google/wiki40b huggingface dataset:
נייג'ל מארוון

ביוגרפיה

מארוון כותב, מביים ומשחק בסרטי טבע שהם לרוב ייחודים: הסרטים הדוקומנטריים שלו נראים כסרטי טבע רגילים, בהם החוקר מתקרב לחיות כדי לחקור אותן וללמוד על אורח חייהן. אלא שבסרטיו הוא חוזר, לכאורה, אחורה בזמן כדי ללמוד על יצורים קדומים, או מתכווץ כדי ללמוד על חייהם של חרקים או עכברים.
בנוסף, בסרטיו יש סצנות שנראות לא מתוכננות, כאשר הוא נתון לסכנה כלשהי. למשל בחלק מסדרותיו הוא נראה נמלט מדינוזאורים שרודפים אחריו. סרטיו ה"דוקומנטריים", לכאורה, מוערכים מאוד בקרב פליאונטולוגים ומדענים, שכן בסרטיו הוא מנסה לפנות לציבור הרחב (ובעיקר לילדים) בהסתמך על עובדות מדעיות.
הוא מופיע במספר סדרות מבית ללכת עם... של ה-BBC, בעיקר נרדף בידי דינוזאורים, מפלצות ים ופארק פרהיסטורי. כמו כן הוא מופיע בפרק הרביעי בעונה השלישית בסדרה בראשית, בה הוא נטרף על ידי גיגאנוטוזאורוס.
בשנים האחרונות הוא מופיע בסדרה בכיכובו בשם "Ten Deadliest Snakes with Nigel Marven", בה הוא מחפש את 10 הנחשים הקטלניים בכל מדינה.
דיוויזיית הוואפן הררית אס אס ה-24

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1944, כאשר גדודי הגבירגסייגר שלחמו בפרטיזנים באזור הקראס (Karst), הורחבו בהוראתו האישית של היינריך הימלר לגודל של דיוויזיה. על פי תוכניותיו של הימלר, הדיוויזיה הייתה אמורה לכלול בשלב ראשוני 6,600 איש, אשר יחולקו בשני רגימנטים. כינויה הרשמי של הדיוויזיה היה "קארסטייגר", כהלחם של המילים "קארסט", האזור בו פעלה הדיוויזיה, ו"יגר", מונח צבאי גרמני לחיל רגלים קל. לדיוויזיה סופקו כמו כן 14 טנקים איטלקיים מדגם קארו ארמאטו P 40, אשר הוכיחו את עצמם כלא-יעילים, ורק חצי מהם היו שמישים בכל רגע נתון. 
הדיוויזיה לא יכלה להתקיים לאורך זמן, בשל מחסור חמור בכוח אדם. בספטמבר 1944 עדיין כללה הדיוויזיה פחות מחצי מכמות החיילים שתוכננו להיות בה, ולא ניתן היה להשיג חיילים נוספים. ב-5 בדצמבר הפכה הדיוויזיה לבריגדה ושמה שונה ל"בריגדת ואפן הררית של האס אס". בשלהי שנת 1944 ותחילת שנת 1945 השתתפה הדיוויזיה בפעילויות נגד הפרטיזנים היוגוסלבים שנתמכו בידי הצבא הבריטי. 
בהמשך הרחיבה הדיוויזיה את תחומי פעילותה גם אל איטליה שעזבה את שורות הציר והצטרפה לבעלות הברית, הדיוויזיה פעלה במחוז ונטו שבצפון איטליה.
ב-10 בפברואר 1945 שמה שונה בחזרה לדיוויזיית ואפן הררית ה-24, למרות שהמבנה שלה לא שונה. 
כדי להיחלץ מכיתור, נסוגה הדיוויזיה חזרה אל האלפים, תוך שהיא מפלסת את דרכה בקרבות מרים, היא המשיכה לנהל קרבות כנגד הבריטים והפרטיזנים באלפים הדרומיים עד שנכנעה ב-9 במאי.

פשעי מלחמה

אנשי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה עוד בטרם אוחדו גדודי הגבירסייגר לדיוויזיה והמשיכו לבצע אותם עד ימיה האחרונים של המלחמה, פשע המלחמה האחרון שבצעו היה ב 2 במאי 1945 (יום נפילת ברלין) ובו רצחו 51 איש במחוז וונציה ג'וליה באיטליה.
אברהם קורנצווייג

ביוגרפיה

אברהם קורנצווייג נולד בניו יורק.
בשנת 1922 סיים תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה וב-1925 תואר "דוקטור לרפואה" בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק. בשנים 1928-1925 השתלם בבית החולים מאונט סיני בניו יורק, בין השאר גם בפתולוגיה אצל ברנרד סמואלס. אחר כך עבר כרופא פרטי עד שנת 1934. אחר כך חזר לבית החולים "מאונט סיני" והתמחה בו באופתלמולוגיה עד שנת 1936 כשהוסמך כמומחה. למשך 17 שנה לימד כמרצה בבית הספר לרפואה בלוויו של אוניברסיטת ניו יורק ואחר כך בבית הספר לרפואה מאונט סיני, שבו התמנה לפרופסור "קליני" לרפואת העיניים. בהגיעו לגיל הפנסיה התמנה לפרופסור אמריטוס. קורנצווייג כיהן גם כמנהל מחקר וראש מחלקת רפואת עיניים בבית האבות ובית החולים הגריאטרי של הקהילה היהודית.
בשנת 1972 פרש מהעבודה מסיבות בריאות. עם זאת, המשיך בעבודות מחקר עד מותו בשנת 1982.
קורנצווייג היה נשוי לשיפרה לבית גולדברג, ילידת יאש, רומניה ולזוג נולדה בת.

התסמונת באסן-קרונצווייג

בשנת 1950 פרסמו פרנק באסן ואברהם קורנצווייג מאמר שבו תיארו לראשונה מחלה מולדת נדירה הידועה כאבטאליפופרוטאינמיה שבה הגוף אינו מייצר כילומיקרונים - הכוללים, בין השאר, ליפופרוטאינים בעלי צפיפות נמוכה LDL ובעלי ציפיות נמוכה מאוד VLDL, על רקע חסר בבטאליפופרוטאין. החולים במחלה זו אינם יכולים לעכל בצורה תקינה את השומנים וסובלים מתסמינים נוירולוגיים - כמו אטקסיה דומה לאטקסיית פרידריך, נוירופתיה פריפרית וליקויים עצביים אחרים, כדוריות אדומות מעוותות, בעלות "חוחים" והקרויות "אקנתוציטים", מחלת רשתית - רטיניטיס פיגמנטוזה, שלשולים שומניים (סטיאטוראה), גדילה מעוכבת, לפעמים פגור שכלי קל.
אוסאמה סעדי

ביוגרפיה

למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ושימש יו"ר אגודת הסטודנטים הערבים. עבד כעורך דין והיה סניגורם של אסירים ביטחוניים וחברי המועצה המחוקקת הפלסטינית ממזרח ירושלים לאחר שגורשו לשטחים. משמש כמזכ"ל תע"ל מאז היווסדה בשנת 1996. גיסו של אחמד טיבי.
בבחירות לכנסת הארבע עשרה הוצב במקום השני ברשימת "האיחוד הערבי לקדמה והתחדשות" (שמה של תע"ל באותה עת), אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה. בבחירות לכנסת השש עשרה הוצב במקום השביעי של רשימת חד"ש-תע"ל, שזכתה בשלושה מנדטים.
בבחירות לכנסת העשרים הוצב במקום ה-12 ברשימה המשותפת ונבחר לכנסת. 
בראיון לערוץ הכנסת אמר "אנחנו בעד מאבק פלסטיני עממי ונגד פגיעה בחפים מפשע. את הפיגוע בתל אביב גינינו כי זה טרור. ביו"ש יש מתנחלים כובשים ושם זה שונה".]
התפטר מהכנסת בספטמבר 2017 במסגרת הסכמי רוטציה ברשימה המשותפת.
לאחר הבחירות באפריל 2019 שב לכנסת.

חיים אישיים

נשוי ואב לחמישה, מתגורר בעראבה שבגליל התחתון.
לוי יצחק הורוביץ

חייו

נולד בכ"ז בסיון ה'תרפ"א (3 ביולי 1921) לשרה סאשא ולרב פינחס דוד הלוי הורוביץ. בשנת ה'תש"ג (1943) התחתן עם רייכל אונגר. היה פעיל בארצות הברית בנושאים יהודיים ונפגש עם הנשיא ג'ון קנדי ועם פוליטיקאים מקומיים אחרים במסצ'וסטס ובברוקליין בפרט. בבוסטון הקים מספר ארגונים לעזרה קהילתית, כולל הארגון רופא.
עסק בקירובם של סטודנטים יהודים שלמדו באוניברסיטאות בבוסטון ליהדות וערך להם "שבתונים" שבהם חוו שבת בחצרו.
עלה לארץ לאחר מלחמת ששת הימים ורצה להקים קהילה על אדמות שאביו רכש בשכונת שועפאט. בעקבות הצעת עיריית ירושלים החליף אותן בקרקעות בשכונת הר נוף, שם הקים בשנת ה'תשמ"ד קהילה חסידית ואת בית מדרשו שהפך לבית הכנסת מרכזי בשכונה. לאחר עלייתו ארצה נהג לשהות בקיץ בירושלים ובחורף בבוסטון. בשנת ה'תשנ"ט (1999) הוקמה קהילה נוספת בביתר עילית.
בשנת ה'תשמ"ט (1989) מונה לחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. הוא דגל בעמדות ניציות בכל הקשור לנושאי ארץ ישראל, וקולו הכריע בכמה דיונים חשובים לקבלת החלטות ניציות של מועצת גדולי התורה. בתקופת ההכנות לביצוע תוכנית ההתנתקות ביקר בגוש קטיף והביע את מחאתו על ביצוע המהלך.
הרב הורוביץ נפטר בי"ח בכסלו ה'תש"ע (5 בדצמבר 2009), שבת פרשת וישלח, ונקבר באותו לילה בבית הקברות בהר הזיתים.
ילדיו: הרב פינחס דוד, הרב מאיר אלטר, הרב נפתלי יהודה, שיינא עלקא (נשואה לרב יוסף פרנקל - האדמו"ר מויאלפולי), טויבא לאה (נשואה לרב משה חיים גלדציילר - רב קהילת בית שלמה ודיין בית הדין לממונות בהר נוף).

אחרי פטירתו

אחרי פטירת האדמו"ר מונו שלושת בניו לאדמו"רים: הרב פינחס דוד מכהן בניו יורק, הרב מאיר אלטר בהר נוף, והרב נפתלי יהודה בבוסטון. השלושה מונו ע"פ צוואת אביהם.

לקריאה נוספת

The Bostoner Rebbetzin Rmembers, Rebetzin Raichel Horowitz of Boston Har Nof recalls Jewish life in Poland, America, and Israel, Artscroll, 1996
צ'אבוסי

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-16, ובשנת 1604 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1708, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, נפגע היישוב.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.

יהודי צ'אבוסי

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, כמחצית מתושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיירה בית ספר יידי, והאוכלוסייה היהודית בה פחתה.
ב-15 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את כל היהודים שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו שהוקם בה. ב-16 באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים בסיוע שוטרים בלארוסים את 624 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה, בערוץ נהר דרנוחה הסמוך. בהמשך רצחו הגרמנים ילדים ממשפחות מעורבות ביישוב.
אזרחות ארגונית

אזרחות ארגונית (Organizational citizenship behavior או OCB) הוא מונח מתחום הפסיכולוגיה הארגונית אשר נועד לתאר מעורבות של הפרט בסוג של פעילות התנדבותית אשר אינה נכללת בדרישות התפקיד הפורמליות ושיש בה להביא לקידום התפקוד האפקטיבי של הארגון.

מבוא

חשיבותם של עובדים מוכשרים לארגון היא רבה. לארגון יש אינטרס רב לשמור על נאמנותם של עובדיו ועל רמה גבוהה של ביצועים כך שהארגון יוכל להשיג את יעדיו ומטרותיו, ולהתמודד בהצלחה עם אתגרי הסביבה.
התאוריה הארגונית עברה שינויים במרוצה השנים. אם בעבר התמקדו הכלים והשיטות למיון והערכת עובדים במישור הפורמלי של דרישות התפקיד בלבד, כגון ציות לנהלים, עמידה בלוחות זמנים וכדומה. בשנים האחרונות המישור הא-פורמלי מקבל הכרה בחשיבותו הרבה, ויותר ארגונים מייחסים תשומת לב ליחסי האנוש ולנכונות העובד לתרום לארגון מעבר לנדרש.
התנהגויות אנושיות כגון הגשת עזרה או התנדבות למשל, אשר זכו לכינוי "אזרחות ארגונית", תורמות לביסוס והצלחת הארגון, ומבטאות את נאמנות העובד ואת הזדהותו עם מטרות הארגון. עובדים מסורים, אשר עושים מעל ומעבר לתפקידם, מסייעים להגדלת האפקטיביות, היעילות והאווירה החיובית בארגונים, אשר מביאים להצלחה עסקית וכלכלית.

הביקורת על אזרחות ארגונית

התפיסה של אזרחות ארגונית טוענת לכך שתרומת העובדים לארגונם נובעת מרצונם החופשי של העובדים. אך יש החולקים על תפיסה זו, טענת הנגד היא כי התנהגות כזו אינה בהכרח נובעת מרצון חופשי אלא אילוצים. הסברה היא, כי ייתכנו מצבים בהם מקור האזרחות ארגונית אינו התנדבותי, אלא תוצאה של איומים וכפייה מצד המנהלים. בסיטואציות כאלה, האזרחות הארגונית אינה נובעת מרצונם הטוב של העובדים, אלא מחשש שאם לא יתנהגו בהתאם לציפיות, הממונים יתנכלו להם, יפגעו בקידומם או בתנאיהם. תופעה זו של אזרחות ארגונית שלא מרצון מכונה "אזרחות ארגונית כפויה", המאופיינת בכך שהתגלמות רצון טוב של עובד הופכת להיות חלק מהגדרת תפקידו הפורמלי. במצב זה, רף הציפיות מהעובד עולה בהתמדה, ורצונו הטוב של העובד הופך אותו לקורבן לתביעות מופרזות מצד הממונים עליו. התנהגות חיובית החורגת מדרישות התפקיד הופכת לבלתי אפשרית, שכן דרישות התפקיד התרחבו באופן משמעותי.
הערך הארגוני של התנהגות ארגונית כפויה הוא נמוך מאד, ולסוג ניהול זה קיימות תוצאות שליליות ברמת הפרט, הקבוצה והארגון כולו.
זדרבקו קוזמנוביץ'

קריירת מועדונים

קוזמנוביץ' נולד בתון שבשווייץ למשפחה שהיגרה מיוגוסלביה. קוזמנוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פ.צ. בזל אלייה הגיע מיאנג בויז ברן. כבר בגיל צעיר הוכיח את יכולותיו וסומן כהבטחה גדולה. בתחילת ינואר 2007 התחיל משא ומתן בין השחקן לפאלרמו אך בסופו של דבר ב-30 בינואר הוא חתם בפיורנטינה ל-4 וחצי שנים. ב-4 במרץ 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפיורנטינה בניצחון 1-5 נגד טורינו. לאחר שבחצי העונה הראשונה שלו במועדון רשם רק 4 הופעות, בעונת 2007/2008 הפך לשחקן הרכב פותח. ב-17 בפברואר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה נגד קטאניה. ב-14 באוקטובר 2008 האריך את חוזהו במועדון עד 2013.
ב-31 באוגוסט 2009 חתם בשטוטגרט הגרמנית תמורת 7 מיליון פאונד. ב-12 בספטמבר 2009 קוזמנוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 3-1 נגד המבורג. ב-21 בנובמבר 2009 קוזמנוביץ' הבקיע את השער הראשון שלו בשטוטגרט בתיקו 1-1 נגד הרטה ברלין. את עונת 2009/2010 התחיל עם 4 שערים בכל המסגרות דבר שגרם לתעניינות רבה מצד מועדונים באירופה, אך בחודש דצמבר 2010 הודיע כי הוא ישאר בשטוטגרט עד תום העונה. את העונה הזו סיים עם 12 שערים ב-47 הופעות בכל המסגרות.
ב-31 בינואר 2013 חתם באינטר מילאנו לאחר שסיים את חוזהו בשטוטגרט. ב-30 ביולי 2015 חזר לפ.צ. בזל מועדון נעוריו כאשר חתם ל-5 שנים במועדון. ב-21 בינואר 2016 הושאל לאודינזה עד לסיום העונה. ב-30 ביוני 2016 הושאל למאלגה מליגת העל הספרדית בה שיחק שנתיים.

קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק קוזמנוביץ' בנבחרת שווייץ בכדורגל עד גיל 21 ואף השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007. בשנת 2007 החליט לשחק עבור נבחרת סרביה וכעבור חודשיים זומן לקראת המשחקים נגד פורטוגל וקזחסטן. ב-22 בספטמבר 2007 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד בלגיה במסגרת מוקדמות יורו 2012, שהסתיים בהפסד 3-2.
דגל חבל הבסקים

היסטוריה

הדגל עוצב בשנת 1894 על מנת להציג את הפרובינציה הבסקית ביסקאיה בדגל עבור כל אחת משבע הפרובינציות הבסקיות. אך כיוון שפעילי ה-PNV היו נדירים מחוץ לגבולות ביסקאה, רק דגל ביסקאה זכה להכרה רשמית. דגל הבסקים אומץ כדגל המפלגה ובשנת 1933 הוצע כדגל למחוז כולו.
בשנת 1936 אומץ הדגל כדגל הקהילה על ידי הממשלה הבסקית, אולם משטרו של פרנסיסקו פרנקו אסר להניפו משום שעורר התנגדות למשטר החדש (הדגל המשיך להיות בשימוש מצדו הצרפתי של הגבול). לאחר מות פרנקו והדמוקרטיזציה של ספרד, זכה הדגל להכרה חוקית בשנת 1977 ואומץ כדגל חבל הבסקים ב-18 בדצמבר 1978.

הסמליות

השדה האדום מסמל את העם הבסקי, הסאלטייר הירוק מסמל את עץ האלון של גרניקה - סמל לחוק ולחירות של ביסקאיה, והצלב הלבן מסמל את הקתוליות הבסקית. ועל כן האדום-ירוק-לבן הם הצבעים הלאומיים הבסקיים.
אי הנחשים

היסטוריה

האי הוזכר לראשונה בכתבים יוונים מהמאה ה-7 לפני הספירה, בהם הוא נקרא "האי הלבן". האי היה לנקודת עגינה של ספינות סוחר שנעו בין ייון לבין המושבות היווניות בחופיו הצפוניים של הים השחור. היוונים בנו על האי מקדש אכילס. שרידי המקדש התגלו באקראי בשנת 1823, אך לא נשתמרו עד היום. בשנת 1843 השתמשו בהם לבניית מגדלור באי. האי עבר לשליטת האימפריה הרומית במאה ה-1 לפני הספירה. לאחר חלוקת האימפריה הרומית היה האי חלק מביזנטיון. עם נפילת האימפריה הביזנטית במאה ה-15 עבר האי לשליטה טורקית. לאחר תבוסת הטורקים במלחמה העות'מאנית-רוסית (1828-1829) עבר האי לשליטת האימפריה הרוסית, אם כי לא לזמן רב. בשנת 1856, לאחר הפסדה של רוסיה במלחמת קרים, הועבר האי לידי רומניה. בתקופת השלטון הרומני שימש האי כבית סוהר לחיילי צבא רומניה. באפריל 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה הונחת על האי כוח קטן של חיילי הצבא האדום. חיל המצב הרומני של האי נכנע מיד ללא קרב. השליטה הסובייטית באי עוגנה בחוזה שנחתם בין רומניה לברית המועצות ב-23 במאי 1948. בתקופת ברית המועצות היה האי שטח צבאי סגור. על האי הוצב מכ"ם של יחידת נ"מ ובסיס קטן של משמר הגבול. לאחר התפרקות ברית המועצות הפך האי חלק מאוקראינה העצמאית.
נחל ג'ונסטון

מהלך הנהר

מוצאו של נחל ג'ונסטון צפונית להר קאסל בעמק קרחוני, דרומית מערבית למעבר באדג'ר (Badger Pass) ומערבית למעבר פלסטילה בגובה של 2,500 מטרים. הנחל זורם לכיוון דרום מזרח בין רכס הלנה ורכס סואובק, ולאחר מכן פונה דרומה דרך עמק תלול בשם קניון ג'ונסטון. הנהר נשפך לתור הנהר בואו דרומית להר קאסל בין העיירה באנף (הקניון ממוקם 25 ק"מ מבאנף) לעיירה אגם לואיז (הקניון ממוקם 35 ק"מ מהעיירה אגם לואיז), בגובה של 1,440 מטרים מעל פני הים.

קניון ג'ונסטון

כאשר נחל ג'ונסטון מתקרב לנהר בואו, הוא זורם דרך קניון גדול אשר נוצר בשל שחיקת סלעי אבן הגיר על ידי הנחל במשך אלפי שנים. 
מסלול טיולים פופולרי (ובחלקו נגיש לנכים), עובר לאורך הקניון  ומוביל למפל ג'ונסטון התחתון (גשרים ומסילות נבנו על מנת לאפשר את הנגישות). חלקו השני של השביל הוא שביל טבעי, וקשה יותר לטיפוס. שביל זה מוביל אל מפל ג'ונסטון העליון, וממנו אל אחו ובו נמצאות "קסתות הדיו" (Ink Pots) -שש בריכות המוזנות על ידי מעיינות צבעוניים (בעלי צבע כחול - ירוק) ובשל צורתן נקראות קסת דיו.
בחודשי החורף קופאים המפלים והופכים לאתר טיפוס קרח פופולרי.
בובי וי

ביוגרפיה

נולד בפארגו שבצפון דקוטה ב-30 באפריל 1943, כרוברט תומאס ולין (Robert Thomas Velline). בובי וי החל לנגן מגיל צעיר יחד עם אחיו וחברו. ב-3 בפברואר 1959 היו בדרכם לפארגו אליליו של בובי וי, באדי הולי, ריצ'י ואלנס ו"ביג בופר" במסגרת הופעת ה-"Winter Dance Party package tour". אולם מטוסם התרסק בדרך וכולם נספו (לכן נודע היום כ"היום שבו מתה המוזיקה"). על מנת להמשיך ולקיים את המופע נבחרה להקתו של בובי וי למלא את מקומם. כך זכה בובי וי בהזנקת הקריירה שלו.
בהמשך נודע בובי וי כנציג מובהק של "סגנון בניין בריל", שירי פופ קלילים, אופטימיים ונאיביים. הוא נהנה מצוות כותבים מוכשר שכלל את קרול קינג וג'רי גופין שכתבו לו ב-1961 את להיטו הגדול ביותר "Take Good Care of My Baby", ששהה שבועיים בראש מצעד הפזמונים Billboard Hot 100 אחריו באו "Run to Him" ו-"The Night Has a Thousand Eyes". כמו כן השתתף בתפקיד עצמו בסרטים "Swingin' Along" ‏(1961) ו-"Play It Cool" ‏(1962). 
ב-1963 הוציא תקליט זיכרון ומחווה לבאדי הולי בשם "I Remember Buddy Holly". בעקבות "הפלישה הבריטית" הוציא ב-1964 תקליט בשם "!Bobby Vee Sings the New Sound from England" בו שר בין היתר שירים משל הביטלס.
בוב דילן סיפר בסרטו הביוגרפי של מרטין סקורסזה, "No Direction Home", שבילדותו נהג לספר שהוא בובי וי.
בסוף חייו סבל ממחלת האלצהיימר, והתגורר בבית חולים. באוקטובר 2016 נפטר מסיבוכים של מחלת האלצהיימר שבה חלה. כשנה לפני מותו נפטרה אשתו קארן, שלה היה נשוי במשך 50 שנה. לשניים היו ארבעה ילדים.
גודנס אג'אי

קריירה

אג'אי התחיל את הקריירה שלו כחניך באקדמיה לכדורגל אבוג'ה ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של רייקה מליגת העל הקרואטית. ב-18 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של רייקה בניצחון 0-5 נגד פרייסטאטין טאון מליגת העל הוולשית. ב-10 במאי 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-5 נגד לוקומוטיבה זאגרב.
ב-27 ביולי 2015 הושאל לשירוקי ברייג מליגת העל של בוסניה והרצגובינה עד לסיום העונה. בשירוקי רשם את תקופת השיא שלו בקריירה, עם 5 שערים ב-15 הופעות בליגה.
ב-3 בספטמבר 2017 הושאל להפועל אשקלון מליגת העל עד לסיום העונה. ב-23 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו באשקלון בניצחון 0-3 נגד הפועל רעננה ובכך שבר בצורת של 18 חודשים ללא שער.
ביוני 2018 חתם באינטר זאפרשיץ'.
ביולי 2019 אג'אי חתם באסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית.
יוסי קוצ'יק

ביוגרפיה

בין השנים 1970 ל-1975 שירת בחיל האוויר והשתחרר בדרגת סרן. בין 1978 ל-1980 שימש כיועץ פוליטי לחבר הכנסת יגאל אלון. בשנת 1988 שימש כמנכ"ל משרד הקליטה וכסמנכ"ל למינהל במשרד הבריאות בין 1989 ל-1991. בין השנים 1991 ל-1994 שימש כראש משלחת העלייה בצפון אמריקה. ב-1994, שימש בו זמנית גם כראש המשלחת של הסוכנות היהודית בצפון אמריקה. בין השנים 1994 ל-1999 שימש כממונה על השכר במשרד האוצר. באפריל 1999 עזב את משרד האוצר ומונה לסמנכ"ל בנק דיסקונט, וביולי אותה שנה חזר שוב לשירות המדינה כמנכ"ל משרד ראש הממשלה
שימש כמנכ"ל המשרד תחת ראש הממשלה אהוד ברק, לאורך כהונתו בין השנים 1999 ל-2001. לאחר הפסדו של ברק בבחירות עבר לפעילות עסקית. בין השאר שימש כיו"ר חברת כוח האדם מנפאואר וכיו"ר חברת נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים, האחראית על פרויקט המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 הצטרף לתנועה החדשה שרצה ברשימה משותפת עם מפלגת מרצ. לאחר הבחירות לכנסת ה-19 מונה לעמוד בראש צוות המשא ומתן הקואליציוני של מפלגת "התנועה".
בעל תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים ותואר שני במינהל ציבורי, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
חבר בהנהלת המכון הישראלי לדמוקרטיה. 
ביוני 2017 מונה לעמוד בראשות הוועדה לבחינת סמכויות הנהלת משרד האוצר.
נשוי לנירית ואב לשלושה, מתגורר בהרצליה.
בעלים של "קוצ'יק יזמות ניהול וייעוץ בע"מ" שמתמחה בתחום הסכמי שכר ועבודה, שותף עם מירב פרסי צדוק בתחום האסטרטגיה התקשורתית.
חבר דירקטוריון ביטוח ישיר.
נופך (אבן חן מקראית)

נֹפֶךְ היא האבן הראשונה בטור השני בחושן הכהן הגדול, והיא מיוחסת לשבט יהודה.

הנופך במקורות

וְהַטּוּר, הַשֵּׁנִי--נֹפֶךְ סַפִּיר, וְיָהֲלֹם.
— שמות, כ"ח, י"ח
וְהַטּוּר, הַשֵּׁנִי--נֹפֶךְ סַפִּיר, וְיָהֲלֹם.
— שמות, ל"ט, י"א
בְּעֵדֶן גַּן-אֱלֹהִים הָיִיתָ, כָּל-אֶבֶן יְקָרָה מְסֻכָתֶךָ אֹדֶם פִּטְדָה וְיָהֲלֹם תַּרְשִׁישׁ שֹׁהַם וְיָשְׁפֵה, סַפִּיר נֹפֶךְ, וּבָרְקַת וְזָהָב; מְלֶאכֶת תֻּפֶּיךָ וּנְקָבֶיךָ בָּךְ, בְּיוֹם הִבָּרַאֲךָ כּוֹנָנוּ.
— יחזקאל, כ"ח, י"ג
יהודה על נופך, והוא מראקד"י ובלשון ערבית זמור"א והתרגום הכולל של שתי הלשונות: אִזְמָרֵגְדִּין. והיא ירוקה ככרתי על שם שהוריקו פניו במעשה תמר ונתגבר על יצרו והודה, והוריקו פניו גם כן על שחשדו אביו על יוסף, שנאמר: חיה רעה אכלתהו. וכשברך לבניו אמר לו מטרף בני עלית, אז נעשו פניו זכים ומבהיקים כנופך הזה שהוא מבהיק. וכתיב ביהודה ידך בערף אויבך, וסגלתה שכל מי שנושאה הופכים לו ערף, ולכן נקרא נופך.
— הרב אליהו הכהן, מדרש תלפיות - לפי רבינו בחיי

זיהוי

מאחר שאין במקורות פרטים מזהים לאבני החושן, הרי שאין לדעת לאיזו אבן חן התכוונו ואפילו מה היה צבעה.

בשפה העברית

בעברית ספרותית השם נופך משמש בביטוי הוסיף נופֶך משלו. מובנו של הביטוי: הטביע חותם ייחודי, העשיר דבר מה, הוסיף תוספת משלו על דברים שנאמרו או שנעשו (למשל בעיבוד יצירה קיימת והוספת זווית מקורית), ייפה וקישט משהו בתוספת האישית שלו. ביטוי זה שאול מן קידושין מח ב: "(אמר לה: הרי את מקודשת לי) בין בשכר שעשיתי ובין בשכר שאעשה עמך – אינה מקודשת, ואם הוסיף לה נופך משלו – מקודשת", אולם מובאה זו קוראים כפשוטה: במקרה שאישה מסרה לאיש מקצוע טבעת לתיקון ואחר כך הסכימה להתקדש לו בטבעת המתוקנת, אם הוסיף לטבעת אבן טובה משלו הקידושין תקפים. בדרך זו ספגה המילה נופך משמע של 'דבר־מה נוסף', 'גווֶן כלשהו'. השימוש המורחב מצוי בספרות הפרשנית מן המאה ה-15 ובספרות ההשכלה. לעיתים רחוקות הדוברים משבשים את הביטוי והוגים "נופַך" (כנראה בהשפעת המילה נֶפַח או בשקילה במשקל כֹּרַח).
קיבוץ המחנכים גבעת חביבה

קיבוץ המחנכים גבעת חביבה הוא התיישבות שיתופית-חלוצית חדשה של תנועת הבוגרים של השומר הצעיר. הקיבוץ עלה לקרקע ביולי 2012, וחיים בו נכון לשנת 2013 כ-30 איש. חברי הקיבוץ הם חברי תנועת הבוגרים של השומר הצעיר.

קיבוץ מחנכים

קיבוץ מחנכים הוא מודל חדש להגשמה אישית וקבוצתית במערך תנועות הנוער החלוציות, המאפשר אורח חיים שיתופי ומשימתי גם יחד. במערך זה, בכל קיבוץ חיים בין 30-100 מחנכים, בהתאם לצורכי המקום ולהחלטת הקבוצות. כל קיבוץ מחנכים אחראי על פעילות של בין 500-2000 ילדים ובני נוער. כל קיבוץ כזה קם ברוח השילוב היהודי הקדום הכולל "תיקון אדם – תיקון עולם": יצירת קהילה משימתית-חלוצית, השואפת להוביל בתחום החינוך באזור, ולהיות מוקד תרבותי ורעיוני לצעירים רבים, לצד פיתוח אורח חיים שיתופי ושוויוני.
לצד קיבוצי המחנכים של תנועת הבוגרים של השומר הצעיר, קיימים ברחבי הארץ קיבוצי מחנכים של תנועות אחרות (למשל: הקיבוצים נערן, רביד ואשבל, או קיבוצי מחנכים עירוניים בנצרת-עילית, בעכו, בראשון לציון, בחיפה ועוד).

הקמת הקיבוץ

רעיון הקמת קיבוץ המחנכים בגבעת חביבה היה קיים מספר שנים עד שהחלו הפעולות הממשיות להקמתו. בשנת 2009 החלו הדיונים משותפים של תנועת הבוגרים עם הגורמים המרכזיים הקשורים בהקמת הקיבוץ – תנועת הנוער, קרן חבצלת, המועצה האזורית מנשה ומנהלי גבעת חביבה. לאחר הסכמות בנושא בין כל הצדדים ובשיתוף עוד גורמים כמו קרן קיימת לישראל וגורמים נוספים החלו המהלכים להקמת הקיבוץ. לאחר מספר חודשים נרכשו ממשרד האוצר שישה מבנים יבילים והתחילו עבודות תשתית ופיתוח להכשרתם למגורי הקבוצות. חברי תנועת הבוגרים היו שותפים מלאים בעבודות התשתית, ההכנה והכשרת המקום למגורים. ביולי 2012 לאחר שהסתיימו עבודות הכשרת הבתים התיישבו חברי תנועת הבוגרים במקום.

משימות חברי הקיבוץ

הפעילויות המרכזיות של חברי הקיבוץ הן במגוון תחומי החינוך - בבתי הספר גוונים ומבואות עירון במועצה אזורית מנשה, במכינה הקדם צבאית ע"ש חביבה רייק, בבית "מורשת – בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'" שפועל בגבעת חביבה, במשימות במסגרת תנועת הנוער של השומר הצעיר, בהדרכה בעמותת בתי נוער הנחשונים ועוד.
אתל קנדי

ביוגרפיה

אתל סקאקל נולדה בשיקגו בשנת 1928, לאן, קתולית ממוצא אירי ולג'ורג', פרוטסטנטי ממוצא הולנדי. אתל גדלה כקתולית בגריניץ' שבקונטיקט. אביה ייסד וניהל תאגיד פחם מצליח. בשנת 1945 היא החלה את לימודי הקולג' שלה במנהטן, שם התיידדה וגרה בשותפות עם ג'ין קנדי, שלימים נישאה אתל לאחיה רוברט.
אתל פגשה את רוברט "בובי" קנדי במהלך חופשת סקי בקוויבק שבקנדה, בחורף 1945. באותה העת ניהל בובי מערכת יחסים עם אחותה, פטרישיה. לאחר שמערכת היחסים בין בובי לאחותה הסתיימה, החלו הוא ואתל לצאת יחדיו. אתל לקחה חלק במסע הבחירות של אחיו של בובי, ג'ון קנדי (לימים נשיא ארצות הברית) לקונגרס האמריקאי בשנת 1946.
אתל ובובי התארסו בפברואר 1950, ונישאו ב-17 ביוני 1950 בכנסיית סיינט מרי בגריניץ'. לאחר חתונתם, עברו השניים להתגורר יחדיו בשרלוטסוויל שבמדינת וירג'יניה, על-מנת שבובי יוכל להשלים את לימודיו בפקולטה למשפטים. בתם הראשונה, קייתלין, נולדה ב-4 ביולי 1951. לאחר שבובי סיים את לימודי המשפטים, עבר הזוג להתגורר באזור וושינגטון הבירה, שם החל בובי לעבוד במחלקת המשפטים של ארצות הברית. לאחר זמן קצר התבקש בובי על ידי משפחתו לעבור למסצ'וסטס, על-מנת לנהל את קמפיין הבחירות של אחיו, ג'ון לסנאט.
בשנת 1956 רכשו אתל ובובי אחוזה בשטח של 6 דונמים מאחיו של בובי, ג'ון ואשתו ג'קי, הממוקמת במקלין שבמדינת וירג'יניה. אחוזה זו, בעלת 13 חדרי שינה ו-13 חדרי רחצה, נדרשה לזוג, מאחר שאתל נשאה ברחמה באותה התקופה את ילדם החמישי. בניגוד לג'קי וג'ון, אתל ובובי ערכו באחוזה אירועים רבים, בהם השתתפו ידוענים רבים ובהם ג'ון לנון וג'ודי גרלנד.
ב-5 ביוני 1968, מעט לאחר חצות, נורה בעלה של אתל, בובי, בידי מתנקש פלסטיני בשם סירחאן סירחאן. בובי נפטר מפצעיו לאחר 26 שעות, והותיר את אתל בהריון עם ילדם ה-11. בעקבות כך, הכריז הנשיא לינדון ג'ונסון על יום אבל לאומי. סירחאן נתפס והודה בביצוע הרצח, שלטענתו ביצע לאור תמיכתו של בובי קנדי במדינת ישראל. בשנת 1969 סירחאן הורשע ברצח של קנדי, ונידון למוות, אולם בשנת 1972 הומתק עונשו למאסר עולם לאחר שבית המשפט העליון של מדינת קליפורניה פסק כי עונש המוות אינו חוקתי.
לאחר ההתנקשות בבעלה, הצהירה אתל כי לעולם לא תינשא שוב. לאחר מותו של בעלה, לוותה אתל לאירועים פומביים על ידי הזמר וידיד המשפחה, אנדי ויליאמס. אתל המשיכה להתגורר באחוזת המשפחה בווירג'יניה עד לדצמבר 2009, אז היא נמכרה בסכום של 8.25 מיליון דולר.
במהלך מסע הבחירות למועמדות לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנת 2008, הצהירה אתל על תמיכתה במועמד ברק אובמה, וכך עשו גם ילדיה, מקס ורורי. לעומתה, שלושה מילדיה תמכו במועמדת הילרי קלינטון. אתל תמכה בפומבי ואירחה באחוזתה אירועי גיוס כספים לפוליטיקאים רבים מהמפלגה הדמוקרטית. ביוני 2008 ערכה אתל באחוזתה הפרטית ארוחת ערב למען גיוס כספים למועמד לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, ברק אובמה, שאכן נבחר לתפקיד. במהלך ארוחת הערב נאספו תרומות בסך 6 מיליון דולר.
ב-29 באוגוסט 2009 השתתפה אתל בהלוויתו של גיסה טד קנדי. במהלך המיסה אתל סגרה את הכיסוי של ארון המתים בו שכב טד, יחד עם אחיותיו, ג'ין וויקטוריה קנדי.
לאתל ובובי נולדו 11 ילדים: קייתלין, ג'וזף, רוברט, דייוויד, מרי, מישל, מרי קרי, כריסטופר, מתיו, דאגלס ורורי.
קוזימו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה

תולדות חייו

קוזימו, יליד פירנצה, היה בנם הבכור של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ואשתו כריסטינה מלורן. אביו דאג לו לחינוך מן המעלה הראשונה ובין מוריו היה גלילאו גליליי. ב-1610 פרסם גליליי את ספרו "Sidereus Nuncius" ("שליח הכוכבים"), בו חשף את תגליותיו באמצעות הטלסקופ, והקדיש אותו לקוזימו השני. בספר זה תיאר גלילאו לראשונה את ארבעת ירחי צדק הראשונים שהתגלו (הנקראים כיום "הירחים הגליליאניים"). לאחר הגילוי קרא גלילאו לתגלית Cosmica Sidera ("כוכבי קוזימו") כאות כבוד לקוזימו השני, לאחר מכן שינה את השם ל-Medicea Sidera ("כוכבי מדיצ'י") מפני שבאותה תקופה חיו ארבעה אחים מבית מדיצ'י (קוזימו, פרנצ'סקו, קרלו ולורנצו).
כחלק מפעולותיו הדיפלומטיות של אביו, השיא אותו פרדיננדו בהיותו בן 18 למריה מגדלנה, ארכידוכסית אוסטריה בתו של קרל השני, ארכידוכס אוסטריה מבית הבסבורג, לשניים נולדו שמונה ילדים.