google/wiki40b huggingface dataset:
שיעול

גורמים לשיעול

השיעול מהווה סימפטום (תסמין) של מחלות רבות. למרות זאת, לעיתים קרובות משתעלים אנשים גם כשאינם חולים, זאת כדי לסלק, כאמור, גופים זרים מהריאות. לעיתים זה קורה בשעת האכילה, כשמזון חודר אל קנה הנשימה במקום אל הוושט. לעיתים נגרם השיעול מגירוי של הסרעפת; גירוי זה יכול להיגרם על ידי חומרים חיצוניים, כגון עשן, הימצאותם של נגיפים וחיידקים במערכת הנשימה, או על ידי גורם פנימי כלשהו, כשהשיעול נועד לדחות החוצה את הגורמים המזיקים.
מחקרים מצאו כי מהירות האוויר הנפלט מהריאות בזמן שיעול נעה בין 20 ל-60 קמ"ש. ויכולה להגיע עד כ-100 קמ"ש.
מחלות רבות גורמות לשיעול. זיהומים חיידקיים או נגיפיים גורמים במקרים רבים נזק לשעריות המכסות את הדפנות הפנימיות של הריאות. תפקידן העיקרי של השעריות הוא לפזר ולסלק את הריר אותו מפרישים תאי הריאה. בריר נלכדים באופן שגרתי מיקרואורגניזמים וחלקיקים אחרים (כגון אבק ועשן). כשהשעריות ניזוקות ופעולתן נפגמת, מצטבר ריר מזוהם בריאות; דבר זה מקשה על הנשימה וגורם לרפלקס השיעול. בין המחלות הגורמות לשיעול אופייני ניתן למנות את דלקת הריאות ואת הסיסטיק פיברוזיס.
גורם נוסף לשיעול הוא הצטברות ריר (ליחה) בקנה הנשימה או בריאות.
בלשון היום-יום מתייחסים לעיתים לשעלת כאל שיעול חמור או כרוני, ללא קשר למחלה הגורמת לו; למעשה שעלת הוא שמה של מחלה ספציפית הנגרמת על ידי חיידק.

דרכי טיפול

דרכי הטיפול הנפוצות ביותר הן: אינהלציה או שימוש בתרופות, כאנטיהיצטמניק.
משולם איגרא

רבי משה משולם בן שמשון איגרא מהעיר טיסמניץ (תקי"ב-י"ח בתשרי תקס"ב) היה רב, פוסק, ומגאוני דורו בגליציה.
Van Canto

היסטוריה

כשהלהקה הוקמה היא יצרה את האלבום הראשון שלה A Storm to Come. האלבום כלל שבעה שירים של הלהקה וגרסת כיסוי לשיר Battery (שיר) של metallica והשיר "Stora Rövardansen" מתוך הסרט Ronja Rövardotter.
הלהקה צילמה שלושה וידאו קליפים לאלבום הראשון: קליפ של השיר "Battery" לשיר "The mission" ו"Rain".
ב-30 בספטמבר van canto הודיעו שהם קיבלו מתופף חדש את בסטיאן אֶמִיג, שהחליף את דניס סְטְרִילִינְגָר בלהקה. בדצמבר 2007, van canto חתמה על חוזה עולמי עם Gun Records/Sony BMG. וגם, בדצמבר הלהקה הוכרזה כחלק מפסטיבל הרוק הכבד של גרמניה ב-2008 
(.Wacken 2008 festival-W.O.A) בפסטיבל הלהקה הכריזה על השם של האלבום השני שלהם "Hero", שהיה אז בהקלטות. ב-26 לסדפטמבר 2008 האלבום "Hero" שוחרר.
van canto הופיעו בדרום אמריקה בין ה-23 ביוני ל-2 ביולי בשנת 2008 ההופעות היו בעיקר בברזיל, שהיא ארץ המולדת של יִנְגוּ סְטֶרְזִינְגֶר. כשהלהקה חזרה לגרמניה היא הופיעה בפסטיבל Wacken 2008. הלהקה הוציאה סינגל דיגיטלי ב-8 באוגוסט 2008 הסינגל נקרא "Speed of Light" ולשיר צולם גם וידאו קליפ.

Metal a capella workshop

van canto פירסמו באתר שלהם את סדנת המטאל א קפלה, ובו הם מפרסמים כל שבוע פרק מתוך חמישה פרקים, את הסדנה מנחה סטפאן. עד עכשיו פורסמו 3.
בסדנת המטאל א-קפלה הם מראים איך הם עושים את הקולות לדוגמה בשלושת הפרקים הראשונים הם לימדו איך לעשות את הרָקַתַקַה שבו משתתפים רוס סטפאן ויִנְגוּ שעושה קולות של גיטרת בס (יש לו קול בס טבעי) ואז בפרק הרביעי הם הוסיפו קולות של הזמרת והזמר ובפרק החמישי סטאפן לימד איך לעשות סולו גיטרה וצירף אותו לקטע.
את הפרקים אפשר למצוא גם ביוטיוב בשם Metal a capella workshop, part 1-5 ניתן לבחור בין מספר הפרק

בשנת 2009

הלהקה הופיעה בפסטיבל MCF-Magic Circle Festival של חברת התקליטים Magic Circle Music ששייכת ללהקה ManOWar
והם מקליטים דיסק חדש שיקלול קטע Cover 1 וקטעי בונוס בחברת ההקלטות Napalm
גלישת רוח

גלישת רוח הוא ענף ספורט ימי אולימפי המורכב מאלמנטים של גלישה ושיט. גלשן הרוח מורכב מלוח שאורכו בין שניים לארבעה מטרים, אליו מחובר התורן באמצעות מפרק אוניברסלי - המאפשר לו תנועה חופשית. לתורן מחובר בצורה אופקית המנור, בעזרתו מותקן המפרש על גבי התורן. שטחי המפרשים עשוי להגיע לבין פחות משלושה מ"ר עד ל-12 מ"ר - בהתאם לתנאי הרוח, למיומנות הגולש ולאופי הגלישה הרצוי.
גלשן הרוח פותח בשנת 1969 על ידי המהנדס ג'ים דרייק אשר הוסיף מפרש לגלשן הגלים ורתם את הגלשן לרוח. בסוף שנות השישים הופיע בקליפורניה הדגם המסחרי הראשון שנקרא "וינדסרפר". בתוך זמן קצר יחסית קמו ארגונים, בתי ספר, תקנות ותחרויות לספורט זה. בשנת 1984 זכה הענף להכרה אולימפית והוא נכלל במשחקים האולימפיים מאז לוס אנג'לס 1984.
כיום, ישנם חופים ואתרי גלישה רבים ברחבי העולם, שהמפורסמים שבהם נמצאים בחוף המערבי של ארצות הברית, בהוואי, באוסטרליה ובאינדונזיה. באתרים שונים נערכות תחרויות בסגנונות שונים, בהם מירוצים, סלאלום וסגנון חופשי.
הראשון שהביא לארץ את גלשני הרוח היה דורון עזרא, שהיה הבעלים של החברה "ימית סחר" והחליט ליבא מאירופה את גלשני הרוח בשנת 1973.

עקרונות הגלישה

עיקרון הגלישה מבוסס על שיווי המשקל של הגולש לעומת הרוח. על מנת לנוע, על הגולש לעמוד עם גבו לכיוון הרוח כשהמפרש לפניו. כעת, עליו להפעיל כוח במשיכת המפרש כאותו כוח שמפעילה הרוח. מהלך זה יצור מצב בו המפרש לא זז ולכן ינוע הגלשן מכוחה של הרוח.

גלישה תחרותית

גלישת רוח נחלקת למספר ענפים בהתאם לאופי הגלישה, הציוד והתחרויות הספורט המתקיימות.

גלשנים אולימפיים

גלשנים אולימפיים הם גלשנים גדולים מאד עליהם מתקיימות תחרויות במסגרת האולימפיאדה ואליפויות עולם. בתחרויות אלו כל המשתתפים שטים על אותו גלשן ואותו דגם מפרש. הדגם האולימפי הנוכחי הוא RS:X של חברת Neil Pride.

סבבי תחרויות מקצועניים

גולשי רוח מקצועיים משתתפים בתחרויות המאורגנות ונתמכות על ידי ארגונים מסחריים. הסבב המקצועני הגדול והמוכר ביותר הוא ה-PWA, Profesional Windsurfing Association. בסבבים אלו קיימים מספר ענפים בהתאם לסגנון הגלישה ומטרת התחרות.
שרגא פייבל פרנק

הרב שרגא פייבל פרנק (תר"ג, 1843 - תרמ"ו, 1886) היה תלמיד חכם ועשיר נכבד באלקסוט, פרבר של העיר קובנה; מתלמידי רבי ישראל מסלנט.

תולדותיו

נולד בקלווריה, פלך סובאלק שבפולין, לרב צבי פסח ומינה (לבית טורצקי) פרנק. קיבל חינוך תורני והוסמך לרבנות. 
הרב פרנק היה מתלמידיו ומקורביו של רבי ישראל מסלנט ואנשי תנועת המוסר. היה בעל מפעל גדול לעורות ובעל בתים רבים בקובנה שהושכרו, בין השאר, לפועלי המפעל שבבעלותו. על מידת הנדיבות שלו מסופר שכאשר נודע לו כי אחד מפועליו שרוי במצוקה כלכלית היה מוסר לו בחשאי את דמי השכירות, כדי שהפועל יוכל לשלמם לאשת הרב פרנק שהייתה אחראית על גביית תשלומי השכירות של בתיהם השכורים. עוד מסופר עליו שכשהיה בא אליו אדם נצרך היה הרב פרנק תוחב את ידו לתוך המגרה, ממלא חופנו בשטרות בלי לספור אותן ומושיטן לאיש. לימים כתב עליו חתנו הרב מלצר בהקדמת ספרו 'אבן האזל': "הרב המצוין בתורתו וצדקת פזרונו".
עליית הגג שבביתו הגדול שימשה במשך מספר שנים כמקום התבודדות לרבי ישראל מסלנט, ולשם היה מביא את תלמידיו הקרובים. בעקבותיו השתמש גם רבי יצחק בלזר בעליית הגג הזו כמקום התבודדות בחודשי אלול ועשרת ימי תשובה. מאז שימש הבית, שהיה ממוקם על רכס גבוה באלקסוט, מקום התכנסות לתלמידי חכמים וראשי תנועת המוסר, ובהם רבי נפתלי אמסטרדם ורבי אברהם שינקר. גם ה"סבא" מקלם, הרב שמחה זיסל זיו, היה פוקד את הבית לעיתים מזומנות.
הרב פרנק סייע לרב נתן צבי פינקל להקים קיבוץ של בחורים שיקדישו את זמנם לתורה ומוסר. כעבור מספר שנים עברה הקבוצה ללמוד בבית המדרש "הלויית המת" בקובנה. פטרונו של מוסד זה היה רבי יצחק בלזר, שמסר לבחורים שיחות מוסר. בשנת תרמ"ח (1888), לאחר פטירתו של הרב פרנק, עברו עשרה בחורים מן הקבוצה ללמוד בביתו שבאלקסוט. 
היה נשוי לגולדה פרנק. נפטר בשנת 1886, בגיל 42. בשכבו על ערש דווי ציווה שלא להספידו בהלוויתו. בשעת ההלוויה אמר הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה, מנהיגה הרוחני של יהדות רוסיה באותה תקופה, שאמנם היה ראוי לעבור על מצוותו ולהספידו, אלא שהוא פוחד ממנו ולכן נמנע מלעשות זאת; אולם כיוון שהנפטר לא אסר לבכות, לכן הוא מתיר לעצמו לבכות על פטירתו. במשך שעה ארוכה בכה הרב ספקטור ויחד עמו כל ציבור המלווים.
אופטימיזציית הנחיל

אופטימיזציית הנחיל (באנגלית: Particle Swarm Optimization, או בקיצור PSO) היא שיטת אופטימיזציה המבוססת על התנהגות חברתית של נחילים ולהקות בטבע תחת ההבחנה שכל פרט בלהקה מבסס את תנועתו על פי מידע או זיכרון שיש ברשותו לגבי נקודות עניין במרחב ועל פי מיקומם של חברים אחרים בלהקה. שיטה זו הוצגה לראשונה על ידי קנדי ואברהרט בשנת 1995 ושוכללה על ידי שיי (Shi) ב-1998. אופטימיזציית הנחיל היא שיטת אופטימיזציה מטה-היוריסטית, דהיינו לא נסמכת על תכונה כלשהי של הבעיה לפתרון אלא מספקת מנגנון כללי למציאת  אופטימום לוקאלי של  פונקציית  שיערוך נתונה .
ישראל ברנע

חייו

ברנע נולד בבסרביה בשם ישראל בוגנוב. אביו נרצח בפרעות 1905, ברנע עלה לארץ ישראל בשנת 1920. ב-1921 הצטרף לארגון ההגנה. עבד במוסך וכנהג ועם הקמת אגד נבחר להנהלת החברה. בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול ב-1936 נשכר על ידי הבריטים לרכז את שירות הרכב שלהם בארץ ישראל. במלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי ושירת כנהג ביחידת תובלה בקרבות המערכה במדבר המערבי בצפון אפריקה. באפריל 1942 מונה לעמוד בראש פלוגת ההובלה 462 שסייעה בהקמת קו הביצורים באל-עלמיין. ביוני התחלף בתפקיד עם מפקד פלוגת ההובלה 179, הרי יפה. הפלוגה בפיקודו סייעה לכוחות הלוחמים במערכה בצפון אפריקה והייתה חלק מכוחות הקורפוס ה-10 של הצבא הבריטי שהונחת באיטליה בסלרנו בספטמבר 1943 ועמד בראשה עד לפירוק הפלוגה ב-1946.
ברנע השתחרר מהצבא הבריטי בדרגת מייג'ור, בשובו לארץ ישראל היה מראשי קואופרטיב אגד ונקרא להקים את שירות התחבורה בהגנה. חלק ניכר מהמאמצים בתקופתו הוקדש להגדלת מצבת המשוריינים בשירות.
עם הקמת צה"ל עמד בראש חיל התובלה וקודם לדרגת אלוף-משנה. בסוף 1949 הועלה לדרגת אלוף ונשלח למוסקבה לשמש כנספח הצבאי בברית המועצות. באוקטובר 1950 שב לישראל ומונה שוב למפקד חיל התובלה, תפקיד בו שימש עד 1953, עת פרש מהשירות הצבאי.
אחר שיחרורו מונה לראש חברת "לפידות" לחיפושי נפט. בהמשך כיהן כמנהל המרכז הישראלי לניהול עד 1972. היה חבר בחבר הנאמנים של הבימה לאחר הפיכתו לתיאטרון ציבורי לאומי.
במלחמת יום הכיפורים התנדב לשמש נהג משאית אשפה בתל אביב וכיהן במטה החירום של העירייה.
היה נשוי לשושנה ברנע שחקנית תיאטרון האהל.
כפר הנוער נירים

כפר הנוער הטיפולי-אתגרי נירים הקרוי על שמו של לוחם שייטת 13, רס"ל ניר קריצ'מן, נמצא בבוסתן הגליל במקום בו שכן בעבר "כפר הנוער חופים" (פילדלפיה) של הסוכנות היהודית. מבני הכפר, מבני בית הספר ושטחי הנוי שוכנים לשפת הים ומשתרעים על שטח של 170 דונם.
חבריו של ניר, רובם קציני ולוחמי שייטת 13, הקימו ב-2003 עמותה בשם "עמותת נירים" המפעילה את הכפר ואת התוכניות החינוכיות שבו בשיתוף פעולה עם אגף שח"ר והמינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך, משרד הרווחה והאגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון. כפר הנוער נירים הוא מסגרת פנימייתית לנוער בסיכון, והוא מפוקח על ידי רשות חסות הנוער.
בכפר שוהים כ-105 חניכים וחניכות המוגדרים כנוער בסיכון, בגילאי 14–15. הם שוהים בכפר במסגרת מסלול של 3–4 שנים. החניכים לומדים בבית ספר תיכון שהוקם בכפר, בכיתות קטנות ועם תוכנית לימודים המותאמת אישית לכל אחד. הם נדרשים להיבחן בבגרות עיונית-מדעית מלאה ומעודדים אותם לשרת שירות משמעותי בצה"ל, ולבטא מעורבות חברתית. זאת במטרה להביא להשתלבות בני הנוער בחברה הנורמטיבית בישראל, כאזרחים שווים ותורמים.
ייחודו של הכפר בגישה האתגרית המאפיינת את פעילותו למען השגת מטרה זו, על פי רעיונות המודל של טיפול באמצעות שטח ושילוב שיטות כמו שיטת הסמכות השלמה.
החניכים משתתפים בין השאר בטיולים נודדים, ניווטים, סדרות בסגנון הישרדות, סנפלינג ופעילות ים (כגון שיט מפרשיות, קיאקים, סירות מנוע ועוד) המבוצעת בבסיסי חיל הים.
חניכי הכפר זוכים בהישגים משמעותיים: 65% מהם בעלי זכאות לתעודת בגרות (הממוצע הארצי הוא 64%, ובקרב בני נוער בסיכון הממוצע נמוך מ-10%); 98% מתגייסים לצה"ל, חלקם במסלול קרבי ופיקוד (הממוצע הארצי הוא כ-70%, ובקרב נוער בסיכון נמוך מ-40%); 20% מבוגרי המחזורים האחרונים התנדבו לשנת שירות קדם צבאית; ו-22% מבוגרי המחזורים הראשונים לומדים במוסדות להשכלה גבוהה.
בית הספר נירים זכה ב-2012 במקום השני בפרס החינוך הארצי. עמותת נירים המפעילה את הכפר היא אחד מארבעה ארגונים שקיבלו ב-2012 את תו "מידות" לאפקטיביות בהצטיינות.
תת-היבשת ההודית

גאולוגיה וגאוגרפיה של תת-היבשת

הלוח הטקטוני ההודי שריד ליבשת הקדומה גונדוונה, מה שהופך אותה ללוח יבשתי נפרד מאסיה אשר מתנגש בה במהלך עשרות מיליוני השנים האחרונות, דבר אשר יצר את הרי ההימלאיה, את רמת טיבט ורכסי הרים נוספים. פעולת הדחיקה נמשכת עד היום וגורמת לרעידות אדמה ולהמשך התרוממותו של רכס ההימלאיה במספר סנטימטרים מדי עשור.
מבחינה גאוגרפית תחום האזור מצדו הצפוני בשרשראות הרי ההימלאיה, הקארקוראם והינדו-כוש, וצורתו היא כשל חצי אי הכלוא בין מפרץ בנגל ממזרח, האוקיינוס ההודי מדרום והים הערבי ממערב. שטחה של תת-היבשת הוא 4,480,000 קמ"ר, שהם עשרה אחוזים משטחה של אסיה.

פרהיסטוריה

ברחבי הרפובליקה של הודו נמצאו אתרים של נתזי צור, המתוארכים לתקופת האבן הקדומה.
שמשון רוזנבאום

ביוגרפיה

רוזנבאום נולד בשנת 1859 בעיירה פינסק שבפלך מינסק של רוסיה (רוסיה הלבנה), בן ליעקב, נפח. למד בחדרים ובישיבת וולוז'ין, המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת אודסה ובאוניברסיטת וינה והוסמך כדוקטור למשפטים בשנת 1887. היה עורך דין בעיר הולדתו ובמינסק. בעת היותו סטודנט הצטרף לחובבי ציון ב-1885. השתתף בכל הקונגרסים הציוניים מתחילתם ועד 1914, היה חבר הוועד הפועל הציוני והיה מ"ציוני ציון" שהתנגדו בתקיפות לתוכנית אוגנדה. היה מארגנה של ועידת מינסק וועידת הלסינגפורס נבחר לחבר בוועד המרכזי של התנועה הציונית ברוסיה.
משנת 1887 גר בעיר הולדתו ובשנת 1890 עבר למינסק, וגר בה עד 1915. כיהן כציר בדומה הראשונה של רוסיה מ-14 באפריל 1906 הצטרף לסיעה חוקתית-דמוקרטית ונאסר לשלושה חודשים עם פיזורה ללא אפשרות להיבחר בעתיד. בהמשך היה לעורך דין בתיקים הקשורים בפוגרומים ומשפטים נגד ציונים. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר לווילנה, שם הנהיג את התנועה הציונית הליטאית. ב-1918 היה לנציג של המשלחת הליטאית בשיחותיה עם השלטון העות'מאני לגבי גורלה של ארץ ישראל. ב-1919 השתתף בכתיבת פרויקט החוקה הליטאית עם הבטחת אוטונומיה יהודית רחבה, נהיה לראש המועצת יהודי ליטא ועם הקמת ליטא העצמאית נהיה לסגן שר החוץ, השתתף במשלחתה לשיחות הסכם ורסאי בשנת 1919. בשנת 1920 חתם מטעמה של ליטא  על הסכם שלום עם רוסיה הסובייטית שקבע כי וילנה שייכת אליה, וביוני 1923 (אחרי סיום כהונתו כחבר הסיימאס השני בפברואר אותה השנה) מונה לשר לענייני היהודים בממשלה הליטאית התשיעית בראשותו של ארנסטס גאלבנאוסקאס .
בשנת 1924 בעקבות ביטול האוטונומיה היהודית בליטא יצא מהממשלה ועלה לארץ ישראל, והיה ממייסדי בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב. בשנת 1927 נתמנה לקונסול של כבוד של ליטא בארץ ישראל. ובשנת 1929 היה לקונסול הכללי. באותה שנה, למלאות לו שבעים, העניק לו נשיא ליטא את אות מסדר הדוכס הגדול גדימינאס (בליטאית: Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis).‏ בשנת 1930 נוסד בארץ ארגון יוצאי מינסק, ורוזנבאום נבחר לנשיא הכבוד.
בארץ כתב בנושאים משפטיים. פרסם מאמרים בכתב העת "המשפט" (ירחון למשפט העיוני והשמושי) בעריכת שמואל אייזנשטדט.
בשנת 1932 נדפס בציריך ספרו על מושג הריבונות, בגרמנית (Der Souveränitätsbegriff: ein Versuch seiner Revision).
רוזנבאום נפטר בתל אביב בשנת 1934. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
על שמו רחוב בעיר.
ארתור בראון (נווט)

חייו

ארתור בראון נולד בגלאזגו שבסקוטלנד. הוא החל את הקריירה שלו כמהנדס טיסה לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אחרי שהופל ונפצע קשות מעל גרמניה ב-10 בנובמבר 1915, הפך בראון לשבוי מלחמה. אחרי ששוחרר והוחזר לאנגליה בראון המשיך לפתח את כישורי הטיסה שלו. הוא הפך לסגן משנה בחיל האוויר המלכותי ובזמן שביקר בחברת המטוסים ויקרס, קיבל הצעה להצטרף לטיסה הראשונה ללא עצירות מעל האוקיינוס האטלנטי, ביחד עם ג'ון אלקוק שכבר נבחר כטייס.
השניים עזבו את שדה התעופה 'סנט ג'ון' שבניופאונדלנד בקנדה ב-1:45 בצהריים ב-14 ביוני 1919 ונחתו בדריגימלה בוג, במחוז קונמרה שבאירלנד 16 שעות ו-12 דקות מאוחר יותר, לאחר שטסו 3,186 ק"מ. הטיסה נעשתה במפציץ 'ויקרס ווימי' משודרג וזכתה בפרס של 10,000 לירות שטרלינג שהציע עיתון ה"דיילי מייל" הלונדוני.
מספר ימים אחרי הטיסה קיבלו אלקוק ובראון תואר אבירות מידי המלך ג'ורג' החמישי.
בראון עבר לעבוד בחברת ויקרס, והתיישב בווילס. הוא מת ב-4 באוקטובר 1948 בסוואנסי.
שמואל גורדון

שירותו הצבאי

גורדון התגייס לחיל האוויר ובשנת 1963 סיים קורס טיס במגמת קרב. לאחר מכן שימש כמדריך בבית הספר לטיסה. במלחמת ההתשה לחם כטייס מיראז' בטייסת הקרב הראשונה. בהמשך עבר הסבה למטוס "פנטום", ושירת כסמ"ט ב' ואחר כך סמ"ט א' בטייסת אבירי הזנב הכתום שבפיקודו של יפתח ספקטור. במסגרת זו השתתף ב-2 בינואר 1973 בהפלה הראשונה של מטוס בידי הטייסת. במלחמת יום הכיפורים טס בטייסת זו בהצבת חירום. לאחר מכן שימש מפקד טייסת 105, של מטוסי פנטום.
בשנים 1977–1979 היה ראש הענף לאימון והדרכת מטוסי קרב במפקדת חיל האוויר, ובשנים 1978–1979 היה ראש פרויקט תוכנית האימונים של חיל האוויר לאחר החזרת סיני.
בשנים 1982–1984 שימש מפקד מוצב השליטה המרכזי של חיל האוויר, בדרגת אלוף-משנה, בין היתר במהלך מלחמת לבנון הראשונה.
בשנים 1985–1988 היה מדריך במכללה לביטחון לאומי וראש צוות מחקר בנושא שדה הקרב העתידי.
במהלך שירותו הצבאי השלים בשנת 1980 לימודים לתואר ראשון (בהצטיינות) במדעי הרוח, ובשנת 1982 השלים לימודים לתואר שני (בהצטיינות) במדעי המדינה, שניהם באוניברסיטת תל אביב.

לאחר שחרורו מצה"ל

לאחר שחרורו מצה"ל שהה בשנים 1988–1991 בתאגיד ראנד בקליפורניה, שם עסק, בין היתר בסימולציות מתקדמות של היבטים מערכתיים בשדה הקרב העתידי ובאפיון מערכות נשק.
בשנים 1986–1995 היה בעל תוכנית קבועה בגלי צה"ל בנושאי ביטחון.
בשנת 1996 השלים דוקטורט בהיסטוריה צבאית באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא התזה שלו הוא "עוצמה צבאית : טכנולוגיה צבאית ומלחמה קונבנציונלית במזרח התיכון".
עוסק, בין היתר, במחקר, בייעוץ לתעשיות הביטחון ולקהילת הביטחון בנושאים כמו מערכות נשק, ייעוץ ארגוני, ניתוח מערכות וקבלת החלטות. היה מעורב בצורה אינטנסיבית במערכת לוחמה נגד טק"ק ובמיוחד במערכת השו"ב עבור מערכת טיל נגד טילים. ערך, בשיתוף צוות מחיל האוויר, פרויקט השוואה לבחירת מטוס הקרב העתידי. פיתחי מודל להערכת עוצמה צבאית ומדידת הצרכים התקציביים של משרד הביטחון וצה"ל.
פרסם מספר ספרי עיון, העוסקים בקובעי ההחלטות המדיניות והצבאיות. משמש מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים ופובליציסט. בשנת 1998 זכה ספרו "קשתו של פאריס" בפרס יצחק שדה לספרות צבאית.
בנוסף פרסם ספר שירה ושני רומנים.
טלי טל

טלי טל (נולדה ב-27 במאי 1960) היא פרופסור בפקולטה למדע וטכנולוגיה בטכניון וחוקרת בכירה במוסד שמואל נאמן. היא מכהנת כנשיאת הארגון הבינלאומי לחינוך מדעי NARST, ועומדת בראש ועדת המקצוע מדעי הסביבה. תחומי המחקר שלה הם: למידה מחוץ לכיתה ולבית הספר (במוזיאונים, טבע, גנים בוטניים ועוד) וחינוך לקיימות.

ביוגרפיה

טלי טל גדלה והתחנכה בקרית אונו.
בצבא שירתה כמדריכה בבית ספר שדה הר מירון, שם החלה לפתח עניין באקולוגיה של הצומח ובחינוך בסביבות לא-פורמליות.
את התואר הראשון (1984) והשני (1989) למדה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. מחקרה לתואר השני בהנחייתו של עמרם אשל, התמקד באקולוגיה של הצומח.
את הדוקטורט (1998) בנושא "פרויקטים בתעשייה ואיכות הסביבה – פיתוח מודל והערכתו", השלימה בטכניון, בפקולטה (אז מחלקה) לחינוך למדע וטכנולוגיה, בהנחייתם של ראובן לזרוביץ ויהודית דורי. טל השלימה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת מישיגן בתחום של למידה באמצעות פרויקטים בהדרכתו של Joseph Krajcik.
מאז שנת 2000, טל היא חברת סגל בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון, ומכהנת כראש קבוצת חינוך סביבתי ולמידה חוץ כיתתית.
בשנים 8–2007, 2014-15 שהתה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת המדינה של מישיגן באיסט-לאנסינג שם ערכה מחקרים משותפים עם מכון CREATE for STEM.
טל הייתה חברה בוועד המנהל של האגודה הישראלית לאקולוגיה, בוועד המנהל של החברה להגנת הטבע, ובועד המנהל של NARST.
בנוסף, היא השתתפה ומשתתפת בוועדות מקצועיות רבות, ולקחה חלק בארגון כנסים בישראל ומחוצה לה בתחום החינוך המדעי.
טל נחשבת לחוקרת מובילה בתחום החינוך הסביבתי וחינוך לקיימות ובחינוך מדעי חוץ-בית ספרי. היא הנחתה כ-30 סטודנטים לתואר שני ושלישי, ופירסמה כ-70 מאמרים בכתבי עת והשתתפה בוועדות עורכים של מספר כתבי עת בינלאומיים.
לטל 3 ילדים ונמצאת בזוגיות עם ד"ר אבשלום גינוסר.

מחקריה

לתפיסתה של טל, יש לראות בלמידה אירוע מתמשך במשך כל החיים, שאינו מוגבל לזמן ולמקום. לפיכך, ההבחנה בין למידה בכיתה והלמידה מחוץ לכיתה, בסביבה לא פורמלית, מהוות רצף טבעי. לפיכך יש לבחון הוראה טובה ולמידה אפקטיבית ללא קשר למקום התרחשותן. טל שואפת לגשר בין סביבות למידה ובין מאפיינים פדגוגיים של הוראה.
טל ידועה במחקריה על למידה בסביבות חוץ כיתתיות – במוזיאונים, בטבע ובגנים בוטאניים. מחקריה בתחום נתמכו על ידי הקרן הלאומית למדע (ישראל) והניבו ידע רב על הסיור הלימודי הכיתתי, יתרונותיו, והאתגרים הכרוכים ביישום מוצלח שלו.
עבודתה בתחום החינוך הסביבתי קידמה מאד את התחום בישראל מאז יזם מוסד שמואל נאמן, ב-2004, פרסום בעל תפוצה רחבה ומאז פרסום ספר נוסף, בעריכתה של טל, על ידי המשרד להגנת הסביבה ב-2009.
בשנים האחרונות, עבודתה מתמקדת בלמידת חקר בשדה ובלמידה משמעותית באמצעות מדע אזרחי. טל היא אחת מהחוקרים הראשיים במרכז "מדע אזרחי בבית הספר", מרכז מצוינות ללמידה משמעותית.
טל מהווה חלק מקבוצת חוקרים מאוניברסיטת חיפה והטכניון, שבתמיכת הקרן הלאומית למדע ומשרד החינוך, הקימו ב-2017 את מרכז "מדע אזרחי בבית הספר" למחקר על למידה משמעותית. תחומי מחקר אלה משלבים את תחומי העניין של טל – אקולוגיה, למידה בשדה, ולמידת חקר.
מאייד

מְאַיֵּיד (מכונה גם קָרבּוּרָטוֹר. אנגלית: carburetor), הוא רכיב במנוע בנזין היוצר תערובת של בנזין ואוויר לשם הנעת המנוע. המאייד הומצא בשנת 1893 על ידי המהנדס ההונגרי דונאט באנקי (Donát Bánki).
בימינו, מרבית יצרני הרכב עברו לשימוש במערכות הזרקת דלק מבוססות מחשב, כתחליף יעיל וחסכוני למאייד המכני, אך ניתן עדיין למצוא מאיידים במנועים קטנים, כמו מנועי טיסנים, אופנועים, מכסחות דשא וכדומה. לרוב קיים מאייד אחד לכל מנוע, אולם ניתן למצוא מנועים בהם מספר מאיידים, כאשר כל אחד מהם מזין בוכנה אחת (נפוץ במנועי אופנועים) או מספר בוכנות. 
עיקרון פעולת המאייד מבוסס על עקרון ונטורי - נוזל או גז זורמים בתא שתוכנן בקפידה יוצרים אזור של לחץ נמוך. לחץ נמוך זה משמש לשאיבת הדלק ולעירבובו באוויר, מה שיוצר את התערובת הדרושה לפעולת המנוע.

אופן פעולת המאייד

תא המצוף מלא בכמות קטנה של דלק המוכן לשימוש ומתמלא בעת הצורך על ידי משאבת הדלק. לחיצה על דוושת האצה (גז) פותחת את המצערת (מכסה עגול המגביל את זרימת האוויר לתוך המאייד) תנועת הבוכנות כלפי מטה (כאשר שסתומי היניקה פתוחים) גורמת ליניקת אוויר דרך המאייד. מסנן אוויר המחובר לפתח המאייד דואג לכך שחלקיקים הנמצאים באוויר ועלולים לגרום לתקלות בפעולת המנוע ואף לנזקים לא יחדרו. האוויר זורם דרך ונטורי, שם מעבר צר גורם להאצת מהירות האוויר ועל ידי כך לירידת לחץ, שבתורו שואב דלק דרך המזרק. זרימה דמוית טורנדו הנוצרת על ידי הוונטורי מערבבת את האוויר והדלק. תערובת הדלק-אוויר זורמת דרך סעפת היניקה (manifold) ואז דרך שסתומי היניקה אל הבוכנות. בעת לחיצה על דוושת ההאצה נוספת כמות קטנה של דלק על ידי משאבת ההאצה מה שיוצר תערובת דלק-אוויר עשירה יותר הנחוצה לצורך האצה של המנוע (דלק זה נוסף במהלך הדריכה על הדוושה בלבד ולא כל זמן שהיא לחוצה).
קיימים מאיידים להם יותר מוונטורי אחד, וזאת כדי להכיל את כמות האוויר הרבה הדרושה למנועים גדולים. למאיידים אלו ונטורי ראשי ומשני, כאשר המשני נפתח מאוחר יותר ובעומסים גבוהים יותר. קיימים גם מאיידים בעלי ארבעה תאי ונטורי, שניים ראשיים ושניים משניים. הסיבה לכך היא שמאיידים גדולים המותאמים היטב לזרימה גבוהה של אוויר אינם יעילים בזרימה נמוכה. סידור כזה של ראשי/משני מנסה להביא את הטוב משני העולמות. מאיידים כאלו מכונים "קרבורטור כפול", או בעגה האמריקאית 2BBL (לכפול) ו-4BBL (למרובע).
כאשר המנוע קר דרושה כמות גדולה יותר של דלק לפעולתו – תערובת עשירה. תערובת זו מושגת באמצעות המשנק. המשנק סוגר את פתח האוויר במאייד ובכך מאפשר לכמות אוויר קטנה יותר להיכנס ובאופן יחסי להגדיל את כמות הדלק.
בתערובת דלק-אוויר כמות גדולה מדי של דלק נקראת "תערובת עשירה", כמות קטנה מדי של דלק נקראת "תערובת ענייה". התערובת נשלטת לרוב על ידי ברגים על גוף המאייד, או באמצעות ידית בתא הטייס של מטוסים בעלי מאייד, שכן יחס התערובת תלוי בלחץ האוויר המשתנה לפי גובה הטיסה.
ליקוטי עצות

ליקוטי עצות הוא חיבור תורני, המבוסס על הספר ליקוטי מוהר"ן של רבי נחמן מברסלב. הספר חובר על ידי תלמידו רבי נתן שטרנהרץ.
הספר נערך בשנת תקפ"ו כהשלמה לעריכת הספר "קיצור ליקוטי מוהר"ן" (שנערך בשנת תקס"ה). מטרת הספר היא להוציא עצות מעשיות מתוך הספר ליקוטי מוהר"ן ושיחותיו של רבי נחמן, ולסדרם לפי נושאים על מנת להקל על מי שקשה עליו הלימוד בליקוטי מוהר"ן.
הספר נתפס כספר קל שהקריאה בו זורמת ושוטפת, בניגוד לספרים עמוקים ומורכבים יותר בחסידות ברסלב. מכאן נובעת הפופולריות הרבה שלו. כותרת המשנה של הספר מעידה על כך שמדובר בליקוט של רעיונות קצרים, וכך נכתב בה:
"ספר ליקוטי עצות – דרכים ישרים ועצות נפלאות, עצת ה' אשר לעולם יעמודו, הנובעים ממעיין היוצא מבית ה' מתורתו של רבנו הקדוש רבי נחמן מברסלב, לעורר ולהקיץ, לחזק ולקרב את כל אדם, מכל מקום שהוא, להנטותו לתחייה, להחלימו ולרפאו ולהחיותו בחיים אמיתיים ונצחיים, לשים לו שארית לנצח נצחים."
הספר מסודר על פי סדר האלפבית. בהקדמה כותב רבי נתן על החיבור שמי ש"חס על נפשו באמת" ישים לב לחיבור הקטן הזה שהוא "מעט הכמות ורב האיכות". הערך הראשון הוא אמת ואמונה, ואחר כך בין היתר אכילה, הכנסת אורחים, ארץ ישראל, בושה, כעס, כבוד ועוד, עד לערך האחרון שהוא תמימות.
רבי נחמן אמר פעם "נכספתי להמשיך את העולם אל העשייה" מתוך כוונה כי הביצוע הוא תכלית התאוריה והמעשה מטרת הלימוד. ספר ליקוטי עצות מאפשר ללומדים לקבל עצות מעשיות אשר נגזרות מהתאוריות כפי שהן מופיעות בצורה מופשטת בליקוטי מוהר"ן.

הוצאות מאוחרות

בשנים מאוחרות יותר הוציא תלמידו של רבי נתן, רבי נחמן מטשערין, את הספר במהדורה שנייה, ובה הוסיף להוציא עצות גם משאר ספריו של רבי נחמן. הספר נקרא "ליקוטי עצות מהדורא בתרא".
בהמשך לקח ר' נחמן מטשערין את אותו עיקרון של ר' נתן והחיל אותו גם לגבי ספרי רבו ר' נתן בעצמו, וכתב ארבעה כרכים של עצות למעשה היוצאות מספרו של ר' נתן "ליקוטי הלכות". הספר נקרא בשם "אוצר היראה".
בדפוסים מאוחרים, לוקטו שלושת ליקוטי העצות (ליקוטי עצות של ר' נתן, ליקוטי עצות מהדורא בתרא ואוצר היראה של ר' נחמן מטשערין) לספר אחד, ונקראו בשם "ליקוטי עצות המשולש".
על בסיס הספר "ליקוטי עצות" של ר' נתן, נכתב ביידיש הספר "עצות המבוארות", על ידי נינו של רבי נחמן, רבי שמשון ברסקי. בספר זה מבאר ומסביר המחבר ביידיש את דברי רבי נחמן הכתובים בעברית. כיון שספר זה מהווה גם ביאור ולא רק תרגום, הוא תורגם בחזרה לעברית.