באהבה, סיימון

תקציר העלילה

סיימון ספיר (ניק רובינסון) הוא נער מתבגר בן 17, הומוסקסואל וארוניסט הלומד בשנה האחרונה בבית ספר תיכון בפרבר של אטלנטה, ג'ורג'יה. יש לו משפחה קרובה ואוהבת: ההורים אמילי (ג'ניפר גארנר) וג'ק (ג'וש דוהאמל), והאחות נורה (טליתה באטמאן), כמו גם שלושה חברים טובים: ניק (ג'ורג' לנדבורג ג'וניור) וליאה (קת'רין לנגפורד), שאותם הוא מכיר מאז גן הילדים, ואבי (אלכסנדרה שיפ) - תלמידה חדשה בבית הספר. מכולם הוא מסתיר את סודו: היותו הומוסקסואל.
יום אחד, ליאה מודיעה לסיימון על הודעה של אנונימי שפרסם בבלוג אינטרנטי תלמיד הומוסקסואל ארוניסט הלומד בבית הספר שלהם, שמזדהה רק בשם הבדוי "בלו" (הצבע כחול, בסלנג: עצוב). סיימון מתחיל לתקשר איתו באמצעות דואר אלקטרוני, כשהוא מזדהה רק בשם הבדוי "ז'אק" (ככל הנראה: בהשראת המשחק סיימון אמר), והשניים מגלים זה לזה פרטים אישיים על חייהם. כעבור זמן, הודעות הדוא"ל שלהם מתגלות בטעות על ידי תלמיד אחר בבית הספר, מרטין (לוגאן מילר), אשר מאוהב באבי. לאחר שמרטין מגלה את סודו של סיימון, הוא סוחט אותו באיומים שיחשוף את סודו לכל בית הספר הסוד שלו, אלא אם כן הוא יסכים לעזור לו להשיג את אבי. סיימון מתחיל לחשוד כי בראם (קיינן לונסדייל), אחד מחבריו ללימודים, הוא "בלו".
במסיבת האלווין, סיימון מנסה להתיידד עם בראם, בחושבו שבראם הוא "בלו", אבל בהמשך הערב הוא נכנס בטעות לחדר שבו בראם מתמזמז עם אחת מהאורחות של המסיבה, וסיימון מסיק מכך שבראם הוא סטרייט. ניק מגלה לסיימון שהוא מתכנן להציע לאבי לצאת איתו, וסיימון משקר לו שיש לה חבר מבוגר שלומד בקולג'. בסוף הערב, ליאה מלווה את סיימון השיכור לביתו. השניים מנהלים שיחה אינטימית, שגורמת לסיימון לחשוב שהיא מעוניינת בניק.
סיימון נפגש עם אבי ומרטין בדיינר מקומי, לאחר שהוא משכנע אותה שיעשו ביחד חזרות לקראת המחזמר של בית הספר, שהם משתתפים בו. סיימון משוחח עם המלצר שלהם, לייל (ג'ואי פולארי), חברם ללימודים, והוא מתחיל לחשוב שלייל הוא "בלו". באותו הלילה, סיימון יוצא מהארון בפני אבי.
במשחק פוטבול בבית הספר, סיימון פוגש במקרה בלייל. לפני שסיימון מספיק לשאול את לייל אם הוא "בלו", לייל מביע עניין רומנטי באבי, וסיימון מסיק מכך שלייל הוא סטרייט. סיימון הנסער מוציא את העצבים שלו על מרטין, ומייעץ לו לעשות מהלך גדול בחיזוריו אחר אבי. רגע לפני שמשחק הפוטבול מתחיל, מרטין קוטע את שירת המנון ארצות הברית ומכריז בפומבי בפני כל קהל הצופים שהוא מאוהב באבי, ומציע לה לצאת איתו. לאחר שאבי מסרבת, מרטין חש מושפל והופך למושא ללעז עז ולשיימינג ברשתות החברתיות.
בערב חג המולד, כדי להסיח את דעתם של תלמידי בית הספר מההשפלה שספג, מרטין עושה אאוטינג לסיימון בכך שהוא מפרסם את הודעות הדוא"ל שלו באתר רכילות של בית הספר. אחותו של סיימון מגלה זאת ומנסה לנחם אותו, אך הוא מתפרץ עליה. כמו כן, סיימון מנתק קשר עם חבריו, ומסרב לענות לטלפונים שלהם או להשיב למסרונים הרבים שהוא שולחים לו. למחרת, בבוקר חג המולד, סיימון יוצא מהארון בפני הוריו, שמגלים כלפיו אהבה וקבלה.
אחרי החגים, ניק ואבי, עכשיו זוג, מתעמתים עם סיימון על שקריו אחרי שגילו שהוא ניסה להפריד ביניהם מכיוון שהוא נסחט על ידי מרטין. ליאה מתוודה בפני סיימון שהיא מאוהבת בו, ולא בניק, והיא כועסת עליו שיצא מהארון בפני אבי ולא בפניה. לאחר שהוא נדחה מצד חבריו, סיימון מקבל הודעת דוא"ל אחרונה מבלו, שכועס עליו שהתכתבויות ביניהם דלפו ופורסמו באינטרנט ומודיע לו שהוא מנתק איתו קשר.
בקפטריה של בית הספר, שניים מהתלמידים לועגים לסיימון ולאית'ן (קלארק מור), תלמיד נוסף בבית הספר שהוא הומוסקסואל גלוי. סיימון ואית'ן חולקים זה עם זה חוויות משותפות שלהם על היציאה מהארון, והם מנחמים זה את זה. סיימון מתנצל בפני ליאה. הוא מפרסם הודעה באתר אינטרנט של בית הספר, בה הוא מתנצל בפני חבריו, וגם בפני "בלו", ומבקש ממנו להיפגש עימו בקרנבל סוף השנה של בית הספר.
אחרי הופעת המחזמר של בית הספר, ליאה, ניק ואבי מתפייסים עם סיימון ומזמינים אותו ללכת איתם לקרנבל. סיימון עולה לבדו על מתקן של גלגל ענק, מחכה שם ל-"בלו" שיצטרף אליו. אחרי שנגמרים לו הכרטיסים, מרטין מגיע, מתנצל בפניו על מעשיו ורוכש עבורו כרטיס נוסף. רגע לפני שהגלגל הענק שב לפעול, בראם מגיע ומתיישב לצד סיימון, ומתוודה בפניו שהוא "בלו" ומסביר שהנשיקה שלו עם בחורה שסיימון ראה, במסיבת ההאלווין, הייתה רק אי-הבנה שנבעה ממצב שכרות. השניים רוכבים יחד על הגלגל הענק, ומתנשקים לעיני כל חבריהם, המעודדים אותם ומריעים להם.
חייו של סיימון חוזרים אט אט לשגרה, והוא מתחיל במערכת יחסים רומנטית עם בראם. בוקר אחד, אחרי שסיימון אוסף במכוניתו את ניק, ליאה, אבי ובראם, הוא מציע להם שבמקום ללכת לבית הספר, הם יצאו יחד ל-"הרפתקה קטנה".

הפקה

שלב הצילומים החל ב-6 במרץ 2017 באטלנטה, ג'ורג'יה. הצילומים הסתיימו רשמית ב-23 באפריל 2017.‏
ביודעו עד כמה יקר יהיה עלות המוזיקה לסרט, החליט הבמאי גרג ברלנטי לסיים את הצילומים יומיים מוקדם מהמתוכנן. על ההחלטה, הוא אמר: "ידעתי שחלק משמעותי מהסרט נעשה כמחווה לסרטים שיש להם פסקולים גדולים כאלה ... בזמנו, הייתי שומע שוב ושוב את הקלטת עד שזה הייתה נשחקת. הפסקול היה הדבר שהעביר את הרגשות של הסרט, אז זה תמיד היה ברשימת המשאלות שלי - שיהיה פסקול שמשקף זאת, זה היה מאוד יקר אז כולם רצו לוודא שאני עושה את הדבר הנכון. רציתי יותר כסף להשקיע במוזיקה".

פסקול

אלבום הפסקול של הסרט כולל שירים של בביצועם של מו, טרוי סיון, ויטני יוסטון, חמישיית הג'קסונים ועוד. השיר שמופיע ברצועה הראשונה של הפסקול, "Alfie's Song (Not So Typical Love Song)" בביצוע להקת Bleachers, היה השיר הראשון מהאלבום שיצא כסינגל, ב-16 בינואר 2018.‏
הסרט כולל מספר שירים נוספים, שלא מופיעים באלבום הפסקול, ביניהם "Waterloo Sunset" בביצוע הקינקס, "No" בביצוע מייגן טריינור, "As Long as You Love Me" בביצוע ג'סטין ביבר, "Add It Up" בביצוע Violent Femmes,‏ "Bad Romance" מאת ליידי גאגא בביצוע התזמורת הצועדת של אוניברסיטת מישיגן ועוד.

הפצה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של מרדי גרא ב-27 בפברואר 2018, ומאוחר יותר הוקרן גם בפסטיבל הסרטים של גלאזגו ובפסטיבל הקולנוע הקווירי במלבורן. הסרט מופץ על ידי פוקס המאה ה-20 והוא עלה לאקרנים בארצות הברית ובקנדה ב-16 במרץ 2018, באוסטרליה ובניו זילנד ב-29 במרץ 2018, בברזיל ב-5 באפריל 2018, בבריטניה ובאירלנד ב-6 באפריל 2018, בקולומביה ב-12 באפריל 2018, במקסיקו ב-13 באפריל 2018, והוא צפוי להיות מופץ במדינות נוספות בתאריכים שונים במהלך שנת 2018.‏
לאחר הפצתו של הסרט, מספר סלבריטאים, ביניהם ג'ניפר גארנר, קריסטן בל, ניל פטריק האריס, ג'ואי גרייספה, מאט בומר, רובי רוג'רס, בנג' פסק, טיילר אוקלי, מרטין גרו, אנדרו ראנלס וג'סי טיילר פרגוסון, רכשו כרטיסים של אולמות קולנוע שלמים, על מנת לאפשר לאנשים לצפות בסרט בחינם, כי הם האמינו שהסרט מעביר מסר חשוב.
זהו הסרט הראשון של אולפן הוליוודי גדול המתמקד בסיפור אהבה רומנטי בין בני נוער להט"בים.

צפייה ביתית

מכירות הסרט לצפייה ביתית החלו ב-17 בינואר 2018, והוא החל להיות מופץ באופן רשמי בגרסה דיגיטלית ב-29 במאי 2018, וב-12 ביוני 2018 בגרסאות DVD ו-Blu-ray.‏

הכנסות ורווחים

נכון ל-23 ביולי 2018, הסרט הכניס 40.8 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-25.2 מיליון דולר בשאר העולם, כך שסך הכנסותיו עומד על כ-66 מיליון דולר, לעומת תקציב הפקה של 10–17 מיליון דולר. סרט זה מדורג במקום ה-14 ברשימת סרט הנעורים הרווחיים ביותר מאז 1980, ועבור פוקס המאה ה-20 זהו הסרט השלישי הרווחי ביותר, אחרי "אשמת הכוכבים" ו-"רומיאו וג'ולייט".
הקרנות טרום-טרום-בכורה של הסרט החלו ביום שבת ה-10 במרץ, בטרם הפצתו באופן רשמי ביום שישי ה-16 במרץ, במהלכן הכניס 800 אלף דולר מהקרנות ב-927 אולמות קולנוע. בארצות הברית ובקנדה, הסרט עלה לאקרנים באותו שבוע עם "טומב ריידר" ועם "I Can Only Imagine", ועל פי התחזיות היה צפוי להכניס בין 10 ל-12 מיליון דולר מ-2,401 אולמות קולנוע בסוף השבוע הראשון להקרנתו. הסרט הכניס 4.6 מיליון דולר ביום הראשון להקרנתו (כולל הקרנות טרום-בכורה ביום חמישי ה-15 במרץ). בסך הכל הסרט הכניס כ-11.8 מיליון דולר, וסיים במקום החמישי בהכנסות בקופות באותו סוף שבוע. 58% מקהל הצופים בסוף שבוע זה היו נשים, ו-59% מהצופים היו מתחת לגיל 25.‏ בסוף השבוע השני שלו, הכנסות הסרט ירדו בכ-33% ל-7.8 מיליון דולר, והוא סיים במקום השביעי. בסוף השבוע השלישי להקרנתו, הסרט הכניס 4.8 מיליון דולר והגיע למקום התשיעי.
בבריטניה, הסרט הגיע למקום הרביעי בהכנסות בסוף השבוע הראשון להקרנתו, עם 1.6 מיליון דולר. גם באוסטרליה הסרט הגיע למקום הרביעי בהכנסות בסוף השבוע הראשון להקרנתו, והרוויח 916,697 דולר,‏ וכך גם בברזיל, עם 804,567 דולר.‏ במקסיקו, הסרט הגיע למקום השלישי בהכנסות בסוף השבוע הראשון להקרנתו, שם הכניס 982,391 דולר.‏

ביקורות

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 91%, המבוסס על 174 ביקורות, עם ממוצע של 7.3 מתוך 10. על פי דעת הרוב, הסרט הוא סרט התבגרות "מהווה נקודת ציון דרך של הכללה". באתר Metacritic לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 72 מתוך 100, בהתבסס על ביקורות "חיוביות בדרך כלל" של 38 מבקרים. בסקר דעת קהל באתר CinemaScore, הסרט קיבל ציון ממוצע הגבוה ביותר שיש של "A +", וזהו סרט אחד מתוך 80 בלבד בהיסטוריה של אתר זה שהשיגו כזה ניקוד.
בנג'מין לי (הגרדיאן) העניק לסרט 4 מתוך 5 כוכבים, וכינה אותו "סרט מקסים שיהיה חביב על הקהל".‏ ציון זהה העניק גם פיט המונד מ-Deadline Hollywood, שכתב כי לקהל "מובטח להתאהב בסרט ההתבגרות המתוק הזה".
מולי פרימן מ-Screen Rant גם כן העניקה לסרט 4 מתוך 5 כוכבים, והוסיפה כי הסרט הוא "קומדיה רומנטית צעירה, מצחיקה, נוגעת ללב, שהופכת מיד לקלאסיקה מודרנית עבור הדור של היום". ג'וש ווינינג מה-GamesRadar+ העניק גם הוא ציון של 4 מתוך 5 כוכבים, ותיאר את הסרט כ-"חם, רגיש ומרתק עבור קהל הצופים של סרטי התבגרות" ו-"אחת מקומדיות הנעורים הרעננות ביותר מזה זמן רב".
מרדית גולדשטיין מהבוסטון גלוב העניקה לסרט 3.5 מתוך 4 כוכבים, וכתבה כי הסרט הוא "קומדיה רומנטית מתוקה ומודרנית שמצליחה לנתב את הקלאסיקה של סרטי הנוער של ג'ון יוז המנוח, אבל רק את החלקים הטובים". קולין קוברט (Star Tribune) נתן לסרט 3 מתוך 4 כוכבים, וכתב: "אם ג'ון יוז היה הולך לעשות סרט התבגרות‎ להט"בי מתוחכם, סביר להניח שזה היה דומה לזה."
גם ברוס דמרה מה-Toronto Star העניק לסרט 3 מתוך 4 כוכבים, וקבע: "הליהוק הוא באיכות גבוהה, התסריט - עם תעלומה מפתה בלב העלילה - הוא בעל מבנה טוב במיוחד והסיפור פוגע במטרה ... מצחיק, חם לב ומעודד".  בריאן טרויט (USA Today) נתן לסרט 3.5 מתוך 4 כוכבים, וכתב: "צעירים ומבוגרים, אתלטים ומרובעים, חנונים ופריקים, וכל מי שביניהם צריך להיות מסוגל למצוא משהו לאהוב ב-באהבה, סיימון".
ג'ויס סלטון מעמותת Common Sense Media, מוסד ללא כוונת רווח מסן פרנסיסקו המסייע להורים באמצעות קידום מדיה וטכנולוגיה בטוחה לילדים, העניקה לסרט 4 מתוך 5 כוכבים, ותיארה אותו כ-"עדין, מתוק, ובעל השפעה". העמותה גם העניקה לסרט את "The Common Sense Seal", אות הכרה בכך שהסרט מציעה למשפחות חוויית מדיה יוצאת דופן.‏ אמ.ג'יי. מאתר Mashable כתב כי הסרט "מרגיש כמו רגע קלאסי שאתה הולך לרצות לראות שוב ושוב".
מקס וייס ממגזין Baltimore העניק לסרט 3 מתוך 4 כוכבים, וכינה אותו "מתוק, מצחיק, לבבי". קווין סקוט מהירחון Exclaim! העניק לסרט ציון 7 מתוך 10 נקודות, וציין כי בסרט יש את "הכמות הצפויה של רגשנות, הפורטת באפקטיביות על מיתרי הלב".‏
פיטר דברוז' (וראייטי), על אף שמתח ביקורת על כך שהסרט הוא ממוצע בביצועיו, מצא לנכון לשבח את תוכנו כ-"פורץ דרך בכל כך הרבה רמות, לא פחות מזה" אך הוסיף שאם לא כן - "הסרט היה נראה מוכר מדי". ג'סי הסנגר מאתר הבידור The A.V. Club העניק לסרט דירוג של C + וכתב שהסרט אכן נוגע ללב, אך כחוויה בידורית - אין בו דבר ש-"דגראסי לא עשו כבר טוב יותר".
בקי אלברטלי, מחברת הספר סיימון מוצא את דרכו עליו מבוסס הסרט, צפתה בקטע מהסרט בהקרנה מוקדמת, ושיבחה אותו באומרה: "זה מצחיק ורלוונטי וחסר זמן ומקסים וישר וכואב ורומנטי כל כך, הסרט אומר בדיוק את מה שרציתי לספר".

סרט המשך

בעוד שלספר "סיימון מוצא את דרכו" יש ספר המשך בשם "Leah on the Offbeat", אשר בו ליאה היא הגיבורה, טרם פורסמו תוכניות רשמיות על הפקת סרט המשך לסרט. באופן לא רשמי, בקי ברלנטי, הסופרת, ציינה כי לאחר שראתה את הצלחתו של הסרט, היא לא בהכרח מתנגדת לסרט המשך, באומרה כי "תודה לאל שהסרט מצליח מספיק כדי שאנשים יבקשו בכלל משהו כזה, אהבתי לעבוד עם האנשים האלה על הסרט הזה כל כך הרבה, הייתי רוצה לבלות איתם יותר זמן, זה יהיה טוב!" קת'רין לנגפורד, שגילמה את דמותה של ליאה בסרט, נשאלה על סרט המשך, ואמרה כי "זו תמיד שאלה של מי עושה את זה [את הסרט], אבל אם התסריט טוב וליוצר יש חזון גדול, אז אני לגמרי בפנים, אני תמיד בעניין של לספר סיפור טוב".