ג'ו הארט

שרוסברי טאון

כשהיה הארט בכיתה י"א החל לשחק בקבוצת שרוסברי טאון בעיר הולדתו. ב-20 באפריל 2004, יום לאחר יום הולדתו ה-17, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק נגד אבספליט יונייטד, וארבעה ימים לאחר מכן ערך הופעה נוספת נגד מורקיימב. אף על פי כן, בעונה שלאחר מכן כמעט ולא שותף, בעיקר בעקבות יכולת מצוינת של השוער הראשון סקוט האווי.
בעונת 2005/2006,הפך הארט לשוערה הראשון של שרוסברי וסייע לה לסיים במקום העשירי בפוטבול ליג השנייה לאחר שספג 52 שערים בלבד ב-46 משחקי ליגה. כמו כן, הוא נבחר לשוער השנה בליגה ונכלל בנבחרת העונה, דבר שגרם למספר קבוצות מהפרמייר ליג להתעניין בשירותיו.

יציאה להשאלות

ב-22 במאי 2006 עבר הארט לקבוצת מנצ'סטר סיטי תמורת 600,000 אירו. ב-14 באוקטובר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק הליגה נגד שפילד יונייטד, אך אף על פי שהציג יכולת מרשימה לא שותף עוד במשחקי הקבוצה, ובינואר 2007 הושאל לטרנמיר רוברס מהליגה השלישית. לאחר כחודשיים עבר לשחק בבלקפול וסייע לה להעפיל לליגת המשנה.
בעקבות יכולתו הטובה בבלקפול שב הארט לסיטי בעונת 2007/2008 ועד מהרה הפך לשוערה הראשון של הקבוצה. הארט הפגין יכולת טובה במיוחד, והוביל את הקבוצה למקום התשיעי בפרמייר ליג, כאשר הוא סופג 34 שערים ב-26 משחקים. עוד באותה העונה הוכנס הארט יחד עם חברו לקבוצה בעבר, דויד אדוארדס, להיכל התהילה של איגוד בתי הספר והמכללות של שרופשייר.
לאחר עזיבתו של אנדראס איסאקסון בתחילת עונת 2008/2009 הפך הארט לשוער המוביל של הסיטי, אולם עם הגעתו של שי גיבן לקבוצה במהלך ינואר 2009 ירד מעמדו משמעותית ובסיום העונה הוא הושאל שוב, הפעם לברמינגהאם סיטי. בעונה אחת בברמינגהאם הפגין הארט יכולת שיא, כאשר הוא סופג 45 שערים ב-41 משחקים בכל המסגרות ומוביל את קבוצתו לעונה מצוינת, בה סיימה הקבוצה במקום התשיעי בפרמייר ליג והגיעה עד לרבע גמר הגביע האנגלי. כמו כן, נבחר הארט לשחקן השנה של ברמינגהאם ולשוער העונה בליגה האנגלית.

חזרה למנצ'סטר סיטי

בעקבות יכולתו המרשימה במדי ברמינגהאם, שב הארט למנצ'סטר סיטי בעונת 2010/2011 ואף תפס את מקומו של גיבן כשוערה הראשון של הקבוצה. בעונה זו זכה הארט בפרס כפפת הזהב של הפרמייר ליג, המוענק לשוער שהצליח לסיים הכי הרבה משחקי ליגה ללא ספיגת שער במהלך עונה - 18 פעמים - כשהוא גם מציין שיא עבור קבוצתו בקטגוריה זו כששמר על רשת נקייה ב-29 משחקים בכל המסגרות. בחצי גמר הגביע האנגלי הצליח הארט לשמור על רשת נקייה בניצחון 0-1 בדרבי נגד מנצ'סטר יונייטד, ונבחר לשחקן המחזור במפעל, לאחר שקבוצתו ניצחה באותה תוצאה גם בגמר, וזכתה בגביע. באוגוסט 2011 האריך את חוזהו במועדון עד לשנת 2016.
בעונת 2011/2012 זכה הארט פעם נוספת בפרס כפפת הזהב של הפרמייר ליג, וסייע למנצ'סטר סיטי לזכות באליפות ראשונה מזה 44 שנה.
בעונת 2012/2013 חלה ירידה ביכולתו של הארט, על אף שזכה בפעם השלישית רצופה בכפפת הזהב. הארט התקשה לשוב לכושרו גם במהלך עונת 2013/2014 ולאחר הפסד של הקבוצה ליריבתה בצמרת צ'לסי בו היה לו חלק, איבד למשך חודש את מקומו כשוער הראשון של הקבוצה, אבל חזר להרכב בסוף נובמבר, ובהמשך העונה זכה עם הקבוצה באליפות נוספת.
ב-30 באוגוסט 2016 הושאל הראט לטורינו האיטלקית. ב-18 ביולי 2017 הושאל לווסטהאם יונייטד לעונה אחת.

ברנלי

ב-7 באוגוסט 2018 עזב הארט לאחר 12 שנה את מנצ'סטר סיטי וחתם לשנתיים בברנלי.

נבחרת לאומית

הארט שיחק בנבחרת הנוער של אנגליה, לאחר מכן שיחק גם בנבחרת עד גיל 21. הארט נכלל בסגל הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 של שנת 2007 והיה השוער הראשון באליפות של שנת 2009, עת העפיל עם נבחרתו לגמר הטורניר. בחצי הגמר שיחקה אנגליה מול שוודיה, והארט עצר פנדל במהלך ד-קרב בעיטות עונשין בו ניצחה נבחרתו 4-5. הארט הורחק ממשחק הגמר כיון שקיבל כרטיס צהוב לאחר שניגש לשוחח עם בועט פנדל שוודי, והחמיץ את משחק הגמר בו אנגליה הובסה על ידי גרמניה 4-0.
ב-1 ביוני 2008 ערך את הופעתו הראשונה במדי הנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות נגד טרינידד וטובגו. הארט היה בסגל הנבחרת האנגלית למונדיאל 2010 אך לא שיחק בטורניר. לאחר פרישתו של דייוויד ג'יימס מהנבחרת, הפך הארט לשוער המוביל של אנגליה, והיה השוער הראשון של הנבחרת ביורו 2012, במונדיאל 2014 וביורו 2016.