google/wiki40b huggingface dataset:
אליזבת מלוקסמבורג

ראשית חייה

אליזבת נולדה בשנת 7 באוקטובר 1409 בוישגרד, לזיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולברברה מצליה, בתם של הרמן השני, רוזן צליה ואנה משאונבורג. בשנת 1410 נבחר אביה למלך גרמניה, ובשנת 1411 הוכרזה אליזבת כיורשת העצר של ממלכת הונגריה. בשנת 1418 גורשה אמה מהחצר המלכותית בעוון ניאוף, ונכלאה בתחילה בנאד'-וואראד ולאחר מכן בשאקולקה. על אף שאליזבת הייתה נסיכת הכתר היא נשלחה לגלות עם אמה, שנמשכה עד להתפייסות הוריה בשנת 1419. באותה שנה הוכתר אביה למלך בוהמיה, לאחר מיתת אחיו וצלאב הרביעי, מלך בוהמיה.

נישואיה

ב-28 בספטמבר 1421 נחתם הבכם נישואים בין אביה לבית הבסבורג, ולפיו כל עוד אליזבת תישאר בת יחידה היא תירש לאחר מותו של אביה הן את כתר הונגריה והן את כתר בוהמיה, אולם אם תיוולד לאביה עוד בת, כל בת תקבל את הכתר בממלכה אחת. ההסכם לא היה מקובל על האצולה בשתי המדינות, שטענו שזכותם לבחור את המלך, וזה לא כתר העובר בתורשה.
ב-12 בפברואר 1422 התחתנה אליזבת עם אלברכט החמישי, דוכס אוסטריה, ולאחר הנישואים התגוררו בני הזוג בווינה.

שלטונה כמלכה

בשנת 1437 מת אביה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולפני מותו ביקש מהאצולה הבוהמית שתבחר באלברכט כמלך. לאחר מותו של זיגיסמונד נפגשו בני הזוג עם האצולה ההונגרית, ולאחר שהתחייבו לא לשנות את הגבול בין אוסטריה להונגריה ושהם יתגוררו בהונגריה, נבחרו הזוג ב-18 בדצמבר 1437 למלכי הונגריה. לאחר מחלוקת קצרה בין ארכיבישוף אסטרגום לבישוף וספרם מי יכתיר את אליזבת כמלכה, הוחלט שבישוף וספרם יעשה זאת, וב-1 בינואר 1438 נערך טקס ההכתרה בבזיליקת סקשפהרוואר.
במרץ אותה שנה נבחר בעלה אלברכט למלך גרמניה, ובמאי אותה שנה הוא נבחר למלך בוהמיה, אולם אליזבת לא נסעה לטקס ההכתרה בפראג.

אלמנותה ומותה

ב-7 באוקטובר 1439 מת בעלה אלברכט השני, מלך גרמניה לאחר מסע קצר נגד האימפריה העות'מאנית, ואליזבת שראתה את עצמה היורשת החוקית של ממלכת הונגריה נאבקה להכתיר את בנה לאדיסלאוס למלך, אולם האצילים ההונגרים הכתירו את ולדיסלב השלישי, מלך פולין כאולסלו הראשון, מלך הונגריה. האומנת של בתה אליזבת, הלנה קוטננרין, גנבה את כתר ההכתרה של הונגריה והביאה אותו לאליזבת, וב-15 במאי 1440 הוכתר בנה כלסלו החמישי, מלך הונגריה, אולם מלחמת האזרחים במדינה נמשכה. למען ביטחונם והגנתם הועברו ילדיה לחסותו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וב-19 בדצמבר 1442 מתה אליזבת בגיור, והועלו שמועות שהיא מתה כתוצאה מהרעלה.
אל-וצאף

עבדאללה בן פצ'לאללה שרף א-דין א-שיראזי (קרי: פדלאללה; בערבית: عبد الله بن فضل الله شرف الدين الشيرازي) היה היסטוריון פרסי בן המאה ה-14 שפעל בחצר השושלת האילח'אנית קודם לשנת 1299 ועד למותו בשנת 1323. הוא מכונה "אל-וצאף", מילה שמשמעותה "מחבר שירת הלל", בשל עבודותיו החשובות המתארות את קורות התקופה. בנוסף שימש וצאף כגובה מיסים במחוז פארס תחת מחמוד ע'אזאן ותחת אלג'ייטו (Öljaitü).

יצירתו של וצאף

ספרו החשוב ביותר "תג'זיאת אל-אמצאר ותזג'יאת אל-אעצאר" ("הקצאת הערים ומדידת העידנים") ממשיך את עבודתו של ג'ווייני המתארת את קורות האימפריה המונגולית עד לנפילת בגדאד בשנת 1258.

סגנונו של וצאף

וצאף ידוע בשל הכתיבה הפרסית המסוגננת שלו. סגנון זה ידוע כ"פרסית פירחונית" והוא קשה מאוד לקריאה. האילח'אן אלג'ייטו, שידע לקרוא פרסית, לא הצליח להבין את הכרוניקה שחיבר וצאף. סגנון הכתיבה של וצאף איפשר לו למתוח ביקורת על השליטים המונגולים בתוך המלל המסוגנן, אך לא קריא, של כתיבתו.
יחסי אסטוניה–גרמניה

היסטוריה

מאז כיבושה של אסטוניה על ידי המסדר הטבטוני בימי הביניים, מילאו הגרמנים הבלטים תפקיד חשוב בחברה האסטונית.
אוניברסיטת טרטו הייתה בין השנים 1802–1893 אוניברסיטה בשפה הגרמנית. כ-50% מהפרופסורים היו גרמנים, בעוד כ-40% מהם היו גרמנים-בלטים.
בסוף מלחמת העולם הראשונה (בפברואר 1918), אסטוניה, שנכבשה על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1710, נכבשה על ידי צבא הקיסרות הגרמנית. לאחר מכן הצליחו האסטונים לאכוף את עצמאותם במלחמת העצמאות של אסטוניה (1918-1920), נגד רוסיה הסובייטית ונגד הלנדווהר הבלטי תחת פיקוד גרמני. מאידך, בצד האסטונים נלחם הרגימנט הגרמני-בלטי. בשנת 1921 הכירה גרמניה בעצמאותה של אסטוניה, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1939 ביטלה גרמניה הנאצית את ברית אי-ההתקפה עם אסטוניה. באוקטובר 1939 הועברו הגרמנים האסטונים בכוח לוורתגאו. על פי ההסכם בין היטלר לסטלין, נכללה אסטוניה בתחום ההשפעה הסובייטי. ב-16 ביוני 1940 העניקה הממשלה הסובייטית לאסטוניה אולטימטום, ולאחר מכן כבשה אותה והקימה את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. הכוחות הסובייטים רדפו ורצחו או גירשו חלקים גדולים של האליטה האסטונית. לאחר פלישת הגרמנים לברית המועצות ב-22 ביוני 1941, נכבשה אסטוניה על ידי חיילים גרמנים באוגוסט 1941. באוקטובר 1944, עם נסיגת הכוחות הגרמניים שוב נכבשה הארץ בידי ברית המועצות. ב-20 באוגוסט 1991 הכריזה אסטוניה על עצמאותה, וב-27 באוגוסט חידשה גרמניה את היחסים הדיפלומטיים עם אסטוניה. בשנת 2004 הצטרפה אסטוניה הן לאיחוד האירופי והן לנאט"ו. היחסים הגרמניים-אסטונים אינטנסיביים וידידותיים כיום, ומתפתחים הן במישור הבין-צדדי והן הרב-צדדי במסגרת הארגונים הנזכרים.

יחסים דיפלומטיים

גרמניה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין, ואילו אסטוניה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-6 קונסוליות בדיסלדורף, המבורג, קיל, מינכן, שוורין ושטוטגרט.
האני רמזי

קריירת מועדונים

רמזי התגלה בגיל 10 על ידי סקאוט של מועדון ספורט טרסאנה מהעיר גיזה. אביו של רמזי, אוהד אל-אהלי מושבע, סירב שבנו ישחק בטרסאנה או בא-זמאלכ, יריבתה המושבעת של אל-אהלי, ולקח אותו להתאמן באל-אהלי, שם התלהבו מיכולותיו של רמזי, ובגיל 17 כבר החל לשחק בנבחרות הצעירות של מצרים. כבר בגיל 18 השתלב היטב בקבוצה הבוגרת של אל-אהלי, והפך לכדורגלן המקצוען הצעיר ביותר בתולדות נבחרת מצרים. 
ב-1990, מיד לאחר מונדיאל 1990 בו השתתף רמזי עם נבחרת מצרים, החל רמזי לשחק בנשאטל גזמאקס. רמזי עד מהרה תפס מקום חשוב בהגנה של הקבוצה השווייצרית, וכינויו היה "הסלע". בשנת 1994 עזב את נשאטל גזמאקס, לאחר שצבר 85 הופעות ליגה בהן הבקיע תשעה שערים, וחתם בוורדר ברמן מהבונדסליגה תמורת 1.5 מיליון דולר אמריקאי, הסכום הגבוה ביותר ששולם אז על כדורגלן מצרי. בוורדר ברמן, רמזי שיתף פעולה בהגנה עם אולריך בורובקה ומיכאל שולץ, ושיחק במועדון ארבע עונות. בעונת 1994/95, סיימו רמזי וברמן במקום השני בבונדסליגה, והשתתפו בגביע אירופה למחזיקות גביע, שם הודחה הקבוצה על ידי פיינורד. שלוש העונות הבאות של רמזי בברמן היו סולידיות יותר, והקבוצה סיימה במרכז הטבלה. רמזי עזב את ברמן לאחר ארבע עונות בשנת 1998, בהן צבר 98 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
בקיץ 1998 עבר רמזי לקייזרלסאוטרן, שהייתה האלופה הטריה והמפתיעה של הבונדסליגה, והתכוננה לקמפיין בליגת האלופות, ולשם כך התחזקה בשחקנים כמו רמזי ואובה רוסלר, שהצטרפו לסגל החזק מעונת האליפות שכלל את מיכאל באלאק, אולף מארשל ויורגן רישה. את עונת 1998/99 סיימה קייזרסלאוטרן במקום החמישי בבונדסליגה. בליגת האלופות, קייזרסלאוטרן הגיעה לרבע הגמר, שם הודחה על ידי באיירן מינכן, כאשר רמזי הורחק בכרטיס אדום במשחק הראשון מבין השניים, בו באיירן מינכן ניצחה 0–2. בגומלין באיירן ניצחה 0–4 והדיחה את קייזרסלאוטרן. גם בעונות הבאות קייזרסלאוטרן ורמזי סיימו בחלק העליון של הטבלה. החל מעונת 2002/03 כמות ההופעות של רמזי ירדה משמעותית עקב פציעה חמורה, והוא אף שיחק לעיתים בקבוצת המילואים של קייזרלסאוטרן. בתום עונת 2004/05 עזב רמזי את קייזרסלאוטרן, לאחר שצבר 130 הופעות ליגה בהן הבקיע 12 שערים, ועבר לפ.צ. זארבריקן מהבונדסליגה השנייה. רמזי שיחק בזארבריקן ארבעה משחקים בלבד, כאשר במקביל הוא החל לקחת קורס מאמנים. במהלך עונת 2005/06 פרש רמזי מכדורגל.

קריירה בינלאומית

לרמזי 124 הופעות במדי נבחרת מצרים, בין השנים 1988 ו-2003. רמזי השתתף עם מצרים בטורנירים רבים, החשוב שבהם היה מונדיאל 1990, שם מצרים השיגה שתי נקודות בשלב הבתים מול נבחרת אירלנד ונבחרת הולנד, והציגה הגנת ברזל שספגה שני שערים בלבד. עם זאת, מצרים הודחה בתום שלב הבתים. רמזי השתתף גם בגביע אפריקה לאומות 1992, גביע אפריקה לאומות 1994, וגביע אפריקה לאומות 1996. בגביע אפריקה לאומות 1998 רמזי היה שותף לזכייה המצרית בתואר, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על נבחרת דרום אפריקה. רמזי השתתף גם בגביע הקונפדרציות 1999, גביע אפריקה לאומות 2000 וגביע אפריקה לאומות 2002.

קריירת אימון

בשנת 2005 מונה רמזי לעוזרו של המאמן הגרמני ריינר צובל בקבוצת ENPPI, ובשנת 2007 הפך למאמן ראשי, לאחר פיטוריו של צובל. בשנת 2008 החל רמזי לאמן את נבחרות מצרים הצעירות, ואף אימן את נבחרת מצרים האולימפית באולימפיאדת לונדון (2012), בה הודחה הנבחרת לאחר הפסד 0–3 לנבחרת יפן האולימפית ברבע הגמר. בעונת 2012/13 אימן ראמזי בליירסה הבלגית, ואחר כך חזר למצרים, תחילה למועדון הספורט ואדי דג'לה, ואחר כך חזרה ל-ENPPI.
פיקאצ'ו

פיקאצ'ו (ביפנית: ピカチュウ) היא דמות הנפשה יפנית (אנימה) מהמפורסמות והמוכרות בעולם, המהווה סמל זיכיון "פוקימון" שבבעלות נינטנדו, בפיתוח חברת המשחקים Game Freak.

כסמל הזיכיון

פיקאצ'ו החל כדמות בדיונית במשחקי וידאו בזכיון פוקימון: פוקימון אדום וכחול ששוחררו בשנת 1995 לקונסולה הניידת גיים בוי של חברת נינטנדו. לאור ההצלחה המסחררת של המשחקים והמאנגה ביפן וברחבי העולם הוחלט להפוך את המשחק לסדרת אנימה בהפצה עולמית. בעת עיצוב הדמויות הראשיות של הסדרה, נבחר פוקימון ורוד בשם "קלפרי" לשמש כסמל של הסדרה, כפי שהיה נהוג עד כה בחוברות המאנגה, אך בשל הרצון של נינטנדו לשווק את הסדרה לבנים ולבנות כאחד, הוחלט לבחור פוקימון בעל צבע "נייטרלי מבחינה מגדרית" וכך נבחר פיקאצ'ו (שצבעו צהוב).
עם הצלחת הסדרה ברחבי העולם, הוחלט בשנת 1998 לשווק משחק וידאו נוסף בשם פוקימון צהוב, בו פיקצ'ו הוא סמל המשחק וגם הפוקימון שמלווה את הגיבור לאורך כל המשחק, ובכך הפך רשמית לסמלה של סדרת המשחקים, הסדרה המצוירת וחוברות הקומיקס, ולסמל הבולט ביותר של פוקימון בכלל.

מאפיינים חזותיים ושינויים לאורך השנים

פיקאצ'ו הוא פוקימון קטן בצבע צהוב מסוג חשמל וצורתו דומה לעכבר. שמו הוא הלחמה של המילה היפנית לציוץ עכבר והצליל שמשמיעים ניצוצות חשמל ביפנית.
בסדרת הטלוויזיה, אש גיבור הסדרה, נאלץ להתחיל את מסעו עם פיקאצ'ו הסורר כיוון שלא התעורר בזמן ולכן החמיץ את חלוקת הפוקימונים המסורתית. פיקאצ'ו נאמן לבעליו לאורך כל העונות. הוא נישא בדרך כלל על גבו של אש, כיוון שהוא מסרב לשכון בפוקדור. הוא מסרב להתפתח לפוקימון בדרגה גבוהה יותר, "ראיצ'ו".
צורתו של פיקאצ'ו עברה שינויים רבים לאורך השנים מעת יצירתו בשנת 1995. אך בשנת 2002 הושלמה צורתו הסופית והוא מוצג באותו אופן מרגע זה. השינויים בצורתו כללו: שינויים בגודלו, בצורת אוזניו וזנבו, משקלו וצורת פניו.
בשנת 2014 הוחלט גם על מראה ייחודי לפיקאצ'ו ממין נקבה וסוף הזנב המחודד שונה לצורת חצי לב. במשחק "פוקימון אומגה רובי ואלפא ספיר" קיים תת־זן נוסף של פיקאצ'ו שנקרא "פיקאצ'ו קוספליי", שמולבש בתחפושת מיוחדת המעניקות לו התקפות מסוגים שונים.
במשחקים "פוקימון חרב ופוקימון מגן" הוחלט לתת לפיקאצ'ו צורה חדשה, הנקראת צורת גיגנטמקס. צורה זו מגדילה משמעותית את הפוקימון, משנה את המראה שלו, ומשפרת את הסטטים שלו. עם זאת הצורה אינה נמשכת במהלך כל הקרב.             רק מי שרכש את המשחק "פוקימון לטס גו פיקאצ'ו" יוכל לקבל את הצורה הזאת לפיקאצ'ו.
משאב טבע

מאפיינים

ישנם משאבי טבע שלאחר עיבודם התועלת שאפשר להפיק מהם גדלה. לפני העיבוד נקרא אותו משאב טבע "גולמי", ולאחר עיבודו הוא כבר לא גולמי אלא מעובד. מחצבים גולמיים נקראים עפרות, למשל: עפרת נחושת, עפרת ברזל, עפרת אלומיניום, עופרת האבץ. 
משאבי הטבע אינם מפוזרים באופן שווה על פני כדור הארץ. לדוגמה, חלק נכבד ממקורות הנפט בעולם מרוכז במזרח התיכון, בארצות כמו ערב הסעודית, איראן, עיראק ועוד.
לוקאס פאקטה

קריירה מוקדמת

לוקאס פאקטה הצטרף למחלקת הנוער של פלמנגו בשנת 2007 בהיותו בן 10. בגיל 15, אף שהיה מוכשר מבחינה טכנית, לא היו לו את יכולות פיזיות התואמות שחקנים בגילו, כשגובהו היה 1.52 מטר. עם זאת, עד גיל 18 הוא גבה בכ-27 ס"מ נוספים. בשנת 2016, הוא זכה ביחד עם הקבוצה הצעירה של פלמנגו בגביע סאו פאולו לנערים. לאחר תחרות זו, הוא עלה לקבוצה הבוגרת של פלמנגו.

פלמנגו

במרץ 2016 עלה פאקטה לקבוצה הבוגרת ובנוסף חתם על הארכת חוזה עד שנת 2020. ב-5 במרץ הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח בניצחון 3-1 על באנגו במסגרת ליגת הקריוקה. את השער המקצועי הראשון שלו כבש ב-19 בפברואר 2017 בניצחון 4-0 על מאדוריירה.
באותה השנה כבש פאקטה בצמד משחקי גמר: האחד, במשחק הראשון נגד קרוזיירו במסגרת הגביע הברזילאי, שנגמר בתוצאת תיקו 1-1, והאחר, במשחק הגומלין נגד אינדפנדיינטה במסגרת גביע סודאמריקנה, שנגמר גם בתוצאת תיקו 1-1. בשני המקרים, השערים שכבש פאקטה היו במשחק ביתי באצטדיון המרקנה, שלא הספיקו לפלמנגו לזכייה בתארים, והיא נאלצה להסתפק רק בסגנות. בגמר גביע סודאמריקנה, הוא נבחר לשחקן הטוב ביותר של פלמנגו באותו המשחק. הוא נבחר על דיי אוהדי הקבוצה לשחקן המצטיין בקבוצה בשנה זו לצד חואן.
בעונת 2018 של ליגת הקריוקה נבחר פאקטה לשחקן הקיצוני השמאלי הטוב ביותר של הטורניר והשחקן היחיד של פלמנגו שנבחר לנבחרת הטורניר.

מילאן

ב-10 באוקטובר 2018 החלו להופיע דיווחים בברזיל על עסקה העברת פאקטה בין מילאן לפלמנגו בסך 35 מיליון אירו, כשפריז סן-ז'רמן התעניינה גם בשחקן, אך לא הצליחה להציע הצעה טובה יותר.
ב-4 בינואר 2019 הפכה ההעברה לרשמית, כשמילאן הכריזה על חתימת השחקן בקבוצה בחוזה לחמש שנים. הוא בחר ללבוש את החולצה מספר 39. עקב המוצא הפורטוגלי של אימו, הוא היה זכאי להירשם כשחקן אירופי, ולא כשחקן זר.
ב-12 בינואר ערך פאקטה את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כשפתח בהרכב ושיחק 85 דקות עד שהוחלף על ידי פאביו בוריני, בניצחון 2-0 בהארכה על סמפדוריה במסגרת הגביע האיטלקי. ארבעה ימים לאחר מכן, הוא שיחק בסופר קאפ האיטלקי, משחק שנערך בג'דה שבערב הסעודית, ובו יובנטוס ניצחה את מילאן 1-0. ב-21 בינואר ערך פאקטה את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בניצחון 2-0 על גנואה באצטדיון לואיג'י פראריס. ב-10 בפברואר כבש פאקטה את שערו הראשון במדי הקבוצה בניצחון הבית 3-0 על קליארי.

קריירה בינלאומית

בשנת 2018 הוא נבחר כאחד משנים עשר המחליפים לנבחרת ברזיל על ידי המאמן צ'יצ'ה לקראת מונדיאל 2018.
ב-17 באוגוסט 2018 זימן צ'יצ'ה את לוקאס בפעם הראשונה לצמד משחקי ידידות נגד נבחרת ארצות הברית ונבחרת אל סלבדור בחודש ספטמבר.
היה שותף בזכייה של נבחרת ברזיל בקופה אמריקה 2019.
המנון פיג'י

היסטוריה

לחן ההמנון של פיג'י אומץ מהשיר "גרים בארץ בעולה" (Dwelling in Beulah Land) שנכתב והולחן ב-1911 על ידי צ'ארלס אוסטין מיילס. מילות ההמנון נכתבו לאחר מכן על ידי מיכאל פרנסיס אלכסנדר פרסקוט ללחן זה וזכו במקום הראשון בתחרות הכלל מדינית לכתיבת ההמנון שנערכה לפני קבלת העצמאות של פיג'י באוקטובר 1970.
אנימאגוס

בסדרת ספרי הארי פוטר, אנימאגוס הוא קוסם אשר לו היכולות להפוך לחיה. החיה אליה הופכים הקוסם או המכשפה היא השתקפות של האישיות שלהם, ואינה בשליטתם. יכולת זו אינה מולדת, אלא נרכשת באמצעות קסמים. כל אנימאגוס חייב להירשם למשרד הקסמים. לרוב, הפטרונוס של האדם דומה או שווה לצורתו האנימגית, אך דבר זה אינו הכרחי.

אטימולוגיה

השם אנימאגוס מורכב משילוב המילים חיה (באנגלית: animal) וקוסם (בלטינית: magus).

תכונות מיוחדות

טרנספורמציה אנימאגית יכולה להתבצע ללא שרביט קסם. כאשר אנימאגיוס עובר טרנספורמציה, לחייה יש מראה של חייה רגילה. אך בספר "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן" מצוין כי העכברוש מחמד של רון וויזלי, סקאבארס (שמאוחר יותר מתגלה כצורת החיה של פיטר פיטגרו), חי 12 שנים, בעוד שתוחלת החיים הרגילה של העכברוש היא 3 שנים. בנוסף, אנימאגוס בצורת החיה שלו שומר על יכולתו לחשוב כבן-אנוש, וזהו ההבדל המהותי בין להיות אנימאגוס לבין שינוי צורה לחיה. מאפיינים של הצורה האנושית של האנימאגוס יכולים להתבטא בצורת החיה, לדוגמה הסימן סביב העיניים של דמות החתולה של מקגונגל מזכירים את המשקפיים של דמותה האנושית.

תיעוד היסטורי

אחד התיעודים מוקדמים לקיומם של אנימאגוסים, מופיע במעשיות בידל הפייטן. במעשיה "בביטי רביטי והגדם המגעגע" מסופר על מכשפה ההופכת לארנבת. עם זאת, באגדה מסופר שהאישה יכלה לדבר באותה בצורת חיה, דבר שאינו אפשרי לאנימאגים. ייתכן שזו "חירות ספרותית" שהסופר לקח לעצמו, או שזה בגלל שבידל רק שמע על אנימאגים, אך לא היה בקי בהם מספיק כדי לדעת עליהם פרטים רבים.
סיסקאי

גאוגרפיה ודמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מבנה פוליטי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
קבוצה פונקציונלית

בכימיה, קבוצה פונקציונלית (אנגלית: Functional group) היא קבוצת אטומים בתרכובת, המשפיעה באופן מכריע על התנהגותה הפיזיקלית והכימית. המונח מתייחס בדרך כלל לקבוצות כימיות של תרכובות אורגניות.
הגדרתן של קבוצות פונקציונליות (שהן למעשה תבניות ייחודיות) מאפשרת לסווג תרכובות כימיות למשפחות שלהן תכונות כימיות ופיזיקליות דומות.  
מונחון IUPAC מסדיר את אופן מתן השמות לתרכובות הפחמן לפי הקבוצה הפונקציונלית שלהן.
פנויים פנויות

פנויים פנויות (פו"פ) הם גברים ונשים שאינם נשואים או שאינם נמצאים במערכת יחסים רומנטית. בדרך כלל מתלווה למונחים פנוי או פנויה הקשר של חיפוש או המתנה פאסיבית לבן או לבת זוג. 
פנויים ופנויות מהווים קבוצה נרחבת באוכלוסייה, בני גילאים שונים, מצבם האישי עשוי להיות רווק, גרוש או אלמן (ומקביליהם הנשיים), ואפשר גם לכלול בהם גם נשואים הנמצאים בהליכי פרידה או גירושים (פרודים). אף על פי שאין תחום גילאים מוגדר שניתן להכליל בקבוצה זו, אפשר להניח כי הפנוי או הפנויה עד אמצע שנות ה-20 לחייהם, לא ייכללו בהגדרת פנוי או פנויה, אם כי הדבר תלוי גם בקבוצת האוכלוסייה אליה הם משתייכים. כך למשל, בחברה דתית, קבוצות הפו"פ מתגבשות כבר בגיל צעיר יותר.
פנויים ופנויות המחפשים דרך להתקשר עם בני זוג, עושים זאת בדרכים שונות, ובהן: משרדי שידוכים, אתרי היכרויות באינטרנט, מדורי היכרויות בעיתונים, היכרויות אישיות יזומות. כמו כן קיימים מועדוני היכרויות המקיימים טיולים משותפים, מסיבות, וערבי מפגש חברתיים. 
תופעת הפו"פ מקבלת ביטוי נרחב באמצעי התקשורת. בין היתר במדורי ייעוץ בעיתונים, בסדרות טלוויזיה כמו סקס והעיר הגדולה או בתוכניות מציאות כמו דאבל דייט, קחי אותי שרון, הרווק.
בירושלים העתיקה הייתה תקנה משנת תק"ז (1707) כי רווק מעל גיל 20 לא יגור בתוך ירושלים, אולם תקנה זו אינה נהוגה בירושלים המודרנית, גם לא בקרב דתיים.
Needed Me

וידאו קליפ

ב-20 באפריל, יצא הקליפ לשיר ועלה לערוץ ה-Vevo של ריהאנה. הקליפ יצא במכוון ביום הקנאביס הבינלאומי. את הקליפ ביים הבמאי הרמוני קורין (שיצר בין השאר את הסרט "ספרינג ברייקרס" ב-2013).
ביקורות החשיבו את הקליפ לפרובוקטיבי. באתר nrg נכתב על ריהאנה בהקשר לקליפ כי היא "מעלה את רף השערוריות כל פעם מחדש". באתר וואלה! נכתב על הקליפ כי "ריהאנה ממשיכה לעורר פרובוקציות בעירום". הקליפ הגיע ל-4 מיליון צפיות תוך 24 שעות.
M70

היסטוריה

הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-31 באוגוסט 1780 יחד עם M69 הסמוך והוכנס לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית ללא כוכבים סמוכה ל-M69. בשנת 1784 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M69 וזיהה שזהו צביר כוכבים. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1834 וציין שיש בו כוכבים מדרגת בהירות 14 ושהוא עגול ובהיר עם מרכז בהיר יותר מהשוליים. בשנת 1995 גילו חובבי האסטרונומיה אלאן הייל ותומאס בופ בזמן שצפו ב-M70 את שביט הייל-בופ, שחלף במרחק של כחצי מעלה ממנו.
בהירותו של הצביר היא מדרגה 7.9 כך שהוא עמום יחסית. ניתן להבחין בו רק באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ ועל מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14, יש צורך בטלסקופ מקצועי. זהו אחד מעצמי מסיה הדרומיים ביותר ובשל כך ובשל עמימותו קשה לצפות בו מאירופה. מיקומו הוא על הקו המחבר את הכוכב קאוס אוסטרליס (ε בקשת) עם הכוכב אסקלה (ζ בקשת), כ-4.5 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לקאוס אוסטרליס וכ-4.8 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב ζ בקשת. כ-2.5 מעלות ממערב לו נמצא הצביר הכדורי M69 וכ-3 מעלות מצפון-מזרח לו נמצא הצביר M54.

מאפייני הצביר

M70 נמצא קרוב יחסית למרכז שביל החלב - כ-7,000 שנות אור בלבד. גודלו הזוויתי כפי שמופיע בחשיפה ארוכה הוא כ-8 דקות קשת שממרחק של כ-29,400 שנות אור נותן לו רדיוס של כ-70 שנות אור. ליבתו צפופה מאוד, חצי ממסתו המוערכת בכ-179,000 מסות שמש מרוכזת ברדיוס של כ-6 שנות אור בלבד. הספקטרום של אורו מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי G0 או G1, שמאפין צבירים זקנים יחסית. בצביר התגלו עד היום רק שני כוכבים משתנים.
המרחק לצביר הסמוך M69 דומה למרחק אל M70 כך שהם קרובים זה לזה והמרחק ביניהם מוערך בכ-1,800 שנות אור. הצביר M54 שנראה קרוב לשניהם נמצא למעשה במרחק גדול פי שלושה מהם כך שהמרחק בינו ובין M70 גדול פי שניים מהמרחק בין M70 ובין כדור הארץ.
שמואל אביטל

ביוגרפיה

אביטל נולד בעיר קזבלנקה במרוקו. עלה לישראל ב-1953 ואת לימודיו סיים בתיכון החקלאי "אשל הנשיא". בצה"ל שירת בחיל השריון וסיים את שירותו כסגן-אלוף במילואים. הנו בעל תואר ראשון בספרות והיסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
אביטל כיהן כמזכיר וגזבר מושב תדהר, נבחר לרכז חברה ומשק בתנועת המושבים ושימש סמנכ"ל הרשות לפיתוח חקלאי. כיהן כיו"ר ועדת משק בתנועת המושבים, יו"ר ועדת הנוער בחטיבת בני המושבים ושימש מזכיר מחוז המושבים במפלגת העבודה ויו"ר האגף לתרבות ולחינוך בהסתדרות. במסגרת תפקידיו הציבוריים מונה ליו"ר החברה הכלכלית לפיתוח מושבי גת ושימש יו"ר ארגון מושבי הנגב.
בשנת 1992, נבחר לכהן בכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה ועמד בראש השדולה החקלאית. 
בבחירות המקדימות במפלגת העבודה בשנת 1996 לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה, התמודד על המקום המשוריין למחוז המושבים והגיע שני אחרי שלום שמחון, עם 4,928 קולות. הוא שובץ במקום ה-48 ונשאר מחוץ לכנסת ה-14. באותה שנה מונה לגזבר ההסתדרות.
בשנת 2001, מונה לתפקיד השר לתיאום חברתי מטעם מפלגת עם אחד בממשלת האחדות בראשות אריאל שרון. עיקר תפקידו היה טיפול במפעלים במצוקה. במסגרת תפקידו היה מעורב בשורה של נושאים חברתיים. ב-22 בפברואר 2002 הגיש את התפטרותו מהממשלה, בהתאם להחלטת מפלגתו על פרישה מהקואליציה.
לאחר עזיבת החיים הפוליטיים, שימש כיושב-ראש קרן "מבטחים" ולאחר מכן, כחבר מינהלת קרנות הפנסיה הוותיקות. החל מספטמבר 2003 הוא שימש כיושב-ראש מועצת המנהלים של המשביר לצרכן החדש. 
על פי כתבת תחקיר, אשר שודרה בתוכנית "השבוע" בערוץ 10 במאי 2010, בשנת 2002, בזמן ששימש כיו"ר קרן מבטחים, עזר אביטל לנוחי דנקנר לגייס סכום של יותר מ-50 מיליון דולר מכספי חברי הקרן לצורך קניית חברת אי.די.בי.. זאת, אף על פי שנוחי דנקנר ביקש את הסכום ללא ערבות, ולמרות מסמך פנימי שקבע כי נפלו פגמים בהליכי אישור עסקת המימון.
אביטל שימש כיושב ראש חברת "מקסימה" בין השנים 2008-2012, בתקופה בה הייתה בבעלות קבוצת אי.די.בי. 
אביטל נשוי ואב לשלושה. חבר מושב תדהר.
אקס-מן: אג'נדת ההכחדה

עלילה

מיד לאחר מאורעות הקרוס-אובר "ימי הווה עתידי" משנת 1990, קבוצה של מגיסטראטים ג'נושיים (חיילי אומת ג'נושה) מתקיפה את אחוזת אקס. הם נשלחים למשימה בידי קמרון הודג' הקיבורג, ואחד מחבריהם הוא האבוק חולה האמנזיה. הקבוצה חוטפת את סטורם ואת חברי המוטנטים החדשים וולפסביין, בום-בום, וורלוק וריקטור. הם נלקחים לג'נושה כשהם ערומים כביום היוולדם וחלושים. וורלוק נהרג וסטורם ווולפסביין עוברות שטיפת מוח והופכות לשפחות חסרות בינה - עמוד התווך של כלכלת האומה הג'נושית. קייבל, גמביט, פורג' ובאנשי מגייסים את קבוצת אקס פקטור למשימת הצלה. מצטרפים אליהם בג'נושה וולברין, פסיילוק וג'ובילי, אשר הגיעו לג'נושה בנפרד כדי להציל את חבריהם.
לבסוף, האקס-מן מביסים את הכוחות הג'נושיים. ראשו הערוף של קמרון הודג' נקבר חי בידי ריקטור, לאחר שזה האחרון משתמש בכוחותיו המוטאנטים להרעיד את המקום ולהפיל את בניין הבירה הג'נושית על הודג'. סטורם משתחררת משטיפת המוח שעברה, וזאת לאחר שגופה עבר רגרסיה פיזית לזו של ילדה קטנה, וחוזרת למצבה הקודם. וולפסביין משוחררת אף היא משטיפת המוח, אם כי היא נותרת במצב זאב מצוי באופן קבוע. האבוק מקבל בחזרה את זכרונותיו ובוחר להשאר בג'נושה יחד עם וולפסביין כדי לבנות מחדש את האומה, הנמצאת כעת ללא ממשלה שתנהיג אותה, ולמנוע מלחמת אזרחים בין אוכלוסיית בני האדם ואוכלוסיית המוטאנטים השוכנות בה.
תעודת פטירה

תעודת פטירה היא תעודה ציבורית המעידה שאדם מסוים נפטר מהעולם. הנהלים להנפקת תעודת פטירה שונים ממדינה למדינה. יש מדינות בהן קיימות גם תעודות פטירה לחיות מחמד.
בישראל מונפקת תעודת פטירה לבקשת בני משפחה מדרגה ראשונה (בן זוג או בת זוג, ילדים, נכדים, אחים, הורים וסבים) של הנפטר או לבקשת בעל עניין אחר, שיבהיר את עניינו, אך רק עבור מי שנפטר בארץ. בעת בקשה להנפקת תעודת פטירה המבקש צריך למסור את מספר הזהות של הנפטר ואת פרטי המבקש ולמלא את הטופס המתאים.
התעודה מונפקת על ידי משרד הפנים ורק לאחר מרשם האוכלוסין עודכן על ידי הודעת פטירה. אם המבקש הוא בן או בת זוג של הנפטר, משרד הפנים יעדכן בהזדמנות זו את מעמדו האישי בתעודת הזהות שלו או שלה, לפי המקרה.
קופי שופ

קופישופס (בהולנדית: Coffeeshop) הן חנויות בהולנד, אשר בהן נמכר באופן חוקי ובכמות מוגבלת סם הקנאביס לצריכה עצמית.
במסגרת מדיניות הסמים של הולנד, מכירת קנאביס בכמויות קטנות מותרת בבתי קפה ברישיון. במרבית אותן החנויות מגישים גם משקאות ומזון. הקופישופס אינם מורשים למכור אלכוהול או סמים אחרים מלבד קנאביס וחשיש, והם אינם מורשים למכור סמים אלו לקטינים. הקונספט של הקופישופס עלה לראשונה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, במטרה לייצר נקודות מבוקרות בהם נמכרים סמים קלים בלבד.
ב-105 מתוך 443 הרשויות המקומיות בהולנד ישנו לפחות קופישופ אחד]. הקופישופס הנודעים ביותר בהולנד ממוקמים בשכונת  דה ואלן באמסטרדם.