google/wiki40b huggingface dataset:
נשר (קבוצת כוכבים)

כוכבים מעניינים

α בנשר (אלטאיר) הוא כוכב לבן במרחק של 16 שנות אור, אחד מהכוכבים הקרובים ביותר, עם בהירות מדרגה 0.8. יחד עם הכוכבים דנב (α בברבור) ווגה (α בנבל) הוא יוצר את משולש הקיץ.
β בנשר (אלשאין) הוא כוכב עם בהירות מדרגה 3.7 במרחק של 45 שנות אור. יש לו בן זוג חלש מאוד עם בהירות מדרגה 12.
γ בנשר (טרזד) הוא ענק כתום במרחק של כ-460 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.7.
ζ בנשר (דנב אל-אוקב אוסטרליס) הוא כוכב לבן במרחק של כ-83 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.
η בנשר הוא כוכב משתנה קפאידי במרחק של כ-1,200 שנות אור. בהירותו נעה בין דרגה 4.1 לדרגה 5.3 במחזוריות של 7.2 ימים.
החלטה 695 של מועצת הביטחון של האו"ם

ההחלטה

המועצה החליטה לקרוא לצדדים הנוגעים בדבר ליישם מיידית את החלטה 338 של מועצת הביטחון של האו"ם (1973). היא חידשה את המנדט של כוח התצפית למשך שישה חודשים נוספים, עד ל-30 בנובמבר 1991, וביקשה כי המזכ"ל יגיש דו"ח על המצב בסוף אותה תקופה.
ברית הקשת

ברית הקשת היא מאורע מקראי בו מסופר על ברית שנכרתה לאחר המבול בין ה' ובין נח, בניו ובעלי החיים ששרדו את המבול בתיבת נח. מהות הברית היא התחייבות של בני האדם ובעלי החיים לבל ימיתו אדם, ותחת זאת התחייבות של ה' שלא יבוא מבול נוסף על העולם שיכלה את האנושות וישחית את הארץ בשנית. האות שנתן ה' לקיום חלקו בברית הוא הופעת קשת בענן, בזמן שבאים עננים להמטיר גשם על הארץ.

התחייבות הבורא כלפי הנבראים

בפרשיית ברית הקשת מוצגת רק התחייבותו של ה' כלפי בני האדם ובעלי החיים, לבל יבוא עוד מבול נוסף לשחת את הארץ בשל חטאי היושבים בה: 
וַיֹּאמֶר אֱלֹוהִים אֶל נֹחַ וְאֶל בָּנָיו אִתּוֹ לֵאמֹר: וַאֲנִי הִנְנִי מֵקִים אֶת בְּרִיתִי אִתְּכֶם וְאֶת זַרְעֲכֶם אַחֲרֵיכֶם: וְאֵת כָּל נֶפֶשׁ הַחַיָּה אֲשֶׁר אִתְּכֶם בָּעוֹף בַּבְּהֵמָה וּבְכָל חַיַּת הָאָרֶץ אִתְּכֶם מִכֹּל יֹצְאֵי הַתֵּבָה לְכֹל חַיַּת הָאָרֶץ: וַהֲקִמֹתִי אֶת בְּרִיתִי אִתְּכֶם וְלֹא יִכָּרֵת כָּל בָּשָׂר עוֹד מִמֵּי הַמַּבּוּל וְלֹא יִהְיֶה עוֹד מַבּוּל לְשַׁחֵת הָאָרֶץ
— בראשית פרק ט', פסוקים ח'-י"א

התחייבות הנבראים כלפי הבורא

יש הרואים במילים וַאֲנִי הִנְנִי מֵקִים אֶת בְּרִיתִי, ובעיקר באות וא"ו של וַאֲנִי, רמז לכך שגם הנבראים היו שותפים להתחייבות בברית, והתחייבותם הייתה שלא להרוג אדם, כפי שמובא בסוף הפרשיה שלפני סיפור ברית הקשת: 
וְאַךְ אֶת דִּמְכֶם לְנַפְשֹׁתֵיכֶם אֶדְרֹשׁ מִיַּד כָּל חַיָּה אֶדְרְשֶׁנּוּ וּמִיַּד הָאָדָם מִיַּד אִישׁ אָחִיו אֶדְרֹשׁ אֶת נֶפֶשׁ הָאָדָם: שֹׁפֵךְ דַּם הָאָדָם בָּאָדָם דָּמוֹ יִשָּׁפֵךְ כִּי בְּצֶלֶם אֱלֹוהִים עָשָׂה אֶת הָאָדָם
— בראשית פרק ט', פסוקים ה'-ו'
פרשני המקרא ומדרשי חז"ל בארו שאזהרת הפסוק שֹׁפֵךְ דַּם הָאָדָם בָּאָדָם דָּמוֹ יִשָּׁפֵךְ, פונה אל בתי הדין, שעליהם להמית את הרוצח.

הקשת בענן

האות לברית ההימנעות מהשחתת העולם במבול נוסף היא קשת המופיעה בעת שענני הגשם ממטירים את מימיהם על העולם. והקשת מעידה על ההבטחה האלוהית שעננים אלו לא יגרמו למבול נוסף שיציף את העולם: 
וַיֹּאמֶר אֱלֹוהִים זֹאת אוֹת הַבְּרִית אֲשֶׁר אֲנִי נֹתֵן בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם וּבֵין כָּל נֶפֶשׁ חַיָּה אֲשֶׁר אִתְּכֶם לְדֹרֹת עוֹלָם: אֶת קַשְׁתִּי נָתַתִּי בֶּעָנָן וְהָיְתָה לְאוֹת בְּרִית בֵּינִי וּבֵין הָאָרֶץ: וְהָיָה בְּעַנְנִי עָנָן עַל הָאָרֶץ וְנִרְאֲתָה הַקֶּשֶׁת בֶּעָנָן: וְזָכַרְתִּי אֶת בְּרִיתִי אֲשֶׁר בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם וּבֵין כָּל נֶפֶשׁ חַיָּה בְּכָל בָּשָׂר וְלֹא יִהְיֶה עוֹד הַמַּיִם לְמַבּוּל לְשַׁחֵת כָּל בָּשָׂר: וְהָיְתָה הַקֶּשֶׁת בֶּעָנָן וּרְאִיתִיהָ לִזְכֹּר בְּרִית עוֹלָם בֵּין אֱלֹוהִים וּבֵין כָּל נֶפֶשׁ חַיָּה בְּכָל בָּשָׂר אֲשֶׁר עַל הָאָרֶץ: וַיֹּאמֶר אֱלֹוהִים אֶל נֹחַ זֹאת אוֹת הַבְּרִית אֲשֶׁר הֲקִמֹתִי בֵּינִי וּבֵין כָּל בָּשָׂר אֲשֶׁר עַל הָאָרֶץ
— בראשית פרק ט', פסוקים י"ב-י"ז
נחלקו מפרשי המקרא האם לפני המבול הייתה נראית קשת בעת התעננות השמים בעננים או לא. יש אומרים שמאז ומתמיד הייתה הקשת קיימת, אלא שכעת היא הוגדרה כאות וסימן לכך שלא ירד עוד מבול לעולם. יש אומרים שרק לאחר המבול התחדשה הקשת, אם משום שקרני השמש זרחו מאז יותר בחוזקה על העננים, ואם מסיבות אחרות. ויש אומרים שחוק טבע זה של הופעת הקשת לא התחדש לאחר המבול, אלא שבפועל עד המבול הגשם היה יורד תמיד באופן שלא נראתה אחריו קשת. כי כל הארץ הייתה מתכסה כולה בעננים ללא חלקים בשמיים שבהם קרני השמש יכולים לחדור מבעד העננים. וגם תמיד העננים היו עבים וגסים, ופגיעת קרני השמש בהם לא הייתה יוצרת את התופעה האופטית של מחזה הקשת.
חדר הטיקי הקסום

חדר הטיקי הקסום (באנגלית: Walt Disney's Enchanted Tiki Room ) הוא מתקן בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה) (באנגלית: The Enchanted Tiki Room (Under New Management)) הוא גרסת המופע המוצגת בממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה.

חדר הטיקי הקסום בדיסנילנד

חדר הטיקי הקסום, שנפתח ב-23 ביוני 1963 היה המתקן האחרון שהשתמש באודיו אנימטרוניקס - המצאת חברת WED מיזמים. בהתחלה מומן המתקן על ידי חברת יוניטד איירלינז אולם המימון עבר לאחר זמן קצר לחברת המזון דול המממנת אותו עד היום.
בעת הקמתה הייתה החברה בבעלות אישית של וולט דיסני דרך החברה שלו - WED מיזמים, ולא חלק מדיסנילנד (שבבעלות חברת וולט דיסני). המתקן לא תוכנן להיות אטרקציה בפארק אלא מסעדה, בה הנעימו ציפורים המופעלות על ידי אודיו אנימטרוניקס את זמנם של הסועדים.
מאחר שהמתקן הופעל על ידי מחשבים, היה המבנה למבנה הראשון בדיסנילנד הממוזג במיזוג אוויר.
המתקן מציג את התרבות הפולינזית באמצעות תוכים מזמרים שצבעיהם כצבע דגל המדינה ממנה לכאורה באו: "חוזה" - מקאו בצבעי אדום לבן וירוק (מקסיקני) - המדובב על ידי וואלי באואג, "מייקל" - מקאו בצבעי לבן וירוק (מאירלנד) המדובב על ידי פלטון בורלי, "פייר" בצבעי אדום לבון וכחול (צרפת) המדובב על ידי אנרי ניוטון ו"פריץ" בצבעי אדום שחור ולבן (גרמניה) מדובב על ידי ת'רל רייונקרופט. כמו כן משתתפים במופע 150 ציפורים, פרחים, עמודי טוטם, מפל, תופים ומסכות מדברות.
בעת ההמתנה למופע נערך מופע מקדים.
המופע שופץ בשנים 2004 - 2005 ונפתח מחדש לקהל במרץ 2005.

חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה)

חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה) נפתח לקהל בממלכת הקסם ב-1 באוקטובר 1971 בשם "הסרנדה הטרופית של וולט דיסני" (Walt Disney's Tropical Serenade). המופע זהה למופע בדיסנילנד אולם היו שינויים קלים במופע המקדים. המופע נסגר ב-1 בספטמבר 1997 לשיפוצים ונפתח כמופע חדש. במרכזו מופיע הציפור יאגו מהסרט אלאדין, וזאזו מהסרט מלך האריות.
ויברטור (תעשייה)

וִיבְּרַטוֹר (אנגלית: Vibrator. בעברית: רַטָּט, מַרְטֵט, או מַרְטֵטָה) הוא מכשיר מכני, פנאומטי, הידראולי או חשמלי המפיק תנודות רטט.
ויברטורים משמשים למגוון רחב של מטרות: הרעדת בטון לשם הידוק בעת יציקתו, הרעדת מכלי ניקוי לחלקי מתכת, בטלפונים סלולריים ולמגוון שימושים תעשייתיים אחרים.
ויברטורים קטנים מופעלים בדרך כלל על ידי סוללות המניעות מנוע אשר לצירו מחוברת טבעת אובלית אשר בעת סיבובה גורמת לתנועות זעירות המתבטאות ברטט של המכשיר.
קינג קמפ ג'ילט

ביוגרפיה

ג'ילט, שנולד בויסקונסין, גדל בשיקגו. בשנת 1890 הוא נישא לאלנטה ('לנטי') אלה גיינס (Gaines, 1951-1868), ובשנה שלאחריה נולד בנם היחיד.

סכין הגילוח

קינג קמפ ג'ילט עבד בשנות התשעים של המאה ה-19 כאיש מכירות עבור החברה שפיתחה את הפקק לבקבוקים (פקק העשוי עיגול מתכת בצורת כתר ובחלקו הפנימי אטם משעם. נפוץ עד ימינו). בראותו כיצד הפקק מושלך לאשפה עם היפתח הבקבוק, עלה בדעתו לפתח להב לגילוח פשוט וזול, שאף הוא יושלך לאחר השימוש. הדרך הנפוצה לגילוח עד לסוף המאה ה-19 הייתה באמצעות תער, וזה נזקק להשחזה תכופה, ובנוסף, לא היה בטיחותי ביותר. כלי גילוח בעלי להבים בטיחותיים פותחו בשלבים מוקדמים יותר של המחצית השנייה של המאה ה-19, אך לא זכו לתפוצה המונית.
קשיים טכניים שונים ביישום הרעיון של ג'ילט, שכלל גם מכשיר בלתי מתכלה להחזקת הלהב, עכבו בכמה שנים את הפצתו ההמונית של סכין הגילוח, וזו החלה רק בעשור שאחר כך, בשנים הראשונות של המאה העשרים. הקשיים נבעו מן הכורח לעבד ולהשחיז ברמה גבוהה פלדה זולה ודקה, כדי לשמור על מחיר שווה לכל נפש, מצד אחד, וכדי שהמוצר יהיה איכותי, מצד שני. משנפתרו בעיות אלה החל השיווק בשנת 1903. לצורך הפצת מוצריו ג'ילט הקים את 'החברה האמריקנית לתערי בטיחות' (American Safety Razor Company) ב-28 בספטמבר 1901, וזו שינתה את שמה ל'חברת ג'ילט לתערי בטיחות' ביולי 1902. היקף המכירות זינק מכמה עשרות מכשירים וכמה מאות להבים בשנה הראשונה, 1903, למאות אלפי מכשירים ומיליוני להבים חמש שנים אחר כך, עת נפתחו מפעלים לייצור כלי גילוח גם בקנדה, בריטניה, צרפת וגרמניה. בין הנלהבים שבמשתמשים היו סוכני מכירות סכיני הגילוח עצמם, שמוצרם התאים להפליא לעיסוקם, אשר כלל נסיעות רבות בד בבד עם הקפדה על הופעתם. המכירות גברו עוד בעת מלחמת העולם הראשונה, ומפעלי ג'ילט אף סיפקו באותה מלחמה כלי גילוח לחיילי צבא ארצות הברית בחוזה ממשלתי.

סוציאליזם אוטופי

ג'ילט דגל בסוציאליזם אוטופי, ובשנת 1894 פרסם ספר בשם "The Human Drift" ("הסחף האנושי") ובו תוכנית להקמת עיר ענק, בה יישבו כל תושבי ארצות הברית, ושמקור האנרגיה שלה יהיו מפלי הניאגרה. כן קרא להכפפת כל התעשייה לבעלותו של תאגיד יחיד, שהשליטה בו תהיה בבעלות הציבור. בספר מאוחר יותר, משנת 1910,
בשם "World Corporation" ("תאגיד עולמי") היתווה תוכנית להקמת תאגיד כאמור. כן פנה לתיאודור רוזוולט בהצעה, שנדחתה, שישמש כנשיא התאגיד. ב - 1924 ג'ילט כתב, יחד עם אפטון סינקלייר, את ספרו האחרון, "People's Corporation" ("תאגיד העם").
כלור דו-חמצני

מבנה

למולקולת ClO₂ מספר אי זוגי של אלקטרוני ערכיות ולכן היא פאראמגנטית. מבנה המולקולה עורר עניין משום שאין דיאגרמת לואיס אפשרית המקיימת את כלל האוקטט. בשנת 1933 הוצע מבנה המכיל קשר המכיל שלושה אלקטרונים. לינוס פאולינג פיתח את הרעיון והציע 2 צורות רזונטיביות המכילות קשר כפול בצד אחד של המולקולה, וקשר בודד שנוסף לו קשר בעל 3 אלקטרונים בצד בשני, קשר כזה יהיה חלש יותר מקשר רגיל בודד רגיל כיוון שהאלקטרון הנוסף מאכלס אורביטל אנטי-קושר.

הלבנה

כלור דו-חמצני משמש לייצור נייר נטול עץ כלומר לפירוק הליגנין בעיסת העץ כך שנותרים רק סיבי תאית, לצורך זה משתמשים בכלור דו-חמצני בלבד או בשילוב עם כלור (Cl₂) היתרון לעומת כלור הוא בהקטנת כמות תוצרי הלוואי האורגנו-כלורים של תהליך ההלבנה. כיום, כ-95% מהנייר מיוצר תוך שימוש בכלור דו-חמצני. משתמשים בחומר גם להלבנת קמח, מספר E של כלור דו-חמצני E926.

חיטוי מים

השימוש בכלור דו-חמצני לטיהור מים החל בניו יורק בשנת 1944 לסילוק פנול, השימוש בהיקף רחב בחומר לחיטוי מי שתייה החל בשנת 1956 בבלגיה. טיפול בכלור דו-חמצני הורס תרכובות שעשויות לייצור תרכובות טריהלומתאן (מולקולות מהצורה CHX3 כאשר X=הלוגן) החשודות כמסרטנות דוגמת כלורופורם בחשיפה לכלור. כלור דו-חמצני יעיל יותר מכלור כאשר ה pH של המים גבוה מ7 ובנוכחות אמוניה או אמינים. בנוסף כלורדו-חמצני קורוזיבי פחות מכלור ואינו משפיע על חומציות המים. בעיה בחיטוי באמצעות כלור דו-חמצני הוא המצאות תוצר החיזור של החומר -יון הכלוריט (ClO₂⁻) שעשוי לגרום מטהמוגלובינמיה בתינוקות. לכן משתמשים לחיטוי מי שתייה רק ב-1 מ"ג לליטר שלכלור דו-חמצני ומוסיפים כלוראמין לפעולה שארתית (טיפול בזיהומים אפשריים לאחר נקודת הטיפול) חברת מקורות משתמשת בכלור דו-חמצני לחטוי מי המוביל הארצי משנת 1982.
ראלי מונטה קרלו

ראלי מונטה קרלו הוא מרוץ ראלי המאורגן על ידי מועדון הרכב של מונטה קרלו (Automobile Club de Monaco). המרוץ, אחד הוותיקים בספורט המוטורי, התקיים לראשונה בשנת 1911 ביוזמתו של אלבר הראשון, נסיך מונקו. המרוץ מתקיים לאורך הריביירה הצרפתית בתחומי נסיכות מונקו ודרום-מזרח צרפת.

המרוץ הראשון

מועדון הרכב של מונטה קרלו החל לתכנן את המרוץ בשנת 1909 בעקבות צו שהוצא על ידי אלבר הראשון, נסיך מונקו. המרוץ תוכנן כך שהמתחרים יוזנקו מנקודות שונות ברחבי היבשת ויגיעו לנקודת הסיום במונטה קרלו. בינואר 1911 יצא המרוץ לדרך. 23 נהגים התחילו את המרוץ ב-11 מקומות שונים. אנרי רוגייה, זינק יחד תשעה נהגים נוספים מפריז וניצח את המרוץ לאחר שעבר מרחק של 1,020 קילומטרים. השיפוט במרוץ היה שרירותי והתייחס גם לקריטריונים כמו אלגנטיות המכונית, הנוחות לנוסעים והמצב בו הגיעה לנקודת הסיום.

1966: הראלי השנוי במחלוקת

הראלי של שנת 1966 נחשב לאחד המרוצים השנויים במחלוקת בתולדות הספורט המוטורי. ארבעת הנהגים שסיימו את המרוץ ראשונים (טימו מקינן, רנו אלטונן, פאדי הופקירק שנהגו במיני קופר ורוג'ר קלארק שהתחרה בפורד קורטינה) נפסלו בשל העובדה שהנורות בפנסים הקדמיים של הרכב לא היו זהים לנורות שנמצאו בדגמים מייצור סדרתי של אותם הרכבים. כתוצאה מהפסילה הוכרז פאולי טיבונן, שנהג בסיטרואן ID, כמנצח במרוץ. רוזמרי סמית', שהגיעה במקום השישי וזכתה בגביע הנשים (Coupe des Dames), נפסלה גם היא. בסך הכל נפסלו עשרה נהגים מאותה הסיבה.

השנים המאוחרות

בין השנים 1973–2008 התקיים הראלי במהלך חודש ינואר כמרוץ הפתיחה של עונת אליפות העולם בראלי. בשנת 2009 הפך המרוץ לחלק מאליפות האינטרנשיונל ראלי צ'אלנג'. בשנת 2012 שב להיות חלק מאליפות העולם. עד לשנת 1991 יכלו הנהגים לבחור את נקודת ההתחלה של המרוץ מתוך חמש אפשרויות.
תוואי המרוץ עובר במגוון תנאי שטח: אספלט יבש, אספלט רטוב, שלג וקרח. ההצלחה במרוץ תלויה, במידה רבה מאד, בבחירת הצמיגים כך שיאפשרו אחיזה גם בכביש רטוב וגם בקרח.
רובן נבש

קריירת מועדונים

נבש הצטרף לאקדמיה של פורטו. כמו כן, הוא הושאל בין השנים 2013–2012 לפדרואנזה אשר פעלה כהרכב פורטו מתחת לגיל 16.
בתחילת יולי 2014, נבש היה אמור לשחק עם קבוצת המילואים של פורטו, אולם עקב פציעתו של חברו לקבוצה, נקרא נבש על ידי מאמן פורטו אז, ז'ולן לופטגי להצטרף להרכב טרום העונה של פורטו. לופטגי התרשם ונבש נשאר בהרכב.
ב-15 באוגוסט 2014, ערך נבש את הופעת הבכורה במדי פורטו בליגה הפורטוגלית בניצחון 2-0 על מאריטימו. כל זאת כשהוא בן 17 ו-5 חודשים.
נבש הפך לשחקן הצעיר ביותר הכובש שער ליגה בהיסטוריה של פורטו. חמישה ימים אחרי, נבש ערך את הופעת הבכורה בליגת האלופות במדי פורטו בניצחון 1-0 על ליל. באותו משחק נבש הפך לפורטוגזי הצעיר ביותר ששיחק בליגת האלופות.
ב-8 ביולי 2017 עבר לוולברהמפטון וונדררס ששיחקה באותה עת בליגת המשנה האנגלית ובסיום אותה עונה העפילה לפרמייר ליג.
טרזה שטולץ

חייה

טרזה שטולץ למדה אצל יוזף נרודה ואחר בקונסרבטוריון של פראג אצל ג'ובאני באטיסטה גארדייאני. היא סולקה מן הקונסרבטוריון באוקטובר 1851 אך המשיכה ללמוד אצל ווֹיְטֶץ' קאבּוּן. היא עברה לטריאסטה להתגורר עם אחיה, שם למדה אצל לואיג'י ריצ'י מלחין ומנצח, שניצח ב-1840 על הצגת הבכורה של "איל קורסארו" מאת ורדי. ובהמשך היה לגיסה. הופעתה הראשונה הייתה בטיביליסי בשנת 1857, ולאחריה הופיעה גם באודסה, קונסטנטינופול, ניס, גרנדה ועוד. בשנת 1864 נסעה לאיטליה, שם הייתה תלמידתו של פרנצ'סקו למפרטי במילאנו. הופעת הבכורה שלה באירופה הייתה בטורינו ב-1864. היא שרה בקביעות בלה סקאלה, מילאנו, בשנים 1865 עד 1877.
טרזה שטולץ הייתה הראשונה לשיר בתפקיד לאונורה בגרסה המתוקנת של כוחו של גורל מאת ורדי, במילאנו ב-27 בפברואר 1869. היא שרה בהצגת הבכורה של הגרסה המתוקנת של דון קרלוס מאת ורדי.
טרזה שטולץ הייתה הראשונה לשיר את התפקיד הראשי באאידה באיטליה (לה סקאלה, 8 בפברואר 1872; היה זה גם ביצוע בכורה האירופאי של האופרה). ורדי לא בא לביצוע הבכורה העולמי בקהיר בדצמבר 1871, וראה בהפקה במילאנו, שבה היה מעורב במידה רבה בכל שלב, את ביצוע הבכורה האמיתי של האופרה.
שטולץ גם הייתה סולנית הסופרן בביצוע הבכורה של הרקוויאם של ורדי ב-22 במאי 1874. היא הופיעה גם בביצוע ה"רקוויאם" בניצוח ורדי ברויאל אלברט הול בלונדון ב-1875. היא חזרה על התפקיד הראשי באאידה בניצוח ורדי בווינה ב-1875 ובפריז ב-1876.
יתר תפקידיה כללו את התפקידים הראשיים ב"לוקרציה בורג'ה" של דוניצטי, "נורמה" של בליני, ו"ג'ובאנה ד'ארקו" של ורדי; מתילדה ב"וילהלם טל" של רוסיני, אליס ב"רוברט השד" של מאיירבר, אמליה בנשף מסיכות, ג'ילדה בריגולטו ודסדמונה באותלו.
במהלך הקריירה שלה הופיעה שטולץ במוסקבה, בסנקט פטרבורג ובקהיר, בבתי האופרה הראשיים באיטליה וכן בווינה, פריז ולונדון.

חייה האישיים

טרזה שטולץ הייתה פילגשו ואחר ארוסתו של המנצח והמלחין אנג'לו מריאני. הקשר הזה הסתיים בסביבות 1871, אבל הניתוק היה כרוך באי-אילו סיבוכים שהובילו אליו. מריאני היה קודם לכן ידיד קרוב של ורדי, אבל הקשר ביניהם ניתק בשנת 1871 עקב פסיחתו של מריאני על שתי הסעיפים בשאלת הניצוח של הבכורה של אאידה בקהיר. שטולץ הואשמה בקיום פרשיית אהבים עם ורדי, אבל הדבר לא אומת בוודאות, אף כי עובדה היא, שוורדי הקדיש זמן מעל ומעבר למקובל לעבודה עמה בהכנתה לקראת הבכורה של "אאידה" במילאנו ב-1872 והדבר גרם צער לאשתו, ג'וזפינה. מריאני מת מסרטן ב-1873.
טרזה שטולץ מתה במילאנו ב-1902, בשנה שלאחר מות ורדי, ושם גם נקברה. אולם קונצרטים בעיר הולדתה קרוי על שמה.
ריי מילאנד

קורות חייו

הוא נולד תחת השם 'רג'ינאלד טרסקוט ג'ונס' בוית', ויילס, ולקח את שם משפחתו משם אחד הרחובות באזור מגוריו. לפני שהיה לשחקן שירת מילאנד בחיל הפרשים המלכותי בארצו במשך שלוש שנים. בספטמבר 1932 התחתן עם מלוויניה וורנר והם נשארו נשואים עד למותו של מילאנד ב-1986. לזוג היה ילד בשם דניאל ובת מאומצת בשם ויקטוריה. לאחר מותה של הנסיכה גרייס ממונקו נודע על רומן שהיה ביניהם.

קריירה

את הופעת הבכורה הקולנועית שלו ערך מילאנד בסרט האילם "הסקוטי המעופף" (1929). ומשהגיע הפריצה של הטלוויזיה (מאמצע שנות החמישים) החל להופיע בה לעיתים קרובות, כמו גם בסרטי טלוויזיה ובנוסף הִרבה לביים סדרות טלוויזיה בחצי השני של שנות החמישים. 
פסגת הקריירה שלו הייתה ב-1945 כשכיכב בתפקיד הראשי בסרטו של בילי ויילדר, "סוף השבוע האבוד", בה גילם אלכוהוליסט בעל יצר הרסנות כלפי עצמו. על תפקידו זה זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, כשהוא נושא את נאום הזכייה הקצר ביותר בתולדות האוסקר: הוא פשוט קד קידה וירד מן הבמה. בנוסף הוא היה הראשון שזוכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן ובפרס האוסקר על אותו תפקיד וכמו כן היה לשחקן הוולשי הראשון שזוכה בפרס האוסקר. מילאנד זכה בתפקיד רק כברירת מחדל, לאחר שאולפני פרמאונט הטילו וטו על הבחירה הראשונה של הבמאי ויילדר לתפקיד, שהיה השחקן חוזה פרר. כל השחקנים הגדולים של אותה תקופה סירבו להשתתף בסרט, שהיה עבורם סיכון מקצועי וכך נבחר לבסוף השחקן היחסית אלמוני - מילאנד. אחד מתפקידו הנודעים ביותר היה בסרטו של היצ'קוק -"אליבי" בו גילם את שחקן הטניס השוקע המתכנן את חיסולה של רעייתו העשירה.
יש לו שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד (כמו לברודריק קרופורד): אחד על הישגיו הקולנועיים והשני על הישגיו הטלוויזיוניים.
חוסה צ'אמוט

קריירה

צ'אמוט החל את הקריירה בקבוצת רוסאריו סנטרל, אחת משתי הקבוצות הבכירות של העיר רוסריו. הוא ערך את הבכורה במדי הקבוצה ב-29 בינואר 1989 במשחק ההפסד של קבוצתו לארחנטינוס ג'וניורס. צ'אמוט הופיע במדי הקבוצה 48 פעמים בשלוש עונותיו בקבוצה בטרם עבר לאירופה.
ב-1991 נרכש כרטיסו של צ'אמוט על ידי קבוצת פיזה מהסרייה א' האיטלקית. בקבוצה שיחק באותם ימים גם בן ארצו דייגו סימאונה. לאחר שתי עונות בקבוצה עבר צ'אמוט לפוג'יה ושיחק בה עונה אחת בסיומה עבר יחד עם מאמן הקבוצה, הצ'כי זדנק זמאן ללאציו.
צ'אמוט כבר קנה לעצמו שם של מגן קשוח והשתלב בהרכבה של לאציו. הוא שיחק בקבוצה במשך 4 עונות וזכה איתה בגביע האיטלקי בעונת 1997/98. בסך הכל הופיע צ'אמוט 100 פעמים במדי לאציו. אחרי 7 עונות באיטליה עבר צ'אמוט לספרד והצטרף לאתלטיקו מדריד בה שיחק שתי עונות.
ב-2000 עבר לשחק במילאן, בשורותיה שיחק כבלם וכן כמגן. הוא זכה עם הקבוצה בגביע האיטלקי בעונת 2002/03. בסיום העונה, עבר ללגנס מהליגה השנייה בספרד אך שיחק בה רק פעם אחת. הוא חזר לארגנטינה ב-2004 לקבוצת האם שלו רוסאריו סנטרל בה פרש ממשחק.

במדי הנבחרת

צ'אמוט היה משחקניה החשובים של ארגנטינה בשנות ה-90 והשתתף בשלושה מונדיאלים (מונדיאל 1994, מונדיאל 1998 ומונדיאל 2002). בנוסף, זכה צ'אמוט במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה (1996).
טבח פיטרלו

טבח פיטרלו (באנגלית: Peterloo Massacre) הוא הכינוי שניתן לאירוע שהתרחש ב-16 באוגוסט 1819 במנצ'סטר שבאנגליה, שבו דוכאה באלימות קשה הפגנה נגד מדיניותה הכלכלית של הממשלה ובעד ייצוג הוגן בבחירות לפרלמנט.
אחת הדרישות העיקריות של המפגינים, ייצוג טוב יותר של הבוחרים בבית הנבחרים הבריטי, מומשה בחלקה כעבור 13 שנה בחוק הרפורמה של 1832.

רקע

זכות ההצבעה בבריטניה באותו זמן ניתנה לידי גברים בעלי רכוש בלבד. לאחר ימי המלחמות הנפוליאוניות ב-1815 גברים בריטיים, חיילים לשעבר חזרו למולדתם וגילו כי אין הם זכאים להשתתף בהליך הדמוקרטי על אף שירותם. ברקע ההפגנות שקדמו לטבח עמדו האבטלה הכרונית והרעב אשר שרר בבריטניה בתום המלחמות הנפוליאוניות  בשנת 1815. הייתה אי יציבות כלכלית רבה בקרב מעמד הפועלים עקב פגיעת שכר המועסקים בתחום הטקסטיל וחוקי הדגן אשר הגדילו את הרווחים של בעלי האחוזות על חשבון הפועלים, התעשיינים והסוחרים שהתנגדו לחוקים. חוסר יציבות כלכלית ופוליטית עוררו ראדיקליזם פוליטי באזור מנצ'סטר והחלו לקום קבוצות לקידום רפורמות בבית הנבחרים ברוח המהפכה הצרפתית.

מהלך האירועים

ב-16 באוגוסט 1819 ארגן האיגוד הפטריוטי של מנצ'סטר התכנסות לא אלימה לתמיכה ברפורמות לקידום הדמוקרטיה וייצוג ריאלי יותר של הבוחרים בבית הנבחרים. ההפגנה התרחשה בשדה פתוח במנצ'סטר, שכונה "סנט פיטר'ס פילד". כ-60,000 גברים, נשים וילדים, רובם ממעמד הפועלים התכנסו למחות נגד חוקי הדגן, המיסוי היקר ובחירות שנתיות ולשמוע את הנואם הרדיקלי הנרי האנט.
השופט ויליאם האלטון הוציא צו מעצר להאנט ודוברים רדיקלים נוספים, והורה על כוחות פרשים לפקח על ביצוע המעצרים, וכמו כן הורה על הסרת השלטים והדגלים שנישאו ובהמשך על פיזור ההמון. הפרשים הסתערו על המפגינים מכמה כיוונים, תוך כדי רמיסת אנשים עם סוסיהם, נוצרה בהלה בהמון ואלו החלו להימלט. בתום האירוע נמנו מספר הרוגים - בין 11 ל-15, לפי מקורות שונים - ומאות פצועים.
השם לטבח הוא שילוב אירוני בין מקום האירוע ולעג לניצחון צבא בריטניה בקרב ווטרלו. ג'ון ליס, חייל לשעבר אשר נלחם בווטרלו, נפצע ומת כתוצאה מפצעיו בטבח פיטרלו, סיכם את ההבדלים בין הקרבות באומרוֹ "בווטרלו הם נלחמו גברים מול גברים, לשני הצדדים היו חרבות. פה זה פשוט היה רצח".

תוצאות

דעת הקהל זועזעה מהטבח, זעזוע שמצא את ביטויו בפרסומים רבים בעיתונות, על אף שהייתה נתונה לצנזורה מחמירה. הממשלה לעומת זאת שיבחה את דיכויהּ האלים של ההפגנה, וחוקקה שורת חוקים ("ששת החוקים" - six acts) במטרה להגביל את חופש הדיבור, ההתארגנות וההתאספות. כן נעצרו מרבית הדוברים הפוליטיים הרדיקלים באספה, וחלקם, ובהם האנט, הורשעו בהסתה ונידונו לעונשי מאסר. הלחץ הציבורי לרפורמה, שטבח פיטרלו היה אחת מביטויו המובהקים, הוביל כעבור כ-13 שנים לחקיקת חוק הרפורמה של 1832, שביטל את מרבית העיוותים בייצוג הבוחרים בבחירות לפרלמנט, ובהמשך לתיקונים נוספים במשטר.
פולמוס אישיות לעומת מצב

בפסיכולוגיה של האישיות, הדיון בשאלת אדם מול מצב (באנגלית: person–situation debate) עוסק במחלוקת איזה מבין שני הרכיבים הוא בעל השפעה רבה יותר על התנהגותם של בני אדם: האדם עצמו, כלומר תכונות האישיות שלו, או הסיטואציות (מצבים) שבהן הוא נוכח. אסכולת פסיכולוגיית התכונות טוענת כי מבנה האישיות הוא יציב ועקבי, והוא שמנחה את התנהגותם של אנשים; לעומתה, אסכולת הסיטואציוניזם (מַצָּבַנוּת) טוענת כי התנהגותם של אנשים משתנה בסיטואציות שונות, ונקבעת בהתאם אליהן, ואיננה עקבית עם תכונות אישיות קבועות.

רקע

הוויכוח בדבר איזה גורם הוא בעל משמעות רבה יותר להבנת התנהגות – אישיות האדם או הסיטואציה שבה הוא נוכח – החל להתפתח בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20. בדומה לדיונים מכוננים אחרים, כגון הוויכוח בדבר יחסי הגומלין בין תורשה וסביבה, מאחורי כל עמדה מצויה אסכולה המצדדת בעמדתה, ורואה במושא המחקר שלה רכיב מרכזי להבנת התנהגות אנושית.

אדם

בצד אחד של הדיון הזה מצויים תומכי אסכולת פסיכולוגית התכונות וחקר האישיות, המצדדים בתפיסה שהתנהגות קשורה קשר הדוק יותר לאישיות מאשר לסיטואציות. למחקרי אישיות יש עדיפות על פני פסיכולוגיה חברתית, מכיוון שהם ותיקים ומאורגנים יותר, וישנן תכונות אישיות ספציפיות שניתן לבדוק ולהעלותן (לעומת העמימות שציינו אשר קיימת בחקר סיטואציות). ישנו קונצנזוס רחב למדי בנוגע לקבוצה קטנה של חמש תכונות מפתח המשפיעות על האישיות והאדם, בעוד המשתנים המגדירים סיטואציות ומשפיעים עליהם אינם מאורגנים באופן שיספק תובנות לגבי היבטים של סיטואציות שהם חשובים לניבוי ההתנהגויות, או כיצד הם עושים זאת.

מצב

תומכי העמדה הסיטואציוניסטית רואים בסיטואציות ומצבים שונים גורם משמעותי בניבוי התנהגות, לעומת תכונות אופי ואישיות. לטענתם, התנהגות הפרט איננה נקבעת על-פי אופיו, אלא על-פי המצב בו הוא נמצא.
חוקרים מרכזיים בתחום, כגון וולטר מישל  וריצ'רד ניסבט יצאו בביקורת כלפי לימודי אישיות וביקרו את המתאם הנמוך שנמצא בין תכונות אישיות ויכולת ניבוי התנהגות. כמה תאוריות ומחקרים קלאסיים תומכים בתפיסה זו. מוכרים במיוחד הם מחקרו של סטנלי מילגרם, אשר הראה כי אנשים מפגינים ציות רב יותר לסמכות ונכונות לפגוע בקורבן חף מפשע אם דמות הסמכות נמצאת בקרבת מקום או אם הקורבן נמצא רחוק; תאוריית אפקט לוציפר שפיתח פיליפ זימברדו על בסיס מחקריו השונים, בהם ניסוי הכלא של סטנפורד, שטען כי  אין אנשים טובים או רעים, אלא כוחות סביבתיים שמשפיעים על התנהגותם של אנשים, לטוב ולרע, ואפקט הצופה מן הצד, שהראה כי אנשים נוטים פחות לעצור ולעזור לאנשים הזקוקים לעזרה כאשר הם ממהרים או כאשר ישנם צופים נוספים.
מחקרים אלה הראו כי ללא קשר לאישיות, התנהגויות ניתנות לחיזוי לפי הסיטואציות בהן הן מתרחשות.  

כיוונים נוכחיים במחקר

עמדה מחקרית רווחת כיום היא כי תאוריות הסיטואציה ותאוריות האישיות אינן מתחרות זו בזו, אלא מצויות באינטראקציה. מטרה מרכזית של מחקרים בתחום זה היא בחינה של סיטואציות והערכתן, כמו גם הבנת התכונות הפסיכולוגיות החשובות של סיטואציות שונות. השדה נע לעבר סינתזה של שתי התאוריות, מתוך הנחה שהאופנים בהם אנשים מפרשים וחווים סיטואציות שונות הם בעלי משמעות רבה בקביעת האופן שבו הם מתנהגים. ושני הגורמים – אדם וסיטואציה – מזינים זה את זה.