google/wiki40b huggingface dataset:
ימת חול

ימת חול (גם אֶרְג) היא אזור גדול ושטוח למדי של מדבר המכוסה בחולות נודדים, ומאופיין במיעוט צמחייה אם בכלל. השם ארג (Erg) מקורו אצל תושבי הסהרה, שבדומה להרבה מונחים הקשורים למדבר השתרשו בספרות המקצועית, מפני שרוב החוליות בעולם נמצאות בסהרה ובחצי האי ערב.

המונח מתייחס לאזורים מדבריים שמכילים יותר מ-125 קילומטרים מרובעים של דיונות, ובהם החול מכסה לפחות 20% מהשטח הכללי. הגדול שבמדבריות העולם הוא מדבר סהרה המתפרש על פני 9,000,000 ק"מ² ומכיל מספר ימות חול. ימת החול הגדולה בעולם היא הרבע אל-ח'אלי ('הרובע הריק') המצויה בחצי האי ערב ושטחה מגיע ל-650,000 קמ"ר. הדעה הרווחת היא שכ-85% מהחול הנייד בעולם נמצא בימות חול שגודלם עולה על 32,000 ק"מ².

תיאור

ימות חול מרוכזות בין קווי רוחב 20° ל-40° בהמיספירות הצפונית והדרומית, וכוללים אזורים שעוברות בהן רוחות הסחר. ימות חול פעילות, מוגבלות לאזורים שבהם כמות המשקעים עולה על 150 מ"מ בשנה. הגדולות שבהן מצויים בצפון ודרום אפריקה, מערב אסיה ומרכז אוסטרליה. ימות חוליים ושדות דיונות נוצרים על פי רוב במקומות שופעי חול יבש ומשוחרר כמו ואדיות, דלתה, מישורי הצפה, אגמים שיַבשוּ וחופים. כמעט כל ימות החול הגדולים ממוקמים עם כיוון הרוח לוואדיות יבשות, שלא יכלו לקיים צמחייה ולכן היו נתונות לסחיפה מתמשכת של הרוח. חול ממקומות כאלו נודד עם כיוון הרוח ונערם לדיונות גדולות במקומות בהם התנועה נחלשת ואף נעצרת בשל חסמים טופוגרפיים. נדידת החול עשויה להרחיק מאות ואלפי קילומטרים ממקום המוצא, ומשך התהליך אורך לפחות כמיליון שנים. מדבריות כגון חצי האי ערב, ימת מורזוק בלוב, מדבר סימפסון ומדבר החול הגדול באוסטרליה.

ימות חול מחוץ לכדור-הארץ במערכת השמש

ימת חול היא מאפיין גאולוגי שיכול להימצא על כוכבי לכת בהם האטמוספירה מסוגלת לייצר שחיקת רוח (Wind erosion) חזקה על פני הקרקע למשך תקופות ארוכות, בצורה שתביא להיווצרותו והיערמותו של חול. ידועים כיום שני כוכבי לכת במערכת השמש מלבד כדור הארץ, בהם מצויים ימות חול: נוגה ומאדים, וכן טיטאן, אחד מירחיו של שבתאי.
חורב (רשת חינוך)

הקמת בית הספר

במהלך העלייה החמישית שבשנות השלושים, שרובה עולי מרכז אירופה (בעיקר גרמניה), עלתה גם קבוצה של יהודים דתיים אורתודוקסים שהביאו איתם מסורת חינוכית שמקורה ברב שמשון רפאל הירש ובשיטתו החינוכית - "תורה עם דרך ארץ". מחנכים אלו חיפשו דרכים חדשות להתאים את חינוך ילדיהם למציאות בארץ. כך הוקם בשנת 1934 בית הספר "חורב" (על-שם אחד מספריו של הרב הירש), ובו 16 תלמידים ותלמידות (בית הספר היה מעורב בנים ובנות). מייסד בית הספר ומנהלו הראשון היה המחנך ד"ר יונה כהן.
העדה החרדית בראשות הרב יוסף צבי דושינסקי בקשו להטיל חרם על בית הספר, אולם לבסוף הוסכם שבכיתה הגבוהה יופרדו הבנים והבנות, בית הספר לא יקבל תלמידים מבני היישוב הישן ולא ילמדו בבית הספר אנגלית ובעקבות זאת עברו החרדים מהיישוב הישן בשתיקה על הקמת בית הספר.
בית הספר, שכן בתחילה בדירתו של המנהל ברחוב החבשים (ששינה את שמו לרחוב אתיופיה) ליד שכונת מאה שערים בירושלים. בהמשך עבר בית הספר דרך בית רעוע בגן העיר (היום בית מכון כרם), רחוב הרב אבידע ורחוב שטראוס, עד שהגיע למשכנו הקבוע - הבניין ברחוב כובשי קטמון בשכונת קטמון בירושלים. כיום שוכנת הישיבה בשכונת סנהדריה הסמוכה לאזור התעשייה "הר חוצבים". הישיבה התיכונית "חורב" שכנה עד שלהי 1991 ברחוב אלרואי שבשכונת קטמון הישנה (הישיבה שכנה ליד מגרשה הישן של הפועל ירושלים).
בשנות השישים, בניהולו של מרדכי ברויאר, התרחבו מוסדות חורב, ונפתחו ישיבה תיכונית ואולפנה לבנות.
תלמידי המוסדות משתייכים כיום לזרם הדתי לאומי. בעבר היה ניתן למצוא במוסדות יותר מחנכים ומורים ואף תלמידים חרדים, אך כיום נדיר למצוא תלמידים שאינם משתייכים לזרם הדתי-לאומי. רוב מוחלט של בוגרות האולפנה ממשיכות לשירות לאומי ובוגרי הישיבה ממשיכים לישיבות הסדר, לישיבות גבוהות ולמכינות קדם-צבאיות ולצבא.

בית הספר היסודי

כיום בית הספר היסודי פועל בשכונת קטמון, ומנהיג יום לימודים ארוך עד השעה שלוש ורבע אחר הצהריים. מלבד לימוד מקצועות הקודש (ובתוכם לימוד גמרא לבנים מכיתה ד'), ישנם לימודי חול סדירים כמדעים, חשבון, עברית, טבע וכן תקשורת. חלק מבוגרי בית הספר ממשיכים לישיבה התיכונית או לאולפנא. עד שנת הלימודים תשע"ג ניהל את בית הספר הרב יצחק בראור, מצאצאיו של הרב הירש. בשל גירעון תקציבי, החליט הרב בראור להלאים את בית הספר, ולהפכו מבית ספר פרטי לבית ספר ממלכתי דתי של עיריית ירושלים.
בשנת הלימודים ה'תשע"ג עבר בית הספר למעמד רשמי ממלכתי דתי (עד אז היה "מוכר שאינו רשמי") ופוצל לשני בתי ספר - בנים ובנות, עם הנהלה נפרדת: מנהל אגף הבנים הוא הרב ד"ר מרדכי (מייקל) ריישל ומנהלת אגף הבנות היא דורית קליין שנמצאת בשנת שבתון השנה.

אולפנת חורב

האולפנה שוכנת כיום בשכונת בית וגן בירושלים ובראשה עמד הרב מאיר יעקובוביץ עד לשנת תשס"ח. בשנת הלימודים תשס"ט החליף אותו הרב עודד מייזליש שלימד במשך שנים רבות בישיבה התיכונית.
יום הלימודים מחולק בין שיעורים המתעמקים במקורות ישראל לבין שיעורי חוכמות העולם. תלמידות האולפנא ניגשות לבגרות מלאה בתנ"ך, תושב"ע, לשון והבעה, מתמטיקה, אנגלית, חינוך גופני ומגמה.
מגמות הלימוד באולפנה הן: ביוטכנולוגיה, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, אמנות, לימודי א"י, היסטוריה, ספרות, מחשבים ואלקטרוניקה.
אולפנת חורב דורגה במקום הרביעי בממוצעי בחינות הבגרות מכלל התיכונים בישראל.
לרשימת בוגרות מפורסמות של האולפנה עליהן נכתב ערך בוויקיפדיה ראו קטגוריה:בוגרות אולפנת חורב.
סרט סנאף

סרט סנאף (באנגלית: Snuff film), המכונה בעברית גם סרט לבן,  הוא סרט קצר המציג מוות ממשי של אדם (שנגרם על ידי רצח או התאבדות) וזאת באופן מפורש, ללא בימוי של הפעולה או שימוש באפקטים מיוחדים. המונח מתאר ז'אנר שמטרתו בידור או סיפוק מיני בלבד, ואשר צולם בכוונה תחילה לשם אלה ולצורכי הפצה, והכוונה איננה למקרי מוות שצולמו במקרה או לצרכים תיעודיים אחרים. מקרי המוות המתועדים בסרטים המוגדרים כסנאף מלווים לרוב בפעולות כגון אונס או עינויים (המסתיימים במוות). סרטי סנאף מהווים השראה ליצירות קולנוע וספרות רבות מתחומי האימה, תרבות השוליים והמחתרת, מדע בדיוני והקולנוע הדוקומנטרי.

טרמינולוגיה

במקורו, מתאר המונח "סנאף" סרט רצח בעל תוכן פורנוגרפי המופץ במחתרת, אך כיום סרטים רבים המוצגים תחת כותרת זו כוללים מוות לשם בידור בלבד ללא מין, ומופצים בחופשיות יחסית באינטרנט, בעיקר בקרב קהילת משתפי הקבצים. המושג נטבע בשנת 1971 על ידי אד סנדרס, מחברו של ספר שעסק ברצח השחקנית שרון טייט (אשת הבמאי רומן פולנסקי) יחד עם ארבעה אנשים נוספים באוגוסט 1969 על ידי אנשי צ'ארלס מנסון, שעל-פי הספר עסקו בצילום "סרטים אלימים" ופורנוגרפיה. בספר מראיין סנדרס אדם הטוען כי היה חלק מאותה החבורה, ושואל אותו על אודות קיומו של סרט המציג עריפת ראשה של נערה עירומה אשר צולמה, כביכול, על ידי מנסון. המרואיין טוען שסרט הסנאף קיים, אך מודה כי לא צפה בו בעצמו. הסרט עצמו לא נמצא מעולם.

סוגיית אותנטיות הסרטים

יש הטוענים כי תעשיית סרטי הסנאף היא תעשייה מסחרית משגשגת בשל הביקוש הענק לאלימות ויזואלית, המלווה בקלות שבהפצת הסרטים ברשת האינטרנט, אך מנגד הטענה הרווחת היא כי סרטי סנאף אמיתיים אינם קיימים כלל וכי מדובר באגדה אורבנית, וכי הסרטים המופצים הם מזויפים. טענה זו התחזקה כאשר נפתחה חקירת FBI על אודות מקורו של אחד מסרטי הסנאף המפורסמים ביותר, "Flower of Flesh and Blood" היפני, בעקבות תלונה של השחקן צ'ארלי שין שצפה בחלק ממנו וסבר כי מדובר ברצח אמיתי. בעקבות החקירה אולצו יוצרי הסרט על ידי הרשויות ביפן להוכיח כי הוא מזויף.
הדוגמה הידועה ביותר היא המחלוקת על סרט האימה האיטלקי "שואת הקניבלים"  משנת 1980, שבו הייתה אלימות במידה מוגזמת כל כך, מציאותית כל כך, ועם דימויים בלתי ניתנים לצפייה במידה כל כך קיצונית, עד שנפתחה חקירה פלילית כנגד הבמאי, רוג'רו דאודטו , בה היה צריך לאתר את השחקנים ששיחקו תפקידי קורבנות בסרט, ולהראות שעל אותם השחקנים הופעלו אפקטים, ושהם לא חוו מוות אמיתי בעת צילום הסרט.
ניסיונות רבים שנעשו על ידי עיתונאים ועל ידי ה-FBI לאורך השנים במטרה להוכיח כי תעשיית סרטי הסנאף האמיתיים אכן קיימת עלו בתוהו. שני האנשים היחידים בעולם שהורשעו ביצירת סרט סנאף הם ארנסט דיטר קורצן וסטפן מייקל מאן, גרמנים שחטפו בשנת 1997 צעירה גרמניה ממוצא טורקי, בת 21 מקלן, בשם ג'וליה אקפינר, שעבדה כזונה. הם אנסו ורצחו אותה לעיני המצלמות מתוך כוונה למכור את הסרט ב-16 אלף דולר בארצות הברית.
אל גולדשטיין, המו"ל לשעבר של מגזין הפורנו "סקרוּ", הציע מיליון דולר למי שיציג בפניו סרט סנאף שיוכח כאמיתי ומופץ למכירה, אך מלבד זיופים רבים שהוצגו בפניו לא נמצא לכסף דורש.
כפר זיתים

היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מתימן, ככפר עבודה. המושב הוקם על אדמות הכפר הערבי חיטין (ששכן על שרידי העיירה התלמודית כפר חיטיא), שתושביו נמלטו ממנו במהלך מלחמת העצמאות, ולא הורשו לחזור אליו לאחריה.
המתיישבים במקום היו דתיים. בתחילה עסקו המתיישבים בעיבוד משותף של 1600 דונם זיתים שננטשו וכן גידול בצל וירקות אחרים. הבעיה העיקרית במקום היה העדר כביש. בתחילת 1954 שופרה אספקת המים הודות לבאר חדשה שנקדחה באזור.
חלק מהתושבים עזבו את היישוב ועולים מכורדיסטן נשלחו למושב על מנת להשלים את מכסת המשפחות.
מקור שם היישוב הם כרמי הזיתים הגדלים באזור.
רב המקום - הרב אברהם מקייטן.

ישיבה

בשנת 2003 הוקמה במושב ישיבה לנערים מהמגזר החרדי. יזם הפרויקט, הרב דב פרנק מבני ברק סיפר שבחר בכפר זיתים בגלל הנוף הפסטורלי והאווירה הרגועה במקום. המטרה הייתה ליצור מסגרת עבור תלמידים במגזר שלא מוצאים את מקומם בישיבות הרגילות, ומספרם באחוזים עולה, לרוב בגלל הזנחת טיפול בבעיות כקשיי קשב וריכוז (ADD/ADHD) או קשיי למידה אחרים. משנת הלימודים 2010 הישיבה חוברה לרשת התיכונים המקצועיים של אורט ומוכרת על ידי משרד הכלכלה כבית ספר מקצועי המעניק הכשרה ותעודה לבוגריה. זהו למעשה פרויקט פורץ דרך בציבור החרדי שהוא מאוד סגור באופיו ומקשה להכיל שינויים. על אף שהישיבה לא זוכה לגיבוי פומבי ורחב במגזר היא גם לא סובלת התנגדות.
אואוליט

אואוליט (תעתיק מקובל ל-Oolite) או אואולית (תעתיק של השם המקורי Oolithe) הוא סלע משקע הבנוי מאואואידים, כדוריות קטנות הבנויות משכבות שנוצרו סביב מרכז משותף (בדומה לפנינה). מקור המילה מיוונית: "אואון" (ביצה) + ליתוס (אבן). 
האואואידים בנויים בדרך כלל מפחמת הסידן (קלציט או ארגוניט), אך הם יכולים להיות בנויים גם מפוספט, צור, דולומיט או מינרלי ברזל, כולל המטיט. אואואידים של דולומיט או צור הם כנראה תוצר של החלפת המינרלים המקוריים באבן הגיר תוך שימור המרקם. המטיט אואוליטי מצוי גם ב"רד מאונטין" ("הר אדום") בקרבת בירמינגהאם יחד עם אבן גיר אואוליטית.
אבן גיר אואוליטית נוצרה בבריטניה בתקופת היורה וממנה בנויים "הרי הקוטסוולדס", "האי פורטלנד" (שבתעלת למאנש) וחלק מהפארק הלאומי "ערבות צפון יורקשייר" (North Yorkshire Moors). סוג מיוחד, "אבן באת'", נותן לבניינים בעיר באת', אתר מורשת עולמית, את מראם הייחודי.
סוג זה של אבן גיר מצוי גם באינדיאנה שבארצות הברית. העיירה "אואוליטיק" (Oolitic) שבאינדיאנה נוסדה לשם הסחר בסוג אבן גיר זו ונושאת את שמה. מחצבות בבדפורד, אואוליטיק ובלומינגטון באינדיאנה תרמו חומרים למבנים שהם בין הנודעים ביותר בארצות הברית כדוגמת בניין האמפייר סטייט והפנטגון. "אנדרטת החיילים והמלחים" המצויה במרכז אינדיאנפוליס בנויה כמעט כולה מאבן גיר אואוליטית אפורה. 
הסרט תרגילים בהתבגרות ("Breaking Away") מתמקד בבנים של עובדי מחצבה בבלומינגטון, אינדיאנה בה מצויה גם האוניברסיטה של אינדיאנה שכמעט כל בנייניה נבנו מאבן גיר אואוליטית מקומית.
בישראל מצויים אואוליטים של מינרלי ברזל, בצורת תחמוצות כדוגמת הגתיט וסיליקטים כדוגמת השמוזיט באזור הגליל ממנרה ועד הר תבור. דוגמה בולטת לאואוליטים בארץ היא שכבה בעובי של שני מטרים ובאורך ששה וחצי קילומטרים של אואוליטים של גתיט והמטיט שנוצרו בתקופת הקרטיקון התחתון בשכבות אבן הגיר והחוואר שבחלקו התחתון של צוק מנרה. תצורה זו של מרבצים אואוליטים מכונה "מיִנֶט" (Minette) על שם המרבצים בלורן שבצרפת.
Landy

Landy היא קונבנציה בברידג' שבאמצעותה ניתן להראות חמישה קלפים בכל אחת מסדרות המייג'ור לאחר הכרזת 1NT של שחקן יריב. הקונבנציה נהגתה ופותחה על ידי שחקן הברידג' האמריקאי Alvin Landy ולכן קרויה על שמו. קונבנציה זו היא הראשונה שהומצאה כהתערבות לאחר הכרזת 1NT של שחקן יריב ואחת הקונבנציות הראשונות בברידג'.

Extended Landy

הרחבה של הקונבנציה למצבים בהם שחקן יריב פתח בגובה 1 בסדרה ובהכרזתו השנייה הכריז 1NT. ההרחבה הוצעה על ידי Ira Rubin בשנת 1947. כל למשל אחרי ששחקן יריב פתח ♣1 שותפו הכריז ♦1 והפותח הכריז 1NT, הכרזת ♣2, מראה יד חלשה עם חמישה קלפים לפחות בכל אחת מסדרות המייג'ור.
הארמייה השישית (האימפריה האוסטרו-הונגרית)

היסטוריה

הארמייה השישית הוקמה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולמפקדה מונה אוסקר פוטיורק. הארמייה לקחה חלק בניסיון הפלישה הראשון לסרביה ביולי - אוגוסט 1914. הפלישה נהדפה לחלוטין, כמו כן אף ניסיון הפלישה השני לסרביה בראשית ספטמבר נהדף. בנובמבר 1914 זכו האוסטרו-הונגרים במספר ניצחונות והתקדמו לעומק סרביה, אך הצבא הסרבי הצליח לבלום את המתקפה ואף להודפה, וב-15 בדצמבר הסתיים קרב קולובארה בו הביסו הסרבים את כוחותיו של פוטיורק ופגעו או שבו בלמעלה ממחצית הכוח הלוחם האוסטרו-הונגרי. הארמייה השישית פורקה ב-27 בדצמבר 1914.
הארמייה הוקמה מחדש בחזית האיטלקית בשנת 1918, וכמפקדה מונה יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה. הארמייה לקחה חלק פעיל בקרב הנהר פיאווה, שהסתיים בתבוסה כואבת לאוסטרו-הונגרים. הארמייה המשיכה להיות פעילה בחזית זו עד שפורקה יחד עם כל הצבא האוסטרו-הונגרי בנובמבר של אותה שנה.
קונסטנטין דוברוג'אנו-גריה

קונסטנטין דוברוג'אנו-גֶריה (ברומנית: Constantin Dobrogeanu-Gherea;‏ 1855–1920), נולד בשם סולומון כ"ץ, הוגה-דעות מרקסיסטי, סוציולוג, מבקר ספרותי ועיתונאי רומני, במוצאו - יהודי יליד אוקראינה. אביו של אלכסנדרו דוברוג'אנו-גריה, ממייסדי המפלגה הקומוניסטית הרומנית.

חייו

קונסטנטין דוברוג'אנו-גריה נולד במשפחה יהודית בעיר דניפרופטרובסק, באוקראינה (בימים ההם העיר נקראה יקטרינוסלב והייתה באימפריה הרוסית) ונפטר בבוקרשט, רומניה.
קונסטנטין דוברוג'אנו-גריה היה ממנהיגי המפלגה הסוציאליסטית, אדם בעל השפעה רבה ובעל קשרים עם ראשי הסוציאליסטים של תקופתו. דוברוג'אנו-גריה הוא מחברו של הספר המוערך "נאויובג'יזם", עבודה כלכלית-סוציולוגית על מצב האריסים בחקלאות הרומנית. הוא כתב ספרי ביקורת רבים והיה מדובריה הראשיים של התנועה הסוציאליסטית ונושא דגלה בדיאלוגים שהתפרסמו בעיתונות.
לאון טרוצקי אמר על קונסטנטין דוברוג'אנו-גריה: "בין השרים, הדיפלומטים וראשי הערים של רומניה, לא מעטים הם אלה שלמדו את מושגי היסוד שלהם מגראה והם לא היחידים. משנת 1890 גראה הוביל את הדור הראשון של עמלים רומנים אל לימודי המרקסיזם והלניניזם. גראה ורקובסקי היו הראשונים שהובילו מפלגות סוציאליסטיות אל המהפכה הרוסית ויצרו דגם חדש של מפלגה סוציאליסטית".
גראה פרסם שלושה כרכים של ביקורות ספרותיות, היה ממקורביו של יון לוקה קאראג'אלה וכתב מאמר חשוב על הפסימיזם של מיכאי אמינסקו.
הביוגרפיה הגרמנית הכללית

הביוגרפיה הגרמנית הכללית (בגרמנית: Allgemeine Deutsche Biographie; בראשי תיבות: ADB) היא אנציקלופדיה ביוגרפית שיצאה לאור בגרמניה בין השנים 1875–1912 (ובהדפסה חוזרת בין 1967–1971) על ידי הוועדה ההיסטורית (גר') של האקדמיה המלכותית למדעים של בוואריה , בעריכת רוכוס פון ליליינקרון .
הביוגרפיה משתרעת על פני 56 כרכים והיא כוללת סימוכין לביוגרפיות של כ-26,500 אנשים שמתו לפני 1900. היא הודפסה בלייפציג בהוצאת Duncker & Humblot.
פרויקט עוקב של הביוגרפיה, היא הביוגרפיה הגרמנית החדשה הלא-גמורה, שרואה אור החל משנות ה-50 של המאה ה-20.
הביוגרפיות שבביוגרפיה הגרמנית הכללית (בטקסט מלא), לצד אלו שבביוגרפיה החדשה (אינדקס בלבד) הועלו לרשת האינטרנט וניתן לחפש בהם באתר "ביוגרפיה גרמנית" (גר').
ברייט פוד

תיאור החברה

ברייט פוד היא חברת השקעות המתמחה בחברות מזון. החברה היא השנייה בגודלה בסין, ונמצאת בבעלות מלאה של ממשלת סין.
חברת ברייט פוד פועלת בכל שלבי שרשרת היצור, העיבוד, והאספקה של מזון ומוצריו השונים.

עסקי הליבה של החברה כוללים ייצור מוצרי מזון כגון: סוכר, יין, חלב ומוצרי חלב, בשר, וירקות. החברה מנהלת מפעלים לעיבוד ואריזת מוצרי המזון,  מנהלת חנויות של קמעונות, הפצה ולוגיסטיקה של המוצרים. בנוסף לכך מנהלת החברה עסקי נדל"ן ומימון בעיקר בקשר עם עסקי הליבה שלה.

ברייט פוד פעילה גם בתחום החקלאות הישירה כמגדלת של מוצרי מזון ובעלי חיים לתעשיית המזון.
 
בתחום קמעונות המזון פועלת ברייטפוד באמצעות שלוש רשתות המחזיקות ב–5,000 חנויות.

תוצאות עסקיות

על פי נתונים משנת 2010 מחזיקה החברה 5.7% משוק מוצרי החלב בסין והיא הרביעית בגודלה בתחום זה. כמו כן החברה מחזיקה בנתח שוק של 1.4% בתחום מוצרי המזון הארוזים ו-1.6% משוק הגלידה בסין.
מחזור המכירות של החברה נמצא בצמיחה מתמדת. בשנת 2012 עמד על 14.6 מיליארד דולר, בשנת 2013 הגיע לכ-15.6 מיליארד דולר, ובשנת 2014 לכ-19.6 מיליארד דולר.
תווך בין-פלנטרי

התווך הבין-פלנטרי הוא החומר הממלא את מערכת השמש ומערכות פלנטריות אחרות, בתוכו נעים כוכבי לכת, אסטרואידים וכוכבי שביט. התווך מורכב מאבק, קרינה קוסמית ופלזמה חמה מרוח השמש. הטמפרטורה של אלמנטים שונים בתווך שונה, ועבור האבק הטמפרטורה נעה בין 200 מעלות קלווין במרחק של 2.2 יחידות אסטרונומיות (AU) מהשמש ובין 165 מעלות קלווין במרחק של 3.2 AU. צפיפות התווך נמוכה מאוד, כ-5 חלקיקים לס"מ מעוקב בקרבת כדור הארץ, וקטנה ככל שמתרחקים מהשמש באופן ליניארי בריבוע המרחק. הצפיפות תלויה גם בשדות מגנטיים ובפליטות מסה מעטרת השמש, ויכולה להגיע גם ל-100 חלקיקים לס"מ מעוקב.
התווך נמצא במצב פלזמה, ולכן בעל מאפיינים של פלזמה ולא של גז. למשל, התווך נושא עמו את השדה המגנטי של השמש, בעל מוליכות חשמלית גבוהה, יוצר שכבות כפולות במקומות בהם הוא מקיים אינטראקציה עם מגנטוספירה של כוכב לכת כלשהו או ההליופאוזה, ומקיים תופעות של פילמנטציה (למשל זוהר הקוטב).
הפלזמה בתווך אחראית לכך שהשדה המגנטי של השמש המגיע לכדור הארץ חזק פי 100 מהערך הצפוי אם החלל היה ריק (10⁻⁹ טסלה ולא 10⁻¹¹ טסלה). מהמודל המגנטו-הידרודינמי נובע כי התנועה של נוזל מוליך (כדוגמת התווך הבין-פלנטרי) בתוך שדה מגנטי, משרה זרמים חשמליים שבתורם מייצרים שדות מגנטים.
ג'יימס ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השנים-עשר ממרלבורו

ביוגרפיה

ג'ימי נולד ב-24 בנובמבר 1955 באוקספורד, והתחנך בבית הספר הארו ובמכללה המלכותית החקלאית .  כדי להגן על אחוזת ארמון בלנהיים מהתנהגותו המוגזמת של המרקיז, אביו ניצח במאבק בבית המשפט בשנת 1994, כדי להבטיח שג'יימי לא יזכה לשליטה על מושב המשפחה, אולם מאוחר יותר השתפרו היחסים בין השניים. 
בשנת 1995 הוא בילה חודש בכלא על זיוף מרשמים.  בספטמבר 2007 הוא נידון לשישה חודשי מאסר על שני סעיפי נהיגה מסוכנת ואחד על נזק פלילי בעקבות התקפת "זעם דרכים" על מכונית של נהג אחר.  במקביל, נאסר עליו לנהוג במשך שלוש וחצי שנים. 
לאחר מותו של אביו בשנת 2014, הדיילי מייל דיווח כי יירש את התואר וציטט דוברת של ארמון בלנהיים, שאמרה כי "זה מוקדם מדי לומר אם הוא יבחר לחיות בארמון הפתוח לציבור". העיתון גם ציין כי "למרות שג'יימי הוא עכשיו האחראי הכללי של האחוזה, בשל היותו מודע להיסטוריה של בנו, הדוכס המנוח התעקש שמועצת הנאמנים תקבל את הכוח להטיל וטו". 
עם זאת, האוקספורד מייל דיווח כי "דובר הארמון סירב להגיב על השאלה אם הדוכס, שהיה בעל התמכרות לסמים שהתפרסם היטב - יירש את בית משפחתו, אך מובן שהוא יוכל להפוך לנאמן של החברות אם ירצה להיות מועמד לכך."  האוקספורד מייל הצהיר כי "ארמון [בלנהיים] יישאר בשליטת הנאמנים, אולם כיורש של הדוכס מרלבורו המנוח - ג'יימי ספנסר-צ'רצ'יל - יירש את תוארו של אביו".  מאידך גיסא, דיילי טלגרף דיווח " כי "האחריות לשמירה על אחד מבתי הכפר הבריטית הגדולה ביותר לדורות הבאים מועברת כעת לג'יימי בלנדפורד בן ה-58, כפי שהוא מוכר, בעקבות תפנית יוצאת דופן ביחסיו עם אביו המנוח, שתיאר אותו פעם כ"כבשה השחורה "של משפחתו".

השתתפות בטלוויזיה

ב -24 ביוני 2009, הוא הופיע ב BBC בסרט הטלוויזיה התיעודי, מפורסם, עשיר וחסר בית, שבו אנשים מפורסמים צולמו כשהם מבלים במשך שלושה לילות באוויר הפתוח ללא שום דבר מלבד שק שינה, אם כי הוא סירב ל"שינה נוקשה". הוא טען כי בלילה הראשון הוא ישן בחניון של מלון חמישה כוכבים, אם כי התגלה ששק השינה שלו לא נפתח, ובלילה השני הוא דרש לשכן אותו בבית מלון. הוא סירב להשתתף בהמשך התוכנית, אף שהבטיח שיישן אף בלילה השלישי, וסיים את השתתפותו באותו לילה. משתתף אחר, הארדיפ סינג קוהלי, אמר שהתנהגותו של בלנדפורד "לא כיבדה את כל האנשים שהיו שם".
NGC 3239

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 11.37 והיא התגלתה ב-21 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, וקיבלה את הציון IV.10 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1786, כשהיא מתוארת ככוכב שלידו ערפילית עמומה מאוד שנמשכת לכיוון צפון-מזרח. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן מספר פעמים ורשם אותה כערפילית מספר 710 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833, בו הוא תיאר אותה ככוכב מדרגה 9 שנמצא בתוך ערפילית עמומה מאוד, אך לא במרכזה. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 2099 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 3239, כשהיא מתוארת כעמומה מאוד ועם כוכב סמוך למרכזה.

תצפית

הגלקסיה נמצאת כמעט 3 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב אלג'יבה וכ-6.5 מעלות מצפון-מזרח לכוכב הבהיר רגולוס. כ-7 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאות שלוש הגלקסיות M105,‏ NGC 3384 ו-NGC 3389, כאשר שתי הראשונות הן במרכז תת-קבוצת M96, שמהווה את חלקה המערבי של קבוצת אריה I. בשל המרחק הגדול יחסית, שייכותה לקבוצת אריה I אינה ודאית, אך בשל המרחק וההסחה לאדום הדומים לאלו של שאר גלקסיות הקבוצה, מקובל לכלול אותה בקבוצה. הכוכב הבהיר יחסית שנראה סמוך למרכזה ושתואר כבר על ידי ויליאם הרשל, אינו חלק מהגלקסיה אלא שייך לשביל החלב ורק במקרה הוא נמצא על קו הראייה אל מרכז הגלקסיה.

תכונות

גודלה הזוויתי של NGC 3239 הוא כ-5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-46,000 שנות אור, פחות מחצי קוטרו של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎1.24×10¹⁰‎ מסות שמש, כ-2% ממסת שביל החלב, והיא מכילה כמות גדולה יחסית של גז מימן, כ-‎1.3×10⁹‎ מסות שמש, שמהוות למעלה מ-10% ממסת הגלקסיה. בדומה לגלקסיות לא סדורות, מתרחשת בה יצירה של כוכבים חדשים ויש בה אוכלוסייה צעירה של כוכבים מסיביים וחמים בתוך עשרות אזורי H II. מבנה הגלקסיה הוא מאוד לא סדור וניתן להבחין בה בשרידים של דיסקה, אזורי H I ואזורי H II מפוזרים במקומות שונים ועם מהירויות שונות, באוכלוסיות כוכבים זקנות לצד צעירות וכן בשבלים של חומר שנפלטים ממנה למרות שאין בקרבתה גלקסיות אחרות שיכולות לגרום ליצירתם. סיבות אלה מעלות את ההשערה שהגלקסיה היא תוצר של התמזגות של מספר גלקסיות קטנות יותר לגלקסיה גדולה אחת. בינואר 2012 נצפתה בגלקסיה סופרנובה מסוג II שהגיעה בשיאה לדרגת בהירות 14.6 וקיבלה את הציון SN 2012A. הכוכב שיצר את הסופרנובה היה ככל הנראה על-ענק עם מסה של כ-15 מסות שמש וכתוצאה מהפיצוץ הועפו שכבותיו החיצוניות במהירות שהגיעה לכ-3,000 קילומטר בשנייה או כאחוז ממהירות האור.
סנדק (נצרות)

סַנְדָּק הוא תפקיד סמלי-דתי בנצרות.
במסורת הנוצרית, סנדק הוא האיש המקבל על עצמו את האחריות לחינוכו הדתי של תינוק המוטבל בכנסייה ואת הדאגה לגידולו במקרה שיתייתם מהוריו. כיום מקובלת ביותר חובה שנייה זו כמשימה המוטלת על סנדק או סנדקית, והתפקיד איננו נושא עוד, במקרים רבים, שום קונוטציות דתיות. ההגדרה המודרנית של סנדק או סנדקית היא אדם שנבחר על ידי הורי התינוק לגלות עניין קבוע בילד ולתרום לגידולו לאדם שלם יותר. עם זאת, סנדקאות איננה מעמד חוקי כמו אפוטרופסות ואם הורים מתכוונים בכובד ראש לייעד את הסנדקים לשמש כאומנים או מאמצים לילד במקרה של מותם, הם חייבים לציין את הדבר באמצעים המקובלים (כגון צוואה).
בכנסייה האנגליקנית חובה על סנדקים לעתיד לעבור לפחות הטבלה לנצרות כדי שיוכלו לקבל עליהם אחריות זו. הכנסייה הקתולית דורשת גם שהסנדקים המיועדים יעברו את טקס הקונפירמציה.
במקרים רבים ביקשו הורי הילדים להעניק את כבוד הסנדקות לאדם רב השפעה או עשיר, כדי שהילד יהנה מהשפעתו/מעושרו של הסנדק. אחת התולדות הייתה מתן כבוד הסנדקות לראשי מאפיה וכך עבר הכינוי סנדק והפך לכינוי מקובל של ראשי המאפיה האיטלקית, הן באיטליה והן בארצות הברית. הסופר מריו פוזו כתב ספר, שהיה גם לסרט, בשם הסנדק.
סנדק יכול, אך איננו חייב, להיות קרוב משפחה של הילד. לילד אחד יכולים להיות מספר סנדקים. בחלק מהכנסיות ריבוי הסנדקים הוא תופעה נפוצה: לדוגמה, בכנסייה האנגליקנית, מקובל שלילד 3 סנדקים בני מינו ו-2 סנדקים בני המין השני.
פיל סמית'

קריירת מכללות

סמית' נולד וגדל בעיר סן פרנסיסקו שבקליפורניה, ולמד ב"תיכון ג'ורג' וושינגטון" המקומי. בין השנים 1971–1974 למד באוניברסיטת סן פרנסיסקו, ובכל שלוש עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה נבחר לחמישיית העונה של המחוז המערבי (all-West Coast Conference selection), לאחר שרשם ממוצעים כוללים של כ-18 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק. בעונות 1973 ו-1974 הוביל סמית' את קבוצתו לשלב רבע גמר אליפות המכללות (NCAA Tournament Elite Eight), אך בשתי הפעמים הפסיד לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שהובלה על ידי ביל וולטון, קית' וילקס והמאמן ג'ון וודן. בסיום עונת הג'וניור שלו נבחר סמית' בבחירה הראשונה של דראפט ה-ABA לשנת 1973, על ידי וירג'יניה סקוויירס, אך הוא החליט להישאר באוניברסיטה עד סיום לימודיו. בסיום עונתו האחרונה באוניברסיטה, במהלכה קלע 20.7 נקודות בממוצע למשחק, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.

קריירה ב-NBA

סמית' נבחר על ידי גולדן סטייט ווריורס בבחירה ה-29 של דראפט ה-NBA לשנת 1974, ובכך חָבַר ליריבו מהמכללות קית' וילקס אשר הווריורס לקחו בבחירה ה-11. בעונת הרוקי שלו שימש סמית' כשחקן ספסל וקלע 7.7 נקודות למשחק עבור גולדן סטייט, אשר העפילה לגמר ה-NBA בו התמודדה מול וושינגטון בולטס. במשחק הראשון של סדרת הגמר הצטיין סמית' כשקלע 20 נקודות אשר הובילו את הווריורס לניצחון חוץ מפתיע בתוצאה 101–95. גולדן סטייט המשיכה וניצחה בשלושת המשחקים הבאים בדרך לזכייה באליפות ה-NBA השלישית בתולדות המועדון (והראשונה מאז עבר לאוקלנד כ"גולדן סטייט").
בעונה הבאה קיבל את תפקיד הקלע הפותח של הקבוצה, והגיב בעונת פריצה במהלכה קלע שיא קריירה של 20.0 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. לצד וילקס וריק בארי, הצעיד סמית' את הווריורס למאזן הניצחונות הגבוה בליגה (59–23) ולמרחק של הפסד אחד מהעפלה נוספת לגמר ה-NBA, לאחר שהפסידו לפיניקס סאנס בתוצאה 3–4 בגמר המערב. בסיום אותה עונה נבחר סמית' הן לחמישייה השנייה של העונה והן לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בשלוש העונות הבאות שמר על יכולת גבוהה עם ממוצעים של 19.5 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק, אך בסיום עונת 1978/1979 סבל מקרע בשריר הסובך השלש ראשי אשר פגע בכישוריו האתלטיים וגרם לירידה בתפוקתו בהמשך הקריירה. ב-8 בינואר 1976 קלע שיא קריירה של 51 נקודות בניצחון קבוצתו מול פיניקס סאנס, ובסיום אותה שנה, ב-11 בדצמבר, השווה שיא זה בניצחון הווריורס מול יוסטון רוקטס.
לקראת עונת 1980/1981 נשלח סמית' בטרייד לסן דייגו קליפרס, בתמורה לקלע וורלד בי. פרי. לאחר עונה וחצי סולידיות בהן קלע 15.4 נקודות למשחק הועבר לסיאטל סופרסוניקס, בה תפקד כמחליפם מהספסל של גאס ויליאמס ודייוויד תומפסון. ב-22 באפריל 1983, יום הולדתו ה-31, השתתף סמית' במשחקו האחרון בקריירה בו הפסידו הסופרסוניקס לפורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 96–105. בסיום עונת 1982/1983, לאחר עונה וחצי בסיאטל, פרש סמית' ממשחק פעיל.
בשנת 2001 סיפר מאמנו לשעבר בגולדן סטייט, אל אטלס: "אני חושב שהכרתי בחיי רק מספר אנשים אשר מתייחסים לכדורסל בצורה רצינית יותר מאשר פיל סמית'. יש מספר קטן של אנשים שאפשר להגיד שכדורסל זה החיים שלהם, ופיל סמית' הוא אחד מהם".
ב-29 ביולי 2002 נפטר סמית' בבית חולים באסקונדידו, קליפורניה, כתוצאה מסיבוכים במחלת מיאלומה נפוצה בה נאבק בחמש השנים האחרונות לחייו.