google/wiki40b huggingface dataset:
סיסמה חד-פעמית

בקריפטוגרפיה ובאבטחת מידע, סיסמה חד-פעמית, או בקיצור OTP‏ (One-Time Password), היא סיסמה שמשתמשים בה לצורך אימות אחד בלבד ולאחר מכן משמידים אותה. בגלל השימוש החד-פעמי, מערכת כזו מספקת מה שקרוי "אימות חזק" והיא עמידה בפני התקפת שידור חוזר (replay attack). מצותת פסיבי שמאזין לרשת התקשורת, מיירט סיסמאות ומנסה להשתמש בהן מאוחר יותר כדי להתחזות למישהו אחר, לא יוכל לעשות זאת כי הסיסמאות אינן בתוקף מיד לאחר השימוש הראשוני בהן.
ישנן כמה דרכים לניהול מערכת סיסמה חד-פעמית. דרך אחת היא שהשרת והלקוח מחזיקים ברשימת סיסמאות זהה ובכל פעם שהלקוח צריך לאמת את זהותו מול השרת הוא משתמש בסיסמה הבאה ברשימה, מסמן אותה לאחר השימוש בה ואינו חוזר להשתמש בה שוב. כאשר הרשימה מנוצלת עד תומה, מכינים רשימה חדשה ומתחילים מהתחלה. דרך אחרת היא לייצר את הסיסמה החד-פעמית באופן רקורסיבי מתוך סיסמה ראשונית המשותפת לשרת והלקוח עם פונקציה חד-כיוונית בטוחה כמו פונקציית גיבוב. כדי לייצר את רשימת הסיסמאות אפשר להפעיל מחולל פסאודו-אקראי. היתרון בזה שהסיסמאות הן בלתי תלויות הדדית. מערכת כזו כוללת בדרך כלל אלגוריתם להכנת סיסמאות ומנגנון לתיאום בין השרת והלקוח המסתמך על מונה כלשהו שמנוהל במקביל או חותם זמן כדי למנוע שימוש חוזר.

רקע

שיטת אימות באמצעות סיסמה קבועה מספקת הגנה מאוד חלשה מפני התחזות. מכמה סיבות, ראשית משתמשים בדרך כלל נוטים לבחור סיסמאות קלות לניחוש מה משקל מאוד על האקרים לבצע התקפת מילון, למשל ברשימת הסיסמאות הגרועות ביותר לשנת 2015 עדיין מככבת במקום הראשון הסיסמה "123456". שנית, במהלך האימות המשתמש חייב לשדר את הסיסמה (או את ערך הגיבוב שלה) במצב קריא כך שהיא חשופה לציתות, מה שמסייע להאקרים לבצע מה שנקרא התקפת שידור חוזר (replay attack). בהתקפה כזו המתקיף פשוט מקליט את הסיסמה ששודרה באמצעות רחרחן ומשתמש בה מאוחר יותר כדי להתחזות לבעל הסיסמה.
קיימות דרכים להתמודד עם הבעיות המנויות, למשל שרתים בדרך כלל מנסים לאכוף "כללי סיסמה" על מנת למנוע ממשתמש לבחור סיסמה חלשה וכן דורשים פרט מידע נוסף כמו כתובת דואר אלקטרוני וכדומה. מה שקרוי אימות דו-שלבי או אימות רב-שלבי (MFA). או מעבר לאימות חזק יותר באמצעות פרוטוקול אתגר מענה. סיסמה חד-פעמית הוצעה לראשונה על ידי לזלי למפורט ב-1981 והיא טובה משיטת סיסמה קבועה אך חלשה יותר לעומת פרוטוקול אתגר מענה.
כיום שרתים נוטים לעבור לשיטות אימות חזקות יותר שהן גרסאות של פרוטוקול אתגר מענה (בדומה לשיטת האימות של GSM) או סיסמה חד-פעמית כמו S/KEY. משנת 2011 הציעה גוגל ללקוחותיה להשתמש בטכנולוגית אימות דו-שלבי עם אפליקציה הנקראת מאמת גוגל (Google Authenticator) המשתמשת בסיסמה חד-פעמית. מיקרוסופט מציעה שירות דומה Microsoft Authenticator הכולל אימות דו שלבי עם אפשרות להתקנת אפליקציה המכילה קוד אימות חד-פעמי.
חברות רבות מייצרות טכנולוגיות אימות המבוססות על סיסמה חד-פעמית כמו חברת HID או חברת RSA. הטכנולוגיות מתחלקות לשני סוגים עיקריים, בקרת גישה פיזית ובקרת גישה לוגית. בקרת גישה פיזית היא בדרך כלל מכשיר אלקטרוני קטן (חסין מגע) שנקרא אסימון אבטחה (Security token) המייצר קוד אימות חד-פעמי כמתואר בתרשים משמאל. בקרת גישה לוגית מבצעת פעולה דומה אך בתוכנה או אפליקציה, ההבחנה אינה מדויקת כי גם מכשיר אימות נשלט בדרך כלל באמצעות תוכנה.
אלברטו סורדי

ביוגרפיה

סורדי נולד ברומא למחנכת ולמוזיקאי. הוא למד משחק באקדמיה לאומנויות דרמטיות שבמילאנו וכמו כן גם פיתוח קול ואופרה.

קריירת משחק

סורדי החל את דרכו כשחקן בקולנוע האיטלקי בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, הוא התגלה בפעם הראשונה בראשית שנות ה-50 בסרטיו של פדריקו פליני "השייח הלבן" בתפקיד כוכב אופרת הסבון ו"הבטלנים" בו הוא שיחק בתפקיד הראשי. כמו כן שיחק סורדי לצידה של הכוכבת סופיה לורן בקומדיה "שתי לילות עם קלאופטרה".
בסוף שנות ה-50 השתתף סורדי בסרט המלחמה האיטלקי "המלחמה הגדולה" בתפקיד המגויס הצעיר אורסטה יקובצ'י בעבורו הוא זכה בפרס מיוחד מטעם פסטיבל ונציה ובהפקה ההוליוודית הראשונה שלו, "הקץ לנשק" בתפקיד הכומר האיטלקי גאלי. 
בשנת 1961 שיחק סורדי בסרט המלחמה של גאי המילטון "האויבים הטובים ביותר" בתפקיד שבוי המלחמה האיטלקי קפטן בלאסי, עליו היה סורדי מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.
סורדי זכה בפרס גלובוס הזהב לתפקיד הקומי/ מוזיקלי הטוב ביותר בשנת 1963 על תפקידו בתור סוחר הפרווה אמאדו פראטי בקומדיה האיטלקית "השטן". ב-1965 הופיע סורדי בקומדיה הבריטית של קן אנקין "האנשים הנהדרים האלה במכונות המעופפות" בתפקיד הרוזן אמיליו פונטיצ'לי, הופעה קומית מוצלחת עלייה הועמד סורדי בפעם השלישית לפרס גלובוס הזהב.
ב-1971 זכה סורדי בפרס דב הזהב לשחקן הטוב ביותר של פסטיבל ברלין על משחקו בדרמה "בכלא מחכה למשפט" בתור האסיר ג'יוזפה די נוי.
בשנת 1972 שיחק סורדי לצידה של הכוכבת האמריקאית בטי דייוויס בדרמת ההימורים "הקלפן המדעי" והשתתף בתפקיד קטן בסרטו של פליני "רומא". ב-1977 הופיע סורדי בקומדיות האיטלקיות "ויוה איטליה" במספר תפקידים שונים ו"איש קטן ממוצע" של מריו מוניצ'לי.
ב-1981 הופיע סורדי בקומדיה "המרקיז דה גרילו" בתפקיד הרוזן אונופריו דה גרילו.
סורדי פיתח בנוסף לקריירת המשחק האגדית שלו גם קריירת בימוי, הוא ביים 18 סרטים שחלק מהם זכו להצלחה במולדתו.

חיים אישיים

סורדי נפטר ב-24 בפברואר 2003 מהתקף לב ברומא כשהוא בן 82.
יחסי ג'מייקה–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין ג'מייקה הם יחסים דיפלומטיים מלאים. שווייץ הייתה אחת מהראשונות בעולם להכיר בעצמאות ג'מייקה ב-1962 ומיד לאחר מכן לכונן איתה יחסים דיפלומטיים רשמיים. בין 1963 ל-2004 שווייץ יוצגה בג'מייקה באמצעות קונסוליה כללית שהחזיקה בבירה קינגסטון. ב-2004 שונמך דרג הקונסוליה בקינגסטון לקונסוליית כבוד אך הואמנה על ג'מייקה שגרירות שווייץ בהוואנה, בירת קובה.
ג'מייקה ושווייץ חתמו על מגוון הסכמים דיפלומטיים בהם הסכם הגנה וקידום השקעות הדדיות, אמנה למניעת כפל מס והסכם פטור הדדי מאשרה לבעלי דרכונים מיוחדים בלבד.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 131 שווייצרים חיו בג'מייקה. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 16.8 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 14.6 מיליון ייצוא שווייצרי לג'מייקה ו-2.2 מיליון ייבוא שווייצרי מג'מייקה.
מרכז הספורט הלאומי - תל אביב

היסטוריה

המרכז הוקם בשנת 1978 כאשר כמה מגרשי טניס הוקמו בסמוך אל פארק הירקון. בניית האצטדיון החלה בשנת 1979 ובשנת 1980 הוקם בסמוך אצטדיון האתלטיקה הלאומי ולצידו בניין הוועד האולימפי הישראלי.

מרכז האתלטיקה הלאומי

מרכז האתלטיקה כולל את "אצטדיון האתלטיקה הלאומי" שתוכנן על ידי האדריכלים משה לופנפלד וגיורא גמרמן ובנייתו הושלמה ב-1982. התחרות הבינלאומית הראשונה בו התקיימה במסגרת תחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-13 בשנת 1983. אצטדיון האתלטיקה הראשי כולל שמונה מסלולי ריצה וכ-6,000 מקומות ישיבה ביציע אחד מערבי (רק כשליש מהטריבונה כולל כיסאות והשאר טריבונת בטון חשופה, מה שמכונה יציעי עמידה). הוא שופץ לאחרונה בשנים 2008 ו-2009 ושודרגו בו מסלולי הריצה, לוח התוצאות ומערכות תצוגה נוספות. האצטדיון מוגדר ברמה 2 על ידי איגוד האתלטיקה הבינלאומי, כך שמתאפשר לו לארח תחרויות רשמיות בינלאומיות קטנות. לצידו אצטדיון אתלטיקה נוסף לאימונים שנבנה ב-1988 הכולל שישה מסלולי ריצה. בסמוך אליו נמצאים משרדי ההתאחדות הישראלית לאתלטיקה. ב-31 בינואר 2017 החלו בהריסתו של אצטדיון האימונים לצורך הקמת ולודרום אולימפי בשטחו שצפוי להיפתח באוקטובר 2018, על אף מחאת אתלטים שטענו לפגיעה בתנאי האימונים במרכז. הולודרום שהקמתו צפויה לעלות כ-70 מיליון שקלים מוקם במרכז מגרש האימונים ויוקף מבחוץ במסלולי האתלטיקה שישוקמו וכן יכלול מסלולי אתלטיקה פנימיים המתאימים לאימונים לתחרויות אתלטיקה באולמות.

המשרדים ואולמות הספורט

ליד מתחם אצטדיוני האתלטיקה נמצא מבנה רב תכליתי הכולל את אולם הספורט הדר יוסף, אולם ספורט רב תכליתי המכיל 1,400 מקומות ישיבה. באולם שיחקה בעבר קבוצת הפועל תל אביב בכדורסל. בבניין הראשי הצמוד לאולם שוכנים המשרדים של איגודי הספורט. כמו כן, במבנה ממוקם גם מרכז "החוויה האולימפית" שהוקם על ידי הוועד האולימפי הישראלי שהוא מוזיאון חווייתי למשחקים ולספורטאים האולימפיים של ישראל. המרכז מציג את האולימפיאדות ממספר זוויות ובהם המשחקים ביוון העתיקה וחידושם לפני למעלה ממאה שנה, שיאים במשחקים בעת החדשה, הצצות לאולימפיאדות הקרובות, תיעוד שבע הזכיות הישראליות במדליות ואף התנסות למבקרים בתרגילי ריכוז, כוח, תגובה מהירה וסיבולת. במתחם נכללים גם אולמות אימונים ייעודיים להתעמלות ולאתלטיקה, אמנויות לחימה, חדר כושר, חדרי סטודיו ועוד.
בעבר נבחנה גם הקמת בריכה אולימפית מקורה המותאמת אף לאירוח תחרויות שחייה וכן אצטדיון טניס לצד המגרשים.

ולודרום

בתחילת 2017 החלו עבודות להקמת ולודרום סילבן אדמס, אולם ולודרום אולימפי לאימונים ותחרויות רכיבה על אופניים וגם אימוני אתלטיקה באולמות. הולודרום שצפוי להיפתח באוקטובר 2018 מוקם על שטחו של מגרש האתלטיקה לאימונים הסמוך לאצטדיון האתלטיקה ובנייתו צפויה לעלות מעל 70 מיליון שקל שחלק משמעותי מהסכום נתרם על ידי סילבן אדמס המיליארדר היהודי-קנדי המעודד את פיתוח ענפי רכיבת אופניים בתחרותית בישראל בקטגוריות ספורטיביות שונות. אדמם הוא נותן החסות לקבוצת הרכיבה הישראלית הראשונה Israel Cycling Academy אשר התחרתה לראשונה במרוץ האופניים ג'ירו ד'איטליה 2018 שחלקו נערך לראשונה בישראל. הוולודרום יכיל 620 צופים בתחרויות בינלאומיות וכ-1420 צופים בתחרויות מקומיות שיאפשרו גם ישיבה במרכז הולודרום במרכז מסלולי הרכיבה.

מתחם הטניס

במתחם הסמוך למבנה הרב תכליתי קיים מרכז טניס גדול של 16 מגרשי טניס ועוד שני מגרשים המתאימים לטניס ולכדורסל. מרכז הטניס אירח מספר טורנירי טניס אליהם הגיעו אלפי צופים. עם זאת לא מומשה תוכנית להקמת מגרש מרכזי עם 2200 מקומות ביציעים במתחם.
ג'ון גלאגר ג'וניור

ביוגרפיה

גלאגר נולד בעיר וילמינגטון שבמדינת דלאוור למוזיקאים ג'ואן וג'ון גאלאגר האב.
בצעירותו היה פעיל מוזיקלית ולקח חלק במספר להקות אזוריות.
גאלגר התחיל את דרכו בטלוויזיה בתפקידים קטנים בסדרות: "חוק וסדר", "הבית הלבן", "אד", "NYPD Blue", ו"חוק וסדר: כוונה פלילית".
הוא זכה לחשיפה בשנת 2003 לאחר שהופיע בדרמה העצמאית המצליחה "רסיסים של אפריל" בתפקיד טימי אחיה של אפריל בארנס (קייטי הולמס) הבעייתית.
בשנת 2006, הופיע גלאגר לראשונה בברודוויי במחזה זוכה פרס פוליצר "מחילת הארנב" בתפקיד הנער ג'ייסון ווילט אשר פוגע בדני, ילדם של בקה (סינת'יה ניקסון) ואיזי.
בשנת 2007 זכה גלאגר בפרס טוני לשחקן האופי הטוב ביותר במחזה מוזיקלי על הופעתו במחזמר "אביב מתעורר" בתפקיד הילד מוריץ.
ב-2009 שיחק בסרטו של וודי אלן "מה שעובד" בתפקיד פרי איתו יוצאת הצעירה מלודי סלסטין (אוון רייצ'ל ווד). באותה שנה התארח בפרק בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
ב-2010 שיחק בעיבוד הקולנועי לקומיקס "ג'ונה הקס". בשנת 2011 שיחק בתפקיד הראשי במחזמר "אידיוט אמריקאי" והשתתף במחזה "ירושלים".
בשנת 2012, החל לשחק בסדרה "חדר החדשות". בשנת 2013, שיחק בסרט "טווח קצר 12".
ב-26 במאי 2015, התפרסם כי גלאגר ישוב להופיע בברודויי בעונה הבאה במחזמר של יוג'ין או'ניל, "מסע ארוך אל תוך הלילה" לצידם של גבריאל ביירן וג'סיקה לאנג. הצגת הבכורה תהיה ב-19 באפריל 2016.
בשנת 2016 שיחק בסרט האימה "הניסוי של בלקו" בהפקת ג'יימס גאן שגם כתב את התסריט. באותה השנה שיחק בסרט "שקט".
אודרה טוטו

ביוגרפיה

טוטו נולדה בבומון שבמחוז פווי-דה-דום בצרפת, וגדלה ב-Montluçon' קומונה ליד מחוז אלייה.
אביה של טוטו הוא רופא שיניים ואמה היא מורה. טוטו גילתה עניין בתחום הקומדיה עוד מגיל קטן ולמדה בבית הספר לדרמה "קוּר פלוראן". לאחר שסיימה את לימודיה בחוג לספרות באוניברסיטה מקומית, החלה להשתתף בסרטים מקומיים.

קריירת משחק

בשנת 1999 התפרסמה ברחבי צרפת בעקבות הופעתה בדרמה הקומית "ונוס ביוטי", על תפקידה בסרט קיבלה גם את פרס סזאר היוקרתי. בשנת 2001 זכתה להכרה עולמית כאשר שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "אמלי". בסרט גילמה את דמותה של אמלי פולַן, מלצרית בבית קפה מקומי בפריז שחייה עוברים ללא ריגושים מיוחדים עד ליום אחד שבו הכל משתנה. על תפקידה קצרה שבחים וביקורות חיוביות, וכן קיבלה מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי, ל"פרס האקדמיה האירופאית" ומועמדות שנייה לפרס סזאר וזכתה בפרס לומייר.
שנה לאחר מכן שיחקה בדרמה הקומית "פודינג אירופאי", במותחן הרומנטי "אוהבת... לא אוהב" ובדרמה "דברים יפים מלוכלכים" שזיכתה אותה במועמדות שנייה ל"פרס האקדמיה האירופאית".
ב-2004 שיחקה לצד מריון קוטיאר בדרמת המלחמה הרומנטית מועמדת 2 פרסי האוסקר, "שנים של אירוסין". בסרט גילמה את דמותה של מתילד דונֶה, ארוסתו של חייל בחזית הצרפתית במהלך מלחמת העולם הראשונה, אשר מקבלת מידע שארוסה עדיין בחיים, ויוצאת למסע ארוך וכואב על מנת לגלות את האמת. על תפקידה הייתה מועמדת בפעם השלישית לפרס סזאר וקיבלה מועמדות שלישית כפולה ל"פרס האקדמיה האירופאית".
בשנת 2006 כיכבה לצד טום הנקס במותחן המסתורין שובר הקופות של רון הווארד "צופן דה וינצ'י", המבוסס על רב-המכר מאת דן בראון. בסרט גילמה את דמותה של החוקרת הצרפתייה סופי נובו, שמסייעת לחוקר האמריקאי רוברט לנגדון (טום הנקס) לפענח תעלומת רצח מסתורית במוזיאון הלובר. ב-2009 גילמה טוטו את דמותה של מעצבת אופנה הצרפתייה קוקו שאנל בסרט "קוקו לפני שאנל".
שמואל שטריקמן

ביוגרפיה

נולד בברסט ליטובסק שבפולין לאברהם ואסתר שטריקמן, אחותו של פנחס ספיר. עלה לארץ ישראל עם משפחתו ב-1934. בשנה הראשונה לשהותם התגוררו בכפר סבא, ולאחר שנה עברה משפחתו לתל אביב. במלחמת העצמאות שירת בחיל האוויר כמטיל פצצות.
שטריקמן החל את לימודיו בטכניון בהנדסת אלקטרוניקה בשנת 1950. לאחר סיום התואר, בשנת 1954, הצטרף למחלקה לאלקטרוניקה במכון ויצמן למדע, שם עשה את עבודת הדוקטורט שלו. את התואר בהנדסת אלקטרוניקה קיבל בטכניון בשנת 1958. ב-1967 נתמנה לפרופסור מן המניין במכון ויצמן. בשנים 1981 עד 1982 כיהן כראש המחלקה לפיזיקה אלקטרונית במכון. בשנת 1994 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
מחקריו נגעו בתחומים מגוונים בפיזיקה: התנהגות של חלקיקים הנמצאים תחת השפעתו של שדה מגנטי; תחום הגבישים הנוזליים; חומרים מרוכבים הבנויים ממרקם לא אחיד של מרכיבים; וחישוב אלסטיות של חומרים מרוכבים. על הנושא האחרון עבד יחד עם פרופ' צבי חשין מאוניברסיטת תל אביב. עבודתם המשותפת נחשבת לאחת מפריצות הדרך בתחום, צוטטה בספרות המקצועית כ-1,500 פעמים ונבחרה לאחת מ-100 העבודות החשובות במאה ה-20 במכניקה.
שטריקמן זכה פעמים בפרס ביטחון ישראל על תרומותיו הטכנולוגיות הרבות למערכת הביטחון, בשנת 1968 זכה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים מטעם עיריית תל אביב. בשנת 2001 זכה בפרס ישראל לחקר הפיזיקה. כשהוענק לו הפרס, מנעה ממנו מחלתו את היכולת להשתתף במעמד, ונכדתו אור קיבלה את הפרס במקומו.
שטריקמן נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2003.
אחיו היה הביוכימאי פרופ' נתן שרון.
לירז חממי

ביוגרפיה

לירז חממי נולדה וגדלה בנתניה. היא הבת האמצעית להוריה ולה שתי אחיות. 
למדה במגמת התיאטרון בבית הספר התיכון אורט יד ליבוביץ בנתניה. את שירותה בצה"ל מילאה בבסיס עובדה שבדרום כמטאורולוגית.
בשנת 2007 החלה את לימודיה במסלול התלת-שנתי בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין שם שיחקה בהפקות "למה לא באת לפני המלחמה" מאת עינת ברנובסקי, בבימויה של חגית רכבי ניקוליבסקי, במחזמר המקורי "סיגל" מאת שלמה מושקוביץ ובבימויו של צדי צרפתי. בכיתתה למדו בין השאר דינה סנדרסון, נעמה שטרית ורות רסיוק. במהלך לימודיה זכתה בתחרויות מונולוגים ע"ש אורנה ביו חורין, עדי שקד, תחרות מונולוגים קולנועיים במסגרת בפסטיבל הבין לאומי לסרטי סטודנטים ותחרות מונולוגים ארצית לבוגרי 2010 בשיתוף ערן פסח ושח"ם - ארגון השחקנים בישראל.
בסיום הלימודים המשיכה חממי את תפקידה במחזמר "סיגל" שנמכר לתיאטרון הבימה, השתתפה בהצגה "שמוליק של זהרה" מאת ובבימויה של חגית רכבי ניקוליבסקי ובנוסף החליפה את מירב שירום בהצגה קן הקוקייה בתיאטרון באר שבע. 
במאי 2012 טסה חממי ללונדון עם ההצגה "הסוחר מוונציה" בבימויו של אילן רונן שהוזמנה לפסטיבל "Globe To Globe" בתיאטרון הגלוב. היא גילמה את ג'סיקה, בתו של שיילוק היהודי, אותו שיחק יעקב כהן. יחד איתה שיחקו גם הילה פלדמן, אביב אלוש, תומר שרון, רינת מטטוב ועוד.
בשנת 2014 עלתה עם הצגת היחיד "שייכת", המבוססת על סיפור החיים של יהודית הרמן בכת של גואל רצון.
בנובמבר 2014 גילמה בהצגה "בית ברנרדה אלבה" את מרטיריו הגיבנת בתיאטרון באר שבע בבימויו של גדי רול.
ב-2015 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "המדרשה" וגילמה בה את אירית בראשי, עיתונאית, חניכה בקורס לסוכני מוסד. הסדרה נמכרה לרשת Netflix וניתנת לצפייה בשם "Mossad 101".
ב-2016 גילמה את דמותה של מאיה דבוש, אם חד-הורית לנועם הבן, בתוכנית הטלוויזיה "מפלצות קטנות" ששודרה ברשת. באותה שנה גם הופיעה בתפקיד אורח בסדרה זוכת הפרסים "אורי ואלה". בדצמבר 2017 עלתה העונה השנייה של סדרת הנוער "נעלמים", בה מגלמת חממי את רקפת, יועצת בית הספר, האנטגוניסט של העונה השנייה. באותה שנה היא הצטלמה לסדרת הטלוויזיה "על הספקטרום". בשנת 2018 הצטלמה לסדרת הטלוויזיה "מלכות", שתשודר בהוט, לצד ליהי קורנובסקי ורוי מילר ולסדרת המתח "עיר מקלט" לצד חני פיסטנברג ונתי רביץ.
בשנת 2012 הכירה את בן זוגה בן ניילור, מורה למשחק ובמאי בריטי. הם נישאו בשנת 2014, ומתגוררים היום בלונדון.
דני דרינקווטר

קריירה

דרינקווטר נולד במנצ'סטר שבאנגליה. שיחק במועדון הנוער של מנצ'סטר יונייטד ובנבחרות אנגליה עד גיל 18 ועד גיל 19. ב-2009 זומן לסגל הקבוצה הבוגרת של מנצ'סטר יונייטד אך לא שותף בפועל במשחק. באוגוסט 2009 הושאל להאדרספילד טאון מהליגה השלישית. עונה לאחר מכן הושאל לקארדיף סיטי מהליגה השנייה, בינואר 2011 הושאל לווטפורד מהליגה השנייה ושיחק בקבוצה עד תום העונה. באוגוסט 2011 הושאל לבארנסלי מהליגה השנייה ושיחק בשורותיה עד ינואר 2012. 
בינואר 2012 עבר דרינקווטר ללסטר סיטי מהליגה השנייה. בעונת 2013/2014 כבש 7 שערים ב-45 משחקי ליגה, הוא סייע ללסטר להעפיל לפרמייר ליג ונבחר לנבחרת העונה של הליגה השנייה. בעונתו הראשונה בפרמייר ליג שותף ב-24 משחקים מהם פתח ב-16 וסייע ללסטר שסיימה במקום ה-14 להישאר בליגה. בעונת 2015/2016 היה חלק משמעותי בזכייה המפתיעה של לסטר באליפות הפרמייר ליג הראשונה בתולדותיה.
ב-31 באוגוסט 2017 ביום האחרון של חלון ההעברות חתם דרינקווטר בצ'לסי תמורת 33 מיליון ליש"ט.
ב-8 באוגוסט 2019 הושאל לברנלי עד ל-6 בינואר 2020.

קריירת נבחרות

דרינקווטר היה חבר בסגל נבחרת אנגליה עד גיל 18 ובנבחרת אנגליה עד גיל 19 שסיימה שנייה באליפות אירופה ב-2009. במרץ 2016 זומן לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת ורשם את הופעת הבכורה שלו ב-29 במרץ במשחק ידידות מול נבחרת הולנד שהסתיים בהפסד 2-1. דרינקווטר נבחר לשחקן המצטיין של המשחק. למרות הזכייה באליפות במדי לסטר סיטי, נופה דרינקווטר מסגל נבחרת אנגליה ליורו 2016 בצרפת.
אלחנן בן אורי

קריירה

אלחנן בן אורי הוא מאייר המתמחה בכל הגוונים כגון איור ספרים ואיור לעיתונות, קומיקס, קריקטורה, קליגרפיה ומגזרות נייר.
בעל קריקטורה קבועה בעיתון שביעי.
כותב קומיקסים בעלון השבת עולם קטן ובעיתון אותיות.
הציג בשנה האחרונה את יצירותיו בתערוכת 'אשת חיל' ובתערוכת TICP - The Israeli Cartoon Project.
בעבר פרסם עשרות יצירות, באתר האינטרנט "ביכורים" .
נשוי לאיילת. מתגורר בחריש.
אדם (דמות מקראית)

אדם הוא דמות מקראית והאדם הראשון עלי אדמות, אבי האנושות כולה לפי סיפור בריאת העולם בספר בראשית. אדם נברא על ידי אלוהים והושם על ידו בגן עדן, הוא היה בן זוגה של חוה, האישה הראשונה, ואחר חטא עץ הדעת גורש עימה מגן עדן.
אדם נפטר בן תשע מאות ושלשים שנה, בשנת תתק"ל לפי הכרונולוגיה המקראית והמסורתית.

מדרש שמו

במדרש שמו של אדם אפשר לראות את צורת לשון נופל על לשון: אדם-אדמה. לדעת חוקרי מקרא זוהי אטימולוגיה עממית.

חטא בגן עדן

לפי המסופר בספר בראשית, פרק ב', פסוק ט"ז מצווה אלוהים על אדם לא לאכול מפרי עץ הדעת וזאת לפני בריאת האישה. הסיפור בספר בראשית, פרק ג' מספר כי הנחש פנה אל האישה. האישה עונה לנחש בלשון רבים. לאחר שחוה טועמת מהפרי היא נותנת לאדם לטעום. המקרא אינו מספר על דו-שיח שהתקיים ביניהם. אדם וחוה מגורשים מגן עדן כי אכלו מפרי עץ הדעת וכך קונים לעצמם דעת, כלומר את היכולת להבחין בין טוב לרע. אדם וחוה מתנערים מאחריות כאשר ה' פונה אליהם בשל מעשה החטא.

משפחתו

לאדם וחוה נולדו בתחילה שני בנים, קין והבל.
כשהיה אדם בן מאה ושלושים (בשנת ק"ל) נולד לו שת, וכן נולדו לו עוד בנים ובנות שלא הוזכרו בשמם.

מקבילה במיתולוגיה הבבלית

כאשר נברא אנכידו אחד מגיבורי המיתולוגיה המסופוטמית הוא חי בחברת החיות. שמחת הקדשה מפתה את אנכידו שיאכל לחם וישתה שיכר. בסיפור זה משתנה הוויתו של אנכידו אשר חי בעבר בחברת החיות לבן אדם החי בחברת בני אדם.
זכויות להט"ב

מעמדם החוקי ומצב זכויות הלהט"ב בעולם הוא מגוון ושונה ממדינה למדינה. מדינות מסוימות מכירות במעמדן ואף מאפשרות נישואים והקמת משפחה ואילו במדינות אחרות מטילים עונש מוות על קיום יחסים של בני אותו מין או על בעלי זהות מינית או מגדרית שונה.
תחיקה הקשורה לקהילה הגאה, קשורה להכרה של המדינה בזכות הפרטים לזהות עצמם כבעלי זהות זו, לקיים יחסי מין, לנהל מערכות יחסים, להקים משפחה, חוקים הקשורים לאימוץ ופונדקאות, סוגיות הקשורות לשירות בצבא, שוויון בזכויות הגירה, חוקים האוסרים על אפליה ועל פשעי שנאה, וחוקים הנוגעים ליחסי מין והשוואת גיל ההסכמה.
אנדרטת הלוחם הבדואי

הקמה

שיתוף הפעולה בין הבדואים וצה"ל החל עוד במלחמת העצמאות כשבדואים מהשבט ערב אל הייב מהכפר טובא הביעו את רצונם לעזור לכוחות ההגנה כבר בתחילת המלחמה. מפקד הפלמ"ח יגאל אלון הסכים לצרף לפלמ"ח פלוגה של 70 בדואים שכונתה "פל-הייב".
הבדואים שירתו בצה"ל בעיקר בתפקידי גששים וב-1987 הוקם גדוד הסיור המדברי המורכב בעיקר מבדואים ומשתתף בפעולות ביטחון בגזרת רצועת עזה.
אנדרטת הלוחם הבדואי נמצאת בתוך אתר הנצחה גדול ומטופח. באתר שתי ככרות, אחת על שם יצחק רבין ולידה אבן שחורה גדולה ועליה חקוקות מילותיה של חמוטל בן זאב: "לתת את הנשמה ואת הלב/לתת, לתת כשאתה אוהב". הככר הנוספת הקרויה על שם אריאל שרון. עוד באתר רחבת טקסים, גן תבלינים וגן בו הוצבו ממצאים ארכאולוגים שהתקבלו מרשות העתיקות העוסקים בחיי היום יום בארץ ישראל, כגון בתי בד ועוד.
האנדרטה עשויה בטון שעליו חקוקים בעברית וערבית שמות הנופלים וכן פסוקים בעברית. במקום גם גן הנצחה לחללים שמקום קבורתם לא נודע ובו נמצאים סלעי בזלת שחורים המביעים צער. במרכז האתר נמצא בית יד לבנים ובו חדר הנצחה עם תמונות הנופלים ותיקי זיכרון לכל נופל. בבית גם אולם להתכנסות. באתר יש גם טנק ותותח.
שמות הנופלים חקוקים על אבני זיכרון לבנות במרכז האתר. מדי שנה, ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, מתקיים במקום טקס ממלכתי - צבאי.
פייר-מארי ז'רלייה

פייר-מארי ז'רליֶיה (בצרפתית: Pierre-Marie Gerlier;‏ 1880, ורסאי - 1965, ליון) היה קרדינל קתולי וחסיד אומות העולם מצרפת.

ביוגרפיה

ז'רלייה למד באוניברסיטה של בורדו והיה עורך דין. לאחר מכן למד בסמינר לכמרים באיסי  שבפריז ובפריבור. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בצבא הצרפתי, נפצע ונפל בשבי הגרמני. בשנת 1921 הוסמך לכמורה והיה ראש קהילה בפריז. בשנת 1929 הוסמך בתור בישוף על ידי האפיפיור פיוס התשיעי. ההסמכה בוצעה בקתדרלת נוטרדאם בפריז. 
ז'רלייה היה הארכיבישוף של ליון משנת 1937 ועד מותו. תואר הכבוד שנקבע לו היה הפרימט של גאליה. בשנת 1939 היה אחד הבוחרים באספה האפיפיורית שהתכנסה לבחור אפיפיור חדש. באספה זו נבחר פיוס ה-12.
בתקופת כיבוש צרפת בידי הגרמנים גינה ז'רלייה את גירוש היהודים מצרפת למחנות ההשמדה הנאציים וכן גינה את התנאים בהם נמצאים היהודים במחנות אלה. הוא פעל למען הסתרת ילדים יהודיים במוסדות קתוליים בצרפת, לשם הגנתם מפני גירוש.
משנת 1945 ועד 1948 היה ז'רלייה סגן הנשיא של הוועידה האפיסקופלית הצרפתית . בשנת 1958 השתתף שוב בבחירת אפיפיור, בבחירות בהן נבחר יוחנן העשרים ושלושה, ובשנת 1963 השתתף בבחירות בהן נבחר פאולוס השישי.
ז'רלייה מת מאוטם שריר הלב בליון ונקבר בקתדרלת ליון.
ב-1981 הכיר יד ושם בז'רלייה בתור חסיד אומות העולם.
בית דרקולשט

היסטוריה

על יריבותם של המשפחות 'דנשט' ו'דרקולשט' מספרים, בין השאר, המלומדים בני התקופה אנאה סילביו פיקולומיני, לימים האפיפיור פיוס השני, וניקולאוס אולאכוס (1568-1493) הוא עצמו רומניוולאכי, צאצא של בית בסראב ודרקולשט,
שהפך לימים לקרדינל פרימאטוס של הונגריה. חשיבות רבה מייחס בעת החדשה ליריבות בין שני ענפי שושלת בסראב ההיסטוריון הרומני אלכסנדרו .ד. קסנופול. היסטוריונים רומנים אחרים -כמו י. פיליטי, ק.ג'ורסקו ואחרים העריכו כי הסכסוך בין ה'דרקולשט' ובין ה'דנשט' היה אחד מני רבים שהסעירו את קורות הנסיכויות הרומניות בימי הביניים. 
בסופו של דבר בית דרקולשט היה זה שעמד במרבית השנים שלאחר 1436, שנת מותו של השליט אלכסנדרו אלדיה, בראש הנסיכות עד שנת 1600, שנת האיחוד קצר המועד של נסיכויות ולאכיה, מולדובה וטרנסילבניה תחת שרביטו של מיכאי האמיץ. למיכאי האמיץ נולד בן, ניקולאיה פטראשקו, אשר טען לכתר ולאכיה, ושהוליד בן בשם מיכאי. נציגים נוספים של משפחת דרקולשט שלא נהיו לשליטים, היו הנסיך המולדבי ראדו ג'ואן ביי (1613–1660), בנו של אלכסנדרו העלם, ובנו, מרטין, שהיה מפקד בצבא של גאורגא דוקה, והמלומד ההונגרי ממוצא רומני ניקולאוס אולאכוס. השליט האחרון ממשפחת דרקולשט היה מיכניה השלישי, שמלך בוולאכיה בשנים 1658–1659.
כוחם של נציגי בית קראיובשט עלה במאות ה16-17 כאשר הם התמזגו עם בית ברנקוביאנו (ברנקובנשט).
בשנת 1386 עלה לשלטון בוולאכיה מירצ'ה הזקן, אחד מחשובי המנהיגים של ולאכיה לדורותיה.
הענף המשפחתי דרקולשט של הבסראבים נוסד על ידי ולאד דראקול (ולאד השני) כשהמילה "דראקול" (ברומנית - השד, הדרקון) נובעת ככל הנראה מהשתייכותו של נסיך זה למסדר הדרקון שהוקם על ידי הקיסר זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1408.

בנו של ולאד דראקול, ולאד המשפד, (במניין ההיסטוריונים - ולאד השלישי), שנודע באכזריותו הן כלפי יריביו המקומיים אך במיוחד כלפי הטורקים, נודע גם בשם "דרקוליה" Drăculea (בתרגום מקורב:"בנו של דראקול", "השד הקטן", או "הדרקון הקטן" - כדי להבדילו מאביו) הוא שנתן כפי הנראה את ההשראה לדמות האגדית של "הרוזן דרקולה" הערפד, גבור ספרו של בראם סטוקר, 
דרקולשט היא ברומנית צורת רבים, המציינת את "בני דראקול".
שמואל בוקסר

ביוגרפיה

בוקסר נולד וגדל בנס ציונה, דור חמישי לחקלאי נס ציונה. סבא של סבתו היה ראובן לרר, מייסדה של נס ציונה. ב-1972 למד כלכלה חקלאית בפקולטה לחקלאות ברחובות, שם הכיר את גיסו ושותפו לעתיד, יאיר לרנר.
בשנת 1989 פשט יקב סטוק את הרגל, וב-1990, רכש בוקסר את היקב יחד עם גיסו יאיר לרנר, והם שינו את שמו ליקבי ברקן. כמה שנים מאוחר יותר, רכשו יקבי ברקן בבעלותו גם את יקבי סגל. בוקסר שימש כבעלים של יקבי ברקן עד שנת 2016, ומאוחר יותר שימש בתפקיד סגן יושב ראש היקב והאחראי על השיווק בחו"ל.
בשנת 1993 רץ בוקסר בראשות רשימה עצמאית למועצת נס ציונה, וזכה בשני מנדטים, והתמנה לסגן ראש העיר יוסי שבו ויושב ראש ועדת המשנה לתכנון ובנייה. לאחר 5 שנות כהונה כחבר מועצת העיר, פרש בוקסר ב-1998 לביתו.
ב-26 ביולי 2018 הכריז שמואל בוקסר על ריצה לראשות עיריית נס ציונה. זמן קצר לאחר מכן חשף את רשימתו "טוב לנס ציונה".
ב-24 בספטמבר 2018, פורסם בעיתון ידיעות אחרונות, כי בוקסר צד חיות בר באפריקה כתחביב. בגיליון “ספארי סומרסבי” בדרום אפריקה, שיצא באוקטובר 2017, תוארו הישגיהם של הציידים שהגיעו לשמורה כדי לצוד בחודש מאי של אותה שנה. שניים מאותם ציידים הם שמואל בוקסר וחברו אפרים דותן שצדו מאז שנת 2015. בעקבות הדיווח שעורר סערה, נשמעו קריאות לעברו שיפרוש מהמירוץ. לאחר הפרסום התנצל בוקסר.
ב-30 באוקטובר 2018 זכה בוקסר בבחירות לראשות עיריית נס ציונה כאשר נבחר ברוב של 59% מול 40% של יריבו, שחר רובין.
בוקסר נשוי לחגית, ואב לארבע בנות.