כביש 431

היסטוריה

תכנון הכביש החל בשנת 1991 על ידי חברת ד.א.ל הנדסה כמתכננת ראשית וכלל בשלב הראשון תכנון מוקדם והגשת תוכנית סטטוטורית. אישור התוכניות נמשך כ–10 שנים. בהמשך הוחלט לממן את הפרויקט בשיטת PFI ‏ (Private Finance Initiative) שבו הזכיין אחראי על מימון, הקמה, תפעול ואחזקה של הכביש. משך הזכיינות שהוגדר הוא 25 שנה, מתוכן שתיים וחצי לבנייה ו-22 וחצי שנה לתפעול (מערכת הבקרה) ואחזקה (תאורת הכביש, שילוט הכביש).
כדי להקטין סיכונים החליטה המדינה, על סמך הניסיון שנצבר בפרויקט כביש 6, להכין תכנון מפורט שישמש בסיס להגשת הצעות על ידי המתמודדים במכרז לקבלת הזיכיון. לאור מספרם הרב של הגשרים בכביש (כ-70 גשרים) ולוח הזמנים הקצר, צורפה חברת פ.ק.צ הנדסה כמתכנן-על נוסף (לגישור), כדי להגיע לאחידות של הגשרים וליצור אפשרות לחלוקת תכנון הגשרים בין משרדי התכנון.
בשנת 2000 הוחלט לסלול את הכביש במימון פרטי בשיטת Private Finance Initiative) PFI שותפות ציבורית-פרטית), אך חצי שנה אחר כך הפרויקט הוקפא. בתחילה, משרד האוצר ביקש להפקיע את הפיקוח על בניית הכביש מידי מע"צ, לבסוף בשנת 2004 הוסכם שחברת נתיבי ישראל שהוקמה אז והחליפה את מע"צ, תפקח על הפרויקט.
במכרז לקבלת הזיכיון התמודדו ארבע קבוצות שכללו בין השאר את חברות סולל בונה, שיכון ובינוי, שפיר הנדסה, ארנסון ודניה סיבוס שזכתה לבסוף במכרז והקימה את הכביש באמצעות חברה שהוקמה לצורך הפרויקט בשם "נתיבי היובל". בשנת 2008 חתמה דניה סיבוס על הסכם עם חברת דרך ארץ (המפעילה את כביש 6) והעבירה לה את תפעול הכביש תמורת 15 מיליון שקל בשנה. טקס חנוכת הכביש נערך ב-25 בנובמבר 2009, מספר חודשים לאחר פתיחתו לתנועה.
עם פתיחת הכביש טענה החברה הלאומית לדרכים שמעקות הבטיחות נבנו שלא על פי התקן. מנגד טענה הזכיינית שהמעקות נבנו כהלכה ושמקור הפרשה הוא בסכסוך עסקי עם אחת מספקיות המשנה העוסקת בייבוא המעקות. לאחר כשבועיים החליט משרד התחבורה לחייב את הזכיינית לבנות מחדש את המעקות. כמו כן, היה סכסוך מתמשך בין מדינת ישראל לזכיינית באשר לעלות הבנייה, בשל אי עמידה בלוחות הזמנים במסירת תוואי הדרך, זאת בעקבות גילוי קברים בתוואי באזור רמלה. בתחילה סוכם עם גופים חרדיים על פתרון הנדסי של כריית מנהרה תחת הקברים, אך הם נסוגו מההסכמות האלה. המדינה טענה כי מדובר בקברים של גויים, ואילו החרדים טוענו כי מדובר בקברי יהודים. רשות העתיקות הוציאה מכתב רשמי בו היא קובעת כי לא מדובר בקברי יהודים, והמדינה שילמה 100 מיליון שקל לזכיינית כפיצויים על העיכוב.
ב-20 ביוני 2014 נפתח מחלף נס ציונה לתנועה גם לכיוון דרום, והוא מאפשר גישה לנס ציונה באמצעות כביש 423.
בשנת 2016 אירעו בכביש 5 תאונות דרכים קשות בהם נהרגו 8 בני אדם, נתון שהפך את כביש זה לכביש עם שיעור ההרוגים הגדול ביותר ביחס לאורכו לשנת 2016

מימון הפרויקט

הכביש ניסלל על ידי יזם פרטי בשיטת Private Finance Initiative) PFI שותפות ציבורית-פרטית). לפי השיטה, יזם פרטי מקים את הפרויקט במימונו ומתפעלו לתקופה ממושכת ומוגדרת (במקרה זה 25 שנה), במשך התקופה גובה היזם תשלום מהמדינה המתפרס על פני תקופת הזיכיון. בתום התקופה מוחזר הפרויקט למדינה. במכרז כביש 431 מקבלת חברת "נתיבי היובל" מהמדינה תשלום על כל רכב שנוסע בכביש (אגרת צל). זאת, בנוסף למענק הקמה בגובה 40% מעלות הפרויקט שניתן בתקופת ההקמה בתשלומים חצי שנתיים קבועים בסך 58.8 מיליון שקל.
ביולי 2006 נחתם הסכם המימון להקמת הכביש בין חברת "נתיבי היובל" וקונסורציום שכלל את הבנקים הפועלים, המזרחי, הבינלאומי וHSBC, וחברות הביטוח מנורה, הראל וכלל פיננסים וקרן הפנסיה עמיתים. הפרויקט גרם לחברת דניה סיבוס הפסדים כבדים, שנובעו מגידול מהותי בעלויות הפרויקט לעומת האומדן הראשוני. בשנת 2011 מכרה חברת דניה סיבוס 75% מחברת "נתיבי היובל" לקרן תשתיות ישראל, תמורת 208 מיליון שקל.

מערכת הבקרה

בכביש 431 פועלת מערכת בקרה הכוללת עשרות מצלמות, מעקב אחר מהירות הנסיעה ועומסי התנועה באמצעות מאות גלאים, בקרת רמזורים "מסתגלת" במחלפים המנתחת את מצב התנועה ומקבלת החלטות בזמן אמת, הצגת מידע לנהגים באמצעות שילוט אלקטרוני ומרכז שליטה ובקרה המאויש במשך 24 שעות ביממה ומקושר למרכזי בקרה אחרים.

כביש 431 העירוני

כביש 431 העירוני מקשר בין מחלף ענבה לבין מודיעין-מכבים-רעות. הוא מתוכנן ככביש דו מסלולי רב נתיבי. מסילת הרכבת מתל אביב למודיעין עוברת בין מסלולי הכביש ומיועדת להמשיך בעתיד בין מסלולי כביש 431 לכיוון ראשון לציון. קטע זה של הכביש בוצע על ידי חברת נתיבי איילון. בשלב הראשון של הפרויקט נפתח בשנת 2005 המסלול הדרומי ממודיעין לתחנת הרכבת פאתי מודיעין. הוא שימש באופן זמני גם את התנועה מזרחה עד להשלמת המסלול הצפוני. בשנת 2006 נפתח המסלול בכיוון מערב מתחנת הרכבת למחלף ענבה. בשנים 2008 ו-2009 התבצעו במקום עבודות להשלמת המסלולים החסרים. בשל תנאי השטח כללו העבודות בניית חמישה גשרים נוספים לאורך התוואי. הכביש נחנך באופן רשמי בסוף 2009. באוגוסט 2011 נפתח בחלקו צומת 431/3 עם השלמת כביש 3 המקומי, ובחודש ספטמבר 2012 נפתח צומת 431 לתנועה וכביש ל-3 לתנועה עם התקנת הרמזורים במקום.

תחבורה ציבורית בכביש

החל מ-21 בספטמבר 2009 מפעילה חברת אגד את קו 431 הישיר בין ראשון לציון לירושלים. זהו מקרה ייחודי של קו אוטובוס שמספרו נקבע בהתאם לכביש שבו הוא נוסע, וכדי לפנות את המספר המיוחד שונה מספרו של הקו מירושלים לצריפין מ-431 ל-456.