אורפנד לנד

שני האלבומים הראשונים

הלהקה חתמה בלייבל הצרפתי "Holy Records", ובו הפיקה בשנת 1994 את האלבום הראשון שלה- Sahara. האלבום הורכב בחלקו משירים שכבר הופיעו בדמו שקדם לו, ובחלקו משירים מקוריים. כבר באלבום זה ניכרת ההשפעה של המוזיקה האתנית-מזרחית על הלהקה, אף כי האלבום נטה לכיוון דום-דת' יותר מכל יצירותיה המאוחרות. האלבום זכה להצלחה רבה הן בקרב מעריצי מטאל והתקשורת.
הלהקה סיימה להפיק את אלבומה השני, "El Norra Alila", בשנת 1996. האלבום היה מפותח מקודמו- השירים היו מגוונים באורכם, פרחי שכלל את שירתו בשילוב מספר סגנונות מהגראולינג ועד שירה נקייה, והאלבום כולו נטה יותר לכיוון הפרוגרסיב במבנה השירים והמורכבות שלהם. בנוסף, האלבום, רובו ככולו, עסק מפורשות בנושאים של דת ואמונה, שהפכו לקו מנחה בכל שנות יצירותיה של הלהקה. הלהקה החלה את שיתוף הפעולה הארוך והפורה שלה עם אבי אגבבה, שסיפק את כלי ההקשה האתניים בכל אלבומיהם הבאים ואף בחלק מההופעות החיות.
זמן קצר לאחר הוצאת האלבום חתמה הלהקה בלייבל Century Media, כפי שמתי סוטיצקי הסביר, "לחתום ב-Century מדיה היה כמו חלום עבורנו. כמה מהלהקות האהובות עלינו חתומות שם ואני לא חושב שיש חברה אי שם שיותר מתאימה לנו מבחינת הסגנון מהם".

תרדמת יצירתית, נשירת חברים והאלבום השלישי

זמן קצר לאחר החתימה ב-Century Media, ב-1997, נפלה הלהקה לתרדמת יצירתית, כאשר חיכוכים נוצרו בין חברי הלהקה וכל אחד פנה לדרכו. חברי הלהקה החלו לפנות לכיוונים שונים, מה שהיה הכרחי היות שאף אחד מהם לא יכול היה להתפרנס כמוזיקאי בלבד. סוטיצקי טס למזרח הרחוק, סאסי התחתן והחל לעבוד בתחום ההיי טק, זילכה עבד כמוכר בחנויות מוזיקה שונות ופרחי הקים את חברת MDMA שהתמחתה בייבוא מוזיקת מטאל וטראנס לישראל. פרחי הודה שהלהקה אמנם לא התפרקה רשמית, אך לעיתים נדמה כי היא סיימה את דרכה. ואולם, באותה תקופה הרחיבו חברי הלהקה את תחומי העניין שלהם וצברו חומרים שבסופו של דברים מצאו את דרכם לאלבום הבא.
לקראת סוף 2001 חזרה הלהקה להופיע בישראל ובטורקיה. ב-2003 הלהקה קיימה לראשונה הופעה אקוסטית שבה ביצעה את שירי המטאל שלה בעיבודים שקטים. באותה השנה הודיעה הלהקה על הקלטת אלבום חדש. אולם, המתופף סמי בכר והקלידן איציק לוי לא שבו יותר לעבוד עם הלהקה. עדן רבין הצטרף ללהקה כקלידן, וחברי הלהקה כינו אותו כ"צלע שהייתה חסרה לנו". הלהקה גם גייסה לשורותיה את המתופף אבי דיאמונד, אף כי באלבום הוא עדיין אינו מוזכר כחבר להקה אלא רק כנגן. גם הזמרת שלומית לוי החלה להשתתף באופן פעיל בשירה ובקולות רקע, ואף מלווה את הלהקה בהקלטותיה ובהופעות חיות עד היום.
הרגע ששינה לי את החיים היה ב-2001. ישבתי בחדר הרעוע שלי בפלורנטין, ובודק אימיילים. אני רואה מייל מבחור פלשתיני שגר בירדן. הוא כותב לי שהוא מעריץ של הלהקה, ואני רואה שיש וידאו מצורף. אני פותח את הווידאו ולא רואה את הפנים שלו, אבל שומע את המוזיקה שלנו ברקע. ואז הבחור מרים את החולצה בווידאו ואני רואה שיש לו קעקוע של אורפנד לנד על היד. זה באמת היה רגע מכונן בחיי. אני יושב ורואה בחור פלשתיני על קעקוע של להקה ישראלית על היד. לא אוהד הפועל עם קעקוע של מכבי - פלשתיני עם להקה ישראלית.
— קובי פרחי, המגזין metalist.co.il, המאמר First we take Yafo
האלבום השלישי, Mabool ("מבול", 2004) יצא שמונה שנים לאחר El Norra Alila. היה זה אלבום הקונספט הראשון של הלהקה, ושיריו מהווים סיפור רציף המציג את גירסתה היצירתית של הלהקה לסיפור המבול התנ"כי. פרחי טען שבנוסף לסיפור התנכ"י, שאבה הלהקה השראה מניסיונותיהם של אלון מיאסניקוב וחבריו בסיאנס.
חברי הלהקה הסבירו את פער הזמן הגדול בין האלבום לקודמו בכך שכל אחד מחברי הלהקה פנה לכיוון שונה, וגם בנטייתם לא להתפשר על איכות ההקלטה והנגינה. האלבום התאפיין בצליל שונה מאוד מקודמיו, ונטה הרבה יותר לכיוון המטאל המתקדם, אף כי עדיין נשתמרו בו אלמנטים של דת' ודום-מטאל. שני שירים מתוך האלבום זכו לוידאו-קליפים- "Ocean Land" ו"נורא אל נורא". האלבום זכה להצלחה רבה הן בקרב המעריצים והן בביקורות, אף כי היו שתהו שמא הכיוון ה"נקי" יותר שהלהקה בחרה בו מצביע על התמסחרות. מעריצים רבים וכן חברי הלהקה עצמם דחו את התהיות הללו, ומנגד טענו שאיכות המוזיקה שלהם לא תלויה בכמות האנשים שמאזינים לה, שהשינוי בסגנון מקורו בהתפתחות הטעם המוזיקלי שלהם וממילא לא הניב להם תמורה כספית רבה, וכי כל עיסוק בהתמסחרותה של הלהקה הוא תפל, כדברי יוסי סאסי, "התמסחרות היא בעיני המתבונן, בעיני הצלחה היא טובה בכל קנה מידה כל עוד האומן נאמן לעצמו ומזדהה עם החומרים שהוא כותב ומבצע. בהגדרה הזו גם בריטני ספירס ורוני סופר-סטאר זה אחלה דבר אם הן עושות את זה כמו שצריך, מקצועית ומזדהות עם המסרים שהן מעבירות. טעם וריח לא שייך להצלחה, אף על פי שאפשר לטעון שהעדפה אישית בהחלט מושפעת מאחוז ההצלחה שהקהל רוחש להרכב מסוים, ואכן נדרשת בגרות של המאזין כדי שיתעלה על טיעון כזה. [...] אנחנו לא מתפרנסים ממוזיקה, לא עכשיו, לא מחר ולא בקרוב, מצבנו אומנם טוב יחסית בקנה מידה מקומי מבחינת החזר הוצאות על התחביב הכה יקר הזה, אבל בל נשכח כי מוזיקה הייתה ותישאר עיסוק כפוי טובה בהיבטים פיננסיים, אז זה די מפיל את כל השאלה, במישור מסוים. bottom line - שאנשים יקשיבו למה שהם אוהבים, מה שעושה להם את זה, מה שהם מרגישים שמקדם אותם (מוזיקלית, מנטאלית ובכלל), ולא לסטטיסטיקות ו-Trends. ובנימה אישית,- הכי חשוב - שתפרגנו! שנאה כלפי הצלחתם של ישראלים לא חסרה לנו בחו"ל כפי שאנו טועמים על בשרנו מעבר לים, אז די עם התעסקות של "התמסחרות" של להקות כמו בצפר ו-Orphaned Land - לא חייבים לאהוב את הסגנון או לשמוע בבית, אבל במינימום - אל תדברו בגנותם של אלה שהצליחו לעשות את זה".
לאחר יציאת האלבום יצאה הלהקה לסבב הופעות בעולם, ואף השתתפה ב"פסטיבל העוד". כשנה לאחר סיום האלבום, עזב עדן רבין את הלהקה מסיבות אישיות.

אלבום רביעי והצטרפותו של מתן שמואלי

אורפנד לנד הכריזו על הפקת אלבום חדש ב-2006, ואף הוסיפו כי האלבום יופק על ידי סטיבן וילסון, סולן להקת פורקיופיין טרי ומחברי להקת בלקפילד (אותה ייסד יחד עם אביב גפן), אשר ברזומה שלו כמוזיקאי בולטת אף הפקת שלושה אלבומים של להקת המטאל המובילה אופת'. וילסון טען שכאשר שמע את שני האלבומים הראשונים של הלהקה, התרשם עמוקות מהמוזיקה אך הרגיש שההפקה דורשת שיפור, ועל כן שמח מאוד להשתתף בהפקה. הוא גם תרם חלק נוסף לאלבום כקלידן. סיפור האלבום הוכרז כמלחמה בין האור לחושך, נושא שהלהקה נגעה בו קלות באלבומיה הקודמים אך הפעם החליטה להרחיב אותו.
ב-10 באוגוסט 2007, עלתה לאינטרנט ההודעה על עזיבתו של אבי דיאמונד מהלהקה, עקב "מיצוי שיתוף הפעולה בין אבי לבין הלהקה", ובמקומו הצטרף ללהקה מתן שמואלי מהמושב בית יוסף. למרות זאת, הלהקה ביקשה מדיאמונד להקליט איתם את תפקידי התופים באולפן, ואילו שמואלי ליווה את הלהקה בהופעות החיות, ובנוסף צילם במסגרת לימודי הקולנוע שלו את הסרט "A Heaven You May Create" שסוקר את תהליך הקלטת האלבום ומקיים ראיונות עם חברי הלהקה. דיסק הסרט חולק כבונוס לרוכשי המהדורה המיוחדת של האלבום.
האלבום יצא ב-25 בינואר 2010 תחת השם The Never Ending Way of OrWarrioR וזכה מיד לביקורות טובות. על סגנון האלבום אמרה הלהקה, "הוא בין "אל נורא עלילה", שהיה מאד מורכב וקשה, ל"מבול" - שהיה מאד פרוגרסיבי ויחסית קומוניקטיבי וקליט". גם באלבום זה הופק קליפ, הפעם לשיר "Sapari", המבוסס על מזמור תימני. חברי הלהקה שוב הסבירו את פער הזמן הגדול (שש שנים) שבין אלבומם זה לקודם בכך שהם נחושים להתנסות בסגנונות מוזיקה שונים ולא להתפשר על איכות. ואכן, האלבום -שאורכו 78:22 דקות - היה ארוך בצורה ניכרת מקודמיו, וקצר אך ב-8 שניות מהזמן המרבי שניתן למלא תקליט שלם .
במאי של אותה השנה, הופיעה הלהקה כמופע פתיחה למטאליקה בישראל, וחברי הלהקה הודו שהדבר היווה להם כבוד רב. קירק האמט, הגיטריסט המוביל של מטאליקה, המליץ בעצמו על אורפנד לנד והודה כי "הם נתנו לי את האלבום שלהם ומאוד אהבתי את מה שהם עושים".
בסוף 2011 הוציאה הלהקה DVD בשם "The Road To Or Shalem", שכלל הקלטות של הופעות חיות, סרט דוקומנטרי ובונוסים אחרים, כולל מספר הופעות משותפות עם יהודה פוליקר וסטיבן וילסון. בנוסף, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באירופה עם שתי להקות מתוניס ומאלג'יר.

פרויקטים אחרים, חן בלבוס מחליף את מתי סוטיצקי

ב-11 ביוני 2012 הודיע גיטריסט הלהקה מאז הקמתה, מתי סוטיצקי, על עזיבתו עקב סיבות אישיות. הלהקה הביעה צער רב על עזיבתו, ועם זאת בדומה לעזיבת חברים קודמים הודתה שיש מקום לשיתוף פעולה עתידי איתו.
הרגע בו מתי הודיע שהוא עוזב היה רגע מאד כואב, לי אישית ולנו כלהקה. זה בן משפחה שעוזב אותך, ואתה לא יכול לכעוס עליו בגלל זה. (...) ישבנו כאן בדירה שלי, ניהלנו את השיחה, התחבקנו, היה מרגש. אני מת עליו, אני חושב שמתי הוא איש יקר עם תכונות ראויות להערצה. אורפנד לנד תמיד תהיה בית בשבילו, אם הוא ירצה לחזור לנגן, תמיד יש על מה לדבר.
— קובי פרחי, המגזין metalist.co.il, המאמר First we take Yafo
במקומו של סויטצקי הצטרף ללהקה חן בלבוס. חן, אחיו של אורן שניגן עם הלהקה בימיה הראשונים, היה מיודד עם הלהקה ובפרט עם פרחי מזה שנים, ועוד קודם להצטרפותו ניגן בה לעיתים כגיטריסט-מחליף.
חלק מחברי הלהקה האחרים התמקדו באותה שנה בקידום פרויקטים אישיים. יוסי סאסי (שכבר אימץ את השם "סאסי" כשם במה אף יותר משם משפחתו) הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, "Melting Clocks". מתן שמואלי צילם במסגרת לימודי הקולנוע שלו את הסרט "סבא שמעון", שתיאר את ניסיונותיו לגשר על הפער בינו לבין סבו דרך המוזיקה של הלהקה. פרחי המשיך לעבוד על ספרו האוטוביוגרפי "טנגו בין אלוהים לשטן", שנמצא בתהליך כתיבה מזה כמה שנים.
באותה שנה הופיעה הלהקה בפסטיבל הפיוט בירושלים, בשיתוף פעולה עם קובי אפללו, וכן בפסטיבל הפרוגסטייג' בחוף דוגית שבכנרת, שבו התארחו להקות רוק מתקדם מכל העולם.
באוקטובר 2012 הקימו מעריצי הלהקה עצומה הקוראת להעניק ללהקה פרס נובל לשלום בעקבות פעילותיה ברחבי העולם. על העצומה חתמו עד היום אלפי אנשים.

אלבום חמישי, עזיבתו של יוסי סאסי וצירופו של עידן אמסלם

בסוף שנת 2012 החלו חברי הלהקה לעבוד על אלבום חדש, והביעו ציפייה שההפקה תהיה מהירה מבאלבומים הקודמים. פרחי מסר עוד בשלב מוקדם שהפעם הלהקה מצפה לאלבום "זורם" יותר, ופחות מורכב וקשה מזה האחרון. הפקת האלבום החלה בדצמבר באיסטנבול, ומשם עברו חברי הלהקה להקליט גם בישראל ובשוודיה. להקלטת האלבום הצטרף המתופף-לשעבר סמי בכר, שזה לו שיתוף הפעולה הראשון עם הלהקה מאז האלבום "El Norra Alila" ב-1996. גם בלבוס ושמואלי היוו לראשונה חלק אינטגרלי בתהליכי הכתיבה וההלחנה, ופרחי וזילכה טענו שהצטרפות "דם חדש" בדמות חברים צעירים ללהקה תרמה מאוד להתפתחות האלבום.
האלבום יצא תחת השם "All Is One" ביוני 2013, שלוש שנים לאחר קודמו- פרק זמן קצר בהרבה משני האלבומים שקדמו לו. למרות זאת, הלהקה טענה שהתהליך היה ארוך ומסובך עקב ההקלטה ב-3 ארצות שונות, חילופי החברים באמצע התהליך והתחייבויותיו של יוסי סאסי לקריירת הסולו שלו. אלבום זה היווה נקודת מפנה מבחינת הסגנון שלו, ובכך זכה לתגובות חיוביות ברובן אך מעורבות מקודמיו. הרוב שיבחו את איכות ההפקה והסגנון הייחודי של הלהקה כתמיד, אך הוא זכה להסתייגויות ביחס לאופיו הכבד פחות והקליט יותר יחסית ליצירותיה הקודמות. הוא אף הושווה לא אחת לאלבום השחור של מטאליקה מבחינת המהלך שהלהקה ביצעה בו, שכלל לחנים פשוטים יותר והיעדר כמעט מוחלט של גראולים- אף כי באותה נשימה רבים קיבלו את השינוי בברכה והדפו את הטענות כי הלהקה התמסחרה. שניים מהשירים זכו לווידאו-קליפים- "All Is One" ו-"Brohter", והאחרון אף זכה להשמעות רבות וחוזרות בגלגלצ, ובכך היה לשיר הראשון של הלהקה שהגיע לכך מאז "Norra El Norra" מהאלבום "Mabool". חברי הלהקה עצמם הדפו את הטענות על ההתמסחרות. בדומה לתגובתם על הטענות שנשמעו בזמנו כנגד האלבום "Mabool", הם טענו כי השינוי נעוץ ברצונם להתנסות במגוון כיוונים מוזיקליים שונים, וכי אין מניע מכך שישובו להלחין יצירות כבדות או מורכבות יותר מ-"All Is One".
שנת 2014 נפתחה בהודעה מרעישה הן לחברי הלהקה והן למעריציה, כאשר יוסי סאסי הודיע על עזיבתו את הלהקה לטובת התמקדות בקריירה האישית והוצאת אלבום סולו שני. חברי הלהקה הודו שעזיבתו היוותה את אחת הנקודות הקשות בחייה, אך גם הם וגם סאסי עצמו הודו שנפרדו כחברים וכי יש מקום לשיתופי פעולה עתידיים ביניהם, והביעו נכונות להמשיך בדרכם הלאה.
זהו בהחלט יום עצוב עבורנו, אני זוכר את היום שבו אורי ואני פרסמנו מודעה "להקת Resurrection מחפשת גיטריסט" בחנות המוזיקה סופר זאוס בתל אביב. אף אחד לא התקשר מלבד טלפון אחד ויחיד שקיבלנו, והבחור על הקו מהצד השני היה יוסי.
מאז ימי נעורינו העליזים היינו לוורידים ולעורקים שבאותו הגוף והנשמה ויחד בנינו ממלכת אור, שברנו שיאים, קבענו תקדימים ואף חוללנו ניסים. אך זוהי כנראה דרכו של עולם, דרכים לפעמים נפרדות, וזה קרה לגדולים וטובים מאיתנו והדבר החשוב ביותר הוא שאנחנו לנצח אחים, ושהדלת נשארת פתוחה משני הכיוונים, כתיבה משותפת או לחלוק שוב את הבמה יחד זה משהו שייתכן ויקרה אף מהר יותר משנדמה לכולנו.
עד אז, אנחנו מחבקים את יוסי באהבה גדולה ומאחלים לו הצלחה. לגבי אורפנד לנד, אנחנו ממשיכים קדימה בכל הכוח. מעולם לא היה לאורפנד לנד "מאסטר מיינד" אחד, אורפנד לנד תמיד הייתה לחוויה בה כולנו היינו שותפים לתהליך הכתיבה ועיצוב רוחה של הלהקה, אורפנד לנד היא להקה, אך גם רעיון, שבו השלם תמיד גדול מסך חלקיו.
— תגובתה הרשמית של הלהקה, המגזין metalist.co.il, המאמר "יוסי סאסי עוזב את Orphaned Land"
לאחר עזיבתו של יוסי סאסי, עידן אמסלם שכבר ניגן בעבר עם הלהקה כנגן בוזוקי וגיטרות נוספות התברג מיד בעמדה. זוהי הייתה הבחירה הברורה מאחר שכבר הרגשנו כמשפחה יחד וזה ההרכב שבאמת יביא את הלהקה לשלב הבא.
עידן נותן את כל כולו ללהקה ואין ספק שהוא הבחירה הנכונה עבור אורפנד לנד מכל בחינה.

Unsung Prophets & Dead Messiahs

בינואר 2018, הלהקה הוציאה את אלבומה המצופה, Unsung Prophets & Dead Messiahs ויצאה לסיבובי הופעות רבים באירופה ובארצות הברית. בספטמבר 2018, אורפנד לנד זכתה בפרס הקליפ הטוב ביותר בפרסי מוזיקת הפרוגרסיב בלונדון, עבור הקליפ לשירה ״Like Orpheus״ מתוך האלבום.

תכנים

מרבית הטקסטים של אורפנד לנד קשורים ברוחניות, בחלק מהמקרים בפן הדתי ובחלק לא, אף על פי שאף אחד מחברי הלהקה אינו דתי כיום. גם פרחי וגם זילכה חזרו בתשובה במהלך חייהם ואף חזרו בשאלה. האלבום Sahara היה המגוון ביותר מבחינת הרכב התכנים שלו ולמעשה נגע קלות בכל הנושאים שהלהקה עתידה הייתה להתעמק בהם- יחסי אדם-בורא, מאבק האדם בקשיי החיים, יתמות, הרס והתחדשות, דרך הנמשכת לעד, יחסים בין שלוש הדתות המונותואיסטיות ואף שירי אהבה. האלבום "El Norra Alila" היה ממוקד יותר, עסק ברובו ביחסים שבין האדם לבורא, והחל להתוות את הדרך לאלבומי-הקונספט שבאו לאחריו. "Mabool", שהוכרז רשמית כראשון מבין אלה, סיפר את סיפור המבול התנ"כי בשילוב עם פרטים מתרבויות שונות וכלל אלגוריות למציאות העכשווית. "The Never Ending Way of OrWarrioR" גולל את מאבקו של כל אדם במשך חייו בין חושך לאור. האלבום "All Is One" התמקד ביחסים שבין שלוש הדתות המונתואיסטיות, ובניגוד לאווירה הכבדה-אך-האופטימית של קודמיו, לקו המוזקלי הקליט שלו עצמו ולשמו- הוא נשא מסר קודר של אי-אחדות בין שלוש הדתות הללו.
את מרבית הטקסטים כותב קובי פרחי בשיתוף פעולה עם אלון מיאסניקוב, אף כי כל חברי הלהקה לוקחים חלק בתהליך. בנוסף, כל אלבום כולל לפחות עיבוד אחד לפיוט עברי מהמקורות, כמו "שיר המעלות", "נורא אל נורא", "ספרי", "יא בניי" ועוד.

שיתופי פעולה והופעה

הלהקה שיתפה פעולה עם מגוון מוזיקאים מישראל ומרחבי העולם, ביניהם קובי אפללו בפסטיבל הפיוט, יהודה פוליקר ויהודה קיסר, סטיבן וילסון, מיראת', חלאס, ארקן, ארתווג, מטאליקה, קת'דרל, תיאמת, ואיברהים טאליסס בטורקיה. הלהקה הקליטה גרסת כיסוי ל-Estarabim - שירו של ארקין קוראי.
אחד משיתופי הפעולה הבולטים ביותר של הלהקה עוד מראשיתה היה עם משפחתו של יוסי סאסי- אחותו הדס סאסי תרמה את קולה בשני האלבומים הראשונים; אביו, דוד סהרון, שר את "שיר המעלות" באלבום "El Norra Alila", ואפילו סבתו תרמה את קולה לצהלולים.מבין המוזיקאים הקבועים שעובדים עם הלהקה ניתן למנות את אברהם סלמאן, נגן קאנון ותיק ומוערך, אבי אגבבה ויציב כספי על כלי ההקשה, ושלומית לוי בשירה, בעיקר החל מהאלבום "Mabool". בין שיתופי הפעולה הבולטים האחרים נכללים מקהלת מורן באלבום "Mabool", תזמורת נצרת באלבום החמישי, האחים עמרם (בניו של אהרון עמרם), מירה עווד ומקהלת שחר באלבום "All Is One", שבו השתתפו גם המוזיקאים הישראלים יהודה פוליקר וקובי אפללו בהלחנת וכתיבת שניים מהשירים.
הלהקה הופיעה בשלל מדינות ופסטיבלים ברחבי העולם- בין השאר Open Air, Hellfest בצרפת ב-2006, פסטיבל Brutal Assault בצ'כיה, Evolution באיטליה, ו-Wacken.
במהלך ההופעות החיות בישראל נוטה הלהקה לשלב כמה שיותר מהכלים האתניים אשר נעשה בהם שימוש באולפן, והזמרת שלומית לוי מתלווה אליהם לעיתים קרובות. אולם בחו"ל, עקב תקציב מוגבל, פעמים רבות אין להם את האפשרות לכך והם נאלצים לוותר על חלק מהכלים או מתפקידי השירה הנשיים. במקום זאת, פרחי נוהג לשיר את חלקיה של שלומית בחלק מהמקרים. קטעי תזמורת ומקהלה לעיתים מושמטים לטובת נגינה-חיה בלבד, אך לרוב מושלמים בעזרת גיבוי של פלייבק, דבר שהלהקה אמנם לא שלמה עמו אך נאלצת להסתפק בו מטעם חוסר-תקציב. לעיתים, אם התקציב מאפשר זאת, מתלווה אל הלהקה רקדנית הבטן ג'והנה נאג'לה, שהחלה כמעריצה של הלהקה וטענה כי זו גרמה לה לשנות את יחסה כלפי ישראל.
במהלך ההופעות נוטים חברי הלהקה לעיתים להתלבש בפרטי לבוש מסורתי מדתות שונות- כאפיה, ציצית, שטריימל, וקובי פרחי נוהג לעיתים קרובות להתחפש לישו. גם בתמונות ששוחררו בטרם יציאת האלבום "The Never Ending Way of OrWarrioR", היו לבושים חברי הלהקה בלבוש מסורתי, אך כשאלה המחופשים למוסלמים מעיינים בתנ"ך, ואילו אלה המתחפשים לחרדים מתפללים על שטיח מוסלמי. חברי הלהקה הדגישו מספר פעמים את החשיבות שבלבוש המעורב בהופעות, אף כי הדבר גורר לעיתים מחלוקות ושערוריות.
בשנת 2017, הגיטריסט המקורי של ״ג׳נסיס״, סטיב האקט, התקשר לקובי פרחי. האקט חיפש אמנים שפועלים למען שלום בין בני אדם, ובאופן לא מפתיע הוא בחר באורפנד לנד. שני הצדדים החלו מיד לשתף פעולה. יחד עם הזמרת הישראלית-ערבית, מירה עוואד, פרחי שר על באלבום של האקט, “The Night Siren” ובשיר ״West to East״. האקט המשיך לעבוד עם אורפנד לנד והקליט סולו גיטרה לאלבום החדש של הלהקה, שעתיד לצאת בסוף 2017.
בתחילת שנת 2019 הוציאה הלהקה את "יאנג סינגל מאלט אורפנד לנד", גרסת תזקיק סינגל-מאלט בשיתוף פעולה עם מזקקת הוויסקי הישראלית מילק אנד האני. החביות שהרכיבו את התזקיק נבחרו במשותף על ידי קובי פרחי, סולן הלהקה ותומר גורן, המזקק הראשי של המזקקה.

הצלחה, השפעה ועמדות

אורפנד לנד זכתה להצלחה בינלאומית, בעיקר ברחבי מדינות המזרח התיכון. מוזיקאים ידועים בסצנת הרוק והמטאל הישראלית והעולמית כאחד, כגון יהודה פוליקר, קובי אפללו, סטיבן וילסון, קירק האמט, מחבר הספר "Heavy Metal Islam" מארק לוין ועוד רבים שיבחו את הסגנון המוזיקלי הייחודי שלהם. היא גם נחשבת חלוצה בתחומה, שכן בתחילת שנות פעילותה, ז'אנר הפולק מטאל אך החל לצבור תאוצה, והשילוב בין מוזיקה מזרחית למוזיקת מטאל היה לא מקובל ונדיר יחסית, על אחת כמה וכמה בישראל. יסודות ראשוניים של הסגנון נשמעו כבר בצליליה של הלהקה סיילם, אך הללו היו משניים יחסית. במהלך שנות פעילותה של אורפנד לנד קמו להקות נוספות שפעלו במסגרת ז'אנר ה"אוריינטל מטאל" ופיתחו אותו. בין אלה נמנות הלהקות הישראליות מלכאש, דיסטורטד ועם הספר, חלאס הפלסטינית, מיראת' מתוניס, ארקן ועוד. לאורך השנים, אורפנד לנד שיתפה פעולה עם רבות מהן.
ברבות ממדינות המזרח התיכון נאסרת השמעת המוזיקה של הלהקה והדבר נחשב לכפירה, אך מעריציה שומעים אותה במחתרת. חברי הלהקה הודו מספר פעמים כי העובדה שגם במדינות אשר מוגדרות כ"אויבות" לישראל יש להם מעריצים, היא אחד הכוחות החזקים ביותר שמניעים אותם, כדברי פרחי, "מה תעשו עם החיים שלכם שהוא חשוב יותר מהדבר הזה? איפה יהיה לכם יותר כוח מזה? הוצאנו אלבום ב 1996, וחמש שנים אחר כך אנחנו מגלים שיש מישהו שאמור להיות האויב שלנו, שקעקע אותנו על הגוף שלו?" הלהקה זוכה למעמד מיוחד בטורקיה, שם היא מבצעת הופעות באופן קבוע ואף קיבלה שם שלושה פרסים לשלום. חברי הלהקה נמצאים בתהליך של בקשת אזרחות טורקית.
למרות הצלחתה הגדולה במדינות ערב, הלהקה סירבה בתוקף לנקוט עמדה פוליטית לכאן ולכאן. קובי פרחי הסביר כי לדעתו עמדה פוליטית יכולה רק להחליש אמן, "תפקידנו כאמנים הוא לא לעסוק בפוליטיקה, אלא באמנות". הוא גם חזר ואמר במספר הזדמנויות שהוא מתנגד לחרם אמנים מכל סוג, כדבריו, "האמנים המחרימים מסתתרים מאחורי ה"מצפון" שלהם, אבל חרם הוא מטבעו אקט צבוע. הרי אתה לא מחרים מדינה, אתה מחרים אנשים, את המעריצים שלך. ונגיד שהחלטת להחרים את ישראל; מי יכול לדעת אם בהופעה בלונדון הנאורה אין בקהל כל מיני סוגים של חלאות המין האנושי? אם אתה מתנגד למדיניות ישראל בשטחים, למה לא להחרים גם את הקהל האמריקאי, שהרי ארה"ב תומכת בישראל?", ו"לא הייתי הולך להופיע לעזה, בכנס שבו מנהיגי החמאס קוראים להשמדת ישראל, אבל אם היו קובעים לי הופעה מול 30 מעריצים אורפנד לנד במועדון, הייתי נוסע להופיע שם".
הלהקה הדגישה במספר הזדמנויות כי הם גאים בזהותם כישראלים וכיהודים. הם נוהגים לצאת לסיבובי הופעות עם דגלי ישראל ולעיתים לובשים בגדים עם ההדפס "אור" או "אור-שלם"- הכינוי שלהם לירושלים. חרף כל זאת, הלהקה נותרה מחתרתית במשך שנים, גם בישראל, אף כי פרחי הצהיר לא אחת, "גלגלצ דוחים אותנו בנימוס, ואנחנו לא ממורמרים", ואכן- עד שנת 2013 שידרו גלגלצ סינגל אחד בלבד של הלהקה- "נורא אל נורא". אולם, המגמה החלה משתנה עם הוצאת האלבום "All Is One", שעקב אופיו הקליט-מקודמיו העלה את המודעות לפועלה של הלהקה בישראל, והסינגל "Brother" אף זכה להשמעות חוזרות ונשנות בתחנה.

דיסקוגרפיה

"The Calm Before The Flood" יצא כפרומו לאלבום "Mabool". הוא כולל מספר קטעים מאלבומים קודמים של אורפנד שהוקלטו בהופעה חיה בגרסה אקוסטית וצורף למהדורה המוגבלת של האלבום "Mabool" ."Mabool" ו-"Ararat" יצאו במהדורה מוגבלת של 500 עותקים על גבי תקליט ויניל.