google/wiki40b huggingface dataset:
יוסף סרגוסי

רבי יוסף סרגוסי (או יוסי סרגוסי, ה'ר"כ, 1460 - ה'רס"ז, 1507) היה מחכמי צפת ומנהיגיה במאה ה-16, ורבו של רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז). בקרב יהודי צפת נהגו לכנותו בשם "הצדיק הלבן" או "הצדיק של התרנגולים". האגדה אף מספרת עליו שזכה לגילוי אליהו.

ביוגרפיה

נולד לרבי אברהם, בעיר סרגוסה שבספרד, ומכאן כינויו "סרגוסי". 
רבי יוסף עזב את ספרד בזמן גירוש ספרד והתיישב בסיציליה. לאחר מכן עלה לארץ ישראל. בדרכו לארץ ישראל עבר בביירות, בצידון ובמצרים. במצרים קיבלו אותו בכבוד גדול, שכן שמו כבר התפרסם בעולם. במצרים גר כשלוש שנים ושם למד אצלו רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז) ולאחר מכן עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר צפת. בצפת התקבל כמנהיג הקהילה ואף רבי יוסף קארו נהג בו כבוד גדול. בספר חרדים מוזכר שהיה מרבה שלום בין אדם לחבירו ובין איש לאשתו אף בין גוים.

סיפורי אגדה שנקשרו בשמו

האגדה מספרת כי פעם אחת גזר הפחה על יהודי צפת שיביאו לו כמה מאות תרנגולים לבנים. באותה עת תרנגול לבן היה נדיר ביותר, ורוב התרנגולים היו צבעוניים. יהודים עלו לציונו של רבי יוסף שהיה ידוע כמחולל נסים, וכמי שזכה ל"גילוי אליהו" ובקשו שם רחמי שמים. התגלה רבי יוסף לאחד מהם בחלום ואמר שיביאו כמה מאות תרנגולים צבעוניים, ובדרך נס הפכו התרנגולים ללבנים.
עוד מספרת האגדה, כי פעם אחת הלך רבי יוסי מצפת להתפלל על קברו של רבי יהודה בר אילעאי, בדרכו התגלה לו אליהו הנביא ולמד עמו תורה. ביקש רבי יוסי כי לאחר מאה ועשרים שנה יקברו אותו במקום בו התגלה לו הנביא. ואכן נמצא קברו של רבי יוסי, על צלע ההר ליד קברו של רבי יהודה, בעין זיתים, בדרך לצפת.
הבהלה לזהב (אוסטרליה)

המונח הבהלה לזהב באוסטרליה מתייחס בעיקר לבהלה לזהב בשנות החמישים של המאה ה-19, בה הגיעו מהגרים לאוסטרליה בעקבות שמועות על מציאת זהב בדרום-מזרח היבשת.
במונח זה הכוונה לעיתים גם למציאת זהב בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-19 במקומות שונים במערב היבשת, מציאות שהביאו לגידול ניכר באוכלוסיית אוסטרליה המערבית. כדי להבדיל בין המקרים, נהוג לקרוא לאלו האחרונים הבהלה לזהב באוסטרליה המערבית.

הבהלה לזהב באוסטרליה

השמועה המוקדמת ביותר על מציאת זהב באוסטרליה הייתה בשנת 1814, כאשר נפוצה שמועה שכמה פושעים שסללו כביש לבתהרסט מצאו זהב. מציאת הזהב המאומתת הראשונה הייתה בשנת 1823, בכמה מקומות מזרחית לבתהרסט. בשנת 1825 נידון למלקות בסידני אדם שהורשע בגניבת זהב שמצא. בשנת 1829 מצאו שני אנשים זהב, אך בחזרתם לסידני נאמר להם לשמור על כך בסוד, ולא יושמו בהסגר כבלתי שפויים. ככל הנראה ההשתקה נועדה למנוע נהירה של רועי הצאן אל חיפושי הזהב.
בשנת 1841 ויליאם קלארק, גאולוג וכומר, מצא זהב בניו סאות' ויילס. כאשר סיפרו על מציאת הזהב למושל הוא ביקש מקלארק לשמור זאת בסוד, משום שחשש שהימצאות זהב בחבל ארץ בו יש אוכלוסייה גדולה של פושעים שנידונו לגלות תפר את הסדר.
מסוף שנות הארבעים התחילו להרבות מקרי מציאת הזהב בניו סאות' ויילס ובוויקטוריה, והשמועות החלו להתפשט באוסטרליה, אך עדיין לא נוצרה בהלה של ממש לזהב.
בשנת 1851 החלה הבהלה ההמונית לזהב כאשר מחפש זהב מקומי טען כי מצא זהב בניו סאות' ויילס. הוא קרא למקום אופיר, על שם המקום ממנו הביא שלמה המלך זהב לבית המקדש בירושלים. לאחר שמונה חודשים נמצא זהב גם בוויקטוריה, וגם שם החלה בהלה לזהב.
השמועה על מציאת זהב נפוצה, ומשכה אל אוסטרליה מהגרים רבים מכל רחבי העולם. בין השנים 1845 ל-1896 גדלה אוכלוסיית אוסטרליה מ-400,000 ללמעלה ממיליון.
בשנות השבעים של המאה ה-19 נמצא זהב גם בקווינסלנד ובטריטוריה הצפונית.

הבהלה לזהב באוסטרליה המערבית

בשנות השמונים של המאה ה-19 החלו למצוא זהב במקומות שונים באוסטרליה המערבית, מה שגרם לגידול קל באוכלוסייה באזורים אלו, אך השפעת מציאות אלו הייתה מקומית בלבד. בשנת 1894 מצאו שלושה מהגרים איריים מאה אונקיות זהב במקום בו שוכנת כיום העיירה קלגורלי, והדבר הביא לבהלה לזהב שמשפיעה על אוסטרליה המערבית עד היום. תוך שלושה ימים הגיעו למקום 750 מחפשי זהב, ורבים החלו מחפשים גם באזורים אחרים בסביבה. שמועות שווא ודיווחים מוגזמים על מציאת זהב נפוצו, ומחפשים רבים מתו בצמא או ממחלות לאחר שהגיעו לחפש זהב במדבר החם והיבש בחיפזון וללא הכנה מתאימה.
חיפושי הזהב הובילו לגידול ניכר באוכלוסייה של אוסטרליה המערבית, לייסוד של העיירות קלגורלי-בולדר וקולגרדי, ולבניית הפרויקט השאפתני של צינור המים מפרת' לעיירות אלו, צינור מים שפועל גם כיום ומאפשר התיישבות של כמאה אלף איש באזור מדברי זה. פסל של פדי הנאן, מוביל השלישייה האירית, הוצב בעיירה קלגורלי, ועל שמו נקראים הרחוב הראשי של העיירה ופרבר שלה.
Into the Groove

ניתוח מוזיקלי והצלחה

מבחינה מוזיקלית השיר מורכב ממכשור סינתיסייזרים ותופים שהופקו בצורה מכנית. מבחינה ווקאלית קולה של מדונה עולה ויורד במהלך השיר, כאשר בחלקים מהשיר הוא נשמע גבוה ובחלקיו האחר הוא נשמע נמוך יותר. מבחינה לירית השיר עוסק בהזמנת אדם לרחבת הריקודים אם כי ישנם גם רמיזות מיניות בשיר.
השיר זכה לביקורות חיוביות על ידי מבקרי מוזיקה וסופרים  אשר לעיתים קרובות כינו אותו "הרומן הגדול הראשון של מדונה".
השיר זכה להצלחה מסחרית, והגיע לראש המצעדים באוסטרליה, בלגיה, אירלנד, איטליה, יפן, הולנד, ניו זילנד, ספרד ובריטניה,שם הוא היה אחד משיריה הראשונים שהגיעו למקום הראשון. בארצות הברית, השיר היה זמין רק בתור B-side של השיר "Angel" ולכן הוא לא נכנס למצעד הרשמי של המדינה. בסוף שנות ה-80, "Into the Groove" זכה בתואר "שיר המחול של העשור" על ידי מגזין בילבורד.

וידאו קליפ

הקליפ לשיר הורכב מקטעים מתוך הסרט. מדונה ביצעה את השיר ברוב סיבובי ההופעות שלה. במהלך השנים השיר זכה למספר קאברים ביניהם של הזמרת דני מינוג.
מסמך שטאובר

מסמך שטאובר הוא הכינוי שניתן לנייר מטה שהכין ראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון בצה"ל, תא"ל צבי שטאובר, בעבור הרמטכ"ל, רב-אלוף אמנון ליפקין-שחק, כהכנה לפגישה בינו ובין מקבילו הסורי ביוני 1995 (Rabinovich, 1999). יו"ר האופוזיציה באותה העת, בנימין נתניהו, נתן פומבי לתוכן המסמך מעל בימת הכנסת, חרף סיווגו. במסגרת חקירת ההדלפה, חקרה משטרת ישראל 90 חיילים ועוד מספר עובדי משרד הביטחון. המדליף לא אותר. סבב השיחות בין ישראל וסוריה הסתיים בינואר 1996, ובמאי נבחר נתניהו לראשות הממשלה.
קנטאור (שלב משגר)

הקנטאור (באנגלית: Centaur) הוא שלב רקטי שנבנה כדי להיות שלב עליון במשגר לוויינים וחלליות. הקנטאור משמש לשיגור מטענים למסלול גאוסטציונרי או למהירות קרובה למהירות מילוט מכדור הארץ במקרים של שיגור גשושיות אל כוכבים רחוקים. הקנטאור היה שלב המשגר הראשון בעולם בעל אנרגיה גבוהה שפעל על חמצן נוזלי ומימן נוזלי. השלב מונע על ידי שני מנועי RL10.
הר חזון

מבנה

הר חזון בנוי בעיקר מסלעי חוואר, המבנה הגאולוגי של הר חזון ניכר בשכבות הנראות בו מן הכביש העולה למושב חזון. בפסגה של ההר יש שכבת דולומיט. על פסגת ההר
גדל חורש ים תיכוני.

מיקום

ההר הוא חלק מרכס ההרים הרי שגורת שנמצאים בגליל התחתון.
הכביש אל ההר נמצא ממערב לכביש אלמע'אר, במדרונו הצפוני-מערבי של ההר נימצא מושב חזון. ומשם בדרך עפר המגיעה עד לפסגת הר חזון.

היסטוריה

בפסגת ההר נמצא מבצר שבנה יוסף בן מתתיהו בגליל בתחילת המרד הגדול נגד הרומאים. המבצר ממוקם בנקודה אסטרטגית ויש ממנו תצפית רחבה על הסביבה.
ולטר צדק

קורות חיים

צדק נולד בברלין בירת הקיסרות הגרמנית, בן למשפחה יהודית סוציאליסטית. אביו, ד"ר אִיגנַץ צדק (1858–1931), היה רופא נודע בברלין ומנהיג סוציאליסטי; הוא ככל הנראה היה הרופא הראשון שהצטרף לשורות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD), ומשנת 1892 ייצג אותה במועצת עיריית ברלין. בשנת 1913 היה ממייסדי הסתדרות הרופאים הסוציאליסטים בגרמניה (Sozialdemokratischer Ärztverein), שפנתה בעיקר לרופאי קופות החולים במדינה. אחותו של איגנץ, רגינֶה (גינה), נישאה ב-1887 בשווייץ לאדוארד ברנשטיין.
ולטר צדק עבד כעיתונאי סוציאליסט בברלין, וכיהן כעורך הברלינר טאגבלאט (Berliner Tageblatt). ב-15 במרץ 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, הוא נתפס באלכסנדרפלאץ ונאסר ונכלא בכלא שפנדאו למשך חודש. הוא שוחרר באפריל 1933, ומשם נמלט דרך הולנד ובלגיה ובדצמבר של אותה השנה הגיע לארץ ישראל, שם חיכתה לו אחותו לילי צדק, ידידה של מנהיגי ההסתדרות, שעלתה לארץ בראשית ימי העלייה השלישית; צדק הייתה לציונית בגיל צעיר בהשפעת זלמן שזר, הייתה פעילה בתנועת העבודה, עבדה בחינוך ובסעד וכגרפיקאית – היא שעיצבה את כותרת העיתון "דבר".
צדק השתקע בתל אביב, וכמהגר מצא עבודה כצלם עיתונות עצמאי בין השנים 1934–1948, על אף שמעולם לא למד צילום, זאת מכיוון, שבין היתר, הייתה עבודה שלא דרשה לדעת את שפת המקום.
ב-8 במאי 1939 ייסד את התאחדות הצלמים המקצועיים בארץ-ישראל, שפעלה בין השנים 1939-1941 ומטרתה לקדם את מעמדו המקצועי של הצלם בארץ ישראל. ההתאחדות הייתה מעורבת בניסיון להסדרת נושאי זכויות יוצרים.
צדק תיעד את המאורעות ההיסטוריים ברחבי ארץ ישראל. החל מהמרד הערבי הגדול, ההפגנות של ארגון ההגנה כנגד הספר הלבן. הקמת חניתה וקיבוצים אחרים. והפעילויות כתגובה של היישוב היהודי לחוק הקרקעות.
צדק השתמש בצילומיו בזוויות צילום אלכסוניות מגובה בינוני, ממשרדים ומרפסות של אנשים שעל דלתותיהם דפק כדי לתעד את המאורעות. הוא הושפע מתנועות "הצילום החדש" ו"האובייקטיביות החדשה" שבגרמניה.
לאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה חלה ירידה בהתעניינות בצילומים מהארץ, וצדק פתח חנות לספרים ישנים בכיכר מגן דוד בשם "ביבליון". שם עבד עד לשנת 1973, כשהוא מתמקד בעיקר בספרים העוסקים בתולדות ארץ ישראל ובייבוא ספרים זרים.
בשנת 2010 הוצגה במוזיאון ישראל תערוכת צילומים היסטוריים משותפת לו ולבנו רותנברג.
קופאווה

גאולוגיה וגאוגרפיה

קופאווה שוכן על תשתית של סלעי משקע וסלעים געשיים שגילם נע בין האאוקן לפליוקן. הר הגעש של ימינו שוכן באזור פעיל געשית, כשקלדרה מהפליוקן, קאוויווה דל אגריו ((Caviahue (Del Agrio)), שמידותיה 20 ק"מ על 15 קילומטרים, שוכנת מזרחית לקופאווה.
הר הגעש הנוכחי נהיה פעיל בערך לפני 1.2 מיליון שנים, והקלדרה הנוכחית, טראפה-טראפה (Trapa-Trapa), נוצרה בין לפני 600,000 שנים ל-400,000 שנים, והיא פלטה זרמים פירוקלסטיים גדולים שהגיעו עד למרחק של 37 קילומטרים מהר הגעש.
מבנה הר הגעש הנוכחי הוא של חרוט מגן מוארך שרוחבו המקסימלי 22 קילומטרים ורוחבו המינימלי 8 קילומטרים. במהלך ההולוקן היו בהר לפחות שש התפרצויות געשיות, כשהאחרונה בהם התחוללה ב-22 בדצמבר 2012, והשירות הגאולוגי של צ'ילה (SERNAGEOMIN) הכריז עקב כך מצב כוננות אדום. הלוע המזרחי ביותר (והפעיל ביותר) מכיל אגם לוע המכונה "אל אגריו" (El Agrio) שה-pH שלו נע בין 0.18 ל-0.30. אף שהאגם התרוקן כליל בהתפרצות של שנת 2000, הוא חזר מאז לממדיו הקודמים. מעיינות חמים חומציים נובעים מתחת ליציאה המזרחית של אגם הלוע, ותורמים בכך לחומציות של הנהר אגריו (Río Agrio). אזור נוסף של מעיינות חמים שוכן בקלדרת קאוויווה דל אגריו, כ-7 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגה.
Octopus's Garden

הפקה

השיר נכתב על ידי מתופף הלהקה רינגו סטאר, ולמעשה, היה זה השיר האחרון שכתב וביצע סטאר עם הביטלס. השיר מספר על תמנון החי מתחת לים, והוא מבוצע כמיטב המסורת של סטאר בקולו הליצני והעליז, ומשרה תחושה מבודחת וקלילה. ג'ורג' האריסון גיטריסט הלהקה, החל לעבוד עם סטאר על השיר, כנראה מתוך הזדהות; כשם ששיריו של האריסון נדחו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני. ג'ורג' האריסון אמר בראיון:
"Octopus's Garden הוא שיר של רינגו. זה רק השיר השני שרינגו כתב, שתדע, והוא מלבב". הוא הוסיף כי השיר נכנס עמוק לתוך תודעתך "... כי הוא כל כך שליו. אני מניח שרינגו כותב שירים קוסמיים בימים אלה בלי להבין את זה".
על פי סטאר, ההשראה לשיר הגיעה מחופשה שלקח פעם בסרדיניה, שם שוחח עם הקפטן של ספינה עליה הוא היה, והקפטן תיאר לו עובדות רבות על התמנון.
השיר נכתב בשיתוף של רינגו והאריסון, והוקלט ב־26 באפריל 1969 באולפני אבי רוד. בגלל היעדרו של ג'ורג' מרטין, נרשמו הביטלס עצמם כמפיקים של השיר.
נואל גלאגר מלהקת אואזיס, ביצע גרסת כיסוי לשיר, ובוצעו לשיר גרסאות כיסוי שונות בידי זמרים ולהקות שונים. באלבום הרמיקס של הביטלס LOVE (אלבום), השיר עורבל עם כמה שירים כגון Yellow Submarine, Good Night, Helter Skelter ועוד (יחד עם מעבר של השיר Sun King בסוף).
פורד מודלס

היסטוריה

סוכנות הדוגמנות פורד מודלס הוקמה בניו יורק בשנת 1946 על ידי איילין פורד ובעלה ג'ררד פורד. הסוכנות שלטה בתחום בניו יורק עד להופעת סוכנות הדוגמנות עלית שפתחה סניף בעיר. הדבר הביא ל"מלחמת הסוכנויות" במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 1980 הסוכנות החלה לארגן תחרות שנתית לדוגמניות. תחרות זו נערכה בתדירות שנתית עד לשנת 2012. 
בשנת 1995 המייסדים העבירו את ניהול החבדה לביתם קטי פורד. היא ניהלה את החברה עד לשנת 2007. בתקופה זו נפתחו סניפי הסוכנות בפריז, לוס אנג'לס, מיאמי, שיקגו ופניקס.
בשנת 2000 כ-90% מבעלות על הסוכנות הועברו ל-Magnum Sports and Entertainment ובשנת 2007 חברת  Altpoint Capital Partners השקיע בסוכנות במטרה לאפשר את הרחבת פעילותה. חברה זו נמצאת בבעלות איש עסקים רוסי ובה רוכזו 93% מבעלות על סוכנות פורד מודלס.
זכות בחירה לנשים

זכות בחירה לנשים לא הייתה מקובלת בדמוקרטיות של ימי קדם. במהלך המאה ה-19 החלו להתעורר דרישות להעניק לנשים זכות בחירה, וברוב המדינות היא ניתנה במהלך המאה ה-20.

היסטוריה

זכות בחירה לנשים הוענקה לראשונה ברפובליקה הקורסיקנית אשר התקיימה בין השנים 1755–1769 באי קורסיקה, אך הוגבלה לנשים לא נשואות. כאשר האי נכבש וסופח לממלכת צרפת בשנת 1769, בוטלה זכות ההצבעה, ובפרט זכות ההצבעה לנשים. החוקה של ניו ג'רזי העניקה זכות בחירה לנשים בעלות רכוש בין השנים 1776–1807, אך לא לנשים נשואות אשר לא החזיקו רכוש בנפרד מבעליהן.
בשנת 1838 הצטרף האי פיטקרן לאימפריה הבריטית והעניק זכות בחירה גם לנשים, הגם שהקהילה באי הייתה קטנה ביותר. המדינה הריבונית הראשונה להעניק זכות בחירה לנשים, שעדיין קיימת, היא ניו זילנד, אשר העניקה לנשים זכות בחירה לקראת הבחירות בשנת 1893. אמנם לנשים לא ניתנה עדיין הזכות להיבחר לבית הנבחרים, אך באותה שנה נבחרה האישה הראשונה לראש עיר באונהונגה, אליזבת ייטס, שכיהנה בתפקיד למשך שנה. פינלנד העניקה לנשים את הזכות לבחור ולהיבחר בשנת 1906. רוסיה העניקה לנשים זכות בחירה בשנת 1917, בריטניה וגרמניה בשנת 1918. ארצות הברית אשררה את התיקון ה-19 לחוקה אשר העניק זכות בחירה לנשים בכל המדינות, בשנת 1920. בספרד ניתנה זכות בחירה לנשים על ידי הממשלה הרפובליקנית בשנת 1930. בצרפת ניתנה לנשים זכות בחירה רק בשנת 1944 ובשווייץ רק בשנת 1971‏. עם מתן זכויות הצבעה לנשים בסעודיה בשנת 2011, בכל המדינות בעולם (שנערכות בהן בחירות) ניתנת זכות הצבעה לנשים.
מיתולוגיה אצטקית

המיתולוגיה האצטקית היא מיתולוגיה פוליתאיסטית בה האמינו האצטקים. המיתולוגיה כללה כמאה אלים ויצורים על-טבעיים רבים, ונחשבת לאחת המיתולוגיות מרובות-האלים ביותר. 
רוב המקורות המספרים על המיתולוגיה כתובים במקבץ השפות: נאוואטל, ושפות אצטקיות ומקסיקניות.
זירוי טרופוספירי

זירוי טרופוספירי (באנגלית גם טרופוסקאטר מ-Tropospheric scatter) הוא תהליך פיזור גלי רדיו לשכבת הטרופוספירה, המבוצע בדרך כלל לתועלתן של תחנות רדיו וטלוויזיה. מטרת הזירוי היא לאפשר לגלי הרדיו להגיע למרחקים גדולים במיוחד, כדי לשדר למרחק של מאות קילומטרים, גם לאזורים אליהם אין קו-ראייה ישיר. אמצעי השידור המשתמש באפקט זה מכונה טרופוסקאטר.
זירוי טרופוספירי משמש להקמת קוי תקשורת לאזורים מרוחקים. אנטנות דיפול גדולות משדרות אל שכבת הטרופוספירה אות רדיו בעוצמה גבוהה, המכוון לנקודה שבאמצע הדרך בין אתר השידור לאתר הקליטה. חלק מהאות המשודר מוחזר מהטרופוספירה (בדומה לאפקט של מראה), ונקלט באנטנות שבאתר הקליטה. היכולת להשתמש בזירוי לשידור לאזורים מנותקים ומרוחקים תרמה לשימושיותו בהקמת רשתות תקשורת צבאיות. במהלך המלחמה הקרה הקים חיל האוויר האמריקני מערך תקשורת טרופוספרי נרחב בשם "White Alice", שמרכזו היה באלסקה. כיום משתמש צבא ארצות הברית במערכות טרופוסקאטר טקטיות מתוצרת ריית'און לתקשורת למרחקים ארוכים.

בצה"ל

לאחר מלחמת ששת הימים שימש ערוץ טרופוסקאטר את צה"ל לקשר רדיו בין שארם א-שייח' למצפה רמון ומשם למרכז הארץ. האנטנות של ערוץ זה בשארם א-שייח' נפגעו בתקיפה אווירית מצרית שנערכה מיד עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ותוקנו כעבור יממה. עם פינוי סיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים פורקו האנטנות בשארם א-שייח'. האנטנות במצפה רמון נותרו במקומן עוד שנים לאחר מכן, אף שלא היה בהן צורך, והן פורקו בעשור השני של המאה ה-21.
פרדריק בליס

בארץ ישראל

בתל חסי השתמש בליס בשיטותיו של פיטרי לתיארוך בעזרת כלי חרס וכן בעקרון ההשתכבות והכרונולוגיה היחסית - סטרטיגרפיה. בליס מצא חומת לבני בוץ ומגדל הקשור לחומה. הוא מצא מכתב מהמאה ה-14 לפנה"ס שנרשם על גבי חרסים בכתב היתדות אשר דומה מאוד לכתב פרוטו-סינאי ובהם מופיעה המילה "בלע". בליס הסיר כמעט שליש מהאקרופוליס והגדיר 11 שכבות יישוב אותן חילק לשמונה "ערים". אחד הממצאים היה מבנה המשתייך לאדריכלות של "בתי מושל". המבנה תוארך על ידו לתקופת הברונזה המאוחרת. 
לאחר הצלחתו בתל חסי, עבר בליס לחפור בירושלים. הוא חפר בה  ביחד עם  ארצ'יבלד דיקי (A C Dickie ) בין השנים 1897-1894. תרומתו העיקרית הייתה הבנת הארכאולוגיה של ירושלים. בין האתרים שחפר היו בריכה וכנסייה ביזנטית בבריכת השילוח. בשנת 1898 עבר לחפור יחד עם עוזרו רוברט מקאליסטר במספר אתרים בשפלת יהודה הוא חפר באזור עד שנת 1900. האתרים שנחפרו היו במרשה, תל צפית, תל גודד ועזקה. דוחות החפירה של בליס ומקליסטר מאתרים אלה, קבעו סטנדרט חדש לחפירות העתידיות.
ב-1900 פוטר בליס מתפקידו כ"חוקר הקרן" בטענה של בריאות לקויה, אבל גם בגלל הדקדקנות הרבה שלו, שגרמה לכך שלא ייצר עבור הקרן דוחות מלהיבים, ובכך הקשה עליה לגייס תרומות לקרן. בתקופה מאוחרת יותר הצהיר אולברייט שזו הייתה שגיאה שפגעה במחקר הארכאולוגי באזור הלבנט. לאחר פיטוריו כתב בליס מונוגרפיה שעסקה בהתפתחות המחקר באזור הלבנט מתחילתה ועד שנת 1902.
דעת תבונות

על הספר

כרוב ספרי הרמח"ל גם ספר זה עוסק בחכמת הקבלה. אלא שבשונה מספריו האחרים, בספרו זה, הסתיר רבי משה את חוכמת הקבלה וכמעט ואינו משתמש במושגים קבליים. (בספרו האחר "ספר הכללים" מובאים הדברים הכתובים בספרו זה בצורה קבלית ולא כדו-שיח). מפני כן, התקבל והתפרסם ספרו זה יותר משאר ספריו.

מבנה הספר

הספר בנוי בצורה של ויכוח בין שתי ישויות המשוחחות כביכול ביניהן. האחד הוא "השכל" והשנייה, "הנשמה". צורת כתיבה זו הייתה נפוצה בתקופת חיבור הספר, ראו לדוגמה ספר שומר אמונים לרב יוסף אירגס, ועוד. גם בתקופות מוקדמות יותר אנו מוצאים צורת חיבור זו, למשל בספר הכוזרי לרבי יהודה הלוי.
השכל הוא המסביר ואילו הנשמה היא השואלת. הספר מביא בתחילתו כמה עניינים ששואלת הנשמה, וככל שהספר מתקדם, שאלות אלה מתבררות.

מרעיונות הספר

עניין מרכזי בספר הוא "הנהגת הייחוד והנהגת המשפט". "הנהגת המשפט" היא ההנהגה שעל פיה הקב"ה מתנהג עם העולם לפי מעשיהם. אם טובים, בטוב. וכן להפך. ב"הנהגת הייחוד" לעומת זאת משתמש הבורא ללא קשר למעשי בני אדם, וכל תפקידה הוא להביא בצורה נסתרת ומשולבת בהנהגת המשפט, את העולם לשלמותו המתוכננת מראש, גם ללא מעשים טובים.
כמו כן, מוסבר בספר עניין זמני העולם לפי התקופות השונות, למשל הזמן שטרם חטא אדם הראשון, הזמן שאחר החטא, הזמן שעד מתן תורה, הזמן ממתן תורה, ובכלל, זמני ה"הארת פנים" לעומת זמני ה"הסתר פנים". במקומות מסוימים בספר עוסק הרמח"ל בקיצור גם בזמנים שאחר ששת אלפי השנה בהם העולם קיים, ומסביר עד האלף העשירי, שבו אין לנו השגה, ונקרא, בהשאלה מ"מעשר בהמה"-עשירי קודש.
דאנקן גודהיו

ביוגרפיה

גודהיו נולד במרילבון. הוא למד בפנימיות וינדלשהם שליד וושינגטון מערב סאסקס ובמילפילד שבסטריט, סאמרסט. בגיל 10 לאחר שנפל מעץ איבד באחת את כל שערות גופו. בשל האלופציה אוניברסליס (Alopecia universalis; היעדר מוחלט של שיער בכל חלקי הגוף) בה לקה, ראשו הקירח הפך לסימן היכר שלו. חוסר השיער בגופו נתן לו יתרון הידרודינמי כאשר שחה. הוא למד ושחה באוניברסיטה של מדינת צפון קרולינה בהדרכתו של דייוויד האלר.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים גודהיו במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.66 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:04.59 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות וקבע ב"זינוק שליחים" בסגנון החזה תוצאה של 1:03.79 דקות. 
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בינקפינג, שוודיה בשנת 1977 זכה גודהיו במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:51.05 דקות, אחרי מערב גרמניה (3:48.73 דקות) ומזרח גרמניה (3:49.42 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בשמחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.25 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר לחזה בתוצאה של 2:22.90 דקות.

מדליית ארד באליפות עולם

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדמונטון, קנדה בתחילת אוגוסט 1978 זכה גודהיו בשלוש מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.24 דקות, אחרי גרהם סמית' מקנדה (1:03.81 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.92 דקות, שוב אחרי סמית' (2:20.86 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:50.22 דקות, אחרי קנדה (3:49.76 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, אז מערב גרמניה בסוף אוגוסט הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי הן במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.77 דקות והן במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.49 דקות.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה גודהיו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.34 דקות, לפני ארסנס מיסקרובס מברית המועצות (1:03.82 דקות) ופיטר אוונס מאוסטרליה (1:03.96 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.71 דקות, אחרי אוסטרליה (3:45.70 דקות) וברית המועצות (3:45.92 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.92 דקות.
בשנת 1981 השתתף בנבחרת בריטניה באליפות אירופה בבובסלי.
שמואל אלכסנדרוב

שמואל אלכסנדרוב (ח' בטבת ה'תרכ"ו, 26 בדצמבר 1865 - י"ז בחשוון ה'תש"ב, 7 בנובמבר 1941) היה מלומד יהודי אוטודידקט מאנשי תנועת המזרחי שנספה בשואה.

קורות חיים

נולד בבוריסוב, פלך מינסק, לרב הלל אלכסנדרוב שנודע בתואר "העילוי משקלוב". למד בבתי המדרש המקומיים ובהיותו בן חמש עשרה למד בחברותא מפי הרב המקומי ר' יהודה צירקל. זמן מה למד בישיבת וולוז'ין אך אז החל לעסוק בלימודי היסטוריה, פילוסופיה ומדעי הטבע ועזב את הישיבה. בנסותו לשלב את דברי חז"ל והמסורת היהודית עם הידיעות החדשות שרכש, למד גם קבלה ואת ההגות החב"דית והחל לגבש לעצמו תפיסת עולם עצמאית.
עם חברו יוסף מאיר אייזנשטדט למד עצמאית לקרוא ולכתוב ברוסית ובגרמנית, וכך התאפשר להם להרחיב את תחומי הידע שבהם התעניינו. בחוברת "מסכת נגעים" שהדפיס, ביקר חריפות את דברי התורה שהודפסו בכרכי כתב העת "האסיף", החוברת נדפסה במימון שהשיג חברו שהיה חתנו של אדם עשיר, וקוממה את חוגי המשכילים.
במאמריו ניסה לשלב מהגותם של פילוסופים ידועי שם, בין היתר: שלינג, סולוביוב, קאנט, הגל וברגסון, עם מחשבת ישראל. הוא מצא קווים משותפים בין הגות חב"ד להגותו של שלינג, ומיקד בקו זה את מחשבתו הפילוסופית.
חיבורו "אגדת פך השמן" שתמך במאמרו של חיים זליג סלונימסקי "מאי חנוכה" שפירש באופן אליגורי את סיפור נס פך השמן, כפר בהתרחשותו של הנס בפועל, ועורר תגובות קשות ברחוב השמרני, הקנה לאלכסנדרוב מעמד מכובד בקרב המשכילים, אך גרם לגינוי חריף שלו בחוגי החרדים. בשנת תרנ"ג, כתב את מאמרו "אגדת אש מן השמים" והקדיש אותה לחז"ס, המאמר נדפס שנתיים לאחר מכן בכתב העת "תלפיות". במכתב למו"ל תלפיות כתב אלכסנדרוב, כי הוא מצטער על ביטויים בחיבורו מהם עלה כי הוא שולל את המסורת היהודית בדבר נס פך השמן, וכתב אותם רק כדי להדגיש את הסברו החלופי לאגדה. אך לגופו של עניין הוא מקבל בנושא זה את "קבלת חז"ל". כך כתב גם בהקדמתו לחיבורו טל תחיה" על מסכת אבות: "הנני מתחרט חרטה גמורה על הבטויים הקשים הנוגעים בגוף קבלת פך השמן הנמצאים בספרי אפ"ה [=אגדת פך השמן] ודעתי ככל שלומי אמונים בזה". 
בשנת 1902 הצטרף לתנועת המזרחי ונטל חלק במאמצים לשדל את הרב אברהם יצחק הכהן קוק להצטרף להנהגת התנועה. הוא המשיך להתכתב עם הרב קוק בשנים הבאות בכל תחומי התעניינותו.
עד המהפכה עבד בבנק. לאחר המהפכה היה מצבו הכלכלי קשה, ב-1923 הוצעה לו רבנות בוברויסק במקומו של רבי שמחה נח שניאורסון שנפטר, הוא סירב אך הקים אגודת "אוהבי תורה" שפתחה שיעורים בתלמוד, משניות וספרות חז"ל בבוברויסק. בעקבות התארגנות זו נפתחו שיעורים דומים בעיירות הסביבה. תחת השלטון הקומוניסטי המשיך להתכתב עם רבנים שונים ברחבי רוסיה, אך לא היה יכול לפעול רבות.
אחיו וקרוביו העמידו לרשותו קרן של 1000 דולר לצורך עלייתו לארץ ישראל או הדפסת כתביו בארצות הברית. הוא בחר באפשרות השנייה.
שמואל אלכסנדרוב נספה עם חיסול גטו בוברויסק בי"ז בחשוון ה'תש"ב, 7 בנובמבר 1941.

משפחתו

בשנת ה'תרמ"ט נישא לגיטל בת מרדכי קצנלסון מבוברויסק. משפחת אשתו של אלכסנדרוב ראתה בו בטלן והרחיקה ממנו את שתי בנותיו ואת בנו היחיד. הלל אלכסנדרוב, בנו, נשלח בניגוד לרצונו ללמוד בבתי ספר רוסיים, הצטרף לחוגי המהפכה ולאחר מהפכת אוקטובר היה עסקן תרבות ביבסקציה. הוא נודע כהיסטוריון וחוקר ספרות יהודית, וניהל את החוג להיסטוריה יהודית בימי קדם ובימי הביניים במכון למדעי המזרח באוניברסיטת לנינגרד.

ארכיון

חומרים משלו נמצאים בארכיון גנזים אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב
סאנגיאנג אפי

ההתפרצות של 2014

מאז יוני 2013 הכריזו השלטונות על רמת כוננות גבוהה באזור ההר. ב-30 במאי 2014 התרחשה התפרצות גדולה מאוד סביב שעה 15:55 זמן מקומי. אפר ועשן יצרו עמוד התפרצות שהתרומם לגובה שבין 15 ל-20 קילומטרים. בבוקר למחרת חצה ענן האפר את החוף הצפון מערבי של אוסטרליה באזור קימברלי, וחברות תעופה ביטלו טיסות יוצאות ונכנסות לדרווין.