אואסיס (קזינו)

הקמת הקזינו

ב"הסכמי פאריס", שנחתמו בשנת 1994 ועסקו בהסדרת היחסים הכלכליים בין מדינת ישראל והרשות הפלסטינית, הקמה של קזינו לא נכללה. הרעיון עלה בתחילת הקדנציה הראשונה של ראש הממשלה בנימין נתניהו, בשנת 1997. בהובלת עורך הדין דב וייסגלס, שפעל מטעם קבוצת המשקיעים במיזם, לאשר למהמרים ישראלים לבקר בו.
בתחילת שנת 1998 נחתם הסכם הזיכיון להקמה והתפעול של הקזינו עם איש העסקים היהודי-אוסטרי מרטין שלאף, באמצעות חברת קאפ (CAP) שבבעלותו ו"חברת קזינו אוסטריה", השייכת לבנקים אוסטריים, חברות ביטוח ומשקיעים אוסטרים פרטיים. הקזינו נפתח בספטמבר 1998, זכה להצלחה רבה והכנסותיו הגיעו לכ-15 מיליון דולר בחודש, בעיקר ממהמרים ישראלים.   
עלות הקמתו הוערכה ב-92 מיליון דולר. בעת פתיחתו, הקזינו התפרש על 2,800 מ"ר של משחקי מזל, שכללו 35 שולחנות הימורים ו-220 מכונות מזל. ההחלטה על הקמתו התבססה על הצפי לביקוש גדול בקרב ישראלים, והיא זכתה להתנגדות מצד מנהיגים ואנשי דת פלסטינים, והרשות מנעה מפלסטינים להיכנס למתחם. מיקומו ביריחו נבחר מתוך מטרה לפתח את ענף התיירות בעיר. מיקומו המדויק של הקזינו נבחר להיות בפאתיה הדרומיים של העיר (בסמוך למחנה הפליטים עקבת ג'בר), כמה מאות מטרים אחרי מחסום צה"ל ביציאה מהשטח שבשליטה ישראלית, ואבטחת הקזינו הייתה באחריות מנגנון הביטחון המסכל של הרשות. מרבית עובדיו היו אזרחים זרים. כשנה לאחר פתיחתו, ביקרו בו כ-3,000 אנשים ביום; כמעט כולם ישראלים. בתחילת 1999, הקימה חברת "דור אנרגיה" תחנת דלק עבור מהמרי הקזינו. לאור ההצלחה הרבה, הודיע "חברת קזינו אוסטריה", בדצמבר 1999, כי תשקיע 300 מיליון דולר בהגדלת הקזינו ובמתקנים הסובבים אותו, במטרה להקים את קומפלקס הבידור הגדול במזרח התיכון.

סגירת הקזינו

בתחילת האינתיפאדה השנייה, באוקטובר 2000, השתמשו מחבלים פלסטינים בקזינו כעמדה לירי לעבר תושבי היישוב ורד יריחו ולעבר חיילי צה"ל באזור. בתגובה, ירה צה"ל אש טנקים של והמבנה נפגע קשות. בינואר 2001, בזמן מערכת הבחירות לראשות הממשלה נפגשו בווינה אריאל שרון, איש העסקים מרטין שלאף ומוחמד ראשיד, יועצו הכלכלי של יאסר ערפאת. בפגישה התבקש שרון לאפשר כניסת מהמרים ישראלים לקזינו ביריחו, אם ייבחר לראשות הממשלה. באפריל 2001, שופץ הקזינו במהירות והיה מוכן להפעלה מחדש, אך צה"ל אסר על כניסת אזרחים ישראלים  לשטחי A. שמועות על שחיתות ומעורבות פוליטיקאים ישראלים ופלסטינים ברווחי הקזינו נפוצו בקרב שתי האוכלוסיות. חמאס טען כי הקזינו היה "מקור למעשים מושחתים בתחומי המוסר, הכספים והביטחון ומנוגד לערכי האסלאם". בצה"ל היו שהמליצו לפתוח את הקזינו מחדש, כחלק מ"צעדים בוני אמון" לטובת המשא ומתן עם הפלסטינים, אך הקזינו נסגר ולא נפתח שוב.
לאחר שנכשל הניסיון לפתוח מחדש את הקזינו ביריחו, הודיעו בנובמבר 2001 נציגי קזינו אוסטריה, מפעילי הקזינו, על כוונתם לרכוש אנייה שתשמש קזינו צף מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל במפרץ אילת. באוגוסט 2002, ספינת ההימורים "קנקון" עשתה את דרכה למפרץ אילת, אך הם לא קיבלו אישור להפעלתה.  
בקיץ 2003 דווח עיתון הארץ, כי ראש ממשלת ישראל דאז, אריאל שרון, נפגש שוב עם איש העסקים מרטין שלאף, מספר פעמיים ב-2002, בכדי לדון בפתיתה מחדש של הקזינו.
באפריל 2004, הצטברו בידי חוקרי משטרת ישראל מסמכים ועדויות, שהעלו חשד כי שלאף נחשד במתן שוחד לשרון.

בית המלון הסמוך

בשנת 2000, הקימו בעלי הקזינו ושותפיהם מלון 5 כוכבים בצמוד לקזינו, בהשקעה של 30 מיליון דולר. המלון נקרא בעבר Jericho Intercontinental (בתרגום חופשי: אינטרקונטיננטל יריחו) ושמו כיום הוא Oasis Jericho לאחר שפסק להיות מנוהל על ידי רשת אינטרקונטיננטל העולמית. המלון בן 9 קומות, כולל 181 חדרים וסוויטות (ג'וניור ושתיים נשיאותיות), חדרי כושר, בריכה עם מים מים המלח, סאונה, מגרש טניס, חנויות ומסעדות. כיום, המלון פעיל ומתארחים בו בעיקר תיירים נוצרים.