מרי פופינס (מחזמר)

רקע

ב-1993 פגש מפיק התיאטרון קמרון מקינטוש את פ.ל. טרוורס ורכש את הזכויות לפתח עיבוד תיאטרוני של ספרי ספרי מרי פופינס שלה. היא נתנה את הסכמתה, בתנאי שכל היוצרים יהיו אנגלים ואף אחד מהם לא היה מעורב בעשיית הסרט. היא נפטרה ב-1996. בשנת 2001, מקינטוש ותומאס שומאכר, ראש Disney Theatrical, החלו לדון בשיתוף פעולה, על מנת לכלול במחזמר שירים מתוך סרט הקולנוע של חברת דיסני. בשנת 2002 השניים הגיעו לסיכום ראשוני של המחזה.
בערך באותה תקופה, כותבי השירים ג'ורג' סטיילס ואנתוני דרו שמעו על הפרויקט, ובאופן עצמאי כתבו גירסת הדגמה של שיר היכרות חדש על הדמות של מרי פופינס, ששמו "Perfect Perfect". הם הגישו את השיר למקינטוש, ובשל תגובתו החיובית, צורפו לצוות הקריאטיבי. ג'וליאן פלואס הובא לכתוב את המחזה של המחזמר בגלל "ההבנה הברורה של הדקויות החברתיות של מערכת המעמד האנגלי ששררה בתקופה האדוארדית".
לצורך הפקת מחזמר זה, התאסף צוות יוצרים מנוסה, הכולל את סר ריצ'רד אייר, במאי קולנוע, תיאטרון ואופרה עטור פרסים; ואת בוב קראולי, מעצב תיאטרון שעבד עם הלהקה השייקספירית המלכותית, התיאטרון המלכותי הלאומי, הבלט המלכותי ובית האופרה המלכותית. לקראולי יש שישה פרסי טוני שונים עבור הפקות שהועלו בברודוויי.
סדנת פיתוח של המחזמר התקיימה בסוף 2003 בחדר החזרות של תיאטרון אולד ויק בלונדון, תוך שימוש בצוות השחקנים של "גבירתי הנאווה", הפקה שהסתיימה זמן קצר קודם לכן בווסט אנד. לאחר ארבעה שבועות של חזרות בתיאטרון Sadler's Wells, ההפקה עברה לבריסטול, שם החלו הצגות הרצה מחוץ לעיר (לונדון) ב-15 בספטמבר 2004 ב-Bristol Hippodrome.

הפקת לונדון המקורית

העיבוד התיאטרוני של קמרון מקינטוש לספרי מרי פופינס הוצג בבכורה עולמית בהיפודרום של בריסטול, עם הצגות הרצה החל מה-15 בספטמבר 2004, ועד לבכורה הרשמית שנערכה ב-18 בספטמבר. ההפקה רצה בבריסטול עד ל-6 בנובמבר ולאחר מכן הועברה לתיאטרון הנסיך אדוארד שבוסט אנד ב-15 בדצמבר 2004, ובכך הפקה זו הפכה למחזמר הראשון של דיסני שמועלה לראשונה בבריטניה. את התפקיד הראשי של מרי פופינס שיחקה לורה מישל קלי, שזכתה לאחר מכן בפרס אוליבייה לשנת 2005 עבור שחקנית הטובה ביותר במחזמר, ואת התפקיד של ברט גילם גאווין לי. בהמשך, את תפקידה של מרי פופינס גילמו גם סקרלט סטרן, ליסה אוהייר וקרוליין שין. ביולי 2006 נכנס גאווין קריל לתפקיד של ברט.
ההפקה עוררה מחלוקת ציבורית קלה זמן קצר לאחר הופעת הבכורה, כאשר המפיקים קמרון מקינטוש ותומס שומאכר אסרו על ילדים מתחת לגיל 3 להיכנס לתיאטרון, בטענה כי המופע מפחיד מדי עבור ילדים צעירים. האיסור נותר על כנו במשך כל הזמן שהמחזמר הוצג, כאשר עובדי התיאטרון סירבו להכניס צופים עם ילדים מתחת לגיל 3. באופן רשמי, נקבע כי המחזמר מתאים לילדים מגיל 7 ומעלה.
ב-17 במרץ 2005, ג'ולי אנדרוז, אשר גילמה את דמותה של מרי פופינס בסרט הקולנוע משנת 1964, הגיע לצפות במחזמר. בתום ההצגה היא עלתה על הבמה, שיתפה את הקהל עם זיכרונותיה מעשיית הסרט ושיבחה את השחקנים על פרשנותם החדשה. ההפקה ירדה ב-12 בינואר 2008, לאחר שרצה במשך יותר משלוש שנים.

הפקת ברודוויי המקורית

בעקבות ההצלחה של הפקת הווסט אנד, המחזמר הופק גם בברודוויי שם הוצג לראשונה ב-16 בנובמבר 2006, בתיאטרון ניו אמסטרדם לאחר שהוצג בהצגת הרצה מאז ה-14 באוקטובר. אשלי בראון שיחקה את התפקיד הראשי, וגאווין לי, שגילם את ברט בהפקת הווסט אנד המקורית, שב לגלם תפקיד זה גם בברודוויי. דניאל ה' ג'נקינס גילם את דמותו של ג'ורג' בנקס, רבקה לוקר הייתה ויניפרד, ומתיו גומלי והנרי הודג'ס שיחקו לסירוגין את מייקל. החל מה-9 באוקטובר 2008, את התפקיד של מרי פופינס שיחקה סקרלט סטרן (שגילמה את התפקיד הזה בהפקת הווסט אנד המקורית) ואת ברט שיחק אדם פיורנטינו. לורה מישל קלי, השחקנית שגילמה לראשונה את מרי פופינס בהפקה של לונדון, נכנסה לתפקיד זה שוב על במת ברודוויי ב-12 באוקטובר 2009. כריסטיאן בורל הצטרף לצוות באותו היום בתפקיד ברט. ניקולאס דרומרד שיחק את ברט מה-16 ביולי ועד ל-22 באוגוסט 2010.‏ לי חזר לתפקיד ברט ב-24 באוגוסט 2010, כמו גם עמיתתו להפקה הלונדונית, קלי. בראון חזרה לתפקיד הראשי מה-8 במרץ ועד ל-17 ביולי 2011, בזמן שקלי נעדרה לצורך צילומי סרט קולנוע, וכך בראון חזרה להופיע שוב לצד לי. קלי חזרה לתפקיד ב-19 ביולי 2011.‏
ההפקה של ברודוויי הייתה שונה מזו של ההפקה הלונדונית, בכך שהקטע שכלל את השיר "Jolly Holiday" הוצג בטכניקולור מלא במקום בגוונים האפורים של המופע הלונדוני. כמו כן, בקטע "Anything Can Happen" הוחלפו המדרגות לשמים בגרסה ענקית של המטריה של מרי פופינס, שנכנסת מרצפת הבמה. מאוחר יותר, שינויים אלה נכללו גם בהפקת הווסט אנד. לבסוף, שיר חדש נוסף למחזמר, ששמו "Playing the Game". שיר זה החליף את השיר "Temper, Temper" שבמערכה הראשונה. שינוי זה התווסף לכל ההפקות הנוכחיות והעתידיות של המחזמר.
ההפקה של ברודוויי קיבלה ביקורות חיוביות בדרך כלל, חלקן נלהבות אך גם פושרות. מבקרים רבים שיבחו את ההצגה בשל ההיבטים הטכניים שנכללו בה. לאחר 52 שבועות, ההכנסות בקופות הכרטיסים החזירו את ההשקעה המקורית בהפקה. ב-16 ביולי 2011, ההפקה של ברודוויי הגיעה למקום ה-30 ברשימת ההפקות שהוצגו הכי הרבה פעמים בהיסטוריה של ברודוויי.
ההפקה ירדה ב-3 במרץ 2013, לאחר יותר משש שנים ו-2,619 הופעות בברודוויי, כדי לפנות מקום לצורך העלאת "אלאדין" של דיסני באותו אולם תיאטרון. בערב האחרון של המופע, את התפקידים הראשיים של מרי פופינס וברט גילמו סטפני לי וניקולאס דרומרד.

ישראל

בישראל, המחזמר צפוי לעלות במהלך שנת 2019 בתיאטרון הבימה, עם משי קלינשטיין בתפקיד מרי פופינס.

הפקות אחרות

פרט לממלכה המאוחדת ולארצות הברית, המחזמר הועלה במדינות רבות ברחבי העולם, בין השאר באוסטריה, אוסטרליה, איסלנד, אסטוניה, הולנד, הונגריה, יפן, מקסיקו, פינלנד, צ'כיה, שוודיה ועוד.

מערכה ראשונה

ברט, איש בעל מקצועות רבים, מציג בפני הקהל את רח' צ'רי ליין שבלונדון. בבית מספר 17 מתגוררת משפחת בנקס: ויניפרד וג'ורג' בנקס, שני ילדיהם השובבים ג'יין ומייקל, הטבחית גב' בריל ועובד משק הבית רוברטסון איי. בבית משפחת בנקס, הילדים ג'יין ומייקל יוצאים מכלל שליטה, וכאשר המחזמר מתחיל, האומנת האחרונה שלהם, קייטי נאנה, עוזבת בזעם את הבית. גב' בריל ורוברטסון איי מתלוננים על החיים ב"בית המשוגעים". הילדים מחליטים לנסח מודעת דרושים עבור אומנת חדשה ("The Perfect Nanny"), אבל ג'ורג', שיש לו תפיסה שונה של הילדים בנוגע לדרישות המקצועיות שצריכות להיות לאומנת, קורע את פיסת הנייר שכתבו הילדים וזורק אותה אל תוך האח. תוך דקות ספורות מגיעה אל הבית מרי פופינס, אוחזת בפיסות הנייר בידיה, ולוקחת פיקוד על הילדים ("Practically Perfect").
למחרת, מרי לוקחת את הילדים לטיול בפארק והם פוגשים בברט. הילדים מסתייגים ממנו, בשל בגדיו המרופטים ופניו המלוכלכים ומרי מלמדת אותם שאין לשפוט ספר על פי העטיפה שלו. על מנת להמחיש את הנקודה שלה, היא מעוררת לחיים את הפסלים שבפארק ("Jolly Holiday").
בעוד מרי מטפלת בילדים, בעיות אחרות צצות אצל הוריהם. ויניפרד מודעת לכך שהיא מאכזבת את שני ילדיה ואת בעלה ("Being Mrs Banks"). ג'ורג', לעומת זאת, לא מצליח להבין מדוע היא מתקשה למלא את התפקיד של אשתו ושל האמא של ילדיה ("Cherry Tree Lane"). במאמץ לרצות את בעלה, ויניפרד מחליטה לערוך מסיבת תה. גב' בריל מתחילה בעבודה, אך הילדים, בשוגג, מחבלים בהכנותיה. מרי מעמידה אותם במקומם ("A Spoonful of Sugar"). בהמשך מתגלה כי אף אחד מהמוזמנים לא הגיע למסיבה.
מרי לוקחת את הילדים לבקר את אביהם בבנק שבו הוא עובד ("Precision and Order"). שם, ג'ורג' עסוק בהתמודדות עם לקוחות: וון-האסלר מציע לו מזימה לעשיית כסף מהר, ואילו ג'ון נורת'ברוק מציע לו להשקיע בהקמת מפעל. ג'ורג' זועם על מרי שמופיעה במקום עם הילדים. ג'יין גורמת לג'ורג' לחשוב ולהבין עד כמה השתנה, מהצעיר האידיאליסטי שהיה פעם ("A Man Has Dreams"). ג'ורג' מחליט לקדם את פרויקט הקמת המפעל של נורת'ברוק, ודוחה את ההצעה של וון-האסלר.
מחוץ לקתדרלת סנט פול‎, מרי מפגישה את הילדים עם אשת הציפורים ("Feed the Birds"). ג'יין חושדת בה, אך מייקל משתכנע ומאכיל את הציפורים. בדרכם חזרה הביתה, הילדים פוגשים בגב' קורי המסתורית, שמנהלת חנות בה היא מוכרת אותיות. הילדים חשדנים בתחילה, ומרי מלמדת אותם מילה חדשה ("סופרקאליפרג'ליסטיקאקספיאלידושס").
הילדים חוזרים הביתה במצב רוח מרומם, לא מודעים להשלכות של מעשיהם: החלטתו של ג'ורג' לדחות את הצעתו של וון הוסלר עלתה לבנק ביוקר, והוא מושעה מעבודתו ללא תשלום. ג'ורג' מתפרץ בזעם על הילדים והם נשלחים לחדרם. בתגובה על התפרצותם אביהם, מרי מסיבה את תשומת לבם של הילדים לכך שבתא משפחתי - לעיתים רחוקות יש מי שמטפל בהורים. ג'יין ומייקל רבים על בובה בשם ג'יין ולנטיין, למורת רוח של מרי. היא שולחת את הילדים למיטה ומכשפת את החדר. כתוצאה מכך, הצעצועים מתעוררים לחיים, ויחד עם מרי הם מלמדים את הילדים לקח - כיצד לשמור טוב יותר על חפציהם (במקור - הופיע כאן השיר "Temper, Temper", שבהמשך הוחלף עם השיר "Playing the Game").
מרי, שמאמינה שעל ג'יין ומייקל להתבגר ולהתפתח בכוחות עצמם, מחליטה לעזוב את רח' צ'רי ליין ("Chim Chim Cher-ee – Rooftop Duet"). היא משאירה להם פתק, בו היא כותבת שאולי יום יבוא והם יראו אותה שוב.

מערכה שנייה

בניסיון מוטעה לרצות את בעלה, ויניפרד שוכרת את מי שהייתה האומנת שלו כאשר היה ילד, מיס אנדרו, כדי שתמלא את מקומה של מרי שעזבה בפתאומיות ("Cherry Tree Lane"). בראותה, ג'ורג' בורח מבועת. להפתעת כולם, מיס אנדרו מתגלה להיות עריצה ואכזרית ("Brimstone and Treacle"). מבועתים מהמטפלת החדשה שלהם, הילדים נמלטים אל הפארק, שם הם פוגשים בברט שמעודד אותם ועוזר למייקל להגשים את חלומו להעיף עפיפון ("Let's Go Fly a Kit"). מרי חוזרת, לשמחתם של הילדים. מי שעוד נמלט אל הפארק הוא ג'ורג', שחש דיכאון נוכח היעדר הישגים בחייו ("Good For Nothing"). ויניפרד מחפשת אחריו, ומבינה לבסוף את הנזק שנגרם לו על ידי החינוך של מיס אנדרו ("Being Mrs Banks"). כאשר הילדים חוזרים לביתם, מרי משחררת את קארוזו, העפרוני של מיס אנדרו, מהכלוב שלו. הדבר מוביל לעימות בין השתיים ("Brimstone and Treacle") שבסופו מיס אנדרו עוזבת את הבית. ויניפרד וג'ורג' שבים הביתה, מופתעים, אך מרוצים, כי מיס אנדרו עזבה.
בהרפתקה הבאה שלהם, ברט מפגיש את הילדים עם חבריו, מנקי ארובות ("Step in Time"). הם רוקדים על הגגות, אך בהמשך נכנסים גם אל תוך הבית וגורמים לתוהו ובוהו. בעודם עוזבים, ג'ורג' מקבל מברק זימון מהבנק. ג'ורג' מניח כי הסיבה לכך היא פיטוריו והוא מחליט שהגיעה הזמן למכור את הירושה המשפחתית - אגרטל יוקרתי. עם זאת, גב' בריל שוברת בטעות את האגרטל, וכתוצאה מכך נכנסת להלם. ג'ורג' מתחיל לנקות בעצמו את השברים, ומוצא שם עוגיות זנגביל בצורת כוכבים, המזכירות לו את ילדותו. הדבר גורם לג'ורג' להרהר על מהלך חייו ("A Man Has Dreams/ A Spoonful of Sugar"). הוא לוחץ את ידו של ברט, ויוצא מהבית בדרכו של הבנק, לפגוש את יו"ר הבנק. בעידוד הילדים, ויניפרד מחליטה ללכת לבנק בעקבות ג'ורג' ולעמוד שם לצידו ("Anything Can Happen"). ללא ידיעתם של ההורים, מרי לוקחת לשם גם את הילדים.
בבנק, ג'ורג' מופתע לגלות את התוצאה האמיתית של הבחירה שלו: הוא לא רושש את הבנק, אלא הרוויח הון, בהחלטותיו לדחות את הצעתו של וון הוסלר ולאשר הלוואה לנורת'ברוק. בכירי הבנק מבקשים ממנו לדעת מהי המילה שהפכה אותם לכל כך מצליחים, וג'ורג' מודה שהמילה לא שלו, אלא של מרי ("סופרקאליפרג'ליסטיקאקספיאלידושס"). ויניפרד, שהגיעה לתמוך בבעלה, מוצאת במקום זאת את גיבור השעה. אחרי שהיא מזכירה את שמה של מיס אנדרו למנהל הבנק, גם הזקן מספר על חוויותיו תחת משטר האימה שהנהיגה. בני משפחת בנקס חוזרת יחד הביתה ("Anything Can Happen").
מרי מבינה שכעת, כאשר המשפחה מאוחדת ומאושרת, עבודתה הסתיימה. היא נפרדת מברט בנשיקה, ועוזבת ("A Spoonful of Sugar"). ג'יין ומייקל משלימים עם כך שמרי עזבה אותם, ומבטיחים שלא לשכוח אותה. שני הילדים צופים בהוריהם רוקדים יחד וואלס באושר, ומרי נראית עפה מהמקום מעל הקהל ונעלמת.