google/wiki40b huggingface dataset:
צופן היל

בהצפנה קלאסית, צופן היל (באנגלית: Hill Cipher) הוא צופן החלפה פוליגרפי המבוסס על אלגברה ליניארית (כפל מטריצות) שהומצא ב-1929 על ידי לסטר היל (Lester S. Hill) והיה הצופן הפוליגרפי המעשי הראשון שהצפין שלוש אותיות ומעלה בבת אחת.

ביטחון

במונחים של הצפנה מודרנית צופן היל אינו בטוח לשימוש כלל. הוא נחשב לצופן חלש ופגיע במיוחד לקריפטואנליזה המנצלת את הליניאריות הגבוהה שלו. אם מתקיף הצופן משיג  זוגות טקסטים קריאים וטקסטים מוצפנים המתאימים להם, הוא יכול לחלץ את המפתח בעזרת מערכת משוואות ליניארית שניתנת לפתרון בזמן פולינומי בטכניקות פשוטות מתחום האלגברה הליניארית. 
כפל מטריצות כשלעצמו אינו מספק סודיות ראויה בימינו ואין להשתמש בו לבדו כאלגוריתם הצפנה, אך הוא יכול להיות שימושי כ"פונקציית פיזור" יעילה, ובשילוב עם פונקציה אי-ליניארית אחרת יהיה אפשר להגיע לצופן חזק יותר. למעשה צפנים מודרניים עושים שימוש רב בכפל מטריצות. שלב MixColumns שאחראי על הפיזור בצופן AES מבוצע באמצעות כפל מטריצות.

אורך מפתח

אם המפתח נבחר באקראי מתוך הטווח המקסימלי אומרים שאורכו האפקטיבי הוא לוגריתם בבסיס 2 של מספר המפתחות האפשריים. במקרה של אלפבית המכיל 22 אותיות ו- קיימות  מטריצות הצפנה אפשריות מסדר . בגלל שלא כל המטריצות הפיכות החסם העליון על אורך המפתח הוא  במקרה של  בערך  סיביות. מטריצה תהיה הפיכה מודולו  רק אם היא הפיכה מודולו הגורמים הראשוניים שלו וקל לחשב את מספר המטריצות ההפיכות מודולו הגורמים הראשוניים. מספר המטריצות ההפיכות מודולו 2 שווה לסדר של החבורה הליניארית הכללית . לכן אפשר לחשב את מספר המטריצות ההפיכות הכולל על ידי משפט השאריות הסיני. בנוסף בשל העובדה שאפסים רבים במטריצת ההצפנה פוגעים ברמת הפיזור של הצופן, יש צורך להימנע באופן כללי ממטריצות המכילות הרבה אפסים, מה שמצמצם את טווח המפתח עוד יותר.
אם  כלומר אם מצפינים רק זוגות של אותיות או "דיגרפים" בזה אחר זה. צופן היל יהיה חלש אפילו מצופן פלייפייר או כל צופן פולי-אלפביתי שמצפין דיגרפים (זוגות). מצד שני ככל ש- גדול יותר ההצפנה הופכת לטורח רציני אם היא מבוצעת בעט ונייר. עבור  גדול מאוד מתקבל צופן חזק יותר מפלייפייר אך אינו פרקטי כי מאוד קשה ליישמו ידנית, לכן חוזקו בא לידי ביטוי בצורה מכנית. היל יישם את הצופן שלו עם  במכונת הצפנה מסובכת שהכילה גלגלי שיניים ושרשראות (כמתואר בתרשים) ואף רשם עליה פטנט בארצות הברית ב-1929 אך לא הצליח למצוא לה ולו קונה אחד. נדמה שהיל עצמו היה מודע לפרדיגמה המודרנית של פיתוח צופן בטוח כפי שניסח זאת קלוד שאנון: "ערבוב ופיזור" (confusion/diffusion) וכן היה ער לעובדה שאפשר לפצח את הצופן עם "איזון זמן/זיכרון" ביעילות רבה יותר מכוח גס ולכן ניסה לשלב במכונה שלב אי-ליניארי. היות שתצורת הגלילים קבועה עבור כל מכונה, היה צורך לבצע מספר שכבות, שכבת ערבוב אי-לנארית התלויה במפתח ושכבת פיזור ליניארית ללא מפתח ולאחריה שוב, שכבת ערבוב אי-ליניארית. רעיונות אילו היוו בין היתר מקור השראה לצפנים מודרניים יותר שבאו אחריו.
ב-1966 כאשר צוות הפיתוח של IBM בראשות דון קופרשמידט החלו בפיתוח רעיונות למערכת הצפנה מודרנית משולבת מחשב שתתאים לשימוש בקנה מידה גדול, מה שנקרא מאוחר יותר תקן ההצפנה DES, נשקל בין היתר לעשות שימוש בגרסה משופרת של צופן היל. בסופו של דבר ההצעה נפסלה כי הצופן לא הציג חוזק מינימלי ולא היה ראוי להיות מועמד לתקן הצפנה בקנה מידה גדול.
3sat

היסטוריה

3sat הוקם על מנת לשדר תוכניות תרבות, במקור דרך השידור בלוויין. הערוץ נוסד על ידי ה-ZDF הגרמני, ה-ORF האוסטרי, ו-SRG SSR משווייץ. ZDF מוביל את השידורים אך ההחלטות מתקבלות במשותף על ידי הקואופרטיב.
בשנת 1990, DFF, ארגון שידור בגרמניה המזרחית הפך לחבר בקואופרטיב ונשקל שינוי שם של הערוץ ל-4sat, אך לבסוף הוחלט להותיר את השם הקודם על כנו. ב-31 בדצמבר 1991 בוטלה חברותו של DFF כחלק מפירוק הארגון, בהתאם לחוקי האיחוד הגרמני.
ב-1 בדצמבר 1993 הצטרף לקואופרטיב ARD, כשותף. זאת בעקבות הקמת ערוץ הלוויין של ARD, שנקרא Eins Plus. 
ב-2003 היה ערוץ 3sat זמין בקרב 40 מיליון משקי בית בגרמניה, אוסטריה ושווייץ, וב-85.5 מיליון משקי בית ברחבי אירופה. 
בשנת 2009 עמד נתח השוק של הערוץ על 1.1% בגרמניה, 1.2% בשווייץ ו-1.9% באוסטריה.

3sat HD

מאז 30 באפריל 2012 זמין הערוץ גם בפורמט HDTV, עם זאת בערוץ הודיעו מראש כי לא ניתן יהיה לשדר תוכן ב-HD בתחילת 2013 בשל עבודות השיקום. עד אז, בכל התוכניות ניתן היה לצפות באיכות HD, גם אם התוכן היה זמין באיכות זו. לאחר המעבר לפורמט תמונה של 720p שהושלם בראשית יוני 2013, הערוץ מסוגל לשדר תוכן בהפרדה גבוהה.
מאז 30 ביוני 2015, כחלק מהפסקת השידורים האנלוגיים ברשת הכבלים של Unitymedia, גם ערוץ 3sat HD משודר גם הוא.
ברק אובמה האב

חייו בקניה

אובמה האב נולד ב-18 ביוני 1936 בכפר בשם ניינגומה קוגלו שבקניה, שהייתה אז קולוניה של האימפריה הבריטית. הכפר בו נולד שוכן לחופי אגם ויקטוריה במחוז ניאנזה. אובמה היה אתאיסט, אביו היה מוסלמי ואילו אמו הייתה נוצרייה.
בילדותו, למד ברק אובמה האב בבית ספר של מיסיונרים נוצרים. בנעוריו עבד אובמה כרועה צאן בכפרו. בשנת 1956, בעודו בן 20 התקבל לעבודה פקידותית בניירובי. באותה שנה, בעודו בחופשה, פגש אובמה נערה בת 16 בשם קזיה במסיבה שהתקיימה בעיירה קונדי ביי. קזיה, עדיין תלמידת תיכון, התאהבה בו, ולאחר היכרות קצרה החליטה לעזוב את ביתה ולהצטרף אליו כאשר הוא שב לניירובי עם סיום החופשה. אביה דרש את נידויה של קזיה ממשפחתה כאשר סירבה לחזור אל חיק משפחתה.
בשנת 1959 שלח אובמה בקשות לעשרות אוניברסיטאות בארצות הברית במטרה להתקבל ללימודים גבוהים ולבסוף הוא התקבל ללימודים באוניברסיטת הוואי. 
עם קבלתו לאוניברסיטת הוואי עזב את קניה ונסע לחיות בהונולולו שבהוואי כדי להתחיל בלימודיו הגבוהים בכלכלה. בעודו משאיר בקניה את אשתו קזיה בת ה-18 ואת בנם בן השנה אבונגו. בעת עזיבתו קזיה הייתה בחודש השלישי להריונה עם בתם אהומה.

נישואיו הראשונים

אובמה האב וקזיה התחתנו ב-1957 בטקס אפריקאי מסורתי. הם הקימו בית בניירובי ולאחר כשנה, במרץ 1958 נולד להם בנם הראשון, מאליק אבונגו אובמה. לקיזה ולברק אובמה האב נולדו סך הכל שלושה ילדים: מאליק, אהומה ואבו אובמה.

חייו בהונולולו

אובמה עבר לגור בהוואי לאחר שזכה במלגת הצטיינות ללימודי מתמטיקה וכלכלה באוניברסיטת הוואי בארצות הברית. בעת לימודיו באוניברסיטה, אובמה האב היה הסטודנט האפריקאי הראשון באוניברסיטת הוואי. בעת לימודיו באוניברסיטה פגש סטודנטית שם אן דנהאם, מי שעתידה להיות אשתו השנייה ואמו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה. השניים נפגשו בסוף שנת 1960, במהלך חוג ללימוד רוסית באוניברסיטה בהוואי.
בשנת 1962 זכה אובמה האב במלגה ללימודי תואר שני באוניברסיטת הרווארד. לצורך כך הוא עזב את דנהאם ואת בנו ועובר לגור בבוסטון שבמסצ'וסטס.

נישואיו השניים

אובמה האב ודנהאם נישאו במאווי בפברואר 1961, ובנם ברק אובמה הבן נולד לאחר 6 חודשים, באוגוסט 1961. כאשר היו בקשר זוגי, דנהאם לא ידעה שלאובמה האב ישנה משפחה בקניה. הוריהם של דנהאם ואובמה האב התנגדו לחתונה, כיוון שדנהאם הייתה לבנה ממוצא אנגלי ואילו אובמה היה קנייתי. הם התחתנו בתקופה שבה חוקים נגד נישואים בין-גזעיים היו עדיין בתוקף ביותר מ-20 מדינות בארצות הברית.
הוא ודנהאם התגרשו ב-1964 ללא התנגדות משני הצדדים.

שובו לקניה

אובמה האב שב חזרה למולדתו, קניה בשנת 1964 לאחר שסיים את לימודיו בהרווארד. הוא שב לקניה עם רות נידסנד בייקר, מורה אמריקאית שהוא פגש בהרווארד. בקניה, עבד ברק אובמה האב ככלכלן במשרד לפיתוח כלכלי של ממשלת קניה. בשנת 1965 הוא פרסם כתב עת בשם "איסט אפריקה ג'ורנל", מאמר מאת ברק אובמה האב, שבו הוא ביקר את גישת ממשלת קניה לפיתוח כלכלי.

נישואיו השלישיים והאחרונים

הוא נישא לרות נידסנד בייקר ב-24 בדצמבר 1964. נולדו להם שני בנים, מארק (יליד 1965) ודייוויד (יליד 1968, נפטר ב-1987). אובמה האב ובייקר נפרדו ב-1971 והתגרשו ב-1973.
ב-2009, פרסם מארק אובמה ספר בשם "מניירובי לשנז'ן", בו טען כי אובמה האב הכה את אמו ואותו.

מותו

על פי הספר חלומות מאבי, חילוקי הדעות בין אובמה האב לבין נשיא קניה ג'ומו קניאטה הובילו לפרישתו מהחיים הציבוריים בקניה. בשנת 1982, אובמה האב היה מעורב בתאונת אופנוע קשה שכתוצאה ממנה נכרתו שתי רגליו. זמן קצר אחר כך הוא נהרג בתאונת דרכים נוספת שבה התרסקה מכוניתו. אובמה האב נקבר בכפר בו נולד, ניינגומה קוגלו.
סוסא גיבן

תוחלת חיים

הסוסא הגיבן יכול לחיות עד 40 שנים. הפרט המבוגר כיום חי בהונג קונג וגילו מוערך בכ-33 שנים. מדענים גילו שניתן לקבוע את גילם של דולפינים מתים מתוך מדידת שטח החתך של שיניהם.

התנהגות

הסוסא הגיבן עולה לפני המים כדי לנשום כל 20 עד 30 שניות, לאחר שאסף מספיק חמצן הוא צולל למים העמוקים לפרק זמן ממושך יותר.
"גורי דולפינים" עולים לפני המים פי 2 יותר מדולפינים בוגרים. זאת מכיוון שיש להם ריאות קטנות יותר וקיבולת האוויר בהן פחותה משל פריטים בוגרים.
דולפינים בוגרים מסוגלים לעצור את נשימתם למשך 8 דקות. ה"גורים" מסוגלים להישאר מתחת למים בין דקה לשלוש דקות. בממוצע דולפינים בוגרים נשארים מתחת למים כ-4 דקות.
לפעמים הם קופצים וחושפים את כל גופם לאוויר. התנהגות זאת הקרויה "פריצת דרך" מרשימה לעיתים קרובות את הצופים האנושיים. 
מלבד הקפיצה מחוץ למים הדולפינים עולים אנכית לפני המים כשחצי מגופם חשוף. הדולפינים מסוגלים להשתמש בעיניהם גם במים וגם באוויר.
רוזלין טורק

קריירה

טורק לא הסתפקה בנגינת באך. הרפרטואר שלה הקיף יצירות משל לודוויג ואן בטהובן, יוהנס ברהמס ופרדריק שופן, כמו גם מלחינים מודרניים כגון דייוויד דיאמנד, לואיג'י דאלאפיקולה וויליאם שומאן דיאמנד שאב את ההשראה לכתיבת הסונאטה הראשונה לפסנתר מנגינתה של טורק.
טורק למדה בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, ואחד ממוריה בבית ספר זה היה ליאון תרמין. הופעת הבכורה שלה בקרנגי הול הייתה בנגינה על התרמין, כלי נגינה אלקטרוני.
תקופה מסוימת הלכה טורק בדרכה של ונדה לנדובסקה וביצעה את יצירות המקלדת של באך בצ'מבלו, אך בהמשך חזרה לפסנתר. היא הייתה חברת כבוד בסנט הילדה קולג', אוקספורד.
רוזלין טורק מתה בניו יורק בשנת 2003, בגיל 88.
מקס רייט

קריירה

בשנות השמונים והתשעים הופיע רייט בסדרות הטלוויזיה ובין היתר בסדרות "באפלו ביל" , "המופע של נורם"  וב-"The Stand" . בנוסף לכך, הופיע רייט בשתי העונות הראשונות של הסדרה "חברים" בדמותו של טרי, מנהל בית הקפה סנטרל פיק.
בין השנים 1986 ל-1990 שיחק רייט את הדמות וילי טאנר בסדרה "אלף", אב משפחה אמריקאית טיפוסית, כאשר חלליתו של חייזר מתרסקת על המחסן המשפחה. אף על פי שמדובר בתפקידו המוכר ביותר, לימים סיפר רייט כי שנא את התפקיד בגלל הדרישות הטכניות, והעובדה שגילם דמות התומכת בחפץ דומם. "זו הייתה עבודה קשה מאוד ועגומה", הוא סיפר בשנת 2000 למגזין פיפל. הוא היה מאושר מאוד שהסדרה בוטלה בשנת 1990. אן שדין שגילמה את אשתו בסדרה, סיפרה שלאחר הטייק האחרון, רייט עזב את הסט, הלך לחדר ההלבשה, לקח את חפציו, נכנס לרכבו ונעלם. לדבריה, לא בוצעו מחוות של פרידה בסיום הסדרה.
רייט הופיע גם כשחקן תיאטרון ברחבי ארצות הברית. בשנת 1998 הופיע בברודוויי במחזה "איבנוב" . בנוסף לכך, גילם את דמותו של סר אנדרו במחזה "הלילה השנים עשר" שהוצג במרכז לינקולן. בשנות ה-2000 שיחק במחזות שעלו בתיאטרון הרפרטוארי האמריקני. כן שיחק בהצגות "אגדת חורף" ו"הסוחר מוונציה" בפסטיבל שייקספיר בפארק .

חיים אישיים

בשנת 1965 נישא רייט ללינדה אשר מתה מסרטן בשנת 2007. נולדו להם שני ילדים. רייט נעצר פעמיים בחשד לנהיגה בשכרות.
בשנת 1995 הוא אובחן כחולה בלימפומה, מחלה שטופלה בהצלחה, ונותרה בהפוגה עד שנת 2019. ב-26 ביוני 2019 רייט מת בגיל 75 כתוצאה ממחלת הלימפומה בביתו בהרמוסה ביץ', קליפורניה .
עדשה אכרומטית

עדשה אכרומטית

עדשה כדורית רגילה סובלת בין היתר מעיוות כדורי ועיוות צבעי. מנוסחת לוטשי-העדשות מתקבל מרחק מוקד שונה לאורכי גל שונים, בשל תלות מקדם השבירה באורך הגל. כלומר לכל אורך-גל מרחק מוקד משלו, מה שגורם לכך שהדמות הנוצרת על ידי אורכי-גל שונים תחול במקומות שונים לאורך ציר העדשה. זהו עיוות צבעי מסוג אחד, הקרוי עיוות צבעי אורכי. תוצאה נוספת לתלות זו באורך-הגל היא הגדלה קווית שונה של הדמות, מה שיוצר עיוות צבעי נוסף, עיוות צבעי רוחבי. עדשה אכרומטית בנויה באופן שמקטין את השפעת העיוות הכדורי ואת השפעת העיוות הצבעי האורכי, היות שהן ממקדות קרני אור באורכי-גל שונים (למשל, האדום והכחול מהווים דוגמה אופיינית, בהיותם בקצות התחום הנראה) על אותו מישור מוקד. 
לעומת זאת, עדשה זו אינה מתקנת את העיוות הצבעי הרוחבי, ולשם כך דרוש סידור אחר של עדשות. <-- (להכניס כאן מקור). -->
הסוג הנפוץ ביותר של עדשה אכרומטית הוא הצמד האכרומטי (achromatic doublet), המורכב משתי עדשות, האחת, בדרך כלל מפזרת (לדוגמה, כזו שצורתה מישורית-קעורה, כמו באיור המתואר), העשויה מזכוכית צור (Flint glass), ואילו השנייה היא עדשה מרכזת (לדוגמה, דו-קמורה) העשויה זכוכית כתר (Crown glass), שבה מתרחשת נפיצה פחותה. עדשות מרכזות מכונות חיוביות, מאחר שמוקדן מוגדר כחיובי (בהיותו מוקד ממשי), ואילו עדשות מפזרות (או מבדרות) מכונות שליליות, מאחר שמוקדן מוגדר כשלילי (בהיותו מוקד מדומה). 
העדשות המרכיבות את הצמד האכרומטי מודבקות זו לזו (ראו איור), וצורתן מעוצבת כך שהעיוות הצבעי של האחת מקזז את העיוות הצבעי של השנייה.
בסוג הנפוץ ביותר, המתואר באיור לעיל, עוצמתה החיובית של עדשת זכוכית הכתר אינה מאוזנת לגמרי על ידי עוצמתה השלילית של עדשת זכוכית הצור. עדשות אלה, המהוות את מרכיביה של עדשת הצמד, יוצרות עדשה אפקטיבית חיובית שעוצמתה קטנה, כך שפעולתה משפרת את מיקודם של אורכי-גל שונים על אותו מישור מוקד. ישנם גם צמדים אכרומטיים שליליים, כלומר צמדים בהם לעדשה השלילית עוצמה גדולה יותר, בערך מוחלט, יחסית לחברתה החיובית.

התפתחות טכנולוגית

לא ידוע מתי בדיוק נבנה צמד אכרומטי, וגם לא ידוע שמו של האיש הראשון שהשלים את מלאכת בנייתו של צמד כזה. שיקולים עיוניים בדבר היתכנותה של מערכת המתקנת עיוות צבעי היו נתונים בוויכוח במאה ה-18, בעקבות הצהרתו של ניוטון על כך שתיקון כזה איננו אפשרי. עם זאת, ההמצאה הראשונה של מערכת אכרומטית כזו, בערך בשנת 1733, נזקפת לזכותו של פרקליט אנגלי בשם צ'סטר מור הול. כמה מהרעיונות שבבסיסה של מערכת כזו הודגמו בעזרת עדשות שהיו בנויות מזכוכית וממים, שמטבע הדברים לא היו שימושיות. ככל הידוע, המערכות השימושיות הראשונות לא נבנו עד לשנותיה המוקדמות של המאה ה-18 על ידי ג'ורג' באס בהנחייתו של הול. הפטנט הראשון על צמד אכרומטי נרשם על שמו של ג'ון דולונד בערך בשנת 1758, לאחר העבודה העיונית והעבודה הניסויית העצמאיים שלו.
נג'יב אפנדי אל-יאסין

ביוגרפיה

נאג'יב אפנדי נולד למשפחת אצולה טורקית. בתחילת חייו הבוגרים הוא עבד כעורך דין. הוא היה ראש עיריית חיפה בשנים 1873–1877 והוא נחשב לאחד מראשי הערים הראשונים שלה.
נאג'יב שירת נאמנה את האימפריה העות'מאנית וזכה להוקרה ומדליות רבות כאות כבוד לעבודתו. המדליה המפורסמת ביותר שלו הוענקה לו על ידי הקיסר וילהלם השני במהלך ביקורו בחיפה ב-25 באוקטובר 1898.
צלחית מכחילה

רבייה

הרבייה מתבצעת מחוץ לקונכיית הצלחית, בעזרת מי הים. למרבית הצלחיות שני שלבים בחייהן: בשלב הראשון, ה'זכרי', מצוי בגופן אשך, המתנוון כעבור זמן ושחלה מתפתחת במקומו וזהו השלב ה'נקבי'. אצל חלק קטן מהצלחיות האשך אינו מתנוון והפרטים נשארים זכרים כל ימי חייהם.

סכנות

מפץ גלים עלול לתלוש אותם, שפל עלול לגרום לייבוש, טמפרטורה יכולה לבשל אותן, טורפים יבשתיים, קרינה חזקה.
בריג'יט פיג'ין קלי

חייה

קלי נולדה בפאלו אלטו, קליפורניה, גדלה בדרום אינדיאנה וחיה רוב חייה הבוגרים במרכז אילינוי. היא שמרה על פרטיותה בקנאות, ומעט מאוד ידוע על חייה . היא הייתה נשואה למייקל מדוניק (Madonick), משורר וסופר, ולהם היו שלושה ילדים. ב-1997 הייתה קלי משוררת הבית של קתדרת למונט באוניברסיטת פיליפס אקסטר.
קלי לימדה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין, באוניברסיטת פרדו ובקולג' וורן וילסון.
יחד עם מדוניק הייתה פרופסור לאנגלית ולרטוריקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.  היא מתה ב-14 באוקטובר 2016 באורבנה-שמפיין, אילינוי.
מערכת הגברה

מערכת הגברה היא אמצעי להגברת קול. המערכת אוספת צלילים ממקורות שונים, הופכת אותם לאותות חשמליים, מעבדת את האותות ומוציאה אותם כגלי קול מוגברים.

עקרונות פעולה

מערכות הגברה מכילות אמצעים לאיסוף צלילים וקולות. בשלב הראשון הם נקלט באמצעות מיקרופונים שונים הממוקמים בסמוך למקור הקול או מובנים בכלי הנגינה כגון גיטרה חשמלית. תפקידו של המיקרופון להמיר את גלי הקול לאותות חשמליים הנשלחים באמצעות כבל חשמלי למערבל אותות (באנגלית: מיקסר). כלי נגינה מסוימים כגון קלידים וסינטיסייזרים לא מצריכים מיקרופון הממיר גלי קול לגלים חשמליים שכן הם מייצרים מלכתחילה אותות חשמליים הנשלחים ישירות למערבל.
המערבל קולט את האותות וממזג אותם בעוצמות שונות הניתנות לכוונון. מהמערבל יוצא אות מעובד למגברים או לרמקולים מוגברים.
המגברים ממוקמים ביחידות נפרדות או לעיתים אף בתוך הרמקול מגבירים את עוצמת האותות החשמליים.
הרמקולים ממירים את האותות החשמליים לגלי קול. ככל שעוצמת האותות החשמליים גבוהה יותר כך עוצמת הקול הבוקעת מהרמקולים תהייה חזקה יותר.
קהילות שו"ם

קהילות שו"ם (או: שו"מ) הוא כינוי מקובל לקהילות היהודיות בערים שפירא, וורמייזא ומגנצא שעל גדות נהר הריין. הקשר בין שלוש הקהילות התבטא, בין השאר, בתקנות קהילתיות משותפות שנקראו על שמן: תקנות שו"ם. קהילות אלה נפגעו פגיעה קשה בגזירות תתנ"ו כתוצאה ממסעי הצלב.
הקשר בין הקהילות וכריכתן יחד החל באופן רשמי במאה ה-12, למרות שקשרים ביניהן היו קיימים עוד קודם לכן. קשר זה נמשך באופן מעשי או סמלי עד חורבן הקהילות בשואה.
מארי ואמיל טאקט

קורות חיים

אמיל יליד בלגיה, שרת כקצין בדרגת סרן בצבא הבלגי. בשנת 1918 הוא נשא לאשה את מארי, ילידת לוקסמבורג.
הם הפעילו פנימיה לילדים שנקראה בית המלכה אליזבת (Home Reine Elisabeth) בטירת פיינג (Château du Faing) ליד כפר ג'אמוין (Jamoigne-sur-Semois) בדרום מזרח בלגיה. הפנימייה פעלה בטירה ימי ביניימית שהייתה בבעלותן של מסדר אחיות הצדקה של בזנסון (Sisters of Charity of Besancon), והפך בשנת 1941 לפנימיה עבור ילדים בעלי מוגבלויות.

הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בזמן כיבוש בלגיה על ידי הנאצים ב-1942, אמיל הוצב לנהל את הפנימיה שהוסבה לקלוט ילדים שאבותיהם שרתו בצבא. אמיל עסק בעבודה המנהלית ובתאום עם גורמי הממשל בבריסל ומארי ניהלה את בית הספר. אמיל היה פעיל מאוד בתנועת ההתנגדות הבלגית . בנוסף לניהול הבית, ואחריות לאספקת מזון וביגוד לילדים, הוא היה אחראי על הפעילות המחתרתית של הרשת בה פעל, באזור כולו. ב-1942, שהו במקום  80 ילדים וב-1943 הצטרפו 80 נוספים. כמחצית הילדים ששהו בפנימייה היו יהודים. הם הובאו לפנימייה על ידי האב אנדרה ג'וזף (Joseph Andre), שזכה גם הוא בתואר חסיד אומות העולם לאחר שנסע ברחבי בלגיה ושכנע מנזרים, מוסדות ובתים פרטיים להחביא ילדים יהודים, והגברת איבון נווז'ן (Yvonne Nèvejean), שיצרו קשר עם "ועד ההגנה היהודי" (CDJ), ארגון יהודי מחתרתי שארגן מקומות מסתור עבור יהודים, והביע את נכונותו לעשות ככל יכולתו להציל כל יהודי שיופנה אליו.
בין 1942 - 1944, 83 בנים יהודים בגילאים 4–16, מצאו בפנימייה מקלט. בני הזוג והצוות נתנו לילדים יחס משפחתי, חם ואוהב. כל הילדים, יהודים ולא-יהודים, חולקו לקבוצות קטנות בראשות יועץ, על פי הדגם של תנועת הצופים. הילדים היהודים, שכל אחד מהם קבל שם לא יהודי, הוסוו כתלמידים קבועים: מארי לימדה אותם איך להסוות את זהותם כדי לשרוד פשיטות גסטפו. בספטמבר 1943, הגסטפו ערך בבית חיפוש. כשנשאלה על ידי המפקד אם יש בפנימייה ילדים יהודיים, מרי השיבה בשלווה, "למה שיהיו פה ילדים יהודים? זה היה יכול להיות מסוכן מדי".
לאורך כל תקופת המסתור שלהם - למעט חודש אחד בקיץ 1944, בו סגל הפנימייה יצא לחופשה, הילדים לא סבלו מרעב או מחסור.
לצדם של בני הזוג טאקט עבד צוות מסור של מורים צעירים ויועצים שהקדישו עצמם לתלמידים. גברת טאקט הייתה הלב הפועם של הבית. היא התייחסה לילדים כאל ילדיה וניסתה לפצותם על העדר הורים. היא התעקשה לתת לכל ילד נשיקת לילה טוב לפני שהלכו לישון. הילדים דיברו על האווירה השמחה והנעימה בבית: "בשבילנו, האחוזה הפכה למחנה חופשה".

לאחר המלחמה

הטירה נשארה פתוחה עד יוני 1946 כי רבים מההורים של הילדים היהודים ששהו בה, לא חזרו מן המחנות.

הכרה והנצחה

ב-23 בדצמבר 1987, יד ושם הכירו כחסידי אומות עולם במארי טאקט מרטנס, אמיל מרטנס וב-  16 אנשים נוספים שסייעו להם בהצלת ילדי הפנימייה היהודיים-  Fernande Brack, André Buyle, Pierre-René Delvaux, Robert Delvaux, Yvon Filot, Jean-Marie Fox, Anne-Marie Geeraerts, Michel Gendebien, Paul Géoris, Jean Hardy, René Hardy, Maurice Lemoine, Marthe Martin-Adam, François Mertens, Marie-Thérèse Poncelet and Leonard Schmitz.
איי CpG

בגנומיקה, איי CpG (באנגלית: CpG islands) אלו הם אזורים גנומיים בעלי שכיחות גבוהה של אתרי CpG. ה"p" ב-CpG מייצג את הקשר הפוספודיאסטרי שבין ציטוזין (C) לגואנין (G), הנוצר בעת פילמור חומצת הגרעין. ה-C וה-G מצויים זה לצד זה ברצף ה-DNA או ה-RNA עקב קישורם הכימי בקשר הפוספודיאסטרי שהינו קשר קוולנטי, להבדיל מקשרי המימן הנוצרים בעת זיווג בסיסים בין ציטוזין וגואנין המצויים זה מול זה בחומצת גרעין בעלת מבנה דו-גדילי, כדוגמת DNA המצוי בתאים.
אין הגדרה אובייקטיבית לאיי CpG וההגדרה הפורמלית הרווחת של אי CpG היא - אזור בעל לפחות 200 זוגות בסיסים, בעל שכיחות C ו-G הגבוהה מ-50% ובעל יחס observed-to-expected של CpG (המחושב על ידי הנוסחה -
((Num of CpG/(Num of C × Num of G)) × Total number of nucleotides in the sequence)) הגבוה מ-60%.

איי CpG ביונקים

בגנומים של יונקים, איי CpG הם לרוב באורך של 300-3,000 זוגות בסיסים, ונמצאים בתוך או בסמיכות ל-40% מהפרומוטורים של הגנים. אצל בני אדם - כ-70% מהפרומוטורים מכילים ריכוז CpG גבוה ועקב כך איי CpG הם דרך נוחה לזיהוי מיקומם של גנים.
מחקר שנערך ב-2002, המבוסס על סקירה נרחבת של רצף הכרומוזומים ההומניים 21 ו-22 מצא כי בניגוד לאזורים גנומיים העשירים ב-GC כגון חזרות מסוג Alu, איי CpG "אמיתיים", המקושרים לאזורי ה5' של גנים, הם אזורים באורך של יותר מ-500 זוגות בסיסים, בעלי לפחות 55% של GC ובעלי יחס observed-to-expected של CpG הגבוה מ-65%.

מאפיינים

איי CpG מאופיינים בשכיחות CpG של לפחות 60% מהשכיחות המצופה, שהיא בערך 4-5% (בגנום האנושי כ-42% מהנוקליאוטידים הם G או C ולכן ההסתברות לקבל אתר CpG צריכה להיות 0.21*0.21=4.41%), כלומר שכיחות של לפחות 2.6% (0.6*0.0441=0.02646), בעוד שבשאר הגנום שכיחות ה-CpG נמוכה יותר - פחות מ-1%. בניגוד לאתרי CpG באזורים המקודדים בתוך גנים, ברוב המקרים אתרי CpG באיי CpG שבתוך פרומוטורים אינם ממותלים במידה והגן מתבטא. ההבחנה בתופעה זו הובילה להבנה כי מתילציה של אתרי CpG בפרומוטורים יכולה להוביל להשתקה של ביטוי הגן. בגנים שמתבטאים - רוב המתילציות מתבצעות במרחק קצר מאיי ה-CpG (באזורים הנקראים "חופי CpG") ולא באיים עצמם.
הרצף CpG הוא רצף פלינדרום ולכן לאחר ההכפלה האנזימים שיוצרים את המתילצייה מזהים את ה-C הממותל מה-CpG בגדיל המקורי וממתלים את ה-C החדש, המשלים ל-G המקורי. הסיבה לנדירות היחסית של אתרי CpG בDNA של חולייתנים היא שציטוזין בסידור כזה נוטה לעבור מתילציה וציטוזין ממותל נוטה לעבור דה-אמינציה (הסרת קבוצת אמין) ספונטנית ולהפוך כתוצאה מכך לתימין. בבני אדם אמנם קיים אנזים בשם Thymine-DNA glycosylase היודע לתקן תימינים ממוטציות T/G אך הוא אינו יעיל מספיק כדי למנוע את קצב המוטציות הגבוה יחסית בדינוקלאוטיד CpG. כתוצאה מכך הדינוקלאוטיד CpG הולך ונעלם במהלך האבולוציה וקיומם של צברי CpG הוא לא דבר מובן מאליו. איי CpG לרוב נמצאים באזורי תחילת השעתוק של גנים (במיוחד ליד housekeeping genes, בחולייתנים). קיומם של איי CpG מוסבר לרוב על ידי כוחות סלקטיביים המובילים לרמות מתילציה נמוכות באזורים גנומיים אלו. היות שמתילציות באזור זה מעלות את ההסתברות לדה-אמינציות ספונטניות של הציטוזינים, שיכולות להוביל להרס הפונקציה או הבקרה של הגן קיימת סלקצייה אבולוציונית חזקה נגד אותן מתילציות.
מילימטר כספית

מילימטר כספית (מכונה גם טוֹר - Torr) הוא יחידת מידה של לחץ. היחידה, שסימונה הוא mmHg, שווה ל-0.00131579 אטמוספירה (760mmHg שווים לאטמוספירה אחת או ל-1.01325 בר). 
היחידה נבחרה משום שאחת הדרכים להגדיר ולמדוד לחץ אטמוספירי היא על ידי בחינה של הלחץ (כוח ליחידת שטח) שמפעיל נוזל בצינורית אנכית. הנוסחה לחישוב הלחץ שיוצרת עמודת נוזל היא .
כאן
 - לחץ בפסקל.
 - גובה עמודת הנוזל
 - תאוצת הכובד - ‎9.81 m/s²‎.
 - צפיפות הנוזל. (בכספית הצפיפות היא 13579 קילוגרם למטר מעוקב)
מכיוון שידועות תאוצת הכובד על פני כדור הארץ וצפיפות הכספית, הרי שמידיעת גובה העמודה ניתן לחשב את הלחץ. היחידה מילימטר כספית משמשת בעיקר במנומטרים פשוטים שבהם הנוזל הבודק את הפרש הלחץ הוא כספית. הכספית נבחרה בשל היותה נוזל בעל צפיפות גבוהה במיוחד; דבר המאפשר בניית מדי לחץ בגדלים נוחים למדידת שינויים בלחץ האטמוספירי. שימוש בנוזלים אחרים, למשל מים, היה דורש בניית צינורות ארוכים מאוד, ולא מעשיים.
יחידת המידה טור קרויה על שם אוונג'ליסטה טוריצ'לי, ממציא הברומטר.