סברי מרנן (סדרת טלוויזיה)

עלילה

העלילה מתארת את סיפורה של משפחה ישראלית בה מתקיימים נישואים בין-עדתיים, ובאופן קומי את הסטיגמות העדתיות. משפחת חסון היא משפחה מזרחית ממוצא צפון אפריקאי, ומשפחת רוזן היא משפחה אשכנזית, ממוצא מזרח אירופי משווידניצה.
הסדרה עוקבת אחרי שי ושני, צאצאי שתי המשפחות תוך הצגת סיטואציות קומיות שמתרחשות בעת ביקוריהם אצל הוריהם בימי שישי בערב לצורך הקידוש המסורתי והארוחה המשפחתית המסורתית. מכאן נובע גם שם הסדרה "סברי מרנן" שמקורו בפנייה שפונה המארח אל האורחים לפני הקידוש. 
הביקורים מתקיימים לסירוגין אצל רחל, סילבן ומירב חסון, לשם מגיעים גם אורנה ומשה כץ ושתי בנותיהם, ואלין ומני וילדיהם; ואצל פנחס וריקי רוזן, לשם מגיעים איתמר ובת זוגו, ואדם ובת זוגו.
כיוון שהסדרה עוסקת בשוני שבין שתי המשפחות הופקו לפתיח הסדרה שלוש גרסאות, כאשר בתחילת כל פרק מופיעה אחת הגרסאות הרומזת באיזו משפחה יעסוק הפרק ובגרסת הפתיח השלישית רואים את שי, שני, ובנותיהם מתפצלים לשתיים והולכים לשתי המשפחות. וזה אומר שבפרק יראו את שתי המשפחות. בעונה הרביעית, עקב הוספתם של הדמויות לירי, אהרון, ספיר, והבת הקטנה של שי ושני, צולם פתיח חדש.

תבנית הפרקים

לפרקים בסדרה יש תבנית קבועה. בראשית כל פרק מוצג מבוא בן כדקה וחצי, שבו שי ושני היושבים בקדמת המכונית המשפחתית. לעיתים שי הוא הנהג, ולעיתים הנהגת היא שני. המצלמה מתמקדת בשיחתם של שי ושני, ובתחושותיהם ביחס למפגש המשפחתי אליו הם נוסעים. הבנות יושבות בספסל האחורי, ומצותתות לשיחה, והערותיהן הבלתי צפויות, משליכות אור קומי נוסף על הסיטואציה, שלעיתים השחקנים רומזים שהיא מבדחת אף אותם.
לאחר המבוא, בא הפתיח שבו יש מעין אירוע צילום משפחתי של כל בני שתי המשפחות המתגודדים לבושי מחלצות. שי ושני ניצבים במרכז במת הצילום. בני משפחת חסון, ובכלל אלו גם שני, הדורים בלבן, עומדים משמאלם של בני הזוג (ועל כן בצידה הימני של התמונה כשהיא מוצגת לצופה מנקודת ראותו של הצלם המשפחתי הבלתי נראה). מן הצד השני, ניצבים בני משפחת רוזן הדורים אף הם אך בשחור. אחת מהבנות של שי ושני לבושה בלבן ועומדת לפני שני, והבת האחרת הלבושה בשחור, עומדת לפני שי. בעונה הרביעית מופיעה בפתיח בתם השלישית של השניים שלבושה בבגד שחציו שחור וחציו לבן.
לאחר הבזקי הצילום, פונים בני משפחת חסון לצידה הימני של התמונה, ובני משפחת רוזן שמאלה. אם הפרק עתיד להתרחש בבית משפחת חסון או להיות קרוב יותר למשפחת חסון מאשר למשפחת רוזן שי, שני, ושלוש הבנות מצטרפים לבני משפחת חסון. ובכל זאת, שי מתמהמה מעט ואף מביט רגע לאחור אל משפחת רוזן המתרחקת. תמונת ראי של הכוריאוגרפיה מוצגת כאשר הפרק עתיד להתרחש בבית משפחת רוזן, או להתמקד יותר במשפחת רוזן על פני משפחת חסון. בחלק מהפרקים מופיעים שתי המשפחות, ואז שי מוצג הולך לבית משפחת חסון בעוד שני מוצגת נעה לבית משפחת רוזן, כאשר שלוש בנותיהם מתפצלות לשני כיוונים.
רוב הפרקים מציגים מפגש משפחתי אשר במרכזו הקידוש על היין ואמירת סברי מרנן על ידי המקדש, וסעודה משפחתית חגיגית. אולם, הפרקים בדרך כלל מתמקדים באירועים לפני הקידוש: הגעתם של בני המשפחה המורחבת לבית המארח, ו"נשנוש" מטעמים במטבח טרם הארוחה. בבית משפחת רוזן עטים הגברים על השניצלים, ובבית משפחת חסון, על מטעמי ה"מז'לוף" - שם אשר נטבע על ידי יוצרי הסדרה והמציין מאכל בלתי ידוע שצבעו צהוב. בבית משפחת רוזן, הארוחה עצמה מורכבת מ"שלופס" (ככל הנראה הכוונה ל"קלופס" מאכל קציץ בשר במילוי ביצים קשות) ומ"שלייקלעך" - אף הם מונחים שבריאתם במוח היוצרים, ואשר נתפסים כמבחילים על ידי מרבית הסועדים.
בסוף כל פרק, שי ושני ובנותיהם יישובים במכונית, ומסכמים את רשמיהם מהמפגש, תוך שהבנות מצותתות, ומקניטות בהערותיהן. טעויות צילום (פיספוסים) מוצגות בתום צילום הדקה וחצי במכונית (הפספוסים אינם מוצגים בעת השידור בטלוויזיה וניתן לראותם רק בצפייה באינטרנט או בשידורים חוזרים).
בעונה הרביעית בפרק השמיני מוצג לצופים דרך האינטרנט לאחר הפספוסים קטע בונוס הקשור לעלילה ששודרה בפרק.

התייחסות הדמויות לשחקנים המגלמים אותן והאירוניה המוצגת בכך

פעמים רבות במהלך הסדרה מתייחסות הדמויות לשחקניהם ולאופי הסדרה, לדוגמה במשפטים הבאים מתייחסות הדמיות לסדרה: בפרק "הפורמט", מציע מני חסון לעשות סדרה "שבה מפורסמים משחקים משפחה, ובכל פרק קורה בתוך אותה משפחה משהו אחר". תיאור זה הוא תיאור כמעט אחד לאחד לסדרה עצמה. דוגמה נוספת היא ששי רוזן אמר בשלב מסוים "כל ביקור כזה אצל ההורים זה פרק". ואכן, בסדרה כל ביקור כזה הוא פרק. דוגמה נוספת היא שפנחס אומר לרז ש"על משפחת רוזן צריך לעשות סדרה של חמש עונות, ארבעים פרקים כל עונה". עוד דוגמה לזה, היא שאלין שואלת את בנות משפחת חסון "מה זה סברי מרנן?". כמו כן, מתייחסות הדמויות אל שחקניהם (לרוב בצורה צינית). כך לדוגמה, אומר סילבן חסון (שמשחק יהורם גאון) שהוא איננו שחקן טוב, וכמו כן מצוין שהוא שר בצורה נוראית למדי (פרט אירוני, לאור העובדה שגאון, המגלם אותו, התפרסם כשחקן וכזמר). דוגמה אחרת היא ששי רוזן אומר שהוא חושב שהוא יכול להיות מנחה טלוויזיה מעולה ונתקל בזלזול מאשתו, שני. במציאות שחקנו של שי רוזן (דביר בנדק) הוא מנחה תוכניות טלוויזיה רבות ונחשב לאחר ממנחי הטלוויזיה המפורסמים ביותר בישראל. באחד הפרקים פנחס נשאל אם הוא היה שר המשפטים (ששמו כשם השר פנחס רוזן). ריקי מכנה את אורנה ואת בעלה משה כץ כ"אורנה ומשה כץ" בהטעמה (פרודיה על אורנה ומשה דץ). המקצוע של סמדר, אשתו הראשונה של איתמר, הוא פסיכולוגית, שזה כנראה רמיזה לדמות שגילמה נינה קוטלר ב"משחק החיים" שגם המקצוע שלה הייתה פסיכולוגית. לנכדו של סילבן ממירב קוראים יהורם, שזה רמיזה לשמו של יהורם גאון עצמו. בפרק בעונה החמישית שי השווה מפגש שלו עם דן כנר למפגש של שני עם ילדת הטלטקסט שזאת רמיזה לאחד הדברים הראשונים שרותם פרסמה בילדותה. סילבן מספר לשי ומשה ש"קזבלן" היה הסרט שהוא ורחל ראו אותו מספר פעמים ואף ציין שרחל נדלקה על השחקן הראשי, שזאת רמיזה לאחד הסרטים המפורסמים שיהורם עשה בקריירה שלו, שכן כיכב בשתי גרסאות של המחזמר עצמו, בתפקיד הראשי. כמו כן, בפרק השני בעונה השלישית, סילבן אומר שבבית משפחת חסון נותנים לו "כבוד!" וברקע נשמעת המנגינה של השיר "כבוד" מהמחזמר קזבלן, אותו מבצע גאון. רחלי בעונה החמישית מגישה תוכנית אירוח ברשת, שזאת רמיזה על הקריירה של יונה אליאן כמנחת טלוויזיה. פנחס אומר באחד בפרקים "ניקוי הראש הוא הכרחי" רמיזה לתוכנית המערכונים שבה טוביה השתתף.
בסדרה מופיעים גם ששי קשת, בעלה של השחקנית יונה אליאן המשחקת את סבתא רחל, אך בסדרה הוא משחק כשכן הנתפס לעיני סילבן כבוגד בו עם רחל וכהרבה הגברים המנסים להתחיל איתה. לירז צ'רכי, אשתו של השחקן תום אבני גם נראית כחברתו לשעבר של אדם. גם אשתו של דביר בנדק, עירית נתן בנדק מופיעה. יוסי סגל, המשחק את שטייניץ השכן של משפחת חסון, הוא אביו במציאות של יובל סגל, המשחק את בנו של שטייניץ יואל בסדרה.

שחקנים אורחים

לאורך שנותיה, הופיעו בסדרה שחקנים אורחים רבים. בין האורחים ניתן למנות את: עירית נתן בנדק, חיים אוסדון, אסף אשתר, יורם יוספסברג, אריה צ'רנר, טל טלמון, ערן בן זאב, תומר שרון, אייל נחמיאס, ציפי שביט, לירון לבו, מני פאר, נירה רבינוביץ, דני לשמן, הילי ילון, ניצה שאול, ענבר דנון, שמיל בן ארי, שולה חן, גיליה שטרן, ליז רביאן, גיא לואל, אלברט אילוז, אורי הוכמן. שחקנים נוספים קיבלו הופעות קמע כמו ישראל אהרוני, ריקי גל, מיכל אמדורסקי, עודד מנשה או משה פרץ.

שידור הסדרה

עד העונה השלישית הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת "שידורי קשת". פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-4 באוגוסט 2011 וזכה ל-27.9% מדרוג. בפרק סיום העונה נרשמו 29.1% רייטינג. ממוצע העונה הראשונה של הסדרה הוא 23.2%. העונה כללה 42 פרקים.
שידור העונה השנייה החל ב-26 במרץ 2013. פרק הבכורה זכה ל-23.9% רייטינג. העונה הופסקה לקראת הפרק האחרון בתחילת "מבצע צוק איתן" ב-11 ביולי 2014, והפרק האחרון שודר ב-19 בספטמבר 2014. העונה כללה 40 פרקים וממוצע של 22.3% אחוזי רייטינג.
העונה השלישית עלתה לשידור ב-11 במרץ 2016. פרק פתיחת העונה זכה ל-20.5% רייטינג. העונה הסתיימה ב־5 באוגוסט 2016, פרק הסיום זכה ל-14.6% רייטינג. העונה כללה 40 פרקים. לעונה זו הצטרפה ירדן ברכה בתפקיד קבוע בתור ספיר, בת הזוג של אדם (תום אבני). כמו כן, לאחר עונה זו עזבה את הסדרה ליאת הר-לב שגילמה את מיכל, אשתו לשעבר של איתמר (יניב פולישוק).
צילומי העונה הרביעית החלו ב-20 באפריל 2017 והסתיימו ב-13 ביוני 2017. העונה עלתה לשידור בערוץ קשת 12 ב-3 בנובמבר 2017. לעונה זו הצטרפה גלית גיאת בתור לירי - החברה החדשה של איתמר למשפחת רוזן ולמשפחת חסון הצטרף בתפקיד קבוע (לעומת תפקיד אורח בעונה 2) קובי פרג' בתור אהרון, אח של משה והבעל של מירב.
צילומי העונה החמישית החלו ב-25 במרץ 2018 והסתיימו ב-22 במאי 2018. העונה עלתה לשידור ב-14 בדצמבר 2018. פרק הבכורה זכה ל-13.8% רייטינג. העונה הסתיימה ב-13 בספטמבר 2019, פרק הסיום זכה ל-12.7% רייטינג.

ביקורת

אריאנה מלמד, בביקורת באתר ynet, כתבה כי צוות השחקנים של הסדרה כולל שחקנים מוכשרים, אך ביקרה לרעה את התסריט וכתבה כי "הדיאלוגים עבים, לחוצים, בלתי אמינים בעליל ומשמימים נורא". כמו כן, ציינה מלמד כי ההומור בסדרה מבוסס על אלמנטים עדתיים שעבר זמנם ואופייניים לראשית שנות ה-70.
זיו יצחקי כתב בביקורת בעכבר העיר כי "במקום ליהנות משפע הדמויות, האפיון השונה של כל אחת מהן וממטען הצד שנקרא ארוחת ערב, מתנהלת "סברי מרנן" כמו הקומדיות הבימתיות המייגעות שבהן בכל רגע נתון שניים מהשחקנים פורשים הצידה על מנת לנהל דיאלוג כה שטוח הן מבחינת הטקסט והן מבחינת הביצוע שלו, עד שגם האחראי על הצחוק המשומר לא יודע מה לעשות".