google/wiki40b huggingface dataset:
אדולף וינדאוס

חייו

וינדאוס החל את לימודיו ב"Französisches Gymnasium" הנודע בברלין, שם התמקד בלימודי ספרות. לאחר סיום לימודיו ב-1895, המשיך ללימודי רפואה בפרייבורג ובברלין, ועבר את הבחינות הראשוניות ("Physikum") ב-1897.
במהלך לימודיו התעניין במיוחד בהרצאותיו של הרמן אמיל פישר, ולכן החל ללמוד כימיה בפרייבורג, אצל קיליאני, במקביל ללימודי הרפואה. בחורף 1899-1900 קיבל תואר דוקטור. עבודת התזה שלו עסקה בהתמודדות עם רעלים של צמח הדיגיטליס הפוגעים בלב.
לאחר סיום לימודיו בפרייבורג חזר לברלין, שם עבד עם פישר, ושם גם פגש לראשונה את אוטו דיאלס, והשניים היו לחברים לשארית חייהם. וינדאוס חזר לפרייבורג ב-1901 והחל לעסוק בתחום הכולסטרול וסטרולים קרובים; החלטתו לעסוק בתחום נבעה מהחוסר המוחלט בידע אודות מבנה הכולסטרול באותה תקופה. מתחילת עבודתו האמין, בצדק, כי הסטרולים (אותם ניתן למצוא בכל תא) הם חומרי מוצא לקבוצות אחרות של חומרי טבע. וינדאוס קיבל משרת מרצה ב-1903, בזכות מחקריו אלה (תחת השם "על כולסטרול"). ב-1919 הצליח להפוך כולסטרול לחומצה כולית, חומר שבודד בעבר מחומצות מרה על ידי וילנד, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1927. כך הוכיח וינדאוס כי חומצות מרה קשורות לסטרולים.
וינדאוס עסק רבות גם בתחום נגזרות האימידזול, בשיתוף פעולה עם קנופ. במסגרת העבודה הוכיח כי היסטידין, חומצת אמינו המשמשת לבניית חלבונים, היא אלאנין אימידזול, וגילה גם את ההיסטמין, הורמון רב חשיבות.
וינדאוס התמנה לפרופסור חבר ב-1906 ולפרופסור לכימיה רפואית ישומית ב-1913 באוניברסיטת אינסברוק. ב-1915 עבר לגטינגן כפרופסור לכימיה, יורשו של אוטו וולך, שם פעל עד פרישתו ב-1944 כראש המעבדה לכימיה כללית. בין תלמידיו נמנה אדולף בוטנאנדט, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 על עבודתו בתחום הורמוני המין, הקרובים לסטרולים.
בזכות מומחיותו הנודעת הוזמן ב-1925 לעבוד עם הפיזיולוג האמריקני אלפרד הס בניו יורק על הוויטמין שכונה "antirachitic", הידוע כיום בשם ויטמין D.
במחקרים אחרים חקר בעיות סטריאוכימיות של מערכות טבעות ציס וטרנס, שעברו הידרוגנציה. במחקרים אלה פעל באופן אינדוקטיבי, על סמך תצפיות ניסיוניות, ולא הסקה תאורטית. בשנותיו האחרונות בחן גם את האפשרות של כימותרפיה בחקר מחלת הסרטן.
על עבודתו בתחום הרכב הסטרולים והקשר שלהם לוויטמינים זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1928. וינדאוס זכה בפרסים נוספים, ביניהם מדליית פסטר (1938), ומדליית גתה (1941).
וינדאוס נשא לאישה את אליזבת' רסאו ב-1915, ולזוג נולדו שלושה ילדים, גונתר (1916), גוסטאב (1918) ומרגרט (1921).
לוח יאנגצה

לוח יאנגצה המכונה גם לוח דרום סין הוא לוח טקטוני המכיל את מרבית דרום הרפובליקה העממית של סין, שמו של הלוח נגזר משמו של הנהר יאנגצה החוצה אותו ממערב למזרח ונשפך לים סין המזרחי.

גבולות טקטוניים

לוח יאנגצה גובל בחמישה לוחות טקטוניים ובשוליו חמישה צמתים משולשים. המפגשים עם כל הלוחות הם גבולות חילוף, פתיחה או סגירה (ללא הפחתה). לפי כיוון השעון:
במערב, בצפון וברוב חלקו המזרחי גובל לוח יאנגצה בלוח האירואסייתי. לוח יאנגצה מתרחק מהלוח האירואסייתי בכיוון מזרח-דרום-מזרח בקצב של 13 מילימטרים בשנה. העתק לונגשמנשאן (龍門山斷層) המפריד ביניהם היה הגורם לרעידת האדמה בסצ'ואן ב-2008.
בדרום-מזרח יש צומת משולש עם הלוח האמורי שבינו לבין לוח יאנגצה יש גבול חילוף הנע בקצב של 4 מילימטרים בשנה.
הגבול בין הלוח האמורי עם לוח היאנגצה מסתיים בצפון האי טאיוואן בצומת משולש עם לוח אוקינאווה. בין לוח זה ללוח יאנגצה יש גבול פתיחה תוך יצירת שקע אוקינאווה.
הגבול בין לוח אוקינאווה עם לוח היאנגצה מסתיים בצומת משולש עם הלוח הפיליפיני. גבול זה בין הלוח הפיליפיני לבין לוח יאנגצה מתאפיין בסגירה ללא הפחתה.
הגבול בין הלוח הפיליפיני עם לוח היאנגצה מסתיים בצומת משולש עם לוח סונדה. הגבול בין לוח יאנגצה ללוח סונדה הוא גבול חילוף שמאלי הנע בקצב של 15 מילימטרים לשנה.
הגבול בין לוח סונדה עם לוח יאנגצה מסתיים בצומת משולש עם הלוח האירואסייתי.

היווצרות

לוח יאנגצה נוצר בהתפרקות יבשת-העל רודיניה לפני 750 מיליון שנים, בעידן הנאופרוטרוזואיקון. לוח דרום סין התנתק מיבשת העל גונדוונה בסילור. במהלך היווצרות יבשת-העל פנגיאה היה דרום סין יבשת קטנה, נפרדת, ששכנה מול החוף המזרחי של יבשת העל ונסחפה לצפון. בטריאס התנגש לוח יאנגצה עם הקראטון של צפון סין, והתחבר עם פנגיאה, ויצר את אגן סצ'ואן. בקנוזואיקון הושפע לוח יאנגצה מההתנגשות של הלוח ההודי עם הלוח האירואסייתי תוך יצירה והתרוממות של הרי לונגמן. התנועה דרומה מתבצעת לאורך העתק הנהר האדום.
עופר בן צבי

שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל התנדב בן צבי לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה. כמפקד גדוד 202 של הצנחנים,  הובילו במספר פשיטות בלבנון ובהן מבצע איש דמים, מבצע מוביל, מבצע סיגל ומבצע ערבית. לאחר מכן פיקד על חטיבה 226, חטיבת צנחנים במילואים. בשנים 1982 עד 1984 פיקד על עוצבת ברעם.
מיוריזציה

במתמטיקה, מיוֹריזציה, מג'וֹריזציה או מיוּר הוא קדם סדר חלקי בין שני וקטורים (או סדרות) של מספרים ממשיים, בו וקטור אחד "חוסם" את השני ובמובן מסוים "גדול יותר" ממנו.
אינטואיציה. עבור שתי סדרות a,b בעלות מספר שווה של איברים ואותו ממוצע חשבוני, a ממיירת את b אם איברי הסדרה a מרוכזים יותר מאברי הסדרה b מסביב לממוצע.

הגדרה פורמלית

עבור הווקטורים  נאמר כי a ממייר את b (או גובר על b) אם:  ולכל , : , כאשר  ו- הם הרכיבים של  ו- בהתאמה, ממוינים בסדר לא עולה. נהוג לסמן את הטענה "a ממייר את b" על ידי .
היווצרות המינים

ספציאציה פַּרַפַּטרית

ספציאציה מסוג זה מתרחשת כאשר יש גרדיאנט כלשהו של תכונה כמותית בסביבה, המשפיעה על המין, ופרטים שונים נמשכים לערכים שונים שלה. כך נוצרות מספר אוכלוסיות שכנות שפרטיהן מותאמים לערך מסוים של התכונה הסביבתית. עם הזמן נוצר בידוד רבייתי בין האוכלוסיות השונות ומתרחשת ספציאציה.
דוגמה לכך נצפתה בעשב ממין Anthoxanthum בסביבת מכרות. באזורים אלה קיים לחץ ברירתי לסבילות כלפי המתכות הנכרות שמזהמות את הסביבה, ונוצרות אוכלוסיות בעלות מידה שונה של סבילות כלפי המתכות. מאחר שבני הכלאיים שנוצרים אינם מותאמים היטב לסביבתם, נוצר לחץ ברירתי נגד רבייה בין האוכלוסיות, וכתוצאה מכך זמני הפריחה שלהן משתנים וגוברת ההאבקה העצמית. דוגמה נוספת לספציאציה פרפטרית היא מיני טבעת.

ספציאציה חופפת מקום (סימפַּטרית)

במנגנון זה, לא מתקיימת הפרדה במרחב בין האוכלוסיות והן יכולות לחפוף זו לזו במידה מסוימת. ספציאציה במנגנון זה יכולה להתרחש כאשר קיים לחץ ברירתי להתפלגות, ויש מתאם בין תכונת בחירת בן זוג והתכונה שעליה פועל הלחץ. לדוגמה: זבובים אשר מזדווגים על גבי צמח מסוים. אם קיימת תכונה בזכרים להעדיף אחד משני צמחים אפשריים, ובנקבות קיימת נטייה לבחור בזכרים אשר נמצאים בצמח מסוים, הרי שיכולה להתרחש ספציאציה לשני מינים – מין אשר מזדווג על צמח א' ומין אשר מזדווג על צמח ב'. במצב כזה, הפרדה גאוגרפית אינה תנאי להתרחשות הספציאציה. למנגנון זה מספר תיעודים בעולם הטבע.
סוגי מרד

הקשר בין סוגי המרד למגדר

במחקר שערך ב-2009, מצא בוקובזה קשר בין משתנה המגדר לבין סוג המרד המדווח. במחקר נמצא שבנים מאופיינים יותר מבנות בסוגי המרד: המתריס, ההדוניסטי והאנרכיסטי. לגבי סוג המרד הטלי והמרד הפנטסטי, לא נמצאו הבדלי מגדר מובהקים.

הקשר בין סוגי מרד לדפוסי הורות

כמו כן, במחקר של בוקובזה, נבדק הקשר בין סוג המרד המדווח לבין דפוס הורות (דפוס זה מתייחס להוריו של המשיב). משתנה דפוס ההורות נבחן על ידי שני מאפיינים: רמת הדרישות של ההורים (demendingness) ורמת הפיקוח שלהם (monitoring). כל חמשת הסוגים (מרד מתריס, מרד טלי, מרד הדוניסטי, מרד אנרכיסטי ומרד פנטסטי) נמצאו קשורים באופן מובהק לרמת הדרישות של ההורים. זאת בניגוד לתוצאות הקשר בין סוגי המרד השונים לבין רמת הפיקוח ההורי, שיצאו כולן לא מובהקות.

הקשר בין סוגי מרד לגיבוש זהות והתנהגויות סיכון

במחקר נוסף, בוקובזה ביקש לחקור את הקשר בין מרדנות וסוגיה השונים, לבין גיבוש זהות והתנהגויות סיכון (risk-taking behavior) בגילאי ההתבגרות. לשם בחינת שלב גיבוש הזהות בו נמצא המתבגר, השתמש בוקובזה בסולם Extended Objective Measure of Ego Identity Status: סולם זה עושה שימוש בתאוריה של ג'יימס מארסיה (James Marcia) לגיבוש הזהות. תאוריה זו עוסקת באופן מעשי ויישומי במחקר מושגיו של אריקסון ובפרט על מושג הזהות. מארסיה מצא כי ישנם ארבעה סגנונות זהות שונים המתבססים על שני קריטריונים: מחויבות וחקירה. אופן גיבוש הזהות, לפי מארסיה, נקבע לפי שני הקריטריונים: האם ערך הפרט חקירה (חווה משבר) והאם הצליח הפרט לקבל על עצמו מחויבות. ארבעת סגנונות הזהות הם: פיזור זהות (Diffusion), פורקלוז'ר (סגירות - Forecloser), מורטוריום (Moratorium) והשגת זהות (identity achieved) (). בוקובזה מצא, שאכן ישנו קשר בין סוגי המרד השונים לבין גיבוש הזהות של המתבגר והפגנת התנהגויות מסוכנות:
כל סוגי המרד, מלבד מרד אנרכיסטי, נמצאו קשורים באופן חיובי ומובהק לסגנון הזהות מורטוריום (לפי מארסיה, סגנון מורטוריום מאפיין פרטים אשר אינם בעלי מחויבות ברורה והם נמצאים בעיצומו של תהליך אקספלוראטיבי ובמשבר על-מנת למצוא את הדרך שלהם). המרד הטלי נמצא קשור באופן חיובי ומובהק לסגנון פורקלוז'ר (לפי מארסיה, סגנון זה מאפיין פרטים אשר אינם מביעים מחויבות וביטחון בהחלטות שונות, אך זאת ללא תהליך של חקירה או חווית משבר). מרד מתריס נמצא קשור באופן חיובי ומובהק לסגנון פיזור הזהות (לפי מארסיה, סגנון זה מאפיין פרטים אשר אינם מביעים עניין בסוגיית הזהות והאקספלורציה ואינם מביעים מחויבות לדבר). המרד האנרכיסטי נמצא קשור באופן שלילי ומובהק לסגנון השגת זהות (לפי מרסיה, סגנון זה מאפיין פרטים אשר עברו תהליך אקספלוראטיבי, בחרו והתחייבו לכיוון ברור). בנוסף, כל סוגי המרד השונים, מלבד המרד הטלי, נמצאו קשורים באופן חיובי להתנהגויות מסוכנות (כגון: שימוש בסמים, שתייה לשוכרה, מין לא בטוח, נהיגה במהירות גבוהה מהמותר וכדומה).
ים הקור

ים הקור (בלטינית: Mare Frigoris - "מארה פריגוריס") הוא ימה ירחית הממוקמת באגן פרוקלרום בצפון ים הממטרים שעל הירח. הימה נמצאת צפונית למכתש אפלטון.
בדומה לייתר ימות הירח, אין מדובר בימה אלא בעמק המכוסה בבזלת.

גאולוגיה

אזור האגן שבו מצוי ים הקור נוצר בעידן האימבריאני התחתון. הימה עצמה נוצרה בעידן האימבריאני העליון (בחלקה המזרחי) ובעידן ההארטוסתניאני (בחלקה המערבי).

גילוי הימה

בדומה למרבית ימות הירח, שמה של הימה ניתנה לה על ידי ג'ובאני ריקיולי בשנת 1651. השם אומץ רשמית בשנת 1935.

איזוכרים תרבותיים

אזור זה של הירח מהווה את אתר ההתרחשות של הפרק השני בסדרת הטלוויזיה "בסיס ירח 3" של רשת ה-BBC משנת 1973.
פריפלוס

פריפלוס (ביוונית: περίπλους - "שיט מסביב") הוא יומן או מדריך מסע ימי, שערכו קברניטים ושנועד להדריך ספנים אחרים בתוואי הדרך. מדריך מסע יבשתי נקרא בלטינית "איטינראריום"  וכלל רשימות יישובים ותחנות דרך.
בעת העתיקה לא היו מפות ימיות או מפות שהיה אפשר לנווט בעזרתן, ולכן קברניטים היו נוהגים לתעד את המראות שראו במהלך מסעם, כולל נקודות ראויות לעגינה. התיאור כלל נקודות ציון בולטות שיכולות לעזור בניווט וכן תיאור של זרמים חזקים.
המסמך הקדום ביותר שניתן לסווגו כפריפלוס הוא מגילת ון אמון אם כי חלק מדריך המסע הימי שבו מצומצם, המקור המתועד הידוע הראשון של פריפלוס מלא הוא "תיאור הקפת הארץ" של הקטאיוס ממילטוס, המצוטט אצל הרודוטוס ואצל סטפנוס מביזנטיון. דוגמאות לספרי הדרכה נוספים הם הפריפלוס של חנון הספן, "אודות האוקיינוס" של פיתאס, "אודות הנמלים" של טימוסתנס, וכן פריפלוס בתוך הההמנון ההומרי לאפולו, שם מתארים הספנים הכרתיים שמוצאם מקנוסוס מה ראו בהפלגתם.
מדריכים דומים היו גם אצל ספנים פרסים, שם נקרא המדריך رهنامه (Rahnāmag או Rahnāmeh).
מסכת נזיר

מַסֶּכֶת נָזִיר, הנקראת גם מַסֶּכֶת נְזִירוּת, היא המסכת הרביעית בסדר נשים, הסדר השלישי בשישה סדרי משנה. במסכת תשעה פרקים, והיא עוסקת בדיני הנזירות וקבלתה. בין דיני הנזירות שהמסכת עוסקת בהם הם משך תקופת הנזירות, ההגבלות החלות על הנזיר ומה יש לעשות אם הנזיר עבר על ההגבלות שנטל על עצמו לקיימן. בתלמוד על מסכת זו יש, בנוסף לכך, פירוט על גדרי טומאה.
בתלמוד בבלי יש למסכת זו 65 דפים.
לפי חלוקת הדפים בדפוס וילנא המוכר ביותר בימינו, במסכת זו נמצא העמוד היחיד שבו לא מודפסת הגמרא אלא רק תוספות.

מיקומה של המסכת בסדר נשים

מסכת נזיר נכללת בסדר נשים אף על פי שאינה עוסקת בדיני אישות. התלמוד הבבלי, מבאר שמסכת זו נמצאת בסדר נשים כיוון שיש לסמוך אותה למסכת נדרים, מפני שהנזירות היא מקרה פרטי של נדר (וכך גם מבואר בהקדמת המשנה להרמב"ם). אחת הדוגמאות לכך היא שכשאשה נודרת בנזיר, יכול הבעל להפר את נדרה.
מסכת נדרים נמצאת בסדר נשים משום שיש הלכות ייחודיות לנשים בענייני נדרים.
דין דיקסון

חייו

דיקסון, יליד ניו יורק, למד ניצוח אצל אלברט שטסל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד ובאוניברסיטת קולומביה. כשנסיונותיו הראשונים להשיג עבודת ניצוח הושמו לאל בגלל גזענות, הקים לו תזמורת ומקהלה משלו בשנת 1931. בשנת 1941 הופיע כמנצח אורח עם תזמורת NBC ועם הפילהרמונית של ניו יורק בעונת הקיץ שלה. בהמשך ניצח כאורח על תזמורת פילדלפיה ועל התזמורת הסימפונית של בוסטון. בשנת 1949 עזב את ארצות הברית ובא לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בעונות 1950 ו-1951 שלה. הוא כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גוטנבורג בשוודיה משנת 1953 עד 1960, על התזמורת הסימפונית של סידני, אוסטרליה מ-1964 עד 1967 ועל תזמורת רדיו הסה מ-1960 עד 1974.
דין דיקסון ניצח על רוב התזמורות החשובות באפריקה, ישראל ודרום אמריקה. הוא הביא את יצירותיהם של מלחינים אמריקאים רבים, כגון ויליאם גרנט סטיל, לקהל המאזינים באירופה. האגודה האמריקאית של מלחינים, סופרים ומוציאים לאור אמריקאים העניקה לו אות כבוד על עידוד בני נוער אמריקאים לקחת חלק פעיל במוזיקה.
דיקסון מת מהתקף לב בצוג בשנת 1976, בגיל 61.
אינגלהיים אם ריין

מיקום העיר

אינגלהיים ממוקמת מערבית לבירת המדינה מיינץ ונהר הריין מהווה את גבולה הצפוני. הנקודה הנמוכה ביותר של השטח העירוני היא הנמל שעל הריין 80.8 מטר מעל פני הים, ושתי הנקודות הגבוהות ביותר, הן מיינצר ברג 247.8 מטר מעל פני הים ווסטברג 247.5 מטר מעל פני הים. אובליסק הנמצא בצד הדרומי של העיר בכיוון Wackernheim, מסמן את הדרך שהחל לבנות קרל הגדול שהושלמה מאוחר יותר על ידי נפוליאון.
החל משנת 1269, נעשתה הבחנה בין אינגלהיים תחתית (Nieder-Ingelheim) לאינגלהיים עילית (Ober-Ingelheim).
העיר מחולקת כיום ל-6 מרכזים: אינגלהיים צפון, אינגלהיים דרום, אינגלהיים מרכז, אינגלהיים מערב, Sporkenheim וGroß-Winternheim.
לפני שהפכה לעיר בשנת 1939, נשאו שלושת המרכזים הראשונים את השמות Nieder-Ingelheim, פריי-Weinheim ואובר-Ingelheim. למרות השינויים הרשמיים, השמות הישנים נמצאים עדיין לעיתים בשימוש.

ציוני דרך בהיסטוריה

אזור אינגלהיים היה מיושב כבר בתקופה הפלאוליתית. המקום זכה לחשיבות תחת שלטונו של קרל הגדול בשנים  768-814.
לקראת תום מחציתה השנייה של המאה ה-8 לספירה ועד למאה ה-11, שכן באינגלהיים (Nieder-Ingelheim) היום, הארמון הקיסרי ששימש למגורים ולאירוח של קיסרים ומלכים. כיום ישנם רק שרידים של הארמון ובסיסו נמצא מתחת לפני הקרקע.
בשנת 1566 החלה הרפורמציה לחדור לתחומי אינגלהיים על ידי האלקטורים של היידלברג. בית המשפט העליון של אינגלהיים, נודע עד עצם היום הזה בזכות פסקי הדין שנשתמרו מהמאות ה-15 וה-16. בשנת 1666 קיפדו רוב תושבי האזור את חייהם כתוצאה ממגפה שנמשכה כשמונה חודשים. בסוף המאה ה-18 נכבשה אינגלהיים על ידי חיילי המהפכה הצרפתים. בשנת 1933 הוחלפו הפוליטיקאים המקומיים של העיר בהוראת אדולף היטלר על ידי פוליטיקאים נאצים ופורסמו תקנות המגבילות את זכויותיהם של התושבים שלא השתייכו לגזע הארי. בזמן מלחמת העולם השנייה הצליחה העיר לשרוד את פגעי המלחמה, בניגוד לערים רבות שניזוקו קשות מההפצצות של בנות הברית.

הקהילה היהודית

עד שנת 1942 התקיימה בעיר קהילה יהודית ששורשיה החלו במאה ה-16. בסביבות שנת 1850 מנתה הקהילה כ-200 יהודים. בית הכנסת היהודי שנבנה בשנת 1841, היווה חלק ממורשת האדריכלות של העיר. בשנת 1935 התפרסמו תקנות המגבילות את זכויותיהם של הקומוניסטים, הצוענים, הסוציאליסטים, וביניהן תקנות האוסרות על היהודים להשתמש במתקנים העירוניים. בפרעות שנערכו בחודש נובמבר 1938, נהרס בית הכנסת היהודי ו-73 אזרחים יהודים נשלחו למחנות הריכוז ומשנת 1942 פסקה הקהילה להתקיים.
קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג

ביוגרפיה

קרל אלכסנדר נולד בשטוטגרט ב-24 במאי 1684, והיה בנו הבכור של פרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל ואלאונורה יוליאנה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה מרגרטה, רוזנת אטינגן-אטינגן. בשנת 1698 מת אביו, וקרל אלכסנדר ירש את דוכסות וירטמברג-ויננטל. בשנת 1712 המיר אלכסנדר את דתו מנצרות פרוטסטנטית לקתולית. קרל אלכסנדר הצטרף לצבא האימפריה הרומית הקדושה, ולחם תחת פיקודו של הנסיך אויגן מסבויה במלחמת הירושה הספרדית ובמלחמה נגד הטורקים. בשנת 1719 מונה קרל אלכסנדר למושל הקיסרי של בלגרד, ובשנת 1720 מונה למושל ממלכת סרביה ההבסבורגית.
בשנת 1732 הוא פגש את יוזף זיסקינד אופנהיימר הידוע בכינויו "היהודי זיס". בשנת 1733 מת בן דודו אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג, וקרל אלכסנדר עלה לשלטון במקומו. עם עלותו לשלטון מינה קרל אלכסנדר את אופנהיימר ליועצו הכלכלי. מהלכיו הכלכלים של אופנייהמר הצילו את כלכלת וירטמברג שהייתה הרוסה בעקבות מלחמת הירושה הספרדית (1702-1713), אך גררו תגובות קשות הן מהמעמד העליון שכלל את האצילים והבורגנים והן ממעמד הצמיתים והאיכרים, אך אלכסנדר התעקש ושמר על אופנהיימר כיועצו. במשך כל תקופת כהונתו של אופנהיימר הצליח אלכסנדר לצבור לעצמו ולאנשיו כסף רב וחיי פאר ועושר רב, אך גם הצליח לחזק את צבאו. ב-12 במרץ 1737 נפטר אלכסנדר משבץ מוחי פתאומי, ובנו קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו.

קרל אלכסנדר והיהודים

בתחילת כהונתו של קרל כדוכס וירטמברג היהודים לא הורשו לגור בתחומי וירטמברג, לסחור עם נוצרים ולהתחתן איתם. היהודים המעטים שחיו במדינה נאלצו לחיות בגטו והוטלו עליהם הגבלות קשות. אולם לאחר מינויו של אופנהיימר ליועצו הכלכלי הוסרו מרבית ההגבלות על היהודים. לאחר מותו שבו ההגבלות ונעשו חמורות יותר.
ג'אד שוירי

ג'אד שוירי (בערבית: جاد شويري; נולד ב-13 במרץ 1981) הוא זמר, רקדן, מלחין, כותב ומפיק מוזיקלי לבנוני. הפיק כ-40 וידאו-קליפים לעצמו ולאחרים וזכה בשלושה פרסים בגין הפקתם. פועלו האומנותי, המושפע בעיקר מתרבות המערב המודרנית, נחשב לשנוי במחלוקת בחברה הערבית.

ביוגרפיה

שוירי נולד ב-1981 בלבנון. בילדותו העריץ את הזמרת האמריקאית מדונה, אשר סיפקה לו השראה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, למד בבית הספר לקולנוע "L’Ecole de Réalisation Audiovisuelle" בפריז. זאת למגינת לבם של הוריו, שרצו שיילך בדרכו של סבו, אשר היה מייסד תנועות פוליטיות.
שוירי למד במשך שנתיים בסורבון, שם הצטיין בלימודי הקולנוע. במהלך שהותו בצרפת, עבד כפועל במה, וכן השתתף בסרט קנדי בשם "Trainée de Bruit". במהלך חופשת הקיץ שלו בביירות בשנת 2001, נטל חלק בתוכנית הבידור "סטודיו לאומנויות" (ستوديو الفن), וזכה במקום הראשון על הפקת וידאו-קליפ לשיר "יא מצטפא", אחד משירי הפולקלור העממיים הישנים, בגרסת כיסוי המבוצעת על ידי הזמרת הלבנונית רידא בטרס. 
ב-2003 הופיע לראשונה בוידאוקליפ לשירו "מה אומר לך" (أقولك إيه), שבוצע בערבית ואנגלית. ב-2006 יצא לאור אלבומו הראשון, "המפתח" (مفتاح) בו כלולים כל שיריו שיצאו בין השנים 2003–2006.
ייחודו של שוירי כזמר וכמפיק וידאו-קליפים לאמנים מפורסמים אחרים, מתבטא בחושניות ובתכנים המיניים המשולבים בהם. מבין האמנים להם הפיק וידאו-קליפים נמנות הזמרות מאריה (ماريا), תינה (تينا), ג'ואנה אלמלאח (جوانا ملاّح), מלכ אלנאצר (ملك الناصر) ועוד. 
באלבומו השני כתב ושר שירים בשפה האנגלית, במטרה לנסות ולשנות את הדעה הרווחת בעולם המערבי על צעירים ערבים, ולהציגם כשוחרי תרבות ומתנגדים לטרור. הווידאו-קליפ לשיר Funky Arab מתוך אלבומו השני שודר בערוץ הלוויין "מלודי" (ميلودي الفضائيه) וערוצים זרים בלבד.

חיים אישיים

לשוירי אח אחד ושתי אחיות, העוסקים גם הם בתחום ההפקה. שוירי גר בשכונת אלאשראפיה (الأشرافيه) בביירות.
תיקון שפרד

בסטטיסטיקה, תיקון שפרד הוא תיקון נפוץ לאומד המקובל לשונות  \operatorname {s^2}, כאשר התצפיות מגיעות ממכשיר מדידה שמעגל אותן ליחידות בגודל h. לדוגמה, במכשיר המחזיר מדידה מעוגלת לעשרות, יש לקחת h=10. התיקון הוצע על ידי ויליאם פליטווד שפרד בסוף המאה התשע-עשרה.
כשמכשיר מדידה מודד את תהליך \operatorname{X}, הוא קולט את הערך האמיתי של תצפית \operatorname{x_i}, ומחזיר מדידה מעוגלת \operatorname{y_i}. ניתן להסתכל על זה כאילו מכשיר המדידה מוסיף לכל תצפית \operatorname{x_i} גודל מסוים, שנסמנו ב \operatorname{a_i}, כך שלבסוף מתקבלת מדידה מעוגלת \operatorname{y_i}.
הגדלים \operatorname{a_i} חסומים בקטע [\frac{-h}{2},\frac{h}{2}], וההנחה של שפרד הייתה שהם מתפלגים (בקירוב) באופן אחיד בקטע הזה. ההנחה השנייה של שפרד הייתה שטעות העיגול \operatorname{a_i} וערך התצפית האמיתית \operatorname{x_i} בלתי תלויים בקירוב, ועל כן השונות של המדידות שיוצאות ממכשיר המדידה היא הסכום שלהן: \operatorname{V_y=V_x+V_a}; השונות של \operatorname{a} ידועה ושווה ל \frac{h^2}{12}. ולכן תיקון שפרד לאומד לשונות הוא: s^2 - \frac{h^2}{12} .
יתרונו הגדול של תיקון שפרד מתבטא בכך שהוא א-פרמטרי, כלומר, הוא אינו מניח דבר על ההתפלגות המקורית של התהליך הנמדד. התיקון תלוי בדיוק מכשיר המדידה ולא בהתפלגותו של הנמדד.
צמח צדק (ספר)

חלקי הספר

סדרת השו"ת כוללת מעל אלף תשובות מפורטות בהלכה תשובות שנכתבו אל רבנים ברחבי רוסיה הלבנה, ליטא ואוקראינה. תשובות אלו הם כנראה חלק קטן ממה שכתב המחבר במשך יובל שנים. הספרים מחולקים לפי ארבעת חלקי השולחן ערוך - אורח חיים, יורה דעה, אבן העזר וחושן משפט.

שו"ת

שו"ת אורח חיים - נדפס לראשונה בשנת תרמ"ד.
שו"ת יורה דעה - נדפס לראשונה בשנת תרל"ד בשלשה כרכים. 
שו"ת אבן העזר - כרך ראשון נדפס לראשונה בווילנא בשנת תרל"א (1871) בדפוס ר' שמואל יוסף פין, וכרך שני בשנת תרל"ב. 
חלק מהספרים נדפס גם בבית הדפוס של משפחת ראם.
שו"ת חושן משפט - נדפס לראשונה בהוצאת קה"ת בשנת תש"ו (1946) בעריכת הרבי מנחם מנדל שניאורסון מתוך כתב יד שהיה כנראה מוכן לדפוס והצנזורה בוילנא לא אישרה להדפיס, יחד עם מהדורת צילום של שאר החלקים עם הוספות, כולל שער המילואים חלקים א-ג.
שער המילואים חלק ד - יצא לאור לראשונה בשנת תשל"ח בעריכת הרב שלום בער לוין.
בשנת תשנ"ד (שלהי 1994) נסדרה כל סדרת הספרים מחדש ויצאה לאור במהדורה מתוקנת עם תשובות נוספות בעריכת הרב שלום בער לוין בהוצאת קה"ת.
שער המילואים חלק ה - באוסף שניאורסון הנמצא בספריית מוסקבה התגלו שבעה כרכים של תשובות בגוף כתב יד המחבר. רוב התשובות כבר נדפסו בסדרת השו"ת אך נמצאו גם תשובות שעדיין לא נדפסו. בשנת תשס"ט (2009) ערך לוין והוציא לאור בהוצאת קה"ת חלק זה תחת שם הספר המקורי "צמח צדק", הכולל תשובות חדשות שנמצאו בכרכים אלו.

פסקי דינים

פסקי דינים אורח-חיים - יורה-דעה - הוצאה חדשה (חמישית) עם הוספות, קה"ת ה'תשנ"ב.
פסקי דינים אבן העזר - חושן משפט - הוצאה חדשה (חמישית) עם הוספות, קה"ת ה'תשנ"ב. בסופו: חידושים על ש"ס וראשונים.

חידושים

חידושים על הש"ס - אליבא דהלכתא על המשנה ועל התלמוד, ראשונים ואחרונים ומסודר לפי השישה סדרי משנה. נדפס לראשונה בשנת תרל"ח. הוצאה חדשה עם חלק שני והוספות, קה"ת ה'תשנ"ה.
מפתחות - כרך של מפתחות עניינים, שמות, מקומות ותאריכים, ספרים, לוח התיקון ומבוא על כל הסדרה ערך והוציא לאור הרב לוין בשנת תשנ"ט (1999).
בחודש ניסן תשע"ה (2015) הודיעה הוצאת קה"ת כי מערכת "אוצר החסידים" שוקדת על עריכה מחדש של הסדרה שתכלול פיסוק וחלוקה לקטעים, הוספת מראה מקומות, ציונים למקורות נוספים וספרים אחרים הדנים בתשובות ובחידושים שבספר והיא תתחיל לצאת לאור בשנת תשע"ו.
בתמוז תשע"ח יצאו שני הכרכים הראשונים.

מבנה הסדרה

בשנת תקע"ח בערך התחיל הצמח צדק להשיב תשובות בהלכה, ובשנים הבאות היה מוסר חמיו האדמו"ר האמצעי שאלות שהיו מתקבלות אצלו לחתנו שישיב עליהם. לפעמים היו החסידים שואלים ישירות את הצמח צדק. פעם בשנה בערך, היה כורך את השאלות שקיבל יחד עם תשובותיו. בשנים מאוחרות יותר (תקצ"א ואילך) סידר שוב את תשובותיו במהדורה בתרא. עוד במשך שנות חייו נשרפו כמה מכרכים אלו והוא ערך כרכים חדשים.
את תשובותיו הוא כתב בשתי גרסאות: קצרה וארוכה. את התשובה הקצרה פסק-דין למעשה - שלח לשואל במיוחד כשהמענה היה דחוף. הוא גם רשם אותו בקיצור לעצמו. כמו כן הוא כתב תשובה ערוכה הכוללת דיון ונימוקים. בשוליה לפעמים הוסיף ראשי פרקים או תמצית מהדיון.
לפעמים כתב לאחר מכן א. מהדורה שנייה של התשובה. ב. תשובה מלוקטת מכמה תשובות.

פסקים בספר


פסק שבגילוח הזקן יש איסור משום לא ילבש (גם בגילוח עם מספריים).
הרב מרדכי יעקב ברייש, מחבר שו"ת חלקת יעקב יצא נגד התופעה שרבים נוהגים כפסק הצמח צדק רק בחלק הקולא שבו, ולא בחלק החמור שבו.
לוליינות

לוליינות או אַקְרוֹבָּטִיקָה (מיוונית: אקרוס - גבוה, באט - הליכה) הוא ענף ספורט ואמנות הבמה המשלב לרוב קואורדינציה, זריזות ושמירה על שיווי משקל.
מופעי אקרובטיקה היו נפוצים בתרבויות רבות - למשל ביוון המינואית בכרתים (2000 לפנה"ס), בסין מתקופת שושלת האן (200 לפנה"ס) ובימי הביניים באירופה. מופע האקרובטיקה הבולט ביותר בעבר היה הליכה על חבל, ומהמאה ה-19 המונח מתייחס גם להתעמלות אקרובטית ולמופעי קרקס. 
בסוף המאה ה-19, התעמלות אקרובטית הפכה לספורט תחרותי באירופה. אליפות עולם ספורטיבית באקרובטיקה נערכת החל משנת 1974, וכוללת חמש קטגוריות - זוגות גברים, זוגות נשים, זוגות מעורבים, שלישיות לנשים ורביעיות לגברים.
חוצה כוכבים

תקציר העלילה

הסדרה מתחילה בכך שחייזרים נוחתים בכדור הארץ לאחר שברחו מכוכב האם שלהם. לאחר 10 שנים משולבים שבעה חייזרים (בני נוער), כחלק מניסוי, בבית ספר תיכון. העלילה ממשיכה בכך שמתפתח רומן בין נערה וחייזר. (בין אמרי לרומן שכאשר נחת בכדור הארץ שהיו בני 6 היא הצילה אותו, והייתה בת האדם הראשונה שהייתה נחמדה אליו). בין לבין יש עלילות נוספות שמתקשרות לבסוף לקשר בין רומן לבין אמרי.
העלילה מתרחשת בשנת 2024.
מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס

ביוגרפיה

על חייו ידוע מעט מאוד. הוא נולד ככל הנראה בסוף המאה ה-1 לפנה"ס, למרקוס ולריוס מסאלה אפיאנוס אשר שימש כקונסול בשנת 12 לפנה"ס ונפטר זמן קצר לאחר מכן. אמו הייתה קלאודיה מרקלה הצעירה, בתם של אוקטביה (אחותו של אוגוסטוס) וגאיוס קלאודיוס מרקלוס. הייתה לו אחות אחת בשם קלאודיה פולכרה, אשר לימים נישאה לפובליוס קווינקטיליוס וארוס. לאחר מות אביו נישאה אמו ללוקיוס אמיליוס לפידוס פאולוס. 
באזור שנת 15 הוא נישא לבת דודתו דומיטיה לפידה הצעירה בתם של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס ושל אנטוניה הזקנה. נולדה להם בת אחת - מסלינה אשר לימים נישאה לקלאודיוס והפכה לקיסרית. מסלול המשרות שלו לא ידוע בשנת 20 לספירה נבחר מסאלה כקונסול לצד מרקוס אורליוס קוטה מקסימוס מסלינוס. הוא מת זמן קצר לאחר מכן. אשתו נישאה לאחר מותו לפאוסטוס קורנליוס סולה לוקולוס.