google/wiki40b huggingface dataset:
זארה טינדל

ביוגרפיה

זארה אן אליזבת פיליפס נולדה בבית החולים סנט מרי בפדינגטון, לונדון, בתם השנייה של הנסיכה אן ושל קפטן מארק פיליפס. אחיה, פיטר פיליפס, נולד ארבע שנים לפניה.
בתור נכדתה של המלכה מצד אמה, טינדל לא נחשבת לנסיכה ולא נושאת בכל תואר מלכותי אחר - אמה ביקשה שלא יינתנו לילדיה תארים וחובות מלכותיים. בשנת 1992 התגרשו הוריה, ואביה נישא בשנית. לטינדל שתי אחיות נוספות שנולדו לאביה מנשים שונות.
מגיל צעיר הצטיינה טינדל בספורט, במיוחד בהוקי, באתלטיקה וברכיבה על סוסים, ענף שבו ייצגה את אנגליה בתחרויות שונות. טינדל זכתה בתארים שונים באליפויות רכיבה שונות, ובשנת 2006 נבחרה על ידי ה-BBC כ"אישיות הספורטיבית של השנה". באליפות אירופה ב-2005 בבלנהיים זכתה במדליות זהב במקצה האישי ובתחרות הקבוצתית, ובאליפות העולם ב-2006 באאכן, גרמניה זכתה במדליית זהב אישית ובמדליית כסף קבוצתית. באליפות אירופה ב-2007 בפרטוני דל ויוורו, רומא, איטליה, זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. באולימפיאדת לונדון ב-2012 זכתה במדליית כסף בתחרות הרכיבה הקבוצתית.
טינדל למדה פיזיותרפיה באוניברסיטת אקסטר.
ביולי 2010 הושק קו בגדי ספורט בעיצובה, שנשאו את השם ZP176 - לפי מספרה של טינדל בעת ייצוג אנגליה בתחרות הראשונה שבה השתתפה.
בדצמבר 2010 הודיע ארמון בקינגהאם על אירוסיה של טינדל לבן זוגה בשנים האחרונות, שחקן הרוגבי מייק טינדל. השניים נישאו ב-30 ביולי 2011 בסקוטלנד. ב-17 בינואר 2014 נולדה לשניים בת, מיה טינדל. ב-18 ביוני 2018 נולדה בתם השנייה לנה.
ניפיסינג סילס

ניפיסינג סילס (Nipissing sills) הוא מחדר פלוטוני רדוד ונרחב – מתחם סילים המצוי באונטריו, קנדה.
המחדר הוא חלק ממשטח בזלת נרחב שנוצר באירוע הגעשי "אונגבה" (Ungava event) והוא מצוי בשוליים הצפוניים של אגן סדברי (Sudbury Basin) – מכתש הפגיעה השני בגודלו בעולם, שנוצר לפני כ-1,850 מיליון שנים.

מאפיינים

המחדר מהווה מקבץ של סילים בשוליים הדרומיים של קראטון סופיריור בשילד הקנדי, שחדרו לשכבות סלעי משקע וסלעי תשתית.
כיוון הסילים מצפון-מזרח לדרום-מערב, ורוחבם אינו עולה על 460 מ'.
הסילים מוגדרים כמורכבים מדיאבז – סלע תת-געשי שהרכבו דומה לגברו ולבזלת. הרכבם המינרלוגי של הסלעים מזהה אותם כגברו עתיר הורנבלנדה ובזלת תולאיטית.

היווצרות

המחדר נוצר בפלאופרוטרוזואיקון וגילו 2,217-2,210 למ"ש.
בסלעי הדיאבז בחלקו הדרומי של המחדר זוהה מעוות מאוחר, ומחשופיהם מקבילים לציר הקימוט של הסלעים אליהם חדרו. עם זאת, מחקר אחר טוען כי אף שהאזור היה נתון לאורוגנזה מראשית הארכאיקון, סיל ניפיסינג נוצר לאחר תהליכי קימוט והעתקה של סלעי התשתית.
המחדרים לא נוצרו בהזנה ישירה מתוך תא מאגמה, אלא בהזנה צדית-אופקית באמצעות נחילי דייקים, שמקורם המעטפתי 1,300 ק"מ צפונית-מזרחית לסילים. דייקים אלה יצאו ממקור משותף ושלחו מעין "קרניים" שהזינו את הסילים.
הסילים מציגים שלושה כיוונים פלאומגנטיים מובהקים המצביעים על שלושה אירועי חדירה נפרדים. תמיכה לכך נמצאה בהתמרת מגע בשולי הסלעים אליהם חדרו, המוכיחה שהכיוונים הפלאומגנטיים הם אכן ראשוניים.
בית כנסת היזדים

היסטוריה

בית כנסת היזדים הוקם בכ"ד באלול תשכ"א על ידי עולי פרס מהעיר יזד ביוזמתו של רבי מאיר רפאל במטרה לאחד את כל אנשי העדה שבאותו הזמן התפללו בבתי כנסיות אחרות בשכונת הבוכרים. בית הכנסת ממוקם בשכונת הבוכרים ברחוב אדוניהו הכהן 26. הכסף לבניית בית הכנסת הגיע מאנשי העדה, על אף שמצבם הכספי לא אפשר זאת.
במשך עשרות שנים העביר הרב עובדיה יוסף שיעור בבית הכנסת בכל מוצאי שבת (בשנותיו האחרונות נמסר השיעור מביתו עקב מצבו הבריאותי).השיעור הועבר בשידור לווין על ידי ארגון דר וסוחרת וזכה לתפוצה רחבה. כיום נמסר השיעור על ידי בנו, הראשון לציון הרב יצחק יוסף בבית הכנסת בכל מוצאי שבת. בכל שבוע לפני השיעור מוסר "הרב המקדים" (כל שבוע רב אחר) שיעור במשך כחצי שעה.
בבית הכנסת מתקיימים תפילות ושיעורי תורה במשך כל שעות היממה מניין אחר מניין (שטיבלך). מתקיימים גם שיעורי תורה בכל שעות היממה ושיעור מרכזי בכל ערב מפי רב בית הכנסת הרב יוסף שרגא בענייני הלכה ואקטואליה.
בשבתות וחגים מתפללים במניין המרכזי שבבית כנסת עם רב בית הכנסת שהוא גם החזן והקורא בתורה.
במקום יש גם כולל יום שלם של 30 אברכים של הרב יוסף שרגא, קופת גמילות חסדים לנזקקים, שיעורים לילדים, תהילים לילדים בכל שבת ואולם שמחות.
בבית הכנסת נערכת מדי שנה ערב כ"ח בחשון הילולה למקובל מולא אור שרגא (נפטר בשנת תקנ"ד, 1794), שהיה מנהיג קהילת היזדים בעיר יזד במאה ה-18, בהשתתפות רבני ועסקני הקהילה.
מוות תאי מתוכנת

היסטוריה

את המונח "מוות תאי מתוכנת" טבעו לראשונה ב-1964 בהקשר של התפתחות של תאי חרקים, שמונה שנים לפני טביעת המושג "אפופטוזה". "מוות תאי מתוכנת" הפך בהמשך למושג הכללי יותר. המחקר הראשון לגבי המנגנון המניע את התהליך נעשה בשנת 1988 ומצא את משפחת ה-Bcl-2. מוות תאי מתוכנת נעשה עם השנים למושא למחקר מתמשך, דבר שזיכה את חוקריו הראשונים, סידני ברנר, ג'ון סלסטון ורוברט הורביץ בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2002.
אלקטס הראשון, מלך מוקדון

אלקטס הראשון (ביוונית: Ἀλκέτας) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-6 לפנה"ס.

ביוגרפיה

אלקטס היה בנו של אארופוס הראשון, ועלה לשלטון לאחר מותו. הוא שלט 18 שנים, וירש אותו בנו אמינטס הראשון. תקופת שלטונו הייתה ככל הנראה ללא אירועים מיוחדים, שכן יוסטינוס כלל לא מזכיר אותו ברשימת מלכי מוקדון שלו.
בולנט אג'וויט

חייו האישיים

אג'וויט נולד באיסטנבול לאב שהיה פרופסור לרפואה משפטית באוניברסיטת אנקרה. בשנת 1944 הוא סיים את לימודיו בבית הספר האמריקאי "רוברט סקול" והחל לעבוד כמתורגמן במשרד הראשי של לשכת העתונות. הוא נישא לבת כיתתו רשאן אראל ב-1946. באמצע שנות החמישים הוא נסע לארצות הברית הודות למלגה שקיבל ממחלקת המדינה שלה, ועבד כעיתונאי בשני עיתונים בצפון קרוליינה.
אג'וויט לא היה רק פוליטיקאי אלא גם סופר, משורר ומתרגם. הוא למד סנסקריט, בנגלי ואנגלית ותרגם את כתביהם של רבינדרנת טאגור, ט.ס. אליוט וברנרד לואיס לטורקית. העובדה שלא למד מעולם באוניברסיטה לא פגמה באיכות תרגומיו, אם כי מנעה ממנו להתמודד למשרת נשיא טורקיה.

בפוליטיקה

אג'וויט נבחר לאספה הלאומית הגדולה של טורקיה בפעם הראשונה ב-1957. בין השנים 1961–1965 היה שר העבודה ותרם להסדרת הזכות להתאגדות ולשביתה בחוק. ב 1966 היה למזכ"ל מפלגת העם הרפובליקאית. בשנת 1971 התפטר ממשרתו במחאה על החלטת מפלגתו לתמוך בממשלה זמנית שנוסדה בשל הפיכה צבאית. שנה לאחר מכן הוא ירש את איסמט אינני בראש מפלגתו והיה לראש ממשלת קואליציה עם מפלגת ההצלה הלאומית של ארבקאן. ממשלה זו זכורה ביותר בשל הוראתה לפלוש לקפריסין ב-20 ביולי 1974. 
בהפיכה צבאית שהוביל הגנרל קנן אוורן הודח אג'וויט ממשרת ראש הממשלה ב-12 בספטמבר 1980. משאל עם שנערך ב-1987 הסיר את האיסור על השתתפותו בפוליטיקה והוא היה ליו"ר מפלגת השמאל הדמוקרטי, במקום אשתו. מפלגה זו לא נכנסה לפרלמנט בבחירות 1987 ובבחירות 1991 זכתה ב-7 מושבים בלבד. בחירות 1995 היו מוצלחות יותר ואז זכתה מפלגתו ב 75 מושבים מתוך 550. אג'וויט היה לסגן ראש הממשלה בממשלתו האחרונה של מסוט ילמז. בשנים 1998–1999 הוא היה לתקופה קצרה ראש הממשלה בפועל עד לבחירות 1999. לפני בחירות אלה נתפס עבדוללה אג'לאן, מנהיג ה-PKK, והדבר העלה את האהדה לאג'וויט והקנה למפלגתו את מספר המושבים הרב ביותר בפרלמנט. אג'וויט כיהן בפעם האחרונה כראש ממשלה בקואליציה עם מפלגת המולדת של ילמז ועם מפלגת התנועה הלאומית של בהצ'לי.
ממשלתו האחרונה ביצעה מספר רפורמות לייצוב כלכלת טורקיה והכינה את הקרקע לשיחות עם האיחוד האירופי. עם זאת, הקשיים ביישום הרפורמות קרעו קרעים בקואליציה של אג'וויט והכריחו אותו לפזר את ממשלתו ולערוך בחירות חדשות בשנת 2002. בבחירת אלה כבר היה ברור שאג'וויט זקן ותשוש, ומפלגתו לא נכנסה כלל לאספה הלאומית. הוא פרש מהפוליטיקה ב-2004.
ב-18 במאי 2006 נתקף בשבץ מוחי ואושפז בבית החולים הצבאי גולנה באנקרה כשהוא בתרדמת. הוא מת ב-5 בנובמבר אותה שנה בשל כשל נשימתי בעודו חסר הכרה. לווייתו נערכה שישה ימים לאחר מכן, והוא נקבר בבית העלמין הממלכתי של טורקיה באנקרה, בלוויית ענק שהשתתפו בה כמיליון איש.
פדריק דקרס

ביוגרפיה

דקרס נולד וגדל בקינגסטון.

אלוף עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2012 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס (1.75 ק"ג) בתוצאה של 62.80 מטר.

אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.80 מטר. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג בסוף אוגוסט הוא סיים במקום שביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.22 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 65.77 מטר ועלה ראשון לשלב הגמר.

2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 34 והאחרון בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.69 מטר.

2017

בתחרות שנערכה בקינגסטון ב-15 באפריל 2017 קבע דקרס בהדיפת כדור ברזל שיא איש חדש של 20.46 מטר. באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.83 מטר.

אלוף משחקי חבר העמים

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, אוסטרליה בשנת 2018 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא משחקים חדש של 68.20 מטר. בגביע העולם הביניבשתי שנערך באוסטרבה, צ'כיה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.97 מטר.

2019

בתחרות שנערכה ברבאט, מרוקו במסגרת ליגת היהלום ב-16 ביוני 2019 ניצח דקרס בזריקת דיסקוס בתוצאת השנה בעולם, בשיא ליגת היהלום ובשיא ג'מייקה חדש של 70.78 מטר, לפני דניאל סטול משוודיה (69.94 מטר) ולוקס וייסהיידינגר מאוסטריה (68.14 מטר).

סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכה דקרס במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.94 מטר, אחרי דניאל סטול (67.59 מטר) ולפני לוקס וייסהיידינגר (66.82 מטר).
ג'רי גולדסמית'

קורות חיים

ג'רי גולדסמית' החל את הקריירה הענפה שלו, הכוללת מאות סרטים וסדרות טלוויזיה, עוד בשנות ה-50 המוקדמות. הוא נולד בלוס אנג'לס ולמד מוזיקה עם יעקב גימבל והפסנתרן-מלחין-מוזיקאי מריו קסטלנואובו טדסקו. הוא התאהב בהלחנת מוזיקה לאחר צפייה בסרט 'Spellbound' ("בכבלי השיכחה"), ב-1945. את לימודיו עשה באוניברסיטת דרום קליפורניה אצל מיקלוש רוז'ה זוכה האוסקר. ב-1950 התקבל לעבודה ובתחילה עבד כפקיד הקלדה ב-CBS אך בהמשך התקדם לעבודה בשידורי רדיו חיים, והלחין תסכיתים. בהמשך החל להלחין פסקולים לסדרות טלוויזיה ובהם ל"אזור הדמדומים" (1959).
הקריירה שלו המריאה בשנות ה-60 עם מספר רב של סרטים שהגיעו להצלחה ושעליהם שקד, בהם סרטו של ג'ון יוסטון - "פרויד" (1962), אשר הביא לו מועמדות ראשונה לפרס האוסקר כן הלחין את הפסקול לסרט "חמש נזירות וגבר אחד" (1963) והיאנגצה הגועש. גולדסמית' היה חדשן ובעבודתו שילב אלקטרוניקה שהעניקה לעבודתו רב צדדיות רבה שזכתה להצלחה, לדוגמה בסרט "כוכב הקופים" המקורי שיצא ב-1968. בנוסף נהג להלחין מוזיקה קצבית, עם הרבה כלי נשיפה ותופים, דבר שהיקנה לפסקוליו ממד מאיים ומסתורי, בשל כך נודע גולדסמית' כמלחין של סרטי מדע בדיוני וסרטי מלחמה.
סמנאן (מחוז)

גבולות

מחוז סמנאן נמצא כולו בתוך איראן וגובל עם המחוזות: קום, טהראן, מאזנדראן, גולסתאן, צפון ח'וראסאן, ח'ראסאן רזאווי, דרום ח'וראסאן ואספהאן.

אגמים

במחוז סמנאן שני אגמי מלח. אגם נמכ (Namak Lake) - אגם מלח שהיה חלק מים שהתייבש מתקופת הפליסטוקן השוכן בקצה המערבי של המחוז. האגם נפרש על עוד שני מחוזות, מחוז קום ומחוז אספהאן. שטחו כ-690 קמ"ר.
אגם חאג' עלי-גולי (Haj Aligholi) – אגם מלח הנמצא באזור הצפון–מערבי של המחוז.

פארקים לאומיים

הפארק הלאומי ח'אר תוראן (Khar Turan National Park) - נמצא בצפון המחוז ומשתרע על פני 1,400,000 דונמים (1,400 קמ"ר). חלק קטן מהפארק נמצא בשטח מחוז גולסתאן. הפארק הוא בית גידול לאוכלוסייה מצומצמת של נמרים פרסיים ויש בו גם ריכוז גדול של איילות הודיות .
הפארק הלאומי מדבר (Desert National Park) -  שטח הפארק מונה 44000 דונמים והוא ממוקם כ60 ק"מ דרומית-מזרחית לטהרן.  הפארק נפרש על גבי ארבעה מחוזות, קום, טהרן, אספהאן וסמנאן. בעבר שימש הפארק מרחב מחיה עבור זברות אך הן נעלמו מהאזור ואף פרט לא נצפה כבר הרבה שנים. הפארק הוא אזור מחיה עבור מגוון רב של יונקים כגון נמר פרסי, צבוע מפוספס, קרקל, זאבים, שועלים, תנים, עזים וכבשי הר פראיות. ציפורים כגון חוגלות מקננות בפארק במשך כל השנה ואילו רק בעונות מסוימות מגיעות ציפורי הפלמינגו לקנן בה.

נגישות

המרחק בין בירת מחוז סמנאן, סמנאן – אל בירת איראן, טהרן  הוא כ-230 קילומטרים. את הדרך אפשר לעבור אך ורק עם כלי רכב דרך כביש 44, משך זמן הנסיעה הוא כשלוש שעות.
הקורפוס ה-42 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-29 בינואר 1940, וכמפקדו מונה ולטר קונצה. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית, ובשלב השני כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן כחלק מהארמייה התשיעית. באמצע יולי הועבר הקורפוס לקבוצת ארמיות צפון, כחלק מהארמייה ה-16 ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18. ב-10 באוקטובר 1941 מונה הנס פון שפונק למפקד הקורפוס, וב-20 באוקטובר הועבר הקורפוס לחלקו המזרחי של חצי האי קרץ', תחת פיקוד הארמייה ה-11. מנשטיין היה עסוק במתקפה על סבסטופול והוציא לשם כך כוחות מהקורפוס ה-42, עד שנשארו לפקודת הקורפוס רק הדיוויזיה ה-46 ושתי בריגדות רומניות.
ב-26 בדצמבר 1941 הנחיתו הרוסים כוח גדול בשלושה מקומות בחצי האי קרץ'. הקורפוס הצליח לחסל שני אתרי נחיתה רוסיים אבל ב-29 בדצמבר 1941 הנחיתו הרוסים 42,000 חיילים בפאודוסיה, בעורפו של פון שפונק. 
עם מתקפת החורף של ז'וקוב ומתקפות נוספות של הרוסים בקשו מפקדים גרמנים רשות לסגת. היטלר הוציא לפיכך ב-26 בדצמבר 1941 את "פקודת העמידה במקום" ובה אסר על כל נסיגה. "החיילים יילחמו עד האחרון שבהם וייצרו כיסי התנגדות עד שהלופטוואפה יצניח להם אספקה וכוחות נוספים יפרצו את הכיתור. העובר על פקודה זו יהיה צפוי לעונש מוות".
פון שפונק לא הצליח ליצור קשר עם מפקדו של פון מנשטיין שהיה עסוק במתקפה על סבסטופול. הוא חש שחלון ההזדמנויות שלו הולך ונסגר והוא ו-10,000 חייליו ייפלו בשבי וגורלם ייחרץ. הוא החליט על נסיגת הדיוויזיה ה-46. הם השאירו את הציוד הכבד כולל תותחים ונסוגו ברגל בקור של C°‏ 30- כעבור 46 שעות, ב-1 בינואר 1942 הם חברו לשאר הכוחות ויצרו קו הגנה שהדף שתי התקפות סובייטיות. בעקבות הנסיגה הודח פון שפונק, ופרנץ מאטנקלוט מונה למפקד הקורפוס. ב-24 באוגוסט 1942 הועבר הקורפוס לעתודת קבוצת ארמיות A, וב-21 באפריל 1943 הועברה תחת פיקוד פלגת הארמייה קמפף, ולחמה עימה בקרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק. ב-1 באוגוסט הפכה פלגת הארמייה להארמייה השמינית, וב-29 בספטמבר 1943 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית. הקורפוס ספג אבידות כבדות במהלך קרב דנייפר, והושמד כמעט כליל בקרב קורסון-צ'רקאסי.
הקורפוס הוקם מחדש על בסיס מפקדת הקורפוס ששרדה, והועמד תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית. ב-14 ביוני 1944 מונה הרמן רקנאגל למפקד הקורפוס, וב-23 בינואר 1945 מונה ארתור פינגר למפקד הקורפוס. הקורפוס לחם במהלך מבצע ויסלה-אודר, והושמד כליל ב-23 בפברואר.
ילקוט שמעוני

ילקוט שמעוני הוא לקט מדרשים קדומים על התנ"ך.
לא ידוע רבות על מחבר הילקוט או על זמן יצירתו. מדפיס הילקוט בוונציה בשנת 1566 רבי מאיר פרינץ, ייחסו לרבנו שמעון ראש הדרשנים מפרנקפורט, וכן ייחסו החיד"א בספרו שם הגדולים. לדעת החוקרים צונץ ואברהם אפשטיין הילקוט חובר בפרנקפורט בתחילת המאה ה-13.
מדרשי הילקוט מלוקטים מהתלמוד הבבלי והירושלמי, מהספרא המכילתא, מדרש רבה ומדרש תהילים, אבות דרבי נתן, פרקי דרבי אליעזר ומסכתות קטנות, פסיקתא ותנחומא ועוד מדרשים שנעלמו במשך השנים וזהו למעשה השריד היחיד שלהם, כדוגמת מדרש ויסעו, מדרש אספה, מדרש אבכיר, ספרי זוטא, והוא מקור מרכזי בשחזור אותם מדרשים אבודים.
פירוש על הילקוט, בשם "זית רענן", חיבר הרב אברהם גומבינר, בעל "המגן אברהם". הפירוש היה קיים בשלמותו רק בפני עצמו, אך בצמוד לילקוט נדפס ברוב המהדורות רק תקציר ממנו.
הילקוט נדפס לראשונה בשנת ה'רפ"א וזכה לכתריסר מהדורות מודפסות. בשנת תשל"ג (1973) החל מוסד הרב קוק להוציא לאור מהדורה מדעית של הספר בעריכת דוב היימן ויצחק שילוני. עד עתה (2015) יצאו לאור תשעה כרכים על התורה, ושני כרכים על נביאים. מבוא לספר מהרב בצלאל לנדוי נדפס בתחילת כרך ראשון על נביאים.
משנת 1998 החלה לצאת בירושלים, על ידי הרב רפאל לוין, מהדורה חדשה ומוערת, המביאה גם גרסאות של המכונה כתב יד אוקספורד של הילקוט, שהוא בכיר כתבי היד שלו, וכן לשאר המדרשים המובאים בילקוט. במהדורה זו מובא גם פירוש זית רענן השלם, שבמהדורות הקודמות נדפס רק תקציר שלו. עד היום הודפסו 13 כרכים, הכוללים את חמשת חומשי תורה ומגילות איכה, רות ואסתר.
קרלובו

היסטוריה

ראשית ההתיישבות המאורגנת במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובחפירות ארכאולוגיות שנערכו באזור ב-2005 נמצאו שרידי עיר מדינה, (פוליס), תראקית מרכזית. היישוב נכבש על ידי הרומאים במאה ה-1 ובהמשך עבר לידי האימפריה הביזאנטית. בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה הוקמה במקום מצודה בשם קוֹפְּסִיס אשר חוזקה והורחבה בימיו של סמילץ קיסר האימפריה הבולגרית השנייה. בסוף המאה ה-14 נכבשה המצודה והוחרבה על ידי צבאות האימפריה העות'מאנית. היישוב המודרני התרחב מהכפר סוּשִיצָה שהוקם ב-1483 לכדי עיירה מרכזית במחוז העות'מאני רומליה.
בקרלובו נולד לוחם החירות הבולגרי וסיל לבסקי ממובילי המאבק מול העות'מאנים לעצמאות בולגריה והיא הייתה מרכז תרבותי ופוליטי ללוחמי החופש הבולגרים. בראשית 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית שוחרר היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית והפך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין חלק מהמחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 סופחו שטחי רומליה המזרחית ובכלל זה העיר קרלובו לנסיכות בולגריה. בין 1953 ל-1962 שונה שמה של העיר ללבסקיגראד.

כלכלה

העיירה מפורסמת בשמן הוורדים המיוצר בה ומשמש לתעשיית התמרוקים. כמו כן קיימת תעשיית מזון ועיבוד עץ. בשטח הרשות המקומית מגדלים גם חיטה, שעורה ושיפון. בסמוך לעיר עובר הכביש המהיר E-78 המקשר אותה לבירה סופיה. תחנת הרכבת שבעיר מהווה צומת דרכים חשובה בקשר הרכבות בין הבירה סופיה לערי הים השחור כגון בורגס.

אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.4ᵒc וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ 0ᵒc בחודש ינואר ועד 23ᵒc בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 694 מילימטרים.
הראל גורדין

הרב ד"ר הראל גורדין הוא ר"מ במסגרות תורניות שונות ומרצה במכללות דתיות.

ביוגרפיה

בין השנים 1982–1987 למד בישיבת הכותל ובישיבת הר עציון. בין השנים 1987 - 1992 היה בגרעין המייסד ולמד בכולל אברכים ללימודי דיינות ורבנות בעתניאל, שלימים הפך לישיבת עתניאל, שם הוסמך לרבנות הרבנות הראשית לישראל. בין השנים 1992–2000 שימש כר"מ בישיבת אור עציון. בין השנים 1997–1998 שימש כראש תוכנית לבוגרות במדרשת נשמת. בין השנים 1998 - 2000 שימש כרב קהילה במושב השיתופי משואות יצחק. בין השנים 1998–2007 היה חבר בארגון הרבנים צהר. בין השנים 2000 - 2002 שימש כר"מ בישיבת אורות שאול בפתח תקווה, ובמקביל למד וקיבל תואר ראשון בתלמוד ומחשבת ישראל מהמכללה האקדמית הרצוג. 
בין השנים 2000–2007 שימש כרב שכונות מערב הרצליה: הרצליה פיתוח, הרצליה ב' ונוף ים. ב-2003 זכה במלגת שבתון של קרן אבי חי. בין השנים 2003 - 2005 למד וקיבל תואר שני בהצטיינות בתוכנית הבין-תחומית לפרשנות ותרבות באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2008 קיבל תואר דוקטור על עבודה בנושא "הלכה ופסיקת הלכה בעולם משתנה: עיון בין-תחומי בפסיקותיו של הרב משה פיינשטיין" בהנחיית הפרופסורים מנחם לורברבוים ומנחם מאוטנר בבית הספר לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. ובמהלך לימודיו זכה במלגת דיקן מדעי הרוח. 
בין השנים 2007–2010 שימש כראש בית המדרש של הכולל הציוני בניו יורק. בין השנים 2010 - 2013 שימש כמרצה בנושאים הלכה ואתיקה בעסקים במרכז האקדמי לב ובנושא מחשבת ההלכה במכללת ליפשיץ. בין השנים 2011 - 2013 שימש כמרצה בנושא יחסי דת ומדינה בישראל במרכז הבינתחומי הרצליה.
מלמד בישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן. בין השנים 2014-2017 שימש כר"מ בישיבת ההסדר בינות רעננה.
One More Night

קליפים

הלהקה פרסמה שני קליפים לשיר. הראשון היה קליפ ליריקה עם מילות השיר ששוחרר כשהשיר יצא לאור.
הקליפ הרשמי, בו מופיעים חברי הלהקה, שוחרר כשבוע לאחר מכן. הקליפ נפתח בתמונה של שני דגי זהב שוחים בקערה, לצד תמונות של משפחה, ונמשך לתוך בוקר בחיי משפחה אידיאלית: אמא, אבא ותינוקת. תוך כדי התמונות מחיי המשפחה מראים את האב (אדם לוין), מתאגרף שמתאמן ומשקיע בעבודתו. הוא יוצא לקרב חשוב, למרות שאשתו לא מרוצה, ובמקביל להתנהלות הקרב בזירה, האישה אורזת את חפציה. בסופו של דבר הוא מנצח בקרב, אך חוזר לבית ריק, ומגלה שאיבד את הדברים החשובים באמת בחיים. האישה והתינוקת נעלמו וכל מה שנשאר לו אלו הם שרידי המקצוע שלו - גביעים, חבל קפיצה, כמה תמונות ודג זהב בודד.
האישה בקליפ מגולמת על ידי השחקנית מינקה קלי והתינוקת היא לוסיה, בתו של מנהל ההופעות של הלהקה.
תגובת הילחם או ברח

תגובת "הילחם או ברח" (באנגלית: Fight or Flight; נקראת לעיתים "הילחם, ברח או קפא", באנגלית: Fight, Flight or Freeze) היא מונח מתחום הפיזיולוגיה והפסיכולוגיה המציין תבנית של שינויים גופניים, כחלק ממנגנון הישרדותי-אבולוציוני, אשר מכין את האדם או את בעל-החיים להתמודד פיזית עם איום או סכנה מיידית. באופן ספציפי יותר, ליבת יותרת הכליה מייצרת מפל הורמונלי המוביל להפרשת קטכולאמינים, במיוחד נוראדרנלין ואדרנלין. ההורמונים אסטרוגן, טסטוסטרון וקורטיזול, כמו גם המוליכים העצביים דופמין וסרוטונין, משפיעים גם על האופן שבו אורגניזמים מגיבים ללחץ.

תגובת מערכת העצבים

מערכת העצבים האוטונומית אחראית על ויסות פעולות שאינן מכוונות באופן מודע, כלומר אינן נתונות לשליטת התודעה ונמשכות גם כאשר אדם ישן או מחוסר הכרה (מאחר שהיא תחת שליטת החלקים הקדומים של המוח - המוח הקטן) ועיקר תפקידה לשמור על הישרדות האדם בסביבה משתנה; מצד אחד שמירה על בריאות הגוף, איזון פעילות מערכות הגוף ושימור אנרגיה לאורך זמן (מערכת העצבים הפאראסימפתטית, Parasympathetic) ומצד שני הכנת הגוף לפעילות הישרדותית קצרת זמן במחיר תשלום גבוה (מערכת העצבים הסימפתטית, Sympathetic).
מלבד ויסות הפעילויות הפיזיולוגיות הרצופות כגון נשימה ופעילות לב, עיקר אחריותה של מערכת העצבים הפאראסימפתטית (Parasympathetic) לשמור על איזון מערכות-הגוף כשגרה - על פעילות של שימור, עיכול, הפרשה, הגדלת מאגרי אנרגיה, התחדשות של תאים, הפרשת הורמונים של גדילה ומין ושל מערכת החיסון.
פעילויות אלה, עם כל חשיבותן להישרדות לטווח ארוך, אינן חשובות במקרה של סכנה הדורשת פעולה מידית, בין שבדרך ההימלטות מפני הסכנה או שבדרך העמידה אל מולה (רעיון זה הוא מקור המושג - "הילחם או ברח").
למען פעולה כזאת, במצב של לחץ או בעיתות חירום אל מול איום פתאומי וקיומי מערכת העצבים הסימפתטית (Sympathetic) אחראית להפעיל את תגובת "הילחם-או-ברח" המנתבת מחדש את מערכות הגוף לטובת ריכוז המשאבים אך ורק במערכות ואיברים החיוניים להכרעתו של המצב על חשבונן של מערכות שיגרה שאינן חיוניות להישרדות המיידית.
הכלי המרכזי שמפעילה מערכת העצבים הסימפתטית למטרה זאת היא מערכת האדרנל, בלוטות הממוקמות על הכליות, שדרך שחרור הורמונים שונים (קורטיקואידים) מביאות לאֶשֶׁד של שינויים קיצוניים בגוף; שינויים בזרימת הדם לטובת שרירי השלד בעבור השגת כוח ותגובה מהירה, הפסקת פעילויות העיכול, התחזוקה התאית והחיסונית, העלאת הדופק, לחץ הדם ורמת הסוכר בדם, כיווץ של כלי הדם בעור למניעת דימום, הרפיה של שרירי הנשימה, הפרשת אדרנלין, הרחבת אישונים ועוד.
לאדרנלין גם השפעות מנטליות וקוגניטיביות נרחבות. הוא פוגע בכושר הריכוז ומקשה על חשיבה צלולה ומעמיקה, וכן הוא מחדד את התפיסה החושית וגורם לאדם מודעות גבוהה יותר לתחושותיו הגופניות.

הפעלת יתר

הפעלת יתר של תגובת "הילחם או ברח" נחשבת לאחד הגורמים האפשריים להתפתחות דחק-כרוני (Chronic Stress), ולמחלות נלוות אליו כגון סוכרת, יתר לחץ דם ומחלות לב שונות.
טיילור קיטש

ביוגרפיה

קיטש נולד בעיירה קלונה שבקולומביה הבריטית, קנדה למשפחה נוצרית. הוריו התגרשו כשהיה בן שנה. יש לו שני אחים בוגרים ממנו ושתי אחיות חורגות הצעירות ממנו. בתחילת דרכו היה קיטש שחקן הוקי קרח מקצועי בקנדה, והוא שיחק בליגת ההוקי של קולומביה הבריטית (BCHL), אך עקב פציעה חמורה בברכו נאלץ לפרוש.
בשנת 2002 החליט קיטש לעזוב את קנדה ולעבור לניו יורק. הוא החל לדגמן בסוכנות הדוגמנות IMG עבור חברת "דיזל" וחברת אברקרומבי אנד פיץ', ובמקביל, עבד בתור מאמן כושר ודיאטן קליני.

קריירת משחק

בשנת 2006, הופיע קיטש בתפקיד אורח בסדרה "קייל XY" ובסרט האימה "הברית" לצד סבסטיאן סטן. לאחר מכן הוא החל לשחק בסדרה "אורות ליל שישי", בה גילם את שחקן הפוטבול טים ריגינס. הסדרה מבוססת על קבוצת הפוטבול "הפנתרים" מהעיר אוסטין שבטקסס. בזכות הסדרה הפך קיטש לשחקן נחשב בהוליווד והוא הוכתר במקום השני בקטגוריה ה"רווק המבוקש ביותר לשנת 2009" של מגזין "פיפל". הסדרה ירדה מהמרקע ב-2011.
ב-2006, הוא השתתף בסרטים "ג'ון טאקר מה זה גמור", "נחשים על המטוס" ו"הברית".
ב-2008 שיחק ב"גבעת גוספל" וב-2009 ב"אקס-מן המקור: וולברין". בשנת 2010, שיחק ב-"מועדון הבנג בנג"
בשנת 2012 שיחק את התפקיד הראשי בסרט "ג'ון קרטר". בנוסף באותה שנה שיחק בסרט "באטלשיפ" לצד ריהאנה ו"בלי חוקים" לצד בלייק לייבלי. בשנת 2013, הופיע בסרט "השורד האחרון" בכיכובו של מארק וולברג.
בשנת 2014 שיחק בתפקיד ברוס ניילס בסרט הטלוויזיה הלב הרגיל, ששודר ב-HBO, ובסרט "הפיתוי הגדול". ב-2015 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "בלש אמיתי" לצד וינס ווהן, קולין פארל ורייצ'ל מקאדמס. ב-2016 דיבב את הדמות הראשית בסרט האנימציה "בלינג בלינג". ב-2017 השתתף בסרטים "מתנקש אמריקאי" ו"רק האמיצים".
הצהרת חיפה (כנס בינלאומי לנשים מנהיגות)

הצהרת חיפה היא מסמך המסכם את עיקרי ההחלטות בכנסים הבינלאומיים לנשים מנהיגות, שמקיימת אחת לשנתיים סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל במרכז כרמל – המרכז הבינלאומי להכשרה ע"ש גולדה מאיר בחיפה מאז שנת 1961, שבה הוקם המרכז על ידי שרת החוץ דאז, גולדה מאיר.
הכנסים עוסקים בנושאים שעליהם הכריז ארגון האומות המאוחדות כבעלי חשיבות בינלאומית בתחום הפיתוח, בדגש על קידום מעמד הנשים בעולם, הן במדינות מתפתחות והן במדינות מפותחות. המשתתפות בכנסים אלה הן דמויות מפתח ונשים בכירות מהזירות הפוליטית, הכלכלית והחברתית מרחבי העולם.
בהצהרה, הנכתבת ומתפרסמת בארבע שפות (אנגלית, צרפתית, ספרדית ורוסית), מאמצות משתתפות הכנס עמדות משותפות בנוגע להחלטות ולמדיניות האו"ם, אשר מהוות בסיס לקריאה לפעולה מצד ממשלות העולם וארגונים בינלאומיים.
עוד מפרטת ההצהרה את הצעדים שיש לנקוט לשם מימוש החזון והמדיניות המוצהרת. טיוטת הצהרת חיפה מוגשת בעת סיום הכנס לנשיא המדינה במשכן הנשיא בירושלים.
מוריס עמנואל

חייו

מארי פרנסואה מוריס עמנואל נולד בבורגונדי וגדל בדיז'ון. הוא החל לשיר במקהלת קתדרלה בגיל שבע. נכנס לקונסרבטואר של פריז, שם למד קומפוזיציה אצל לאו דליב ויצר קשר עם קלוד דביסי, שלמד שם אף הוא.
עמנואל פיתח קריירה אקדמית ראויה לציון. הוא כתב בשנת 1895 מסה על המוזיקה של יוון העתיקה והתמנה לפרופסור לתולדות המוזיקה בקונסרבטואר של פריז בשנת 1909. בין תלמידיו שם היו אוליביה מסייאן ואנרי דיטייה. עמנואל התעניין בשירי עם, מוזיקה אוריינטלית ומודוסים אקזוטיים - השימוש שעשה במודוסים אלה בחיבוריו הבעית את דליב, שפסל אותו מלגשת לפרס רומא.
עוד שימש מנצח מקהלה בכנסיית סן-קלוטילד, שם היה שארל טורנמיר נגן העוגב, בשנים 1904 עד 1907.
יצירותיו כוללות אופרות על פי "פרומתאוס הכבול" ו"סאלאמין" של אייסכילוס, סימפוניות, רביעיות מיתרים ועוד מוזיקה קאמרית. בדומה לרבות מיצירותיו, שש הסונטינות שלו לפסנתר סולו מציגות את תחומי התעניינותו האקדמית. הראשונה יונקת מן המוזיקה של בורגונדי, בשנייה ממוזגת שירת ציפורים, השלישית מביאה נעימה עממית מבורגונדי כפרק הסיום שלה, הרביעית מכונה בכותרת משנה en divers modes Hindous ("במודוסים הינדים שונים").