר ורבקה. כיום דאנס מתגורר בלונדון.
בשנות ה-70 היה דאנס חבר ברויאל שייקספיר קומפני (RSC), והופיע ברבות מההפקות של הלהקה בלונדון ובסטרטפורד על נהר אייבון. ב-1989 חזר והופיע עם הלהקה בתפקיד הראשי במחזה קוריולנוס בסטרטפורד ובניוקאסל, וב-1990 בתיאטרון ברביקאן שבלונדון. ב-2007 הופיע בתפקיד איש אוקספורד ק. ס. לואיס, בהפקה מחודשת של "ארץ הצללים" מאת ויליאם ניקולסון וזכה לביקורות נלהבות.
בטלוויזיה הופיע לראשונה ב-1974 אך פריצת הדרך הגדולה שלו הייתה ב-1984 עם השתתפותו בסדרת הטלוויזיה עטורת השבחים היהלום שבכתר, עיבוד לרומנים של פול סקוט. בעקבות הסדרה זכו להכרה גם השחקנים ג'רלדין ג'יימס וארט מאליק. עוד הופיע בדרמות טלוויזיוניות כגון " Murder Rooms", "רבקה" בתפקיד מקסים דה-וינטר, פנטום האופרה, "Fingersmith" ובסדרה "בית קדרות" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס בתפקיד טלקינגהורן עליו היה מועמד לפרס אמי.
דאנס הופיע גם בסרטי קולנוע רבים ביניהם "הרבה ולא כלום" עם מריל סטריפ, "נער הזהב" עם אדי מרפי, "תשוקות באפריקה" לצד גרטה סקאקי, "בוקר טוב בבילוניה", "האי של פסקלי", "הנוסע השמיני 3", "אחרון גיבורי הפעולה", "הילארי וג'קי", "פארק גוספורד", "בריכת שחייה" עם שרלוט רמפלינג, ובסרטו של וודי אלן "סקופ". ב-1981 הופיע דאנס בתפקיד קטן בסרט "לעינייך בלבד" מסדרת סרטי ג'יימס בונד, וב-1989 גילם את דמותו של איאן פלמינג, יוצרו של ג'יימס בונד, ב"גולדן איי" סרט טלוויזיה על חייו של פלמינג.
בשנת 2004 יצא סרט הבכורה שלו כבמאי וכתסריטאי, "גברות בלוונדר" בכיכובן של ג'ודי דנץ' ומגי סמית'. דאנס קיבל את אות האימפריה הבריטית (OBE) ב-17 ביוני 2006.
דאנס מגלם את דמותו של טיווין לאניסטר בסדרת הטלוויזיה משחקי הכס המבוססת על סדרת ספרי הפנטזיה "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. דאנס היה מועמד מועדף על המפיקים, והתפקיד הוצע לו בעת צילומי "Your Highness" בבלפסט.
ב-2012 השתתף דאנס במיני סדרה הטלוויזיונית "מדינה סודית" בתפקיד ג'ון הודר.
בינואר 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "מלחמת האופל: מלחמת דמים", הסרט הוא החמישי בסדרה. שם שיחק לצד קייט בקינסייל, תיאו ג'יימס ובראדלי ג'יימס.
ב-2019 שיחק את אלן ג'ונה בסרט גודזילה: מלך המפלצות.
מרדכי זיסמן

מרדכי (מוּני) זיסמן (12 בינואר 1921 - 17 באוגוסט 2010) אסיר ציון ופעיל של גורדוניה ברומניה, סופר ומהנדס העיר חולון (1986-1974).
נולד בשנת 1921 בעיירה דומברובני שבבסרביה, בן לשיינה־רחל ושמשון זיסמן והאח הצעיר לשלוש אחיותיו: סוניה, אסתר ויהודית.
לאחר סיפוח בסרביה לברית המועצות ב-1940, נשלח על ידי מוסדות התנועה הציונית גורדוניה בבוקרשט לפעילות בשטח הכבוש. שנה לאחר מכן נאסר בקישינב על ידי הNKVD בעוון פעילותו הציונית־מחתרתית, ונשלח למאסר למשך עשר שנים בבתי סוהר ובמחנות העבודה בסיביר. לאחר שחרורו רותק למשך שש שנים נוספות לכפר דולגי-מוסט Долгий Мост.
בשנת 1972 עלה לישראל עם אשתו, שרה, ושני ילדיהם.
עבד כמהנדס העיר חולון בין השנים 1974 ל-1986 (עד ליציאתו לגמלאות).
בשנת 1994 הוציא את ספרו הראשון "גשר ארוך" המגולל את דרך החתחתים שעבר עד שזכה לעלות לארץ ישראל. זהו גם פירוש שמו של הכפר אליו רותק לאחר שחרורו, ובו הקים את משפחתו.
בשנת 2001 הציא לאור את ספרו השני "השלטון והעיור (אורבניזציה) בארץ ישראל ובמדינת ישראל" העוסק בפיתוח עירוני לאורך ההיסטוריה היישובית של ארץ ישראל.
אנלציט

מקור ותפוצה

האנלציט מופיע כמינרל עיקרי בבזלת אנלציטית ובסלעי יסוד בסיסיים אחרים כדוגמת פונוליט. הוא נוצר גם בחללים ובווסיקולות של סלעי יסוד עניים בסיליקה יחד עם פרהניט, קלציט, וזאוליטים. האנלציט נוצר גם בקרקעית אגמים כתוצר התמרה של פירוקלסטים או חרסיות, באבני חול ובאבני טין.
מקומות בהם ניתן למצוא אנלציט כוללים את איי הציקלופים (Isole dei Ciclopi) מזרחית לסיציליה ובנפת טרנטו שבצפון איטליה; העיירה פלינדרס (Flinders) במדינת ויקטוריה באוסטרליה ;איי קרגלן באוקיינוס ההודי ;בימת סופיריור במחוז קופר שבמדינת מישיגן, בהר ברגן בניו ג'רזי ובעיירה גולדן במדינת קולורדו בארצות הברית ;בכף בלומידון בנובה סקוטיה ובאזור הר סנט-אילר (Mont Saint Hilaire) שבפרובינציית קוויבק בקנדה; ובאיסלנד.
קשרי מקסוול

יחסי מקסוול או קשרי מקסוול הם סדרה של משוואות תרמודינמיות הקושרות בין גדלים תרמודינמיים שונים. את הקשרים ניתן לגזור מתוך ההגדרות של הפוטנציאלים התרמודינמיים. יחסי מקסוול נקראים על שמו של הפיזיקאי בן המאה ה-19, ג'יימס קלרק מקסוול.
יחסי מקסוול הם שיוויונים מתמטיים בין נגזרות שניות של הפוטנציאלים התרמודינמיים. גזירתם נובעת מעקרון מתמטי גרידא: סדר הגזירה של פונקציה אנליטית לפי שני משתנים אינו משנה את הנגזרת המעורבת. באופן כללי, אם  הוא פוטנציאל תרמודינמי, ו- ו- הם שני משתנים טבעיים שלו, אז יחס מקסוול המתאים לאותו פוטנציאל ולשני המשתנים הוא:
כאשר הנגזרות החלקיות מבוצעות כאשר כל יתר המשתנים הטבעיים האחרים נותרים קבועים. ניתן לראות כי עבור כל פוטנציאל תרמודינמי בעל n משתנים טבעיים, ניתן לגזור  יחסי מקסוול מתאימים.

יחסי מקסוול כלליים

יחסי מקסוול שלעיל אינם בשום פנים יחסי מקסוול היחידים. כאשר מערבים במשוואות התרמודינמיות משתנים טבעיים נוספים, כמו מספר החלקיקים, ניתן להסיק יחסי מקסוול נוספים. לדוגמה, עבור גז המורכב מיסוד יחיד, מספר החלקיקים N הוא גם כן משתנה טבעי של ארבעת הפוטנציאליים התרמודינמיים שהוזכרו. כך, יחס מקסוול עבור האנתלפיה ביחס ללחץ ולמספר החלקיקים יהיה:
כאשר μ הוא הפוטנציאל הכימי. יתר על כן, קיימים פוטנציאליים תרמודינמיים נוספים (אם כי פחות נפוצים), שגם עבורם ניתן לגזור יחסי מקסוול.
הודו במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

במדליה הפאראלימפית הראשונה זכתה הודו במשחקי אולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) כאשר השחיין פטקאר זכה במדליית הזהב במקצה ל-50 מטרים בסגנון חופשי (קטגוריה 3) כשקבע שיא עולם של 37.331 שניות.
לאחר שנעדרו משתי אולימפיאדות נכים, חזרה הודו והשתתפה באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984). במשלחת בלט האתלט ג'וגינדר סין בדי שזכה במדליית הכסף בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה L6) עם תוצאה של 10.08 מטרים, במדליית ארד בהטלת כידון עם 34.18 מטרים, ובמדליית ארד נוספת בזריקת דיסקוס עם תוצאה של 28.16 מטרים.
המשלחת ההודית נאלצה לחכות עד לאולימפיאדת הנכים אתונה (2004) בטרם זכתה במדליה פאראלימפית נוספת. באתונה זכתה הודו במדליית זהב בהטלת כידון ומדליית ארד בהרמת כוח.
דיוויזיית הפרשים של המשמר (האימפריה הגרמנית)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה מונה אדולף פון שטורק. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים הראשון, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה השלישית. בדצמבר של אותה שנה היא הועברה לכוחות משמר הגבול, והוצבה על הגבול עם הולנד. ב-30 ביוני 1915 הועברה לחזית המזרחית. הדיוויזיה עברה ארגון מחדש במהלך המלחמה, ובהדרגה הפכה בפועל לדיוויזיית חי"ר מוחלשת. באפריל 1918 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, ולחמה במסגרת קורפוס המילואים השישי אשר היה חלק מהארמייה הראשונה. הדיוויזיה פורקה עם סיום המלחמה.