שירלי ויליאמס

צעירותה ותחילת דרכה

וילאמס נולדה בלונדון בשנת 1930. אביה היה חוקר מדע המדינה ופילוסוף, ואמה, ורה בריטן הייתה פעילה פציפיסטית ופמיניסטית. וילאמס עצמה התחנכה בכמספר בתי ספר שונים. בזמן מלחמת העולם השנייה, היא התפנתה למינסוטה שבארצות הברית וחיה שם במשך 3 שנים. בצעירותה למדה וילאמס באוניברסיטת אוקספורד ואף שיחקה בתיאטרון למשך זמן קצר. היא אף שיחקה במחזהו של ויליאם שייקספיר "המלך ליר" בבימויו של טוני ריצ'רדסון. לאחר שוילאמס סיימה את התואר הראשון בכלכלה, פילוסופיה ופוליטיקה, היא לקחה חלק בתוכנית פולברייט. באמצעות תוכנית זו, וילאמס זכתה במלגה ולמדה באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. כשחזרה לבריטניה, היא החלה לעבוד כעיתונאית- בתחילה בדיילי מירור ולאחר מכן ב-Financial Times.

קריירה פוליטית

בשנים 1954 ו-1959 ניסתה וילאמס להיבחר לפרלמנט, אך ללא הצלחה. בשנת 1960 החלה לעבוד באגודה הפביאנית, ארגון סוציאל-דמוקרטית משפיע. בשנת 1964 הצליחה להיבחר לפרלמנט ובמהרה הפכה לשרה זוטרה בממשלה. בשנים 1974–1976 הייתה מזכירת המדינה להגנת הצרכן בממשלתו של הרולד וילסון. בשנת 1976 התמנתה לשרת החינוך בממשלת ג'יימס קלהאן. בזמן כהונתה כשרת החינוך, דגלה בביטול החינוך היסודי, ומעבר למערכת מקיפה.
בשנת 1979 הפסידה את מקומה בפרלמנט. לאחר ההפסד בבחירות, וילאמס עבדה כעיתונאית ב-BBC. במהלך עבודתה, וילאמס ראיינה אישים ידועים רבים, בהם קאנצלר גרמניה וילי ברנדט, ראש ממשלת בריטניה לשעבר מן המפלגה השמרנית אדוארד הית' ועמיתה שהודח זה עתה, ג'יימס קלהאן.
בשנת 1981 החליטה וילאמס לעזוב את מפלגת הלייבור מכיוון שלדעתה המפלגה הייתה שמאלית מדי. היא ועוד שלושה מחבריה החליטו להקים את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. אליהם הצטרפו עוד 28 חברי פרלמנט מהלייבור ועוד שמרן אחד. באותה השנה וילאמס נבחרה לפרלמנט והייתה לחברת הפרלמנט הראשונה שנבחרה מטעם המפלגה. היא איבדה את מושבה כשנתיים לאחר מכן, ב-1983. בשנת 1987 התמודדה על מקום בפרלמנט ללא הצלחה. לאחר מכן וילאמס תמכה באיחוד בין המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למפלגה הליברלית, איחוד שיצר את המפלגה הליברל-דמוקרטית.

פסק זמן מהפוליטיקה הבריטית

בשנים 1988–1993 נסעה וילאמס לארצות הברית על מנת ללמד באוניברסיטת הרווארד. בשנים אלו עזרה וילאמס בניסוח החוקות של דרום אפריקה, רוסיה ושל אוקראינה. בתקופה זו עמדה בראש פרויקט לקידום וביסוס הדמוקרטיה בארצות מזרח אירופה.
בשנת 1993 חזרה לבריטניה בעקבות כהונתה בבית הלורדים, אך המשיכה לשמור על קשר הדוק עם האוניברסיטה.

בית הלורדים וקריירה פוליטית מאוחרת

לאחר שסירבה בעבר להצעתו של ג'יימס קלהאן לחברות במסדר האימפריה הבריטית, וילאמס קיבלה ב-1 בפברואר 1993 את תואר האצולה "ברונית ויליאמס מקרוסבי". בשנים 2001–2004 הובילה את הליברל דמוקרטים בבית הלורדים. בתקופה זו הייתה וילאמס חברה גם במועצה ליחסי חוץ של האיחוד האירופי ועמדה בראש קרנות השקעה וכנציבת הוועדה הבינלאומית לאי-הפצת נשק גרעיני. בשנת 2007, עם הפיכתו של גורדון בראון לראש הממשלה, התמנתה וילאמס ליועצת בנושא הנשק הגרעיני. התנאי של וילאמס למינוי היה יכולתה להישאר עצמאית ובמפלגתה שלה.
בעמדותיה, וילאמס מתנגדת למערכות רווחה ציבורית רווחה, ביטוח בריאות ממלכתי ולנישואים חד-מיניים. בשנת 2016 פרשה מבית הלורדים ושנה לאחר מכן הצטרפה למסדר עמיתי הכבוד.

חיים אישיים

ויליאמס התחתנה פעמיים. בשנת 1955 התחתנה עם הפילוסוף ברנארד ויליאמס. ברנרד עזב את אוקספורד בגלל תפקידיה הפוליטיים של אשתו. הוא עבד באוניברסיטת לונדון, בקולג' האוניברסיטאי של לונדון וב-Financial Times. לפי ברנרד, הנישואים הצליחו מאוד בשנים אלו, ולזוג נולדה בת. למרות ההצלחה בשנים הראשונות של הנישואים, הקריירה הפוליטית של שירלי הפרידה בינה לבין ברנרד. בנוסף על כך, התקיים הבדל המובהק בערכיהם האישיים: למשל ברנרד היה אתאיסט ושירלי קתולית. בשלב מסוים ברנרד ניהל רומן עם אשתו של ההיסטוריון קוונטין סקינר. הזוג התגרש בשנת 1974.
בשנת 1987 וילאמס התחתנה עם פרופסור להיסטוריה מהרווארד בשם ריצ'רד נוישטט. הזוגיות החזיקה מעמד עד מותו של נוישטט בשנת 2003. כיום יש לוילאמס שתי בנות (אחת מהנישואים עם ברנרד ועוד בת חורגת מהנישואים עם נוישטט) ושני נכדים. וילאמס היא קתולית אדוקה, ומבקרת בכנסייה בכל יום ראשון.