google/wiki40b huggingface dataset:
דיוויין אודודורו

ביוגרפיה

אודודורו נולד וגדל באוגלי, מדינת דלתה, ניגריה. לומד ומתאמן באוניברסיטת טקסס טק.

סגן אלוף עולם לנוער

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה ביוג'ין, אורגון בסוף יולי 2014 זכה אודודורו במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.25 שניות (בעזרת רוח גבית מעל המותר של +2.3 מטר/שנייה). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות אפריקה שנערכה במרקש, מרוקו בשנת 2014 זכה אודודורו במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר כשרץ בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.81 שניות.

אלוף אפריקה לנוער

באליפות אפריקה באתלטיקה לנוער שנערכה באדיס אבבה, אתיופיה במרץ 2015 זכה אודודורו ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.44 שניות, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.22 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.99 שניות.
במשחקי אפריקה שנערכו בברזוויל, הרפובליקה של קונגו בספטמבר 2015 זכה אודודורו במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.45 שניות.

2016

באליפות אפריקה שנערכה בדרבן, דרום אפריקה ביוני 2018 סיים אודודורו שני בשלב חצי הגמר בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.48 שניות, אך לא התייצב לריצת הגמר ודורג בסיום במקום שביעי. חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 21 בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.59 שניות.

סגן אלוף אפריקה

באליפות אפריקה שנערכה באסאבה, ניגריה בשנת 2018 זכה אודודורו בשתי מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.60 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.74 שניות.

2019

בתחרות שנערכה בוייקו, טקסס ב-20 באפריל 2019 קבע אודודורו בריצת 200 מטר שיא ניגריה חדש של 19.76 שניות, שיפור לשיא בן ה-20 שנים של פרנסיס אוביקוולו (19.84 שניות).

אלוף המכללות, תוצאת השנה בעולם

באליפות המכללות שנערכה ביוסטון, טקסס ב-7 ביוני 2019 זכה אודודורו בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש ובתוצאת השנה בעולם של 9.86 שניות, מאית השנייה איטי משיא ניגריה ובריצת 200 מטר בשיא ניגריה חדש של 19.73 שניות.
אייזק רוזפלט

ילדותו ותחילת הקריירה

רוזפלט נולד בוושינגטון די. סי. הוריו הביולוגיים מסרו אותו לאימוץ למשפחה יהודית והוא גדל עמם במינסוטה. רוזפלט שיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר סיינט תומאס אקדמי בעיר סיינט פול. ב-2003 הצטרף למכללת בולינג-גרין באוהיו, שמשחקת בדרג המכללות הראשון, שם מיעט לשחק ולאחר עונה אחת עבר לאוניברסיטת סיינט תומאס שבסיינט פול שמשחקת בדרג המכללות השלישי. רוזפלט התבלט בשורות סיינט תומאס כאשר בשלוש שנים רשם 44 פעמים דאבל-דאבל וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות מחוזיות. ב-2013 התקבל רוזפלט להיכל התהילה של אוניברסיטת סיינט תומאס. לאחר שסיים את לימודיו ב-2007 שיחק תקופות קצרות בקורדובה מהליגה השנייה בספרד, באקדמיקה קוימברה מהליגה הפורטוגלית ובקבוצת דנק מהליגה השלישית בצרפת.

קריירה בישראל

רוזפלט הגיע לישראל ב-2009 לקבוצת בני השרון וקיבל אזרחות ישראלית. רוזפלט זכה לדקות משחק מועטות ועונה אחר כך עבר לעירוני רמת גן ששיחקה בליגה הלאומית. 
רוזפלט הרשים ברמת גן עם ממוצעים של כ-17 נקודות בכ-31 דקות משחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של הליגה הלאומית.
את עונת 2011/12 החל רוזפלט בלב השרון ורשם בעשרה משחקים ממוצעים של כ-16 נקודות ו-11 ריבאונדים.
בדצמבר 2011 החליטה קבוצת בני השרון/הרצליה להחזירו לשורותיה. ב-16 משחקים בעונת 2011/12 במדי בני השרון/הרצליה, שברובם עלה בחמישייה הפותחת, קלע רוזפלט כ-10 נקודות בכ-26 דקות משחק. בעונת 2012/13 הממוצעים שלו ירדו לכ-7 נקודות בכ-15 דקות משחק.
ב-2013 הצטרף רוזפלט להפועל חולון ובעונתו הראשונה בקבוצה קלע כ-10 נקודות בכ-26 דקות משחק. בקיץ 2014 הוארך חוזהו של רוזפלט בקבוצה עד 2017. במשחק הראשון של עונת 2014/15 בו שיחקה חולון נגד גליל/גלבוע באולם הפחים שבר רוזפלט את שיא הריבאונדים במשחק עם 26 וניפץ את השיא הקודם של סטנלי ברנדי מ-2001. בנוסף לכך נבחר רוזפלט לשחקן המצטיין של חודש אוקטובר. רוזפלט סיים את העונה עם ממוצעים של 9.1 ריבאונדים למשחק (שני בליגה אחרי ג'וליאן רייט ממכבי ראשון לציון) ו-11.4 נקודות בכ-29 דקות משחק. בעונת 2015/2016 חלה נסיגה ביכולתו אותה ייחס רוזפלט למחלת האסתמה. 
בקיץ 2016 הצטרף רוזפלט להפועל ירושלים והיה שותף לזכייתה באליפות לעונת 2016/2017 אך לאחר ששותף במהלך העונה רק כ-11 דקות בממוצע למשחק עבר להפועל אילת.
בהפועל אילת, העמיד ממוצעים של 6.8 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק, ב-20.4 דקות בממוצע למשחק.
ב-18 ביולי 2018, חתם רוזפלט לעונה במכבי אשדוד באר טוביה ולקראת עונת 2018/19 מונה לקפטן הקבוצה. במהלך העונה שוחרר רוזפלט מהקבוצה בשל לחץ דם גבוה לאחר ששותף בשבעה משחקים בהם העמיד ממוצעים של כ-8 נקודות, 6 ריבאונדים ב-25 דקות בממוצע למשחק. רוזפלט בתגובה הגיש תביעה נגד אשדוד בטענה ששחרורו מהקבוצה איננו חוקי. ביולי 2019 הצטרף רוזפלט להפועל חיפה המשחקת בליגה הלאומית. רוזפלט נמצא כשיר לשחק מבחינה בריאותית אך במהלך שהותו בארצות הברית לרגל נישואיו, הודיע רוזפלט כי בשל בעיות אישיות אין באפשרותו לחזור לישראל בזמן לאימוני הקבוצה. הפועל חיפה החתימה בשל כך את הסנטר איגור נסטרנקו.
ירושמיים

ירושמיים הוא אתר אינטרנט העוסק במזג האוויר באזור ירושלים. האתר הוקם בשנת 2002 על ידי בועז נחמיה.

הקמה ופיתוח

נחמיה, בוגר מדעי האטמוספירה בגבעת רם, עבד בעברו במכון המטאורולוגי בבית דגן והגיש תחזיות מזג אוויר בגלי צה"ל. 
האתר עוצב מחדש על ידי גלי זורע, כפרויקט הגמר שלה בבצלאל בשנת 2013.
באוקטובר 2014 הועלתה אפליקציה של האתר עבור אנדרואיד ובהמשך שוחררה גרסה לאייפון.

תוכני האתר

האתר מדווח על מזג האוויר בירושלים ומתעדכן כל כמה דקות. התחזית מתעדכנת פעמיים ביום, בשעות 9:00 ו-21:00.
בנוסף לדיווח על המדדים כמו טמפרטורה, לחות, משקעים, האתר מספק מידע שימושי כגון תיאור של מידת הקור והצעות ללבוש תואם. מידע זה נוצר על ידי הגולשים המדרגים אפשרויות קיימות. הקשר עם הגולשים מתבצע גם בפורום, בו עולות שאלות, מפורסמים שירים למזג אוויר מיוחד וכיוצא בזה.
כמו כן, מוצג באתר מידע על מזג אוויר קיצוני בפריסה היסטורית (דיווחי שלג מ-1869 ועד ימינו), סרטוני שלג, השוואת המדדים הנוכחיים לשנים קודמות ועוד. 

פופולריות

בשנת 2010 דווח על כ-6,000 כניסות יומיות לאתר וב-2012 הכמות הוכפלה ודווח על 13,000 כניסות.
בימים גשומים התעבורה באתר עומדת על כ-15,000 כניסות. בימי שלג מספר הכניסות נע בין 70 ל-100 אלף כניסות יומיות.
ב-2017 עמדו מספר הכניסות החודשיות על כמיליון וחצי כניסות לחודש חורפי, ואם באותו חודש היה שלג, הרף עלה לכ-2 מיליון כניסות. בחודש קייצי מספר הכניסות עומד על כ-400 אלף.
מותן

מדידת המותניים

היקף המותניים של אדם מצביע על מידת ההשמנה שלו. עודף שומן בבטן הוא גורם משפיע בסיכוי ללקות במחלות לב ומחלות אחרות הקשורות להשמנה. חוקרים מסווגים את הסיכון ללקות במחלות אלו כגבוה אם היקף המותניים גדול מ-102 ס"מ עבור גברים, ומ-88 ס"מ עבור נשים. כמו כן קיימת התאמה גבוהה בין היקף המותניים לבין אירועי לב.
האגודה הגאוגרפית הישראלית

האגודה הגאוגרפית הישראלית, היא האגודה המקצועית של הגאוגרפים בישראל. חברי האגודה עוסקים בכל תחומי הגאוגרפיה האנושית והפיזית. האגודה הגאוגרפית פועלת מאז 1959 לקידום הגאוגרפיה הישראלית המגוונת וייצוגה בישראל ובעולם. האגודה הגאוגרפית הישראלית היא חברה ב"איגוד הבינלאומי לגאוגרפיה (IGU)".
האגודה היא מוסד ללא כוונת רווח והיא פועלת על פי עקרונות דמוקרטיים. בראש האגודה עומדת מועצה ונשיא, שנבחרים אחת לשנתיים ומהווים סמכות עליונה. בין נשיאי האגודה בעבר היו חתני פרס ישראל: פרופ' דוד עמירן, פרופ' דב ניר, פרופ' משה ברור ופרופ' אריה שחר.

מטרות

מטרות האגודה הן: קידום הידע והמחקר הגאוגרפי בישראל והפצתם, הגברת המודעות להישגים התאורטיים והיישומיים של הגאוגרפיה בישראל ובעולם וייצוג הגאוגרפיה בחברות, בגופים ובהתארגנויות אשר ניתן לקדם את פעולותיהם באמצעות הידע והמחקר הגאוגרפי. כמו כן עוסקת האגודה בקידום מעמדו המקצועי של הגאוגרף ובהעמקת התודעה הציבורית לתרומת המקצוע ויישומיו, בקידום הוראת הגאוגרפיה בישראל, בחיזוק קשרים וחילופי מידע בין העוסקים בגאוגרפיה ושוחריה ובהידוק שיתוף הפעולה בין המחלקות לגאוגרפיה באוניברסיטאות בישראל וכן ייצוג הגאוגרפיה הישראלית בפורומים בינלאומיים.

פעילויות

האגודה הגאוגרפית מקיימת ימי עיון מקצועיים, המקדמים דיון ולימוד של נושאים תאורטיים של המרחב, ושל הגורמים המשפיעים עליו ומושפעים ממנו. כן מקיימת האגודה כנס שנתי רב משתתפים בחג החנוכה. הכנס השנתי מתקיים כל שנה באוניברסיטה אחרת, ובמסגרתו מחולקים פרסי האגודה לתרומה גאוגרפית ייחודית ולחינוך גאוגרפי. האגודה מרכזת את פעילותם של כתבי העת הגאוגרפיים "אופקים בגאוגרפיה" ו"הרשת הגאוגרפית", וכן מפעילה רשימת תפוצה ואתר אינטרנט. בחסות האגודה פועל ארגון הסטודנטים הישראלי לגאוגרפיה, החבר בארגון הסטודנטים האירופאי לגאוגרפיה (EGEA).

פרס האגודה הגאוגרפית הישראלית

פרס האגודה הגאוגרפית הישראלית מחולק מדי פעם (מאז תשנ"ו, 1996 חולק הפרס 18 פעמים) לגאוגרפים מצטיינים, בעיקר בתחום החינוך הגאוגרפי.
סידורו של שבת

מבנה הספר

הספר מחולק לשני חלקים. בכל חלק הקדמה ותשעה פרקים. בחלק הראשון כל פרק מכונה 'שורש' והוא מחולק לענפים ועלים (לדוגמה, בשורש השני יש שני ענפים ובהם 15 ו-13 עלים). בחלק השני רמת החלוקה היא 'דרוש' - 'פרק' - 'מאמר'. לכל שורש/דרוש יש שם שראשי התיבות שלו הם "שבת" (הדרוש התשיעי, למשל, הוא שלוה בארץ תהיה).
החלק הראשון מסודר לפי סדר יום השבת כשהשורש הראשון עוסק בתוספת שבת, הבא אחריו בנרות שבת, והאחרון בסעודה שלישית.
גנדר

היסטוריה

ב-1935 הוחלט להקים נמל תעופה באזור גנדר בעקבות מקומו האסטרטגי הקרוב לקצה המזרחי של יבשת צפון אמריקה. בניית הנמל החלה ב-1936 ובערך באותו זמן החלה להתפתח העיירה בקרבתו. ב-11 בינואר 1938 נחתה הטיסה הראשונה בנמל.
במהלך מלחמת העולם השנייה ישבו בגנדר כ-10,000 אנשי צבא קנדים, בריטים ואמריקאים. העיירה ונמל התעופה שלה הפכו לבסיס של פיקוד ההעברה האווירית של חיל האוויר המלכותי (RAF Ferry Command) ובמסגרת כך עברו בגנדר כ-20,000 מטוסי קרב ומפציצים שיוצרו בקנדה וארצות הברית בדרכם לאירופה.
לאחר המלחמה הנמל חזר לפעילותו האזרחית ובשנות ה-50 העיירה הוזזה כדי לשמור מרחק בטיחותי מהנמל. במקביל הנמל הפך לתחנת תדלוק חשובה ביותר לטיסות טרנס-אטלנטיות, עד שהפך לאחד מנמלי התעופה החשובים בזמנו. כעבור מספר עשורים החל הייצור של מטוסים ארוכי-טווח שלא היו זקוקים לעצירת תדלוק והנמל החל לרדת מחשיבותו.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 רשות התעופה הפדרלית סגרה את המרחב האווירי של ארצות הברית. המטוסים שהיו מיועדים להגיע לארצות הברית הופנו עקב כך לנמלי תעופה בקנדה במסגרת מבצע סרט צהוב (Operation Yellow Ribbon). לנמל התעופה של גנדר הופנו 38 מטוסים, כמות שנייה רק למספר המטוסים שהופנו לנמל התעופה הבינלאומי הליפקס סטנפילד בהליפקס. המטוסים הביאו אתם למעלה מ-6,600 נוסעים ואנשי צוות, כמות השווה לשני שלישים מאוכלוסיית גנדר באותו זמן, אשר נאלצו לשהות בגנדר מספר ימים עד לפתיחת המרחב האווירי וחידוש הטיסות. תושבי העיירה כולה התגייסו ועזרו באירוחם, האכלתם והנעמת זמנם של אלפי הנוסעים עד שעזבו.

תחבורה

אף על פי שנמל התעופה של גנדר ירד מגדולתו, הוא עדיין פעיל ומציע טיסות למספר יעדים, בעיקר בחלקה המזרחי של קנדה.
סמל רואנדה

סמל רואנדה עוצב מחדש בשנת 2001 והותאם לצבעי הדגל הלאומי.
המלל, בקינירואנדה (השפה הלאומית), הוא "הרפובליקה של רואנדה" בחלק העליון ו-" איחוד, עבודה, פטריוטיות" בחלק התחתון. הסמל מציג סמלים שבטיים, שבמרכזם סל קלוע בסגנון רואנדי מסורתי, מעל גלגל שיניים מוקפים בקשר מרובה בצבע ירוק.
הסמל הקודם והדגל הלאומי הקודם הוחלפו בגלל הקשר שלהם עם רצח העם ברואנדה.
טבלת קרקטרים

באלגברה מופשטת, טבלת קרקטרים (Character table) של חבורה סופית היא טבלה המייצגת את המידע על הקרקטרים האי-פריקים שלה. בעמודותיה נתונות מחלקות הצמידות של החבורה, ובשורותיה שמים את הקרקטרים האי-פריקים שלה.
את טבלת הקרקטרים של חבורה נתונה ניתן לבנות בשיטות שונות, כמו יחסי האורתוגונליות של שור, הרמה של הצגות מחבורות מנה ופעולה של הקרטקטרים החד-ממדיים.
הבנת טבלת הקרקטרים של חבורה סופית (ואף קומפקטית) תורמת להבנת כל הקרטקטרים וההצגות שלה באופן מלא. לטבלת הקרקטרים שימושים גם בתחומים נוספים, כמו פיזיקה, כימיה, קריסטלוגרפיה ועוד.

הקדמה והגדרה

תהי  חבורה סופית ויהי  שדה נתון (לרוב שדה המספרים המרוכבים). אם מאפיין השדה לא מחלק את סדר החבורה, לפי משפט משקה חוג החבורה  הוא פשוט למחצה, ולכן לפי משפט ודרברן-ארטין מתפרק לסכום ישר של חוגי מטריצות מעל חוגים עם חילוק: . לחוגים כאלה מודול אי-פריק יחיד, ולכן מספר ההצגות האי-פריקות של החבורה סופי, שווה למספר המחוברים , השווה גם לממד המרכז , שווה למספר מחלקות הצמידות של .
לכן, ניתן לבנות טבלה ריבועית, אשר בעמודותיה שמים את הקרקטרים  (=העקבה) של ההצגות האי-פריקות, ובשורותיה את מחלקות הצמידות  של החבורה. מעל מחלקות הצמידות נהוג לרשום את גודל המחלקה . במקום ה- של הטבלה שמים את  . טבלה זו נקראת טבלת קרקטרים של החבורה.
לכל חבורה יש את הקרקטר הטרוויאלי, ולכן בשורה הראשונה יש אחדות; בעמודה הראשונה שמים את פעולת הקרקרטים על המחלקה של איבר היחידה, היינו את המספרים , כלומר הממדים של ההצגות האי-פריקות.

שיטות

כדי למלא את טבלת הקרקטרים ניתן להשתמש במספר שיטות.

יחסי האורתוגונליות של שור

יחסי האורתוגונליות של שור הם יחסי אורתוגונליות על שורות ועמודות טבלת הקרקטרים העוזרים לחשב את איבריה. שני יחסי שור השימושיים ביותר הם:

הרמה מחבורות מנה

ניתן להרים הצגות (ולכן טבלאות חלקיות) של חבורת מנה נתונה אל הצגה של החבורה. כלומר, אם  תת-חבורה נורמלית וידועה הצגה  של , מקבלים הצגה של  על ידי הרכבה עם העתקת המנה .
מקרה שימושי במיוחד של הרמה הוא עבור , תת-חבורת הקומוטטורים. במקרה זה  היא האבליניזציה של  ובפרט אבלית - כלומר כל הצגה שלה היא חד ממדית (אל השדה), ויותר מכך - כל הצגה אבלית של  היא הרמה של הצגה כלשהי של , בדיוק לפי התכונה האוניברסלית של האבליניזציה. בפרט, מספר הגורמים האי-פריקים מדרגה 1 (ולכן גם מספר ה- שמשתתפים בסכום ) שווה ל-.

פעולת הקרקטרים החד-ממדיים

אם  הצגה חד-ממדית, אז לכל הצגה -ממדית , גם  אף היא הצגה. לכן מוגדרת פעולת חבורה של הקרקטרים החד-ממדיים (או בשקילות של ) על הקרקטרים, השומרת על ממד. ולכן, אם ידוע כי יש שתי הצגות שונות מאותו ממד, יכול להיות שאחת תתקבל מהשנייה על ידי הפעלה של קרקטר חד-ממדי לא טריוויאלי (אם זה קיים).

מכפלת חבורות

טבלת הקרקטרים של מכפלה ישרה של חבורות  היא המכפלה טנזורית של הטבלאות שלהן.
פלאפל

היסטוריה

שורשיו של הפלאפל הם במצרים בסביבות המחצית הראשונה של האלף הראשון לספירה, שם הוכן מפול מצרי. ככל הנראה פותח הפלאפל על ידי הקופטים כמנה חליפית למנת בשר בחגים שבהם נאסרה אכילת בשר. מאוחר יותר התפשט המאכל צפונה לאזור סוריה ולבנון, שם הוכן בעיקר מגרגירי חומוס. הפלאפל הוא מאכל נפוץ בכל רחבי המזרח התיכון, כולל ישראל. בעקבות הגירה של ישראלים וערבים לארצות הברית ומערב אירופה, ניתן למצוא אותו כיום גם בערים הגדולות שם. באופן מסורתי את הפלאפל מטגנים ומגישים עם טחינה וסלט ערבי, בתור כריך בפיתה, או כמתאבן, אך כיום, מטעמי בריאות ושמירה על המשקל יש האופים את הפלאפל ובכך נמנעים מטיגון בשמן עמוק.
עקב תפוצתו הנרחבת של הפלאפל במהלך זמן כה רב נוצרו גרסאות רבות למאכל. אפשר עם זאת ניתן להבחין בשני סוגים עיקריים: כדורים קטנים של גרגרי חומוס גרוסים גס, או קציצות בגודל בינוני מגרגרי פול, הנפוצות בעיקר במצרים ובסודאן ומכונות שם טעמיה. במצרים משתמשים גם בשעועית להכנת המאכל.
בישראל, במיוחד בעשורים הראשונים לקיומה, שבהם היה הפלאפל מזון מהיר עיקרי, נתפס הפלאפל כמאכל לאומי, אף על פי שמקורו במצרים. ב"שיר הפלאפל" של להקת איילון משנות ה-50 ניתן לראות ביטוי לכך. הישראלים אימצו את הגרסה הלבנונית של הפלאפל העשויה מגרגירי חומוס. עם הגיען של העליות מארצות ערב, הלכה וגברה הפופולריות של הפלאפל והוא הפך לעממי וליחסית זול. יש הטוענים, כי הסיבה האמיתית להפסקת המנהג של הכנת פלאפל מפול הייתה העובדה שחלק מעולי עיראק רגישים לפול, ולכן נעשה המעבר המלא לגרגירי חומוס. רבים מדוכני הפלאפל בישראל מגישים מנה בפיתה עם חומוס, צ'יפס, סלט ערבי וטחינה, אולם בדוכנים הוותיקים נפקד מקומם של החומוס והצ'יפס.

פלאפל מחשי

פירוש המילה מחשי (בערבית: محشي) הוא ממולא, אלו קציצות מטוגנות של עיסת פלאפל, ממולאות במילוי של בצל מטוגן עם תבלינים ולעיתים גם עם בשר. הקציצות גדולות בהרבה מכדורי פלאפל רגילים (קוטרן כעשרה סנטימטרים). המאכל נפוץ במיוחד בתקופת חודש הרמדאן, אז הוא מהווה חלק מהאפטאר (ארוחת שבירת הצום בערב בחודש הרמדאן). בישראל אפשר למצוא אותו בעיקר ביישובים ערביים ישראלים ובמזרח ירושלים.

ערך תזונתי

מנה של פלאפל בפיתה היא מנה צמחית חמה, המבוססת על קטניות.
הפלאפל מעובד מחִמצה (חומוס), נטול כולסטרול, ובו כ-30 גרם חלבון צמחי ל-100 גרם. הערכים התזונתיים בו קרובים לערכי ממרח החומוס. אלא שבניגוד לממרח החומוס, הפלאפל מטוגן בשמן שרוף. ככל שהשמן חומם מספר רב יותר של פעמים, כך הוא רווי יותר ברדיקלים חופשיים, הדבר נכון גם לתוספת הצ'יפס המטוגן. הפיתה עשויה לרוב מקמח לבן. עם זאת, במנה זו נמצאים הן חומוס והן ירקות, העשויים לשפר את ערכה התזונתי.
חגורה

חגורה, בתחום ההלבשה, היא רצועה עשויה עור או אריג עבה המשמשת להצמדת המכנסיים למותני הלובש.
אנשים בכל העולם משתמשים בחגורה הן כפריט שימושי המסייע ללבישת מכנסיים שמידתם אינה מדויקת, והן כאביזר אופנה המופיע לעיתים בגרסאות צבעוניות מסוגננות עם פייטים וכולי.
בעבר נהגו להשתמש בחגורה כדי להשליט משמעת ולהלקות בה ילדים או משרתים שהתנהגותם לא הייתה ראויה. נוהג זה אינו רווח עוד בעולם המערבי.

תיאור

בקצה אחד של החגורה נמצא אבזם ובקצה השני מספר חורים שבעזרתם חוגרים את החגורה. לעיתים מוחלפים החורים והאבזם במערכת רכיסה שונה, למשל צמדן. בעולם המערבי נהוג להשחיל חגורות גברים נגד כיוון השעון (כך שהאבזם בצד שמאל) וחגורות נשים בכיוון ההפוך. הלולאה המשמשת להשחלת החגורה נקראת תּוֹבָר.

היסטוריה

קיים תיעוד של שימוש בחגורות מאז תקופת הברונזה. במהלך ההיסטוריה היה השימוש בחגורה שכיח יותר אצל גברים, אולם קיימות דוגמאות רבות של שימוש על ידי נשים. בעת החדשה, עם השינוי בגזרת המכנסיים המקובלת והמעבר לקו מכנסיים נמוך יותר, רווח השימוש בחגורות החל משנות ה-20 של המאה ה-20. כיום חוגרים גברים רבים חגורות למותניהם, ובעיקר בלבוש רשמי. נשים חוגרות חגורה בעיקר למטרות קישוטיות.
וולפגנג נורדוויג

ביוגרפיה

נורדוויג נולד בקמניץ, סקסוניה.

אלוף אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1966 זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.10 מטר.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה נורדוויג במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר, אחרי בוב סיגרן מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 5.40 מטר וקלאוס שיפרובסקי מפינלנד (5.40 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1969 זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.30 מטר.

שיאן עולם

בתחרות שנערכה בברלין, 17 ביוני 1970 קבע נורדוויג בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.45 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בטורינו, איטליה, ב-3 בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש של 5.46 מטר. שיא זה החזיק מעמד חודש וחצי.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.35 מטר.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 5.50 מטר, לפני בוב סיגרן (5.40 מטר) וג'ן ג'ונסון (5.35 מטר) שניהם מארצות הברית.
דונלד דאק

דיבוב

קולו המפורסם של דונלד שבזכותו ניתן לזהות אותו בכל סרט, בוצע עד שנת 1985 על ידי השחקן קלרנס נאש וטוני אנסלמו החל מ-1987 ועד היום. בגרסאות המדובבות לעברית, דיבב את דונלד תחילה השחקן יוסי טימן, תפקיד שהפך למזוהה עמו, ואולם בשנת 1991 החליף אותו המוזיקאי שי נובלמן שמילא תפקיד זה כעשרים שנה. נובלמן דיבב את סרטוניו הקלאסיים הישנים שרובם גם הופיעו על קלטות ו-DVD כמו גם את סדרות הטלוויזיה דונלד דאק וצוות קוואק, מעשיות ברווזיות, בית העכבר, המופע המצליח דיסני על הקרח וסרטים כמיקי וגבעול השעועית (1947), דונלד בארץ מתמטיקסם, מיקי מאוס - בן המלך והעני (1990), שלושת המוסקטרים (2004). בסוף שנות ה-90 נבחר נובלמן על ידי אולפני דיסני כ"מדבב דונלד הטוב" תואר אותו חלק עם עמיתיו האמריקאי והגרמני. 
משנת 2009 דונלד דובב על ידי ניר נדיר בסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס".
23 הבעיות של הילברט

הבעיות של הילברט הן רשימה של 23 בעיות פתוחות במתמטיקה, שהוצגה על ידי המתמטיקאי דויד הילברט ב-8 באוגוסט 1900 בוועידת פריז של הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים. כל השאלות שהוצגו היו בלתי-פתורות באותה תקופה, ולרבות מהן הייתה השפעה ניכרת על המתמטיקה של המאה ה-20.
בקונגרס הוצגו רק עשר מן השאלות (1, 2, 6, 7, 8, 13, 16, 19, 21 ו-22), והרשימה המלאה התפרסמה מאוחר יותר. חלק מן הבעיות המוצגות נפתרו במהלך המאה ה-20.

עריכת הרשימה

בזמן הכנת רשימת הבעיות עמדו בפני הילברט עשרים וארבע שאלות רשומות, אך הילברט החליט שלא לצרף אחת מהן לרשימתו הסופית. הבעיה הנוספת עסקה בהוכחת השערה הנוגעת לפשטות ושיטות כלליות. בעיה זו התגלתה על ידי ההיסטוריון רודיגר תיילה (Rüdiger Thiele).
משולם זוסיא השיל

ביוגרפיה

נולד בזינקוב לרבי יצחק מאיר השיל, האדמו"ר השני מאפטא-ז'ינקוב, ולמירל בת רבי חיים יעקב שטרום מדוקלה. נישא לסימא בת רבי ישראל חתנו של רבי משה צבי מסאווראן ושימש לאחר נישואיו כמגיד מישרים בזינקוב. עם פטירת אביו בא' באדר ה'תרט"ו התמנה לאדמו"ר השלישי מאפטא-זינקוב. בשנת ה'תרכ"ג הדפיס את ספרו של סבו רבי אברהם יהושע השיל מאפטא וקראו בשם "אוהב ישראל". 
רבי משולם זוסיא נפטר בג' באלול ה'תרכ"ד. את מקומו מילא במז'יבוז' בנו בכורו רבי אברהם יהושע השיל כאדמו"ר הרביעי מאפטא-זינקוב, ובנו הצעיר רבי חיים מנחם השיל מילא את מקומו ברבנות זינקוב, אך לא כיהן כאדמו"ר.
סקופ

סְקוּפּ (מאנגלית אמריקנית: scoop; פירוש המילה המקורי הוא "מחטף") הוא מונח בעיתונאות המציין ידיעה חדשותית מקורית, חשובה, מפתיעה או מרעישה שנחשפה באופן בלעדי על ידי גורם עיתונאי כלשהו. השימוש המתועד הראשון במילה במשמעות זו הוא מאמצע המאה ה-19.
בהשאלה, המילה משמשת כסלנג עבור תגלית מפתיעה בכל תחום שהוא בחיים. האקדמיה ללשון העברית הציעה, כבר בשנות החמישים, את החלופה העברית סנונית. אולם עדיין לא נפלה החלטה בדבר. 
סקופים הם לרוב חדשות בעלות חשיבות רבה, אשר סביר להניח שיעניינו מספר רב של אנשים. הסקופ הוא לרוב סיפור חדש או, לחלופין, כזה המלמד על הבט חדש לגבי אירוע חדשותי אשר ידוע זה מכבר. לרוב הסיפור הוא לא צפוי או מפתיע ולעיתים אף מדובר בידיעה סודית. בשל כך, אירועים אשר מתרחשים לעיני כל ובפומבי, כגון אירוע ציבורי גדול או הצהרות שניתנו במהלך מסיבת עיתונאים, אינם נחשבים כסקופים.
על אף זאת, לא כל ידיעה בלעדית למדיום חדשותי כלשהו היא סקופ. כך, לדוגמה, ידיעה בלעדית על פריצה למשרד היא לאו דווקא סקופ, שכן לרוב אין לפריצה שכזו השפעה רבה על הציבור או על ההיסטוריה. מצב הפוך עלול להתרחש כאשר ידיעה בלעדית אשר בהקשרה המקורי לא נראתה כסקופ הופכת לכזו בהקשר ההיסטורי, כך למשל היה בפרשת ווטרגייט.
מבצע קפיצה לגובה

מבצע קפיצה לגובה (באנגלית: Operation Highjump) או בשמו הרשמי: תוכנית אנטארקטיקה של חיל הים של ארצות הברית, 1946-1947 (The United States Navy Antarctic Developments Program, 1946–1947), היה מבצע שנערך בידי חיל הים של ארצות הברית. המבצע אורגן בידי אדמירל משנה ריצ'רד בירד, והובל בידי אדמירל משנה ריצ'רד קרוזן, מפקד כוח המשימה 68. מבצע קפיצה לגובה החל ב-26 באוגוסט 1946 והסתיים בסוף פברואר 1947. כוח המשימה 68 כלל 4,700 אנשים, 13 אוניות ו-33 מטוסים. משימתו העיקרית של מבצע קפיצה לגובה הייתה להקים את הבסיס למחקר אנטארקטיקה "אמריקה הקטנה IV" על מדף הקרח רוס.

מטרות

מטרותיו העיקריות של מבצע קפיצה לגובה, כפי שהוגדרו בדו"ח הרשמי הן: 
הכשרת כוח אדם ובדיקת ציוד בתנאי קור;

איחוד והרחבת ריבונותה של ארצות הברית על מדף הקרח הגדול ביותר ביבשת אנטארקטיקה (יעד זה נדחה בפומבי עוד בטרם הסתיימה המשלחת);

חיפוש אתרים חדשים להקמת בסיסים ושמירה של בסיסים קיימים;

פיתוח טכניקות להקמת, שמירה ושימוש בסיסי טיסה על הקרח, עם תשומת לב מיוחדת ליישום מאוחר יותר של טכניקות כאלה לפעולות בגרינלנד, שם התנאים דומים לאלה באנטארקטיקה;

הרחבת הידע הקיים על תופעות אלקטרומגנטיות, גאולוגיות, גאוגרפיות, הדרוגרפיות ומטאורולוגיות באזור;

מטרות משלימות של מבצע נאנוק.

המבצע

האניות שהשתתפו במבצע התפלגו לשלוש קבוצות. הקבוצה המערבית הקבוצה המרכזית והקבוצה המזרחית. הקבוצה המערבית הגיעה לאיי מרקיז ב-12 בדצמבר 1946, ותחנת ניטור מזג אוויר הוקמה בידי האניות קאקאפון והנדרסון. ב-24 בדצמבר החלה קוריטאק לשלוח מטוסים למשימות סיור. הקבוצה המזרחית הגיעה לאי פטר הראשון בסוף דצמבר 1946. ב-30 בדצמבר התרסק מטוס PBM מארינר במהלך סופת שלגים. ונדל הנדרסין, פרדריק ויליאמס, ואנסין מקסוול לופז נהרגו במקום. ששת אנשי הצוות הנוספים חולצו מהסופה לאחר 13 יום. בתחנת מקמרדו ישמנו שלט לזכר ההרוגים, והר לופז נקרא על שם אחד מהם. ב-1 בינואר 1947, סגן המפקד תומפסון והקצין הזוטר דיקסון ביצעו את הצלילה האמריקנית הראשונה מתחת לאנטארקטיקה. 
הקבוצה המרכזית הגיעה אל מפרץ הלווייתנים ב-1 בינואר 1947, שם החלו אנשיה בבניית הבסיס למחקר אנטארקטיקה "אמריקה הקטנה IV". ב-21 בינואר נהרג ואנס וודול במהלך אירוע שהוגדר כ"תאונת פריקה". הוא היה ההרוג האחרון במבצע. המבצע הופסק באמצעו כיוון שהחורף הקדים לבוא באותה שנה, ובפברואר כבר חזרו כוחות הצבא לארצות הברית.
מבצע טחנת רוח היווה מעין השלמה למבצע קפיצה לגובה. ב-1948 הופק הסרט התיעודי "הארץ הסודית" העוסק במבצע קפיצה לגובה. הסרט זכה בפרס אוסקר.

תאוריות קשר

ריצ'רד בירד שהוביל את המבצע, טען בראיון לעיתון הצ'ילאני "אל מרקוריו", שהתועלת העיקרית ממבצע קפיצה לגובה היא צבאית. הוא טען שארצות הברית צריכה להתגונן מפני כוחות עוינים המגיעים מכיוון אנטארקטיקה, ודיבר על "עצמים מעופפים שיכולים לטוס במהירויות מדהימות". על בסיס התבטאותו של בירד, התפתחו תאוריות קשר פופולריות הגורסות כי המטרה האמיתית של מבצע קפיצה לגובה הייתה חיסול  איום מסתורי כלשהו על ביטחון ארצות הברית. יש הטוענים כי מושבה גרמנית התמקמה בשוואביה החדשה בשנות מלחמת העולם השנייה, ומטרת המבצע הייתה להשמיד אותה. יש אף הטוענים כי כוחות חוצניים הקימו בסיסים באנטארקטיקה, יחד עם הנאצים או באופן עצמאי.
ממלכת אטרוריה

היסטוריה

במאי 1796 פלשו כוחות צרפתיים לדוכסות פארמה, אולם על אף שנאתה העזה של מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה לצרפת, בעקבות הוצאת אחותה מארי אנטואנט להורג, הכריז בעלה פרדיננדו, דוכס פארמה על נייטרליות. אולם הנייטרליות לא כובדה על ידי הצרפתים, וכוחות צרפתיים כבשו את הדוכסות. במסגרת חוזה ארנחואס (1801) בין בית בורבון לנפוליאון, הועברה השליטה על הדוכסות לשלטון צרפתי ישיר וספרד ויתרה על לואיזיאנה, בתמורה להעברת הדוכסות הגדולה של טוסקנה לידי בית בורבון תחת שליטת בנם לודוביקו, שהוכתר למלך אטרוריה, בעוד פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה קיבל את שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג. 
השם אטרוריה הוא שמו הקדום של חבל ארץ במרכז איטליה.
בשנת 1802 נסעו לודוביקו ואשתו לספרד, להשתתף בחתונה הכפולה של פרננדו, נסיך אסטוריאס עם מריה כריסטינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, ומריה איזבלה מספרד עם פרנצ'סקו, דוכס קלבריה. בחזרתם מספרד החמירה מחלת האפילפסיה של לודוביקו, וב-27 במאי 1803 הוא מת בפירנצה בגיל 30. לאחר מותו עלה לשלטון במקומו בנו לודוביקו השני, מלך אטרוריה, תוך שאשתו מריה לואיסה, דוכסית לוקה שולטת כעוצרת בשמו.
ב-23 בנובמבר 1807 פורקה ממלכת אטרוריה על ידי הצרפתים בהסכמת ספרד, ונפוליאון העניק לאחותו אליזה בונפרטה את התואר "הדוכסית הגדולה של טוסקנה". למלך המודח הובטח לקבל ממלכה חדשה בצפון פורטוגל, אך הדבר לא התבצע. ב-1814, עם נפילת נפוליאון, סופחה טוסקנה מחדש לבית הבסבורג.