דון פרייזר

ביוגרפיה

נולדה בבלמיין, פרבר של סידני, כבת הזקונים למשפחה מרובת ילדים ממעמד הפועלים. בגיל 12 החלה להתאמן בהדרכתו של מאמן השחייה הארי גלאגר לאחר שצפה בה שוחה בים. הוא הסכים לאמן אותה ללא תשלום בשל מצבה הכלכלי הדחוק של משפחתה. היא אף עברה איתו לאדלייד כשעבר לאמן שם. גאלגר אימן סגל של שחיינים צעירים ומוכשרים שזכו לכינוי "The Water Babes". שחיינים בולטים נוספים שהיו בסגל של גלאגר הם ג'ון הנריקס ולוריין קראפ שהייתה ידידתה הטובה של פרייזר ומתחרתה העיקרית. 
בגיל 16 שברה לראשונה שיא לאומי. באליפות אוסטרליה בשחייה שנערכה בפברואר 1956, קבעה פרייזר שני שיאי עולם. הראשון, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:04.5 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-20 שנים של וילי דן אודן מהולנד (1:04.6 דקות) והשני, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:20.7 דקות, שפור לשיא הוותיק בן ה-18 שנים של רנהילד ווגר מדנמרק (2:21.7 דקות). מספר חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת מלבורן (1956), היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:02.0 דקות, ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 4:17.1 דקות. כמו כן, היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:02.5 דקות, אחרי לוריין קראפ (4:54.6 דקות). 
גם באולימפיאדת רומא (1960) זכתה פרייזר במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי, והפכה לאישה הראשונה בתולדות האולימפיאדה שהגנה על תוארה. היא אף זכתה בשתי מדליות כסף במשחי השליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב. למרות הצלחתה הגדולה, היו מלווים המשחקים ברומא בעימותים בלתי פוסקים בינה ובין מנהלי המשלחת האוסטרלית. לאחר שובה לאוסטרליה ולאחר שהתעמתה שוב עם הממסד הספורטיבי, הושעתה לשנתיים מהשתתפות בתחרויות. 
מספר שבועות לפני אולימפיאדת טוקיו (1964) הייתה מעורבת פרייזר בתאונת דרכים קטלנית בה נהרגה אמה והיא עצמה נפצעה בצווארה ובעמוד שדרתה. למרות התאונה הקשה ותוצאותיה, התחרתה באולימפיאדה והצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר חופשי כשגברה על האמריקאית הצעירה, כוכבת תחרויות השחייה במשחקים, שרון סטודר.
גם משחקים אולימפיים אלו היו רצופי עימותים בין פרייזר ובין מנהלי נבחרת השחייה האוסטרלית. למרות הנחייתם המפורשת שאסרה עליה להשתתף במצעד המשלחות בטקס הפתיחה של המשחקים, היא צעדה יחד עם המשלחת האוסטרלית. בנוסף, היא התייצבה למשחים לבושה בבגד הים בו נהגה להתחרות ולא בבגד הים הרשמי של המשלחת האוסטרלית, אשר הייתה מחויבת בהסכם ליצרן בגדי הים הרשמיים (בגד הים שלבשה היה של היצרן המתחרה). להגנתה טענה כי בגד הים הרשמי לא היה לה נוח. 
לשיא הגיעו הדברים כאשר בלילה שלאחר ניצחונה הגדול, לאחר שחגגו במסיבה, התגנבו פרייזר ומספר חברים במשלחת האוסטרלית אל ארמון הקיסרות היפני והסירו את הדגל האולימפי מהתורן. כשהתפרסם הסיפור נטען אף כי פרייזר היא זו שטיפסה על התורן, אולם מאוחר יותר התברר כי אין בכך אמת. החבורה נתפסה על ידי שומרי הארמון, הוסגרה למשטרה המקומית ונכלאה למעצר לילי. כשהתבררה לשוטרים זהות העצורים הם העניקו את הדגל לפרייזר לאות כבוד. אולם, ארבעה חודשים לאחר שובה מטוקיו, החליט איגוד השחייה האוסטרלי להשעותה לעשר שנים. בעקבות ההשעייה הודיעה פרייזר על פרישתה משחייה תחרותית. מאוחר יותר, קוצרה ההשעייה לארבע שנים, אולם לא היה בכך כדי לשנות את החלטת הפרישה שלה.
לאחר פרישתה ניהלה פאב בבלמיין ועסקה באימון שחייה. ב-1988 נבחרה כנציגת בלמיין באספת המחוקקים של ניו סאות' ויילס. 
למרות עימותיה עם הממסד הספורטיבי באוסטרליה, ואולי דווקא בגללם, זכתה פרייזר ועדיין זוכה לתמיכה נרחבת בקרב הציבור באוסטרליה. היא אמרה בזמנו: "תמיד הייתי ידועה בכך שאני אומרת את מה שאני חושבת, אולי זו הסיבה שאנשים מחבבים אותי". ב-1964 נבחרה כאשת השנה באוסטרליה. ב-1967 קיבלה תואר של חברה במסדר האימפריה הבריטית ב-1996 נבחרה כדמות אשר מסמלת בצורה הטובה ביותר את אוסטרליה. ב-1998 קיבלה תואר של קצינה במסדר אוסטרליה. הייתה מנושאות הלפיד האולימפי שרצו באצטדיון בעת טקס פתיחת המשחקים באולימפיאדת סידני (2000).
פרייזר היא תומכת נלהבת של קבוצת רוגבי מסידני ואף נמנית עם מועצת המנהלים של הקבוצה.

חייה האישיים

פרייזר הייתה נשואה והיא אם לבת. באוטוביוגרפיה שפרסמה ב-2001 תיארה מערכת יחסים לסבית שחוותה בתקופה של מתח רב, אך טענה כי אינה לסבית. בשנת 2005 השתתפה בגרסה האוסטרלית ל"רוקדים עם כוכבים", וסיימה במקום השישי.