google/wiki40b huggingface dataset:
Google Play

היסטוריה

חברת גוגל הכריזה על האנדרואיד מרקט הפועלת במערכת ההפעלה אנדרואיד לסמארטפונים, ב-28 באוגוסט 2008. החנות נפתחה למשתמשים ב-22 באוקטובר 2008.
במרץ 2009, כחצי שנה לאחר פתיחת החנות, היו זמינים כבר 2,300 יישומים לרכישה.
על פתיחת שירות Google Music הוכרז ב-10 במאי 2011 בכנס המפתחים של גוגל (Google I/O), הוא הושק במאי 2011 אך ניתן היה להצטרף רק באמצעות הזמנות, ונפתח רשמית בגרסת בטא פתוחה ב-16 בנובמבר 2011.
ב-3 במרץ 2012 הכריזה גוגל על איחוד חנויות היישומים, המוזיקה, הספרים והווידאו תחת מותג משותף בשם Google Play.
ב-13 במאי 2013 הכריזה גוגל על פלטפורמה למפתחים הנקראת Google Play Game Services שתאפשר שמירת משחקים סלולריים לענן, השוואת ניקוד ואף משחק רב-משתתפים. הפלטפורמה, הזמינה גם למערכת iOS, מתחרה בשירות Game Center של אפל. באותה הזדמנות הכריזה גוגל על הרחבה של שירות Play Music שיאפשר גם האזנה חופשית לכל המוזיקה הזמינה בחנות תמורת דמי מנוי חודשיים.

בעולם

ניתן להוריד יישומי אנדרואיד חינמיים מכל מקום בעולם. יישומים שבתשלום ניתנים לרכישה בלמעלה מ־130 מדינות (נכון ל-20 במאי 2013).
שירותים אחרים זמינים במספר מצומצם יותר של מדינות, וחלקם (כמו רכישת סדרות טלוויזיה) זמינים בארצות הברית בלבד.
במדינות מסוימות, כמו צ'כיה ופקיסטן, ניתן לקנות יישומים בתשלום אך לא למכור], ואילו במדינות אחרות לא ניתן לקנות ולמכור כלל. בישראל, שתי האפשרויות זמינות. קניית היישומים בתשלום נעשית באמצעות שירות התשלום של גוגל - Google Checkout, המקושר לחשבון המשתמש וזמין גם בישראל. להוריד יישומים חינמיים אין צורך לפתוח חשבון בשירות.

יישום Play Store

פליי סטור (Play Store; לשעבר אנדרואיד מרקט) הוא יישום המאפשר הורדת יישומים שהועלו על ידי מפתחים שונים, בדומה ל-App Store של האייפון המתחרה. היישום מותקן כברירת מחדל במכשירים מבוססי אנדרואיד המממשים את "חוויית השימוש של גוגל".
יישום Play Store משויך לחשבון גוגל של המשתמש, וכך ניתן להתקין מרחוק יישומים דרך אתר האינטרנט של החנות.
בניגוד ל־App Store, שבה כל יישום מאושר מראש, גוגל מפעילה סינון כללי יותר, וכל אחד יכול להעלות יישומים כל עוד אינם מנוגדים למספר כללים בסיסיים, מה שנחשב אחד הגורמים לגודלה וצמיחתה של החנות. ביולי 2013 הגיע מספר האפליקציות הזמינות למיליון ובכך עבר את מספר האפליקציות ב-App Store. מבחינת קצב הגידול והיציאה של יישומים חדשים, באפריל 2011 היו באנדרואיד מרקט כ-28,000 יישומים חדשים ואילו ב-
App Store היו זמינים רק כ-11,000 יישומים חדשים].
מבוא דותן

היסטוריה

מבוא דותן הוקם באוקטובר 1977 באתר משטרת סאנור על ידי גרעין "דותן" (שעל שמו נקרא היישוב). אולם השטח סביב משטרת סנור היה קטן מכדי להחיל יישוב קבע ונעשו מאמצים לאתר שטח חלופי עבור הגרעין. באוגוסט 1979 אותר שטח של כ-100 דונם ליד עראבה וועדת השרים להתיישבות אישרה את הקמת היישוב בסוף אוגוסט 1979. ההחלטה אושררה בממשלה באמצע ספטמבר, לאור טענות שלועדת השרים להתיישבות לא הייתה סמכות לאשר יישובים הרחק מיישובים קיימים. על ההחלטה להקים את היישוב ערער יגאל ידין, בגלל התנגדותו להקים יישובים באזורים של אוכלוסייה ערבית צפופה, אך ערעורו נדחה. היישוב עבר למיקום הקבוע ביוני 1981 עם סיוע מאמנה.
בתקופת האינתיפאדה השנייה סבלו תושבי מבוא דותן מפיגועי טרור פלסטיני שבוצעו נגדם בדרכם אל היישוב או ממנו. בפיגועים אלה נרצחו מספר תושבים. צבי שלף נהרג בפיגוע ירי במאי 2001, הדס אבוטבול נהרגה בפיגוע בנובמבר 2001, ציון בושריאן נהרג בפיגוע במרץ 2003, וביולי 2004 נהרג ויקטור קריידרמן.
בשנת 2005 הושלמה סלילתו של כביש עוקף אל היישוב. כביש העוקף את העיירה הפלסטינית יעבד ומתחבר ישירות למעבר ריחן.

על היישוב

אופי הקהילה מעורב. ביישוב שכונה דתית שמקורה בגרעין תורני מיסודה של ישיבת הגולן שהצטרף למבוא דותן בשנת 2003. ב-2016 הונחה אבן פינה לשכונת "נופי דותן".
ביישוב שירותים כלליים כגון מרפאה ודואר ויש בו מספר מגרשי משחקים וברכת שחיה. ביישוב בית כנסת ומקווה ושירותי החינוך שבו ניתנים באמצעות מעון, גן ומשחקיה.

שמורת אלוני ערבה

דרומית-מערבית ליישוב נמצאת שמורת הטבע "אלוני ערבה", שבתחומה נמצאים שרידי חורש טבעי - אלון מצוי, אלון התבור, אלה ארץ-ישראלית וליבנה רפואי.
בעבר נכרתו רוב עצי השמורה הסמוכה ליישוב על ידי פלסטינים, כיום ישנם בשמורה עצי זית וחלק מתחומה נטועים כיום מטעי זיתים ושקדים.
אזוביון רפואי

תיאור הצמח

גובהו בין 30 ל-70 ס"מ. העלים צרים וארוכים, קרחים, גזורים ומנוצים, באורך 2-6 ס"מ וברוחב 4-6 מ"מ, וגבעוליו מרובעים וזקופים. תפרחתו ארוכה ומרווחת, אורך הפרחים כס"מ אחד. הפרחים בצבע כחול כהה, נוטה לסגול. העלים והפרחים מפיצים ריח מיוחד, המזכיר את ריח הזעתר. הפריחה בחודשים ינואר- אפריל.
האזוביון מעדיף תנאי שמש מלאה, קרקע בסיסית מנוקזת היטב וכיוון שהוא עמיד לחום ויובש אינו דורש השקיה מרובה. ריחו דוחה חרקים וכנימות.

שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו

בעבר שימש הצמח לבישום מי הרחצה ולרפואה. הוא מזוהה כנראה עם ה"אזוביון" המוזכר במשנה בתור צמח רפואה (שבת יד ג). הרופאים הקלאסיים ציינו כי האזוביון שימש מרכיב בתרופות נגד רעלים ולטיפול בבעיות בחזה. בימי הביניים שימש הצמח לחיזוק הלב, לטיפול בקצרת, לריפוי מחלות חזה, דלקות, בעיות בקיבה, מחלות עור ועוד. ברפואה העממית בימינו משמש הצמח כתרופה כללית, למניעת הפלות, להקלת מיגרנות ולחיטוי נגד עש המושם בין הבגדים. שמן האזוביון משמש כמרכיב בסיסי בבשמים רבים. הוא משמש גם להרזיה ולריפוי שיתוק חלקי.
מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית

תפקידים

תפקידיו של מזכיר הבריאות ושירותי האנוש סובבים סביב לתנאי המחיה בארצות הברית. אלה כוללים ייעוץ לנשיא ארצות הברית בסוגיות בריאות, רווחה ותוכניות להבטחת הכנסה. המזכיר מוביל את המחלקה בביצוע התוכניות המאושרות ובהעלאת מודעות הציבור לתפקיד המחלקה.
מאז פיגועי 11 בספטמבר ומתקפת האנתרקס שבאה בעקבותיה, הייתה לתפקיד משמעות מיוחדת במסגרת המלחמה העולמית בטרור. עם מינויו, העיר מי שכיהן אז בתפקיד המזכיר, טומי תומפסון: איני יכול להבין מדוע לא תקפו הטרוריסטים את אספקת המזון שלנו, שכן מאוד קל לעשות זאת...". כמו מחלקות פדרליות אחרות של ארצות הברית, הייתה מחלקת הבריאות ומשאבי האנוש נתונה לארגון מחדש של כוח האדם והחוזים הפדרליים שלה בהובלתו של המחלקה לביטחון המולדת.
מחלקת הבריאות ושירותי האנוש אחראית על 11 סוכנויות, כולל: מנהל המזון והתרופות האמריקאי, המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן, המכונים הלאומיים לבריאות, מנהל הילדים והמשפחות (Administration for Children and Families) ומרכזי שירותי המדיקר ומדיקאייד (Centers for Medicare and Medicaid Services).
מחוזות צרפת

מחוזות צרפת (בצרפתית: Départements, "דפרטמן") הם יחידות אדמיניסטרטיביות בצרפת ובחלק מהטריטוריות שלה מעבר לים. 96 מחוזות קיימים היום ב-22 חבלים בצרפת המטרופוליטנית (זו שעל אדמת אירופה או באיים הקרובים אליה) ועוד חמישה מחוזות בחמשת החבלים שמעבר לים. לכל המחוזות סטטוס משפטי זהה כחלקים אינטגרליים של צרפת. 101 המחוזות מחולקים ל-342 רבעים (Arrondissements).

מאפיינים כלליים

בצרפת המטרופוליטנית, השטח החציוני של מחוז הוא 5,965 קמ"ר. לפי מפקד שנערך בשנת 1999 האוכלוסייה המחוזית החציונית בצרפת הייתה 511,012 תושבים. עיר המחוז (עיר הבירה של המחוז) נמצאת בדרך כלל במרכז הגאוגרפי של המחוז. מרכז זה נקבע על ידי הזמן שלקח להגיע ברכיבה מהגבול החיצוני של המחוז. המטרה הייתה שניתן יהיה להגיע ברכיבה מהפריפריה לעיר המחוז בפחות מ-24 שעות.
המחוז הגדול ביותר בצרפת מבחינת שטח הוא ז'ירונד (10,000 קמ"ר) והקטן ביותר הוא פריז (105 קמ"ר ללא הפרוורים). המחוז המאוכלס ביותר הוא נור (2,550,000 תושבים) והמאוכלס פחות מכל הוא לוזר (74,000 תושבים).
המחוזות ממוספרים כולם עם שתי ספרות המשמשות במיקוד, במספרי זהות, בלוחיות רישוי של מכוניות ועוד. המחוזות שמעבר לים מקבלים שלוש ספרות.

תפקיד אדמיניסטרטיבי

כל מחוז מנוהל על ידי מועצה כללית הנבחרת לשש שנים. המוציא לפועל של המועצה הוא נשיאה. הממשלה הצרפתית מיוצגת במחוז על ידי מושל שממונה על ידי הנשיא או ראש הממשלה. המושל נעזר במספר תת-מושלים היושבים מחוץ לעיר הבירה של המחוז. המחוזות מחולקים לרבעים, בין אחד לשבעה בכל מחוז (תלוי בגודלו), וכל רובע מנוהל על ידי תת-מושל. הרבעים בתורם מחולקים לקומונות, המנוהלות על ידי מועצות מקומיות. בצרפת ישנן 36,700 קומונות.

היסטוריה

מערכת המחוזות נוסדה ב-4 במרץ 1790 על ידי האספה המכוננת הלאומית על מנת להחליף את המערכת הפרובינצלית הישנה במערכת יותר הגיונית. המחוזות נועדו גם לשבור בכוונה את הפרובינציות ההיסטוריות של צרפת כדי למחוק הבדלים תרבותיים ולבנות חברה יותר הומוגנית. רוב המחוזות נקראו על שם הנהר המרכזי באותו האזור או על שם תווי נוף אחרים.
המספר ההתחלתי של המחוזות היה 83 אך הוא גדל ל-130 עד שנת 1810 בשל כיבושיו של נפוליאון. לאחר מפלתו ב-1815 ירד מספר המחוזות ל-86 שכן קונגרס וינה קבע כי צרפת תחזור לגודלה מלפני המלחמות (שלושת המחוזות הנוספים נוצרו מפיצול שלושה מחוזות מקוריים). ב-1860 סיפחה צרפת את אזור ניס ואת סבויה (שחולקה בעקבות הסיפוח לשני מחוזות) וכך נוספו שלושה מחוזות נוספים. ל-89 המחוזות ניתנו מספרים לפי סדר אלפביתי. שלושה מחוזות במזרח המדינה הועברו לפרוסיה ב-1871, לאחר תבוסתה של צרפת במלחמת צרפת-פרוסיה. לאחר מלחמת העולם הראשונה קיבלה צרפת מחדש את מחוזותיה המזרחיים, וכך ב-1919 היו לה 90 מחוזות. ארגון מחדש של מחוז פריז ב-1968, חלוקת קורסיקה למחוזות ב-1975 והענקת סטטוס של מחוז לגוואדלופ, לגיאנה הצרפתית, למרטיניק ולראוניון השלימו את המספר למאה. הצטרפותה של מיוט כמחוז חמישי מעבר לים ב-2011 העלה את המספר ל-101.
מרדכי גיפטר

תולדות חייו

נולד למהגרים מליטא בפורטסמות' שבווירג'יניה. הוריו דאגו לחינוך היהודי של ילדיהם ועל כן עברו בצעירותו לבולטימור. למד בישיבה התיכונית שעל יד ישיבת רבי יצחק אלחנן בניו יורק. רבותיו היו הרב משה אהרן פולייב (מתלמידי הרב איסר זלמן מלצר), והרב משה סולובייצ'יק. בגיל 15 פרסם מאמר בקובץ "תורת ארץ ישראל" שיצא לאור בפתח תקווה. בסביבות גיל 17 השתתף בכתיבת מאמרים בביטאון "הדנו" של תלמידי ישיבת רבנו יצחק.
לפי עצת דודו, הרב יהודה לייב זר, שהיה ממנהלי ישיבת רבי יצחק אלחנן, נסע בחורף תרצ"ב לליטא ללמוד בישיבת טלז, לאחר שאביו מכר את פוליסת ביטוח החיים שלו כדי שיוכל לקנות כרטיס נסיעה לבנו. היה מתלמידיו המקורבים של ראש הישיבה, הרב אברהם יצחק בלוך ולמד גם מפי הרב עזריאל רבינוביץ, ראש הישיבה השני, ומהרב מרדכי פוגרמנסקי. בקיץ תרצ"ט התארס עם שושנה, בתו של הרב זלמן שמואל בלוך שכיהן כמנהל הרוחני של הישיבה, בנו הבכור של הרב יוסף יהודה לייב בלוך. הזוג התחתן בארצות-הברית בחורף ת"ש.
היה מקורב לרב מיכאל פורשלאגר, תלמיד האבני נזר שהתגורר בבולטימור. כשגדלה ישיבת נר ישראל בבולטימור נענה לבקשתו של ראש הישיבה הרב יעקב יצחק רודרמן והעביר שיעורים לחבורות תלמידים במסכת הנלמדת ובספר שב שמעתתא של הרב אריה ליב הכהן הלר.
בתש"ג נבחר לכהן כרבה של הקהילה היהודית בווטרברי שבקונטיקט. בתש"ד הקימו דודיו הרב אליהו מאיר בלוך והרב חיים מרדכי קאטץ את ישיבת טלז בקליבלנד והוא נעתר לבקשתם לשמש שם כמשגיח. בתשל"ו עלה לארץ ישראל והקים את ישיבת טלז בקריית טלז-סטון, אך בתשל"ט חזר לארצות הברית לאחר פטירתו של הרב ברוך סורוצקין, ראש ישיבת טלז בקליבלנד, והחליפו בתפקיד, זאת לאחר שנועץ בסטייפלר. הוא מילא תפקיד זה עד פטירתו. כראש ישיבה העביר שיעורים גם בספר מנחת חינוך.

חיבוריו

חיבר ספרים ומאמרים תורניים מגוונים בהלכה ואגדה, תורה שבכתב ושבעל פה. מאמריו התפרסמו בכתבי עת כמו "מוריה", "ישורון", "הפרדס", "תלפיות" ועוד. אחד המאמרים המפורסמים שלו עוסק בתולדות ישיבת טלז בספר "מוסדות תורה באירופה בבניינם ובחורבנם". חידושיו על הש"ס נכתבו בידי תלמידיו.
טלסקופ חלל

מאפיינים עיקריים

מצפים אחדים שוגרו לחלל ורובם הרחיבו באופן ניכר את הידע האנושי על היקום. ביצוע תצפיות אסטרונומיות מן הקרקע מוגבל בשל סינון ופיזור הקרינה האלקטרומגנטית באטמוספירה של כדור הארץ. הפרעות אלה גרמו לכך שכדאי מאוד לבצע תצפיות מהחלל. מכיוון שהטלסקופים הללו מקיפים את כדור הארץ מחוץ למעטה האטמוספירה שלו, הם אינם נפגעים מזיהום האור הנובע ממקורות אור מלאכותיים על כדור הארץ. עם זאת, כיום קיימים בעולם טלסקופים קרקעיים, דוגמת הטלסקופ הבינוקולארי הגדול, והטלסקופים במצפה קק, אשר מסוגלים להתמודד חלקית עם ההפרעות הנגרמות על ידי האטמוספירה בעזרת מערכות אופטיקה מסתגלת.
אסטרונומיה מהחלל טומנת בחובה יתרונות נוספים מבחינת טווח התדרים האלקטרומגנטיים מחוץ לחלון האופטי ולחלון הרדיו, שני סוגי הקרינה האלקטרומגנטית החודרים את האטמוספירה. כך למשל אסטרונומית קרני ה-X אינה יכולה כלל להתבצע מכדור הארץ, אלא אך ורק מלוויינים כדוגמת צ'נדרה. גם תחומי האינפרה אדום והאולטרה סגול נחסמים עד שהם מגיעים לקרקע.
טלסקופים שמשמשים כמיצפי חלל נבדלים מלוויינים אחרים המופנים לכדור הארץ לצורך חישה מרחוק, כגון : ריגול, ניתוח מזג אוויר וסוגים אחרים של איסוף מידע. מיצפי החלל שוגרו, תוכננו, נבנו ותופעלו לאורך השנים, על ידי הארגונים הבאים : נאס"א, סוכנות החלל האירופית, הסוכנות היפנית לחקר החלל, סוכנות החלל הקנדית, הארגון ההודי לחקר החלל, רוסקוסמוס, מינהל החלל הסיני, המכון הלאומי למחקר מדעי בצרפת, סוכנות החלל האיטלקית, המרכז הגרמני לחקר החלל, המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל, סוכנות החלל הספרדית וארגונים נוספים ושיתופי פעולה מרחבי העולם.
מצפי החלל מיועדים למחקר מדעי בתחומי האסטרונומיה, האסטרופיזיקה והקוסמולוגיה ומהמאה ה -21 גם אסטרוביולוגיה. איסוף המידע הרב ממצפי החלל מתחומי מחקר אלו, יצר תְּחוּם דַּעַת חדש המשלב את מדעי המחשב, הבִּיג דָּאטָה, המתמטיקה, הפיזיקה והכימיה והנקרא אסטרואינפורמטיקה.
מצפי החלל מתחלקים לשני סוגים: מצפים הממפים את כל השמים (סקרים), ומצפים המבצעים תצפיות על חלקי שמיים וגרמי שמיים ניבחרים. שני סוגים אלו של מיצפי החלל מסווגים בהתאם לכל טווחי הספקטרום האלקטרומגנטי : קרינת גמא, רנטגן, אולטרה סגול, אור, אינפרא אדום, מיקרוגל, ורדיו. בנוסף לעיל גם מיצפים מיוחדים לגילוי גלאי חלקיקים וגלי כבידה. הפרויקטים השונים לתצפית בכל מיצפה בחלל ניבחרים מתוך הצעות רבות שמגיעות ממוסדות אקדמיים ומכוני מחקר מכל העולם. מצפי חלל רבים השלימו את משימתם בעוד אחרים עדיין פעילים או בבניה ומיצפים שמתוכננים לעתיד.
מסעוד חי בן שמעון

הרב מסעוד חי בן שמעון (תרכ"ט, 28 באוגוסט 1869 – תרפ"ה, 14 באפריל 1925) היה אב"ד ורב ראשי במצרים.

תולדותיו

נולד בירושלים, בנו של הרב דוד בן שמעון. נישא לשמחה, בת אחיו הגדול הרב רפאל אהרן בן שמעון. למד ערבית ספרותית, צרפתית, איטלקית ולאדינו. נסע בעקבות אחיו-חותנו למצרים ושימש שם כעוזרו הקרוב, וכן כיהן כראש בית הדין במצרים. פעל לאסוף כספי תרומות מיהודי מצרים עבור עניי ארץ ישראל. 
בשנת תרפ"א (1921), לאחר פרישת אחיו מתפקידו, התמנה תחתיו לתפקיד הרב הראשי במצרים. כיהן בתפקידו עד פטירתו, בשנת תרפ"ה.

צאצאיו

בניו: שלמה (סאלם) ויוסף בן שמעון. בתו: גרציה, אשת דוד נחמד. נכדו, בן בנו שלמה, הוא הרב אהרן בן שמעון, שכיהן כרב בצפת. בן אחר של בנו שלמה, יעקב, הוא אביו של הרב מנצור בן שמעון.

חיבוריו

הרב בן שמעון תרגם את השולחן ערוך לערבית ספרותית. חיבר את הספר "שם חדש" על שמות גיטין. כמו כן חיבר את הספר "כתאב אל אחכאם אל שהעירה פלאהוואל אל שרציה ללא ישראליין", בן שני הכרכים, המוכיח שהדינים הנהוגים בבתי הדין היהודיים במצרים יסודם בתורה ומנגישם לקוראים בשפה הערבית.
אסקימו לימון: החגיגה נמשכת

תקציר העלילה

בשנות ה-60 של תל אביב, בנצי (אלעד סטפנסקי) מומו (עידו לב) ויודה'לה (ניקי גולדשטיין) הם שלושה בני-נוער מתבגרים. בנצי נדלק על לייזה (הגר תפוחי), בתו של יודה (צחי נוי) השומר על צניעותה ועל בתוליה בקנאות רבה, בעוד מומו נדלק על רינה (מירי בוהדנה), חברתו של יאקי (דדי זוהר) הבריון.
האחיות מגדלנה

היציאה מן המנזר

בסופו של הסרט כל אחת מארבע הנערות עוזבת את המנזר, בדרך זו או אחרת. במהלך השהות במנזר מגלה מרגרט כי קריספינה, הסובלת מפיגור קל, מנוצלת מינית על ידי הכומר הראשי של המנזר, האב פיצרוי, ומחליטה להתנקם בו על ידי טמינת סרפד בתוך הכביסה שלו. במהלך טקס פומבי בעיירה שבסמוך למנזר, אליו מובאות הנערות, הסרפד מתפשט על גופו של הכומר והוא פושט את בגדיו אל מול כל הנוכחים החוזים בגופו הפצוע. אז מסתבר שהסרפד עבר גם אל ירכיה של קריספינה בעקבות משגל שנערך עם הכומר זמן מה לפני, והיא מתחילה לאבד את העשתונות בנוכחות כל תושבי העיירה (בצעקות האשמה כלפי הכומר "אינך איש האלוהים!"). כתוצאה מכך מחליטה האחות ברידג'ט לשלוח את קריספינה למוסד לחולי נפש. מרגרט מנסה לבוא להגנתה של קריספינה, אך מתקפלת מול זעמה של האחות ברידג'ט.
בחג המולד השלישי להגעתן, מגיע אחיה הצעיר של מרגרט, עתה בוגר בן שמונה עשרה, עם מכתב אישור מן הכומר של המשפחה על מנת להוציא את אחותו מן המנזר. ביציאה מן המנזר עוצרת מרגרט את האחות ברידג'ט והארכיבישוף הנוכח בבקשה שתיתן לה לעבור על פניהם. האחות ברידג'ט בזה לגילוי עזות המצח של מרגרט ואוסרת עליה לצאת מן המנזר עד שתסור מדרכה, אך זו כורעת על ברכיה לתפילה, והנוכחים מוותרים על ההמתנה וממשיכים הלאה.
בשנה הרביעית לשהייתן של השתיים הנותרות, מבקשת רוז מהאחות ברידג'ט רשות לשלוח גלויה ליום הולדתו של בנה, אך האחות העסוקה בלמצוא את המפתח האבוד לכספת של המנזר, פוטרת אותה בבוז בטענה כי אין לה הזכות להיקרא אמא. רוז מצטרפת בחוסר רצון לחיפושים אחר המפתח, וכאשר היא מוצאת אותו חבוי מתחת לשידת מגירות היא אינה מדווחת על מציאתו.
ברנדט, שכבר אמצה את שיטת המנזר, מתנערת מכל גילוי של נדיבות וטוב לב שהיה בה לפני שהגיעה. אך כאשר קייטי הקשישה נפטרת היא מחליטה שהיא לא מתכוונת לסיים כמוה. היא ורוז הן מחליטות לברוח עוד באותו הלילה. הן מוצאות במשרד את המפתח לדלת הכניסה, וכאשר מגיעה האחות ברידג'ט היא נאבקת בברנדט עד אשר רוז שולפת את המפתח של הכספת, ותאוות הבצע של האחות ברידג'ט מנצחת אותה. השתיים בורחות מן המנזר ומגיעות אל דבלין, שם הן מוצאות מקלט אצל בת דודתה של ברנדט, ספרית במקצוע. רוז עובדת לליברפול וברנדט נשארת אצל בת דודתה ומתמקצעת כספרית.
קיקי ברטנס

ראשית חייה ורקע

ברטנס נולדה ב-1991 בווטרינגן ליד האג, אך גדלה בעיר Berkel en Rodenrijs . ברטנס התחילה לשחק טניס בגיל שש במועדון הטניס ברנקרודה, שבו שיחקו דודה ודודתה. המאמן שלה במועדון היה מרטין ואן דר ברוגן, מאז שהייתה בת שבע. ואן דר ברוגן העריך את יכולתה, והמשיך לאמן אותה, בעיקר כדי לסייע לה לממש את הפוטנציאל שלה. הוא אמר: "בצעירותה תמכנו בה מאוד. לימדתי אותה תמורת מעט כסף, כי עניין אותי לראות עד כמה רחוק אוכל להגיע איתה". ברטנס קיבל תמיכה מועטה מפדרציית הטניס ההולנדית. היא לא שיחקה בסבב ה-ITF של הצעירים, למעט הופעה אחת בגביע הג'וניורים בשנת 2007.

2016

באליפות צרפת הפתוחה 2016 העפילה ברטנס לחצי הגמר, שבו נוצחה על ידי המדורגת מספר 1 סרינה ויליאמס.

2018

באפריל היא זכתה בטורניר הפרמייר הראשון שלה, טורניר צ'ארלסטון בסבב ה-WTA, כאשר ניצחה בגמר את יוליה גרגס בשתי מערכות.

2019

באליפות אוסטרליה הפתוחה היא הודחה בסיבוב השני. במאי זכתה ברטנס באליפות מדריד הפתוחה לאחר שניצחה בגמר את סימונה האלפ. באליפות צרפת הפתוחה היא נאלצה לפרוש בסיבוב השני עקב מחלה.
שירלי קאולי

ביוגרפיה

קאולי נולדה וגדלה בקרוידון, לונדון רבתי.

1952

באליפות אנגליה שנערכה בשנת 1952 זכתה קאולי במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.61 מטר.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה קולי במדליית ארד בקפיצה לרוחק, לאחר שקפצה כבר בקפיצתה הראשונה תוצאה של 5.92 מטר, אחרי איווט ויליאמס מניו זילנד שקבעה שיא אולימפי חדש של 6.24 מטר ואלכסנדרה צ'ודינה מברית המועצות (6.14 מטר).

1954

בתחרות שנערכה בלונדון ב-2 באוגוסט 1954 קבעה קאולי בקפיצה לרוחק תוצאה של 5.82 מטר, שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בברן, שווייץ היא סיימה במקום שביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.73 מטר.

1955

בתחרות שנערכה בשנת 1955 קבעה קאולי בקפיצה לרוחק תוצאה של 5.89 מטר.
אנפתיים

בתרבות

האנפה מוזכרת בספר ויקרא כאחד העופות האסורים למאכל:
וְאֶת-אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן-הָעוֹף לֹא יֵאָכְלוּ שֶׁקֶץ הֵם ... וְאֵת הַחֲסִידָה הָאֲנָפָה לְמִינָהּ ...
— ספר ויקרא, פרק י"א, פסוקים י"ג-י"ט
משפט סטוקס

חוק סטוקס

במרחב הווקטורי , ניתן לנסח את המשפט כך: , כאשר  היא יריעה אוריינטבילית דו־ממדית, האגף השמאלי הוא אינטגרל מסילתי של השדה על שפת , והאגף הימני הוא אינטגרל משטחי על השטף של רוטור השדה דרך . שימושה המוכר ביותר של צורה זו של משפט סטוקס (הנקראת לעיתים בפי הפיזיקאים חוק סטוקס) הוא במשוואות מקסוול, או ליתר דיוק, בחוק אמפר ובחוק פאראדיי.

משפט גאוס

מסקנה שימושית של משפט סטוקס ב־ היא משפט גאוס (הידוע גם כמשפט הדיברגנץ): , כאשר  הוא נפח ב־,  היא המעטפת הכולאת אותו, ו־ הוא וקטור נורמלי למשטח . האגף השמאלי הוא אינטגרל נפחי של הדיברגנץ של  על הנפח , ואגף ימין הוא אינטגרל משטחי של השטף של  דרך . גם צורה זו של משפט סטוקס מופיעה במשוואות מקסוול, בחוק הנקרא חוק גאוס.

משפט הגרדיאנט (נוסחת ניוטון-ליבנייץ)

משפט הגרדיאנט הוא הכללה של נוסחת ניוטון ליבנייץ ואומר שאם  מסילה גזירה ו-  פונקציה סקלרית דיפרנציאבילית אזי:
אגודת הרבנים בפולין

אגודת הרבנים במדינת פולין הייתה ארגון הגג העל-מפלגתי שאיגד כאלף מרבני יהדות פולין החרדית בין מלחמות העולם. האגודה הוקמה בשנת 1922 ברישיון שלטונות הרפובליקה הפולנית השנייה ופעלה עד שואת יהודי פולין בראשית שנות ה-40.
האגודה התכנסה מעת לעת, התקיימו בחירות לוועד ההנהגה, הוועד הפועל וועד הביקורת. האגודה הציבה לחבריה הרבנים, יעדים ודברים הדורשים תיקון בחיים הציבוריים היהודיים. כארגון על-מפלגתי הכילה האגודה רבנים מכל קצווי הקשת הפוליטית החרדית, חלקם היו פעילים במקביל גם ב"אגודת ישראל" או "המזרחי", וחלקם בלתי מזוהים פוליטית.
אגודת הרבנים הוציאה לאור מאסף קבוע מפרי עטם של הרבנים ובו חומר לדרשות, ביאורי פסוקים בתנ"ך ובירורי סוגיות הלכתיות שעלו על הפרק. המאסף נקרא בשמות "קובץ דרושים", "קובץ חידושים" ו"קובץ דרושים וחידושים", ונספח אליו "קונטרס עתונאי" שסקר את פעילות האגודה וידיעות חדשותיות שונות שהיה נחוץ להביאן לידיעת הרבנים. עורך המאסף היה הרב מאיר ורשביאק.

היסטוריה

הפעילות לכינונה של אגודת רבנים פולנית החלו עוד לפני ובמהלך מלחמת העולם הראשונה, ואולם ניסיונות ראשונים לפרסם הודעות או לחתום על מכתבים בשם אגודה כזו נתקלו בהתנגדות.
האגודה במתכונתה הפעילה, החלה לפעול באופן רשמי בשנת 1922. גם לאחר כינון האגודה באופן רשמי, האספה הכללית הראשונה של האגודה התכנסה בימים כ"ג-כ"ה בטבת ה'תרפ"ב, 23–25 בינואר 1922, היא נתקלה בחשדנות בחוגי "המזרחי" על אף הכללתם של רבנים מתומכי המזרחי במוסדות האגודה.
האספה הכללית השנייה של האגודה התכנסה בימים כ"ד-כ"ז בשבט ה'תרפ"ו, 8–11 בפברואר 1926.
בראשית 1942 הוקמה בלונדון "אגודת רבנים יוצאי פולין" במטרה להמשיך בפעילות האגודה, שרוב רבניה היו בשטחי הכיבוש הגרמני ורבים מהם כבר נספו. האגודה החדשה זכתה להכרה של ממשלת פולין הגולה.
פרישטאק

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1259, עת היו בבעלותו זכויות עיר. בשנת 1474 נהרס היישוב בידי ההונגרים. בשנת 1932 ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות.

יהודי פרישטאק

קהילה יהודית מאורגנת מתועדת בכפר מאמצע המאה ה-17. בשנת 1898 נערכו ביהודי היישוב פרעות בידי איכרי הסביבה. בכפר פעל רבי מנחם מנדל מרימנוב.
בין מלחמות העולם חיו בכפר כ-1,300 יהודים, כשלושה רבעים מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציוניות, לרבות קיבוץ הכשרה.
ב-8 בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות ושוד בקרב יהודיו. בראש השנה שלאחר הכיבוש רצחו הגרמנים מתפללים בבית הכנסת המקומי, ושרפו את תשמישי הקודש במקום. יודנרט שמונה בהמשך ביישוב נצטווה לספק לגרמנים עובדי כפייה יהודים בני 15 עד 60, ובינואר 1940 נצטוו יהודי היישוב לענוד סרט זרוע והוטלו עליהם מגבלות תנועה.
ביולי 1941 הוקם בכפר מחנה עבודה, אליו הובאו כ-2,000 יהודים מאזור ורשה. במחנה זה נרצחו מעת לעת עובדים, ופשו בו מגיפות, ובנובמבר 1941 הוא חוסל. באותו חודש רוכזו כ-1,600 יהודי היישוב והפליטים היהודים שהגיעו אליו בגטו שהוקם בו.
ב-3 ביולי 1942 נערכה בגטו שביישוב סלקציה, בה כ-850 נשים, קשישים וילדים יהודים הופרדו, ונרצחו ביער ליד היישוב הסמוך וז'יצה. קבוצת צעירים שולחה לפלשוב. ב-12 ביולי 1942 נרצחו כ-260 יהודים נוספים מהיישוב וסביבתו ליד הכפר קריוביצה.
בין ה-16 ל-18 באוגוסט 1942 הועברו אחרוני יושבי גטו פרישטאק ליאסלו, ומשם שולחו כעבור ימים ספורים למחנה ההשמדה בלז'ץ.
גרנד קולי

הגרנד קוּלי (באנגלית Grand Coulee) הוא ערוץ נהר עתיק במדינת וושינגטון שבארצות הברית. אתר טבע לאומי בולט זה משתרע לאורך 100 קילומטרים דרומית מערבית מסכר גרנד קולי עד אגם סוֹאפּ (Soap Lake "אגם הסבון" בשל הקצף המיוחד שנוצר על פניו), כשהוא מחולק על ידי המפלים היבשים לגרנד קולי העליון ולגרנד קולי התחתון.

היסטוריה גאולוגית

הגרנד קולי הוא חלק מרמת קולומביה. סלע האם של אזור זה הוא מסלע גרניט שנוצר עמוק בקרום כדור הארץ לפני 40 עד 60 מיליון שנים. הקרקע התרוממה ושקעה במהלך מיליוני שנים ועקב כך נוצרו הרים נמוכים, ובסופו של דבר ים פנימי.
לפני כ-10 עד 15 מיליון שנה החלו בהרי רכס קסקייד התפרצויות געשיות שמילאו את הים הפנימי בלבה. בכמה מקומות מגיעה עובי שכבת הבזלת ל-2,000 מטרים. במקומות אחרים חשופה עדיין שכבת הגרניט מההרים הקדומים יותר.
לפני שני מיליון שנים החלה תקופת הפליסטוקן ואיתה החל גם עידן הקרח וקרחונים כיסו את האזור. הם חרצו את רמת הנהר קולומביה, כשהם מגיעים דרומה עד הרמות שמעל לגרנד קולי. בכמה אזורים צפון לגרנד קולי הגיע עובי הקרחונים עד ל-3,000 מטרים. ניתן עדיין לצפות בחריצים במסלע הגרניט החשוף שנבעו מתנועת הקרחונים ובסלעים רבים שנסחפו על ידי הקרחונים באזורים הגבוהים שמצפון מערב לקולי.
אף על פי שתאוריות מוקדמות שיערו שקרחונים הסיטו את נהר הקולומביה למה שהפך לגרנד קולי וכי זרמי המים הרגילים הם שגרמו לסחיפה שנצפתה, מסכימים כיום הגאולוגים כי היא נגרמה מההסטה הקרחונית יחד עם שיטפונות מסיביים שמקורם באגם הקרחוני של מיזולה (Lake Missoula). היה זה אגם מי הפשרת קרחונים בעומק של עד 600 מטרים שהיה סכור על ידי קרחון. מדי פעם נשבר הסכר ותוך כדי כך נוצרו שיטפונות מיזולה שבהם זרמו כמויות אדירות של מים דרך רמת הנהר קולומביה עד לפני 18 אלף שנים. שיטפונות אלו יצרו את הרמות המחורצות המאופיינות בסימני סחיפה ייחודיים. המפלים היבשים הם דוגמה לכך (דרומית לאגם בנקס (Banks Lake).
עם סיום עידן הקרח התייצב נהר הקולומביה בנתיבו הנוכחי. קרקעית הנהר היא כיום כ-200 מטרים מתחת לגרנד קולי. קירות הקולי מגיעים עד לגובה של 400 מטרים.

שימושים מודרניים

האזור סביב הגרנד קולי הוא בית גידול מסוג ערבת שיחים, כשכמות המשקעים הממוצעת היא פחות מ-300 מ"מ גשם בשנה. בחלקו התחתון של הגרנד קולי יש שורת אגמים : פארק (Park), בלו (Blue), אלקלי (Alkali), לנורה (Lenore) וסואפ (Soap). עד למחצית השנייה של המאה ה-20 היה חלקו העליון של הקולי יבש.
פרויקט אגן קולומביה שינה זאת ב-1952, תוך שימוש בערוץ הנחל הקדום כרשת לחלוקת מי השקיה. חלקו העליון של הקולי נסכר והפך לאגם בנקס (Banks Lake). האגם מקבל את מימיו באמצעות משאבות מסכר הגרנד קולי, והוא השלב הראשון במערכת השקיה שאורכה 160 קילומטרים. באגן הקולומביה נעשה שימוש בתעלות, סיפונים וסכרים נוספים על מנת לספק מי השקיה ל-2,400 קמ"ר של אדמה חקלאית.
המים הפכו את חלקו העליון של הקולי והאזורים הסמוכים לגן עדן לבעלי חיים, כולל עיטם לבן-ראש. לפרויקט היה ערך מוסף בדמות יצירת אתרי נופש הכוללים כמה אגמים ומעיינות מינרלים, בהם מתבצעים פעילויות נופש כדוגמת ציד, דיג וספורט מים מכל הסוגים. בגרנד קולי מצויים שני פארקים מדינתיים פארק סאן לייקס (Sun Lakes- "אגמי השמש") ופארק סטימבואט רוק (Steamboat Rock – "סלע ספינת הקיטור").