google/wiki40b huggingface dataset:
טים או'ריילי

טים או'ריילי (באנגלית: Tim O'Reilly; נולד ב-6 ביוני 1954) הוא מתכנת ואיש עסקים אמריקאי, מייסד הוצאת "או'ריילי מדיה" (O'Reilly Media; נקראה בעבר O'Reilly & Associates). או'ריילי טבע את המונחים וב 2.0 ותוכנת קוד פתוח והפך אותם למוכרים בציבור.

ביוגרפיה

או'ריילי נולד במחוז קורק שבאירלנד, ועבר עם משפחתו לסן פרנסיסקו, קליפורניה. יש לו שני אחים ושלוש אחיות. כנער הושפע מהתאוריות של אלפרד קוז'יבסקי, והתעניין בספרות. סיים תואר ראשון בלימודים קלאסיים בקולג' הארוורד ב-1975. לאחר סיום לימודיו נישא לכריסטינה, מורה במקצועה, והם עברו להתגורר באזור בוסטון. לזוג נולדו שתי בנות. 
ב-1981 פרסם או'ריילי ספר שכתב על סופר המדע הבדיוני פרנק הרברט, וכן ערך אוסף של כתבים וראיונות של הרברט. 
או'ריילי החל לעבוד ב-1977 ככתב טכני. ב-1983 החל לפרסם ספרי הדרכה למשתמשים בתחום המחשבים. העסק הקטן שפתח פעל מתוך אסם בניוטון, מסצ'וסטס, וב-1989 הוא הועבר לסבסטופול, קליפורניה. ב-1992 פרסם מדריך וקטלוג שלם לאינטרנט, שהפך לרב מכר. החברה שלו גדלה במהלך שנות ה-90, ובתקופה זו הוא עבר מפרסומים מודפסים לפרסומים באינטרנט. ב-1993 הפך הקטלוג של החברה לפורטל אינטרנט, Global Network Navigator; הוא נמכר ב-1995 לחברת אמריקן אונליין עבור 11 מיליון דולר.
החברה נקלעה לקשיים בעקבות משבר הדוט-קום בשנת 2000, ומכירות הספרים ירדו. או'ריילי נאלץ לפטר כ-70 איש, כרבע מעובדי החברה. 
לאורך השנים היה או'ריילי פעיל חברתי ידוע בתחום הקוד הפתוח באינטרנט. ב-1996 כתב לגורמים כמו משרד המשפטים של ארצות הברית, ביל גייטס ו-CNN על המגבלות שעדיין קיימות באינטרנט וחששותיו מהשפעתן על הטכנולוגיה. ב-2001 היה מעורב במחלוקת מול חברת אמאזון לגבי הפטנט שהוציאה על קנייה באינטרנט בקליק אחד; המחלוקת הסתיימה בשיתוף פעולה של או'ריילי ומייסד אמאזון ג'ף בזוס, ליצירת רפורמה בוושינגטון הבירה בתחום הפטנטים.
ב-1998 היה או'ריילי אחד האישים המרכזיים במסגרת המאמץ להפיץ תוכנה חופשית תחת המונח קוד פתוח. הוא ראה בקוד הפתוח כחלק בלתי נפרד מהתפתחות האינטרנט.
ב-2004, בשיתוף עם ג'ון בטל ודייל דוהרטי, טבע או'ריילי את המונח וב 2.0 ופיתח אותו. באותה שנה הוא ארגן ועידה בתחום זה ל-500 אנשי עסקים וטכנולוגיה מובילים, וב-2005 ארגן ועידה דומה לכלל הציבור; ועידות שנתיות דומות, שנקראו "פסגת וב 2.0", התקיימו בשנים 2006–2011. 
או'ריילי דוגל ברעיון לפיו האינטרנט יהפוך בהדרגה ל"מוח גלובלי", רשת חכמה של אנשים ומכונות שתתפקד כמערכת העצבים של העולם. 
כיום משמש או'ריילי כחבר דירקטוריון במספר חברות מדיה ואינטרנט.
קוסמים קטנים

העלילה

הסדרה מתרחשת בימי הביניים ומספרת על הנסיך דוראל שלאחר שאביו המלך מת הוא הודח מכיסא המלכות בידי מכשף מרושע בשם מורגן, שדוראל ניסה לברוח, מורגן שלח את השומרים לרדוף אחריו אבל הקוסם טוב הלב מגיסטוס הציל אותו ולימד אותו כמה קסמים כאשר יגדל למלך, אבל לאחר שנפלו מידיו של דוראל שיקויים לתוך הקדרה נוצר פיצוץ שיצר שלוש מפלצות קסם ששמם טוטי טראח ובום וביחד הם הקוסמים הקטנים שהם תלמידיו של מגיסטוס.
זאב שחור

זאב וולף שחור (כ"ד באלול תרכ"ט, אוגוסט 1869 – ט"ו באלול תש"א, 7 בספטמבר 1941) היה חלוץ סחר הרוקחות ביישוב הישן בירושלים ומעסקני הציבור בעיר.

ביוגרפיה

נולד ברוז'ינוי שבבלארוס. אביו, הרב אלכסנדר זיסקינד שחור (שהיה בנו של חיים לייב שחור ממיר, גיסו של הנצי"ב מוולוז'ין), הוא אבי משפחת שחור בארץ ישראל, היה ראש כולל וילנה, ובשנותיו האחרונות עמד בראש הועד הכללי של הכוללים בירושלים. אמו רייזל הייתה בת הרב אפרים זלמן, שכיהן כאב"ד ברוז'ינוי.
בשנת תרל"ו (1876), בהיותו בן שמונה, עלה עם הוריו לארץ ישראל והם התיישבו בירושלים. שלושה מאחיו, ובהם יוסף דוד שחור, נשארו בבלארוס להמשך לימודיהם בישיבות. בתחילה התגוררה המשפחה בנחלת שבעה. בשנת 1891 היה ממקימי שכונת ימין משה והתגורר בשכונה כחמישים שנה. הקפיד להישאר בשכונה גם בתקופות סכנה שבהן נטשו אותה תושבים רבים.
בתקופתם הראשונה בארץ פתחה משפחתו סמוך לביתם בשכונת נחלת שבעה חנות לבדים שהביאו עמם בעלייתם. כאשר בגר החל לעסוק במסחר סיטונאי בתרופות ושימש סוכן של חברות מפורסמות בעולם. היה חלוץ בהפצת שיטות הריפוי המדעיות שהחליפו את הרפואה העממית ("תרופות סבתא") שרווחה ביישוב הישן. עסקיו התרחבו והוא סיפק תרופות לבתי חולים ובתי מרקחת בארץ ישראל ובעבר הירדן.
בשנת תרס"ד (1904) ייסד את חברת "שחור ושות'" והכניס כשותף את בן אחותו זלמן יעקב אפרים מייזל. בנוסף לעסקי הרוקחות הוא החל לעסוק בשיווק ולייצוא חומרי דישון והדברה לחקלאות. החנות הסיטונאית המרכזית לממכר תרופות ודשנים הייתה ברחוב בצלאל בתל אביב. בשנת תרע"א (1911) הקים בית מסחר סיטונאי לתרופות ברחוב יפו בחצר בית פיינגולד מול מגרש הרוסים. החנות נשרפה בפרעות תרפ"ט.
לצד עסקיו הפרטיים עסק רבות בצורכי ציבור. היה מגבאי ישיבת תורת חיים וישיבת עץ חיים. פעל לרכישת השטח ליד שוק מחנה יהודה שעליו נבנו מבני ישיבת עץ חיים וכן בתי שכונת עץ חיים. בשנות מלחמת העולם הראשונה היה מעסקני הציבור בירושלים שפעלו לסיוע לתושבי העיר ושימש גזבר לחלוקת התמיכה שגויסה מאמריקה. הקים יחד עם אלתר ריבלין בית תמחוי לעניי העיר, בהם רבים שהיו בעבר אמידים וירדו מנכסיהם. כדי שלא לביישם היה סועד שם בעצמו מדי יום יחד עם הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי. נהג להקים שתי סוכות בחצר ביתו, אחת עבור משפחתו ואחת ענקית לתושבי השכונה ולנצרכים.
עסק בגאולת קרקעות בארץ ישראל, תוך ניצול קשריו הטובים עם התושבים הערבים. בעזרתו נגאלו שטחים רבים בירושלים – בקרבת שכונת תלפיות, שעל חלק מהן נבנה קיבוץ רמת רחל, בבתי הורודנא ובזיכרון משה. בהשפעתו רכש ידידו חיים כהן מחרקוב את הקרקע שעליה נבנתה שכונת מקור חיים, שנקראה על שמו של כהן. כמו כן פעל לגאולת קרקעות מחוץ לירושלים - בוילהלמה, ביפו ובתל אביב. בקרקע שרכש בפתח תקווה נטע פרדס והקפיד בו על שמירת דיני השמיטה.
בשנת תרפ"א (1921) נבחר ועד משותף לקהילות היישוב הישן בירושלים ושחור נבחר למזכיר הוועד.
נפטר בשנת 1941, ונקבר בהר הזיתים.

משפחתו

אחיו הוא הרב יוסף דוד שחור, רבן של אנטופול וסמיאטיץ'. אחותו ליפשה נישאה בזיווג שני לקרוב משפחתם הרב דובער אפשטיין, בנו של הרב יחיאל מיכל אפשטיין, בעל "ערוך השולחן".
צאצאיו: צפורה פייגא - אשת אליעזר דוד ברלין, הרב משה לייב שחור, חיה שרה - אשת הרב יחיאל מיכל חרל"פ (בנו של הרב יעקב משה חרל"פ), אפרים זלמן ואלכסנדר זיסקינד.
אלקטרוניקה תקבילית

אלקטרוניקה תקבילית ("אנלוגית") הוא תחום של תכנון מכשירים אלקטרוניים, העוסק במעגל חשמלי הפועל בזרמים ובמתחים נמוכים (בהשוואה למעגלי זרם חזק). השם "תקבילי" הוא תרגום מהותי של המונח "אנלוגי", שפירושו - "מקביל ל-" או "מייצג את-", המתייחס לעובדה שמתח או זרם אנלוגיים מייצגים מידע באופן רציף.
הזרמים האופייניים לרוב המעגלים התקביליים הם בין מיקרו-אמפר למילי-אמפר, והמתחים האופייניים הם מילי-וולטים בודדים עד מספר וולטים.
מעגלים אלקטרוניים אנלוגיים משמשים בתעשיית האלקטרוניקה, בעיקר כמעגלי הגברה, מעגלי קליטה ושידור (של גלים אלקטרומגנטיים), מעגלי משוב, ומעגלי חציצה (Buffers).
מעגלים אלקטרוניים אנלוגיים עושים שימוש ברצף של ערכי זרם ומתח לצורך מימוש המנגנונים השונים (ובעיקר העברת מידע), וזאת בניגוד למעגלים אלקטרוניים דיגיטליים, העושים שימוש בערכים בדידים של זרם ומתח, לצורך מימוש של פונקציות לוגיות.
מפלגת העם האירופית

היסטוריה

מפלגת העם האירופית נוסדה באופן רשמי בשנת 1976. עם זאת, המפלגה קיימת בצורה זו או אחרת החל מיוני 1953 כחברה באספה המשותפת של קהילת הפחם והפלדה האירופית, המוסד האירופי הקודם של הפרלמנט האירופי.
לאורך רוב שנות ה-80 וה-90, מפלגת העם האירופית הייתה המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט האירופי, שנייה למפלגת הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים. בבחירות 1999, הפכה המפלגה לראשונה למפלגה הגדולה בפרלמנט, וזכתה ב-233 מושבים, קרוב לארבעים אחוזים מהמושבים בפרלמנט. הישג זה, היה ההישג הגבוה ביותר שזכתה לו המפלגה מימיה. במערכות הבחירות הבאות (2004 ו-2009), הצליחה המפלגה להמשיך ולהחזיק בבכורה בפרלמנט, אך מעמדה כורסם במעט. בשנים אלו, התערער גם מעמדה של המפלגה כמנהיגת הימין האירופי, עם התחזקותן של מפלגות ימין נוספות במערכת הפוליטית כגון המפלגה הליברלית (ALDE) והמפלגה השמרנית-רפורמיסטית (ECR).
בשנים האחרונות ערכה המפלגה פעילויות פרלמנטריות ואחרות רבות ונרחבות, ביניהן אפשר למנות פיקוח ובקרה על הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית ב-2006 ובבחירות הפרלמנטריות באוקראינה ב-2007; עידוד נסיעה ברכבות טרנס-אירופאיות; גיבוש מדיניות אנרגיה משותפת לאיחוד האירופי; צירופן של רומניה ובולגריה לאיחוד; מאבק בהגירה בלתי חוקית ליבשת; גינוי המעורבות הרוסית בגאורגיה; קידום אמנת ליסבון קידום הוצאתה מחוץ לחוק של הכחשת השואה; ועוד פעילויות שונות נוספות אחרות.
טניה סימן טוב

ביוגרפיה

סימן טוב נולדה באוזבקיסטן. היא עלתה עם משפחתה לישראל בהיותה בת 6, והתגוררה בבאר שבע עד היום. את דרכה בג'ודו החלה בגיל 9, לאחר שנחשפה לספורט בעקבות חבר של המשפחה. היא החלה להתאמן ב"מועדון אלוף הג'ודו באר שבע", בהדרכתו של איגור דרק, ששימש כמאמנה האישי לאורך כל הדרך. 
בשנת 1998, היא החלה להתחרות לראשונה באליפות ישראל בג'ודו וזכתה במקום שלישי בקטגוריית ילדות א'. שנה לאחר מכן, בשנת 1999 זכתה במקום הראשון באותה הקטגוריה. משנת 2000, לאחר שזכתה במקום הראשון בקטגוריית ילדות ב' באליפות ישראל, היא התקבלה לנבחרת ישראל והחלה להשתתף בתחרויות בחו"ל וזכתה בתחרויות שהתקיימו בצרפת ובאנגליה.

מדליית זהב ראשונה באליפות אירופה לנערות

באליפות אירופה בג'ודו לנערות שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2002 היא זכתה במדליית זהב במשקל עד 44 ק"ג כשגברה בגמר על מתמודדת מגרמניה.

מדליית זהב באולימפיאדת הנוער האירופית

באולימפיאדת הנוער האירופית בצרפת שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכתה סימן טוב במדליית זהב.  
באליפות אירופה בג'ודו לנוער (עד גיל 20) שנערכה בסופיה בולגריה בספטמבר 2004 היא זכתה במדליית זהב במשקל עד 48 ק"ג ובספטמבר 2005 היא הגנה על תוארה באליפות שנערכה בזאגרב, קרואטיה.  
סימן טוב השתתפה במכביות ה-16 וה-17 במסגרת בוגרות, וזכתה במדליות כסף במשקל עד 48 ק"ג.
בשנת 2006 היא סבלה מפציעות ופגיעות מרובות בגופה והחלה בתהליך של שיקום. לאחר שהחלימה היא השתתפה בתחרות לנערות שנערכה בסנקט פטרבורג, שבה זכתה בשני בקרבות. בקרב רבע הגמר היא פרקה את מפרק המרפק מה שקטע את רצף התחרויות ומנע ממה להתחרות כחצי שנה. בסוף שנת 2006 היא חזרה להשתתף בתחרויות. באליפות העולם בג'ודו עד גיל 20 שנערכה ברפובליקה הדומיניקנית היא גברה בקרב הראשון על מתחרה מברזיל, ובהמשך הפסידה למתחרה מאוקראינה ולא הצליחה להעפיל לשלב הבא.
בשנת 2007 השתתפה סימן טוב בתחרויות ג'ודו ברחבי העולם, ואף זכתה במדליית כסף בתחרות שנערכה בדנמרק. באליפות העולם בג'ודו שנערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בספטמבר אותה שנה היא ניצחה בקרב הראשון במשקל עד 48 ק"ג יריבה מקזחסטן והפסידה בקרב השני ליריבה מהונגריה. היא לא הצליחה לקבוע את הקריטריון למשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג 2008 לאחר שדורגה במקום ה-11 בדירוג האירופאי. 
בשנת 2009 חזרה סימן טוב לארץ, והחלה באימונים בנבחרת ישראל. באחד האימונים היא נפצעה שוב כאשר נקרעה לה הרצועה הצולבת הקדמית בברך, והיא הפסיקה את האימונים למשך כ-9 חודשים. לאחר הניתוח, החלה בשיקום בווינגייט. בתקופה זו החלה ללמוד קורסי ספורט וטיפול. בעקבות הפציעות המרובות והממושכות החליטה לפרוש מהשתתפות בתחרויות ג'ודו. 
טניה שירתה בצבא כספורטאית מצטיינת בפיקוד העורף, וכיום היא עובדת בתור מעסה רפואית, ולומדת לתואר ראשון לחינוך וניהול (בניית תוכניות לימוד).
רוזמרי קזאלס

ביוגרפיה

רוזמרי קזאלס נולדה בסן פרנסיסקו למשפחת מהגרים ענייה מאל סלוודור. כאשר היא הייתה בת שנה, משפחתה החליטה שלא יכולה לעמוד בהוצאות הכספיות והעבירה אותה ואת האחותה הגדולה לקרובי משפחה שגידלו אותן.
היא התחילה לשחק טניס בהיותה ילדה, כאשר כבר בגיל התבגרות רצתה לשחק נגד טניסאיות שבוגרות ממנה.
לצד בילי ג'ין קינג היא הייתה בין הטניסאיות הבולטות שלחמו לשוויון נשים בטניס העולמי.
במסגרת טורנירי גראנד סלאם ליחידים היא השתתפה בשתי משחקי גמר אך לא הצליחה לנצח. במסגרת טורנירי גראנד סלאם לזוגות נשים היא השתתפה ב-21 משחקי גמר וניצחה 9 פעמים (מהם 7 עם בילי ג'ין קינג. במסגרת טורנירי גראנד סלאם לזוגות מעורבים היא השתתפה ב-6 משחקי גמר וניצחה 3 פעמים (מהם 2 עם איליה נסטסה).
היא הייתה שותפה לזכיית נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית 7 פעמים.
לאחר הפרישה היא עסקה בניהול וקידום תחרויות טניס למבוגרים.

בתרבות

בסרט "קרב המינים" נעשה שימוש בדמותה כטניסאית, כשמגלמת אותה השחקנית נטלי מוראלס.
קלאווה

קלאווה (Claves, "מקלות קובניים") הוא כלי הקשה נפוץ במוזיקה קובנית ובמוזיקה של פוארטו ריקו. הכלי הוא כלי הקשה אידיופוני פשוט המורכב משני מקלות באורך של 20 - 30 סנטימטר עשויים עץ קשה חלק או מחורץ. הנגן מקיש במקלות זה בזה ומשמיע קולות נקישה קצובים. השימוש בכלי נפוץ במקצבי הסון, הרומבה והסלסה. הנגן מחזיק מקל אחד באופן אופקי ומקיש עליו עם המקל השני אותו הוא אוחז בידו השנייה.
המלחין סטיב רייך כתב יצירה לכלי ( Music for Pieces of Wood ) והוא מופיע גם ב"פתיחה קובנית" מאת ג'ורג' גרשווין.
סילבר סיטי (ניו מקסיקו)

היסטוריה

האתר של סילבר סיטי נודע במקור כ"סן ויסנטה דה לה סיינגה" (מספרדית: הביצה של ויסנטה הקדוש), ולפני ההתיישבות האנגלית העמק שימש כאתר התיישבות של שבטי האפאצ'ים. אולם עם בואו של גל של מחפשי זהב בשנות השישים של המאה ה-19, צורת העמק השתנתה במהרה.
סילבר סיטי נוסדה בקיץ 1870, זמן קצר לאחר גילוי מצבורי כסף בידי קפטן ג'ון מ. בולארד במישור כלוריד, הנמצא על גבעה מערבית לחוותו של קפטן בולארד ואחיו ג'יימס. בעקבות גילוי מצבורי הכסף, ייסד קפטן בולארד את הרחובות של עיר הכסף החדשה (סילבר סיטי) בשטחי חוותו, ועיר אוהלים התעוררה במהירות לחיים. למרות קצב ההתפתחות המהיר של סילבר סיטי, לעומת ערים אחרות, קפטן בולארד עצמו לא זכה אפילו לראות את תחילתו של יישוב הקבע, מפני שהוא נהרג בעימות עם פושטים משבטי האפאצ'י פחות משנה לאחר מכן, ב-23 בפברואר 1871. 
העיירה נודעה כנקודת התחלה למסעות של ציידי אוצרות רבים.
הסתדרות פועלי יהודה

הסתדרות פועלי יהודה או הסתדרות הפועלים החקלאיים ביהודה הייתה אחת משלוש הסתדרויות הפועלים מהם הורכבה ההסתדרות הכללית של העובדים העבריים בארץ ישראל.

היסטוריה

ההסתדרות הוקמה ב-1911 במושבה עין גנים (כיום בגבולות פתח תקווה) על ידי קבוצות פועלים חקלאיים מהמושבה ומהחוות הלאומיות בבן שמן וחולדה שביקשו להקים ארגון לא-מפלגתי וזאת בניגוד לקופת פועלי ארץ ישראל (קפא"י) שקמה שנה קודם לכן והייתה שייכת למפלגת פועלי ציון. 
ביוני 1911 התכנסה, ביזמת "הבלתי מפלגתיים" ובהסכמת נציגי המפלגות "פועלי ציון" ו"הפועל הצעיר", ועידת הייסוד של ההסתדרות החדשה. בוועידה השתתפו 17 צירים. בנוסף לנושאים אידאולוגיים בנוגע לאופי הקואופרציה הועלתה באופן נוקב סוגיית הביטוח ההדדי והסיוע לחברים שנפלו למשכב או שנפגעו בתאונת עבודה.
בדצמבר 1911 נערכה בפתח תקווה הוועידה השנייה והחשובה ביותר. בישיבה זו הוקמה קופת חולים לפועלי יהודה, שנקראה  קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה, הקופה החלה בפעילותה ב-1913 ונוהלה על ידי יצחק איצקוביץ ויעקב אפטר, בנוסף, הוחלט על הקמת קבוצות עבודה שיעסקו בנטיעות, קפא"י הוכפפה במידה מסוימת להסתדרות, הוקמו סניפים נוספים במושבות ראשון לציון ורחובות ומקומות נוספים. 
בדצמבר 1912 נערכה בבן שמן הוועידה השלישית. מספר חברי ההסתדרות היה כבר 260. בוועידה זו הוחלט על הצורך להקמת מושבי פועלים על אדמת הלאום. כן הוחלט שפועלים חקלאיים שכירים וחברי מושבים שמקיימים חובת עבודה עצמית יוכלו להיות חברי הסתדרות. כמו כן דנו סביב נושאי השעה ובהם העבודה הקבלנית במושבות והסדרת היחסים עם לשכת העבודה של קפא"י. 
עד תום מלחמת העולם הראשונה נערכו ועידות סדירות בהן הוחלט על הקמת מחסן חיטה שיתופי למשקי יהודה (גרעין ראשוני למשביר המרכזי שהוקם ב-1916 ועל דרכי החלוקה והפיקוח של כספי יהודי אמריקה שהוזרמו דרך "קרן אמריקה", הוקמה ועדת תרבות להפצת הלשון העברית ולהכשרה חקלאית והודק הקשר עם שתי ההסתדרויות המקבילות, הסתדרות פועלי השומרון והסתדרות פועלי הגליל ואף גובשה הצעה ראשונית להקמת "ועד פועל" שיתאם בין השלוש.
בשנת 1918 נערכה ועידה חשובה נוספת, הוועידה השביעית. בין ההחלטות החשובות של ועידה זו היו הדרישה ש"כל האדמות הנגאלות בארץ ישראל תועמדנה לרשות הקרן הקיימת לישראל כמוסד ציוני מרכזי" והדרישה להקמת קרן מרכזית למימון ההתיישבות. כמו כן נקבע ש"על ההסתדרות להרחיב את תחומי אחריותה ופעילותה לכל העניינים המשותפים לכלל ציבור הפועלים - כלכליים, רוחניים ואזרחיים." 
בשנת 1919 הוקמה מפלגת אחדות העבודה, אשר הקימה מסגרת שנקראה "הסתדרות הפועלים החקלאיים" שכללה בתוכה את הסתדרות פועלי יהודה, פרט לאנשי "הפועל הצעיר" שהתנגדו לאיחוד. בדצמבר 1920 הוקמה בחיפה ההסתדרות הכללית של העובדים העבריים בארץ ישראל, שאיגדה את כל ההסתדרויות הנפרדות ומנעה בכך את הפיצול המפלגתי.
פותחן

פותחן הוא מכשיר המסייע בפתיחה של אריזות, בעיקר אריזות מזון. מרבית הפותחנים מסייעים או בהסרת מכסים מבקבוקים וצנצנות (פותחן בקבוקים) או ביצירת פתחים בקופסאות מתכת (פותחן קופסאות).
ברברה אקרלנד

ביוגרפיה

אקרלנד התאמנה בקבוצת מכבי קרקוב, ביחד עם אנדה מצנדורף, הלנה גוטליב, יבגניה גלזנר ומרילה פרייוולד.  
באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בבידגושץ' בשנת 1930 זכתה אקרלנד במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.38 מטר.

שיאנית פולין

ב-1 בפברואר 1931 קבעה אקרלנד בקפיצה לגובה שיא פולין חדש של 1.45 מטר.
סטפנוס השני

ביוגרפיה

סטפנוס נולד למשפחת אצולה רומית, משפחת אורסיני ובבגרותו מונה לדיאקון. לאחר מותו של האפיפיור הנבחר סטפנוס הוא נבחר פה אחד לאפיפיור, והפך בכך לאפיפיור ה"מערבי" הראשון מזה זמן רב, לאחר שליטה כמעט מוחלטת של האימפריה הביזנטית במינוי האפיפיורים.
סטפנוס זכור בהיסטוריה בעיקר בשל העובדה שהוא ביקש עזרה מפפין הגוץ במאבקו נגד הלומברדים, אשר כבשו את האקסרכיה של רוונה ב-751 ואיימו לכבוש גם את רומא. האפיפיור לא יכול היה לקבל עזרה מהאימפריה הביזנטית, מכיוון שיחסי הכס הקדוש עם השושלת הסורית ששלטה על האימפריה היו רעועים והאימפריה עצמה הייתה עסוקה במאבקים מול בית עבאס. כל מה שקונסטנטינוס החמישי יכול היה להציע לאפיפיור הוא משלוח מתווך אשר ילווה את האפיפיור בדרכו לפגישתו עם אייסטולף מלך הלומברדים בפאביה. כאשר פגישה זו לא הובילה לכדי פשרה, לא נותרו בפני קונסטנטינוס החמישי אפשרויות לסייע לאפיפיור.
כך, לא נותרה לסטפנוס ברירה, אלא לפנות לפפין ולבקש שיגן על הכס הקדוש. סטפנוס אפילו עבר את האלפים (בשנת 754) והגיע לפריז על מנת לטעון באופן אישי בפני פפין. על פי כותבי הכרוניקות של התקופה, סטפנוס לבש בגדי אבלות והשתחווה לרגלי פפין, על מנת לשכנעו. ב-6 בינואר 754 סטפנוס קידש (מחדש, לאחר שהאפיפיור זכריאס כבר עשה זאת ב-751) את פפין כמלך השושלת הקרולינגית ובניו קרל וקרלומן כיורשיו. בתמורה, פפין נטל על עצמו את תפקיד מגן הכנסייה מול הלומברדים. הוא נלחם בלומברדים והשיב את רוונה לידי הכס הקדוש, אך הותיר את מלכי הלומברדים על ממלכתם. לאחר מותו של אייסטולף, היה סטפנוס בעמדת כוח שאפשרה לו להשפיע על מינוי מלך לומבדריה החדש, דזידריוס.
לקשרים אלה בין פפין לבין האפיפיור משמעות רבה. ראשית, הטריטוריה ש"העניק" פפין לאפיפיור, הקרויה מתת פפין, היא זו שמאוחר יותר הפכה למדינת האפיפיור והיוותה בסיס לוותיקן של ימינו. שנית, קשרים אלה הובילו מאוחר יותר לקשריו של בנו קרל הגדול עם הכנסייה, ולהמלכתו כ"קיסר האימפריה הרומית הקדושה".
האפיפיור פאולוס הראשון, שירש את סטפנוס, היה אחיו.
בנטפילד צ'ארלס האקס

ביוגרפיה

האקס, בנם של ויליאם וקייט האקס, נולד בכפר "Stansted Mountfitchet"  באזור "Uttlesford" , במחוז אסקס.
במאי 1911 הוסמך כטייס על ידי "Royal Aero Club"  (רישיון טיס מספר 91).
האקס הצטרף לגיס התעופה המלכותי (RFC) עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, ונשלח לחזית המערבית. קורקע לאחר שסבל מדלקות בקרום הריאה. השתחרר בדרגה קפיטן (סרן).
לאחר שחרורו מהצבא, האקס עבד כטייס ניסוי ב-Hendon, בצפון מערב לונדון.
האקס נפטר ב-7 בנובמבר 1918, ימים ספורים לפני תום מלחמת העולם הראשונה, כתוצאה מדלקת ריאות כפולה. נטמן בבית הקברות הייגייט בלונדון.
מרצ'נט ואייבורי הפקות

מרצ'נט ואייבורי הפקות (באנגלית: Merchant Ivory Productions) היא חברה להפקת סרטים שנוסדה ב-1961 על ידי הבמאי ג'יימס אייבורי והמפיק איסמעיל מרצ'נט. רוב סרטי החברה בויימו על ידי אייבורי והופקו על ידי מרצ'נט, לתסריט מאת רות פראוור-ג'אבוולה והיו מבוססים על רומנים או סיפורים מאת א.מ. פורסטר, הנרי ג'יימס וג'אבוולה עצמה. עלילות הסרטים מתרחשות לרוב במאה ה-19 או במפנה המאה העשרים (תקופה הנקראת בבריטניה "התקופה האדוארדית") באנגליה, ארצות הברית או הודו והם עשירים בעיצוב סגנוני, תלבושות תקופתיות וכדומה.
למרות שהמטרה המוצהרת של החברה עם הקמתה הייתה ליצור סרטים בהודו ועל נושאים הקשורים בהודו, הדוברים אנגלית ומיועדים לקהל בינלאומי, רוב סרטי החברה אינם כאלה.
מספר שחקנים בריטיים נודעים הופיעו לראשונה בסרטי מרצ'נט ואייבורי ובהם הלנה בונהם קרטר, אומה תורמן, אמה תומפסון, אנתוני הופקינס, יו גרנט ואחרים.
מרצ'נט התלוצץ פעם ואמר: אני מוסלמי-הודי, רות היא יהודיה ממוצא גרמני ואייבורי הוא אמריקאי-פרוטסטנטי, פעם מישהו אמר שאנחנו אל תלת-ראשי, אולי אנחנו מפלצת-תלת-ראשית".
זריעה

זריעה היא הטמנת זרעים בקרקע על מנת שיגדלו מהם צמחים.
בימי קדם הייתה הזריעה נעשית בצורה ידנית: הזורע היה עובר בשדה עם שק זרעים, ומפזר את הזרעים ביד בצורה אחידה. בשלב ההתפתחותי הבא, היה הזורע נושא מעין תיק עם חור, דרכו היו נופלים הזרעים מעצמם תוך כדי הליכה. יותר מאוחר נכנסו לשימוש מזרעות המחוברות למחרשה, גם אלו היו מעין כלי עם חור דרכו נפלו הזרעים. מזרעות אלו היו זורעות מיד אחרי החריש, שהתבצע על ידי בעלי חיים. כיום זורעים במזרעות חדישות ("דריל") הנמשכות על ידי טרקטור. מזרעות אלו עוקבות אחר גובה הקרקע בכל נקודה, פולחות את האדמה, זורעות מספר רב של שורות בו זמנית, מפזרות דשן מיד עם הזריעה ומכסות את הזרעים תוך שהן מקפידות על גובה כיסוי אחיד.

שיטת זריעה נוספת היא זריעה בהתזה, ללא צורך בפליחה מוקדמת ובכיסוי הזרעים בעפר. בשיטת הזריעה בהתזה מתיזים על הקרקע עיסה של מים וסיבי תאית ועץ בתוספת דשן כשבתוכה זרעים, הזרעים נובטים בתוך העיסה ומשתרשים לקרקע. שיטה זו נפוצה בעיקר בזריעת צמחים מונעי סחיפה, על גדות נחלים ועל חולות נודדים.

פעולות מקדימות

לזריעה יש להקדים מספר עיבודים. רצוי לקלטר את הקרקע, על מנת לפורר את גושי האדמה ולהטמין את שאריות העשבים והצמחים מהעונה הקודמת. בגידולים מסוימים מקובל לחרוש את האדמה חריש עמוק בטרם הזריעה. לעיתים מדשנים את הקרקע טרם הזריעה, בעיקר כשמשתמשים בדשן אורגני. בשנים האחרונות נכנסו עיבודי הדברה לפני הזריעה. בעיקר הדברה כימית של עשבייה, ועיקור הקרקע באש לקטילת זרעי באשה ומזיקים. לאחר הזריעה יש לכסות את הזרעים באדמה, כשחשובה מאוד האחידות בכיסוי, על מנת שהזרעים ינבטו ויציצו בצורה אחידה.

שתילה

צמחים מסוימים נזרעים במשתלה ולא בשטח. זורעים את הזרעים בעציצים קטנטנים, בתוך תערובת קרקע נקייה ומאווררת, ומנביטים אותם בתנאים מבוקרים. את השתילים המוכנים מוכרים לחקלאי, השותל אותם בשטח.
יתרונה העיקרי של הזריעה בשטח על פני שתילה, הוא בכך שהיא זולה - ההובלה של החומר לשטח והעבודה שלא כוללת חפירת בורות. לזריעה בשטח יש גם מספר חסרונות, כגון רגישותם של הנבטים הצעירים לחום ויובש, או ללחות גבוהה מידי בקרקע - בעיות הנחסכות בזריעה במשתלה.

בעצים רבים אין אפשרות להשתמש בזריעה כלל, אם מחמת תכונות הזריעים שלעיתים מצמיחים עצים ננסיים או עקרים, ואם מחמת היות העץ דו ביתי (הפריחה הזכרית והנקבית על עצים נפרדים - כך שעצים מסוימים אינם נותנים פירות), והזריעה תגרום לכך שכמחצית העצים יהיו עצים זכריים.

ישנם עצים מסוימים שהזריעים נותנים בהם תכונות שתלניות טובות, או עמידות לתנאים קשים. במקרים אלו מקובל להרכיב ענפים של עץ שתכונות הפרי שלו רצויות, על כנות של זריעים.

ביהדות

מלאכת הזריעה הייתה מהמלאכות העיקריות בימי קדם, והלכות רבות ביהדות קשורות בה. מלאכת הזריעה נאסרה בשבת ובשמיטה, ונאסר לזרוע מספר זרעים שונים בתערובת (כלאי זרעים) וכן לזרוע בקרבת כרם (כלאי הכרם). כמו כן אסור לזרוע במקום שבו נערפה עגלה ערופה, לאחר מקרה רצח לא מפוענח.

הזריעה היא סמל ההשקעה לטווח הרחוק, ופסוקים ופתגמים רבים נכתבו ברוח זו, כגון: "הזורעים בדמעה, ברינה יקצורו" (ספר תהלים, פרק קכ"ו, פסוק ה').
פסיטקוזאורוס

תיאור

הפסיטקוזאורוס היה דינוזאור צמחוני קטן למדי שהלך על שתי רגליו האחוריות. אורכו היה כ-2 מטר וגובהו הגיע עד למותניו של אדם בוגר. הוא שקל כ-20 ק"ג. הגולגולת הייתה קטנה ודמוית קופסה והמאפיין הבולט שלה היה עצם ה-Rostral שיצרה מקור חד דמוי מקור-תוכי בקדמת הפה שלו. לפסיטקוזאור לא הייתה עטרה המאפיינת צרטופסים מתקדמים יותר, אלא רק בליטה קטנה דמוית מדף באחורי וצידי הגולגולת, וכן בליטות לחיים (Epijugal) חדות. ככל הנראה היה מדף זה ההתחלה של מה שהתפתח לעטרה ובליטות הלחיים החדות המאפיינות צרטופסים מתקדמים יותר (כגון פנטצרטופס).
שאר השלד דמה לאורניתופוד: דינוזאור בעל אגן דמוי עוף שהלך על 2 רגלים אחוריות ארוכות והשתמש בגפיו הקדמיות והקצרות יותר כידיים לאחיזת מזון ועצמים אחרים. אילולא נתגלתה גולגולתו הייחודית ייתכן שהיה עדיין מסווג כאורניתופוד ולא כצרטופסי.
מאמר מדעי שפורסם ב-2016 הצליח לשחזר את צבעי עורו של הפסיטקוזאורוס באמצעות גילוי שרידי מלנוזומים האחראים על צבעי העור. החוקרים מצאו שהוא היה צבוע בסכמת הסוואה הנקראת "הצללת נגד": חלקו העליון היה כהה יותר שכן עליו האירה השמש, ואילו חלקון התחתון היה בהיר יותר שכן הוא היה מוסתר על ידי הצל. באמצעות "הצללת הנגד", הצליח הפסיטקוזאורוס לשמור על גוון עור אחיד ולהיטמע יותר טוב בסביבתו, דבר שהיה חשוב להגנה מפני טורפים.
לחם תירס

לחם תירס הוא שם כללי ללחם שהוכן מקמח תירס.
לחם תירס נחשב ל"אוכל נשמה" ואנשים רבים נהנים מהמרקם והארומה שלו.

אופן ההכנה

אפשר ליצור לחם תירס על ידי אפייה, טיגון או אידוי. אפשר גם לאפות את לחם התירס לעוגת תירס.
ניתן להכין  לחם תירס ללא קמח חיטה, כך שאנשים אשר נמנעים מגלוטן (כמו חולי צליאק) יוכלו לאכול אותו ללא חשש.