google/wiki40b huggingface dataset:
רמי ברכה

ביוגרפיה

ברכה נולד בתל אביב בשנת 1961 שם גדל.
ברכה התגייס לצה"ל בשנת 1980 ושירת בחטיבת הצנחנים בגדוד 890. כאשר פרצה מלחמת לבנון הראשונה ברכה לחם בגזרה המזרחית כחלק מגדוד צוערי ח״יר בפיקודו של אפי איתם. עם סיום המלחמה הוא סיים קורס קצינים בהצטיינות וחזר ליחידה כמפקד מחלקה בפלוגת אוגוסט 1982.
בשנת 1983, בעת שיחידתו הוצבה באזור עין זחלתה אשר בהרי השוף בלבנון, הוא היה מעורב בפעילות מבצעית בפיקודו של מגד 890, בוגי יעלון. במהלך הפעולה, כוח בפיקודו של סג״מ קובי גולדנברג, נקלע לשדה מוקשים פראי וקובי ושני לוחמים נוספים עלו על מוקשים ונפצעו. סרן שרון דבידוביץ וברכה נשלחו ככוח חילוץ ובמהלך הפעולה ברכה עלה על מוקש שהוטמן בתוך טרסה. ברכה איבד את כף ידו הימנית וכף רגלו השמאלית ונפצע קשה ביד שמאל. לאחר תקופת שיקום ארוכה ברכה חזר לשירות צבאי במילואים ביחידה מובחרת, והוא מבצע שירות מילואים פעיל עד היום.
טרם פציעתו היה ברכה ספורטאי וטניסאי, ובנערותו אף שיחק בליגה הלאומית במסגרת מועדון הטניס של מכבי תל אביב, על אף פציעתו המשיך לשחק טניס, לקחת חלק בענפי ספורט אתגרי, ביניהם טיולי אופני שטח, סנובורד ובעיקר קייטסרפינג. ברכה אף כבש את פסגת הר הקילימנג'רו באפריקה.
בשנת 2018 דווח בתוכנית "עובדה" כי ברכה, לכאורה, הטריד מינית נשים. כמו כן, הפעיל חברת חקירות נגד נשים שהטריד מינית כדי לנסות לסכל פרסום עתידי נגדו, אך מעולם לא הוגשה נגדו תלונה במשטרה.

פעילות עסקית

ברכה עבד כעו"ד בפירמה Fried, Frank, Harris, Shriver & Jacobson בוול סטריט בניו-יורק, עד שהצטרף לקרן פיטנגו ב-1996, בתחילה כשכיר והחל משנת 2000 התמנה לשותף-מנהל עד שנת 2018.
בשנת 2014 הוא ייסד את "סוסא".

קרן פיטנגו

משנת 2000 עד 2018 ברכה שימש כשותף-מנהל בקרן הון הסיכון פיטנגו. במסגרת תפקידו הוביל השקעות ושימש כחבר דירקטוריון במספר חברות.
בשנת 2018, בעקבות שידור התחקיר בו פורסם כי לכאורה הטריד יזמות שביקשו לגייס דרכו כסף, הודיע כי הוא מקפיא את פעילותו בקרן פיטנגו, לדבריו "כדי להתמודד על טיהור שמו".

סוסא

ברכה הוא אחד המייסדים ויו"ר הדירקטוריון של חברת "סוסא", אשר הוקמה בשנת 2014 ביחד עם טל בר-נוח, גוני סאקס וברק פרידור, והקימה מתחם היי-טק אשר מטרתו לאפשר קישורים עסקיים בין חברות בינלאומיות המחפשות חדשנות ישראלית, לבין אלפי חברות הזנק ישראליות המחפשות שיתופי פעולה בינלאומיים.
לסוסא מרכז בתל אביב ובניו יורק, ולאחרונה אף נבחרה סוסא על ידי עיריית ניו יורק לבנות ולנהל את המרכז הגלובלי בתחום הסייבר.
ברכה משמש כחבר דירקטוריון ויועץ במספר חברות וקרנות. הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב במשפטים ומוסמך (LLM) אוניברסיטת פורדהם בניו-יורק. כמו כן, הוא בעל תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת INSEAD בצרפת.
בשנת 2011 זכה ברכה בתואר "השותף המוערך" בסקר השנתי של "גלובס" בקרב יזמי ומנהלי חברות הסטארט-אפ בישראל, לאחר שהיה בחמישייה הראשונה של השותפים המוערכים בשנת 2009 ו-2010.
ברכה נשוי לתמי מלחין ואב לארבעה. הוא מתגורר עם משפחתו במושב בני ציון.
פול בנאסרף

קורות חיים

פול בנאסרף הוא בן להורים יהודים ילידי צפון אפריקה (אביו נולד במרוקו ואמו הייתה ילידת אלג'יריה). אחיו הוא חתן פרס נובל לרפואה ברוך בנאסרף.

בנאסרף מלמד בפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת פרינסטון החל מ-1960. הוא חיבר מספר רב של ספרים וחיבורים בתחום הפילוסופיה של המתמטיקה; שני החיבורים שהוא ידוע בזכותם ביותר הם "מה מספרים לא יוכלו להיות?" (What Numbers Could Not Be?;‏ 1965) ו"אמת מתמטית" (Mathematical Truth;‏ 1973), וכן האנתולוגיה על פילוסופיה של המתמטיקה שערך ביחד עם הילרי פטנאם.

בשנת 1998 הוא נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
אפרים דב לאפ

הרב אפרים דוב הכהן לאפ (ה'תרי"ט, 1859 - ט"ז בחשוון ה'תרפ"ו 1925). היה רב ליטאי, שימש כאב"ד ויסטניץ, עיר הולדתו, ואחר כך אב"ד ורז'בלובה. ונודע בעיקר על שם חיבורו "גיליון אפרים" על הירושלמי. כיהן ברבנות בעיירתו ורז'בלובה קרוב לארבעים שנה.

תולדות חייו

נולד בוויסטניץ לרב העיר, הרב אלחנן צבי הכהן לאפ שכיהן גם כאב"ד ורז'בלובה. אביו היה נכדו של רבי אברהם קצינאלפוגין, נכד רבי יחזקאל קצינאלפוגין הנודע על שם ספרו כנסת יחזקאל, שהיה נכד רבי מאיר קצנלנבוגן מפדובה המכונה מהר"ם פדובה.
לאחר פטירת אביו כיהן הרב לאפ כאב"ד ויסטניץ, עיר הולדתו, ואחר כך אב"ד ורז'בלובה. הוא נודע בעיקר על שם חיבורו "גיליון אפרים" על הירושלמי אשר נדפסו במהדורת הירושלמי. כיהן ברבנות ורז'בלובה אשר בפלך גרודנא ובקיבארט קרוב לארבעים שנה.
נפטר בט"ז בחשוון ה'תרפ"ו (1925) בעיירתו ורז'בלובה.
אחיו ר' אריה הכהן לאפ (נפטר בשנת ה'תרע"ז 1917) היה פרנס חשוב בעירו.
טורפדו בנגלור

טורפדו בנגלור הוא מתקן לפריצת מעבר בשדה מוקשים ובסבך גדרות תיל. המתקן בנוי מצינור הניתן להארכה ומכיל מטעני נפץ. הוא מיועד לשמש אמצעי לטיהור ופינוי שדות מוקשים, גדרות תיל ומכשולי קרקע נוספים. השימוש בו מאפשר למפעיל לפרוץ מכשול תוך מניעה מחשיפה לאש האויב. 
הוא נקרא גם מוקש בנגלור או בנגלור.

רקע היסטורי ומבנה

הטורפדו הומצא בשנת 1912 על ידי סרן בריטי בשם מק-קלינטוק (McClintock) ששירת במחוז בנגלור שבהודו במסגרת חיל ההנדסה הבריטי. הרקע לפיתוח היו מלחמת הבורים בדרום אפריקה ומלחמת רוסיה-יפן.
הרעיון שלו היה לאפשר פריצת מעבר בשדה מוקשים ללא הסתכנות של איש ההנדסה ולגרום לפיצוץ ממרחק של לפחות 3 מטר.
הבנגלור בנוי ממספר יחידות של צינור מתכת בקוטר של 2.5 אינץ (כ- 65 מ"מ) ובאורך של 1.5 מטר כל אחת. חומר הנפץ נמצא בקצהו של כל מקטע. 
בקצה הקדמי של כל צינור נמצא מטען חומר הנפץ. כל צינור מסתיים בשרוול עם הברגה שהתחבר לחלק הבא. 
פיצוץ הבנגלור מטהר מעבר בשדה מוקשים, בסבך גדרות תיל, או שילוב של השניים. הפיצוץ יוצר מעבר ברוחב של מטר אחד לערך, ובאורך מרבי של 15 מטר.

מלחמת עולם ראשונה

מלחמת העולם הראשונה התאפיינה בלחימה סטטית. על המחפורות הקדמיות הגנו גדרות תייל דוקרני, ברוחב מטרים רבים. גדרות אלה היוו מכשול בלתי עביר לחיילי הרגלים וקשה ביותר לטנקים הראשונים ולכל רכב כלשהו. הבנגלור היה אמצעי פשוט ויעיל לפריצת מעברים דרך אותן גדרות תייל עמוקות ולמעברים בשדות המוקשים. דוגמה להפעלת אמצעי זה ניתן לראות בסרט האילם "כנפיים" מ-1927.
ב-1917, בקרב קמברה נעשה שימוש ידוע בבנגלור להטעייה: החלת עבודות בקטע מסוים גרמו להעברת כוחות לקטע זה.

מלחמת עולם שנייה

הבנגלור אומץ על ידי הצבא האמריקני ובנות הברית במלחמת העולם השנייה. בצבא האמריקני הוא כונה בשם: M1A1 Bangalor Torpedo. הוא זכה לפרסום וחשיפה מיוחדים עם הפלישה לנורמנדי ב-1944. במספר רב של סרטים ניתן לראות שימוש בהתקן, וביניהם: "להציל את טוראי ריאן", "היום הארוך ביותר", "ההתקפה על חופי ג'ונו", "האדומה הגדולה ה-1", "מדליה של כבוד", "התקפת בנות הברית", "החזית" ועוד. בסרט "האדומה הגדולה ה-1" מתאר המפיק והבמאי סמואל פולר, שבעצמו היה מוותיקי הפלישה לנורמנדי, את השימוש בבנגלור במילים: "הבנגלור היה באורך של 50 רגל ומלא ב-85 פאונד של חנ"מ. היה צורך להרכיבו ביד כדי ליצור את כל האורך הזה".

מלחמת העצמאות

הבנגלור שימש את כוחות ההגנה במלחמת העצמאות בצורה נרחבת. 
כך למשל כאשר יצאו מחלקה וחצי מגדוד מוריה ב-18.5 לכיבוש מנזר נוטר דאם ששימש כבסיס לאויב, נפרץ שער המנזר בעזרת טורפדו בנגלור.
גם הצבאות הסדירים שתקפו את המדינה הצעירה מכל עבר, השתמשו בבנגלור. כך השתמשו הכוחות המצריים בהתקפתם על קיבוץ יד מרדכי וכן על יישובים אחרים כמו נגבה, ניצנים ועוד.

לאחר מלחמת העצמאות

הבנגלור עדיין נמצא בשירות מבצעי בצבאות שונים, אם כי במידת האפשר ניתנת עדיפות לשימוש באמצעים חדישים יותר, כמו צפע שריון ואחרים.
יחסי ישראל–סנט וינסנט והגרנדינים

היסטוריה

ישראל וסנט וינסנט והגרנדינים כוננו יחסים דיפלומטיים בינואר 1981, כשנתיים לאחר שהאיים קיבלו עצמאות מבריטניה.
דלתא (רכב)

הדלתא בישראל

הדלתא יובאה לישראל באופן לא סדיר, ולמעשה יובאה ארבע פעמים על ידי יבואנים שונים.
ב-1978 שווק הרכב לראשונה בישראל. מכירת הרכב הסתיימה כעבור שנה אחת בלבד, זאת עקב בעיות איכות, שהגיעו אף לפרסום בתוכנית הטלוויזיה "כלבוטק". ב-1982 חודש השיווק של הרכב על ידי יבואן טריומף תחת השם "גאלידי". בשנת 1988, לאחר מסע פרסום מוצלח בישראל תחת הסיסמה "גם אתה יכול 88'", חודשה מכירת הרכב שנמכר עד שנת 1989. חברת "קייזר אילין" באמצעות חברת הבת שלה, "קפריש" לא הצליחו למכור את המכונית הזו, עקב ליקויים. לאחר שנה פשטה חברת "קפריש" את הרגל ולקוחות ששילמו מקדמות לא קיבלו את המכונית וגם לא את כספי המקדמות. הניסיון האחרון היה על ידי היבואן "מוטקארס", הפעם תחת השם המקורי דאצ'יה, וגרסאות הסטיישן והטנדר תחת השם שיפטר.
עדית צבי

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  וכן חסר תוכן מהותי: נולדה ב-1945, התחילה לעבוד ב-"קול המוסיקה" ב-1975 - מה קרה בין לבין?!.

קריירה

במשך שנים עסקה בקידום ופיתוח המוזיקה בישראל בכלל והמוזיקה הקאמרית בפרט.
עדית צבי הייתה עיתונאית ועורכת תוכניות ומפיקה בכירה ב-"קול המוסיקה" במשך 35 שנים, בשנים 1975–2010. היא שמשה כיועצת מוזיקלית למנהל פסטיבל ישראל בשנים 1991–1992, במהלכם ארגנה וניהלה את "פיקניק מוצרט" - חגיגות יום הולדתו ה-200 של מוצרט בעין כרם. 
ב-1985 הקימה את פסטיבל "קול המוסיקה הקאמרית בגליל העליון", וכיהנה כמנהלת אמנותית ומפיקה של הפסטיבל במשך עשר שנים רצופות.
בשנים 1995–2000 שימשה גם בתפקיד מנכ"ל התזמורת הקאמרית הישראלית. 
בשנת 2003 מונתה לתפקיד מנהלת התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין.
הקימה שלישיית פסנתר עם חברי התזמורת הפילהרמונית ובהרכב זה הופיעה במשך למעלה מעשרים שנה. כמו כן הדריכה אנסמבלים קאמריים ופסנתרנים.
כפסנתרנית הופיעה ברסיטלים, ניגנה עם תזמורות בארץ, באירופה ובארצות הברית, הקליטה לתחנות שידור בארץ, ל-BBC לונדון ולתחנות הרדיו של שטוטגרט, סארבריקן וברלין, הופיעה בסיורי קונצרטים בישראל, קנדה, אלסקה, ארצות הברית ואירופה כסולנית, בקונצרטים קאמריים וכמלווה של זמרים. 
במשך מספר עונות יזמה וניהלה הפקות מיוחדות, בהן שידור רדיופוני חגיגי של תחרות רובינשטיין וחגיגת שבוע הוברמן, בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. 
זכתה בפרסים, בהם פרס מיוחד למצוינות שהוענק לה על ידי קרן התרבות אמריקה-ישראל על הקמת "קול המוסיקה הקאמרית בגליל העליון" בכפר בלום ועל הצלחת האירוע, ובפרס מנהל הרדיו על הפקת השידורים של שבוע הוברמן ותחרות רובינשטיין.
דקוטה מאייר

ביוגרפיה

מאייר נולד וגדל בעיירה קולומביה, קנטאקי. לאחר סיום לימודיו בתיכון התגייס בשנת 2006 ל חיל הנחתים של ארצות הברית. הוא עבר הכשרה כלוחם חי"ר ובהמשך הכשרה כצלף. בשנת 2007 הוצב בגדוד ה-3 שברגימנט הנחתים ה-3 ולחם בעיראק. בהמשך הוצב באפגניסטן. ב-8 בספטמבר 2009 היה מאייר חלק מכוח יועצים אמריקנים שסופח לכוחות ביטחון אפגנים אשר פעל בעמק גנג'גאל הסמוך לגבול פקיסטן. הכוח המשולב נפל למארב ונאלץ ללחום בתנאי נחיתות קשים כנגד כמאה פעילי טאליבן, כאשר חלק ניכר מאנשי הכוח נפצעו. לאחר הקרב הוחלט בשנת 2011 להעניק למאייר, בשל הגבורה שהפגין בשדה הקרב, את מדליית הכבוד. מאייר פרש מן השירות בשנת 2010. לאחר שחרורו ניסה להתאבד ואובחן כסובל מתסמונת פוסט טראומה. מאייר נשוי לבריסטול פיילין, בתה של שרה פיילין.
מאייר ובריסטול פיילין התגרשו לאחר שהיו נשואים במשך שנתיים.
שנג'ואו 7

צוות החללית

בסין נהוג לאמן מספר צוותים לאותה משימת חלל, בעבר היה מקובל לאמן טייקונאוט ראשי ושניים לגיבוי (כך במקרה של שנג'ואו 5), או צוות ראשי ושני צוותי גיבוי (במשימת שנג'ואו 6).
למשימת שנג'ואו 7 אומנו שני צוותים, ובהם שלושת הטייקונאוטים הסינים שכבר טסו לחלל בשתי המשימות המאוישות של סין (יאנג ליוויי, הטייקונאוט הסיני הראשון, ושני אנשי צוות שנג'ואו 6, פיי ג'ו'נלונג וניה האישנג).
ב - 15 בספטמבר דיווחו כלי תקשורת רשמיים בסין כי צוות החללית יהיה ג'אי ג'יגאנג (Zhai Zhigang), הטייקונאוט שביצע ריחוף בחלל מחוץ לחללית ונופף בדגל סין, ליו בומינג (Liu Boming) וג'ינג האיפנג (Jing Haipeng). כל הטייקונאוטים במשימה זו הם טייסי קרב בעברם, ובאו משורותיו של חיל האוויר הסיני. יחידת הטייקונאוטים מוגדרת רשמית כ"גדוד" של צבא השחרור העממי (צבאה של סין) והיא מונה כיום 16 איש.

שינויים במבנה החללית

היחידה המסלולית של החללית שנג'ואו שונתה, ובמשימה זו לא הותקנו עליה תאים פוטו-וולטאיים לייצור חשמל. הסיבה לשינוי נעוצה בצורך לאפשר לטייקונאוטים מרווח תמרון מחוץ לחללית, בעת פעילותם בחלל. ידיות אחיזה חוברו לחלקים החיצוניים של החללית, על מנת לסייע לטייקונאוטים בעת פעילותם מחוץ לחללית. ידיות דומות מותקנות מחוץ לתחנת החלל הבינלאומית.

קיצור המשימה

מקורות שונים דיווחו על משימה של כחמישה ימים, אך עם התקרבות מועד השיגור הופיעו דיווחים בכלי התקשורת הסינים כי המשימה תארך שלושה ימים בלבד, כפי שאכן בוצע. משמעותה של משימה קצרה היא התמקדות בנושא הריחוף בחלל של הטייקונאוטים, ולא עריכת ניסויים מדעיים כפי שבוצעו על ידי צוות החללית שנג'ואו 6.

ריחוף מחוץ לחללית

הטייקונאוט ג'אי ג'יגאנג יצא אל מחוץ לחללית למשך 21 דקות, החל מ-16:40 שעון סין. במהלך ריחופו מחוץ לחללית ביצע ג'יגאנג מטלות שתוכננו מראש, ובהן החזרת דגימות של חומרים שנחשפו לתנאי החלל אל תוך החללית והחזרתם לכדור הארץ. כמו כן בחן ג'אי את יכולתו לתמרן מחוץ לחללית ונופף בדגל סין. ליו בומינג הוציא את פלג גופו העליון מחוץ לחללית, ומבחינה טכנית גם הוא ביצע הליכת חלל. במהלך הריחוף בחלל נבחנה חליפת חלל סינית - שיפור של חליפת חלל רוסית מסוג אורלאן. בשל מגבלות משקל ומקום, לא הוחזרו חליפות החלל בשלמותן לכדור הארץ, אלא הכפפות בלבד, לשם בחינה ומחקר.

שיגור לוויין קטן מהחללית

לאחר חזרת הצוות אל תוך החללית, שוגר מיקרו לוויין שהיה צמוד לחלק הקדמי של היחידה המסלולית. הלוויין צילם תמונות של החללית שנג'ואו, ונותר בחלל לאחר חזרת הצוות לכדור הארץ. חלק ממטרותיו של הלוויין הן ביצוע פעולות קירבה - תמרונים בטווח קצר - מהיחידה המסלולית של החללית שנג'ואו 7, שהושארה בחלל. משך התפקוד המשוער של לוויין זה - מספר חודשים. הלוויין חלף בקרבה לתחנת החלל הבינלאומית, ומעבר קרוב זה העלה תהיות באשר למטרתו של הלוויין.

נחיתה

תא החזרה לכדור הארץ של החללית נחת ב-28 בספטמבר בשעה 17:38 שעון סין באזור מונגוליה הפנימית. הנחיתה הוגדרה חלקה, אך התא נחת על צידו, דבר שכנראה הקשה על הוצאת האסטרונאוטים. בסופו של דבר לאחר למעלה מחצי שעה הצליחו אנשי צוות החילוץ שהגיעו למקום מיד עם הנחיתה להוציא את שלושת אנשי הצוות, ודקות לאחר מכן, כשהם ישובים על כיסאות שהביאו להם אנשי החילוץ הם קיימו מסיבת עיתונאים מאולתרת.

פתיחות ושקיפות

כל המבצע, בפתיחות שאינה מאפיינת על פי רוב את סין, הועבר בשידור חי בתחנת הטלוויזיה הממלכתית, לרבות בערוץ האנגלי שלה הנקלט גם בקרב מנויי הטלוויזיה הרב ערוצית בישראל.
Give Me Everything

וידאו קליפ

הקליפ הרשמי של השיר בוים על ידי דייוויד רולסיו. הוא פורסם בערוץ הרשמי של פיטבול ובVevo ב-6 במאי 2011. הסרטון צולם באזור מלון אלכסנדריה בלוס אנג'לס. הוא כולל הופעה של מיס האיטי 2010 סארוג' ברטין, חברת הלהקה Girlicious לשעבר נטלי מג'יה, זמרת הצ'יטה גירלס אדריאן ביילון והדוגמנית הרוסייה אווה סקייה. 
"Give Me Everything" הוא הקליפ השלישי הנצפה ביותר ביוטיוב מתוך שיריו של פיטבול, אחרי "Timber" ו"Rain Over Me". נכון ליולי 2017, הקליפ נצפה מעל ל-640 מיליון פעמים ביוטיוב.
Pass the Dutchie

רקע

Pass The Dutchie היה הסינגל הראשון של הלהקה שיצא בחברת תקליטים גדולה. השיר הופיע כגרסת כיסוי שהתבססה על שני שירים:"Gimme the Music" של U Brown" והשיר "Pass the Kouchie" של ההרכב הג'מייקני "Mighty Diamonds" העוסק בשימוש בקנאביס ("kouchie" בסלנג ג'מייקני הוא כינוי לצינור לעישון קנאביס). בגרסה החדשה שונה שם השיר ל-Pass The Dutchie. בפטואה Dutch הוא סיר לבישול.
כל האזכורים לסמים הוסרו בגרסת הכיסוי. לדוגמה, השורה מהשיר "Pass the Kouchie" ("איך זה מרגיש כשאין לך עשב (קנאביס בסלנג)") שונתה ל"איך זה מרגיש כשאין לך מזון".

הצלחה

בעת שהסינגל יצא, נמכרו ממנו 100,000 עותקים ביום אחד. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 וזכה להצלחה במדינות רבות אחרות כגון אוסטרליה, קנדה וגרמניה. מעל ל-5 מיליון עותקים מן הסינגל נמכרו ברחבי העולם.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי דון לטס וצולם בחלקו בגדה הדרומית של נהר התמזה בלונדון, על יד גשר למבת'. בקליפ נראים חברי הלהקה שרים ומנגנים. בנוסף נראים חברי הלהקה מצולמים בתוך בית משפט. בקליפ השתתף השחקן ג'וליאן פירת'.

אזכורים בתרבות

במחרוזת פארודית לכבוד ראש השנה בעונה השלישית של הקומדי סטור שולב השיר עם מילים שונות שמתייחסות לסעודה המשפחתית בערב ראש השנה.
השיר שולב בפסקול הסרט זמר החתונות בשנת 1988
בפרק של הסדרה משפחת סימפסון משנת 1999 שבו המשפחה טסה ליפן, אומר הומר סימפסון שבמקום לטוס ליפן הוא היה מעדיף לנסוע לג'מייקה, שם היה "pass the dutchie on the left hand side", ובכך ציטט שורה מן הפזמון של השיר.
בשנת 2002 שימש השיר בפסקול הסרט סקובי דו.
בשנת 2010 שולב השיר בפסקול הסרט Boy.
הר וולי (קנדה)

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1898 על ידי ג'יי נורמן קולי, והוא נקרא על שם שחקן הפוטבול הרמן וולי, אשר טיפס יחד עם קולי במשלחות החקר שלו שנערכו בשנים 1898 ו-1902 בהרי הרוקי הקנדיים.

הטיפוס על ההר

העלייה הראשונה לפסת ההר הייתה בשנת 1925 על ידי הצוות היפני אשר כלל את ס. האשימוטו (S. Hashimoto), ה. האטאנו  (H. Hatano), ט. האיאקאווה (T. Hayakawa), י. מאקי (Y. Maki), י. מיטה (Y. Mita) ונ. אוקאבה (N. Okabe), ומורי הדרך האנס פורר (Hans Fuhrer), ה. קולר (H. Kohler) וג'. ובר (J. Weber).

לקריאה נוספת

Bill Corbett, The 11,000ers of the Canadian Rockies, PP54-55
Blue Neighbourhood Tour

רקע

ב-23 בנובמבר 2015, שבועיים לפני שהוציא את אלבום בכורתו, Blue Neighbourhood, היה טרוי סיון באמצע סיבוב ההופעות הראשון שלו "Troye Sivan Live", אליו התווספו תאריכים נוספים של כמה מופעים.
בכמה מתוך ההופעות שנכללו בסיבוב הופעות זה, ביצע סיון את "Love Is a Losing Game", של איימי ויינהאוס.
סידוניוס אפולינאריס

חייו

נולד בעיר לוגדונום (כיום ליון שבצרפת) למשפחת אצולה גאלו-רומית. אביו, כמו סבו לפניו, היה מושל גאליה מטעם רומא. קיבל את חינוכו מטובי המורים, הצטיין בספרות ובשירה והתפרסם כנואם וכמשורר. ב-452 נשא לאישה את פאפיאנילה, בתו של הקונסול אוויטוס שהפך לקיסר רומא ב-455. באמצעות נישואים אלה קיבל חווילה מפוארת בחבל אוברן ליד העיר קלרמון (כיום קלרמון-פראן בצרפת). כאשר אוויטוס נסע לרומא לטקס הכתרתו לקיסר, סידוניוס התלווה אליו ונשא את נאום ההכתרה בפני הסנאט. אך ריקימר הגותי היה למעשה שליט רומא. ב-457 הוא הביס את אוויטוס ומינה את מאיוריאנוס לקיסר. סידוניוס נפל בידיו של הקיסר החדש, שהתייחס אליו בכבוד כיאה למשורר ולנואם. הוא נשא שיר הלל למאיוריאנוס, שכתמורה הציב את פסלו של סידוניוס בפורום ברומא.
ב-467 כתב שיר תהילה לכבוד הקיסר אנתמיוס, שבתמורה מינה אותו למושל רומא לשנת 468. ב-472 נתמנה לבישוף קלרמון. הויזיגותים הטילו מצור על העיר, וסידוניוס ביקש את עזרת רומא. הקיסר יוליוס נפוס ידע  כי אאוריק מלך הוויזיגותים מתכונן לחצות את הנהר רון, אך משום שלא היו בידיו האמצעים לעצור בעדו, הסתפק במשא ומתן. רומא הפקירה את גאליה כדי להציל את עצמה. ב-474 הוויזיגותים כבשו את קלרמון וסידוניוס, שארגן את ההגנה על העיר, הושם במעצר. הוא שוחרר והמשיך בתפקידו כבישוף אחרי, שעל מנת להשיב לעצמו את אחוזתו, כתב שיר הלל לכבודו של אוריק מלך הוויזיגותים. ב-476 אודואקר, שהתחלק בשלטון עם אאוריק, הדיח את רומולוס אוגוסטולוס, הקיסר האחרון של האימפריה הרומית המערבית. בסוף ימיו סידוניוס שם את מבטחו בכנסייה הקתולית, וביקש "להשתחרר מן החיים באמצעות מוות קדוש."
שיריו ומכתביו של סידוניוס אפולינאריס מתעדים את ההיסטוריה של גאליה במאה החמישית לספירה. הם מהווים עדות חיה על מצבה ומעמדה של האריסטוקרטיה הגאלו-רומית תחת שלטון הוויזיגותים.
ארתור הראשון, דוכס בריטני

חייו

הוריו של ארתור היו ג'פרי, דוכס בריטני, בנו הרביעי של הנרי השני, מלך אנגליה, ואשתו קונסטנס, דוכסית בריטני. ג'פרי היה צעיר מאחיו ריצ'רד, ומבוגר מאחיו ג'ון. הוא נהרג בתאונת רכיבה ב-19 באוגוסט 1186, כשבעה חודשים לפני לידתו של ארתור. כשארתור נולד, הוא היה השני בסדר הירושה לכתר האנגלי, אחרי דודו ריצ'רד. המלך הנרי השני מת ביולי 1189, כשארתור היה בן שנתיים, וריצ'רד הפך למלך במקומו. 
בשנת 1190 ארתור היה יורש העצר הראוי לכס המלכות על ידי ריצ'רד, שחשב כי ארתור יצליח יותר מאשר אחיו הקטן יותר, גון. כאשר ריצ'רד היה במסע הצלב השלישי, אמו של ארתור עשתה פעולות כדי להפוך את דוכסות בריטני לעצמאית יותר. ב -11 בנובמבר 1190, ארתור התארס לבת של טנקרד של סיציליה על ידי ריצ'רד, כחלק מהאמנה שלהם. עם זאת, הקיסר הנרי השישי כבש את ממלכת סיציליה ב 1194, ולא יצא כלום מאירוסים אלו. במקור, מטרת הנישואין הייתה להקים ברית בין המלך ריצ'רד פיליפ השני, מלך צרפת, ולחתן את אחותו הבכורה של ארתור לבנו של פיליפ לואיס. 
בשנת 1196, כאשר היה בן 9, נהיה דוכס בריטני בעזרת אמו. באותה השנה, ריצ'רד העמיד אותו שוב כיורש העצר וזימן אותו ואת אמו לנורמנדי, אבל אביו החורג של ארתור, רנדולף הבלונדוילי (Ranulf de Blondeville), הרוזן השישי של צ'סטר, חטף את קונסטנס. ריצ'רד מגיע לבריטני כדי להציל את ארתור, שהגיע בחשאי לצרפת להתחנך עם לואי. 
בהיעדרו של ריצר'ד במסע הצלב, ג'ון היה אחד מהאנשים שקיבלו לשמור על חלקים מבריטניה. במהלך שמירתו הוא ניסה להדיח את ארתור, שהיה יורש העצר הממונה. כאשר ריצ'רד חזר לאנגליה ב-1194 הוא סלח לג'ון. ריצ'רד מת ב -6 באפריל 1199, בהיותו על ערש דווי הכריז על אחיו ג'ון כיורשו, מחשש שארתור היה צעיר מכדי להיות שליט, הוא היה בן 12 בלבד ובהשפעת מלך צרפת. עם מותו של ריצ'רד, אנשים מועטים ראו בארתור מבריטני כיורש חוקי. הוא וג'ון נאבקו על המלוכה, אך ג'ון לכד אותו ואת אחותו, אלינור מבריטני. אין תיעוד של ארתור לאחר מאסרו ברואן טירה בשנת 1203 וסיבת מותו אינה ידועה. מקובל לחשוב שהוא נהרג על ידי ג'ון בשנת 1203. אלינור נותרה שבויה למשך כל חייה.
היגרוסקופיות

היגרוסקופיות (מיוונית: היגרו - לח, סקופיה - צופה) היא היכולת של חומר למשוך מולקולות מים מסביבתו באמצעות ספיחה.

כללי

חומרים היגרוסקופיים כוללים ביודיזל, דבש, גליצרין, אתנול ומתנול, חומצה גופרתית מרוכזת, מתאמפטמין ונתרן הידרוקסידי מרוכז. סידן כלורי הוא כל-כך היגרוסקופי שהוא בסופו של דבר נמס בתוך המים שהוא סופח: לתכונה זו קוראים deliquescence (ספיחת לחות תוך התמוססות, ראו בסוף); וחומצה גופריתית מרוכזת היא כה היגרוסקופית עד שהיא מסוגלת לפרק מולקולות מים מתוך סוכר ולהותיר פחמן בלבד. נתרן הידרוקסידי וסידן כלורי סופחים מים בתהליך אקסותרמי, לכן משתמשים בסידן כלורי לייבוש מבחנות במעבדה.
בגלל האפיניות שלהם ללחות אטמוספירית, חומרים היגרוסקופיים דורשים מכלים אטומים לאחסונם. כאשר מוסיפים אותם למאכלים או חומרים אחרים לצורך שמירת רמת לחות, חומרים אלה נקראים הומקטאנטים (שומרי לחות).
חומרים ותרכובות יכולים להיות בעלי תכונות היגרוסקופיות שונות, דבר שעלול לגרום לנזקים, כגון הצטברות לחץ בחומרים מרוכבים. ניתן לתאר את המידה בה חומר או תרכובת מסוימים מושפעים מלחות סביבתית כמקדם ההתרחבות ההיגרוסקופית (CHE) או ההתכווצות ההיגרוסקופית (CHC), כאשר ההבדל בין השניים הוא שוני בקונוונציית הסימן ובשאלה האם שינוי בלחות גורם להתרחבות או התכווצות.
דוגמה נפוצה של הבדל בהיגרוסקופיות ניתן לראות בספר בכריכה רכה. לעיתים קרובות, כאשר הוא שוהה בסביבה לחה יחסית, כריכת הספר תתעקם ותתרחק מהספר. הדבר נובע מכך שהצד הפנימי, הלא-מצופה, של הספר סופח יותר לחות מאשר הצד המצופה ושטח הפנים שלו גדל, מה שגורם למתח שמעקם את הכריכה לכיוון הצד המצופה. הדבר דומה בפעולתו לרצועה דו-מתכתית.

ביולוגיה

זרעים של מספר עשבים הם בעלי חלקים היגרוסקופיים אשר מתכופפים כתוצאה משינויי לחות, מה שגורם לפיזורם על פני הקרקע. דוגמה לכך הוא צמח ה-Hesperostipa comata, בו לכל זרע זיפים שמסתובבים מספר סיבובים כאשר הזרע משתחרר. לחות מוגברת גורמת לזיפים לחזור למצבם המקורי, וכאשר הוא מתייבש, הם מסתובבים שוב, וכך הזרע 'מתברג' לאדמה.

נשק

אבק שריפה שחור הוא היגרוסקופי וספיחת מים פוגעת מאוד בתכונות הבעירה שלו, דבר שהקשה על העברתו ממקום למקום ואחסונו לאורך זמן במהלך מאות השנים בהן הוא היה בשימוש. אבק שריפה מודרני עשוי ברובו מניטרוצלולוזה אשר אינה היגרוסקופית ולכן פשוטה בהרבה לאחסון והעברה.

בנייה

חומרים רבים הנפוצים בבנייה הם בעלי תכונות היגרוסקופיות. חומרים אלה מושפעים מאוד מהלחות בבניין וסביבתו וככל שהלחות באוויר גבוהה יותר, כך יותר ממנה נספג בחומר. עץ, לדוגמה, הוא מאוד היגרוסקופי וסוגי עץ רבים מתחילים לעבור תהליך של ריקבון אם הלחות היחסית גבוהה מ-80% לאורך זמן.
ניצול שימושי של התכונה הוא ביקוע אבן על ידי החדרת כפיס עץ לחריץ קיים באבן והרטבתו: נפח כפיס העץ גדל והוא מרחיב את דפנות החריץ.

ספיגת לחות תוך התמוססות

ישנם חומרים ותרכובות, לרוב מלחים, בעלי אפיניות גבוהה ללחות, כך שהם סופגים כמויות גדולות של מים מהאוויר כאשר הם נחשפים לסביבה, תוך יצירת תמיסה נוזלית. בין מלחים אלה נמצאים סידן כלורי, מגנזיום כלורי, אבץ כלורי, קרנליט (Carnallite – KCl*MgCl2*6H2O) והבסיס החזק נתרן הידרוקסידי. לעיתים קרובות חומרים אלה משמשים כחומרים מייבשים, כלומר סופחי לחות.
כמו צמח בר

כמו צמח בר הוא שיר אהבה ובלדה של המשוררת רחל שפירא. הולחן על ידי נחום היימן. נושאי השיר הם עלילות האהבה, הכוללות עליות, מורדות, פרדה וגעגועים, המשוחחים עם עלילת הספר "דודי ורעי" של הסופרת נעמי פרנקל.
"כמו צמח בר" נעשה אהוד מאוד, וזכה לביצועים רבים, הידוע שבהם של חוה אלברשטיין, וכן של סי היימן (בִּתו של המלחין). בשל מילות הפרדה וההכרזה על סופיותם של היחסים והחיים בצוותא, יחד עם תיאורי החוויות והרגשות המעמיקים והמעודנים, הוא התפרש בציבוריות הישראלית גם כשיר בטרם סוף החיים, יש כאלו הרואים בשיר גם את קולה ורגשותיה המתדלדלים של צלע שלישית הפורשת הצידה מתוך הכרה וידיעה שכלתנית שלא תמומש אהבתה לאהובה.
באותו הקשר של שכול ואבלות כללי' מקובל לנגן אותו בימי זיכרון, אזכרות ומועדים וימים טובים.
השיר הוקלט מחדש על ידי הזמרת דיקלה בשנת 2014 לאלבום שרות חוה אלברשטיין.

יצירת השיר ותכניו

השיר נכתב, על פי תיאורה של המשוררת: "בשעתו כשיר הנושא של סרט הטלוויזיה "דודי ורעי", ... הוא נכתב כפרשנות שלי לדמות המרכזית בסרט. מה שלא כל כך הייתי מודעת אליו כשכתבתי אותו, זה שדרך הפרשנות לדמות כתבתי משהו די מדויק על עצמי. כמו שקורה הרבה פעמים השיר התנתק לחלוטין מהסרט, אבל בעקבות הסרט והשיר נעמי פרנקל כתבה ספר ששמו "צמח בר".
השיר המחורז כולל שלושה בתים.
הבית הראשון פותח בהכרזה על פרדה קרובה במילים:
"מָחָר, אֲנִי אֶהְיֶה כֹּה רְחוֹקָה
 אַל תְּחַפְּשׂוּ אוֹתִי"
הדוברת מתארת במילים רומזות וחדות את השתלשלותה של פרשיית אהבה בעבר קרוב, אשר כללה סערות ומשברים ביחסיה עם מאהבה-אהובה, הנמצא, כך מרומז במילה "מִדבּר", בסביבה מרוחקת, אולי באזור גבוה. והיא מדמה את עצמה ל"צמח בר", שצמיחתו באביב וקמילתו בקיץ.
הבית השני מתאר בפרוטרוט פואטי את תקופת הסערה והמשברים עם האהוב, שהביאה לפרדה הצפויה. האני השרה מתארת בגלוי וברמז מעורבים רגשות עזים, "תשוקה" והתמודדות עימה, כך במילים:
"
רָצִיתִי לְנַחֵם - 

אֲבָל מָרְדָה בִּי תְּשׁוּקָתִי."
הבית השלישי מפרט את הרגשות והחוויות שהיו מנת חלקה של האני השרה ביחסי האהבה הסוערים. ומסיים בחזרה מסכמת על הכרזת הפרדה, בנוסח הראשון, כך במילים המתארות:
"
... גַּעֲגוּעִים

הָיוּ יָמִים טְרוּפִים.

הָיָה כְּאֵב חָבוּי 

וּרְגָעִים מְכֻשָּׁפִים."
והיא מסכמת:
"אֲנִי אֶהְיֶה לְצֵל חוֹלֵף בִּשְׂדוֹתֵיכֶם

לְסוֹד נִסְתָּר.

הֱיוּ שָׁלוֹם, אֲנִי חָיִיתִי בֵּינֵיכֶם

כְּמוֹ צֶמַח בַּר.
"
פורד פרפקט (מכונית)

בתרבות

אחד הגיבורים הראשיים בספרו של דאגלס אדמס, מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, נקרא פורד פְרִפֶקְט.