google/wiki40b huggingface dataset:
יילץ

רקע כללי על העיר

יילץ ממוקמת במרחק של 70 ק"מ מבירת המחוז על מפגש המסילות ליפצק-אוריול, מוסקבה-דונבאס. מתחנת הרכבת של יילץ יוצאות רכבות ל-5 כיוונים שונים.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין כינה ב-2007 את העיר יילץ בשם "העיר של המלחמה הקדושה". וזאת מפני שיילץ בהיותה ממוקמת בקצה רוסיה ספגה במאורעות מלחמת העולם השנייה מכה קשה מאד, והקריבה קורבנות רבים.
בעיר נולדו, גרו ולמדו הסופרים איוואן בונין ומיכאיל פרישווין, הפילוסופים ווסילי רוזנוב וסרגיי בולגקוב, המלחין טיכון חרניקוב, והאמן ניקולאי ז'וקוב, כמו גם שחקנים מפורסמים, רופאים ואנשי ציבור אחרים. מוצרי התחרה של יילץ, האקורדיון שהומצא ביילץ, מוצרי עור ועוד ידועים היום בכל רחבי העולם.

היסטוריה של העיר

בשנת 1414 נהרסה יילץ על ידי הכיבוש הטטארי. במשך רוב המאה ה-15 וה-16 העיר יילץ לא מאוזכרת בשום מקום ולכן ישנו ספק בעצם קיומה בתקופה זו. בסוף שנת 1591 החלה בנייה מחדש של מבצר יילץ, על פי פקודת פיודור הראשון. בתחילה, העיר הייתה מיושבת על ידי חיילים בשירות צבאי בלבד. ב-1618 נשרפה העיירה על ידי ההטמאן האוקראיני סגידאצ'ני.
במאה ה-17 וה-18 המחוז יילץ אוכלס באופן נרחב. רוב האוכלוסייה של המחוז היו צאצאי אנשי צבא ורק חלק קטן מהאוכלוסייה היו צמיתים. בשנת 1760 נשרפה כל העיר יחד עם כפרים סמוכים. לאחר מכן, העיר נבנתה מחדש על פי תוכנית חדשה והמבצר עצמו נעלם.

התפתחות של העיר

ביילץ יותר מ-25 בתי ספר תיכוניים והשכלה גבוהה. בתוכם נכללים בתי ספר לחינוך מקצועי יסודי ותיכוני, ובכללם: בית הספר לטכנאי רכבת, המכללה התעשייתית-כלכלית, מכללת המדינה לאמנות, בתי-ספר לרפואה ועוד.
ביילץ קיימת האוניברסיטה העתיקה ביותר הנקראת על שמו של המשורר המפורסם איוון בונין. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1939 כמוסד חינוכי, ובשנת 2000 קיבלה מעמד של אוניברסיטה קלאסית. בשנת 2012 היו באוניברסיטה כ-18 פקולטות שונות.
בעיר קיימים כ-226 מונומנטים של היסטוריה ותרבות. בנוסף לכך פועלים בעיר תיאטראות רבים כגון: תיאטרון "באניפיס" (משנת 1994), תיאטרון של מחול פופ "אלתא", תיאטרון לאומי לנוער "פרויקט". כמו כן ישנה תזמורת ג'אז הפועלת בעיר ואף אנסמבל כוריאוגרפיה.
יילץ היא ביתו של אחד מהספורטאים האולימפיים הרוסים הראשונים - אלכסנדר פטרוב. בעיר פועלים מספר מתקני ספורט כגון: אצטדיונים עם 9 מיליון מקומות לאנשים, מגרש כדורגל אחד מלאכותי ("ויקטוריה"), 42 אולמות ספורט (במפעלי העיר, במוסדות חינוך), 65 מגרשי ספורט פשוטים ו-2 בריכות שחייה.
יומנו של חנון - מכת קור

עלילה

הספר מסופר בסדר כרנולוגי ומתחיל כחודש לפני חג המולד ומסתיים בסופו. תקופה זאת שגרג מתאר היא תקופה קשה מאוד (המתאר את הראשון בנובמבר עד 31 בדצמבר.) גרג ומשפחתו (חוץ מאביו של גרג) נתקעת בביתה בעקבות סופת שלגים ופרנק, אביו של גרג, נתקע בדרכים ונשאר בבית מלון ליד משרדו. בזמן הסופה רודריק חולה, החדר שלו מוצף והוא עובר לישון יחד עם גרג בחדרו של גרג, כשהשניים מנסים להתחמם יחד ותוך כדי כך מתקרבים אחד לשני מאוד. בלילה האחרון שלהם יחד, מספר רודריק לגרג שהוא מפחד להתבגר, דבר שמעציב את גרג ומדאיג אותו. לבסוף מצליחים לפנות את השלג, ופרנק חוזר למשפחתו כשהוא מביא עמו אספקת מזון לרווחת כולם.
אלבום הופעה

אלבום הופעה (באנגלית: Live album) הוא אלבום המכיל הקלטה של הופעה מוזיקלית, או קטעים מתוך הופעות שונות. אלבומי הופעה החלו לצאת לאור בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר אלבומים החלו להיחשב ליצירות בפני עצמן, ולא כאסופה מקרית של שירים.
רוב האמנים המקליטים המצליחים מוציאים לפחות אלבום הופעה אחד במשך הקריירה שלהם. רוב אלבומי ההופעה נחשבים לחלקים פחות חשובים בקריירה של אמן, ואינם נמכרים בכמויות שבהם נמכרים אלבומי אולפן. עם זאת, קיימים אמנים שמכרו יותר אלבומים בהופעה מאלבומי אולפן, כמו למשל קיס, ג'יימס בראון וגרייטפול דד. לעיתים מקליטים האמנים הופעות מיוחדות, כגון הופעות רוק ומטאל בליווי תזמורת סימפונית. אלבומי הופעה לעיתים קרובות הם בעצם אלבומים כפולים הנפרשים על שני תקליטורים, שכן הופעת רוק גדולה מתמשכת בדרך כלל כשעתיים, בעוד שכל תקליטור יכול להכיל עד כ-70 דקות של מוזיקה.
בנוסף, קיימים אלבומים המוקלטים "לייב" (live - חי); כלומר, הם מוקלטים מתחילתם ועד סופם, ללא הפסקה בין שיר לשיר (ב"טייק" אחד), אך בתוך אולפן הקלטות, ולא במהלך הופעה חיה. אלבומים כאלה יוצאים לאור, בדרך כלל, כאלבומי אולפן. דוגמה לכך הוא האלבום "ערב ערב" של שלום חנוך.
אבא מרי חלפן

רבי אַבָּא מָרִי חַלְפָן (נפטר ח' באלול ה'שמ"ו, 22 באוגוסט 1568) היה רב, מקובל, אסטרונום ורופא בפראג במאה ה-16.

ביוגרפיה

בנו של הרב אליה חלפן, כנראה נקרא על שם סבו, הרב אבא מרי חלפן, שהיה מגולי ספרד, מצאצאי רבי יוסף קולון (מהרי"ק). חי ונפטר בפראג.
תשובה הלכתית שלו מובאת בספר השו"ת "מתנות באדם".
ש"י פין שיער כי הוא סבו של יצחק בן אליה חלפן הרופא שנפטר בווינה בשנת ה'שע"ז, 1617. לפי השערה זו המשיך בנו את מסורת המשפחה בעיסוק ברפואה. ייתכן שבן זה הוא הרב אליהו מנחם חלפן בן רבי אבא מרי, מרבני ונציה שהיה גם רופא ועמד בקשרי הלכה עם רבי משה איסרלש "הרמ"א".
על מצבת קברו נחרת:
אבא אל מקדש אל
מרי אזעק הוי אריאל

כי נאסף אל עמיו הוגה תורת ישראל

חכמת הקבלה כסף ויואל

לדעת מה פעל אל

רופא לתחלואי ישראל

אחריו בכו בית ישראל

יזכה לתחי' מלאך הגואל
— גל־עד
אופנבך

היסטוריה

העיר מוזכרת לראשונה בשנת 977. בסוף המאה ה-15 עברה לשליטת משפחת איזנבורג, וב-1556 העתיק הדוכס ריינהרד מאיזנבורג את מקום מושבו לאופנבך, כשבנה את ארמון איזנבורג.
במהלך המאה ה-19 הפכה העיר לחלק מהדוכסות הגדולה של הסן.
במהלך מלחמת העולם השנייה העיר הופצצה על ידי כוחות בעלות הברית, וכשליש ממנה חרב.
לאורך ההיסטוריה, בזכות הקרבה לפרנקפורט ומדיניות כלכלית נוחה, הייתה אופנבך מרכז עסקי משגשג, אשר משך אליו בעלי מלאכה מכל רחבי אירופה.

כלכלה

עד תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, כלכלת העיר התבססה על עסקי בניית מכונות ותעשיית עורות. בנוסף הייתה אופנבך מרכז חשוב בקנה מידה אירופאי לתעשיות טיפוגרפיה, כאשר מספר חברות מובילות בתחום קבעו את מקום מושבן בעיר ובסביבתה.
בשנים האחרונות הפכה אופנבך למוקד משיכה לשורה ארוכה של עסקים, בעיקר בתחום התחבורה.
כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים

כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים ‏(Anglo-American Cataloguing Rules ‏ - AACR) פורסמו לראשונה ב-1967. AACR2 פירושו כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים, מהדורה שנייה. הם מפורסמים על ידי איגוד הספריות האמריקאי (American Library Association), איגוד הספריות הקנדי (Canadian Library Association) והמוסד המוסמך של ספרנים ומידענים (Chartered Institute of Library and Information Professionals) באנגליה. העורך הוא מייקל גורמן (Michael Gorman), ספרן שנולד בבריטניה ומתגורר באזור שיקגו. AACR2 מתוכננת לשימוש בבניית קטלוגים ורשימות אחרות בספריות כלליות מכל הגדלים. הכללים מכסים תיאור ומתן נקודות גישה לכל חומרי הספרייה הנאספים היום בספריות.
למרות שהכללים נקראים אנגלו-אמריקאים הרי המהדורה הראשונה שפורסמה ב-1967 הייתה יותר אמריקאית. במהדורה השנייה מ-1978 איחדו את שתי מערכות החוקים, אימצו את הכתיב הבריטי cataloguing, וסידרו אותם יחד עם התקן הבינלאומי לתיאור פריטי מידע (International Standard Bibliographic Description).
ל-AACR2 יש כמה מהדורות מודפסות וכן גרסה מקוונת. גורמן ערך כמה שיפורים של AACR2 כולל מהדורה תמציתית. לגרסה המקוונת ניתן להגיע רק דרך RDA Toolkit. כמו כן יש גם גרסאות מתורגמות בכמה שפות.
העקרונות של AACR2 כוללים קיטלוג של פריט הנמצא ביד ולא סברות על מידע הנמצא במקורות חיצוניים. כאשר יש מידע סותר מעדיפים מקור עיקרי של מידע.
במשך השנים היו עדכונים מדי פעם ל- AACR2. ב-1988 הוא עבר שינוי משמעותי (מהדורה שנייה משופרת) וכן ב-2002 למהדורה השנייה. גרסת 2002 כללה שינויים מהותיים לחלקים בהם מדובר על חומר לא ספרי. הותחל בלוח זמנים לעדכונים שנתיים ב-2003 אבל הפסיקו אותו ב-2005.
AACR2 הוחלפה בשיטת תיאור משאב וגישה (RDA)‏ (Resource Description and Access) ששוחררה ב- 2010. בישראל עברו הספריות לשיטה החדשה ב- 2014 אוסף חוקים חדש זה מעודכן על ידי דרישות פונקציונליות לרשומות ביבליוגרפיות (FRBR) והוא מהווה שלד גמיש ומתאים יותר לשימוש בסביבה דיגיטלית. בסתיו 2010 ביצעו כמה ספריות ומוסדות בעולם דובר האנגלית, ביניהן הספריות הלאומיות האמריקאיות ספריית הקונגרס, הספרייה הלאומית לרפואה וספריית החקלאות הלאומית, בדיקה רשמית ל-RDA והתוצאות פורסמו ביוני 2011.
רונלד סטורס

תולדותיו

רונלד סטורס נולד בבריטניה בשנת 1881 כבנם הבכור של הכומר ג'ון סטורס האנגליקני ורעייתו לוסי. כעבור שנתיים עברה המשפחה ללונדון, שבה נולדו חמשת אחיו ואחיותיו. כאביו, למד גם הוא בקולג' פמברוק שבקיימברידג' והשתלם בלימודים קלאסיים, אותם סיים בהצטיינות. הוא אסף מהדורות ראשונות של ספרי מופת והפך לחובב של האמנות הפלמית. במקביל הצטרף כשחקן לקבוצת תיאטרון, שהעלתה מחזות מן הקלסיקה היוונית.
בשנת 1904 הצטרף לשירות הקולוניאלי הבריטי במנהל האזרחי המצרי. בתפקידו השתלם בשפה, בתרבות ובהיסטוריה של מצרים. בשנת 1909 נתמנה כמזכיר בנציגות הבריטית במצרים, תפקיד בו שירת תחת הלורד קיצ'נר והנרי מקמהון, המושל הבריטי של מצרים.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 היה סטורס מעורב במגעים עם חוסיין בן עלי ופעל בשיתוף פעולה עם לורנס איש ערב. בספרו "שבעת עמודי החכמה" מתאר לורנס את סטורס כשולט בערבית, גרמנית וצרפתית ובקי ביצירותיהם המוזיקליות של המלחינים ריכרד וגנר וקלוד דביסי. סטורס גילה עניין רב באומנויות והפך לאספן ולמשמר של יצירות אמנות. היה ממייסדי המוזיאון הקופטי בקהיר.
בהמשך מלחמת העולם הראשונה שירת סטורס כיועץ פוליטי לכוח המשלוח הבריטי - צרפתי במזרח התיכון ובתפקיד זה הגיע לבגדאד. בסוף שנת 1917 שירת במזכירות קבינט המלחמה הבריטי.

אחרי ירושלים

באוגוסט 1925 נתמנה סטורס למושל מחוז הדרום בפלשתינה-א"י.
עקב ניסיונו כמושל על אוכלוסיות עוינות זו לזו בארץ ישראל, נקרא סטורס באוגוסט 1926 להיות המושל הכללי של קפריסין בה היה עימות בין האוכלוסייה היוונית לאוכלוסייה  הטורקית. בשנת 1931 נתעוררו מהומות על ידי תנועת "אנוסיס", התנועה הקפריסאית - יוונית לאיחוד עם יוון ומעונו של המושל סטורס, ובו ספרייתו ואוסף האמנות שלו נשרפו.
בשנת 1932 עבר רונלד סטורס לצפון רודזיה (זמביה של היום), לשמש כמושלה הכללי. בתפקיד זה שימש עד לשנת 1934 במהלכה התפטר עקב מצב בריאותו ושב לבריטניה. בשנים 1937 עד 1945 כיהן סטורס במועצת העיר לונדון ובמקביל היה פעיל במועצת הכנסייה האנגליקנית והיה למרצה מבוקש בהרצאות שנשא על ידידותו עם לורנס איש ערב.
בפברואר 1946 העיד בפני ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל שהוקמה לבדוק את בעיית העקורים. מקורות מן התקופה מסרו כי עדותו הייתה רצופת סתירות, וכי טען כי הבית הלאומי שהובטח בהצהרת בלפור כבר הוקם בארץ ישראל.
רחוב כורש שבירושלים נקרא בזמן המנדט "רחוב סטורס", על שמו.
במשך השנים שלאחר תום כהונתו בירושלים התבטא פעמים אחדות כנגד הציונות. לאחר הכרזת מדינת ישראל כתב שהיא "חלום שהפך לסיוט". מוטי גולני כותב שסטורס היה בשל ידיעותיו ותפקידיו: "מאויביה היותר מרים והמתוחכמים של הציונות".
אינטרנט אקספלורר למקינטוש

היסטוריה

הגרסה הראשונה שהוציאה מיקרוסופט הייתה גרסת בטא שיצאה ב-23 בינואר 1996 שהוצעה להורדה חופשית מהאתר של מיקרוסופט.
בתערוכת Macworld שנערכה בבוסטון ב-6 באוגוסט 1997, הודיעו סטיב ג'ובס וביל גייטס על שיתוף פעולה בין מיקרוסופט ואפל. במסגרת הסכם שיתוף הפעולה, הסכימה אפל לכלול את אינטרנט אקספלורר בגרסאות עתידיות של מקינטוש ולהפוך אותו לדפדפן ברירת המחדל במקום Netscape.
חמישה חודשים לאחר מכן, ב-6 בינואר 1998, בתערוכת Macworld בסן פרנסיסקו, הודיעה מיקרוסופט על הוצאת גרסה 4.0 של אינטרנט אקספלורר למקינטוש. באירוע זה הודיעה אפל על הוצאת Mac OS v8.1, הגרסה הראשונה של מערכת ההפעלה שכללה את אינטרנט אקספלורר כדפדפן ברירת המחדל. עם זאת, גרסה 4.0 לא הייתה מוכנה בזמן, ובגרסה זו של מערכת ההפעלה הופצה גרסה 3.01 של אינטרנט אקספלורר.
אינטרנט אקספלורר היה דפדפן ברירת המחדל למערכות Mac OS ו-Mac OS X משנת 1998 ועד 2003, אז הוחלף על ידי דפדפן Safari שפיתחה אפל, בגרסת Mac OS X v10.3 "פנתר" (Panther).
ב-13 ביוני 2003 הודיעה מיקרוסופט שהיא לא תמשיך את הפיתוח של אינטרנט אקספלורר למקינטוש, והעדכון האחרון יצא ב-11 ביולי 2003. הדפדפן לא נכלל בברירת מחדל בהתקנת Mac OS X v10.4 "טייגר" (Tiger) שיצאה ב-29 באפריל 2005. מיקרוסופט הפסיקה לחלוטין את התמיכה במוצר ב-31 בדצמבר 2005 והסירה את התוכנה מאתר ההורדות שלה למקינטוש ב-31 בינואר 2006. באותה שנה המליצה מיקרוסופט למשתמשים "לעבור להשתמש בדפדפנים חדשים יותר כמו Safari של אפל".
מחלף מורשה

היסטוריה

צומת מורשה הנושא את שמה של שכונת מורשה ברמת השרון הסמוכה, הוקם ב-1968 על הכביש שקישר בין צומת גהה לצומת גלילות בתוואי הנוכחי של כביש 4 וכביש 5. עם סלילתו של כביש מרעננה לכיוון צומת גהה הוקם הצומת כמפגש דרכים תלת כיווני. הכיוון הרביעי התווסף לצומת עם סלילת החלק המזרחי של כביש 5 שנחנך באוגוסט 1987.
בנייתו של שלב א' של המחלף, שכללה את בניית הגשר ממערב למזרח, הסתיימה במרץ 1995. שלב ב', שכלל בניית לולאה לנסיעה מכיוון דרום למערב, נפתח לתנועה בדצמבר 1996‏.
ג'ון טרבולטה

ביוגרפיה

טרבולטה נולד באינגלווד, ניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא איטלקי (אביו) וממוצא אירי (אימו). יש לו שלוש אחיות ושני אחים המבוגרים ממנו, ומגיל צעיר הוריו עודדו אותו ואת אחיו לאהוב תיאטרון, ואף הקימו במרתף ביתם תיאטרון בו הועלו הפקות משפחתיות.
בגיל 16 עזב את בית הספר על מנת ללמוד משחק.
טרבולטה נישא לשחקנית קלי פרסטון ב-1991. בנם הראשון, ג'ט, נפטר ב-2 בינואר 2009 בגיל 16. בשנת 2000 נולדה בתם אלה בלו, ובנובמבר 2010 נולד בן נוסף. טרבולטה חובב טיס (ברשותו מטוס בואינג 707). ידוע גם כרקדן, כישרון שניכר בחלק מסרטיו.
מאז 1975 טרבולטה חבר בכנסיית הסיינטולוגיה.
בנו, ג'ט טרבולטה נפטר בגיל 16 בחופשת כריסמס באיי הבאהמה כתוצאה מפרכוסים, הוא סבל ככל הנראה ממחלת קוואסקי.

קריירה

הוא החל בקריירת המשחק שלו בסדרת הנוער "קוטר חוזר הביתה" (Welcome Back, Kotter) בשנים 1975–1979. הסדרה הפכה אותו לאליל נוער והוא הקליט בעקבותיה שלושה אלבומי פופ, ואף זכה בתואר "זמר השנה" של המגזין "בילבורד".
הופעתו המוצלחת הראשונה בקולנוע הייתה בסרט האימה "קארי" של הבמאי בריאן דה פלמה, וכוכבו דרך לאחר ששיחק בתפקיד הראשי בסרט המוזיקלי "שיגעון המוזיקה", עליו אף קיבל מועמדות לפרס אוסקר ובעקבותיו כיכב בסרט הקאלט המוזיקלי "גריז". למרות הצלחתו המסחררת בסוף שנות השבעים, בשנות ה-80 כבר נחשב טרבולטה לשחקן שתהילתו מאחוריו.
בשנת 1989 חזר טרבולטה לככב בסרט "תראו מי שמדבר" (וכן כיכב בשני סרטי ההמשך), אך חזרתו הגדולה למרכז הבמה הייתה בסרט הפולחן "ספרות זולה" של הבמאי קוונטין טרנטינו שיצא ב-1994. על תפקידו בסרט זה היה מועמד לפרס אוסקר.
בסוף שנות ה-90 הוא השתתף בעיקר בסרטי אקשן עתירי תקציב, ובשנת 2000 שיחק בסרט המדע הבדיוני "הקרב על כדור הארץ", שהפך לכישלון עצום בקופות ונקטל בידי המבקרים. טרבולטה זכה בפרס הראזי (פטל הזהב) לשחקן הגרוע ביותר על תפקידו בסרט וזעם על התקשורת והמבקרים, משום שאנשי הפקת הסרט איבדו את כספם וכמעט הגיעו לפשיטת רגל מהסרט.
בשנת 2007 השתתף בסרט המוזיקלי "היירספריי" לצד מישל פייפר, אמנדה ביינס, ג'יימס מרסדן, קווין לטיפה, זאק אפרון.
בשנת 2008 דיבב בסרט האנימציה "בולט" לצידה של השחקנית מיילי סיירוס.
בשנת 2009 שיחק לצידו של דנזל וושינגטון בסרט "חטיפת הרכבת התחתית 123" ובסרט "מזל תאומים".
בשנת 2010 שיחק בסרט "מפריז באהבה" בהפקתו של לוק בסון.
בשנת 2015 שיחק בסרט הפעולה "חיים על מתח גבוה" לצידם של קייט בוסוורת', שרון סטון, גיל בלוז ואמילי אולרופ.
אלכסנדר הגדול (סרט)

תקציר העלילה

הסרט עוקב אחרי חייו של אלכסנדר הגדול, מלך מוקדון שיצא בראש הליגה הקורינתית לכיבוש ממלכת פרס ולמעשה, לכיבוש רוב העולם שהיה ידוע אז ליוונים והקים אימפרייה שהשתרעה מחבל הבלקן ועד הודו.

מועמדויות וזכיות

במאי הסרט, רוברט רוסן קיבל מועמדות לאיגוד הבמאים האמריקני. באופן מפתיע, הסרט לא קיבל ולו מועמדות אחת לפרס האוסקר, זאת אף על פי שידוע כי חברי האקדמיה האמריקנית לקולנוע אוהבים אפוסים מרשימים (כדוגמת "לורנס איש ערב", "גנדי" ו"לב אמיץ").
מסע עולמי

שידור התוכנית

אייל פלד הגיש בין השנים 1994–2006 את התוכנית בערוץ 2 תחת זכיינית השידורים "טלעד" שנוהלה על ידי אביו, עוזי פלד, ואת עונתה האחרונה בין השנים 2006–2007 בערוץ 10. בתקופת השידור הכוללת של "מסע עולמי" פלד ערך והגיש יותר מ-100 תוכניות שצולמו במקומות שונים בארץ וברחבי העולם.

פרסים

התוכנית זכתה בפרס מסך הזהב לשנת 2001 בקטגוריית תוכנית פנאי.

יעדים במסע עולמי

במהלך התוכנית, פלד ביקר בכל היבשות. בכל תוכנית נכלל גם אינפוגרפיקה המספקת מידע על התרבויות ועובדות היסטוריות על אתרים תיירותיים. בין היעדים שביקר בהם ניתן למנות:
סולמה של צור

רכס סולם צור הוא רכס הרים מוארך ותלול המשתפל מן הגליל העליון אל הים התיכון. ממזרח לו ישנן שתי שלוחות נוספות: רכס חניתה ורמת אדמית–הר מנור.
שמו של הרכס ניתן לו בשל המבנה ההדרגתי שלו ממזרח למערב, המזכיר צורת מדרגות, ומשום הדרך הרומית מעכו לצור שהתפתלה על הרכס וטיפסה עליו כסולם. זאת מאחר שהרכס חוסם את דרך הים הקדומה אל צור ואנטיוכיה.
בקצהו המערבי של הרכס נמצא מצוק נקרות – ראש הנקרה שגובהו כ-300 מטרים, ועליו יושבת העיירה הלבנונית א-נאקורה והקיבוץ הישראלי ראש הנקרה. בקצהו הצפוני שבתחום לבנון נמצא ראס אל אביד – "הראש הלבן".
על הרכס עובר הגבול בין מדינת ישראל ובין לבנון.
הרכס נזכר בספר החשמונאים כמקום שעליו הופקד שמעון החשמונאי בשנת 144 לפנה"ס:
ואת שמעון אחיו העמיד לשר צבא בסולם צור עד גבול מצרים.
— ספר חשמונאים א' יא, נט (עמ' קנה במהדורת אברהם כהנא)
הרכס נזכר גם אצל יוסף בן מתתיהו, במסגרת תיאור גבולות העיר עכו:
ועכו נבנתה בחוף ארץ הגליל, בעמק הגדול, והרים לה סביב משלוש רוחות. מרוח מזרח סובבים עליה הרי הגליל הרחוקים ממנה שישים ריס, ומצד דרום הר הכרמל, כמרחק מאה ועשרים ריס, וגבוה מאלה הוא ההר הסוגר עליה מצפון, הנקרא בפי יושבי המקום בשם "סולם הצוריים" (סולמא דצור), והוא רחוק מהעיר מאה ריס.
— תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, ב, י, ב (עמ' 145 בתרגום י' שמחוני)
גם חז"ל מזכירים במדרש את הרכס, כאשר הם מתארים את כניסתו של אברהם אבינו לארץ ישראל:
אמר ר' לוי: בשעה שהיה אברהם מהלך בארם נהרים ובארם נחור, ראה אותם אוכלים ושותים ופוחזים. אמר: הלואי לא יהא לי חלק בארץ הזאת. וכיון שהגיע לסולמה של צור, ראה אותם עסוקים בניכוש בשעת הניכוש, בעידור בשעת העידור, אמר: הלואי יהא חלקי בארץ הזאת. אמר לו הקב"ה: 'לזרעך אתן את הארץ הזאת' (בראשית יב, ז)
— בראשית רבה לט, ח
בתלמוד הבבלי הרכס מוזכר כסטייה מהדרך המובילה מבבל לארץ ישראל, כך מתוארות פעמים רבות בקשות של חכמי בבל, שמבקשים מחבריהם שהולכים לירושלים, לעשות עיקוף ולהגיע ל"סולם צור" לצורך בירור עניין עם החכמים שהיו גרים שם:
אמר לו רב נחמן לחמא בר אדא שליח ציון: כי סלקת להתם, אקיף וזיל אסולמא דצור, וזיל לגבי דרבי יעקב בר אידי, ובעי מיניה: כיסא מה אתון ביה?
— תלמוד בבלי מסכת ביצה דף כה עמוד ב
על שם הרכס נקראה מועצה אזורית סולם צור. בית הספר התיכון האזורי "סולם צור", שנמצא בקיבוץ גשר הזיו, 6 ק"מ מדרום לרכס, נושא את השם עד היום.
חוות שלם

חוות שלם הייתה חווה בבעלות חברת הזרע בפאתיה הדרום-מזרחיים של תל אביב-יפו, דרומית לדרך לוד ומערבית למחלף מסובים.

היסטוריה

בשנת 1949 יזם מייסד חברת "הזרע", צדוק רוזנטל, הקמת חווה חקלאית לייצור זרעים. החברה חכרה שטח של 1,100 דונם באדמות הכפר אל-ח'ירייה שננטש במהלך מלחמת העצמאות. השטח היה חלק מאזור שלא סופח לאף אחת מהרשויות המקומיות שבסביבה (תל אביב-יפו, רמת גן או אזור), והיה לשטח גלילי. 
האדריכל אריה שרון תכנן את המתחם, שבנייתו הסתיימה ב-1952. תוכננו 12 בתי מגורים ומבנה ציבור אחד, אך בסופו של דבר הוקמו חמישה בתי מגורים דו-משפחתיים. 10 המשפחות שהגיעו למקום היו משפחותיהם של מומחים חקלאיים שרוזנטל קיבץ מכל רחבי הארץ. הם התגוררו בבתים בחינם, אך זכותם זו הותנתה בכך שיעבדו בחווה. רוזנטל, יוצא קיבוץ גן שמואל, שאף להקים מודל קהילתי הדומה בחלקו לקיבוץ (התושבים התגוררו ועבדו יחדיו ומתחם המגורים הזכיר במראהו קיבוץ), אך התושבים קיבלו שכר עבור עבודתם והחזיקו ברכוש פרטי. הבתים נחשבו מרווחים בזמנם, וכל אחד מהם כלל שני חדרי שינה, פינת אוכל, מטבח, חדר אמבטיה, שירותים ושתי מרפסות.
תנאי המחיה בחווה היו קשים, בשל הבידוד היחסי בהם חיו תושבי החווה, הריחות העזים ממזבלת חיריה הסמוכה וריבוי היתושים והמזיקים. החל משנות ה-60, החלו דיירי החווה לנטוש אותה, ובשנת 1983 נטשה המשפחה האחרונה. בתי המגורים הנטושים ניזוקו עם השנים, ונטו לנפול. גם הפעילות החקלאית בחווה הופסקה בהדרגה, והמבנים ששימשו לייצור ואחסנת הזרעים הוסבו למשרדיה של חברת "הזרע".
בשנות ה-80 הסתיים הסכם החכירה של חברת "הזרע", אך היא המשיכה להחזיק בשטח, ומינהל מקרקעי ישראל לא פעל לפנותה. לאחר שהתקבלה ההחלטה להקים את פארק אריאל שרון, בשנת 2005, דרש המינהל את פינויו של השטח. בסופו של דבר, חתמה המדינה בשנת 2012 על הסכם עם חברת "הזרע", לפיו המתחם יפונה תמורת 19.8 מיליון ש"ח. מתחם החווה עתיד להיות הכניסה המרכזית לפארק אריאל שרון. בתי המגורים שופצו, ויהיו חלק ממרכז המבקרים של הפארק.
נעמי יודקובסקי

נעמי יוּדקוׁבסקי (29 במרץ 1920 – 5 בדצמבר 1996) הייתה אדריכלית ישראלית, ממייסדי קיבוץ לוחמי הגטאות, שפעלה בעיקר בקיבוצים.

ביוגרפיה

יודקובסקי, בשמה המקורי זוֹפיה רוזנשטראוך, נולדה בשנת 1920 בוורשה בירת פולין למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוהה שעסקה במסחר בטקסטיל. ב-1926 עלתה המשפחה לארץ ישראל, אך לאחר שנתקלה בקשיים כספיים, חזרה לפולין. ב-1939 החלה ללמוד אדריכלות בפוליטכניקום של ורשה , אך לימודיה הופסקה בעקבות הגזרות על היהודים. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגוררה עם משפחתה בגטו ורשה ועסקה בגרפיקה. עם חיסול הגטו נאסרה והועברה למיידנק ולאחר מכן לאושוויץ, שם עבדה במתפרה. שרדה את השואה. 
לאחר השואה שבה להתגורר בוורשה, ולאחר שהכירה את בעלה ברוך (בוריה) יודקובסקי, עלתה לישראל ב-1948. תחילה התיישבה בקיבוץ יגור, ולאחר מכן הקימה יחד עם ניצולי שואה נוספים את קיבוץ לוחמי הגטאות, שם התגוררה עד יומה האחרון. את לימודי האדריכלות השלימה בטכניון בחיפה, ולאחר מכן הצטרפה למחלקה לתכנון של הקיבוץ המאוחד ולאחר מכן איחוד הקבוצות והקיבוצים. תכננה 12 חדרי אוכל בקיבוצים, שלושה בתי ספר, שלוש ספריות, מרכזי תרבות, מגורים ומבנים אחרים בקיבוצים.
ב-1990 פרסמה ספר זיכרונות על קורותיה בשואה בשם "רקוויאם לשתי משפחות". הספר תורגם לאנגלית באותה שנה.
יודקובסקי הייתה אם וסבתא. בשנת 1969 התאלמנה. נפטרה בשנת 1996, בגיל 76.
תיאטרון הקרון

תיאטרון הקרון הוא תיאטרון בובות המעלה הצגות ילדים וממוקם בגן פעמון הדרור (בסמוך לאמפיתיאטרון) בירושלים.

היסטוריה

התיאטרון נוסד בשנת 1981 על ידי ארבעה בובנאים עצמאיים: מיכאל שוסטר, עלינא אשבל, הדס עפרת ומריו קוטליאר. תחילה הופעל בקרון רכבת שהובא לגן, ועם השנים הפכו אותו לקטר. בשנות פעילותו הראשונות, הופקו בו גם הצגות המיועדות לקהל המבוגרים, אולם מאז, הפקותיו הפכו מיועדות לילדים מגיל שנתיים ועד גיל 12.
לאחר מספר שנות פעילות, התיאטרון הרחיב את פעילותו גם אל הרחוב. בשנת 1983 ייסד את "הפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון בובות" בירושלים, המארח אמנים בינלאומיים רבים ומשנת 2001 הוא מתקיים בגן בחודש אוגוסט. פתח בית-הספר לתיאטרון חזותי ואת תיאטרון "הבמה" (ובשמו הנוכחי: "הזירה הבין-תחומית"). התיאטרון מפעיל פרויקטים עבור מערכת החינוך הפורמלי, והבלתי פורמלי.
התיאטרון לוקח חלק בפסטיבל חיפה להצגות ילדים, אירועי שבוע הספר העברי בסיפריות השונות. ב"קסם של אגדה" במרכז סוזן דלל, ב"בובה של אירוע" בחולון ובפסטיבלים בינלאומיים שהבולט שבהם הוא הפסטיבל בשארלוויל שבצרפת.
בנוסף, התיאטרון מפעיל פרויקטים מיוחדים בהם, התיאטרון יוצא אל הרחובות, במופעי רחוב, בפעילויות כדוגמת בובות ענק המגיעות לשוק מחנה יהודה, פרויקטים המשלבים בין התיאטרון לקהילה, תיאטרון אנימציה בהשראתם של סיפורי ילדים מוכרים, הנוצר לנגד עיני הקהל, ושיתופי פעולה עם מוזיאון המדע בירושלים. בשנים האחרונות מקיים התיאטרון הצגות גם במתחם "התחנה הראשונה" הסמוך, בעיקר בסופי שבוע, חופשות וחגים וכן מציג באמפיתיאטרון הסמוך "בגן הפעמון".
בהצגות התיאטרון מתמקדים ביחסי הגומלין בין השפות המילוליות לדימויים, החפצים והבובות בהתייחסות ישירה לשפתו האמנותית של היוצר, אך השחקן הוא שמפיח בהם בדומם ומעביר סיפור וחוויה בעזרת השפה החזותית.
בשנת 2009, לרגל יום ההולדת ה-28 של תיאטרון הקרון, התיאטרון הפיק את הספר "חפץ לב" – יסודות תיאטרון הבובות האמנותי מאת : מרית בן-ישראל ורוני מוסנזון-נלקן בהוצאת כרמל.
ב-2014 עיריית ירושלים החלה לתכנן מבנה חדש עבור התיאטרון שיחליף את הקרון הקטן במבנה גדול יותר. כחמישה מיליון דולר המהווים את רוב עלות המבנה החדש, גייסה הקרן לירושלים בתרומה ממשפחת דוידסון האמריקאית שתרמה להקמת מספר מוסדות בעיר. המבנה המכיל כ-140 מקומות באולם החדש, נחנך בחודש אוגוסט 2016 לקראת "הפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון ילדים 2016".
אסלאם בהודו

האסלאם היא הדת השנייה בגודלה בהודו ומהווה כ-14.88% מהאוכלוסייה עם כ-180 מיליון מוסלמים (על פי מפקד 2011).
האסלאם הגיע לראשונה לחוף המערבי של הודו עם סוחרים ערבים כבר במאה השביעית, לחוף מלבר וקונקאן-גוג'ארט. מסגד שיר-אמאן ג'ומעה בקרלה נחשב למסגד הראשון בהודו. הוא נבנה על ידי מאלכ אבן-דינאר בשנת 629 לספירה.
בעקבות המשלחת של מושל בחריין לברואך במאה השביעית,  מהגרים ערבים וסוחרים פרסים מדרום ערביה והמפרץ הפרסי החלו להתיישב לחופי גוג'ארט ולהקים שם קהילות.
האסלאם הגיע לצפון הודו במאה ה-12 עם הפלישות הטורקיות והפך מאז לחלק מתרבות הדת ההודית. עם השנים החלה אינטגרציה בין הקהילות המוסלמיות והמקומיים ההינדים, והמוסלמים לקחו חלק חשוב בעלייה הכלכלית והתרבותית של הודו.