מעלה שומרון

היסטוריה

טקס העלייה לקרקע של היישוב התקיים ב-14 בפברואר 1980 והוא נקרא בתחילה גם בשם קרני שומרון ב'. היישוב הוקם על ידי גרעין משפחות מעורב שהתארגן בגוש דן, שמשתייך לתנועת משקי חרות בית"ר. היישוב הוקם במטרה לשמש יישוב קהילתי מעורב לדתיים וחילוניים. היישוב קבע תקנון דתי, ובהן: אי חילול שבת בפרהסיה, אי חילול שבת על ידי פעילויות היישוב, ואיסור נסיעה בשבת בתחום מוגדר שניתן לעוקפו בדרכים אחרות. הדבר גרם למתחים עם התושבים החילוניים שביקשו לחלק את היישוב ולעבור לנקודת התיישבות אחרת ב-1983
בשנים הראשונות הוקם אף בית ספר משותף ביישוב, אך נסגר בהקדם, בעיקר עקב היותו קטן מדי לתקני משרד החינוך.
שמו של היישוב-גובהו הפיזי של היישוב בהרי השומרון. ביישוב מוסדות חינוך (עד גיל בי"ס), בית כנסת ומקווה ומועדון חברים.

בתי כנסת ביישוב

בית הכנסת המרכזי במעלה שומרון נמצא בראש גבעת אפיקים וכולל מתפללים מכל העדות. הוא הוקם לזכר דב אינדיג (מושא הספר תיאום כוונות מאת הרב סבתו, וכותב המכתבים לטליה שנערך על ידי חגי בן ארצי). בשכונת נחשונים פועל בית כנסת ספרדי נוסף, בעיקר בשבתות וחגים. כמו כן קיים בית כנסת בשכונת אל-מתן.

אזור תעשייה

במעלה שומרון אזור תעשייה ובו 4 מבנים בשטח כולל של כ-2400 מ"ר. במבנים עסקים שונים כמו מוסך, חברות טכנולוגיות שונות, עסקים בנושאי בנין, חנות חומרי בנין, נגריה, מכולת, סטודיו לשמלות וכו'.

ארכאולוגיה

בעת הקמת היישוב התגלו ממצאים ארכאולוגיים מתקופת הברזל ובין השאר כמה פרטים של בית ארבעת המרחבים. יש השערה כי שמו של היישוב היה בתקופת כיבוש ארץ ישראל "עזה", מקום המתואר בגבול שבט אפרים.
בשנת 1979 נערכו חפירות הצלה ב"חרבת ג'מעין" - האזור בו עמד להבנות היישוב מעלה שומרון. החפירות נוהלו על ידי שמעון דר מאוניברסיטת בר-אילן. על חלק מהחפירות פיקח אריה בורנשטיין אף הוא מאוניברסיטת בר-אילן. האתר התגלה כבר בשנת 1976 במסגרת "סקר מערב שומרון".
בחרבת ג'מעין נמצא יישוב כפרי מתקופת הברזל השנייה. הוא השתמר בשלמותו על גבעה טרשית - 1.5 ק"מ מזרחית ממרכז הכפר הערבי "עזון". האתר שוכן בגובה 315 מטר מעל פני הים. שטח החורבות משתרע על כיפת הגבעה ועל המדרון הדרומי על פני שטח של 20 דונם. החורבות נמצאו בתחום יער אורנים שניטע במקום בימי השלטון הירדני
חרבת ג'מעין כללה כ-20 מבני אבן, רובם במצב השתמרות מעולה, מהם כדוגמת בית ארבעת המרחבים, שהיו מוקפים קיר מגן, אשר השתמר במזרח ובדרום. בדרום-מערב האתר שימשו  קירות המבנים כקו-מגן. בצפון האתר נמצאו כבשן סיד, פתח מערה חסומה, בית בד, יקב. תריסר בורות מים חצובים ומטויחים נמצאו ביישוב ובשיפוליו. בסביבת היישוב נמצאו מדרגות חקלאיות עתיקות. סביב האתר ובתוכו נמצאו 12 מגדלי שדה: עגולים, מרובעים ואחד - מגדל מלבני, יוצא דופן בממדיו. למִגְדָלִים היה תפקיד חקלאי-כלכלי באגירת תוצרת כרמי הגפן ובתעשיית היינות שהייתה רווחת בסביבה. נראה כי בהמשך היו למגדלים גם תפקידים אחרים.

שם האתר: עזה

אהרן דֶמסקי, מהמחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן, הביע את ההשערה כי חרבת ג'מעין, יישוב שהוא כפר בת של הכפר הגדול "עזון", על כביש שכם-קלקיליה, שומר על השם המקראי "עזה". השם עזון הוא באות "עי"ן" ולא ב"עי'י"ן" כמו בעזה שביהודה - Gaza.
להלן תיאור הגבול הצפוני של שבט אפרים כפי שמופיע בספר דברי הימים א': וַאֲחֻזָּתָם, וּמֹשְׁבוֹתָם--בֵּית-אֵל, וּבְנֹתֶיהָ; וְלַמִּזְרָח נַעֲרָן--וְלַמַּעֲרָב גֶּזֶר וּבְנֹתֶיהָ וּשְׁכֶם וּבְנֹתֶיהָ, עַד-עַיָּה וּבְנֹתֶיהָ (פרק ז' פסוק כ"ח).
הרעיון היה, כי היישוב "עַיָּה" הוא העיר עי, המוזכרת בספר יהושע, יישוב בנחלת שבט בנימין. אולם אין הדבר נראה סביר מרצף המקומות המופיעים בפסוק לעיל "שכם עד עיה". בקווי הגבול בין שני השבטים, מנשה ואפרים, אין מקום בשם עיה. 
בדיקה שנעשתה על ידי אהרן דֶמסקי מראה כי בכתבי-יד ובדפוסים עבריים אחדים של התנ"ך, כמו גם בתרגום השבעים, הוולגטה וכן בתרגום יונתן מופיע בפסוק בדברי הימים במקום "עיה" - המקום "עזה" - פירוש זה נדחה על ידי המפרשים המודרניים לטובת "עיה/העי".
אהרן דֶמסקי מצטט מקור מעניין. הגאון מווילנא, (שדן גם בשאלות גאוגרפיות מקראיות) כותב, בהתבסס על תרגום יונתן, על הפסוק מדברי הימים: "עד עזה שהיה במִקצוֹעַ מערבית צפונית של אפרים וזה עזה של אפרים ולא היא עזה שביהודה".
אפשרות הזיהוי החדשה נותנת הסבר סביר לפסוק מספר שופטים. העלה אותו החוקר חנן אשל מאוניברסיטת בר-אילן. לפני שגדעון הנביא מושיע את בני ישראל מיד מדין, מתוארת התפשטות שבטי מדין לתוך נחלת בני ישראל במשפט הבא: "וַיַּחֲנוּ עֲלֵיהֶם, וַיַּשְׁחִיתוּ אֶת-יְבוּל הָאָרֶץ, עַד-בּוֹאֲךָ, עַזָּה (הדגשה לא במקור), וְלֹא-יַשְׁאִירוּ מִחְיָה בְּיִשְׂרָאֵל, וְשֶׂה וָשׁוֹר וַחֲמוֹר". (ספר שופטים, פרק ו', פסוק ד'). לדעת אשל את עזה זו יש לחפש בתחום שבט מנשה, ממנו באה משפחת אביעזר, בית אביו של גדעון, אשר הושיע את ישראל. עזה זו יש לזהות עם עזון ולא עם עזה שביהודה.