google/wiki40b huggingface dataset:
יוסי וידר

ביוגרפיה

יוסי וידר נולד וגדל בנהריה, להורים ניצולי שואה. עוד שהיה בבית הספר היסודי זכה בערב כישרונות כאשר חיקה את ציפי שביט, בועז שרעבי, גדי יגיל ועוד.
בצבא שירת וידר בחיל התותחנים, בזמן שירותו הצבאי נפצע ועבר לפיקוד צפון. במילואים שירת בחיל חינוך ובהופעות במסגרת המילואים הופיע במופעי סטנדאפ וחיקויים.
לאחר שחרורו מהצבא הקים עסק לאביזרי רכב וסלולר בנהריה. את הצלחת העסק זוקף וידר ליכולות ההצחקה וההומור שלו.
בשנת 1995 ישבו וידר ואשתו דבורית במסעדה בטיילת בנהריה עם חברים, ווידר, כמנהגו, החל לחקות דמויות מפורסמות. באותו הזמן התארחו במסעדה דן שילון ומשפחתו. שילון התלהב מהיכולות שלו, והזמין אותו להתארח בתוכנית "דן שילון מארח". בתוכנית התארחה לאה רבין ווידר חיקה את בעלה, יצחק רבין. בשנת 1999 השתתף בסדרה "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ".
על אף הצלחת העסק וזמן קצר לאחר שהתארח בתוכנית החליט וידר לוותר על עולם העסקים ולעבור לעסקי בידור. וידר מכר את העסק ועזב לבד לתל אביב והחל לעבוד יחד עם שלמה סדן על מופע סטנדאפ, יחד עם עבודתו על מופע יחיד השתתף וידר בתוכנית "פספוסים" של יגאל שילון, כשהוא מחקה ומותח מפורסמים. המתיחה המפורסמת מהתוכנית הייתה כאשר וידר מתח את פלאטו שרון יחד עם יהורם גאון. בשנת 2001 לקח חלק בדיבוב הסרט "השלג הראשון של החורף".
וידר השתתף בתוכניות רדיו רבות באופן קבוע. בתוכנית של ירון אילן ברדיו ירושלים המציא וידר את הדמות "סימי המרוקאית", דמות צבעונית המבוססת על שכנתו מנהריה שהייתה מדברת על כל מה שקורה. לאחר מכן הופיע במשך שנתיים בתוכנית הטלוויזיה של ירון אילן "ריח מנטה". באותו הזמן החל להשתתף בתוכנית הרדיו "דידי לוקאלי" של דידי הררי, הופיע בדמויות שונות בתוכנית הטלוויזיה "שישי בגאון". וידר קיבל תוכנית רדיו יומית ברדיו "אמצע הדרך", תוכנית אקטואליה בשילוב הומור בשם "מתיחת פנים".
וידר השתתף בתוכנית "הלילה עם ליאור שליין" כאשר הוא מחקה את אהוד ברק מחופש לבאטמן. בשנת 2009 יצר וידר יחד עם התסריטאי אבי בלקין מופע סטנדאפ בשם "מה הלחץ". כמו כן החל להקליט חיקויים רבים לסלולרי והוציא שני דיסקים של מתיחות בשם "לצחוק כל הדרך עם יוסי וידר".
בשנת 2007 מתח וידר את יושב ראש הכנסת דאז רובי ריבלין כשהוא מחקה את שמעון פרס ומבקש ממנו לפרוש מההתמודדות לנשיאות. בתגובה, הסכים ריבלין לפרוש.
בשנת 2013 השתתף בהצגה יחד עם זאב רווח "עוד חבר כזה ואבדנו" בתפקיד דודי.
בשנת 2017 עלה וידר לכותרות כאשר טילפן אל העיתונאי אמנון אברמוביץ' וחיקה את אהוד ברק והציע לו להוציא את ביבי נתניהו מראשות הממשלה.
ב-2018 החל וידר להופיע בסדרה "שנות ה-80" בתור מנדל, שומר בבית הספר.
וידר הקים בהתנדבות סדנה להומור ומשחק בקיבוץ אשדות יעקב עבור ילדים עם מוגבלויות. במופע הילדים מחקים סצנות מסרטים ישראלים. כמו כן מופיע בהתנדבות בבית לווינשטיין ובזמן טיפולי כימותרפיה בבית החולים פוריה.
בשנת 2018 העלה מופע סטנד אפ יחיד שכתב יחד עם התסריטאי מני אסייג, ומופיע ברחבי ישראל, לרוב במסגרת מופעי התרמה שונים.
במרץ 2019 היה במרכז שערוריה תקשורתית כאשר חיקה את אמנון אברמוביץ' (עיתונאי, כתב בחדשות ערוץ 12 ונכה צה"ל) במסגרת קמפיין של מפלגת הליכוד יחד עם אלירז שדה. באותה שנה הופיע בסדרה "אלישע" בתפקיד הדוד חיים.

חיים אישיים

וידר נשוי לדבורית, שהיא המנהלת האישית שלו, ולהם תאומים (ילידי 1992) ונכדה.
מוזיאון הטבע סנקנברג

היסטוריה

בניין המוזיאון הוקם בשנים 1904–1907 מחוץ למרכז פרנקפורט באזור של אוניברסיטת גתה בפרנקפורט, שנוסדה ב-1914. המוזיאון נמצא בבעלות החברה לחקר הטבע סנקנברג, המתפעלת אותו. המוזיאון והחברה נקראים על שם יוהאן כריסטיאן סנקנברג, שתרם להם.
בחזית המבנה מוצבים פסלים בגודל טבעי של דינוזאורים, ושביל שבו טבועות עקבות טיטנוזאורוס מוביל לתצוגת הדינוזאורים של המוזיאון. בין הדינוזאורים הבולטים של המוזיאון נמנים: דיפלודוקוס (שנתרם על ידי המוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע), סופרזאורוס, ברכיוזאורוס, פלטוזאורוס, סטגוזאורוס, אאופלוצפלוס, פרזאורולופוס, פסיטקוזאורוס מאובן עם זיפים קוצניים בזנבו ותוכן קיבתו, אובירפטור, קומפסוגנתוס, טירנוזאורוס, מאובן מקורי של איגואנודון וכן שתי גולגולות מקוריות ושלד משוחזר של טריצרטופס, שמשמש כקמע והדמותג של המוזיאון.
אף על פי שרוב המבקרים באים למוזיאון בזכות הדינוזאורים, למוזיאון תצוגות רבות נוספות, בהן אוספים גדולים של בעלי חיים, פוחלצים, מאובנים ודגמים של בעלי חיים מכל תקופות החיים. בין השאר המוזיאון כולל מוצגים מקוריים מבור מסל, בור זפת בו נקברו עכברי שדה, זוחלים, דגים ואבות הקדומים של הסוסים שחיו כ-50 מיליון שנה לפני זמננו. המוזיאון כולל שלדים של לווייתן מצוי (בעל החיים השני בגודלו, קטן רק מלווייתן כחול), קטלן וחדשן ותצוגות פילים הכוללת בין השאר פיל אפריקני, ממותה אמריקנית ומסטודון.
המוזיאון כולל גם יציקה בדמות השלד לוסי, אדם קדמון מהמין אוסטרלופיתקוס אפרנסיס. בקומות העליונות נמצאים ארונות קבינט היסטוריים בהם פוחלצים רבים של בעלי חיים, בהם פוחלץ של קואגה, שנכחדה ב-1883.
ב-2003 עבר המוזיאון שיפוץ וחידוש, ותצוגת הזוחלים החדשה המציגה גם את המגוון הביולוגי של דו-חיים וזוחלים וגם את הנושא של שימור הטבע. תצוגה נוספת כוללת דיורמה של יער גשם וגישה לדגם עץ המציג את כל רבדיו של יער הגשם: מהקרקע ועד הצמרת.
הדנובה הכחולה

הדנובה הכחולה, ובשמו המלא על שפת הדנובה הכחולה היפהפייה (בגרמנית: An der schönen blauen Donau), אופוס 314, הוא ואלס שהלחין המלחין האוסטרי יוהאן שטראוס ב-1866. היצירה בוצעה לראשונה ב-15 בפברואר 1867 במסגרת מקהלת הגברים הווינאית (Wiener Männergesangsverein), ונותרה מאז אחת היצירות הקלאסיות הפופולריות בכל הזמנים.
לאחר כתיבת הלחן המקורי למקהלת גברים בליווי פסנתר, נכתבו לו מילים בידי יוזף וייל, המשורר של המקהלה. מאוחר יותר הכניס שטראוס תוספות ושינויים במוזיקה, והיה על וייל להכניס שינויים בטקסט בהתאם. לאחר מכן הכין שטראוס גרסה תזמורתית, ללא טקסט, עבור התערוכה הבינלאומית בפריז באותה שנה, והיא הגרסה המוכרת והנפוצה ביותר בימינו.
היצירה זכתה לפרסום נרחב עם הקרנתו של הסרט 2001: אודיסאה בחלל של הבמאי סטנלי קובריק. היצירה מתנגת ברקע טיסה נעימה בחלל, ומאז הפכה למזוהה עם סרטי המדע הבדיוני ותעופה בחלל.
הארמייה השמינית (ברית המועצות)

היסטוריה

היחידה הוקמה ב-14 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור נובגורוד. במהלך אוקטובר 1939 היא עברה לאזור פטרוזבודסק. עם תחילת מלחמת החורף היא כללה 71,000 לוחמים. עם סיום הקרבות היחידות הועברו למחוז פסקוב. ביוני 1940 יחידות הארמייה השתתפו בכיבוש המדינות הבלטיות ולאחר סיום המבצע, מטה הארמייה הוצב בטלין כאשר היחידות היו מוצבות בשטח אסטוניה הסובייטית, לטביה הסובייטית וליטא הסובייטית.
ב-22 ביוני 1941 הארמייה החלה בקרבות מגננה באזור הגבול של ברית המועצות. בהמשך הם היו חלק של הצבא האדום שהיגן על לנינגרד במהלך מצור לנינגרד. במהלך סוף 1941 ו-1942 בנוסף לקרבות מגננה הם ניסו מספר מתקפות נגד במטרה לפורץ את המצור, אך ללא הצלחה. גם במהלך שנת 1943 הארמייה השמינית ניסתה מספר מתקפות נגד, אך לא הצליחה לשבור את קווי הגנה של הגרמנים.
בשנת 1944 במהלך מבצע לנינגרד-נובגורוד המצור נשבר. בקיץ 1944 יחידות הארמייה השמינית שחררו את העיר נרבה ובהמשך טלין. לאחר שחרור כל השטח של אסטוניה הסובייטית יחידות הארמייה הועברו לעתודה.
בספטמבר 1945 הארמייה פורקה.
מושבת מצורעים

מושבת מצורעים (לטינית: Leprosarium) היא מקום לבידוד אנשים החולים בצרעת (מחלת הנסן) משאר האוכלוסייה. מושבות מצורעים, או בתי מצורעים, היו לעיתים קרובות בעלי אופי דתי והפכו נפוצים מאוד בימי הביניים, במיוחד באירופה ובהודו.

היסטוריה

לאורך ההיסטוריה צרעת הייתה מחלה אשר עוררה פחד ורתיעה גדולים, זאת כיוון שגרמה לעיוותים בגוף ולנכות, הייתה חשוכת מרפא והאמונה העממית הייתה כי מדובר במחלה מידבקת ביותר. מושבות מצורעים אשר נוהלו על ידי מסדרי נזירים נוצריים כונו בדרך כלל "בית לזר", על שמו של לזרוס.
חלק ממושבות המצורעים מוקמו על איים מרוחקים כדי להבטיח את בידודם של המצורעים מן האוכלוסייה, בתי מצורעים אחרים נבנו על דרכים ראשיות, שם ניתן היה לקבץ תרומות מעוברים ושבים לטובת שוכני הבית. קיימות מחלוקות בין היסטוריונים באשר לתנאי החיים באותן מושבות מצורעים ובתי מצורעים. יש הטוענים כי המצורעים חיו במקומות אלה בהזנחה קשה ובתנאים גרועים, לעומתם יש הטוענים כי תנאי החיים מחוץ למושבת המצורעים היו גרועים לא פחות. נמצאו אף עדויות לאנשים שנדבקו באופן מכוון בצרעת כדי שיוכלו להתקבל ולחיות במושבת מצורעים. יש אף המפקפקים כי שוכני מושבות המצורעים התאימו כולם להגדרה המודרנית של מחלת הצרעת, זאת היות שבאופן היסטורי המונח "צרעת" שימש למגוון גדול של מחלות.
בחלק ממושבות המצורעים הונהג מטבע מקומי (למשל אסימונים), מתוך חשש כי במידה ויעשה שימוש בכסף עובר לסוחר, עלולים מטבעות הכסף להגיע לידי הציבור הרחב ולגרום להפצת המחלה. פיתוח טיפולים יעילים למחלת הצרעת במאה ה-20, יחד עם ההכרה בכך כי צרעת היא איננה מחלה מידבקת ביותר (לכ-95% מהאוכלוסייה חיסון טבעי למחלה), הובילו לירידה במספר מושבות המצורעים בעולם. באזורים בעולם בהם עדיין לא ניתן לקבל טיפול יעיל במחלה, או במקומות שבהם המחלה מלווה בסטיגמה קשה, נותרו מושבות מצורעים.
ב-2005 פרסמה הסופרת האנגליה ויקטוריה היסלופ את הרומן ההיסטורי האי של סופייה, שעלילתו מתרחשת בחלקה הגדול במושבת המצורעים באי היווני ספינלונגה. אי זה שימש כמושבת מצורעים בין השנים 1903-1957, כשהמושבה נסגרה לאחר שנמצאה התרופה למחלה. הספר מתאר את הנסיבות שהביאו להעברתם של החולים לאי, את תסמיניה ותוצאותיה של המחלה, את היחס החשדני והעוין שהיה מנת חלקם של החולים, ואת מציאת התרופה לריפויה של המחלה.

פרשת מושבות המצורעים ביפן

בשנת 2001 זכו מושבות מצורעים ממשלתיות ביפן לתשומת לב ציבורית כאשר הובא עניינן לבית משפט וזה הכריע כי ממשלת יפן לא נתנה יחס נאות לחולים שהושמו במושבות אלה. בית המשפט המחוזי ביפן ציווה על ממשלת יפן לשלם פיצויים לחולים שהוחזקו במושבות. ראש ממשלת יפן דאז, קואיזומי אף התנצל בפני החולים על שנים ארוכות של אפליה. בשנת 2002 מונתה ועדת חקירה ממשלתית לבדיקת מצבן של מושבות המצורעים ובחודש מרץ, 2005, זכתה מדיניותה של ממשלת יפן ביחס למצורעים לגינוי חריף כאשר נקבע כי "מדיניותה של יפן לבידוד מוחלט... הייתה חסרת יסוד מדעי". ועדת החקירה גינתה לא רק את ממשלת יפן והרופאים שהיו מעורבים ביישום מדיניותה, אלא אף את בתי המשפט שפסקו לאורך שנים לטובת ממשלת יפן כל אימת שחולים ביקשו לערער על ההחלטה לבודדם מן האוכלוסייה ואת אמצעי התקשורת אשר כשלו מלדווח על מצוקתם של החולים. במהלך החקירה נחשפו מסמכים המעידים על כ-7,000 מקרים של הפלות וניתוחי עיקור שנכפו על חולות בצרעת ואף דווח כי היו מקרים שבהם תינוקות לאימהות חולות נחנקו למוות לאחר לידתם.
עמילופקטין

עמילופקטין הוא פחמימה, רב-סוכר המורכב מכמה אלפי מונומרים של החד-סוכר גלוקוז. מולקולות הגלוקוז מחוברות בעמילופקטין על ידי קשרים גליקוזידיים אלפא 1,4. העמילופקטין אינו מסיס בקלות ובעל משקל מולקולרי גבוה.

העמילופקטין, יחד עם עמילוז מרכיב את העמילן. המולקולה היא בעלת סיעופים רבים המתאפשרים על ידי קשרי אלפא 1,6, אשר מרחשים אחרי כל 24-30 מונומרים של גלוקוז. בכך העמילופקטין דומה לגליקוגן האנימלי, פרט לכך שרמת הסיעוף של הגליקוגן גבוהה יותר, וניתן למצוא בו פיצולים אחרי כל 8-12 מונומרים.
יצחק ויסוקר

קריירה

ויסוקר החל לשחק כחלוץ במחלקת הילדים של הפועל פתח תקווה תחת שרביטו של המאמן יעקב קרלינסקי. יחד איתו בקבוצה גדלו כדורגלנים שברבות הימים הובילו את הכדורגל בישראל להישגים כמאמנים וכמנהלים, ביניהם דרור קשטן, יחזקאל בן טובים (נבחרת הנוער), גדעון מרקוס (מנהל ומאמן מחלקת הנוער) וניסים קלדרון (מנהל והיסטוריון הפועל פתח תקווה). באחד האימונים נפצע השוער הקבוע והמאמן ביקש ממנו לעמוד בשער באומרו "אתה הרי האח של יעקב ויסוקר". כבר באותה עונה זומן ויסוקר לנבחרת הנערים של ישראל ומאז שיחק בנבחרות ישראל בכל הגילאים, תמיד כשוער ראשון.
הופעתו הראשונה בנבחרת ישראל הבוגרת הייתה ב-1963 בניצחון 1–0 על נבחרת דרום וייטנאם. השתתף יחד עם הנבחרת בגביע אסיה 1964, במונדיאל 1970, באולימפיאדת מונטריאול (1976) ובמשחקי אסיה 1974. בסך הכל רשם 69 הופעות במדי הנבחרת.
בתקופתו הייתה הפועל פתח תקווה קבוצה שנאבקה מדי שנה על תואר האליפות (הוא הגיע לאחר עונות האליפויות), אך ויסוקר לא זכה איתה בשום תואר. בעונת המשחקים 1975/1976 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה (לאחר הפסד להפועל כפר סבא משער של ישראל פוגל), ושנה לאחר מכן עבר ויסוקר למכבי נתניה ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה בדאבל - אליפות וגביע המדינה, כמו גם בראשות הבית של הקבוצה בגביע האינטרטוטו. בשנת 1980 זכה עם מכבי נתניה באליפות נוספת, ונבחר לכדורגלן העונה בישראל.
ויסוקר עבר מספר פציעות קשות. כאשר שיחק במסגרת אליפות צה"ל נשברה כתפו על ידי כדורגלן מכבי רחובות, והיא חוברה בברגי פלטינות. בזמן אימון הנבחרת הוא ספג פגיעה חמורה בשוק רגלו כתוצאה מהיתקלות עם שייע פייגנבוים. למרות הפגיעות ויסוקר לא ויתר והמשיך לשחק בהצטיינות, כאשר לדעת רבים הגיע לשיאו במשחק מפורסם נגד הפועל תל אביב, שבו ניצחה קבוצתו, הפועל פתח תקווה, 4–3, לאחר שהיו בפיגור 0–3.
ויסוקר עבד כנהג בקואופרטיב דן ולאחר מכן ניהל את חנות הספורט הראשונה בישראל "ספורט ויסוקר" ברמת גן, ובמקביל אימן את הפועל רמת גן בתקופת תחילת התפוררותה הכספית. כיום ויסוקר הוא מאמן שוערים צעירים בנבחרות הנערים והנוער של ישראל.
עירית בולקא

חייה

בשירותה הצבאי הייתה חברה בלהקת גייסות השריון. היא ביצעה בתקופה זו כמה תפקידי סולו, הידוע בהם הוא לשיר "האם השלישית" (למילים של נתן אלתרמן ולחן של יאיר רוזנבלום).
בשנת 1974 הצטרפה בולקא ללהקת הנשמות הטהורות, לצד יורם ירוחמי ונתן כהן. בולקא החליפה את חברת הלהקה נאוה ברוכין אשר פרשה ממנה זמן קצר לפני צאת אלבומם הראשון והיחיד.  
במאי 1977 הוציאה לרדיו את "אהבה קטנה שלנו" (מילים ולחן: גידי קורן), שזכה להצלחה ודורג במקום ה-27 במצעד הפזמונים השנתי תשל"ז של רשת ג'.  
בינואר 1979 השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון, וביצעה יחד עם ויקי תבור את השיר "שיר לי שירי לי" (מילים ולחן: יאיר קלינגר, עיבוד: משה זורמן). בקיץ אותה שנה הוציאה לרדיו את "אל תלך עכשיו", שהלחינה בעצמה למילים של ענת שרתוק, ועיבוד של שרה שוהם. השיר לא זכה להצלחה.   
במרץ 1981 השתתפה בולקא בתחרות הקדם אירוויזיון וביצעה את השיר "מונה ליזה" (מילים: יואל ריפל, לחן ועיבוד: שוקי לוי) שהגיע למקום השמיני בתחרות.
בתחילת 1982 הוציאה לרדיו את "לילה קר" (מילים: יורם טהרלב, לחן: יואל לרנר, עיבוד: משה לוי). באפריל אותה שנה השתתפה בקדם אירוויזיון כאחת מארבעת זמרי הליווי בשיר "רומנטיקה", שביצע צביקה פיק. 
ב-1983 יצא אלבום הבכורה של נתן כהן, בו ביצעו יחד דואט בשם "שני קולות". 
בתחילת 1984 הוציאה את "אדון שלי" למילים לחן ועיבוד של נתן כהן. השיר זכה להצלחה יחסית במצעדים. בסוף אותה שנה הוציאה לרדיו את "כמו שני זרים" (מילים: רימונה די-נור, לחן: נתן כהן).   
במהלך שנות ה-80 החלה בולקא בתהליך חזרה בתשובה, ועקב כך חדלה מן העיסוק במוזיקה. מאוחר יותר חזרה בולקא להופיע, אך בקנה מידה מצומצם ורק בפני נשים.
בשנת 2014 הוציאה אלבום בכורה, בהפקתו של נתן כהן, אשר גם הלחין חלק משיריו.
שגיאת oops בליבת לינוקס

בליבת לינוקס oops הוא פלט שגיאה המופיע בעת חריגה מהתנהגותה המקובלת של הליבה. שגיאה שכזו עשויה להביא ליצירת קובץ יומן פעילות, המכיל את פרטי השגיאה.
כאשר תהליך לינוקס רגיל מבצע פעולה אסורה (לדוגמה: גישה לכתובת זיכרון שלא הוקצתה לו), אין אפשרות להמשיך את ביצוע הפעולות הרגיל. לתהליך נשלח אות ואם התהליך לא יטפל בו, הוא יועף מיד. הריגת תהליך היא דבר בטוח יחסית במערכת הפעלה, מכיוון שליבת מערכת ההפעלה שומרת על הפרדה בין תהליכים שונים.
oops הוא טיפול במצב שגיאה דומה, אולם כזה שנגרם במהלך ריצה בקוד הליבה עצמו. ליבת לינוקס רצה כולה במרחב זיכרון אחד, ולכן אין אפשרות פשוטה להעיף "תהליך סורר". כדי להמשיך את הריצה, המערכת הורגת את התהליך שקרא לקוד הליבה שבו קרתה השגיאה. אולם מכיוון שהייתה תקלה בקוד הליבה, אין שום ביטחון בכך שכל המשאבים שתפס התהליך שוחררו ושהמערכת נשארה במצב יציב.
אם הקוד לא הורץ מתוך תהליך אלא מתוך שגרת טיפול פסיקה, אין למערכת גם את האפשרות הפשוטה הזו להמשיך, והיא "נכנסת לפאניקה". המצב הזה נקרא kernel panic.
כשליבת לינוקס מזהה כשל, היא מדפיסה את ההודעה oops על פני המסך ומחסלת את כל התהליכים גורמי הבעיה. ההודעה עוזרת למפתחי הליבה לנפותה משגיאות וליצור את טלאי התוכנה המתאים לבעיה שנוצרה. 
Kerneloops הם תוכנות המעבירות את הודעות ה-oops ומשמעותם אל מאגרי ה-oops ברשת. האתר Kerneloops.org מכיל סטטיסטיקות של שגיאות oops.
אתה אל כביר

אַתָּה אֵל כַּבִּיר הוא פיוט אשר נכתב על ידי הרב רפאל ענתבי במאה ה-19 בחלב.
הפיוט הוא פזמון בקשות ותחינות מאלוקים. הוא פותח בבקשה לרחם על עמו ישראל ברוב רחמיו, ולקבל את תפילותיהם. הוא פונה אל הבורא בתחינה לראות את אורך הגלות הנוכחית הארוכה מהגלויות האחרות ומבקש להחיש את הגאולה, ולתת את המלכות ביד משיח בן דוד, שכדרך זקנו דוד יזמר לפניו שירות ותשבחות. הוא מסיים בבקשה כללית לתת כוח וחיזוק נפשי ופיזי לעם ישראל, להשגיח אותם ולשאת אותם על כנפיו.

הפיוט

סימן: אני רפאל
אַתָּה אֵל כַּבִּיר, רַחוּם שִׁמְךָ רַחֵם עַל עַם סְגֻלָּה

 

כִּי רַבִּים רַחֲמֶיךָ לְאֵין קֵץ וְתִכְלָה:

נַפְשִׁי תּוֹדֶךָ בְּכָל עֵת וּבְכָל זְמַן

שְׁעֵה מַהֲלָלִי נֶאֱמָן חֹן עָלַי בְּחֶמְלָה:

יוֹמָם וְלַיְלָה לֹא אֶחֱשֶׁה לְשׁוֹנִי תֶּהְגֶּה צִדְקֶךָ

רְצֵה שִׂיחִי כְּמוֹ אִשֶּׁה בִּמְקוֹם זֶבַח וְעוֹלָה:

רְאֵה צוּרִי אֹרֶךְ גָּלוּתִי כַּמָּה יָמִים

רָדוּ בִּי זָרִים וְקָמִים נָא תָּחִישׁ גְּאֻלָּה:

פְּאֵר וְכָבוֹד וְעֹז תִּתֵּן לְבֶן דָּוִד מְשִׁיחֶךָ

כָּל בֹּקֶר זְמִירוֹת נוֹתֵן בְּקוֹל שִׁיר וּתְהִלָּה:

אֵלִי בָּרֵךְ וְחַזֵּק לְעַם הַיְּשָׁרִים

שָׂאֵם עַל כַּנְפֵי נְשָׁרִים בְּיֶתֶר מַעֲלָה:
קרייג מלו

ילדות ונעורים

קרייג מלו הוא בנם השלישי של ג'יימס וסאלי מלו. אביו הוא פלאונטולוג ואמו היא אמנית שנפגשו באוניברסיטת בראון. מלו נולד בניו הייבן, קונטיקט שבארצות הברית.
בשנת 1962 משפחתו עברה לפולס צ'רץ' בצפון וירג'יניה בשל אילוצי המקצוע של אביו שהצריכו קרבה למכון הגאולוגי בארצות הברית (USGS). אחד מזיכרונותיו החביבים והמוקדמים של מלו היו טיולים שערכה משפחתו להרי בלו רידג' בווירג'יניה שם היו חוקרים מאובנים, מטיילים, ומשוחחים סביב מדורה. מלו למד בחינוך כקתולי, התכנים שאליהם נחשף בבית הספר היסודי בלימודי הדת (שניתנו כעובדות ללא הסברים) מול הדיונים המדעיים סביב שולחן ארוחת הערב בביתו, בנוגע לאבולוציה והתפתחות כדור הארץ יצרו ניגוד שהגביר את עניינו במדע כדרך לדעת את העולם. מגיל צעיר ידע מלו ללא ספק שיהיה מדען כשיגדל. מלו המשיך את לימודיו בבית הספר תיכון פיירפקס. מלו שלא היה תלמיד טוב במיוחד הפך בכיתה ז' לתלמיד מצטיין בעקבות עניינו הרב במדע .

הישגיו בתחום האקדמי

בשנת 1978 קרא מלו מאמר שעורר בו עניין רב. המאמר פורסם בוושינגטון פוסט ועסק בנושא ביולוגיה מולקולרית, בו תואר הרעיון של הבנת המחלה ברמה הגנטית וריפויה בעזרת תרופות מולקולריות. מלו סיים תואר ראשון בביוכימיה וביולוגיה מולקולרית
באוניברסיטת בראון בשנת 1982.
בשנים 1982–1984 כתב את הדוקטורט שלו באוניברסיטת קולורדו והמשיך לחקור באוניברסיטת הרווארד עד 1990. בשנים 1990–1994 מלו ערך מחקר פוסט דוקטורט במרכז לחקר הסרטן פרד הצ'ינסון בסיאטל שבוושינגטון, והצטרף למעבדה של ג'ים פרייס.
בשנת 1995 מלו הצטרף לסגל אוניברסיטת בית הספר לרפואה של מסצ'וסטס

פרס נובל

מלו ושותפו אנדרו פייר גילו תופעה המכונה הפרעת רנ"א ( RNA interference- RNAi) המתרחשת בצמחים ובחיות. בתופעה זו חומצות ה- RNA, שתפקידן הוא להעביר מידע לייצור חלבונים מה-DNA לריבוזומים, מפורקות על ידי התא ותרגומם לחלבונים נמנע, וכך מושתקים גנים שונים בצורה טבעית עד אז, ביולוגים ידעו שתהליך השתקת גנים קורה ביצורים חיים אך לא ידעו את הגורם והתהליכים המתרחשים בתא כתוצאה מכך.
תגליתם פורסמה לראשונה בשנת 1998 בכתב העת המדעי Nature ונקראת "מנגנונים בסיסיים לשליטה בזרימת המידע הגנטי". המחקר בוצע בתולעת העגולה Caenorhabditis elegans ובו מפורט תהליך פירוק חומצות ה-RNA.

הזכייה בפרס הפתיעה את מלו לגמרי והוא מספר: 
חשדתי שעבודתי עם פייר עשויה לזכות בפרס, אך לא חשבתי שזה יקרה בעשר-עשרים שנה הקרובות אנדרו ואני צעירים, בני 40 וקצת, וחלפו רק שמונה שנים מאז התגלית שלנו
— קרייג מלו
פריצת דרך זו סיפקה את היכולת לביצוע ניסויים שיטתיים לאיתור תפקוד כל הגנים בבני האדם, ובנטרול נגיפים ומוטציות גנטיות שונות.

משפחתו

מלו נישא למרגרט הונטר, שעבדה כשפית, ובשנת 1992 נולדה בתם מליסה. בשל עיסוקם הרב בעבודה לא נותר להם זמן משפחתי, ולכן בשנת 1994 הם התגרשו עם מעברם מסיאטל למסצ'וסטס.
בשנת 1998 מלו הכיר את אדית, שעבדה כאחות, והם התחתנו. מלו נהיה אביהם החורג של שני ילדיה של אדית, דייוויד ושרה ובשנת 2000 נולדה בתם המשותפת, ויקטוריה.
מיתווים

מיתווים הוא מכון ישראלי עצמאי למדיניות, מחקר וחשיבה. המכון מתמקד במדיניות חוץ אזורית והציב לעצמו מטרה לפעול לעיצוב מחדש של יחסי ישראל במזרח התיכון, אירופה ואגן הים התיכון. מיתווים שואפת לגיבוש והצגת גישה של מדיניות חוץ התומכת בשלום ובהשתלבות באזור, תוך מתן משקל רב יותר לשיקולים דיפלומטיים ונטישת הנטייה להסתגרות מפני הקהילה הבינלאומית.
מיתווים היא עמותה רשומה המתקיימת מתרומות ומענקים, מלכ"ר, שהוקם ב-2011 ופעילותו מתבטאת בייצור ידע, בהעלאת רעיונות לסדר היום, בתכנון מדיניות, בקידום המלצות לעשייה, ובתמיכה בתהליכי יישום. בראש המכון עומד דוקטור נמרוד גורן ובוועד המנהל משתתפים פרופסור אלי פודה, דוקטור עילי זלצמן, דוקטור אהוד ערן, יאיר רוטלוי ויונתן תובל.
מיתווים, בשיתוף קרן פרידריך אברט, הוציא לאור ב-2013 את הספר "ישראל והאביב הערבי: הזדמנויות בשינוי", בעריכתם של נמרוד גורן וג'ניה יודקביץ'.
אחת לתקופה עורך מכון מיתווים סקר דעת קהל בקרב האוכלוסייה בישראל בנושאים של מדיניות חוץ. כך ב-2015 חוקרים ועמיתים מטעם מכון מיתווים משתתפים בכנסים בינלאומיים בתור נציגים ישראלים כאשר בכנסים גם מגיעים נציגים ממדינות ערב.
פתרון רייזנר-נורדסטרום

פתרון רייזנר-נורדסטרום (Reissner–Nordström metric) הוא פתרון אלקטרו-וואקום של משוואות השדה של איינשטיין-מקסוול, משוואות תורת היחסות הכללית של איינשטיין אשר מתארות את שדה הכבידה של התפלגות חומר המצומדות למשוואות השדה האלקטרומגנטי, והיא מתארת את שדה הכבידה מחוץ להתפלגות חומר טעון בעלת סימטריה כדורית. כמו כן, פתרון זה משמש לתיאור שדה הכבידה בתוך חורים שחורים טעונים שאינם מסתובבים. בדומה לפתרון שוורצשילד, גם פתרון זה הוא סטטי. חורים שחורים טעונים צפויים להיות מנוטרלים במהרה על ידי מטענים מנוגדים המצויים בסביבתם, למשל בדיסקת הספיחה, דבר שמעלה סימני שאלה באשר לרלוונטיות האסטרופיזיקלית של פתרון זה. אולם חשיבותו הרבה במחקר בעיקר נובעת בשל דמיונו לפתרון קר החשוב, אך המסובך הרבה יותר לחקירה. 
פתרון זה נתגלה על ידי האנס ג'ייקוב רייזנר וגונר נורדסטרום.
קוויריה

קוויריה (בגאורגית: კვირია או ყვირია) הוא אל היבש או אל האדמה היבשה במיתולוגיה הגאורגית, בפנתאון ההרריים בצפון-מזרח גאורגיה, בחבסורתי ובפשאבי. קוויריה עצמו לא מוכר כמי שהשתתף בהרפתקאות מיתולוגיות, כנראה מכיוון שהיה אל כללי שמימש את כוחו של האל מוריג ברמה אנושית, בניגוד לאחרים שפעלו בעולם השמימי.  
הוא היה אחד מבניו של מוריג וידוע בשימוש בחרב, השני אחריו בדרגתו. הוא היה ידוע גם כ"מגן החברה האנושית", "מכשיר בידי הצדק האלוהי" ועוד. היחיד מבין כל האלים שהייתה לו הזכות להקים את אוהלו במתחם השמימי. מסיבה זו הוא נקרא גם מֶק'ארווֶה ("בעל האוהל"). 
קוויריה היה ידוע כמי שמממש את הצדק האלוהי - "מכשיר בידי הצדק האלוהי". כאשר קבוצת בני אנוש הכעיסה את ראש האלים, היה קוויריה יורד בראש פלוגת זאבים שמימיים (מופיע גם במיתולוגיה הקוזקית וכנראה גם המקור לסיפור פלוגת הזאבים), והיה זורע הרס ומחלות בארץ. כאשר יללות הזאבים נשמעו באופק, כולם השתחוו לאדמה והתפללו בלהט.
רקוויאם (פון סופה)

הרקוויאם של פון סופה ברה מינור היא יצירה מוזיקלית פרי עטו של המלחין האוסטרי פרנץ פון סופה לטקסט הרקוויאם הקתולי. הרקוויאם של פון סופה הוא אחת מן היצירות החשובות ביותר של פון סופה, אך כמרבית יצירותיו של המלחין, למעט מספר אוברטורות, היא לא מושמעת רבות.

היסטוריה

פרנץ פון סופה היה ידוע בעיקר בהלחנותיו לאופרה, אולם הוא רצה לקחת חלק גם בהלחנת מוזיקה דתית. את הרקוויאם שלו סיים להלחין בשנת 1855 לזכר חברו, במאי ומנהל התיאטרון פרנץ פוקורוני שהיה פטרון של פון סופה וסייע לו בכסף וקשרים; הרקוויאם הולחן ובוצע חמש שנים לאחר מותו של פוקורוני. נוסף להקדשה זו, הוסיף פון סופה לפרטיטורת הרקוויאם הקדשה לאפיפיור באותה עת, פיוס התשיעי שהיה בחיים באותו הזמן. הקדשה נוספת זאת לדמות כה מרכזית מעידה על יומרתו של פון סופה, שהיה מלחין צעיר יחסית באותה התקופה. 
הרקוויאם בוצע לראשונה בכנסיית הפיאריסטים בווינה, ב- 22 בנובמבר 1855, יום השנה לפטירתו של פוקורוני. בכורת הרקוויאם הייתה הצלחה, אולם כבר זמן קצר לאחר הבכורה התפרסמו ביקורות שליליות על הרקוויאם והוא ירד מהבמות. הביצוע האחרון של היצירה עד לזמננו היה בשנת 1901 ולאחר מכן אבדה הפרטיטורה של היצירה. הפרטיטורה נמצאה בשנת 1988 בספריית וינה, ומאז הרקוויאם מבוצע מדי פעם וזכה אף לכמה הקלטות.

מוזיקה ומבנה

הרקוויאם הולחן בסגנון איטלקי שנחשב למיושן בעת הלחנתו. השימוש בסגנון זה היה אחד הדברים שבגינם זכה רקוויאם זה לביקורות קשות. סגנון הרקוויאם עליז יחסית ולא דרמטי ומפחיד כרקוויאמים אחרים שהולחנו באותה התקופה כרקוויאם של ברליוז ושל ורדי. גם הרכב היצירה צנוע יחסית. מבחינות אלו הרקוויאם מזכיר דווקא הלחנות מהתקופה הקלאסית, בעיקר הרקוויאם של אנטוניו סליירי.
ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-75 דקות.
אנריקה השלישי, מלך קסטיליה

ביוגרפיה

אנריקה השלישי נולד בבורגוס ב-4 באוקטובר 1379, לחואן הראשון, מלך קסטיליה ולאונור מאראגון, מלכת קסטיליה, בתם של פדרו הרביעי, מלך אראגון ואלאונורה מסיציליה. זמן קצר לאחר לידתו סוכם שאנריקה יתחתן עם ביאטריש, מלכת פורטוגל, אולם לבסוף אביו התחתן איתה, ובכך פרץ משבר 1383–1385, שבסיומו עלה לשלטון בפורטוגל ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל.
ב-9 באוקטובר 1390 מת אביו חואן הראשון, מלך קסטיליה, ואנריקה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1391 פרצו פרעות קנ"א, ומכיוון שהשלטון היה בידי אפוטרופסים וכוחם היה חלש, לא נמנעו הפרעות ביהודים. בשנת 1393 תפס אנריקה את השלטון, ומיד החל לחזק את כוחו על חשבון האצולה.
במהלך שלטונו, נחל הצי הקסטיליאני במספר ניצחונות נגד האנגלים; בשנת 1400 שלח אנריקה צי ימי כנגד בסיסי הפיראטים בצפון אפריקה, ובשנת 1402 כבש את האיים הקנריים. בשנת 1396 הדף אנריקה פלישה פורטוגזית וב-15 באוגוסט 1402 חתם על הסכם שלום עם ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל.
אנריקה תמך באנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר, וחידש את הקרבות עם אמירות גרנדה, אולם מותו המוקדם מנע ממנו לנצל את הצלחתו בקרבות.
ב-25 בדצמבר 1406 מת אנריקה השלישי, ובנו חואן השני, מלך קסטיליה עלה לשלטון במקומו.
אנדריי מלאכוב

ביוגרפיה

מלחוב נולד במורמנסק. ב-1995 הוא סיים את לימודיו בפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת מוסקבה, ולאחר מכן למד שנה וחצי באוניברסיטת מישיגן.
הוא החל לעבוד במערכת העיתון "Moskovskiye Novosti" ולהגיש תוכנית ברדיו. מ-1996 ועד 2001 הנחה תוכנית בוקר בערוץ הראשון הרוסי, ומ-2001 הוא מגיש תוכנית אירוח הנקראת "Let Them Talk".
ב-2006 זכה בפרס מטעם נשיאות רוסיה.
ב-2007 שיחק בגרסה הרוסית של הסדרה "נשואים פלוס", ובאותה שנה שיחק בסרט "Kilometer Zero" לצד סבטלנה חודצ'נקובה. הוא הנחה את שני חצאי הגמר של אירוויזיון 2009. הוא הנחה גם ב-2005 וב-2009 את תחרות קדם האירוויזיון הרוסית.
הארלי באמצע

עלילה

הארלי דיאז, היא ילדה האמצעית מבין שבעה ילדים במשפחת דיאז: רייצ'ל, איתן, ג'ורג'י, לואי, ביסט ודפני. במהלך הסדרה הארלי מתמודדת עם בעיות שצצות בקרב משפחה מרובת ילדים. הארלי דיאז היא ממציאה וכמעט בכל פרק רואים ההמצאות שלה לדוגמה בפרק הראשון היא עבדה על שולחן עם צלחות מסתובבות.