google/wiki40b huggingface dataset:
חיים שניאור זלמן שניאורסון

ביוגרפיה

שניאורסון נולד בעיירה לובביץ' בשנת ה'תקע"ד (1814), כשנה לאחר פטירת זקנו האדמו"ר הזקן מחב"ד, ונקרא על שמו.
היה תלמידו של סבו האדמו"ר האמצעי ולמד אצלו. לאחר הסתלקות סבו בשנת ה'תקפ"ח (1828), קיבל אביו את נשיאות התנועה, ובנו שניאור זלמן, למד אצלו. בילדותו חלה במחלה קשה, ונוסף לו שמו חיים.
שם אשתו חיה, שם חותנו ישעי' מהאמיל
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרכ"ו (1866), קיבל אחיו הצעיר שמואל את נשיאות התנועה. אך הוא נשאר להתגורר כשלוש שנים בליובאוויטש, בסמיכות לאחיו. בשנת 1869 עבר לעיירה לאדי, מקום מגורי זקנו שעל שמו הוא נקרא בצטטו את הפסוק "דור רביעי ישובו הנה.." (הוא היה דור רביעי לאדמו"ר הזקן), והקים את חסידות חב"ד-ליאדי. נפטר בד' טבת ה'תר"ם.
לאחר פטירתו התפלגה החסידות לשניים, כאשר מרבית החסידים קבלו עליהם את הנהגת בנו יצחק דובער שניאורסון מחבר ספר "סידור מהרי"ד" שנשאר בעיר ליאדי. וחלקם קיבלו את הנהגת חתנו רבי לוי יצחק גוטרמן מסירטשין (צאצא לאדמו"רי ראדזימין שבפולין, שעבר לחסידות חב"ד). לוי יצחק העביר את מרכז החסידות שלו לעירו סירטשין, אך בסוף ימיו עבר לוורשה שבפולין ושם נפטר בכ"ג בטבת ה'תרס"ה (1904).
לפגוש את ג'ו בלאק

עלילה

איל התקשורת המיליארדר ויליאם פריש (אנתוני הופקינס) שוקל מיזוג בין החברה שלו לבין ענקית תקשורת אחרת.
הוא לקראת יום הולדתו ה-65, ובתו הבכורה אליסון (מרשה גיי הארדן), מארגנת מסיבה גדולה כדי לחגוג את המאורע. באותו זמן, ויליאם מתחיל לשמוע קולות מסתוריים, שהוא מנסה בכל כוחו להתעלם מהם. בתו הצעירה, סוזן (קלייר פורלני), המתמחה ברפואה פנימית, מתראה עם אחד מחברי ההנהלה של החברה שבבעלות אביה, דרו (ג'ייק וובר). היא שוקלת נישואין, אבל אביה לא מרוצה ממערכת היחסים בין השניים, ונותן לה נאום על החשיבות של הלהט והאושר החיוניים לחיי זוגיות וחסרים לטעמו בינה לבין דרו. כשהיא מבקשת "גרסה מקוצרת" של נאומו הנלהב מדוע, הוא אומר בפשטות "תישארי פתוחה, מי יודע? אולי ברק יכה!".
מעט לאחר מכן, סוזן פוגשת צעיר נמרץ (בראד פיט) בבית קפה. היא מתאהבת בו מיד, אבל לא מצליחה אפילו לגלות את שמו. דקות אחדות לאחר פגישתם, ללא ידיעתה, הצעיר נדרס על ידי שתי מכוניות במה שנראה כתאונת דרכים קטלנית. "המוות" מופיע בביתו של ויליאם בגופו של הצעיר שנדרס, ומסביר שנאומו המלהיב של ויליאם עורר את התעניינותו לאחר שעמום אינסופי. לאור כישוריו, ניסיונו וחוכמתו של ויליאם, המוות מציע לו שבעבור מספר ימי חיים נוספים, ויליאם יהיה המדריך שלו על כדור הארץ. ויליאם מסכים, והמוות מציב עצמו כיד ימינו של ויליאם, תוך שהוא מכונה "ג'ו בלאק" (שם שוויליאם נאלץ להמציא בשבילו), ומבלה את רוב זמנו בעבודתו ובביתו של ויליאם. 
סוזן נמשכת לג'ו, אבל אינה מבינה למה הוא מתייחס אליה כאל זרה. ויליאם מתאמץ לעבור את הימים הבאים, שכעת הוא יודע שהם האחרונים שלו, אך נכשל בניסיונותיו למנוע מהאירועים לצאת מכלל שליטה. דרו נפגש בחשאי עם אדם המעוניין במיזוג בין החברות, ומנצל את התנהגותו המוזרה של ויליאם כדי לשכנע את ועד המנהלים להדיח אותו מעמדת היו"ר, תוך כדי שהוא משתמש במידע שהובא לו בשוגג על ידי חתנו של ויליאם, קווינס (ג'פרי טמבור), כדי לאשר את המיזוג בין החברות שוויליאם החליט למנוע. סוזן מתאהבת עמוקות בג'ו, שכעת, לאחר שהוא מושפע מתשוקות בני האדם, מתאהב בה גם כן. ויליאם מתעמת עם ג'ו בנושא, אבל ג'ו מחליט לקחת את סוזן לעצמו. כשמגיע יום הולדתו האחרון של ויליאם, הוא מנסה בפעם האחרונה להראות לג'ו את המשמעות של אהבה אמיתית וכל מה שהיא כוללת - בעיקר כנות והקרבה. כשג'ו מבין לבסוף שסוזן אף פעם לא אהבה אותו, אלא את האדם הצעיר שהוא משתמש בגופו, הוא חוזר בו מתוכניתו לקחת אותה איתו. 
בנוסף, הוא בא לעזרתו של ויליאם בהחזרת השליטה בחברה, בכך שהוא חושף את ערמומיותו וקשריו העסקיים של דרו בפני ועד המנהלים. ויליאם מקדיש את הזמן שנותר לו במסיבה לאליסון וסוזן. ג'ו  נפרד מסוזן, כשהוא מודה במעורפל שהוא אינו האדם אותו פגשה לראשונה. סוזן קולטת משהו מן האמת בדבריו, אבל אינה רוצה או מסוגלת להבין אותו לחלוטין. בזמן שמופע זיקוקין מסמן את סוף המסיבה, ג'ו מלווה את ויליאם החוצה, בזמן שסוזן צופה בהם מרחוק. היא נדהמת לראות את ג'ו חוזר, הפעם בתור הצעיר שהמוות השתמש בגופו, וזו הפעם הראשונה שהוא רואה אותה מאז המיפגש בבית הקפה. סוזן אומרת: "הלוואי שהכרת את אבא שלי", משמע היא יודעת שאביה איננו.
ג'יימי לין ספירס

ביוגרפיה

ספירס, בתם של ג'יימי ולין האנגלים (סבא-רבא מצד אמא של לין היה מהגר מלטזי לממלכה המאוחדת), נולדה במיסיסיפי שבארצות הברית ובגיל צעיר עברה עם משפחתה לניו יורק כדי לקדם את הקריירה של אחותה הגדולה הזמרת בריטני ספירס.
ב-25 בנובמבר 2013 ספירס הוציאה סינגל בכורה מז'אנר הקאנטרי בשם "How Could I Want More", מתוך אלבום הבכורה שלה שיצא ב-2014.
בדצמבר 2007, לאחר פרסום במגזין !OK, הודתה ספירס כי היא בהיריון מבן זוגה קייסי אולדרידג'. ההודעה עוררה גלים בתקשורת העולמית, בשל גילה הצעיר של ספירס. בין השאר נטען שבן זוגה עלול להיות מואשם בבעילת קטינה, משום שלפי החוק בלואיזיאנה, שם מתגוררת ספירס, היא טרם הגיעה לגיל ההסכמה. לאחר כמה חודשים הודיעה ספירס שהיא מאורסת לאולדרידג' מאחר שהיא רוצה לשמור את התינוק. ב-19 ביוני 2008 ילדה ספירס בת ה-17 תינוקת. על התמונה הראשונה שלה ושל התינוקת שלה שילם מגזין OK! הבריטי מיליון דולר.
באפריל 2018 ילדה ג'יימי את בתה השנייה.

קריירת משחק

בשנת 2001 גילה את ספירס מפיק פרסומות, ושנה לאחר מכן היא כבר כיכבה בפרסומות של חברת פפסי והופיעה בתפקיד קטן בסרט קרוסרודס ביחד עם אחותה.
ספירס הייתה חלק מצוות השחקנים של תוכנית המערכונים "כל זה" בערוץ ניקלודאון, בשנים 2002–2003. לאחר מכן עזבה לטובת סדרה אחרת באותו ערוץ, "זואי 101" בה היא גילמה בתפקיד הראשי את זואי.
ספירס דיבבה את דמותה של זהבה בסרט "Unstable Fables: The Goldilocks and the 3 Bears Show" המבוסס באופן חופשי על סיפור הילדים "זהבה ושלושת הדובים". הסרט הוא חלק מטרילוגיית סרטים של חברת ג'ים הנסון, שהתבססו כולם על סיפורי ילדים שונים. הסרט יצא לאקרנים ב-2008.

קריירה מוזיקלית

ב-3 בדצמבר 2013 הוציאה בריטני ספירס את האלבום "Britney Jean" הכולל דואט עם ג'יימי בשיר "Chillin' with You".
ב-25 בנובמבר 2013, ספירס הוציאה סינגל בכורה מז'אנר הקאנטרי בשם "How Could I Want More", מתוך האלבום הבכורה שלה, "The Journey", שיצא לאור ב-27 במאי 2014.
נויהרדטהוף

נויהרדטהוף (בגרמנית: Neuhardthof) היה יישוב קטן של גרמנים טמפלרים בארץ ישראל. המיקום של היישוב היה דרומית לחיפה, סמוך לשפת הים, מול הכפר הערבי טירה (טירת כרמל). הוא נקרא על שם הכפר הרדהוף בגרמניה שממנו באו חלק מהמתיישבים.

היסטוריה

בראשית תנועת ההתיישבות הטמפלרית, רכשה התנועה 3,000 דונם במקום, והמתיישבים גידלו בו חיטה, קטניות ואבטיחים. הם נהגו בתחילה לעבד את האדמה בשעות היום, ובערב לחזור לבתיהם במושבה הגרמנית בחיפה תוך הפקדת שומרים ערבים על המקום. לאחר מכן, בגלל ריבוי הגניבות, הוחלט לבנות במקום בתי קבע. בית הקבע הראשון נבנה ב-1897, ושלושה נוספים נבנו ב-1899. עם זאת, האדמה הייתה מטיב ירוד, ובגלל הקרבה לים התקשו למצוא שם מים מתוקים, ומסיבות אלו המקום לא התפתח ולא הגיע למעמד של מושבה עצמאית.
בראשית העשור השני של המאה ה-21 נותר מנויהרדטהוף רק מבנה אחד הנמצא בשטח מפעל "חישולי הכרמל", מול טירת כרמל. פארק מתם הוקם על אדמות שהיו שייכות לנויהרדטהוף, עברו לניהולו של "האפוטרופוס של רכוש האויב - ממשלת ארץ ישראל (פלשתינה-א"י)" וממנו, לאפוטרופוס הכללי.]

רצח אונגר

בשל ריבוי הגנבות הוחלט להציב מארבים, ובאחד מלילות יולי 1910 נורה ונהרג ערבי מטירה שניסה לגנוב. למחרת נערכה חקירה של השלטונות הטורקים בנוכחות סגן הקונסול הגרמני שהגיע מחיפה. בחקירה נכחו רבים מבני טירה הזועמים, ובאמצע החקירה הותקף האיכר הטמפלרי פריץ אונגר, שהוכה ונורה למוות.
מעשה רצח אכזרי זה לאור היום ובנוכחות נציגי השלטון והקונסוליה הגרמנית גרם לסערת רוחות בארץ ובגרמניה. זה היה הרצח הראשון של גרמני טמפלרי מאז תחילת ההתנחלות הטמפלרית ב-1868. ממשלת וירטמברג, שהטמפלרים היו אזרחיה, תבעה מהממשלה המרכזית בברלין לשלוח אוניית מלחמה לחיפה כדי לאלץ את הטורקים לאסור את האשמים ולשפוט אותם.
לבסוף הגיע למקום המושל הכללי של ביירות ויחידה צבאית. 15 איש נאסרו, אחד נידון למוות, והאחרים לתקופות מאסר ארוכות, אך השלטון המרכזי באיסטנבול ביטל את גזר הדין. בעקבות לחץ גרמני נוסף חודש המשפט בטריפולי ונאשם אחד נידון לתלייה, אבל גם משפט זה בוטל וכל העצורים שוחררו.
אלמנתו של אונגר החליטה לעזוב את המקום, לעבור עם משפחתה למושבה הטמפלרית ולדהיים (כיום אלוני אבא), ולבנות במקום בית בתבנית ביתם בנויהרדטהוף כמצבה לאבי המשפחה שנרצח. בית אונגר נמצא עד היום באלוני אבא.
מאיר שלו שילב את פרשת רצח אונגר בספרו פונטנלה. בספר הם מופיעים בשם "ריינהרדט".
יגאל עדיקא

ביוגרפיה

במהלך שנות התשעים שיחק עדיקא בסרטי הקולנוע "שורו" (1990), "אבא גנוב 3" (1991), "מחפשת בעל ארבע" (1993), "האח של דריקס" (1994), "חמדת אבות" (1994), "הגמל המעופף" (1994), "סוף המשחק" (1996), "החצי השני" (1996), "אושר ללא גבולות" (1996), "עלילות דוד" (1998) ו"ג'נטילה" (1998). כמו כן שיחק במהלך השנים בסרטים הזרים "המגן האנושי" (1992) ו"הפטריוטים" (1994). עדיקא זכור בתפקיד דוד זלייט אותו גילם בשנת 1995 בסדרת הטלוויזיה של יוסי מדמוני ודוד אופק "בת ים ניו יורק". באותה תקופה השתתף גם בסדרת הטלוויזיה "תמונות יפואיות" של חיים בוזגלו.
בשנת 2001 שיחק בסדרה נוספת של אופק ומדמוני, "טייק אוואי", וב-2003 שיחק ב"המנגליסטים", סרטם של השניים. בשנת 2005 שיחק בסדרת הטלוויזיה של אורי ברבש "מילואים". כמו כן השתתף בתוכנית הטלוויזיה של אלי יצפאן. ב-2007 החל לשחק את שימי אנג'ל בסדרה המצליחה "הבורר", עד עונתה השלישית. כמו כן שיחק בסרט "רק כלבים רצים חופשי". ב-2010 השתתף כשחקן אורח (גורמזנו) בסדרת הטלוויזיה "עספור". ב-2011 הופיע מספר פעמים בתוכנית הסאטירה "בובה של לילה" בתפקיד שופט הכדורגל איתן תבריזי.
בשנת 2005 יזם ושיחק בתפקיד הראשי במיני סדרה "מלנומה אהובתי" (בימוי וכתיבה יוסי מדמוני ודוד אופק). הסדרה מתארת התמודדות טראגית של זוג צעיר עם מחלה אלימה של סרטן העור הפוגעת באישה, ותוך חודשים ספורים מגילוייה מביאה למותה. הסדרה מבוססת על סיפורו האישי של עדיקא אותו חווה כשאשתו המנוחה, אורית, התמודדה עם סרטן העור - מלנומה. הסדרה ומשחקו הנאטורליסטי והחושפני של עדיקא זכו לשבחים בביקורות.
בטקס פרסי האקדמיה הישראלית ב-2006 זכתה הסדרה בפרס הדרמה הטובה ביותר.
בשנת 2006 נערכה גרסת הסרט הארוך מהסדרה. הסרט השתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים היוקרתי של מונטריאול ובפסטיבל הסרטים של חיפה.
בשנים 2010–2011 שיחק בסדרת הילדים "אליפים" בתפקיד רחמים. כמו כן שיחק בסדרה "סרוגים" בתור נגר. בנוסף בשנת 2011 שיחק בסרט "מקום בטוח" שיצא על ידי "עולם ומלואו" עם נתי רביץ, יניב שביט, אורי דור ועוד.
בשנת 2012 השתתף בעונה השנייה של תוכנית המערכונים "הפרויקט הירוק" בערוץ הוט קומדי סנטרל.
בשנת 2013 החל לשחק בסדרה הקומית "שנות ה-80", פרי עטם של הבדרן שלום אסייג ואחיו התסריטאי מני, בתפקיד קוקו עובדיה. בשנה זו גם הופיע בתפקיד קטן בסדרה "להיות איתה" וכן בסדרה "30 ש"ח לשעה" ששודרה בערוץ הראשון.
בשנת 2014 שיחק בכמה פרקים בקומדיה "70 מיליון סיבות לעושר" בתפקיד ג'ימי המוסכניק שעובד עם אלי (שמוליק לוי).
בשנת 2014 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הרשת "גבי והעיר הגדולה", שיצרה וביימה הדר לוי.
בשנת 2015 שיחק בסדרה "הקלמרים" בתור פפי מנצורה השרת הקודם של בית הספר ארזים. באותה שנה השתתף גם בסדרה הקומית "השוטר הטוב" ב-yes לצד יובל סמו, משה איבגי ואחרים.
בשנת 2017 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "איפה אתה חי?" בתפקיד אורח.
בשנת 2018 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "כפולה" בתפקיד מושון, אביה של ליבי עומר.
עדיקא מתגורר ברחובות. הוא אלמן ואב לשניים.
She's a Lady

מצעדים

הסינגל "She's a Lady" היה שבוע אחד במקום הראשון במצעד של מגזין Cash Box, ושבוע אחד במקום השני בבילבורד הוט 100, אחרי השיר "Me and Bobby McGee" בביצועה של ג'ניס ג'ופלין. השיר הגיע גם למקום הרביעי במצעד Easy Listening של בילבורד. השיר דורג במקום ה-25 במצעד השנתי של בילבורד לשנת 1971. בקנדה הגיע השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים RPM 100.

ההקלטה של פול אנקה

ב-2013 יצא השיר באלבומו של פול אנקה "Duets" בו שרו יחד את השיר אנקה וטום ג'ונס. אנקה שכתב את הבית הראשון של השיר לאלבום הדואטים כי הוא לא אהב את ההתייחסות השובניסטית שבו.

בי-סייד

הבי-סייד של הסינגל היה השיר "My Way" שגם את מילותיו כתב פול אנקה.
נאסקאר

נאסקאר (NASCAR, ראשי תיבות של National Association for Stock Car Auto Racing) היא חברה אמריקנית המנהלת מספר סדרות של מרוצי מכוניות. הידועה בהן היא גביע נאסקאר (NASCAR Cup) שבו מתחרות מכוניות בעלות מאפיינים דומים למכוניות מייצור סדרתי. החברה נוסדה ב-1948 על ידי ביל פראנס ומשרדיה הראשיים נמצאים בעיר דייטונה ביץ', פלורידה.
בתחילת המאה ה-21 הייתה הפופולריות של גביע נאסקאר בארצות הברית שנייה רק לליגת הפוטבול NFL, במונחים של מספר צופי הטלוויזיה והמעריצים.

היסטוריה

החוף בדייטונה ביץ' בפלורידה היה יעד להשגת שיאי מהירות יבשתיים מאז שנות ה-20 של המאה ה-20. עם השנים התפתחו בעיר מרוצי מכוניות מייצור סדרתי שהוזנו בחלקם מתופעת שיפור המכוניות של מבריחי המשקאות בתקופת היובש. ביל פראנס היה מכונאי צעיר שעבר לדייטונה ביץ' בפלורידה בעקבות השפל הגדול, וב-1936 אף השתתף במרוצים במקום. שנתיים אחר כך הוא הפך למפעיל של מסלול המרוצים. ב-1947 הוא יזם ביחד עם שותפים הקמת איגוד שינהל מרוצים מסוג זה. הארגון שכונה NCSCC‏ ("National Championship Stock Car Circuit") יזם עונת מרוצים שבסופה אורגנה פגישה שבה הוחלט להרחיב את הארגון לרמה הלאומית. לאחר שהשם המקורי שהוצע נדחה, כיוון שהיה בשימוש ארגון מתחרה, נקבע השם "National Association for Stock Car Auto Racing" והארגון נוסד ב-21 בפברואר 1948. בתחילה נקבעו שלוש קטגוריות: מכוניות סדרתיות, משופרות ומכוניות פתוחות. עם הזמן, הפכה קטגוריית המכוניות הסדרתיות למצליחה ביותר, בעוד אחרות השתנו או בוטלו.
עקב בעיית זמינות מכוניות, המרוץ הראשון בקטגוריה הסדרתית נערך רק ביוני 1949, בשארלוט. תוך כמה שנים החלה התקינה של מכוניות המרוץ לעבור שינויים הדרגתיים להגברת הבטיחות והביצועים. בשנות ה-60 כבר היו המכוניות בנויות במיוחד ורק מראה מכונית הסדאן היה משותף למכוניות המרוץ ולמכוניות הנאסקאר. בתחילת הדרך התקיימו המרוצים במסלולים בעיקר בדרום-מזרח ארצות הברית, ועם הזמן התפשטו ברחבי המדינה וגם מחוצה לה.
ג'מבטיסטה וארסקו

יצירתו

היצירה השלמה היחידה של וארסקו עם מוצרט היא הלברית לאידומניאו. האווז מקהיר (L'oca del Cairo) הבלתי גמורה איננה מוכרת ברבים. וארסקו גם ערך את הלברית של מטסטאזיו ל"המלך הרועה", אחת האופרות הפחות חשובות של מוצרט. 
ההזמנה ל"אידומניאו" הגיעה אל מוצרט בשנת 1780 והמזמין היה קרל תאודור, הנסיך הבוחר של בוואריה (חצרו במינכן שילמה לווארסקו 90 גולדן). לאופולד מוצרט שימש כאיש-קשר מקומי לבנו. ההתכתבות ביניהם מלמדת רבות על שיתוף הפעולה בין מוצרט לווארסקו ועל מורת רוחו של מוצרט מאורך הטקסט. וארסקו דרש בעקשנות, שהלברית שלו תתפרסם במהדורה הראשונה ללא קיצורים, אך מוצרט ראה בדרישתו זו תירוץ להרשות לעצמו להכניס בה שינויים בלי להתייעץ עם הלבריתן. לנגד עיניו עמד הצורך לקצר, מתוך ראיית פרטים קטנים, כמו ווקאלים צליליים, לצד פרטים גדולים כמו הנוחות הבימתית והרושם הבימתי הכללי. כפי שכתב לאביו, לא עלה כלל על דעתו, אף לא בחלום הלילה, לחבר מוזיקה לכל הבתים שווארסקו כתב למקהלות. 
בניגוד לתיעוד המפורט של שיתוף הפעולה העגום הזה, אין בנמצא שום רשומות בכתב לגבי עבודתו המשותפת של מוצרט עם הלבריתן הגדול ביותר שלו, לורנצו דה פונטה, שמשרדו נמצא מרחק הליכה קצר ממקום מגוריו של מוצרט בווינה.
JavaOne

JAVA ONE הוא כנס שנתי של משתמשי ומפתחי שפת התכנות Java ושל תוכנות שכתובות בה. בכנס מתאגדים מפתחי ומשתמשי הג'אווה ודנים בפיתוחי הטכנולוגיה העדכניים. הכנס אורגן על ידי חברת Sun Microsystems ולאחר רכישתה, על ידי חברת אורקל.
בשנת 1996 החלה מסורת ההתכנסות הכוללת מצגות ממוקדות, תערוכות ומיצגים. הכנס נערך בעיר סן פרנסיסקו, בדרך כלל בין הימים שני לחמישי, ועלות ההשתתפות נעה בין 1,795$ ל-1,995$. במשך היום ההרצאות עוסקות בנושאים טכניים בעיקר ובערבים מתקיימים דיוני "Birds of a feather" – דיונים הנערכים במסגרת הכנס, אך לא כוללים סדר יום מאורגן מראש. דיונים אלה מאפשרים למשתתפים לעסוק בתחומים המעניינים אתם ולהתמקד באספקטים מסוימים של טכנולוגיית הג'אווה שלא דנו בהם בדיונים הפורמליים בכנס.
בשנת 1999 גון גייג' עמד בראש כנס ההאקאתון. באותו אירוע הוצב אתגר בפני הנוכחים אשר התבקשו לכתוב תוכנה המאפשרת תקשורת ג'אווה בין מכשיר הפאלם לאינטרנט בעזרת מסוף אינפרא אדום.
מדרש תנחומא

מדרש תנחומא, המכונה גם מדרש ילמדנו, הוא שם כולל לשלושה קובצי מדרש אגדה. מדרש תנחומא החדש והישן קיימים בדפוס, ובנוסף אליהם היה קיים גם מדרש שאבד, אך מצוטט במקורות אחרים.

השפעת המדרש

פרופ' מאק עמד על כך שמדרש תנחומא, בניגוד לבראשית רבה, נכתב בפירוט וביחידות ארוכות. כמו כן הבחין פרופ' מאק שלעומת מדרש בראשית רבה הרי שמדרש תנחומא השפיע רבות, מבחינת תוכנו וצורתו הספרותית, על מדרשים מאוחרים ממנו. חלקם השני של המדרשים שמות רבה ובמדבר רבה ומדרש דברים רבה כולו מושפעים רבות ממדרש תנחומא.
על פי חקר פירושי רש"י, מדרש תנחומא היה אחד הטקסטים שהיו מונחים לנגד עיניו כאשר כתב את פירושיו למקרא, והוא מצטט ממנו או מתבסס עליו בפירושיו.
רונלד פרלמן

ביוגרפיה

חברת האחזקות שלו, "MacAndrews & Forbes", היא חברת אחזקות המשקיעה במספר גדול של חברות, כשביניהם חברות סיגריות, כלי רכב, מייקאפ, ליקריץ', טלוויזיה, מצלמות, ציוד מחנאות, אבטחה, משחקים, בנקים, תכשיטים וחברת הוצאה לאור של קומיקסים.
פרלמן הוא אחד התורמים הפילנתרופיים הגדולים בעולם. נכון לינואר 2019 פרלמן הוא האמריקאי ה-49 העשיר ביותר, וה-152 העשיר בעולם, עם עושר מוערך של 9.4 מיליארד דולר. בשיאו, הונו נאמד בכ-14.5 מיליארד דולר.
בספטמבר 2017 כלל מגזין פורבס את פרלמן ברשימת "100 המוחות העסקיים החיים הטובים ביותר".

חיים אישיים

פרלמן נישא 5 פעמים. ב-1965 נישא לבנקאית פיית' גולדינג, ממנה התגרש ב-1984. ב-1985 נישא לעיתונאית קלאודיה כהן, והשניים התגרשו ב-1995. ב-1995 נישא לפעילה הפוליטית פטרישיה דאף, והשניים התגרשו ב-1996. בשנת 2000 נישא לשחקנית אלן בארקין, והתגרש ב-2006. ב-2010 נישא לפסיכיאטרית ד"ר אנה צ'פמן.
אלימות פוליטית

אי-אלימות

ערך מורחב: אי-אלימות גישה השואפת לקדם שינוי חברתי תוך התנגדות להפעלת אלימות, בין שמסיבות פילוסופיות-מוסריות ובין שמסיבות אסטרטגיות, נקראת אי-אלימות. טקטיקות של מאבק לא אלים כוללות, בין השאר, חינוך ושכנוע, אי-ציות אזרחי, פעולה ישירה ואי-שיתוף פעולה עם רשויות פוליטיות, כלכליות וחברתיות. כנגד אי-האלימות נטען לעיתים שהיא יעילה פחות מהתנגדות אלימה ומאפשרת למצבים דכאניים להמשך זמן רב יותר, על כל המחירים הכרוכים בכך. מאידך, נטען כי אלימות פוליטית שומטת את הקרקע מתחת לבסיס המוסרי של המאבק. כמו כן נטען כי מאבק בלתי אלים מסייע לחשוף את האלימות השלטונית.

אלימות פוליטית בישראל

עוד לפני הקמת מדינת ישראל רווחה בארץ ישראל מאוד האלימות הפוליטית- הן האלימות בין יהודים ללא יהודים (פרט- הסכסוך הישראלי-ערבי) והן האלימות בין גופים שונים בתוך היישוב היהודי.
מאז הקמת המדינה ועד היום צומצמה מאוד האלימות הפוליטית בין יהודים ישראלים לבין עצמם, (חוץ ממספר תקריות, דוגמת פרשת אלטלנה ורצח רבין), אך לכל אורך היסטוריית המדינה רווחת מאוד האלימות הפוליטית בין תושבי המדינה היהודים והערבים.
תמר אדר

תמר אדר (24 ביולי 1939 - 6 בדצמבר 2008) הייתה סופרת, משוררת, תסריטאית ומחזאית ישראלית.

קריירה

נולדה בתל אביב. כתבה תסריטים לסדרות טלוויזיה פופולריות לילדים ("אות אות אות", "טלפלא", "מה פתאום?" (קישקשתא), "רגע עם דודלי", "קרוסלה", "רחוב סומסום", "פרפר נחמד" ועוד).
הייתה תסריטאית הבית של "אולפני הרצליה" וכתבה תסריטים לסרטים תיעודיים, סרטי תדמית וסרטי פרסום רבים.
כתבה שירים וסיפורים רבים שהופיעו בתוכניות טלוויזיה, בתקליטים ובאנתולוגיות שונות, וכן שני מחזות, "חרוז הקסם הסודי" ו"אקו ולוגי", שהועלו על הבמה. 
יצירותיה עוסקות בעיקר בעולם הרגשות ורוויות הומור ואיגיון (נון-סֶנס).
הופיעה במפגשים עם ילדים ומבוגרים ברחבי הארץ (מטעם "אמנות לעם", "סל תרבות ארצי", "סל תרבות שטראוס" 
"סל-תרבות ירושלים" ובמסגרות פרטיות), ומנחה סדנאות למבוגרים.
זכתה ב"פרס זאב" לספרות ילדים ונוער מטעם משרד החינוך והתרבות, ובפרס הצילינדר הנודד של אמנות לעם. 
אדר נפטרה ב-6 בדצמבר 2008 ממחלה בגיל 69.
תיאו דב גולן

תיאו דב גולן (נולד ב-1933), הוא רופא ישראלי, מומחה לאימונולוגיה קלינית, כיהן כמנכ"ל בית החולים רוטשילד בחיפה וכמנכ"ל משרד הבריאות.

חייו

גולן נולד בווינה, עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחותו ב-1938, מספר חודשים לאחר הכניסת הנאצים לאוסטריה, ותחילת רדיפות היהודים שם.
התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית, בוגר המחזור המלא הראשון של בית הספר לרפואה בירושלים (1958-1952). בעל מומחיות ברפואה פנימית, אותה רכש בבית החולים רמב"ם, אימונולוגיה קלינית ואלרגיה, אותה רכש במכון ויצמן למדע וב"ניו אינגלנד מדיקל סנטר" של אוניברסיטת טאפטס בבוסטון (נמנה עם האבות המייסדים של מומחיות זו בארץ), ומומחיות במינהל רפואי מאוניברסיטת חיפה.
שירת בצה"ל מ-1960, בין היתר כרופא גדודי, חטיבתי (נח"ל), כמפקד רפואה פיקודי בפיקוד הצפון, בתקופה שקדמה למלחמת ששת הימים ולאחריה (1969-1967). במלחמת יום הכיפורים (1973), היה ראש השירותים הרפואיים (ראש ענף רפואה) של חיל הרפואה במפקדת קצין רפואה ראשי. בין היתר היה אחראי לוויסות פינוי הנפגעים מן החזיתות לבתי החולים השונים, וכן להפעלתם של מרכזים רפואיים מיוחדים (קטועי גפיים, פגיעות ראש קשות, כוויות), וריכוז הנפגעים הללו במרכזים אלה. השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף בשנת 1974.
ב-1974 מונה למנכ"ל בית החולים רוטשילד בחיפה (לימים "מרכז רפואי בני ציון"), כיהן בתפקיד עד 1986, במהלך כהונתו ניהל את הקמתו של האגף החדש (האג, המערבי, בעל 10 קומות אשפוז, ניתוח ושירותים רפואיים). באותה עת הקים את המכון הראשון בצפון הארץ לאימונולוגיה קלינית ואלרגיה, שבמסגרתו הכשיר דור רופאים מומחים חדש במקצוע זה. במקביל, נמנה עם שלושת חברי סגל ההקמה של מחלקת ההוראה והמחקר לאימונולוגיה של הפקולטה לרפואה בחיפה.
קיים קשרי מחקר מתמשכים עם עמיתים באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת קורנל ומכון רוקפלר בארצות הברית.
בדצמבר 1986 מונה למנכ"ל משרד הבריאות וכיהן בתפקיד עד דצמבר 1987. בשנים 1998-1988 המשיך בניהול המכון לאימונולוגיה קלינית ואלרגיה בבית החולים ובפעילות המחקר וההוראה בפקולטה לרפואה.
פרש לגמלאות בסוף שנת 1998.
לאחר פרישתו מפעילות רפואית-ציבורית עסק בחקר היקום והאסטרופיזיקה, ומרצה על נושאים אלה בהתנדבות בפני חוגים מעוניינים. משמש חבר בההסתדרות הרפואית בישראל.
נשוי ואב לבת.
ברנארד לי

ביוגרפיה

נולד בלונדון, הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא שיחק בעיקר על הבמה, אולם אחרי מלחמת העולם השנייה הוא פיתח קריירת סרטים מצליחה, בכללם האדם השלישי (1949), The Blue Lamp (1950), Beat the Devil (1953), The Battle of the River Plate (1956), The Spanish Gardener (1956), Dunkirk (1958), Web of Evidence (1959), Whistle Down the Wind (1961) and The L-Shaped Room (1962). לי גם כיכב בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" Beauty and the Beast משנת 1976 לצידו של ג'ורג' סי סקוט George C. Scott. שנה אחרי כן הוא כיכב במופע הטלוויזיה A Christmas Carol כרוח הרפאים של מתנת חג המולד. הוא סבו של השחקן הבריטי ג'וני לי מילר.

מותו

לי הלך לעולמו בלונדון בינואר 1981, אחרי מאבק בסרטן קיבה, מחלה שמנעה ממנו מלהופיע בסרט "לעינייך בלבד" אחרי שלוהק לתפקיד בסרט. מתוך כבוד לו, לא נשכר שום שחקן חדש כדי לתפוש את התפקיד של אם. בסרט, אומר את הטקסט של אם שר ההגנה, ביל טאנר, מפקדו של אם. רוברט בראון החליף את לי בתפקיד אם בסרט אוקטופוסי.
רוי קארול

קריירת מועדונים

קארול התחיל את הקריירה שלו בהאל סיטי בשנת 1995. באפריל 2007 נסגרה עסקת העברתו של קארול לויגאן את'לטיק תמורת 350 אלף פאונד. בנובמבר 1997 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 לווטפורד, ומאז ביסס את מקומו בהרכב הקבוצה. בעונת 1999/2000 נבחר לשוער השנה בליגה השנייה באנגליה. 
ביולי 2001 חתם במנצ'סטר יונייטד. בשתי עונותיו הראשונות שימש כמחליף עבור פביאן בארטז, וזכה בעונת 2002/2003 עם הקבוצה באליפות. לאחר שזה עזב לאולימפיק מארסיי, הוא שימש כמחליף עבור טים הווארד. ב-19 בפברואר 2005, הוא נפצע בראשו בניצחון 0-2 נגד אברטון במסגרת הגביע. ב-27 במאי 2005 שוחרר מהמועדון לאחר שהסתיים חוזהו, ואחרי 3 שבועות הוא חתם בוסטהאם יונייטד. ב-23 בינואר 2006 נפצע וגמר את העונה. 
בעונת 2006/2007 הסתבך בבעיות אישיות הנוגעות לאלכוהול וגם בעקבות הגעתו של רוברט גרין מיעט לשחק. ב-25 במאי 2007 עזב את המועדון לאחר שלא קיבל דקות. ב-7 ביולי 2007 חתם בגלאזגו ריינג'רס, תחילה כמחליפו של אלן מקגרגור, ואחרי שהרשים באימונים נאבק עם מקרגור על אפודת השוער הראשון. ב-26 בספטמבר 2007 שיחק את משחקו היחיד בריינג'רס נגד איסט פייף במסגרת הגביע. ב-9 בינואר 2008, קארול סיכם את תנאיו בדרבי קאונטי והמהלך יצא לפועל לאחר שריינג'רס הצליחה למצוא מחליף עבורו, וב-21 בינואר 2008 חתם ל-3 שנים במועדון. 
ב-2 בפברואר 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ליגה נגד ברמינגהאם סיטי. בסיום העונה ירד עם המועדון לליגת המשנה. את בעונת 2008/2009 התחיל בהרכב הראשון אך לאחר שהורחק בניצחון 1-2 נגד נוריץ' סיטי, הוא איבד את מקומו בהרכב ושיחק רק במשחקי ליגה. ב-17 באוגוסט 2009 עבר לאודנזה בולדקלאב הדנית. באותו יום ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 מיידטלנד. למרות שהגיע לקראת סוף השנה, בדצמבר 2009 נבחר על ידי שוערי בליגה לשוער השנה בדנמרק. 
בנובמבר 2010 הודיע קארול על כוונתו לחזור לבריטניה בעקבות הגעגועים למשפחתו, וב-31 בינואר 2011 שוחרר מהמועדון. במהלך תקופתו כשחקן חופשי קארול שיחק בקבוצת המילואים של שפילד יונייטד במרץ 2011, כעבור חודש הצטרך לבארנט וביולי 2011 היה קרוב לפרסטון נורת' אנד אך העסקה נכשלה. בחודש אוגוסט 2011 קארול חתם באופי כרתים היוונית ל-4 שנים. בינואר 2012 קארול חתם באולימפיאקוס תמורת 100 אלף אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת שלב ההצלבה של הליגה האירופית נגד רובין קאזאן לאחר שהשוער הראשון באלאש מגייארי קיבל כרטיס אדום. בסיום עונת 2013/2014 שוחרר מהמועדון.
ב-4 באוגוסט 2014 חתם בנוטס קאונטי.

קריירה בינלאומית

ב-21 במאי 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד תאילנד. במשך רוב הקריירה שלו שימש קארול כמחליף למייק טאיילור. ב-2 ביוני 2012 זומן לסגל הנבחרת זומן לסגל הנבחרת לראשונה מזה שש שנים, לקראת המשחק נגד הולנד בו הוא שותף במחצית השנייה. המשחק הסתיים בהפסד 6-0. ב-7 בספטמבר 2012, ערך את הופעת הבכורה המחודשת שלו במסגרת תחרותית בהפסד 2-0 נגד רוסיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.