google/wiki40b huggingface dataset:
מכבי נחלת יצחק תל אביב

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 2010 על ידי חן לוינקרון ודורון צ'יקו, חברי הקבוצה שגדלו על מגרש האספלט בבית הספר היסודי "איילון" בשכונה, זכו בכל טורניר אפשרי ברמה החובבנית והארצית בתחום הקט-רגל/כדורגל באולמות בישראל והחליטו לעבור לשחק בצורה מקצוענית תחת ההתאחדות לכדורגל.

עונת 2009/10

עונת הבכורה של הקבוצה בליגה נפתחה עם ניצחון 4–9 על צור שלום במשחק הראשון של הליגה אשר שודר בשידור חי בערוץ הספורט.
את העונה סיימה הקבוצה במאבקי הישרדות והצליחה להישאר בליגה לאחר ניצחון בסדרה על אריאל.

עונת 2010/11

בעונתה השנייה בליגה הקבוצה סיימה במקום השישי והגיעה עד לשלב חצי גמר גביע המדינה.

עונת 2011/12

הקבוצה הצליחה לזכות באליפות המדינה בכדורגל באולמות לראשונה לאחר ניצחון בגמר על בן-גוריון ב"ש 3–4 (כובשים: אדם כהן, דודי בן טורה, גולן קלימי, צ'יקו דורון).

עונת 2012/13

הקבוצה השתתפה במפעל הפוטסל קאפ של אופ"א uefa futsal cup, הקבוצה שיחקה בשלב המוקדמות מול אלופת נורווגיה - וגהקאמרטן vegakameratene, אלופת ארמניה - שהומיאן ירבאן fc shahumyan yerevan ואלופת אנדורה - אינקאמפ fc encamp
המשחק הראשון נגד אלופת ארמניה הסתיים בתיקו 3-3
המשחק השני נגד אלופת נורווגיה הסתיים בתיקו 0-0
המשחק השלישי נגד אלופת אנדורה הסתיים בניצחון 4–7
הקבוצה סיימה את הבית במקום השני ולא הצליחה להעפיל לשלב הבא.
בליגה המקומית הגיעה הקבוצה לשלב חצי גמר הפלייאוף שם הפסידה לראשון לציון בהפרש של שער אחד בסיכום שני המשחקים.

עונת 2013/14

העונה התחילה בזכייה של הקבוצה בטורניר אמסטרדם. את הליגה המקומית סיימה הקבוצה במקום השישי.

עונת 2014/15

הקבוצה חזרה למעמד הגמר והפסידה בגמר לבן-גוריון ב"ש, בדו-קרב פנדלים 1–2 לאחר 2-2 בסיום הזמן הרשמי.

משחקי מכבי אירופה 2015 ברלין

הקבוצה השתתפה במשחקי מכבי אירופה 2015 בברלין וזכתה במדליית כסף.

עונת 2015/16

הקבוצה העפילה לחצי גמר אליפות המדינה והפסידה לאס"א ת"א

עונת 2016/17

הקבוצה זכתה באליפות המדינה בכדורגל באולמות בפעם השנייה לאחר ניצחון כפול בגמר על אס"א ת"א 0-1 (כובשים: מאיר וייס) ו1-4 (כובשים: איבן דדונוב, אדם כהן, מאיר וייס צמד)

עונת 2017/18

הקבוצה זכתה לראשונה באליפות ישראל בקטרגל חמש על חמש על דשא ונבחרה לייצג את ישראל במונדיאל F5WC 2018 בקייפטאון, דרום אפריקה
הקבוצה זכתה באליפות המדינה בכדורגל באולמות בפעם השלישית לאחר ניצחון חוץ בחיפה במשחק השני בסדרת גמר הפלייאוף על אס"א טכניון 3-9
(כובשים: מאור ודוט 3, איוון דדונוב 2, תמיר שקולניק 2, מאיר וייס 1, אדם כהן 1) 0-0 הייתה התוצאה במשחק הבית הראשון בת"א

עונת 2018/19

הקבוצה השתתפה לראשונה כנבחרת ישראל במונדיאל הקטרגל 5 על 5 הגדול בתבל בקייפטאון, דרום אפריקה
והצליחה לרשום את ההישג הכי גדול בתולדותיה ובתולדות ענף הקטרגל בישראל,
העפלה לחצי מונדיאל.
בטורניר השתתפו 32 הנבחרות הטובות בעולם,
לשלב הבתים הוגרלה הקבוצה עם ספרד, מקסיקו ומצרים והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני
לאחר תיקו 1-1 עם מצרים, ניצחון 4-0 על ספרד החזקה והפסד 2-1 למקסיקו
בשלב שמינית הגמר ניצחה הקבוצה את אוסטרליה 3-1
בשלב רבע הגמר ניצחה הקבוצה 2-1 את המארחת דרום אפריקה 
בחצי הגמר שיחקה הקבוצה נגד בולגריה המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 והוכרע בבעיטות מ11 מטר
3-2 לבולגריה בסיום.
הקבוצה הצליחה לזכות באליפות שלישית ברציפות ורביעית בסה"כ
לאחר ניצחון דרמטי נגד אס"א טכניון במשחק גמר של הטוב משני משחקים
במשחק הראשון ניצחו הטכניון 1-2 בת"א (כבש:אדם כהן)
במשחק הגומלין בחיפה, הצליחה הקבוצה להפוך את התוצאה לאחר פיגור 0-1, לנצח 4-2 ולזכות באליפות
(כבשו: מאור ודוט 2, אלק סטוניס, תמיר שקולניק)
טל בן ארצי

ביוגרפיה

בן ארצי נולדה וגדלה בקיבוץ גזית. בשל עבודתו של אביה היא עברה עם משפחתה לבוסטון ארצות הברית למשך שנה וחצי בהיותה בת 8. באותה התקופה היא החלה להתאמן באתלטיקה. לאחר ששבה לארץ היא התאמנה בקבוצת עמק הירדן ובגיל 13 עברה להתאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתם של דני וולפברג וסלבה איזמאילוב.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2008 זכתה בן ארצי במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.52 מטר, אחרי רותם בטאט-גולן (6.09 מטר) וסבטלנה גנזדילוב (5.65 מטר), שתיהן ממכבי ראשון לציון.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה עשרה שנערכו ביולי 2009 זכתה בן ארצי במדליית כסף, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 15.26 שניות, אחרי הלי מישאל מפינלנד (14.67 שניות) ולפני דיה חי מישראל (15.77 שניות).

אלופת ישראל

באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2010 זכתה בן ארצי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 4,372 נקודות (מקום 11 בכל הזמנים), לפני ב-1,215 נקודות את מיטב רוטפלד מהפועל אתלטי אורן השרון (3,157 נקודות) וג'נאן שהאב מעירוני אחי נצרת (2,482 נקודות). במסגרת גביע אירופה בקרב רב לנבחרות דרג ב', שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא קבעה שיא אישי חדש של 4,804 נקודות (מקום שביעי בכל הזמנים). בתחרות היא שיפרה ארבעה שיאים אישיים מתוך שבעה אפשריים: בריצת 100 מטר משוכות (14.96 שניות), בקפיצה לגובה (1.72 מטר), בריצת 200 מטר (25.09 שניות) ובריצת 800 מטר (2:20.09 דקות). בקפיצה לרוחק (5.40 מטר) ובהטלת כידון (19.76 מטר).
באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2011, שבוע לאחר סיום הטירונות שלה, הגנה בן ארצי על תוארה לאחר שזכתה במדליית זהב בתוצאה של 4,476 נקודות, לפני אולגה ברונשטיין בת ה-35 ממכבי ראשון לציון (4,272 נקודות) וג'ומאן ג'וברן מעירוני אחי נצרת (4,110 נקודות). באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 15.62 שניות לפני דיה חי. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.47 שניות, אחרי אולגה לנסקי שקבעה שיא אישי חדש של (24.38 שניות) ולפני ליאת ענו (25.56 שניות) ומדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.71 מטר, אחרי דניאל פרנקל (1.89 מטר) ומעיין שחף (1.76 מטר).
באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2012, זכתה בן ארצי בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בשיא אישי חדש של 4838 נקודות, לפני אולגה ברונשטיין. באליפות פורטוגל הפתוחה בקרב שבע שנערכה בסוף מאי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 5,079 נקודות. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 5.64 מטר. מדליית כסף, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.39 שניות, אחרי אירנה לנסקי (14.13 שניות).
ההסכם התלת-צדדי

ההסכם התלת-צדדי, הידוע גם בתור "ההסכם המשולש" או "הסכם הציר", היה ברית צבאית שנחתמה בברלין ב-27 בספטמבר 1940 בין סבורו קורוסו מהאימפריה היפנית, אדולף היטלר, מנהיג גרמניה הנאצית ובניטו מוסוליני מנהיג איטליה הפאשיסטית. ההסכם ייסד את הברית המכונה "מדינות הציר", שהיוותה את הצד התוקפני במלחמת העולם השנייה ולחמה נגד בעלות הברית.
ההסכם נתן תוקף רשמי לשותפות אסטרטגית שהייתה קיימת בפועל מזה שנים, לאחר שב-1936 נחתם הסכם אנטי-קומינטרן בין גרמניה ליפן וב-1939 נחתמה ברית הפלדה בין איטליה וגרמניה. במאזן האסטרטגי שהיה קיים בעת חתימתו ניתן לראות בו מעין אזהרה לארצות הברית להישאר נייטרלית במלחמת העולם השנייה, פן תהיה מעורבת במלחמה בשתי חזיתות. כן סייע ההסכם להתגבר על החשדנות שחשה יפן כלפי גרמניה לאחר חתימת הסכם ריבנטרופ מולוטוב בשנת 1939.
על פי ההסכם הסכימו המדינות הקשורות בו כי במשך עשר שנים תעמודנה לסיוע זו לזו במטרה הראשונית להקים ולשמור על סדר חדש, "לקדם את השגשוג ההדדי והרווחה של העמים הקשורים בהסכם". ההסכם כלל הכרה ב"מרחב האינטרסים" של כל מדינה והשותפות בו נטלו על עצמן "לסייע זו לזו בכל האמצעים הפוליטיים, הכלכליים והצבאיים כאשר אחד מהצדדים להסכם נמצא תחת מתקפה", ממדינה שאינה קשורה בהסכם, למעט ברית המועצות.
על מנת שתוכל להעביר כוחות דרומה כדי לסייע לאיטליה במלחמתה ביוון, לחצה גרמניה על הונגריה, רומניה ובולגריה להצטרף להסכם. הונגריה הצטרפה ב-20 בנובמבר 1940, רומניה ב-23 בנובמבר 1940 ובולגריה ב-1 במרץ 1941. סלובקיה צורפה עוד קודם לכן, ב-24 בנובמבר 1940. יוגוסלביה חתמה על ההסכם ב-25 במרץ 1941, אך לאחר הפיכה צבאית בברכת בריטניה ב-27 במרץ 1941 חזרה בה מהחתימה, דבר שהוביל לפלישה גרמנית ולכיבושה.
למרות בקשות חוזרות של גרמניה, סירבה פינלנד להצטרף להסכם, בטענה שמלחמתה בברית המועצות היא מלחמה נפרדת ממלחמת העולם השנייה. דבר זה אפשר לה לשמור על קשרים דיפלומטיים עם ארצות הברית עד 1944.
איטליה הצטרפה לבעלות הברית ב-1943, אירוע שציין את תחילת סופו של ההסכם. בולגריה ורומניה הפכו בשלב מאוחר יותר לבעלות ברית של ברית המועצות, לאחר שהצבא האדום התקרב לשטחן. הונגריה מעולם לא פרשה מהברית. ממשלתו של פרנץ סלשי, מנהיג המפלגה הפאשיסטית צלב החץ לחמה לצד הגרמנים כנגד הצבא האדום עד לכיבושה של הונגריה בידי ברית המועצות, אך למעשה הייתה זו מעין ממשלת בובות והונגריה הייתה נתונה למעשה תחת כיבוש גרמני מאוקטובר 1944. בנובמבר 1944 דיכאו הגרמנים בכוח התקוממות עממית בסלובקיה נגד משטרו של יוזף טיסו, וכבשו את המדינה. עם כניעת גרמניה במאי 1945 לא נודעה עוד כל משמעות להסכם, על אף שבאופן טכני הוא נותר בתוקף עד לכניעת יפן.
אסנת

אָסְנַת בַּת פּוֹטִי פֶרַע כֹּהֵן אֹן הייתה אשת יוסף שניתנה לו על ידי פרעה, וילדה את ילדיו מנשה ואפרים במצרים. במדרשי חז"ל מובא שילדה את מנשה ואפרים בחודשים אדר ואייר. ספר בראשית אינו מוסר כמעט מידע על אודותיה, אך בספר יוסף ואסנת שבספרים החיצוניים היא הדמות הראשית.
חז"ל, פירשו, שאביה פוטי פרע כהן און הוא פוטיפר שר הטבחים, שהיה אדונו של יוסף והשליכו לבית הסוהר. והשתנה שמו מ"פוטיפר" ל"פוטיפרע" על ידי שהתאווה לקיים יחסים מיניים עם יוסף, ובעקבות כך הסתרס.
על פי כמה ממדרשי חז"ל, הייתה אסנת בתה של דינה בת יעקב שנולדה בעקבות מעשה שכם בן חמור, נשלחה עם קמע זהות למצרים, ואומצה על ידי פוטיפר, שהיה סריס ולא יכול היה להביא ילדים לעולם.
פורד טאונוס P2

נתונים

יוצרו 239,978 יחידות, כולל 45,468 יחידות בתצורת סטיישן, וכ-3,000 יחידות בתצורת קבריולה.
מחיר דגם סדאן בסיסי, בשנת 1957 עמד על 6,650 מרק גרמני, מחירו של דגם סדאן דה-לוקס עמד על 7,190 מרק גרמני.
מחיר דגם סטיישן בסיסי, בשנת 1957 עמד על 6,990 מרק גרמני. מחירו של דגם סטיישן דה-לוקס עמד על 7,550 מרק גרמני.
תאוצת הדגם, בין 0–100 קמ"ש היא 23 שניות.
צבי כתבי

ביוגרפיה

כתבי נולד בוורשה בשם ג' שרייבמן (בפולנית: Szrajbman). אחיו הבכור, איליה שרייבמן (1907–1943), היה שחיין מצטיין אף הוא, אלוף פולין שייצג אותה באולימפיאדת ברלין (1936) ונספה בשואה.
במכביה השנייה (1935) זכה כתבי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:01.8 דקות, לפני אבלס מצ'כוסלובקיה וולטר גולדשמידט מגרמניה.
בתחרות שנערכה בפולין בשנת 1935 זכה כתבי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא פולין חדש של 1:23.6 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:02.4 דקות.
באליפות "הפועל" בשחייה השלישית שנערכה בקיבוץ גבעת חיים בספטמבר 1944 זכה כתבי במקום ראשון במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:06.1 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בבריכת רמב"ם בתל אביב באוגוסט 1945 קבע כתבי במשחה ל-200 מטר חזה שיא חדש של 3:03.6 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות ימק"א בירושלים הוא זכה במקום ראשון במשחה ל-200 מטר חזה בשיא הפועל חדש של 3:03.0 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-5 שנים ונשבר במכביה השלישית על ידי מוזס (3:02 דקות).
בין היתר עסק כתבי באימון שחייה, היה המאמן הלאומי ונציג ההתאחדות לספורט בישראל, הדריך קורסים למדריכי שחייה וכתב ספורט בעיתונים דבר ועל המשמר.
בתחילת שנות השישים היגר כתבי לדרום אפריקה ועבד כמאמן.
דועה סלימן-חטיב

ביוגרפיה

סלימן-חטיב נולדה בנצרת, למשפחה ערבית-מוסלמית מרובת ילדים (13 אחים ואחיות). היא החלה לשחק כדורסל מגיל 12 עד 15 ולמדה בבית-ספר פרטי נוצרי. היא התאמנה באתלטיקה בהדרכתו של חסן אלהייב ובגיל 19 בהדרכתו של סטפן קובלסקי ובהמשך בהדרכתו של מרק בלייכמן.

אלופת ישראל

בתחרות שנערכה בהכטל, בלגיה בשנת 1994 קבעה סלימן-חטיב בריצת 1500 מטר שיא אישי חדש של 4:19.91 דקות, התוצאה הרביעית בכל הזמנים בישראל. באותה שנה, באליפות ישראל היא זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:14.96 דקות ובריצת 1500 מטר 4:56.39 דקות. שנה לאחר מכן, היא הגנה על תאריה, לאחר שזכתה בשתי מדליות זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.97 דקות ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:55.03 דקות.
באוניברסיאדה שנערכה בפוקואוקה, יפן בספטמבר 1995 סיימה סלימן-חטיב במקום 18 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:28.61 דקות.

אלופת המכביה

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2005 זכתה סלימן-חטיב בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:39.37 דקות ומדליית ארד, בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:13.14 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:35.44 דקות ומדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:13.11 דקות. שנה לאחר מכן, היא הגנה על תוארה בתוצאה של 4:29.18 דקות וזכתה במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:12.91 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2009 זכתה סלימן-חטיב במדליית זהב, בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:40.72 דקות, לפני מאור טיורי מהפועל חולון (4:44.08 דקות) ומיגל אטיאס מאס. רמת השרון (4:45.01 דקות). שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה עשרה, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:39.68 דקות, לפני מאור טיורי (4:41.54 דקות) ואטיאס (4:47.40 דקות) ובכך הגנה על תוארה ומדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:16.53 דקות, אחרי סמנתה אדלברג (2:13.64 דקות) ולפני סרי גורדון (2:17.11 דקות), שתיהן מארצות הברית.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2010 זכתה סלימן-חטיב במדליית זהב, בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4.37.35 דקות.

תארים והישגים

בשנת 2014 זכתה סלימן-חטיב בעיטור "מנהיגת נשים" מטעם התאחדות האתלטיקה האירופית על מפעל חייה.

חייה האישיים

סלימן-חטיב נישאה בשנת 1997 לחליל עבאס שזכה בשש אליפויות ישראל בקראטה ולהם שלושה ילדים. היא למדה 8 שנים במכללת וינגייט ובוגרת תואר שני בחינוך גופני. היא מאמנת אתלטיקה בקבוצת אחי נצרת.
אלכסיי השני

אלכסיי השני (ברוסית: Алексий II; נולד כאלכסיי רידיגר, ברוסית Алексей Михайлович Ридигер;‏ 23 בפברואר 1928 - 5 בדצמבר 2008) היה פטריארך מוסקבה ורוס כולה וראש הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית בין השנים 1990–2008.

חייו

נולד בטאלין בירת אסטוניה העצמאית. אביו היה כומר ממוצא גרמני בלטי שברח מרוסיה אחרי מהפכת אוקטובר 1917. בילדותו ביקר עם הוריו מספר פעמים במנזר באי ואלאם שאז היה בשטח שבשליטת פינלנד מה שהשפיע על החלטתו להיות כומר.
בשנת 1947 התחיל את לימודיו בסמינר הכמרים בלנינגרד. הסמינר נפתח לראשונה שנה קודם לכן, כאשר כל המנזרים ומוסדות החינוך של הכנסייה והכנסיות נסגרו על ידי השלטונות בשל רדיפת כל הדתות בברית המועצות.
ב-1949 סיים בהצלחה את הלימודים בסמינר והתחיל ללמוד באקדמיה של הכנסייה. ב-15 באפריל 1950 מונה לדיאקון. ב-17 באפריל התחיל לשרת את הכנסייה בעיר ייחווי שבאסטוניה ובו בעת המשיך את לימודיו באקדמיה.
ב-1953 סיים את לימודיו, וב-1957 הועבר לעיר טרטו, שם שירת בקתדרלת אוספנסקי. ב-1958 מונה לכומר הבכיר וקיבל על עצמו ניהול של כנסיות במחוז טרטו. לאחר מות אמו בשנת 1959 הקדיש את עצמו לאל והיה לנזיר. ב-1961 מונה לארכימנדריט והפך לאחראי על הכנסיות הפרבוסלביות באסטוניה ובאופן זמני - על כנסיות לטביה. כמו כן מונה באותה שנה לבישוף של טאלין, וב-25 בפברואר 1968 הפך למטרופוליט של טאלין ואסטוניה. פורמלית היה אחראי על כנסיות אסטוניה גם אחרי שהפך לפטריארך ועד שנת 1992.
אלכסיי השני דיבר רוסית, אסטונית, גרמנית ואנגלית.
ב-14 בנובמבר מונה לסגן ראש מחלקת קשרי חוץ של הכנסייה הרוסית וב-22 בדצמבר 1964 מונה למנהל האדמיניסטרטיבי של הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית. תפקיד שמילא עד 1986 במקביל לכהונתו העיקרית כראש הכנסייה הפרבוסלבית הרוסית באסטוניה.
ב-29 ביולי 1986 מונה למטרופוליט של מחוזות לנינגרד ונובגורוד. ב-7 ביוני 1990 בישיבת מועצת הבישופים של הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית בהצבעה חשאית נבחר לפטריארך מוסקבה וכעבור 3 ימים, ב-10 ביוני, נכנס לתפקיד.

כהונתו כפטריארך

אלכסיי השני נכנס לתפקיד הפטריארך בתקופה בה השלטון הסובייטי החל להתיר מחדש את הפולחן הדתי. הוא הצליח להביא לסיומה של המחלוקת הקשה בין הכנסייה הרוסית ברוסיה לבין הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה וגם איחד את שתי הכנסיות. יזם את בנייתה מחדש של קתדרלת ישו המושיע במוסקבה אשר נהרסה כליל בשנת 1931 בפקודת סטלין. כן לחם בדרישות הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית לעצמאות מפטריארכיית מוסקבה.
בשנת 1999 הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש - העיטור הגבוה ביותר ברוסיה.

מותו וקבורתו

ב-1992 עבר שבץ מוחי. אלכסיי השני מת ב-5 בדצמבר 2008 מאי ספיקת לב בעת שהותו במשכנו בפרדלקינו שבמחוז מוסקבה. ארונו הוצב בקתדרלת ישו המושיע במשך 3 ימים ואלפי המאמינים פקדו אותו. נקבר בקתדרלת ילוחוב במוסקבה ב-9 בדצמבר 2008. ירש אותו בתפקיד קיריל הראשון של מוסקבה.
יצחק הדרי

יצחק הדרי (נולד ב-1944) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. חתן פרס צלטנר למפעל חיים בתחום המשפט לשנת תשע"ח.
מבכירי עורכי הדין הישראלים בתחום המסים. בעל משרד עורכי דין המתמחה בדיני מיסים; נחשב למומחה בעל שם עולמי בתחום מיסוי מקרקעין. נשוי, אב לארבעה וסב לשבעה.

ביוגרפיה

הדרי נולד בישראל ב-1944. למד במסגרת העתודה האקדמית במסלול דו חוגי במשפטים (אותו סיים בהצטיינות) ובכלכלה, באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1966, עם תום לימודיו, החל לשרת כקצין בפרקליטות הצבאית. עם פרוץ מלחמת ששת הימים, התנדב לשרת כקצין מבצעים בגדוד חי"ר.  השתחרר משירות סדיר בשנת 1969 בדרגת סגן. בשירות המילואים שימש כראש ועדת הערעורים בנושאי מיסים ותביעות כספיות בשטחים. השתחרר משירות מילואים בדרגת רב-סרן.
בשנת 1970 השלים תואר שני במשפטים (בהצטיינות יתרה) מטעם האוניברסיטה העברית, בהנחייתו של פרופ' אהרן ברק. בשנת 1971 קיבל תואר שני וב-1972 קיבל תואר שלישי, שניהם במשפטים, מטעם אוניברסיטת מישיגן. את עבודת הדוקטורט כתב בנושא מיסוי חברות רב לאומיות.
לאחר סיום לימודיו, עבד במשך כשנה במשרד עורכי הדין Willkie Farr בניו יורק ושב לישראל מיד עם היוודע על פרוץ מלחמת יום כיפור, בה שירת כקצין מבצעים ביחידת תותחנים. עם שובו לישראל, הצטרף, כמרצה, לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. ב-1977 קודם לדרגת מרצה בכיר. ב-1982 החל לכהן כפרופסור חבר וב-1998 מונה לכהונת פרופ' מן המניין. ב-2005 פרש לגמלאות, והחל לכהן כפרופסור במכללת נתניה עד לשנת 2015. החל משנה זו מכהן כמרצה אורח במרכז הבינתחומי הרצליה.
כיהן כפרופסור וחוקר אורח בפקולטות למשפטים במספר אוניברסיטאות. בין השאר: אוניברסיטת אוקלהומה, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת ברקלי, אוניברסיטת נורת'ווסטרן ואוניברסיטת סידני.
כיהן בעבר בתפקידים בכירים במגזר הציבורי. בין השאר, היה יועץ שר המשפטים וראש הצוות להכנת חוקי הרפורמה במיסוי הישיר ליישום המלצות ועדת בן שחר (פקודת מס הכנסה ומס שבח מקרקעין), יו"ר ועדת ערר לתובענות כספיות שהוגשו מתושבי השטחים המוחזקים (במסגרת שירות מילואים) ויו"ר ועדת המיסים של לשכת עורכי הדין.
תחום מומחיותו של הדרי הוא דיני המיסים, ובכלל זה מיסוי מקרקעין, מיסוי חברות, מיסוי עסקים ועוד. נחשב כמומחה בעל שם עולמי לדיני מיסים, תחום אותו חקר ולימד. במסגרת מחקריו, פרסם עשרות מאמרים וספרים. מאמריו וספריו צוטטו במעל ל-100 פסקי דין של בית המשפט העליון הישראלי (וכן ערכאות נמוכות יותר) ובפסקי דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית (וכן ערכאות נמוכות יותר).
.dz

dz. היא סיומת האינטרנט הלאומית  של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים באלג'יריה, הסיומת הושקה בשנת 1994. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי ארגון 'Network Internet Center' והוא נמצא תחת סמכותו של הארגון 'Centre de Recherche sur l'Information Scientifique et Technique' ‏ (CERIST).
על מנת להגיש בקשה לקבלת שם תחום בסיומת זו, המגיש חייב להיות בנוכחות קבע באלג'יריה. עקב הדרישות הנוקשות, נכון ליולי 2017, רשומות רק 9,030 שמות תחום בסיומת זו. שם תחום יכול להכיל 3 תווים ומעלה, ללא הסיומת. הסיומת dz מגיעה מהשם 'Dzayer' ‏ (ⴷⵣⴰⵢⴻⵔ), שמה של אלג'יריה בשפה התמאזיגת.
דינג (כלי)

דינג (בסינית: 鼎) הוא כלי אשר שימש בסין הקדומה. כלי זה היה קערה עמוקה, דמוית יורה, ולו רגליות, מכסה ושתי ידיות, אחת למול השנייה. כלים אלה היו בצורה עגולה (עם שלוש רגליות) או מלבנית (עם ארבע רגליות).
בתחילה כלים אלה היו עשויים מחרס, אולם החל מתקופת שושלת שאנג (1600 לפנה"ס - 1046 לפנה"ס) החלו לצקת אותם מברונזה.
הכלים שימשו לבישול, אכסון מזון, ולהכנת מזון טקסי שהוגש בעת פולחן האבות.
בתרבות הסינית, הדינג סימל בעלות או שליטה על שטח אדמה, והבעלות בדינג הייתה סמל סטטוס. מסיבה זו יצק יו הגדול מייסד שושלת שיה את תשעת הדינגים (לכל אחד שלושה רגלים) על מנת לסמל את שליטתו בתשעה מחוזות סין, ולימים השליטה בכל תשעת הדינגים סימל את השליטה החוקית בסין.

אזכורים תרבותיים

מבנה מוזיאון שנגחאי נועד לדמות צורת דינג עשוי ברונזה.
וילהלם גרנר

ביוגרפיה

וילהלם גרנר נולד ב-22 בנובמבר 1867 בוירטמברג, ולמד בגימנסיה באולם ובלודוויגסבורג. בשנת 1884 התגייס לצבא וירטמברג. בשנים 1893–1896 למד בהאקדמיה הצבאית הפרוסית, ממנה סיים בהצטיינות. 
בשנת 1899 הוא הוצב במטכ"ל הקיסרי, במחלקת הרכבות. מהשנים הללו הוא המשיך לטפס בסולם הדרגות ונחשב לאחד האסטרטגים הצבאיים הטובים בגרמניה. בשנת 1912 הוא מונה לראש מחלקת הרכבות במטה הכללי והוא הכין את רשת הרכבות לשימוש על פי תוכנית שליפן. הצלחת השימוש ברכבות לשינוע כוחות הצבא הגרמני הביאה לו אותות הצטיינות ויוקרה רבה. בשנת 1916 צורף למשרד המלחמה הפרוסי כיועץ מיוחד. בשנת 1917 תכנן את כיבוש אוקראינה. לאחר התפטרותו ובריחתו של אריך לודנדורף בספטמבר 1918, מונה גרנר למחליפו. ב-10 בנובמבר 1918 יעץ, ביחד עם פילדמרשל פאול פון הינדנבורג לקייזר וילהלם השני להתפטר מכיסאו. בשנת 1919 יעץ לממשלה הסוציאל-דמוקרטית בראשותו של פרידריך אברט לחתום על חוזה ורסאי על אף תנאיו המשפילים. 
לאחר המלחמה נשאר גרנר במשרד המלחמה ובשנים 1920–1928 שימש כסגן שר ההגנה. בשנת 1927 יזם חוק שאסר על גיוס נאצים לצבא - חוק אשר המשיך להתקיים עד שנת 1944. בשנת 1928 מינה אותו הנשיא פון הינדנבורג לתפקיד שר המלחמה בממשלת האחדות בין השמרנים והסוציאל-דמוקרטים. בנאום בדצמבר 1931 אמר אל מול המשבר הכלכלי העולמי שאין תרופה מן המוכן ושגרמניה צריכה לדבוק בכוחה המוסרי. הוא גם אמר שיסודות רפובליקת ויימאר איתנים ושהממשלה תדכא כל מהומהבכוונו לנאצים ולקומוניסטים. כשר הפנים והצבא, רוכזו אל גרנר הפניות לדאוג לריסון האלימות והפעילות האנטישמית של הנאצים. אולם בגרמניה נשמעה עליו ביקורת על אוזלת ידו בטיפול בנאצים. באפריל 1932, גרנר הוציא אל מחוץ לחוק את ה-SS והאס-אה והטיל הגבלות על הרייכסבנר של הסוציאל-דמוקרטים והחזית האדומה של הקומוניסטים. בעקבות זאת העלו הנאצים תלונות נגד הרייסבאנר והנשיא הינדנבורג דרש מגרנר לאחוז בצעדים נגדם. 
הסכסוך בין גרנר להינדנבורג העמיק ובמאי 1932, בעקבות חוסר שביעות רצון ממנו בצבא, התפטר גרנר מתפקיד שר ההגנה. ההתפטרות גם באה לאחר שהסתכסך עם ידידו ומנהל משרדו, גנרל קורט פון שלייכר. 
גרנר נפטר ב-3 במאי 1939.
מיכאל דק

ביוגרפיה

דק נולד בירושלים, אך בילה שנים מילדותו באוסטריה, הונגריה וארצות הברית ורכש שליטה בגרמנית, הונגרית ואנגלית.
החל לעבוד כעיתונאי בקול ישראל, בטלוויזיה הלימודית ובערוץ הראשון (והיחיד) והגיש בין היתר פינת חדשות לנוער בתוכנית זהו זה!, את פינת החדשות "ממ"ט לחדשות" במסגרת התוכנית "העולם הערב" ששודרה במלחמת המפרץ והחליף את יצחק שמעוני בהגשת השעשועון "מקבילית המוחות". כן עסק בכתיבה ביקורתית וכתב ביקורת עיתונות וביקורת תרבות בבמות שונות, בהן השבועון כותרת ראשית ומוסף "הארץ ספרים". 
דק הוא עורך כתב העת יקינתון MB היוצא לאור בידי ארגון יוצאי מרכז אירופה בישראל.
בעבודתו כמתרגם תרגם מספר ספרי ילדים, בהם תרגום מחדש של ספרי אריך קסטנר וספרי ילדים מגרמנית ומאנגלית בהם ספרי "הדבורה מאיה", "מטילדה" ועוד. על תרגום ספרו של קסטנר "הכתה המעופפת" קיבל את עיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער.
IFAB

IFAB‏ (באנגלית: International Football Association Board, בתרגום חופשי: ועדת הכדורגל הבינלאומית) היא הגוף האחראי על חוקת משחק הכדורגל.
הוועדה נוסדה בשנת 1886 לאחר אספה במנצ'סטר של נציגי התאחדויות הכדורגל של אנגליה, סקוטלנד, ויילס אירלנד. האספה כונסה במטרה להנהיג חוקי כדורגל אחידים למשחקים בכל העולם וכן הביאה להתחלתה של תחרות הכדורגל הבינלאומית הראשונה, אליפות הבית הבריטית.
בשנת 1913 הצטרפה פיפ"א לוועדה וקיבלה שני קולות הצבעה, בנוסף לשמונה קולות ההצבעה שהיו לנציגי הממלכה המאוחדת. ב-1958 הסכימה הוועדה על שיטת ההצבעה הנוכחית שלה, לפיה ארבעה נציגי פיפ"א יחברו לנציג מכל אחת מארבע ההתאחדויות הבריטיות. כל אחד משמונת הנציגים זכאי לקול אחד בלבד. דיוני והחלטות הוועדה חייבים לעבור ברוב של שישה קולות לפחות. בתוך כך, דרושה הסכמתם של נציגי פיפ"א לכל החלטה בוועדה, ומנגד פיפ"א עצמה לא יכולה לשנות את חוקת המשחק ללא אישור של שני נציגים לפחות מההתאחדויות הבריטיות.
הוועדה מתכנסת פעמיים מדי שנה, אחת כדי להחליט על שינויים אפשריים בחוקי המשחק, והשנייה כדי לדון בענייניה הפנימיים. האספה הראשונה נקראת האספה הכללית השנתית (באנגלית AGM, the Annual General Meeting) והשנייה האספה הכלכלית השנתית (באנגלית AFM, the Annual Financial Meeting). ארבעה שבועות לפני התכנסות ה-AGM, ההתאחדויות החברות חייבות לשלוח את הצעותיהן הכתובות למזכיר ההתאחדות המארחת ופיפ"א מדפיסה את רשימת ההצעות, אשר עוברת לעיונן של ההתאחדויות האחרות. ה-AGM מתכנסת בחודש פברואר או מרץ, בעוד ה-AFM מתכנסת בין ספטמבר ואוקטובר.
אדוארדו קרבאליו

קריירת מועדונים

בצעירותו, נדד אדוארדו בין מספר מחלקות נוער עד שבגיל 16 הגיע למחלקת הנוער של בראגה. כאשר סיים את גיל הנוער שיחק בקבוצת המילואים של המועדון עד שבינואר 2007 הושאל לביירה מאר עד לסיום העונה על מנת לצבור ניסיון בליגת העל הפורטוגזית. עונה לאחר מכן הושאל לויטוריה סטובאל עימה זכה בגביע הליגה הפורטוגזי ואף נבחר לאיש המשחק בגמר המפעל לאחר שהדף שלושה פנדלים של שלושה משחקני ספורטינג ליסבון. בעונת 2008/2009 חזר לבראגה כשוער ראשון וספג בה 20 שערים (הכי מעט בליגה) וסיים עם הקבוצה במקום השני בטבלה, הישג שיא של המועדון.
ב-7 ביולי 2010 חתם בגנואה מהסרייה א' תמורת 4 מיליון אירו ו-25% מסכום העברה עתידית של השחקן. אף על פי ששיחק ברוב משחקי הקבוצה, הוא הושאל לבנפיקה ליסבון עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו לאחר עונה אחת בלבד באיטליה. ב-26 ביוני 2012 חתם באיסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית. לאחר עונה אחת חזר לבראגה כמושאל מגנואה.
ב-27 ביוני 2014 חתם בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית ל-3 שנים.
ב-25 באוגוסט 2016 חתם בצ'לסי מהפרמייר ליג לעונה אחת.
ב-6 ביולי 2018 הושאל לויטסה ארנהם ההולנדית לעונה אחת.
ב-1 ביולי 2019 שוחרר מצ'לסי וכעבור זמן קצר חתם בספורטינג בראגה.

קריירה בינלאומית

בספטמבר 2008 זומן אדוארדו לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל לאחר פרישתו של קים מהנבחרת. ב-11 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד פינלנד. לאחר שאיבד את מקומו בהרכב גנואה, איבד אדוארדו גם את מקומו בהרכב הנבחרת לרוי פטריסיו. אדוארדו השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010, יורו 2012, מונדיאל 2014 ויורו 2016.