google/wiki40b huggingface dataset:
קינגפישר (אונייה)

תולדותיה

האונייה הייתה בבעלות ערבים שהשתמשו בה להברחת סחורה גנובה ונתפסה בידי שוטרי מכס המנדט הבריטי והועמדה למכירה. היא נרכשה על ידי פעילים מהתנועה הציונית שגייסו כסף בקרב אמידי היישוב במטרה להקים צי עברי. מאיר גורביץ, ראשון מייסדי האגודה הימית "זבולון" היה נחוש להכשיר ימאים עבריים ופעל לרכישתה. האונייה נרשמה בשמה העברי 'ציפור הקרח'. 
גורביץ סבר כי אוניית לימוד תייצר הכנסה עצמית מדיג תוך כדי לימודי תורת הימאות והשיט. בחזונו ראה ימאים עברים מתפרנסים מהים, מייצרים מקומות עבודה נוספים, ותורמים בכך להתפתחותו הכלכלית של היישוב. היה זה ניסיון להמשיך ולקיים את בית הספר הימי יומי של האגודה הימית 'זבולון'. ציפור הקרח הועמדה לרשות תלמידי בית הספר עד שנסגר 'זמנית' מחוסר אמצעי מימון ובשל לחץ הפיכתו ל"מועדון שיט וספורט עממי עם בית ספר ערב לימאות". 
רב החובל אריה באייבסקי ממייסדי "זבולון", שימש בה כמפקד וכמורה לימאות ולשיט וכראש קבוצת הדיג כשותפו של גורביץ בכיבוש הים. באייבסקי, שהיה בעל חזון להקמת צי עברי במזרח התיכון, היה רוסי שערק מחיל הים הרוסי בו שירת על אוניית הקרב אברורה ובהמשך, אחרי שרות על אונייה אחרת עלה ערק ולאחר תקופה עלה לארץ ישראל בה נישא והתגייר. הוא ראה בכיבוש העבודה בים ניצול משאבי טבע שיביא לחיסכון גדול למשק העברי ביישוב, ולשחרור הסחר הימי העברי מתלותו בימאים ובכלי שיט זרים. תחת פיקודו כאיש תנועת בית"ר, עסקה האונייה גם בהבאת מעפילים והפליגה הלוך ושוב בציר ביירות-חיפה-יפו. 
ציפור הקרח הייתה בבחינת ניסיון הצלה של משימת כיבוש הים, אך לאסונם של היזמים ומפעילי האונייה, נשארה ברשותם רק חודשים ספורים ונטרפה בליל סערה על סלע אנדרומדה בחג פורים שנת 1933. על פי ההשערה לא נקשרה כיאות לרציף הנמל. אחרים סבורים שחבלי הקשירה לרציף הותרו מהמעגן בנמל יפו בפעולת חבלה מכוונת.
קריסטנה לוקן

ביוגרפיה

לוקן נולדה בגנט שבמדינת ניו יורק בארצות הברית ולה אחות בשם טניה. סביה וסבתותיה משני הצדדים נולדו בנורווגיה והיגרו לקהילה הנורווגית שבוויסקונסין. היא גדלה בחוות הפירות של הוריה בצפון ניו יורק. 
לוקן החלה את קריירת המשחק שלה בשנת 1994 וכיכבה במספר סרטי קולנוע. היא מפורסמת בעיקר בשל הופעתה כאנדרואיד T-X ("טרמינייטריקס") בסרט הקולנוע שליחות קטלנית 3 משנת 2003. בנוסף, היא הופיעה במספר תפקידים בסדרות טלוויזיה כ"מורטל קומבט: כיבוש", "ישנן בנות", "ילד פוגש עולם" ו"חסינת כאב", בה שיחקה בתפקיד הראשי.

חיים אישיים

לוקן היא ביסקסואלית מוצהרת, וגרמה לסערה ציבורית ראשונה לגבי מיניותה לאחר שנישקה את פינק בטקס פרסי המוזיקה במונטה קרלו.
ב-2008 נישאה לשחקן נוח דנבי, אך כשנה לאחר מכן הודיעה כי נפרדו.
חיים לייב פקריס

ביוגרפיה

פקריס נולד בקיץ 1908 בעיר אליטוס שבליטא, בן לשמואל, אופה, וחיה. הוריו של פקריס ואחותו הצעירה נספו בשואה.
בשנת 1924 סיים את לימודיו בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה.
דודו של פקריס, מקס בייקר, שהיגר לארצות הברית ועשה חיל בעסקיו, הזמין את פקריס ושני אחיו הצעירים ללמוד בארצות הברית. בשנת 1925 החל פקריס ללמוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, תחילה מתמטיקה ואחר כך מטאורולוגיה, ובשנת 1933 קיבל שם תואר דוקטור. כותרתה של עבודת הדוקטור שלו היא "The Development and Present Status of the Theory of the Heat Balance in the Atmosphere". עם תום לימודיו נישא ללאה קפלן. לאחר סיום לימודיו, התמקד פקריס בגאופיזיקה. במהלך מלחמת העולם השנייה עבד במחלקה למחקר צבאי באוניברסיטת קולומביה. בשנים 1945–1950 עמד בראש קבוצה לפיזיקה מתמטית. בתקופה זו עסק גם בהעברת עודפי ציוד צבאי ל"הגנה".
בשלהי 1945 נפגש חיים ויצמן עם פקריס והזמין אותו להקים את המחלקה למתמטיקה שימושית במכון זיו. בשנים 1946–1948 עבד במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, לצדו של ג'ון פון נוימן, על שיטות חישוביות לפתרון בעיות בפיזיקה. פקריס הציע לבנות במכון ויצמן (מכון זיו) מחשב – מכשיר שבאותם ימים עשה את צעדיו הראשונים, ונבנה רק במרכזי מחקר. ועדה שעם חבריה נמנו אלברט איינשטיין, ג'ון פון נוימן ורוברט אופנהיימר אישרה ב-1947 פרויקט זה, אף כי איינשטיין התפלא מדוע ארץ ישראל הקטנה והענייה זקוקה למחשב. על כך ענה לו ידידו פון נוימן, שמדען ברמתו של פקריס יכול לבדו לספק עבודה מדעית חשובה למחשב, בתפוסה מלאה.
בשנת 1948 עלה פקריס לישראל, הקים את המחלקה למתמטיקה שימושית במכון ויצמן למדע, ועמד בראשה עד לפרישתו בשנת 1973. ביוזמתו בנה צוות בראשותו של ג'רלד אסתרין את וויצק – המחשב הראשון בישראל, ואחריו שלושת מחשבי הגולם. עד להפעלת "ויצק" פעל במחלקה צוות של מפעילות מכונות חישוב, שערכו חישובים למען מחקריו של פקריס.
פקריס עסק בגאופיזיקה, בנושאי גאות ושפל וסייסמולוגיה ובנושאים נוספים. 
פקריס זכה באותות כבוד רבים על הישגיו המדעיים. הוא היה חבר האקדמיה הלאומית האמריקאית למדעים, האקדמיה הלאומית האיטלקית ובשנת 1961 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
בשנת 1958 זכה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים, ובשנת 1965 זכה בפרס רוטשילד.
בשנת 1974 העניקה לו אוניברסיטת קולומביה את פרס וֶטלֶסֶן (Vetlesen Prize), הפרס הבינלאומי החשוב בגאופיזיקה.
בשנת 1980 זכה במדליית הזהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה.
בשנת 1980 הוענק לו פרס ישראל בפיזיקה. בדברי חבר השופטים נאמר:
פרופ' חיים לייב פקריס הוא חוקר רב-צדדי, שעסק בתחומים רבים של המדעים המדויקים ובכל אחד מהם הגיע להישגים יוצאים מן הכלל. הוא נמנה עם גדולי העולם במתמטיקה שימושית (בתחומי המטאורולוגיה העיונית, יציבות הידרודינמית, התפשטות גלים אלקטרומגנטיים), ותרם תרומות מכריעות לפיזיקה של כדור הארץ מכניקה סטטיסטית ופיזיקה אטומית. בכל הנושאים האלה השיג תוצאות שהשפיעו רבות על התפתחות המחקר בעולם.
...
ביוזמתו של פקריס נבנה במחלקתו המחשב האלקטרוני הראשון בארץ (ויצק). מחשב זה פעל שנים רבות, ועליו התחנכו דורות של מפעילים ומתכנתים, שעברו אחרי כן לעבוד במחשבים אחרים ברחבי הארץ. בפעולה זו הניח פרופ' פקריס את התשתית לעידן המחשבים בישראל.
חיים לייב פקריס נפטר ברחובות ב-24 בפברואר 1993. עיריית רחובות קראה רחוב בעיר על שמו הנמצא בפארק תמ"ר.
קתלין סקוט

חייה

קתלין סקוט נולדה בשם אדית אגנס קתלין ברוס בנוטינגהמשייר, הצעירה באחד-עשר ילדים. היא למדה בבית הספר לאמנות סלייד בלונדון בשנים 1900 עד 1902 ואחר המשיכה את לימודיה ב"אקדמי קולארוסי" בפריז מ-1902 עד 1906. בתקופת לימודיה שם התיידדה עם אוגוסט רודן. עם שובה ללונדון, התוודעה אל ג'ורג' ברנרד שו, מקס ברבום וג'יימס מתיו ברי.

יצירותיה

שלושה מפסלי הראש-וחזה שלה מוצגים באוסף של גלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון, כמו גם שלושה-עשר דיוקנאות מצולמים שם.
קתלין סקוט פיסלה לפחות שני פסלים של בעלה הראשון, חוקר אנטארקטיקה רוברט פלקון סקוט, לאחר מותו. אחד הפסלים האלה ניצב בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד ואחר בכיכר ווטרלו בלונדון. לוח זיכרון לסקוט מתנוסס על הקיר החיצוני של מכון סקוט לחקר הקוטב בקיימברידג' עם פסל בשם "נעורים" (1920), שהמודל לו היה א. ו. לורנס, אחיו הצעיר של ט. א. לורנס, הוא לורנס איש ערב.
קתלין סקוט יצרה גם את פסלו של אדוארד סמית, רב החובל של הטיטניק, לאחר מותו. פסל זה מוצב בבייקון פארק, ליצ'פילד, אנגליה.
פסל בבית הספר אונדל, המוכתר בשם "הנני, שלחני" נחשב בטעות לדגם דמותו של פיטר סקוט.
כמו כן יצרה סקוט פסלון ארד של השחקן ההודי סאבו, שנגנב ונעלם.
אנדרטת זיכרון של צ'ארלס רולס מאת סקוט ניצבת על הטיילת בדובר.

חייה האישיים

קתלין סקוט נישאה לחוקר יבשת אנטארקטיקה רוברט פלקון סקוט ב-2 בספטמבר 1908. כעבור שנה נולד בנם, פיטר סקוט, שהתפרסם בתחומי השידור, הצפרות, הציור, סביבתנות וספורט. בשנת 1910 ליוותה את בעלה לניו זילנד עם צאתו במשלחת טרה נובה אל הקוטב הדרומי. ביוגרף של חוקר הארצות הנורווגי פריטיוף ננסן העלה השערה חסרת ביסוס, שבהיעדר בעלה ניהלה קתלין סקוט פרשיית אהבים קצרה עם החוקר הנורווגי, מדריכו של היריב של סקוט אמונדסן. בפברואר 1913, כשהייתה שוב בדרכה לניו זילנד לקדם את פני סקוט בשובו, נודע לקתלין סקוט על מותו באנטארקטיקה במרץ 1912.
ב-1922 נישאה קתלין סקוט לפוליטיקאי אדוארד הילטון יאנג. בנה השני, ויילנד הילטון יאנג (2009-1923) היה סופר ופוליטיקאי. בין נכדיה אמילי יאנג, אמנית, ולואיזה יאנג, סופרת.
כשבעלה השני קיבל את התואר "ברון קנט" ב-15 ביולי 1935, הייתה קתלין סקוט לברונית קנט.
ג'ורדן קלארקסון

נעורים וקריירת מכללות

קלארקסון נולד בטמפה שבפלורידה ועבר עם משפחתו לאוסטין ולסן אנטוניו שבטקסס. אביו מייק קלארקסון הוא אמריקאי אפריקאי ואמו אנט דייוויס היא ילידת הפיליפינים. בגיל צעיר התגרשו הוריו והוא גדל עם אמו וסבתו. שיחק כדורסל בנבחרת תיכון קארן וגנר בסן אנטוניו שניצחה ב-105 מ-119 משחקים בשלוש שנותיו בקבוצה. בשנתו האחרונה בתיכון נבחר לשחקן השנה של התיכונים בטקסס.
ב-2010 החל ללמוד באוניברסיטת טולסה באוקלהומה ושיחק שנתיים בנבחרת הכדורסל של האוניברסיטה. ב-2012 עבר לאוניברסיטת מיזורי ובמשך שנה לא שיחק בקבוצת הכדורסל שלה בשל מגבלות ה-NCAA באשר לשיתוף שחקנים שעברו מכללה. בעונת 2013/2014 רשם ממוצע של 17.5 נקודות ונבחר לחמישייה השנייה של ליגת ה-SEC בה משחקת מיזורי. בתום העונה בחר לא לשוב ללימודים ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.

לוס אנג'לס לייקרס

קלארקסון נבחר על ידי וושינגטון ויזארדס בבחירה מס' 46 בסיבוב השני של דראפט 2014. מיד לאחר מכן הועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה להסדר כספי. במהלך המחצית הראשונה של עונת 2014/2015 ב-NBA שיחק כשחקן מחליף בחלק ממשחקי הקבוצה ובחלק מהזמן שיחק עבור קבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. לקראת סוף ינואר 2015 הפך לשחקן פותח קבוע בחמישייה של הלייקרס ונהיה לקלע הבולט של הקבוצה. בין השאר השיג שיא אישי של 30 נקודות במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר ובשני ערבים רצופים השיג דאבל-דאבל של נקודות ואסיסטים במשחקים מול פילדלפיה 76' (26 נקודות, 11 אסיסטים וכן 6 ריבאונדים) ומול ניו אורלינס פליקנס (18 נקודות, 10 אסיסטים וכן 7 ריבאונדים). בתום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA.

קליבלנד קאבלירס

ב-8 בפברואר 2018 עבר קלארקסון לקליבלנד קאבלירס אחרי טרייד שהעביר אותו ואת לארי נאנס ג׳וניור ‏לקליבלנד, בתמורה לאייזיאה תומאס, צ'אנינג פריי ובחירת דראפט בסיבוב הראשון.
תוכי ראש-נץ

תיאור

לתוכי זה נוצות עורף גדולות ואדומות המזכירות צורת מניפה שכנראה משמשת להרתעת יריבים והיא יכולה להיפרש כדי להשוות לתוכי מראה גדול יותר. הוא בעל פנים חומים כהים המכוסים בפסים לבנים ועין ומקור שחורים וגדולים (מהם הדימוי לנץ). הגוף בעל נוצות אדומות-כחולות שפזורות יחד והצוואר עם נוצות אפורות. הכנפיים, הזנב והפלג העליון של הרגליים ירוקים. למרות המראה התוקפני שלהם הם אוכלים רק פירות וזרעים.
האורך של תוכי זה מגיע ל-33 סנטימטר ומשקלם ל-190–280 גרם.
תוכים אלה, אף שאינם חיות מחמד נפוצות, משמשות מדי פעם למטרה זו. הם עלולים להיות אגרסיביים כלפי חיות אחרות, ובייחוד כלפי תוכים אחרים מאותו המין (זכרים או נקבות). הקטנים יותר שקטים מהבוגרים הרעשניים והעקשניים. הם מתרגלים לקשר עם אדם אחד ודורשים טיפול תקיף ובעלים סבלני, המנוסה בטיפול בעופות ובקריאת שפת הגוף של התוכי. 
רוב התוכים חיים בטבע ושם הם מאויימים מכריתת היערות, אך מצב השימור שלהם הוא עדיין "ללא חשש".
הבלדה על מאוטהאוזן

הבלדה על מאוטהאוזן (The Ballad of Mauthausen) היא יצירה מוזיקלית, שהלחין המלחין היווני מיקיס תאודורקיס. הלחן נכתב למילותיהם של ארבעה שירים שחיבר המשורר היווני יעקבוס קמבנליס בעקבות התנסותו כאסיר במחנה הריכוז מאוטהאוזן במלחמת העולם השנייה (שעליה כתב את ספרו "מאוטהאוזן" ב-1963). 
היצירה הועלתה לראשונה על ידי תיאודורקיס ב-1966 והושמעה מאז בעולם מספר רב של פעמים, ובכלל זה במהלך הטקס לציון 50 שנים לשחרור מחנה מאוטהאוזן. היצירה זכתה למספר ביצועים, שהידוע שבהם הוא של הזמרת היוונית מריה פרנדורי.
אחד מארבעת השירים שבבלדה תורגם לעברית על ידי אביבה אורשלום בשם "שיר השירים" ובוצע ללחנו של תאודורקיס על ידי חנן יובל. אותו שיר ראשון במחזור, הנקרא "שיר השירים", תורגם כבר בראשית שנות השמונים על ידי חנה לויטן ובוצע על ידי תלמידתה חני שפירא. מאוחר יותר נוספה גרסה של יעקב מעוז.
מוזיאון דגון

אוסף המוזיאון

המוצגים הארכאולוגים עוסקים בתולדות גידול החיטה והשעורה ובהתפתחות הכלים והמתקנים החקלאיים החל בתקופה הנאוליתית. האוסף כולל גם מגלי פולחן מברונזה שמקורם במקדשים מתחילת האלף השני לפנה"ס, כלי כתישה שונים שבו כתשו את הגרגרים לגריסים, כלי רחיים ששימשו לטחינה, כלים מתקופות שונות לאפיית לחם, כולל חותמות לחם מתקופות שונות, מתקני איסום שונים, בהם כלי אגירה שונים, קנקני אגירה, בור אגירה מערד, קנקנים כנעניים, קנקני אגירה גדולים שנמצאו בתל חצור. גלוסקמאות ששימשו לקבורה בצורת סילו מהתקופה הכלקוליתית, לוחות של כתב יתדות המתארות מסחר תמורת דגנים מאור בשומר.
במוזיאון אוסף גדול של צלמיות שהם ביטוי לפריון ביניהן צלמיות עמוד שהיו נפוצות ביהודה במאה ה-8 לפנה"ס, צלמיות נקב ועוד. ציורי קיר ממצרים העתיקה. אוסף בולי דואר ומטבעות הכוללים ציורי ועיטור דגנים, אוסף מנורות שמן המעוטרות בשיבולי שעורה וממצאים נוספים.
אגף נפרד מוקדש לדגמים אלקטרו מכניים של המתקנים והפורקים המשמשים את ממגורות דגון. הדגמים מדגימים את אופן הפעולה של הפורקים השונים, שבעזרתם מוציאים את הדגנים מבטן האניה. במקום מוקרנים סרטים המספרים על ההיסטוריה של הממגורות והמוזיאון ומדגימים את אופן הפעולה של המתקנים.
הדיוויזיה ה-345 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-25 בנובמבר 1942, והועמדה תחת פיקוד קרל בטכר. הדיוויזיה שימשה כדיוויזיית אימונים לכוחות הממונעים, וב-1 במרץ 1943 הוקמה על בסיסה הדיוויזיה הממונעת ה-29 מחדש.
50 אירו-סנט

50 אירו-סנט הוא מטבע אירו בעל העריך השלישי בגודלו במחזור. מטבע זה עשוי סגסוגת מהסוג זהב נורדי. כמו מטבעות נוספים בגוש האירו, צד הנושא של המטבע נושא עיצוב ייחודי לכל מדינה המנפיקה אותו, ועל כן נקרא גם הצד הלאומי, ואילו צד הערך משותף ונושא עיצוב של מפת אירופה יחד עם העריך.

מידות

קוטרו של המטבע הוא 24.25 מ"מ עוביו 2.38 מ"מ ומשקלו 7.8 גרם.

שוליים

השולים של המטבע בעלי חריצים אשר משמשים לזיהוי המטבע על ידי לקויי ראייה.

צד הערך

בצד המשותף של המטבע מוטבעת מפת אירופה ועל גביה עריך המטבע באלפבית לטיני. בצדה הימני של הטבעת החיצונית מוטבעים 12 כוכבים, המסמלים את 12 הכוכבים בדגל האיחוד האירופי, והם מצומדים ומחוברים בקווים. מימין מופיעים ראשי התיבות של האמן של האמן שעיצב את צד הערך של המטבע, לוק לואיקס. עד שנת 2007 הוטבעה על הצד המשותף מפה שכללה את מדינות האיחוד האירופי בלבד, אולם בעקבות הצטרפותן של 10 מדינות נוספות לאיחוד הורחבה המפה לאירופה כולה.
פרנסואה דה מאלרב

פרנסואה דה מאלרב (צרפתית: François de malherbe‏; 1555 - 16 באוקטובר 1628) היה משורר ומבקר ספרותי צרפתי.
דה מאלרב נולד בעיר קן שבנורמנדיה לאב שהיה שופט מחוזי. הוא למד בקן, בפריז, בהיידלברג ובבזל. בשנת 1576, עם סיום למודיו, נסע לפריז ונכנס לשירותו של אנרי השני דוכס אנגולם שהיה מושל פרובנס. הוא שימש כמזכירו בעיר אקס אן פרובנס ונישא שם ב-1581. ב-1586 פטרונו נפטר ודה מאלרב איבד את משרתו, אך חרז חרוזים שעבורם קיבל מענק כספי ניכר מאנרי השלישי מלך צרפת. הוא התגורר לחליפין בפרובנס ובנורמנדיה במשך כעשרים שנה.
דה מאלרב המשיך לכתוב שירים ובשנת 1596 פרסם "שיר למלך אנרי הגדול" (אנרי הרביעי מלך צרפת). ב-1600 מארי דה מדיצ'י עברה באקס אן פרובנס בדרכה לנישואיה עם המלך אנרי הרביעי בפריז. דה מאלרב כתב לכבודה "שיר קבלת פנים למלכה מארי דה מדיצ'י", שהיה שירו החשוב הראשון. ב-1605 נסע לפריז והתקבל על ידי אנרי הרביעי שהזמין אצלו שיר על מנת לחגוג את המערכה הצבאית שלו בחבל לימוזן. דה מאלרב כתב את השיר "תפילה עבור המלך אנרי הגדול בצאתו ללימוזן". שיר זה זיכה אותו בתואר משורר החצר של המלך. ב-1610, אחרי שאנרי הרביעי נרצח בפריז, הפך דה מאלרב לבן חסותה של מארי דה מדיצ'י ולמשורר החצר של בנה, לואי השלושה עשר מלך צרפת. בשנת 1624, כאשר הקרדינל רישלייה נתמנה לשר הראשי של המלך לואי השלושה עשר, הפך דה מאלרב לבן חסותו של רישלייה שמינה אותו לגזבר אוצר המדינה. ב-1627, בנו של דה מאלרב, מארק אנטואן נהרג בדו-קרב. הוא עשה ככל שביכולתו להביא לדין את האשמים (החל משנת 1626 הפך הדו-קרב לבלתי חוקי בצרפת), אך נפטר ב-1628 בפריז.
לשירתו של דה מאלרב נודעה השפעה רבה על הספרות הצרפתית. בהשפעתו התפתחו בהדרגה כללי השירה הקלאסית ששלטו בכיפה עד הופעתה של השירה הרומנטית. כמבקר ספרותי דה מאלרב דרש יתר שלמות ופשטות באוצר המילים ובחריזה. האקדמיה הצרפתית שנוסדה שבע שנים אחרי מותו הורכבה בחלקה מתלמידיו שאימצו את תפיסתו. המשורר והמבקר הספרותי ניקולה בואלו הרעיף עליו שבחים וכתב בספרו "אמנות הפיוט": "לבסוף הגיע דה מאלרב". לא זו בלבד שדה מאלרב היה אדון השירה, אלא גם אדון הלשון הצרפתית. מספרים כי לפני מותו נזף באחות רחמנייה מפני שאינה מדברת צרפתית כראוי.
עיזבת א-טביב

היסטוריה

מרבית תושבי הכפר הם צאצאי פליטים פלסטינים. בשנת 1948 נאלץ רופא פלסטיני ערבי להימלט מהכפר טאבסור שעל אדמותיו שוכנות היום רעננה ובצרה. בבעלות הרופא (רופא - "טביב", בערבית) היו 125 דונם אדמה עליהם התיישבו הוא ומשפחתו והמקום נקרא עיזבת א-טביב. תושבי המקום רכשו אדמות נוספות בסביבתו ובמרוצת השנים והצטרפו אליהם משפחות נוספות, בהם גם מיעוט ממוצא בדואי. בתקופת השלטון הירדני סווג הכפר כשטח חקלאי, ורק שישה בתים בו היו בעלי היתר מהרשויות הירדניות.
מאז החלת הממשל הצבאי הישראלי בשטחים בשנת 1967, הכפר אינו מוכר רשמית, ולא ניתנו בו אישורי בנייה, אף לא למבנים ציבוריים כגון גן ילדים, כך שכ-90% מ-50 מהמבנים בכפר נחשבים כלא-חוקיים, ולרבים קיימים צווי הריסה. בעקבות מצב זה הכפר גם לא מחובר למערכות חשמל וביוב, אך בשנת 2004 ניתן אישור ישראלי לחברו למערכת המים של מקורות, במימון תוכנית הפיתוח של האו"ם. בשנת 2004 בעקבות בניית גדר ההפרדה באזור ג'יוס, שהתוואי שלה חדר אל שטח יהודה ושומרון, הופרד הכפר מכ-40% מאדמותיו, עליהם גדלו בעיקר עצי זית וחיטה.
ביום האדמה בשנת 2010 התקיימה בכפר עצרת בהשתתפות ראש ממשלת הרשות הפלסטינית הד"ר סלאם פיאד, מזכ"ל היוזמה הלאומית הפלסטינית ד"ר מוסטפא ברגותי, חבר הכנסת וראש מפלגת חד"ש מוחמד ברכה, ראש תנועת גוש שלום אורי אבנרי, תושבי הכפר, מאות פלסטינים ועשרות פעילי שמאל ישראלים. ראש הממשלה הפלסטיני נטע עץ בכפר.
מייקל שטיינברג

מייקל שטיינברג (באנגלית: Michael Steinberg;‏ 4 באוקטובר 1928 – 26 ביולי 2009) היה מבקר מוזיקה, מוזיקולוג וסופר יהודי-אמריקאי, שעיקר פרסומו בא לו, לדברי מבקר המוזיקה של "סן פרנסיסקו כרוניקל", ג'ושוע קוסמן, "מן ההערות מאירות העיניים, השנונות ולעיתים אישיות עד תוך-תוכן, שכתב בתוכניות הקונצרטים של התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו משנת 1979 ואילך." הוא תרם ערכים אחדים למילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, כתב מאמרים לכתבי עת למוזיקה ועלוני פרשנות  לתקליטורים והוציא לאור מספר ספרים בנושאי מוזיקה, הן קובצי ביקורות ופרשנות מפרסומים קודמים והן כתבים חדשים.

חיים וקריירה

שטיינברג נולד בשנת 1928 בברסלאו שבגרמניה (כיום ורוצלב, פולין). בשנת 1939 נמלט כפליט ב"טרנספורט הילדים" לאנגליה, שם עשה ארבע שנים. בשנת 1943 היגר עם אמו ואחיו לארצות הברית ולמד מוזיקולוגיה באוניברסיטת פרינסטון (המוזיקולוג, הפסנתרן והתאורטיקאי מוזיקה צ'ארלס רוזן היה חברו ללימודים ולחדר). אחרי שסיים את לימודיו בפרינסטון, חי שנתיים באיטליה במלגה מקרן פולברייט, ואחר עשה שנתיים בגרמניה עם צבא ארצות הברית. לאחר שהסתיימה הצבתו בגרמניה, היה לחבר בסגל המורים של בית הספר מנהטן למוזיקה, שם לימד תולדות המוזיקה.
שטיינברג לימד בכמה קולג'ים בניו יורק ובמסצ'וסטס לפני שהיה למבקר מוזיקה ב"בוסטון גלוב" בשנת 1964. תקופת עבודתו בגלוב לא הייתה נקייה ממחלוקות. כתיבתו זכתה לשבחים, אך אמות המידה הגבוהות שהציב לביצועים שביקר חוללו חיכוכים עם התזמורת הסימפונית של בוסטון. באחד המקרים הצביעו חברי התזמורת על הטלת איסור על נוכחותו של שטיינברג בקונצרטים שלה. ואולם, לאחר קרוב ל-12 שנים עם ה"גלוב", התמנה שטיינברג לכתוב את דברי הפרשנות בתוכניות הקונצרטים לתזמורת בוסטון. ב-1979 החל לעבוד כמנהל פרסומים ויועץ אמנותי לתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, שם נשאר עד 1989. הוא הועסק ככותב דברי פרשנות לתוכניות בכמה תזמורות אחרות במהלך הקריירה שלו, בהן הפילהרמונית של ניו יורק ותזמורת מינסוטה, בה שימש יועץ אמנותי בשנות ה-90.
בראיון משנת 1995 עם "סן פרנסיסקו כרוניקל" אמר שטיינברג, שראה עצמו בתפקיד מבקר ופרשן כמי ש"בונה גשרים ועוזר להקים קשר בין מאזינים - רובם מאזינים שאינם מוזיקאים מקצועיים - לבין המוזיקה."
שטיינברג מת באדינה שבמינסוטה ב-2009, בגיל 80.
שקרים (טלנובלה)

עלילה

כשחרונימו פוגש את רנטה, ברור לו מייד שהיא אהבת חייו. גם רנטה משוכנעת שפגשה את הגבר של חייה ואהבתה לחרונימו אינה יודעת גבול. אולם עד מהרה אושרם מתרסק לרסיסים בגלל תחבולה זדונית של רוברטה, אחותה של רנטה, ואימן חוספינה. שתיהן גורמות לחרונימו להאמין שרנטה היא זו שהביאה למותו של אחיו האהוב רפאל, כשלמעשה רוברטה הייתה אהובתו וחוספינה היא האשמה העיקרית במותו, על קבר אחיו חרונימו נשבע לנקום את מותו, כשהוא משוכנע שרנטה אשמה במות רפאל. הוא מתחתן עם רנטה ולוקח אותה לגור איתו בחוותו המרוחקת, שם הוא הופך את חייה לגיהנום כעונש על כל הסבל שהוא מאמין שגרמה לאחיו, רנטה המאוהבת אינה יודעת דבר וחצי דבר על השקר הנבזה של אמה ואחותה ואינה מבינה מדוע בעלה הטרי מתאכזר אליה. לאחר זמן מה עם חרונימו בחווה, רנטה עוזבת אותו לאנחות, כשהיא פגועה מהתנהגותו המשפילה. היא בטוחה שחרונימו הוא גבר רע וחסר רחמים ואין לה מושג ששניהם נפלו קורבן לשקרים של רוברטה וחוספינה. כשחרונימו מגלה את האמת, הוא מחליט לעשות הכול כדי לזכות במחילתה ובלבה של רנטה, אבל מגלה עד מהרה כי ייתכן שאיחר את המועד.
פורום קיסר

הקמת הפורום

את הפורום הקים יוליוס קיסר, שתכנן אותו כתחליף לפורום רומאנום, שהיה האתר הציבורי המרכזי של רומא (הן לצורך מפגשים פוליטיים ציבוריים והן לצורכי מסחר). הפורום נועד להקרא על שמו של קיסר, כדי להרשים ולהציג את כוחו הפוליטי. הפורום נחנך בשנת 46 לפנה"ס (אף שבנייתו טרם הסתיימה בעת טקס החנוכה). בניית הפורום הסתיימה מספר שנים מאוחר יותר על ידי הקיסר אוגוסטוס.
בחזית הפורום נבנה מקדש לאלה ונוס גנטריקס שמשפחתו של קיסר, היוליים, טענה שהם צאצאיה. כמו כן הוצב בפורום פסל של קיסר הרוכב על בוקפאלוס - סוסו של אלכסנדר מוקדון.
קיסר אף הפעיל את השפעתו ושכנע את הסנאט הרומי להעביר את מקום מושבו לפורום החדש (דבר שלא בוצע לבסוף בשל הרצחו של קיסר).
לוק טרדוויי

ביוגרפיה

טרדוויי נולד באקסטר במחוז דבון, וגדל בסנדפורד שבדבון. אביו הוא ארכיטקט, ואמו מורה בבית ספר יסודי. יש לו שני אחים, הבכור סם הוא אמן, וגם אחיו התאום הארי הוא שחקן. תפקידו הראשי הראשון היה במופע פנטומיים  לכבוד חג המולד בו הציגו את "כיפה אדומה". הוא שיחק בדמות פרח הנרקיס ואביו גילם את הזאב הרע. לוק ואחיו הארי למדו בקולג' "Queen Elizabeth's Community College" בקרדיטון, שם שיחק בקבוצת רוגבי יוניון.
בהשראת הזמר אדי ודר ובתמיכת המורה לדרמה שלהם, פיל גאסון, הקימו האחים להקה בשם Lizardsun יחד עם מאט קונינגהם וסת' קמפבל. הם הצטרפו גם לתיאטרון הלאומי לנוער , שם שיחק לוק בדמות הנסיך איוואן במחזה "ציפור האש". עוד השתתף בהפקה של המחזה "רצח בקתדרלה".

קריירה

עוד בהיותם בבית הספר למשחק השתתפו התאומים בסרט הקולנוע הראשון שלהם "Brothers of the Head", בו גילמו תאומים סיאמיים. לוק שיחק בתפקיד בארי האו, זמר הלהקה, ואחיו הארי גילם את טום האו, הגיטריסט וכותב השירים. במהלך החזרות וצילומי הסרט היו לוק והארי מחוברים יחד במשך 15 שעות, כשהם לובשים חליפות צלילה תפורה עליהם. הם גם ישנו יחד באותה מיטה כדי לדמות את היותם תאומים סיאמיים. השניים ביצעו את כל השירים בסרט בעצמם על הבמה, וכמו כן הקליטו 9 רצועות של אלבום הסרט.
ב-2006 אחרי שסיים את לימודי התואר באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA) שיחק טרדוויי בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "The Innocence Project" עבור ה-BBC. עוד שיחק בדמות תיאו בן ה-14 בדרמה "צומת קלפהאם" של ערוץ 4.
הופעת הבכורה שלו בתיאטרון היה במחזה "ז'אן ד'ארק" של התיאטרון המלכותי הלאומי, אחר כך גילם את אלברט בהפקה המקורית של "סוס מלחמה". ב-2008 הופיע במחזה "Piranha Heights" מאת פיליפ רידלי בתיאטרון סוהו, ובמחזה "Cradle Me" מאת סיימון ויניקומב בתיאטרון פיבורו. ב-8 בנובמבר 2008 גילם שוב את אלברט בעיבוד של ג'ון טאמס ל-"סוס מלחמה" לרדיו 2 של ה-BBC.
ב-2009 הופיע טרדוויי במחזה "Over There" בתיאטרון רויאל קורט לצדו של אחיו התאום, מ-25 בפברואר עד 21 במרץ. ב-2009 הצטלם ברומניה בסרט "חשופות" יחד עם רייצ'ל וייס, ונסה רדגרייב ומוניקה בלוצ'י.
ב-2010 שיחק טרדוויי בדמות פרוקופיון בסרט "התנגשות הטיטאנים". הוא גילם את לי בסרט "Heartless", בבימויו של פיליפ רידלי ובכיכובם של ג'ים סטרג'ס ושל נואל קלארק, שיצא לאקרנים במאי 2010. הוא השתתף בסרט "Killing Bono" בכיכובם של בן בארנס ופיט פוסלתווייט. עוד שיחק בתפקיד ראשי בסרט הסקוטי העצמאי "רוצה אותך במקום" שצולם ב-2010 ב-"T in the Park".
ב-2011 שיחק טרדוויי בתפקיד טיטוס גרואן בסדרה של שישה תסכיתים של רדיו 4 בשם "The History of Titus Groan" המבוססים על ספריו של מרווין פיק בעיבודו של בריאן סיבלי. עוד באותה שנה הופיע בסרט "פריחה מאוחרת" בכיכובם של ויליאם הרט ואיזבלה רוסליני, וכיכב סרט "Attack the Block" יחד עם ניק פרוסט ועם ג'ודי ויטאקר. הוא ביים וידאו קליפ ללהקת הבנות "Boxettes".
ב-2012 כיכב טרדווי בסרט הטלוויזיה "Cheerful Weather for the Wedding" עיבוד של רשת ITV למותחן "Thirteen Steps Down"מאת רות רנדל. הוא כיכב בעיבוד של התיאטרון הלאומי לספרו של מארק האדון "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה". ב-28 באפריל 2013 זכה טרדווי בפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר על הופעתו ב"המקרה המוזר".

חיים אישיים

טרדוויי גבר בדירה בצפון לונדון עם חברתו רוטה גדמינטס, אחיו התאום הארי, ועם חבר שמנגן בלהקה.
היפסיקראטס

היפסיקראטס (ביוונית: Ὑψικράτης; בלטינית: Hypsicrates) היה סופר והיסטוריון יווני ברומא העתיקה, שפרח במאה ה-1 לפנה"ס.
עבודתו לא שרדה, אולם בקרב חוקרים ישנן השערות לגבי הסופר וחיבוריו. הוא ככל הנראה היה קשור לפונטוס וכתב חיבור על ההיסטוריה של האזור, שככל הנראה נעשה בו שימוש על ידי סטראבון.
סטראבון הזכיר את היפסיקראטס מספר פעמים בחיבורו "גאוגרפיקה". את אחד הקטעים ציטט יוסף בן מתתיהו בחיבורו "קדמוניות היהודים" - קטע העוסק בסיועם של אנטיפטרוס האדומי והורקנוס השני להצלת יוליוס קיסר באלכסנדריה בשנת 47 לפנה"ס.
ייתכן והוא אותו היפסיקראטס ששירת כעבד אצל יוליוס קיסר ושוחרר על ידו בשנת 47 לפנה"ס.