google/wiki40b huggingface dataset:
משחק השקט

משחק השקט הוא משחק ילדים חברתי חינוכי.

שיטת המשחק

מטרת המשחק היא לשמור על שקט לאורך זמן רב ככל הניתן. במהלך המשחק נאסר על המשתתפים לדבר, לצחוק ואף להשמיע קולות לא רצוניים כגון עיטוש. כל משתתף במשחק המשמיע קול נפסל, עד שנותר מנצח במשחק. בגרסאות מסוימות של המשחק, מותר למשתתפים לנסות להצחיק את המשתתפים האחרים באמצעות הבעות פנים או התנהגות מצחיקה, בניסיון להביא לפסליתם, אולם לרוב נאסר על מגע פיזי בין המשתתפים (כך שאסור לדגדג את המשתתפים על מנת לנסות ולהביא לפסילתם).
במשחק זה נעשה שימוש בגני ילדים, בבתי ספר וכן בעת בנסיעה ברכב עם ילדים.
RAID (יחידה)

היסטוריה

היחידה הוקמה ב-1985 על ידי רובר ברוסאר כיחידת השתלטות כנגד פיגועי מיקוח, מצבים של בני ערובה ומעצר מחבלים ופושעים מסוכנים.
ב-13 במאי 1993 אדם מעורער בנפשו החזיק כבני ערובה 21 ילדים בעיר ניי-סיר-סן כאשר הוא חמוש בחומר נפץ. ראש העיר באותה תקופה, ניקולא סרקוזי, הצליח לשחרר חלק מהילדים במשא ומתן. אחרי שהחוטף נרדם, התגנבו לוחמי RAID אל המבנה, שיחררו את 6 הילדים הנותרים והרגו את החוטף בירי 3 כדורים בראשו כאשר ניסה לפוצץ את חומרי הנפץ. הפעולה הסתיימה בהצלחה ואף שוטר או בן ערובה לא נפגע.
ב-1994 ערכה היחידה גל פשיטות ומעצרים כנגד ארגון טרור אלג'יראי. בפשיטות נתגלו מצבורי כלי נשק.
היחידה השתתפה בדיכוי המהומות בצרפת ב-2005 ו-2006.
בעקבות שרשרת פיגועי הירי בדרום צרפת במרץ 2012, איתרה המשטרה הלאומית של צרפת את המחבל, מוחמד מראח', ולוחמי RAID שמו מצור על הדירה בה התבצר. אחרי משא ומתן כושל ומצור ממושך של כ-30 שעות פרצו לוחמי היחידה למבנה. מראח' הצליח לפצוע 3 שוטרים, לפני שנהרג כאשר קפץ מהחלון ונורה על ידי צלף של המשטרה.
Legacoop

היסטוריה

הארגון נוסד בשנת 1886. ההיסטוריה של הארגון כוללת משברים ופילוגים בתקופות קשות, אך לאחר התאוששות הארגון החל לפתח קואופרטיבים חברתיים - לעזרה עצמית של מוגבלים, בצד פיתוח עסקים קואופרטיביים חדשים.
שרה בנדר

מבחר מאמריה

(2000). “The Story of a Jewish Family during the German Occupation Based on Documents Uncovered in the Yad Vashem Archives,” Yalkut Moreshet, 70: 67-82 (Hebrew)
(2001). “Forced Labor Camps for Jews in the Radom District (1939-1945) – An Overview,” The Holocaust, History and Memory, A Collection of Articles in Honor of I. Guttman, Yad Vashem and the Institute for Contemporary Jewry, Jerusalem, (Hebrew).
(2004). “Akcja Reinhardt” w okręgu białostockim, Akcja Reinhardt, Zagłada żydów w generalnym gubernatorstwie, pp. 203-216, IPN, Warszawa
(2006). “The extermination of the Kielce Ghetto – New Study and Aspects Based on Survivors’ Testimonies”,  Kwartalnik Historii Zydow / Jewish History Quarterly, No.  2(218), pp. 185-199, Warsaw (Polish)
(2007). “The Jews of Chmielnik under the German Occupation (1939-1943) – A short monograph”, Zagłada Zydów. Studia I materially, Warsaw, Vol. 3, pp. 42-63 (Polish) 
(2008). “Mit o powstaniu w getcie białostockim” (editor) Aleksandra Namysło, in: Zaglada zydow na polskich trenach wcielonych do rzeszy, Warszwa, pp. 186-194  
(2010). “Der Mythos vom Aufstand im Ghetto von Bialystok”, in: Jacek A. Mlynarczyk, Jochen Boeler (Editors), Der Judenmord in den eingegliederten polnischen Gebieten 1939-1956, Fibre Verlag, pp. 329-344 (German)
(2010). “Jewish Slaves in Forced Labour Camps in Kielce (Radom district)”, POLIN,  Brandeis University USA, Vol. 23, pp. 437-463
(2011). "Żydzi w okupowanym Białymstoku podczas II wojny światowej", in: Tomasz Chinciński (Editor), Przemoc i dzien powszedni w okupowanej Polsce, Gdańsk 2011, pp. 318-362 (Polish)   
(2012). “Life stories as testaments and memorial: the short life of the  Nekamah Battalion, an independet Jewish partisans unit operating during the Second World War in the Narocz forest, Belarus”, East European Jewish Affairs, Vol. 42 Number 1 April 2012, pp. 1-24, Manchester Metropolitan University, UK.
(2013), "Not Only in Jedwabne: Accounts of the Annihilation of the Jewish Shtetlach in North-eastern Poland in the Summer of 1941", Holocaust Studies: A Journal of Culture and History, Vol.19, No.1, Summer 2013, pp.1–38, Vallentine Mitchell, London
(2013), "The Jews of Radom in Forced-Labor Camps (1942-1944),In: Eds: Bella Gureman, Nina Springer-Aharoni, The End! Das Ende, Radom and Sydłowiec through the eyes of a German Photographer, Yad Vashem, The International Institute for Holocaust Studies, pp. 58-68 (English).
(2014), "Here you must work impeccably, otherwise you get beaten and are sent for selection" - Jewish Laborers in the City of Radom: Poland 1942-1944, Jewish History Quarterly, pp, 749-774 (English)
(2014), "The Jews of Staszów,  1939-1944 – History Throigh a Diarist's Eyes – A Comparative Study", Yad Vashem Studies, pp.133-170  (English), pp. 109-136 (Hebrew)
(2014). "Similarity and Differences: A Comparative Study between the Ghettos in Bialystok and Kielde”, in: Norman. J. Goda (ed.) Jewish Histories of the Holocaust: New Transnational Perspectives, Berghahnm books, pp. 71-93 (English)
שמשון עמיצור

קורות חיים

נולד בעיר העתיקה בירושלים והחל לימודים בתלמוד תורה. בהמשך עבר לתל אביב ולמד שם בבית הספר "תחכמוני" ובתיכון למסחר "גאולה".
החל לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, אולם, בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לבריגדה היהודית במסגרת צבא הבריטי ושב ללימודיו עם סיום המלחמה.
הוא סיים תואר שני במתמטיקה בשנת 1946.
עמיצור קיבל את תואר הדוקטור שלו בשנת 1949 מן האוניברסיטה העברית, בהנחייתו של פרופ' יעקב לויצקי. זמן קצר אחר-כך גילה, עם לויצקי, את הזהויות הסטנדרטיות של אלגברות המטריצות. תוצאה זו, שהיא אבן פינה בתאוריה של חוגים עם זהויות, זכתה מיד להערכה רבה, והשניים קיבלו בזכותה את פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת 1953. בשנת 1960 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. בשנת 1969 נבחר עמיצור לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. פרופ' עמיצור עמד שנים רבות בראש ועדת המקצוע מתמטיקה של משרד החינוך ותרם רבות לקידום החינוך המתמטי בישראל.
היה נשוי לשרה ולשניים נולדו שתי בנות, בן ונכדים.
שמשון עמיצור נפטר בירושלים ונטמן בהר המנוחות.
טומי פרנקס

ביוגרפיה

פרנקס נולד בויינווד שבאוקלהומה, בנם המאומץ של ריי ולורן פרנקס. בגיל שש עבר עם משפחתו לסטרטפורד שבאוקלהומה, ולאחר מכן עברו למידלנד שבטקסס שם למד בתיכון המקומי. הוא החל ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין אך נשר לאחר שנתיים. ב-1971, בעת שירותו הצבאי, השלים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת טקסס בארלינגטון ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת שיפנסברג בפנסילבניה. 
ב-1965 התגייס לצבא ארצות הברית, לאחר תקופת שירות נבחר לצאת לקורס קצינים והוכשר ב-1967 כקצין ארטילריה. הוצב בגדוד השני של רגימנט הארטיליריה הרביעי בדיוויזיית החי"ר התשיעית, ושירת במלחמת וייטנאם כקצין טיווח ארטילריה ומטוסים, ועוזר קצין אג"ם. כמו כן שירת במלחמה כקצין שיתוף ארטילרי בגדוד החמישי של רגימנט החי"ר ה-60. 
פיקד על סוללת תותחים במרכז האימונים פורט סיל שבאוקלהומה. ב-1973 הוצב במערב גרמניה כמפקד סוללה בגדוד הראשון של רגימנט הפרשים המשורין השני. בתפקידו הבא שימש קצין אג"ם של הגדוד. לאחר מכן שימש מפקד פלוגת הנדסה ועוזר קצין אג"ם של הרגימנט המשורין ה-84. 
ב-1981 מונה למפקד הגדוד השני רגימנט הארטילריה ה-78 שהוצב במערב גרמניה. ב-1987 מונה למפקד הארטילריה של דיוויזיית הפרשים הראשונה. הוא לחם עם הדיוויזיה במלחמת המפרץ. לאחר המלחמה שימש עוזרו של מפקד בית הספר לארטילריה בפורט סיל. 
ב-1995 מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה המוצבת בדרום קוריאה. ב-1997 מונה למפקד הארמייה השלישית/פיקוד כוחות צבא היבשה בפיקוד מרכז של ארצות הברית. 
ביוני 2000 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד מרכז. לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, הוביל את התכנון וניהול הלחימה ב"מבצע חירות מתמשכת" באפגניסטן וב"מבצע חופש לעיראק". הוא סיים את תפקידו ביולי 2003 ופרש מהצבא. 
ב-2004 פרסם אוטוביוגרפיה בשם "American Soldier". הספר שיצא לאור בהוצאת הרפר קולינס נכנס ישר עם פרסומו למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. בדצמבר 2004 העניק לו ג'ורג' ווקר בוש את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.
הוא כיהן בדירקטוריונים של חברות בולטות בהן בנק אוף אמריקה, אאוטבק סטייקהאוס וצ'אק-אי-צ'יז. 
ב-1969 נישא לקתרין והם הורים לבת אחת.
אסטרייטלנד

ערים

עיר הבירה של המחוז היא העיר לינשופין (Linköping), שנוסדה כבר בשלהי המאה ה-13, וכיום היא מונה מעל ל-140,000 תושבים. שמה מורכב מה-"Lionga thing" (כלומר, "מקום האספה" של מועצת המשפט הסקנדינבית של ימי הביניים, שככל הנראה נתקיימה באזור) ומ-köping, כלומר: מקום מסחר.
כמו כן, לינשופין נתפרסמה כמקום מושבו השני של הבישוף בשוודיה, עם התפשטות הנצרות בתחילת האלף השני לספירה. מנזר ווארטה קלושר (Vreta Kloster) נבנה צפונה לעיר ב-1128, וכן הקתדרלה נבנתה גם היא במאה ה-12, עובדות המעידות על חשיבותה הדתית. עם זאת, לבסוף נבחרה אופסלה (Uppsala) במקומה.
העיר השנייה בגודלה במחוז, שהוקמה כמאה שנים לאחר לינשופין, היא נורשפינג (Norrköping). האזכור הרשמי הראשון של העיר נמצא במסמך משנת 1283, עת הלורד של אסטרייטלנד דרש את זכויותיו על דיג דגי הסלמון במקום. במאה ה-12 הוקמה כנסייה לכבוד אולוף הקדוש בעיר. במלחמת שבע השנים (1563-1570) חלקה הדרומי הועלה באש; המקום שופץ על ידי יוהאן השלישי, מלך שוודיה. כיום נורשפינג מחזיקה בקבוצת כדורגל בליגת העל השוודית, וכן קבוצת כדורסל בשם נורשפינג דולפינס וקבוצות ספורט אחרות.
סקונינאה (Skänninge) וסודשופין (Söderköping) הן שתי ערים קטנות יחסית, אך הן הוותיקות ביותר במחוז וההערכה היא כי ראשיתן לפני למעלה מ-800 שנה. לפיכך, הן משופעות בהיסטוריה וויקינגית, בכנסיות ומנזרים עתיקים. כמו כן מספר קרבות חשובים של מלכי שוודיה לדורותיה התקיימו באזורן.
וודסטנה (Vadstena) הממוקמת לשפת אגם וטרן, נוסדה בערך בשנת 1400. בשנת 1350 ייסד בה הקדוש ברידגט (Saint Bridget of Sweden) את המנזר הראשון של מסדר ברידגטיני, ולידו הוקם המבצר וודסטנה של גוסטב ואסה, מלך שוודיה, בן המאה ה-16.
מיולבי (Mjölby) היא עיר קטנה בת כ-12,000 תושבים, אשר הוקמה בשנת 1922. שמה של העיר נגזר מהמילה mölna, שפירושה "טחנת רוח"; על פי המסורת היא הוקמה בלב השטח החקלאי כמקום אידיאלי להקמת טחנת רוח לטחינת החיטה. בנוסף, היא מחזיקה מספר מועדוני ספורט שמתחרים בליגות השונות בשוודיה.
מוטלה (Motala) השוכנת אף היא לשפת האגם, היא העיר השלישית בגודלה במחוז אסטרייטלנד. הכנסייה במוטלה הוקמה במאה ה-13. במשך מאות שנים נותרה מוטלה עיירה קטנה, ושימשה כתחנת עצירה לסוחרים בדרכם לוודסטנה. עם זאת, המלך גוסטב ואסה בנה במוטלה ארמון, ואילו המלכה קריסטינה הקימה בית קיץ כ-20 ק"מ צפונית לעיר. לאחר חפירת תעלת ייטה (Göta Kanal) בתחילת המאה ה-19, הפכה מוטלה למרכז מסחר חשוב, דבר שהביא לשגשוג כלכלי, ריבוי האוכלוסייה ולפיתוח העיר.
הקץ לנשק (סרט)

תקציר העלילה

פרדריק הנרי הוא אמריקאי המשרת כנהג אמבולנס בצבא האיטלקי במלחמת העולם הראשונה. במהלך תקופת החלמתו מפציעה בבית חולים הוא פוגש באחות קתרין בארקלי ומתאהב בה.
חברו של הנרי, הרופא, משכנע את שלטונות הצבא כי פציעתו חמורה, ולאחר זמן קצר הוא מתחתן עם האחות בארקלי ולא חוזר לחזית. האחות הראשית מגלה כי בארקלי הבריחה אלכוהול לבית החולים עבור הנרי, ובתגובה מפרידה ביניהם ומדווחת לממונים כי הנרי כשיר לחזור לשירות פעיל. בארקלי משוכנעת כי הנרי נטש אותה כשהיא בהריון.
הנרי משתתף בקרב קפורטו ומסייע לאזרחים להמלט מפני הצבא הגרמני הפולש. מפקדיו חושבים שערק ביחד עם חברו האיטלקי, אשר מוצא להורג, בעוד הוא בורח ונעלם. הנרי נמלט, מסתתר מן האיטלקים המחפשים אחריו ומגיע לשווייץ, שם הוא נפגש עם האחות בארקלי. השניים מתחזים לתיירים וזוכים למקלט במדינה. התנאים הקשים והמתח הנפשי שבו היא נתונה פוגעים בהריונה של בארקלי והיא מפילה את עוברה ומתה זמן קצר לאחר מכן. הנרי, המום ומוכה, הופך לנווד אומלל.

הפקה וביקורת

הסרט צולם באתרים שונים באיטליה ובהרי האלפים בתקציב של כ-4.3 מיליון דולר והכניס כ-11 מיליון דולר מהקרנות בארצות הברית ו-14 מיליון דולר נוספים מהקרנות נוספות ברחבי העולם. עם יציאתו ספג הסרט ביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע, נחשב לכישלון כלכלי גם בקופות,] ונשכח לחלוטין בשנים שלאחר מכן. עיקר הביקורת נמתחה על ההתמקדות של הבמאי בסיפור האהבה תוך ניתוק ההקשר שלו מן הזמן והמקום שבו הוא מתרחש כלומר הסביבה המלחמתית. ביקורת נמתחה גם על השחקנים אשר לא התאימו לתפקידם ו"שיחקו" אותו, במקום לחוות את התפקיד וכך להעבירו אל הצופים.
אלעד לנדמן

ביוגרפיה

לנדמן מתאמן בקבוצת מכבי קריית ביאליק בהדרכת ערן גורל.

2010

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי 2010 זכה לנדמן במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.85 דקות, אחרי נמרוד שפירא בר אור מירושלים רבתי (3:59.98 דקות) ויובל ספרא מנצרת עילית (4:02.57 דקות).

2011

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2011, סיים לנדמן במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:34.50 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.57 דקות.

אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2012, זכה לנדמן ב-3 מדליות אישיות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:51.23 דקות, לפני איתן הולדר מהפועל בני הרצליה (3:55.42 דקות) וחברו לאגודת השחייה עידו הבר (3:53.42 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:24.43 דקות, לפני יובל ספרא (15:37.65 דקות) ויעקב גליקמן מהפועל עמק חפר (15:43.80 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:49.91 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט ביולי אותה שנה, זכה לנדמן ב-3 מדליות ארד אישיות. מדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:00.20 דקות, אחרי נמרוד שפירא בר אור (3:58.64 דקות) ויובל ספרא (3:59.00 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:21.27 דקות, אחרי מיכאל דמיטרייב מבית שמש (8:19.28 דקות) ויובל ספרא (8:19.61 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 16:07.46 דקות, אחרי מיכאל דמטרייב (15:56.86 דקות) ויובל ספרא (16:03.20 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:52.92 דקות.

2013

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2013, זכה לנדמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:50.15 דקות, לפני עידו הבר (3:50.28 דקות) ומרק חינאווי מהפועל בת ים (3:53.79 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:25.86 דקות, אחרי מרק חינאווי שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 ו-17 חדש של 15:18.57 דקות ולפני עידן מורדל מהפועל דולפין נתניה (15:47.01 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.05 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.54 שניות.

אלוף המכביה

בתחרויות השחייה של המכביה ה-19 שנערכו בבריכת השחייה החדשה שבמכון וינגייט ביולי 2013 זכה לנדמן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:12.88 דקות, לפני עידן מורדל (16:14.51 דקות) ועמית אזולאי (16:16.07 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:01.58 דקות.

2014

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט בפברואר 2014, סיים לנדמן פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:52.05 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:35.11 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:49.54 דקות.
ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון

תקציר העלילה

מרד פורץ בפקיסטן, והנשיא נהרג. נשיא ארצות הברית (כביכול) שולח את כח המחץ להציל את פצצת האטום הפקיסטנית היחידה, שנפלה לידי המורדים. היחידה מצליחה להציל את הפצצה ללא פגע, אולם מסוקי אפאצ'י מפציץ את מחנה הכח והורג את כל החיילים, פרט לשלושה שקופצים לבאר וניצלים: לידי J, מחסום דרכים ופלינט. באותו רגע ממש "נשיא ארצות הברית" (שמתגלה בהמשך כזרטן בתחפושת) מודיע על הוצאת כח המחץ מחוץ לחוק ומגייס את קוברה לצבא. הוא מקיים מפגש פסגה עם כל שבע מעצמות הגרעין שנותרו (פרט לפקיסטן): ישראל, בריטניה, הודו, צרפת, קוריאה הצפונית, סין ורוסיה. גחלילית מציל את מפקד קוברה ואת צל ענן מהכלא השמור בו נכלאו והם מצטרפים לזרטן.
חיילי כח המחץ מגלים ששלושתם הפכו למבוקשים מספר אחת, הם חוברים לגנרל במיל' ג'וזף קולטון (ברוס ויליס) שמחזיק בארסנל מרשים של כלי נשק במקומות חבויים בביתו. הם מוכיחים לו שהנשיא אינו הנשיא, ואף מצליחים להשיג שערה ממנו שמגלה שזהו זרטן. עיני נחש וג'ינקס לוכדים את צל ענן אבל הוא מספר להם שהצטרף לקוברה רק כדי לנקום את מות המאסטר שלהם, לאחר שזרטן הפליל אותו ברצח. החבורה מתאחדת וקולטון גם מגייס כמה מחייליו לשעבר.
בפסגת הגרעין זרטן משגר 7 פצצות אטום לעבר המדינות ותובע את התפרקותן מהנשק הגרעיני. בבת אחת כולם מפרקים את הנשק, כולל זרטן, אבל אז הוא חושף נשק לוויני המבוסס על אנרגיה קינטית והורס איתו את מרבית לונדון. הוא דורש את העולם לשליטתו אבל אז כח המחץ פורץ לאולם וכולם נלחמים בכולם. צל ענן הורג את זרטן, מחסום דרכים את גחלילית (ומפרק את הנשק הגרעיני) ופלינט מציל את הנשיא עם ליידי ג'יי. מפקד קוברה נמלט.
החוף הרחוק ביותר

עלילה

עלילת הספר נסובה סביב עדויות הולכות ומתגברות על פי הן נעלם הקסם מארצות הים, בתחילה באזורים המרוחקים בדרום ובמערב, ועם הזמן לכיוון מרכזה. קוסמים ומכשפות מאבדים מכוחם, שוכחים את המילים אשר ידעו בשפה העתיקה ואת השירים המספרים את תולדות הארץ. ארן, הנסיך הצעיר של האי אנלד מגיע לאי הקוסמים בצר על מנת לבקש את עזרתו של הרב-מג גד - גיבור הספרים הקודמים בסדרה, שינסה לעצור את ההתרחשות האפלה והבלתי מובנת.
יחד הם יוצאים למסע על סירתו של גד, עוברים בדרכם בנמל הורט, ונתקלים שם בקוסם שודד-ים לשעבר שאיבד את כוחו, נודה על ידי חבריו והתמכר לסמים. הם ממשיכים לאי הדרומי לורבנרי שהיה מפורסם בעבר במשי הצבוע שייצר, ומגלים בו כי משפחת הקוסמים שהייתה אמונה על צביעת הבדים שכחה אף היא את אומנותה. הקוסמים אותם פגשו בדרכם אמרו דברי שיגעון שאינם ברורים, אך רמזו כי ויתרו על כוחם על מנת לזכות בחיי נצח. בדרכם הם חשים כי אנשים נהיו אפטיים, עוינים וחסרי מזל. מסעם ממשיך אל הדרום הרחוק, כשארן מתחיל להיות מושפע בחלומותיו מקריאתו של קוסם אפל.
גד נפגע מחנית הנזרקת עליו כשהם מנסים לנחות על אי פראי, והם נסחפים בזרם למחנה צף, בנוי רפסודות, של אנשי-ים החיים מעבר למרחב הציוויליזציה של הארכיפלג. הדרקון אורם אמבר מגיע למחנה אנשי הים, וקורא לגד לנוע צפונה לסלידור - האי המערבי ביותר בארץ ים, על מנת לסייע לדרקונים. בדרכם לסלידור הם מגלים כי הדרקונים שכחו אף הם את השפה העתיקה, ולמעשה הפכו ברובם לאילמים והחלו לתקוף האחד את השני בשגעונם.
הם מגיעים לסלינדור, שם בתחילה מדבר אורם אמבר עם ארן, אך לאחר מכן מאבד אף הוא את כוח הדיבור. בסלינדור הם פוגשים בדמותו של הקוסם האפל, אותו מזהה גד בתור הקוסם קוב, שבעבר התמודד מולו כשנהג להעלות את רוחות המתים באוב, וגד גרם לו לרדת לארץ המתים בעצמו ועורר בו את פחד המוות. רוחות של מתים מקיפות אותם ומהלכות על האי לפקודתו של קוב, אך אינן מאיימות עליהם. בקצהו המערבי של האי, הם נתקלים ברוחו של הקוסם הלוחם האגדי ארת'-אקבה בין עצמות הדרקון אורם שהרג אותו ונהרג על ידו. גד משחרר את רוחו מהשפעתו של הקוסם קוב, ומזמן את קוב בגופו להתעמת עמם.
קוב מגיע כשהוא חמוש במטהו של הקוסם האפור, ומאיים על גד וארן, אולם הדרקון אורם אמבר מזנק עליו, נהרג על ידי המטה אך רומס את גופו תחתיו. עם זאת, מצליח קוב הרמוס לפתוח פתח לעולם המתים, דרכו עוברים גד וארן. הם נודדים בעולם המתים עד קצהו, במעלה "הנהר היבש", שם הם נתקלים ברוחו של קוב, המסביר להם כי פתח שער בין העולמות והשיג באמצעותו חיי נצח, אולם גד טוען כי הוא אינו מת אך גם אינו חי. ארן תוקף את רוחו של קוב בשעה שגד מפעיל את כוחותיו על מנת לסגור את השער שפתח בין העולמות - והם מצליחים בכך. אולם גד משקיע בדבר את כל כוחותיו ונותר מרוקן מכוחות קסם, ומותש לחלוטין. ארן מצליח לגרור את שניהם אל מעבר לקצה הצוק שבסוף הרי הכאב שבעולם המתים - וחזרה אל גופותיהם המוטלות על החוף בסלינדור, ואל עולם החיים.
הדרקון העתיק ביותר, קלסין, ממתין בסלינדור, ונושא אותם חזרה אל האי בצר, מאות מיילים מזרחה. שם נשאר ארן, הצפוי להיות מוכתר למלך האיים כולם בארץ ים בהתאם לנבואה, וקלסין נושא את גד עצמו, המרוקן מכוחות קסם חזרה אל אי הולדתו גונט, אל ביתו של הקוסם אוגיון שהיה מורהו.
לה גווין מספקת שני סופים אפשריים לסיפור, האחד לדבריה מסופר בארץ ים בכלל, ועל פיו לאחר הכתרתו של ארן כמלך לבנן (שמו האמיתי), הפליג גד לאוקיינוס ומאז לא שמעו אודותיו עוד. האחרת, שלדבריה מסופרת בגונט, היא כי גד שב לביתו אשר בגונט (מה שמתברר בספרה הבא, "טהינו", שנכתב 17 שנה לאחר מכן - כסוף האמיתי).
הקיץ האחרון

תוכן השיר

השיר בולט במילותיו הקשות, ומדבר על פרידה כואבת, מוות, ואבל עתידי. הבית הראשון נפתח במילים: "זה הקיץ האחרון שלי אתכם, עם הגשם הראשון אני אעלם". הבית השני נפתח במילים: "אני איש של חורף בין אלפי אנשי ים, אך בחורף הזה כבר לא אהיה קיים...". הבית הרביעי פותח במילים "אני רוצה לטפס על ההרים כי הם שם", משפט שנלקח מדבריו של מטפס ההרים ג'ורג' מאלורי, בתגובה לשאלה מדוע הוא כה להוט לטפס על ההרים, השיב "רק כי הם שם". תשובה זו מצאה חן בעיני כותב השיר מקס גת מור שהתרגש מהרצון "לכבוש את ההר", והיא מצאה את מקומה בין מלות השיר. השיר מסתיים במסר למתאבלים בעתיד: "תעצמו את העיניים כל גשם ראשון ותחשבו עלי".
יו לויד-ג'ונס

קורות חיים

לויד-ג'ונס למד בבית ספר ווסטמינסטר שם הוא התעניין בהיסטוריה של העת החדשה ובהשפעת מנהל בית ספרו, כריסטי, פיתח עניין בלימודים קלאסיים. 

למד לתואר ראשון ולימודים מתקדמים בקרייסט צ'רץ' קולג' (Christ Church), באוניברסיטת אוקספורד. מלחמת העולם השנייה קטעה את לימודיו ובמהלכה הוא למד יפנית, שירת במודיעין בהודו ודחה הצעה לעבוד בבלצ'לי פארק, ובמקום זאת העדיף לשרת בבורמה. הוא סיים את מלחמת העולם בדרגת סרן.
לויד-ג'ונס המשיך בלימודיו הקלאסיים זכה בפרסים ממספר אוניברסיטאות והיה למשך זמן מה עמית בג'יסוס קולג' (Jesus College), שבאוניברסיטת קיימברידג'. בעת היותו בקיימברידג' התוודע אל אשתו הראשונה, פרנסיס הדלי, סטודנטית ללימודים קלאסיים בניונהאם קולג' (Newnham College), הזוג נישא ב-1953, נולדו להם שני בנים ובת והם התגרשו ב-1981. ב-1951 לויד-ג'ונס שב לאוקספורד שם הוא היה הראשון שהחזיק במשרת ההוראה על שם וורן (E.P. Warren) בקורפוס קריסטי קולג', אוקספורד.
לויד-ג'ונס הנחה תלמידי דוקטורט רבים שהפכו ברבות הימים לבעלי שם. בכללם מרטין ליצ'פילד ווסט. בנאום כניסתו לתפקיד כריג'וס פרופסור (הפרופסור המלכותי) ליוונית ב-1961 הוא קרא לשינוי מתכונתן של בחינות הHonour Moderations בתואר הראשון ולכלול בהן פילוסופיה והיסטוריה עתיקה כמו גם ספרויות ושפות מסורתיות.
ספריו כללו מהדורות ביקורתיות של דיסקולוס של מנאנדרוס (1960) וסופוקלס (1990, ביחד עם נייג'ל וילסון) לOxford Classical Texts, ותרגומים של הפראגמנטים של אייסכילוס (1960) וסופוקלס (2000) ל-Loeb Classical Library.
לויד-ג'ונס היה חבר האקדמיה הבריטית וחבר חמש אקדמיות זרות למדעים (בהן האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים אליה נבחר ב-1978), החזיק בתוארי דוקטור של כבוד מהאוניברסיטאות שיקגו, תל אביב, גטינגן וסלוניקי. הוא פרש מהקתדרה ליוונית אחרי 29 שנים, ב-1989, וקיבל תואר אבירות.
לויד-ג'ונס נישא ב-1982 למארי לפקוביץ', פרופסור אמריטה ללימודים קלאסיים בוולזלי קולג' במסצ'וסטס ושהה בשנותיו האחרונות בביתם בוולזלי שבמסצ'וסטס.
נטיית מסלול

נטיית מסלול או אינקלינציה היא הזווית שבין מישור יחוס, המכיל את מסלולם של שני גופים זה סביב זה, למישור נוסף, המכיל את מסלולם של אחד הגופים עם גוף שלישי, או את מסלולם של שני גופים שונים. דוגמה למצב הראשון בו יש גוף אחד משותף לשני המישורים היא נטיית המסלול של הירח סביב כדור הארץ ביחס למסלולו של כדור הארץ סביב השמש. בדוגמה זו, מסלולו של כדור הארץ מוכל בשני המישורים. דוגמה למצב השני בו אין גוף משותף היא נטיית המסלול של אירופה סביב צדק ביחס למסלול של כדור הארץ סביב השמש, הנקרא גם מישור המילקה. מאחר שמישור המילקה מוגדר כמישור שבו סובב כדור הארץ סביב השמש, נטיית המסלול של כדור הארץ היא למעשה 0 מעלות ביחס למישור המילקה. לדוגמה, נטיית המסלול של מאדים היא 1.85°. אין להתבלבל בין נטיית מסלול של גוף מסוים ביחס למישור יחוס, לבין נטיית ציר הסיבוב של הגוף ביחס לאותו מישור. לראיה, נטיית המסלול של כדור הארץ ביחס למישור המילקה היא כאמור 0°, כלומר לא קיימת נטייה, ונטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ ביחס למישור המילקה היא 23.5°.

דוגמאות בכדור הארץ

נטיית המסלול של הירח היא 5.145° ביחס למישור המילקה, בגלל נטייה זו ממישור מסלולו של כדור הארץ, איננו צופים בליקוי חמה וליקוי לבנה מדי ראש חודש ואמצע חודש עבריים. ישנם לוויינים מלאכותיים שאופי מסלולם דורש נטיות מסלול ייחודיות, לווייני תקשורת נדרשים להימצא לאורך זמן מעל אותה נקודה בכדור הארץ, אם נטיית המסלול של אותם לוויינים תהיה גדולה באופן משמעותי מ-0 מעלות הלוויין ינוע על פני השמיים ואיכות האות שלו תדעך לעיתים. לתחנת החלל הבינלאומית ולטלסקופ החלל האבל נטיות מסלול המתארות את הזווית בה לוויינים מלאכותיים אלו חוצים את מישור המשווה השמימי, כאשר נשלחות חלליות אספקה ותיקונים אליהן (כדוגמת חלליות פרוגרס הרוסיות ומעבורת החלל האמריקאית) זמני השיגור נבחרים כך שנטיות המסלול של הגופים יהיו זהות ככל שניתן.
Math Rescue

Math Rescue הוא משחק פלטפורמה חינוכי משנת 1992 שנוצר על ידי רדווד משחקים, שפורסמו על ידי תוכנת אפגיאה. המשחק פורסם באוקטובר 1992 עבור פלטפורמת DOS. משחק ההמשך שלו הוא Math Rescue Plus. הגרסה הרשומה של המשחק נשארה זמינה לרכישה.

במשחק

המשחק סובב סביב פתרון בעיות במתמטיקה. קופסאות מרחפות באוויר ונגיעה בהן מעבירה דמות נגן לתוכן, היכן שיש צורך לפתור בעיה מתמטית כדי להעביר נקודות.
המשחק כולל שלושה פרקים. רק הפרק הראשון מופץ בשיתופי, בעוד אחרים זמינים באופן מסחרי. כל פרק מכיל 15 רמות.

העלילה

סיפור הרקע של המשחק מתחיל בגניבה של מספרים על ידי גראזלים, אשר גורמים לבעיות בעולם. גראזלים מסירים מספרים מן חזית בית.
אז מופיע בני הפרפר, שחקן סיוע, שמתחיל מסע כדי לעצור את הגראזלים ולהשיב את המספרים שנגנבו. מתברר כי מין של חייזרים בשם גליקסריאנס מכוכב Glixer II שלחו את חיות המחמד שלהם, הגראזלים לגנוב אדמות של מספרים, כך בני האדם יהפכו לחיות המחמד החדשות של החייזרים. הוא גילה כי בני היה פעם גראזלים ממקלט על פני כדור הארץ. בני מכיר בן גראזלים שם ג'ורגה כמו הדוד שלו, ומשכנע אותה כי גראזלים יכול להיות חופשי על פני כדור הארץ הרחק מהחייזרים. הגראזלים מחזירים את המספרים הגנובים ומספקים גננים עם בקרת קליע מובנת, בעוד שגליקסריאנס הם נגד כדור הארץ.

ביקורות ופרסים

ביקורת על משחק זה והמשחק Word Rescue: "בחירה מצוינת עבור ילדים צעירים יותר, למרות שאנחנו "ילדים" מבוגרים יותר, עדיין מוצאים אותם משעשעים. כשממשיכים לשחק הם הופכים להיות יותר קשים". למשחק ניתן גם פרס "התוכנה החינוכית הטובה ביותר" ב-1993‏.