רוברט, ברון סקידלסקי

חייו

הוריו של סקידלסקי, בוריס סקידלסקי וגליה סאפלקין, היו נתינים בריטיים ממוצא רוסי. אביו היה יהודי ואימו הייתה נוצרייה. אביו של סקידלסקי עבד בחברה המשפחתית, ל. ס. סקידלסקי, אשר שכרה את מכרה הפחם של מולין מהממשלה הסינית.
כאשר פרצה המלחמה בין בריטניה ליפן בדצמבר 1941, הוא והוריו נכלאו תחילה במנצ'וריה ואחר-כך ביפן, ולבסוף שוחררו תמורת עצירים יפנים באנגליה. עם שחרורה עברה המשפחה לסין ב -1947, שם חיו במשך קצת יותר משנה בטיינטין (כיום טיאנג'ין) המשפחה עזבה להונג קונג ממש לפני השתלטות הקומוניסטים על העיר. לסקידלסקי שני בנים, אדוארד סקידלסקי, מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת אקסטר, וויליאם סקידלסקי, עיתונאי וסופר.

חינוך

מ 1961 עד 1969 הוא היה סטודנט ועוזר מחקר בקולג' נופילד, אוקספורד. ב־1967 פרסם את ספרו הראשון, "פוליטיקאים והשפל" באנגלית:,(Politicians and the Slum) אשר התבסס על התיזה שלו. הספר בוחן את הדרכים בהן טיפלו הפוליטיקאים הבריטים בשפל הגדול.

קריירה אקדמית

במהלך שנתיים בהן עבד בתור עמית מחקר מטעם האקדמיה הבריטית, התחיל סקידלסקי לעבוד על הביוגרפיה שלו על אוסוולד מוסלי (יצא לאור בשנת 1975) ועל ספרו English Progressive Schools (יצא לאור בשנת 1969). בשנת 1970, הוא הפך לפרופסור חבר להיסטוריה בבית הספר ללימודים בינלאומיים מתקדמים, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. אמנם המחלוקת סביב פרסום הביוגרפיה שכתב על סר אוסוולד מוסלי הובילה את אוניברסיטת ג'ונס הופקינס לדחות את בקשתו למינוי קבוע. גם אוניברסיטת אוקספורד סרבה לתת לו משרה קבועה.
מ 1976 -1978, עבד כפרופסור להיסטוריה, פילוסופיה ולימודים אירופיים במכון הפוליטכני של צפון לונדון (Polytechnic of North London). 
ב -1978 התמנה לפרופסור ללימודים בינלאומיים באוניברסיטת וורוויק, אנגליה, שם נשאר ללמד עד היום, אף שהצטרף לחוג לכלכלה כפרופסור לכלכלה פוליטית ב -1990. סקידלסקי אף התמנה לעמית פרופסור במכון למדיניות גלובלית באוניברסיטת מטרופוליטן לונדון, אנגליה. סקידלסקי הוא עמית של ישו קולג', אוקספורד, מאז 1997. הוא נבחר בתור עמית של האקדמיה הבריטית בשנת 1994. כיום הוא כותב ספר על גלובליזציה עם ויג'יי ג'ושי, עמית בקולג' סנט ג'ון, אוקספורד.]

קריירה פוליטית

סקידלסקי היה חבר בשלוש מפלגות פוליטיות: תחילה חבר במפלגת העבודה, אותה עזב כדי לייסד את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, בה נשאר עד פירוקה ב -1992. ב -15 ביולי 1991 קיבל את התואר"ברון סקידלסקי, מטילטון במחוז במזרח ססקס". ב -1992 הצטרף למפלגה השמרנית והיה הדובר הראשי של האופוזיציה בבית הלורדים- הבית העליון של הפרלמנט הבריטי, תחילה לענייני לתרבות, ואחר כך לענייני האוצר (1997-9), אך הוא הוסר מתפקידו על ידי מנהיג המפלגה השמרנית וויליאם האג בשל התנגדותו הפומבית להפצצת נאט"ו ביוגוסלביה בשנת 1999. ב־2001 עזב את המפלגה השמרנית. סקידלסקי תמך בקמפיין של ג'רמי קורבין בבחירות לראשות מפלגת העבודה ב - 2015 . הוא כתב בעיתון הבריטי, הגרדיאן: "יש לשבח את קורבין, לא להשמיצו, בכך שהביא לתשומת הלב הציבורית את הנושאים הרציניים הנוגעים לתפקידה של המדינה ואת הדרכים הטובות ביותר לממן את פעילותה. העובדה שהוא פוטר על כך מדגימה את מסוכנות השאננות של האליטות הפוליטיות של ימינו, ומיליונים באירופה חשים בצדק שהמצב הכלכלי הנוכחי אינו משרת את האינטרסים שלהם. מה יעשו אם יתעלמו מחאותיהם? " . כיום הוא כותב טור על ההיסטוריה הכלכלית של פרויקט סינדיקט, ארגון תקשורת בינלאומי.

פרסים

פרסים הכרך השני של סקידלסקי ביבליוגרפיה של ג'ון מאיינרד קיינס, הכלכלן כמושיע, 1920-1937, זכה בפרס וואלפסון להיסטוריה ב 1992. הכרך השלישי, "נלחמים בשביל בריטניה", 1937-1946, זכה בפרס דאף קופר בשנת 2000 ובפרסים נוספים.