google/wiki40b huggingface dataset:
כובע צילינדר

כובע צילינדר הוא כובע ששימש בעיקר גברים באופנת המאה ה-19. הכובע בנוי מבסיס עגול ועליו גליל (ה"צילינדר"). לקראת סוף המאה ה-19 ובמאה ה-20 היה הצילינדר לסימן היכר לגבר אלגנטי ובפרט לג'נטלמן ופריט לבוש חיוני לדיפלומטים, פוליטיקאים, אנשי עסקים וכדומה.

תולדות הצילינדר

כובעי צילינדר החלו להופיע במאה ה-15 והיו עשויים מלבד עשוי שיער בונה (ניתן לראות כובע כזה בציורו של יאן ואן אייק "נישואי הזוג ארנולפיני" שצוייר בשנת 1442 לערך). כובעי צילינדר מופיעים מאז ביצירות אמנות רבות. החל מהמאה ה-19 היה כובע הצילינדר דוגמת הכובע העיקרית באפנת הגברים. הצילינדר היה גם פרט מבגדי הרכיבה של נשים.

אופנות בכובעי צילינדר

הפרופורציות בין השוליים לגובה הצילינדר השתנו עם האופנות. לעיתים היה הצילינדר צר וגבוה (כפי שניתן לראות בסרט "כנופיות ניו יורק" של מרטין סקורסזה), לפעמים נמוך ורחב, לפעמים התעקל בקו קעור כלפי פנים ולעיתים הופיע בצורת חרוט קטום עם שוליים צרים מאוד. סרט צר כיסה את החיבור בין הצילינדר לשוליים, רוחבו וצבעו היו גם הם לאופנה. לרוב היה הצילינדר שחור או אפור (למירוצי סוסים). צילינדר עטוי משי שחור היה כובע לשעות הערב.

צילינדר מתקפל

הצילינדר המתקפל ("שאפוקלאק" בצרפתית) הומצא בשנות ה-30 של המאה ה-19. הצילינדר הורכב על מנגנון קפיצי ויכול להתקפל כאקורדיון לחלל שבשולים ולהיפתח בלחיצה קלה. הדבר איפשר נשיאה קלה ובטוחה של הכובע. היה זה כובע נפוץ ואופנתי עד שנות ה-20 של המאה ה-20.
פונקציה חד-חד-ערכית

הגדרה

פונקציה  היא חד-חד-ערכית, אם השוויון  עבור  ב-, מחייב . (או בניסוח מקביל  גורר )
המונח "פונקציה חד-ערכית" אינו בשימוש, משום שכל פונקציה היא, מעצם הגדרתה, חד-ערכית: פונקציה מתאימה ערך יחיד  לכל איבר  בתחום שעליו היא מוגדרת. בפונקציה חד-חד-ערכית גם הכיוון ההפוך נכון: היא מתאימה מקור יחיד, , לכל ערך  בתמונה שלה.
פונקציות חד-חד-ערכיות ממלאות תפקיד דומה גם כאשר הן מוגדרות בין קבוצות שיש עליהן מבנה נוסף (כגון יחס סדר, פעולות של מבנה אלגברי, טופולוגיה, ועוד). במקרה כזה (ולפעמים, כאשר מתקיימים תנאים נוספים), הפונקציה נקראת גם שיכון, משום שהיא משכנת את המבנה  כתת-מבנה בתוך המבנה , ובכך מאפשרת ללמוד מזה על זה, ולהשוות ביניהם.
בית חיים ויצמן

היסטוריה

בשנת 1934 פנה ויצמן, שגר אז באנגליה, אל מנדלסון בבקשה שיתכנן את ביתו בארץ ישראל, לאחר ששמע על תכנונו לבית זלמן שוקן בירושלים. תכנון הבניין היה תהליך ארוך, שבמהלכו נוצרה מערכת יחסים מורכבת בין ויצמן ומנדלסון. דרישתו של ויצמן הייתה לבית צנוע, וכך גם המחיר שהיה מוכן להשקיע בו; התכנון של מנדלסון נאמד על ידו בסכום עתק של כ-20,000 לירה שטרלינג, כמעט כפול מהסכום אותו היה מוכן ויצמן להשקיע. במשך מספר חודשים של התכתבויות ניסה מנדלסון לשכנעו כי בניית הבית על פי תכנון זה היא הצעד הנכון, וכי אין מדובר במותרות אלא בבית שיענה באופן מדויק לצרכיו האישיים והרשמיים של ויצמן. הוויכוח נמשך עד אוגוסט 1935, שבסופו הצליחו להסכים השניים על שינויים בתוכנית, ולאחר משא ומתן ארוך גם בנוגע למחיר. הבנייה נמשכה כשנה, והזוג ויצמן נכנס לגור בבית רק בינואר 1937. גם לאחר גמר הבנייה נמשך העימות, כאשר ויצמן התלונן בפני מנדלסון על ליקויים רבים בבנייה ורטיבות בחורף. עם זאת, המבנה זכה לתשבחות רבות מצד אישים רבים בכל השנים שלאחר מכן. משנת 1949 ועד מותו של ויצמן שלוש שנים לאחר מכן, שנים בהן כיהן כנשיא מדינת ישראל, שימש המבנה כמעונו הרשמי של הנשיא ואירח מדינאים ואישים רבים נוספים.
המבנה (הפרטי) הוענק על פי הוראתו של הנשיא הראשון לתועלתו של הציבור הישראלי, באמצעות יד חיים ויצמן (הפועלת מתוך הקמפוס של מכון ויצמן למדע). הוא משמש כיום כמוזיאון "יד ויצמן", להנצחת מורשתו של הנשיא הראשון. כל חפצי הבית השונים, הספרים, התמונות ואף כלי המטבח הושארו במצבם כפי שהיו ביום פטירתו של ויצמן, בבית עצמו. ורה וחיים ויצמן קבורים בסמוך לבית.
בשנת 1999 עבר המבנה שיפוץ ושימור שהתבצע על ידי האדריכל הלל שוקן, בן משפחת שוקן שהייתה לקוחה נאמנה של אריך מנדלסון בישראל ובאירופה. בשנת 2003 נבנה לצד הבית גם ביתן מתכת קטן בו מוצגת מכונית האספנות לינקולן קוסמופוליטן שהייתה שייכת לויצמן.

המבנה

הבית יושב במרכזה של גבעה החולשת על כל האזור, וניתן להשקיף ממנו על כל שפלת החוף. עובדה זו הייתה שיקול מרכזי בתכנון הבית, הן בצורתו הכללית ויחסו עם החוץ והן בפרטי תכנון שונים.
המבנה תוכנן בסגנון הבינלאומי אך מתאפיין באלמנטים רבים אשר מבדילים את מנדלסון, כמו ברבים מבנייניו, מהצורות המקובלות של הסגנון. המבנה בנוי באופן סימטרי, תכונה חריגה בסגנון זה, ושואב חלק מהשראתו מווילה קפרה של אנדראה פלדיו. צורת המבנה פשוטה וצנועה וניחנה בסדר מופתי ופרופורציות מדויקות, המודגשות על ידי שימוש בצורות נקיות. המבנה מאורגן סביב חדר מדרגות עגול דמוי רוטונדה, הפונה בחציו אל החצר הפנימית של הבית ואל הבריכה שבמרכזה. החצר מוקפת אמנם מכל צדדיה בבינוי, אך החזית הקדמית של הבית הפונה אליה פתוחה ומטשטשת את הגבול בין פנים הבית, החצר וסביבתו הטבעית באמצעות קירוי חלקי וחלל פתוח.
פנים הבית כולל טרקלין גדול המאפשר קבלת אורחים וחדר אוכל ארוך שנסגר על ידי שורה ארוכה של דלתות הזזה מעץ המאפשרות את הרחבת החלל בהתאם לצרכים משתנים.
ליגת העל השוודית

היסטוריה

האלסונסקאן החלה לפעול בעונת 1924/25, והאלופה הראשונה הייתה גאיס. הליגה היחידה של שנים עשר הקבוצות החליפה את הסדרה השוודית ובכך הפכה לליגה המרכזית של הכדורגל בשוודיה. בשנים הראשונות, קבוצות מנורלנד ומגוטלנד לא הורשו להשתתף בליגות העליונות של ההתאחדות, אך אחרי מספר שנים ההחלטה שונתה. בעונת 1955/56, ליקסל הפכה לקבוצה הראשונה מנורלנד שמעפילה לפלייאוף העלייה לאלסונסקאן, אך הפסידה לגאיס. ב-1959, הליגה שונתה והוחלט שתשוחק מהסתיו לאביב כדי שתשוחק בשנה קלנדרית אחת בלבד ולא בשתיים. ב-1973, הליגה הורחבה ל-14 קבוצות. בשנות ה-70, מאלמה, תחת הניהול של הספרדי אנטוניו דוראן ולאחר מכן של האנגלי בוב הוטון, זכתה חמש פעמים באלסונסקאן והעפילה בעונת 1978/79 לגמר הגביע האירופי, שם הפסידה לנוטינגהאם פורסט.
החל מעונת 1982, בסיום העונה הסדירה של הליגה שוחק שלב פלייאוף שקבע את זהות האלופה השוודית. בשנות ה-80 המאוחרות, מאלמה הפגינה שליטה בליגה וזכתה בה חמש פעמים ברצף. בעונת 1990 חל שינוי בליגת העל השוודית - כל ניצחון שווה 3 נקודות. מאז 2008, בליגה השוודית משחקים 16 מועדונים.
אלפרד אינוק

ביוגרפיה

אינוק נולד בווסטמינסטר, לונדון, לשחקן האנגלי ויליאם ראסל אינוק ולאשתו השנייה, רופאה ברזילאית בשם בלבינה גוטיארז. למד בבית הספר וסטמינסטר, בית ספר ציבורי ידוע בלונדון. מדבר פורטוגזית שוטפת וסיים עם תואר בפורטוגזית ובספרדית בקולג' קווינס, אוקספורד.

קריירה

ב-2001 לוהק בתור דין תומאס בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים". הוא גם דיבב את הדמות במשחק הווידאו שמבוסס על החלק הראשון של הסרט.
לאחר סרטי הארי פוטר, הופיע אינוק במספר הצגות בכל רחבי לונדון כולל "קוריולנוס", "טימון איש אתונה" ו"אנטיגונה". הוא גילם את ביינברידג', בפרק השני של העונה השלישית של הסדרה הבריטית "שרלוק". ביולי 2011, הגיע השחקן לקומיק קון של לונדון.
ב-2014, הוא לוהק לתפקיד הראשי של ווס גיבינס בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח".
גלקסיית משאבה הננסית

מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-2 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,560 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎4.1×10⁷‎ מסות שמש, כ-100 מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎1.3×10⁶‎ מסות שמש ובנוסף יש בה כמות קטנה של מימן נייטרלי שמסתו מוערכת בכ-‎7.3×10⁵‎. שאר מסת הגלקסיה, כ-95%, מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. בהירותה הנראית הכוללת של הגלקסיה היא פי 1.2 מיליון מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות הממוצעת של כוכבי הגלקסיה נמוכה למדי ועומדת על כ-2.5% מזו של השמש, מה שמצביע על אוכלוסיית כוכבים זקנה יחסית לזו של שביל החלב. למרות שאוכלוסיית כוכבי הגלקסיה היא זקנה יחסית, בחלקה המרכזי נמצא ריכוז של כוכבים צעירים יחסית שגילם הוא לכל היותר עשרות מיליוני שנים, כך שבמרכז הגלקסיה עדיין מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים. דבר זה מאפיין יותר גלקסיות לא-סדורות ננסיות לעומת גלקסיות אליפטיות ננסיות שבהן בדרך כלל כמעט שאין גז מימן חופשי ויצירה של כוכבים, ולכן היא מסווגת גם כגלקסיה לא-סדורה, למרות שעל פי צורתה היא גלקסיה אליפטית ננסית.
הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב

היסטוריה

המורה לטבע יהושע מרגולין ייסד בשנת 1931 את המכון הביולוגי-פדגוגי ברחוב יהודה הלוי בתל אביב, בתמיכתו של מאיר דיזנגוף, ראש עיריית תל אביב. מטרת המכון הייתה להכשיר מורים למדעי הטבע, מתוך מחשבה שהכרת הטבע וידיעת הארץ הן הדרכים הטובות ביותר לקשור אנשים לארצם. יהושע מרגולין ניהל את המכון עד יום מותו בשנת 1947. ממשיכו היה פרופסור היינריך מנדלסון. לאחר מלחמת השחרור הציעה עיריית תל אביב לפרופסור מנדלסון לבחור מיקום חלופי גדול יותר עבור המכון. לאחר בדיקת אפשרויות שונות, עבר המכון לאבו כביר למבנה שנועד במקורו לשמש כבית חולים.
בשנת 1953 הוקם במקום "המכון האוניברסיטאי למדעי הטבע" בראשותו של פרופ' מנדלסון, ובשנת 1956 צורף מכון זה למכון למדעי הרוח, כחלק מגרעין האוניברסיטה העתידית. הגן הזואולוגי היה לחלק מהאוניברסיטה החדשה, ושימש, בין השאר, גם להוראת סטודנטים. בשנת 1981 עבר הגן הזואולוגי למיקומו הנוכחי בקמפוס האוניברסיטה ברמת-אביב. בשנת 1995 הוקדש הגן לא. מאיר סיגלס מקנדה, אחד ממייסדי אגודת ידידי האוניברסיטה בקנדה. בשנת 1988 נחנך בגן הזואולוגי הבניין על שם טרי ולורנס בסנר. פרופ' לורנס בסנר, נשיא אגודת הידידים בקנדה, הוא אחד מהתומכים המרכזיים של הגן הזואולוגי מזה שנים רבות.

מחקר ולימודים בגן הזואולוגי

חוקרים רבים מהפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס. וייז באוניברסיטת תל אביב מבצעים בגן הזואולוגי את מחקריהם, בהם מחקרים אקולוגיים, התנהגותיים, פיזיולוגיים, אנדוקרינולוגיים, מחקרים אנטמולוגיים שימושיים ועוד, המתפרשים על שטחי מחקר מגוונים. חלק מעבודות המחקר מתבצע באופן מלא בגן הזואולוגי ובמעבדותיו השונות, אחרות מתבצעות בגן ובשדה (אזורי מחקר חיצוניים) או במעבדות המחלקה לזואולוגיה. בגן הזואולוגי מתבצעות גם עבודות מחקר בשיתוף עם חוקרים מחו"ל.
סטודנטים ותלמידים רבים לומדים בגן הזואולוגי, בהם סטודנטים למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב - כחלק מלימודי הזואולוגיה שלהם, סטודנטים מאוניברסיטאות אחרות, ממכללות ומסמינרים למורים, מדריכים של החברה להגנת הטבע ופקחים של רשות שמורות הטבע.

פרויקטים של שמירת טבע

הגן הזואולוגי, בשיתוף החברה להגנת הטבע ורשות שמורות הטבע, משמש כמוקד לפעילות בנושא שמירת טבע והשבת בעלי חיים בסכנת הכחדה לסביבתם הטבעית. בגן נערכים מחקרים על דרכי הרבייה של מינים רבים, כאשר המטרה היא לשחרר לטבע, במידת האפשר, את בעלי-החיים שנולדו בגן הזואולוגי. פרופסור מנדלסון, מאבות שמירת הטבע בישראל, הקים בגן הזואולוגי גרעיני רבייה למיני בעלי חיים הנמצאים בסכנת הכחדה, בעיקר עופות דורסים, כגון: עזנית הנגב, נשר, עיטם לבן-זנב ומינים שונים של בזים. הפרויקטים של שמירת טבע הם פרויקטים ארוכי טווח מטבעם, מכיוון שמשך החיים של בעלי החיים המעורבים בהם הוא ארוך. אולם כיום, אחרי למעלה מעשרים שנה, נושאים חלק מהפרויקטים פירות: אוכלוסיות חדשות של עיטמים באזור אגם החולה, בזי צוקים באזור חדרה ונשרים ששבו לקנן בכרמל.

פעילויות לקהל הרחב

הגן הזואולוגי מהווה סביבת למידה חווייתית ועשירה הפותחת חלון להכרת החי של ישראל, לדיון בדרכים לשמירתו וללמידה על תופעות ביולוגיות כלליות, כגון: התנהגות בעלי חיים, בתי גידול, יחסי גומלין ועוד. בגן הזואולוגי מתקיימת גם פעילות חינוכית המנוהלת על ידי קמפוס טבע, ומציגה את עולם המחקר המדעי בנושאי טבע וסביבה בפני ילדים, בני נוער, מורים, אנשי הארגונים הסביבתיים והקהל הרחב.

כלוב חזירי הבר

בכלוב חזיר הבר יש מספר פרטים מתת-המין חזיר בר אנטולי.
בובספוג: זה ספוג נפלא

עלילה

הסרט מהווה פריקוול לסדרה ולסרטים הקודמים. בובספוג יוצא לטיול למחנה בשם "קאמפ קורל" ופוגש כמה חברים חדשים. עם זאת, כשחילזון המחמד שלו גארי נחטף על ידי פוסידון ונלקח לעיר האבודה אטלנטיק סיטי חייבים הוא וחברו החדש פטריק לצאת למשימת הצלה כדי להציל אותו מפוסידון בטרם יהיה מאוחר מדי.

פיתוח

בראיון שהתרחש ב-2015 על הצלחתו של הסרט הקודם, מייגן קוליגן אמרה שאפשרות לסרט שלישי תהיה "הימור טוב". בראיון נוסף, סגן יו"ר פראמאונט רוב מור אמר "אני מקווה שלא ייקח עשר שנים כדי להכין סרט נוסף", בהתייחסו לזמן שעבר בין הסרט הראשון להמשכו. מאוחר יותר התגלה כי פראמאונט עובדת על סרטי המשך לזיכיונות שלה, כולל סרט נוסף של בובספוג.
וינסנט וולר, שעבד על סדרת הטלוויזיה אך לא היה מעורב בסרט, הכריז באוגוסט 2015 כי הסרט היה בתהליך קדם הפקה. וולר אמר כי הסרט יהיה בעיקר הנפשה דו-ממדית. הוא גם אישר כי הצוות של הסדרה לא יעבוד על הסרט, אם כי מאוחר יותר הוא אישר כי ארון ספרינגר, אחד מכותבי הסדרה לשעבר, יכתוב את הסיפור לסרט. הסרט היה מתוכנן לעלות לאקרנים ב-2019, אך נדחה בשלב מאוחר יותר ל-2020. עד חודש ינואר 2016, ג'ונתן איבל וגלן ברגר נבחרו לכתוב את התסריט.
בחודש מרץ 2017, נשיא פראמאונט מארק אוונס הודיע כי האולפן יעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם ויאקום על המותגים שלה בטלוויזיה, כולל הסרט של בובספוג. באותו חודש, Yahoo! ציינו כי הסרט יקרא "בובספוג: הסרט".
באפריל 2018 הכותרת הרשמית של הסרט נחשפה בתור "זה ספוג נפלא", וכי טים היל, אחד מכותבי הסדרה לשעבר, נבחר כבמאי וכותב עבור הסרט. מאוחר יותר באותה השנה דווח כי הסרט ייכתב על ידי אייבל, ברגר ומיכאל קוואמה. צוות השחקנים המקורי צפוי לחזור לדבב גם בסרט זה באותם התפקידים שניתנו להם בסדרה ובסרטים הקודמים. עלילת הסרט נחשפה באוקטובר 2018 במהלך כנס VIEW בטורינו, איטליה.

צילומים

ב-22 בינואר 2019 אושר כי הפקת הסרט החלה באופן רשמי. לארי פונג הוא הצלם של הסרט.

הפצה

הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-22 במאי 2020 על ידי פראמאונט. הוא היה אמור לצאת ב-9 בפברואר 2019, אך במרץ 2017 הוא נדחה ל-2 באוגוסט 2019. בדצמבר 2017, הוא נדחה שוב ל-31 ביולי 2020.

שיווק

כרזת הסרט הראשונה נחשפה בקומיק-קון, סן דייגו ביולי 2019.

סדרת ספין-אוף

ביוני 2018 הכריזו ניקלודיאון על סדרת ספין-אוף בשם "קאמפ קורל", ובה מוצג בובספוג הצעיר במחנה קיץ.
יגאל ידין

תחילת הדרך

ידין נולד בשנת 1917 בירושלים לארכאולוג אלעזר ליפא סוקניק ולחסיה סוקניק שהקימה את גן הילדים העברי המודרני הראשון בארץ ישראל. בילדותו עברה משפחתו לשכונת רחביה והייתה בין מקימיה.
אחיו היה השחקן יוסי ידין (1920–2001). אח נוסף, מתתיהו סוקניק, טייס בחיל האוויר, נהרג במלחמת העצמאות, כאשר יצא לבלום ספינה מצרית שהפגיזה את תל אביב.
ידין היה נשוי לכרמלה, בתו של ארתור רופין. היא גרה בבית באותו צומת מול משפחת ידין, בפינת הרחובות רמב"ן ומנחם אוסישקין. בנותיהם הן ליטל ידין ואורלי ידין.
הוא למד בגימנסיה העברית ברחביה. ב-1935 החל ללמוד באוניברסיטה העברית ארכאולוגיה, עברית וערבית. ב-1945 סיים את לימודי התואר השני שם.

איש צבא

ב־1933, בגיל 15, התגייס ידין ל"הגנה", ושירת בה בשורה של תפקידי הדרכה ופיקוד, בהם מדריך לנשק בגוש עציון. לאחר מכן נמנה עם הקבוצה הראשונה שהעמידה את יחידות השדה בקריית ענבים, פיקוד והדרכה בצפון ים המלח, קורס מרכזי למדריכים בנשק בכפר ויתקין, ומפקד יחידת פו"ש בירושלים. בשנת 1939, בגיל 22, התמנה לשלישו של יעקב דורי, מפקד "ההגנה". בשנת 1943 מונה לראש אגף מבצעים במטה הכללי של "ההגנה". עקב ויכוח עם יצחק שדה, שהחליף את דורי כמפקד "ההגנה", על הכללת מקלע בפק"ל הכיתה, פרש בשנת 1946 מן השירות ועבר ללמוד באוניברסיטה.
בשנת 1947, בסמוך להכרזת האו"ם על הקמת מדינת ישראל, נקרא על ידי דוד בן-גוריון לשוב לשירות ושימש בתפקידים בכירים שונים במלחמת העצמאות. הוא הקים את אגף המבצעים ועמד בראשו גם לאחר הכרזת המדינה והקמת צה"ל, ומילא בפועל את מקומו של הרמטכ"ל במשך מספר חודשים במהלך המלחמה כשנבצר מיעקב דורי למלא את התפקיד עקב מחלתו. ידין קיבל רבות מההכרעות החשובות במלחמת העצמאות. היה חבר המשלחת הישראלית לשיחות על הסכמי שביתת הנשק עם מצרים, ועמד בראשה. בהמשך, עמד יחד עם ד"ר ולטר איתן בראש המשלחת הישראלית לשיחות השלום עם מדינות ערב בוועידת לוזאן, ועידה שהסתיימה בלא כלום.
עם פרישתו של יעקב דורי מתפקיד ראש המטה הכללי, קיבל עליו תפקיד זה והחל לכהן כרמטכ"ל השני של צה"ל ב-9 בנובמבר 1949, בגיל 32 בלבד. בכך היה לרמטכ"ל הצעיר ביותר בתולדות צה"ל, תואר שאותו הוא חולק עם מחליפו, מרדכי מקלף. היה אחראי על ארגון צה"ל בשנותיו הראשונות שלאחר מלחמת העצמאות, כצבא סדיר לצד צבא מילואים.
ידין היה האיש שיזם את השתתפותו של הצבא בקליטת העלייה: פעילות במעברות, אספקת שירותים לעולים ודאגה להזנתם.
ב-7 בדצמבר 1952 התפטר מכהונתו כרמטכ"ל לאחר שלוש שנים, בעקבות חילוקי דעות עם דוד בן-גוריון, ראש הממשלה ושר הביטחון, על קיצוץ בתקציבו של צה"ל, ופרש מהשירות הצבאי בגיל 35.
Bit error ratio

Bit error ratio ובקיצור BER, הוא מדד המשמש להערכת הטיב של תהליכי שידור-וקליטה או עיבוד נתונים במערכת. מדד זה מציין את היחס בין כמות הסיביות שחלה בהן שגיאה לאורך התהליך, לבין סך כל הסיביות שהיו מעורבות בתהליך.
מדד זה, יחד עם יחס אות לרעש, רגישות קליטה וספרת רחש, מהווים תמונת מצב לגבי איכות הקליטה והפיענוח של אותות שמעובדים במערכת מסוימת.

גורמים המשפיעים על BER

אות בינארי מכיל רק שני מצבים: '0' או '1'. שינוי באות הבינארי בעקבות הפרעה או רעש קטנים - עדיין מאפשרים לשחזר את הסיבית המקורית. לפיכך, קלקול ה-SNR עד רמה מסוימת, עדיין יאפשר לשחזר את הסיביות המקוריות ללא פגיעה ב-BER. ספרת הרחש של המקלט, כמו גם שיטת האפנון וטיב גלאי האפנון - יאפשרו גם הם להקטין את ה-BER, או לפחות לא לקלקל אותו מעבר לקיים.

גורמים ש-BER משפיע עליהם

רוב המערכות הדיגיטליות לא מייחסות חשיבות לסיבית בודדת, והן מעבדות נתונים ברמת המילה או המסגרת (אוסף של מילים) ועד לרמה של חבילת מידע. ברמות אלו של שליחת נתונים, נהוג לשלב סיבית זוגיות אחת או יותר, ואף קוד תיקון שגיאות. תוספות אלו מאפשרות למערכת לקבל אוסף של סיביות, שחלקן שגויות (כלומר עם יחס BER מסוים), ולזהות האם חלה השגיאה. כאשר מזוהה שגיאה, המערכת יכולה לבקש ממקור המידע שישלח שוב את הנתונים. שליחה חוזרת מהווה למעשה תקורה ולכן היא משפיעה על קצב הנתונים של המערכת. במצבים מסוימים המערכת יכולה אף לבצע תיקון שגיאות ע"ב קוד תיקון שגיאות ללא שליחה חוזרת של המידע. לאחר התיקון ניתן לומר שחל שיפור ב-BER של האות שבמערכת. תיקונים אלו באים ע"ח מורכבות וסיבוכיות המערכת, ולעיתים הם נדרשים על פי פרוטוקול התקשורת.

מדידה

ניתן למדוד BER של מערכת קיימת על ידי שליחת רצף סיביות ידוע דרך המערכת. השוואה בין הסיביות שנשלחו לסיביות שהתקבלו תציין את כמות השגיאות שחלו ברצף הסיביות. היחס בין כמות הסיביות הכוללת שנשלחה, לבין כמות הסיביות שהתקבלו בצורה שגוייה - הוא ה-BER.
אלאדין ומנורת הקסמים

אלאדין ומנורת הקסמים הוא שמה של אחת המעשיות בסיפורי אלף לילה ולילה שמקורן בעיראק. המזרחן אנטואן גלן הוא שליקט אותה מפי מספרי סיפורים מסוריה.
הסיפור הופיע לראשונה בתרגום הצרפתי של סיפורי אלף לילה ולילה ולא מופיע במקור הערבי. לכן משוער כי הסיפור הזה (כמו גם עלי בבא וארבעים השודדים וכמה סיפורים אחרים) חובר על ידי אנטואן גלן.

תקציר העלילה

הסיפור מתרחש בסין (בגרסה אחרת בהודו או באגרבה) ומספר על חייט עני שיש לו בן חסר תועלת ויכולת בשם אלאדין (בערבית: علاء الدين, תעתיק מדויק: עלאא' אלדין). כאשר אביו של אלאדין נפטר, מכשף נורא מאפריקה מאתר אותו, מתחזה לדודו ומוליך אותו בדרכי מרמה לתוככי מערה מסוכנת כדי שיוציא מתוכה מנורה ישנה. הוא פוקד עליו שלא לקחת כלום מלבדה. אבל אלאדין לא ידע שאין זו מנורה רגילה. יש לה תכונות קסם ובתוכה מצוי שד שבכוחו להגשים כל משאלה ומעדיף לאסוף את האוצרות הרבים שבמערה במקום לקחת את המנורה. כאשר אלאדין מנסה לצאת מהמערה, המכשף מבקש ממנו לתת לו את המנורה קודם. אלאדין לא מצליח למסור לו אותה הואיל וכיסיו מלאים. המכשף מתרגז וסוגר עליו את האדמה. בתוך המערה, לקח אלאדין את המנורה ושפשף אותה בעדינות מן הצד כדי לנקותה, ואז הופיע השד באורח פלא ואמר: "מה תצווה עליי, אדוני? עומד אני לפקודתך כי עבדך אני!". הכוחות הנסתרים של השד הופכים את אלאדין במהרה לאיש עשיר מאד. הוא נישא לבת המלך, והשד מקים עבורם ארמון מפואר.
מקץ שנים אחדות עולה המכשף על עקבותיו של אלאדין. כשהוא מחופש לרוכל נודד, מכריז על נכונותו להחליף מנורות ישנות בחדשות. אשתו של אלאדין, שאינה יודעת מה רב ערכה של המנורה המכוסה חלודה שנמצאת בביתה, מחליפה אותה באחת חדשה אצל הסוחר המוזר. המכשף מצווה מיד על השד להגלות את הנסיכה ואת ארמונה לאפריקה. אולם אלאדין רודף אחרי המכשף, משיג לעצמו את המנורה, ומחזיר את הארמון ואת רעייתו אליו.

תיאטרון

בישראל עובד סיפורו של אלאדין לתיאטרון מספר פעמים. ב-1998 עלתה ההצגה "אלאדין", בה שיחקו ליאור כלפון בתפקיד אלאדין וחנה לסלאו בתפקיד ג'יני, ב-2004 עלה המחזמר אלאדין בו שיחקו תום אבני, אלי יצפאן, וצביקה הדר. בשנת 2007 שיחק רודריגו גונזלס את דמותו של אלאדין, אילנית לוי שיחקה את הנסיכה וחנה לסלאו שבה לתפקיד הג'יני, בשנת 2011 במחזמר "שובו של הג'יני" גילם את הדמות הזו ציון ברוך, בשנת 2013 כיכב הזמר הראל סקעת במחזמר "אלאדין ויסמין", כשאת יסמין גילמה שירי מימון ואלי יצפאן שב לתפקיד הג'יני,  בשנת 2017 היה זה אסף הרץ ב"אלאדין והנסיכה יסמין", כשאת הנסיכה גילמה שם עדי הימלבלוי,את הג'יני גילם טוביה צפיר ואת המכשף גילם חובי סטאר, בשנת 2018 גילם את הדמות כוכב הילדים רונו גיבור על, כשאת המלך גילם דורי בן זאב, בשנת 2019 תיאטרון הילדים הישראלי בהפקתה של קארין סתיו העלה את המחזמר אלאדין ישראל בכיכובם של שי ורועי,ענבלי וטוויגי.
יצחק לוי (אתלט)

ביוגרפיה

לוי התאמן בקבוצת הפועל ניר אליהו ואחר כך בקבוצת הפועל כפר סבא.

1953

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה לוי במדליית ארד, בקפיצה במוט בתוצאה של 2.80 מטר, אחרי הכט מארצות הברית (3.90 מטר) ודוד קושניר מישראל (3.00 מטר).

1955

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב ביוני 1955 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 2.98 מטר, לפני י. לבנון מהפועל ראשון לציון (2.90 מטר).

1956

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף יוני 1956 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.20 מטר, לפני א. לייבל מהפועל פתח תקווה (2.80 מטר).

1957

בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בסוף ספטמבר 1957 זכה לוי במדליית כסף, בקפיצה במוט בתוצאה של 3.10 מטר, אחרי מייק הרמן מארצות הברית (3.55 מטר) ולפני צבי ינובר.

1959

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1959 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא הפועל חדש של 3.45 מטר.

שיאן ישראל בריצת 110 מטר משוכות

בתחרות הכנה למשחקים האולימפיים שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב ב-21 במאי 1960 זכה לוי בשתי מדליות זהב, בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 16.2 שניות, שיפור לשיא הישראלי בן 7 השנים של צבי ינובר (16.8 שניות) ובקפיצה במוט בתוצאה של 3.45 מטר, לפני צבי ינובר (3.45 מטר). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות "הפועל" באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה בתחילת יוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.9 שניות, שיפור לשיאו הקודם שעמד על 16.2 שניות.

1961

בתחרות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכה בספטמבר 1961 זכה לוי במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא הפועל חדש של 3.61 מטר, אחרי מייק הרמן (3.71 מטר) ולפני סגל (3.61 מטר) שניהם מארצות הברית.

שיאן ישראל בקפיצה במוט

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בווינגייט ב-29 ביוני 1962 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 3.72 מטר, שיפור לשיא בן 10 השנים של צבי ינובר (3.70 מטר).

1964

באליפות ישראל בקרב עשר שנערכה בווינגייט בתחילת יולי 1964 זכה לוי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 5162 נקודות (100: 11.6 שניות, רוחק: 5.86 מטר, ברזל: 10.03 מטר, גובה: 1.50 מטר, 400: 55.8 שניות, 110 משוכות: 16.2 שניות, דיסקוס: 28.58 מטר, מוט: 3.60 מטר, כידון: 36.48 מטר, 1500: 5:17.3 דקות).

1965

בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכה ברמת גן בשנת 1965 זכה לוי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.40 מטר, אחרי אברהמס מבריטניה (3.80 מטר) ולפני יוסף אונגר מישראל (3.30 מטר) ובמקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.6 שניות.
שבעת העממים

שבעת העממים או שבעת עמי כנען הם העמים ששכנו בארץ ישראל בזמן יציאת מצרים, ומידם נכבשה הארץ, בידי בני ישראל. העמים הם: הכנעני, החתי, האמורי, החיווי, הפרזי, היבוסי והגרגשי.

מקורם של העמים

על פי מסורת המקרא, כנען היה בנו הרביעי של חם בן נח. בפרשת נח מובאת רשימה של בני כנען: "וּכְנַעַן יָלַד אֶת צִידֹן בְּכֹרוֹ וְאֶת חֵת. וְאֶת הַיְבוּסִי וְאֶת הָאֱמֹרִי וְאֵת הַגִּרְגָּשִׁי. וְאֶת הַחִוִּי וְאֶת הַעַרְקִי וְאֶת הַסִּינִי. וְאֶת הָאַרְוָדִי וְאֶת הַצְּמָרִי וְאֶת הַחֲמָתִי וְאַחַר נָפֹצוּ מִשְׁפְּחוֹת הַכְּנַעֲנִי".
רשימת העמים השוכנים בארץ המובטחת לעם ישראל מוזכרת למעלה מ-20 פעמים במקרא, אך רק פעם אחת בתורה (ופעמיים בספר יהושע) מוזכרים בה שבעה עמים: "כִּי יְבִיאֲךָ ה' אֱלֹהֶיךָ אֶל הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַתָּה בָא שָׁמָּה לְרִשְׁתָּהּ וְנָשַׁל גּוֹיִם רַבִּים מִפָּנֶיךָ :הַחִתִּי וְהַגִּרְגָּשִׁי וְהָאֱמֹרִי וְהַכְּנַעֲנִי וְהַפְּרִזִּי וְהַחִוִּי וְהַיְבוּסִי שִׁבְעָה גוֹיִם רַבִּים וַעֲצוּמִים מִמֶּךָּ". רשימות אחרות מונות חמישה או שישה עמים, ומשמיטות את העמים החשובים פחות: הפרזי, הגרגשי, והיבוסי.

בתקופת האבות

הארץ נקראת לאורך התורה כולה "ארץ כנען", על שם אביהם של שבעת העמים היושבים בה. עם זאת, פעמים רבות מוזכרים אנשים בודדים או ערים שלמות כמשתייכים לעם מסוים. כך, למשל, ממרא, רעהו של אברהם הוא אמורי, אנשי חברון נקראים בני חת, נשות עשו חתיות גם הן, ואנשי שכם משתייכים לעם החוי.
מלבד שבעת העממים יוצאי כנען, נמצאים בארץ גם עמים נוספים: הפלשתים מוזכרים מספר פעמים בספר בראשית, אך בספר דברים מצוין שהם לא תושבים מקוריים של הארץ, אלא עם שהתיישב בה מאוחר יותר. בהמשך מוצאים בה עמים נוספים צעירים יחסית, צאצאי אברהם, כישמעאלים והעמלקים.