google/wiki40b huggingface dataset:
צורות חיים ימיות

צורות חיים ימיות (באנגלית: marine life או sea life) הם בעלי חיים המותאמים לחיים בתוך הימים והאוקיינוסים השונים ובמקווי מים מלוחים שונים. ישנן אלפי קבוצות יצורים כאלה; החיים בים קדמו לחיים ביבשה. ישנם בעלי חיים אשר חיים בקרבת החופים, ואחרים החיים במצולות בעומק של כמה קילומטרים מתחת לפני הים. חלק מבעלי החיים יכולים לצאת מהמים לעבר היבשה, ואחרים חיים כל חייהם מתחת למים. מבין האחרונים ישנם כמה מינים, למשל הסלמון, שיכולים לעזוב למים מתוקים.
האוקיינוס מהווה 99% משטח המחיה בכדור הארץ, ורב היצורים החיים מצויים בו. חלקם נעים בצורות של פלנקטון בין הזרמים והרוחות, ואחרים, המכונים נקטון, בעלי שרירים חזקים מספיק להניע אותם לבד. אזורי המחיה בים דומים מאוד לאזורי המחיה היבשתיים אך הם גדולים יותר, תחרותיים יותר ומבוססים על חומרים מזינים קטנים, בהשוואה לצמחייה השופעת ביערות או ערבות על היבשה.
הקטנים שבבעלי החיים חיים בים וגם החיה הגדולה ביותר מעולם, הלווייתן הכחול, חי באוקיינוסים.

חסרי חוליות

מרבית חסרי החוליות חיים בים. הקדומים והפרימיטיביים בבעלי החיים הם יצורים קטנים חד-תאיים שנעים במים כפלנקטון. יצורים גדולים יותר כמו מדוזות וצורבים שונים גם נעים כפלנקטון אך בעלי יכולת להניע בטפיחת מפרש את מקומם. כמה מהם יוצרים מבנים גדולים כמו האלמוגים. בימים נפוצים מאוד רכיכות כמו תמנונים ודיונונים והרבה מיני חלזונות וצדפות, וכן תולעים טבעתיות ותולעים שטוחות, שיכולות להגיע לגודל רב בעומקים. קווצי עור כמו מלפפון ים וכוכב ים נפוצים בעיקר סביב החופים והקרקעית. מבין פרוקי הרגליים ישנם מיני סרטנאים, עכבישנים ימיים וסרטני הפרסה. החרק היחיד החי בים הוא הסוג Halobates, רץ מים היכול לנוע במהירות בעזרת רגליו הדקות.
חסרי חוליות שונים מצליחים להעמיק מעבר לעומק של רוב החולייתנים, אפילו עד תהום מריאנה שבעומק 11 קילומטר.

חולייתנים

כמעט כל הדגים, דגי גרם ודגי סחוס (וכן בני קבוצת עגולי הפה) חיים בים הפתוח או בקרבת הימים הרדודים, ומספר מינים כמו הסלמון יכולים לעזוב לנהרות כדי להתרבות. הדגים התפתחו לחיות היבשה הראשונות; הדגי הריאות והדו-חיים שהתפתחו מהם חיים במים מתוקים. הזוחלים הפכו בחלקם לחיות ימיות כמו צבי ים, נחשי ים וכמה תנינים, ובעבר היו גם זוחלים ענקיים כמו הפלזיוזאורים והאיכתיוזאוריים, שלא יכלו לצאת מהמים.
עופות רבים פנו אל הים, המוצלחים מביניהם הם הפינגווינים, שאיבדו את יכולת התעופה. גם יונקים רבים החלו לשחות בים כמו הלוטרות, דוב הקוטב והטורפים הימיים. שתי קבוצות נוספות שפנו אל הים - התחשאים והלווייתנים היו לגדולים שביצורים הימיים ומהמצליחים שבהם, אך בניגוד לעופות וזוחלי הים, הם אינם יכולים לשוב ליבשה.
מיינרד פרגוסון

תולדות חייו

וולטר מיינרד פרגוסון נולד סמוך למונטריאול בקוויבק, קנדה. הוא היה ילד פלא וניגן בגיל ארבע בפסנתר וכינור, בגיל עשר עבר לנגן בקורנית ובגיל 13 ניגן כסולן עם תזמורת איגוד השידור הקנדי (CBC). הוא זכה למלגת לימודים ולמד בקונסרבטוריון המוזיקה של קוויבק בין השנים 1943 עד 1948, בשנה זו עבר לארצות הברית בתקווה לנגן בתזמורתו של סטן קנטון.
ב-1950 החל פרגוסון לנגן עם קנטון ב"Kenton's Innovations Orchestra" בת 40 הנגנים ולאחר מכן בגירסתה בת 19 הנגנים. נגינת הסולו שלו, בגבהי צליל ובווירטואוזיות שלא נודעו עד אז, הפכה אותו לכוכב. בין 1950 ו-1953 זכה ברציפות במשאל הקוראים של דאון ביט בתואר "החצוצרן הטוב ביותר".
ב-1953 עזב את קנטון ועבר לעבוד בהוליווד וב-1957 הקים את "תזמורת החלומות", ה"Birdland Dreamband" שבסיסה היה במועדון בירדלנד. בתזמורת זו, שפעלה עד 1965 ניגנו בין השאר דון אליס, ג'ו זאווינול, ג'קי ביירד ועוד. בין המעבדים לתזמורת זו היה ג'ימי ג'ופרה.
לאחר התפרקות התזמורת, מחוסר עניין ציבורי בסוגה זו, עבר פרגוסון לבריטניה. ב-1969 נסע להודו ולמד בודהיזם. לאחר מכן חזר לבריטניה וניגן בתוכניות טלוויזיה עיבודים לשירים פופולריים בסגנונו הייחודי הגבוה והצלול.
ב-1971 חזר לארצות הברית ועסק בעיקר בחינוך, הוא הפעיל תוכניות ללימוד חצוצרה, בין היתר במכללת ברקלי למוזיקה. ב-1976 הופיע בקטע סולו בטקס הנעילה של אולימפיאדת מונטריאול (1976).
בין 1976 ו-1988 הוציא פרגוסון אלבומים רבים בהם ניגן עיבודים לנעימות פופולריות (ממוזיקה לטינית ועד נעימות נושא של סרטים כמו רוקי ומלחמת הכוכבים).
ב-1988 הקים מחדש ביג בנד בת 19 נגנים בסגנון בי בופ בשם "Big Bop Nouveau Band", שזיכתה אותו שוב בהכרה. בשנת 1992 קיבלה הכרה זו הוכחה כאשר התקבל פרגוסון להיכל התהילה של הג'אז. הוא המשיך להופיע ולהקליט במסגרת זו עד מותו מכשל בכבד.
ויליאם וילברפורס

ילדות ונעורים

וילברפורס נולד בהאל, בנו היחיד של רוברט וילברפורס (1728–1768), סוחר עשיר, ואשתו אליזבת.
באוקטובר 1776 החל לימודיו בקולג' סנט ג'ון של אוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו התיידד עם עמית ללימודים בשם ויליאם פיט הבן, שלימים היה לראש ממשלת בריטניה.

פעילות לרווחת בעלי חיים

בנוסף לפועלו בתנועה לביטול העבדות, וילברפורס פעל גם לרווחת בעלי חיים. בשנת 1824, היה בין המייסדים של האגודה המלכותית למניעת התאכזרות כלפי בעלי חיים  – אגודה שהייתה חלוצה בתחום החקיקה בנושא בעלי חיים  בעולם המערבי. בשנת 1892, עבר לאגודת חברי החיות (באנגלית: Animals' Friend Society) אותה ייסד לואיס גומפרץ.

הנצחה

סיפור מלחמתו בעבדות באנגליה מסופר בסרט "רוחות של חופש".
מקסין פרנק סינגר

קורות חיים

מקסין פרנק סינגר נולדה בברוקלין, ניו-יורק, להנרייטה (פרלוביץ) פרנק ולהיימן פרנק. את השכלתה היסודית והעל-יסודית קיבלה פרנק בבתי הספר הציבוריים בברוקלין.
סינגר התמחתה התמחות ראשית בכימיה והתמחות משנית בביולוגיה במכללת סווארת'מור וקיבלה בשנת 1952 תואר ראשון בהצטיינות. את תואר הדוקטור שלה קיבלה בשנת 1957 מאוניברסיטת ייל על כך שחקרה על כימיית החלבונים תחת גוז'ף פרוטון (Joseph S. Fruton). במהלך לימודיה פרוטון עודד אותה להתמחות במחקר חומצות הגרעין (DNA  וגם RNA), בעקבות זאת הצטרפה למעבדתו של הביוכימאי לאון הפל (Leon Heppel) במכון הלאומי לבריאות בוושינגטון די.סי. בשנת  1956 כפוסט-דוקטורט.
שנתיים לאחר מכן, קיבלה מינוי להיות חלק מצוות המחקר בתור ביוכימאית והפכה לאחראית על מחקר האנזימים והביוכימיה של התא עד שנת 1974. בשנת 1975 הצטרפה למכון הלאומי לסרטן ובשנת 1980 הפכה לאחראית על מעבדת הביוכימיה, תפקיד שבו הייתה ממונה על 15 קבוצות מחקר וכיהנה בו עד שנת 1987.
בשנת 1988 נבחרה לכהן כנשיאת מכון קרנגי בוושינגטון(Carnegie Institution for Science) ובשנת 2002 החליטה לפרוש מתפקיד זה.
סינגר נשואה לדניאל מוריס סינגר, עורך דין, ולהם ארבעה ילדים.

מחקר

עבודתה של סינגר הקיפה את תחום הביוכימיה ואת תחום הביולוגיה המולקולרית, הכוללים מחקרים מגוונים על: סינתזת RNA, תפקידם של האנזימים ב-DNA , מטבוליזם, שחלוף גנטי בוירוסים פגומים ואת המבנה של המכלול DNA- חלבון הנקרא כרומטין.
בשנות ה-60 המוקדמות סינגר עזרה לעמיתה במכון הלאומי לבריאות, מרשל וורן נירנברג, לפענח את הקוד הגנטי על ידי כך שסיפקה לו מולקולות  RNA מלאכותיות בעלות נוקלאוטידים המסודרים ברצף ידוע שאפשרו לקבוע שהמידע הגנטי מורכב מארבע אותיות ואילו הקודן מורכב מצופן המכיל בכל פעם שלוש אותיות מתוכן.
במהלך שנות ה-80 סינגר הפנתה את תשומת לבה למשפחה גדולה של רצפי DNA הנקראים LINEs.
היא ועמיתיה היו בעיקר מעוניינים ברצף LINE1 שחוזר על עצמו אלפי פעמים בDNA  האנושי. הם חקרו איך האלמנטים שלו נעים, מתוך אמונה שמנגנון הטרנספוזיציה שלו עשוי להוות משמעות רחבה להבנת מחלות גנטיות.
בנוסף, סינגר חקרה דרכים לריפוי סרטן והמופיליה.

תרומתה למדע ולחברה

משנות ה-70 המאוחרות דאגה לבטיחות והמוסריות של תחום ההנדסה הגנטית. היא ממשיכה לעבוד למען שימוש בטוח ואתי בתחום הביוטכנולוגיה עד היום.
סינגר מעורבת במידה רבה בתוכניות לשיפור איכות החינוך המדעי בכל שלבי הלימוד.
בנוסף, כתבה מספר ספרים על תחום הגנטיקה בשיתוף עם עמיתה פול ברג והיא מרצה הרצאות רבות.
סינגר אף הקימה תוכנית לימודית מדעית לתלמידי וושינגטון די.סי. הנקראת- First light.
יהודה ליב גמזו

יהודה לייב גמזו (יל"ג) (י"ז בטבת תר"ל, 12 בדצמבר 1869, דווינסק – 31 בדצמבר 1941) היה משורר, מחזאי ומתרגם עברי ויידי, שעסק בנושאים לאומיים ברוח תנועת ההשכלה היהודית.

קורות חיים

יהודה ליב בן עזריאל זליג נולד בדווינסק. בגיל 12, בהיותו חפץ ללמוד בסמינר, החל להתכתב, בין השאר, עם הרב ד"ר עזריאל הילדסהיימר מברלין ועם בנדיקט צוקרמן  מברסלאו. כשהיה בן 13 החל ללמוד לימודי חול, למד את שפות אירופה, ולקרוא את כתבי שילר, גתה, היינה, ברנה, לסינג וכדומה. החל מ-1886 כתב ב"המליץ" (במדור "עזרת סופרים"), כמו כן כתב ב"הצפירה" וב"היום". בין היתר הגן על מעמדה של לשון היידיש בעיתונות העברית.
בשנת 1897 פרסם מחזה בשם "עזרא או שיבת ציון". כן תרגם מרוסית לעברית את מחזותיו של משה לייב חשקס "אברבנאל" (ורשה: האלטער ואייזענשטאדט, תרנ"ד) ו"מראות אלהים או ראש עפרות תבל".
בין שתי מלחמות העולם חי ברוסיה הסובייטית.
הוא נפטר בכפר הקטן טַוְודה שבסיביר ב-1941, בגיל 72.
דראז'ן בגאריץ'

קריירה

בגאריץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של דינארה קנין ובגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של רייקה. אחרי שעבר את גיל הנוער, חזר לדינארה מהליגה השלישית. בדינארה הבקיע 7 שערים ב-16 משחקים ובינואר 2012 הצטרף לר.נ.ק. ספליט מליגת העל הקרואטית. ב-21 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בספליט במשחק הליגה נגד קארלובץ.
בקיץ 2013 הושאל לדוגפוליה לאחר שלא מצא את מקומו בספליט. בינואר 2014 חזר לספליט והצליח להשתלב בהרכב הקבוצה. לאחר שאת עונת 2016/2017 התחיל בספליט, ב-28 ביולי 2016 חתם במ.ס. אשדוד. ב-29 בינואר 2017 שוחרר מהקבוצה. בפברואר 2017 חתם בשחטיור סליהורסק הבלרוסית.
בינואר 2018 חתם בשירוקי ברייג.
אפולו 8

המשימה

לאחר שלוש שעות של הקפת כדור הארץ בזמן שמערכות החללית נבדקות, החל תהליך המעבר למסלול ירחי. 25 דקות מאוחר יותר נפרד השלב השני של המשגר (שנקרא S-IVB) והחללית התהפכה, כדי לאפשר צילום ובדיקה חיצונית של שלב זה. לאחר מכן הושלך מהשלב חמצן נוזלי בפקודה מהקרקע, כדי לתת לו תנופה שהכניסה אותו למסלול סביב השמש.
המשימה בדקה את מערכות מודול הפיקוד, כולל מערכות התקשורת, תמיכת החיים והמעקב, ואיפשרה לבדוק את תפקוד הצוות במסלול ירחי. הצוות צילם את פני הירח, ביצע סקירה טופוגרפית, ואסף ציוני דרך ומידע מדעי אחר, שנדרש למשימות אפולו הבאות.
אפולו 8 הכילה מודול פיקוד דומה לזה של אפולו 7, מלבד זאת שפתחי הלחץ וה(ablative) הקדמיים שולבו לפתח אחד, שישמש למעבר למודול הירח במשימות הבאות. מסת החללית (28,817 ק"ג) כללה את מסת מודול הפיקוד ומודול השירות, כולל דלק וחומרים מתכלים. משימה זו לא כללה מודול ירח, משום שפיתוחו פיגר בחמישה חודשים אחר פיתוח שאר חלקי החללית. השיגור בוצע בכל זאת, כדי לעמוד בתחרות עם ברית המועצות, שכבר שיגרה שתי חלליות זונד בלתי מאוישות סביב הירח בספטמבר ונובמבר, והחזירה אותן בשלום לכדור הארץ, והיה חשש שהרוסים יקדימו את האמריקאים בנחיתה על הירח. פרנק בורמן, מפקד המשימה, העיד שזו הייתה למעשה המטרה העיקרית של משימה זו, שבמקור כלל לא תוכננה להגיע אל הירח. במקום מודול הירח החסר, הורכב מודול דמי בעל אותו משקל על המתאם בין החללית לרכב השיגור (הרקטה), לאיזון.
ב-24 בדצמבר, בשידור ישיר לטלוויזיה אמר ויליאם אנדרס: "אנו מתקרבים כעת לזריחת הירח, ולכל האנשים מאחור על כדור הארץ, לצוות אפולו 8 יש מסר שאנחנו רוצים להעביר אליכם: "בראשית ברא אלוהים את השמים ואת הארץ..." וכך המשיכו אנשי הצוות להקריא את עשרת הפסוקים הראשונים של ספר בראשית.
במהלך המשימה, כאשר חזרה החללית מעבר לירח ויצרה שוב קשר עין עם כדור הארץ, צילם הצוות את התמונה המפורסמת של זריחת הארץ מעל אופק הירח.
החללית נחתה ב-27 בדצמבר אותה שנה, באוקיינוס השקט, וחולצה על ידי USS Yorktown.
מכל דלק נתיק

מכל דלק נתיק או בידון (מצרפתית: bidon מכל) הוא מכל דלק חיצוני הנישא על ידי כלי טיס. הוא תוכנן כך שניתן יהיה להשליכו לאחר שהתרוקן, או במקרה של קרב או במצב חירום.
השימוש הראשון במכלי דלק נתיקים נעשה במלחמת העולם השנייה על-מנת לאפשר למטוסי הקרב לשאת דלק נוסף לטיסות ארוכות מבלי להידרש לגוף מטוס גדול וכבד יותר שיקשה על יכולת התימרון. מכלים אלו נפוצים כיום בכלי טיס צבאיים, ולעיתים גם אזרחיים, אם כי פחות סביר שמטוסים אזרחיים ישליכו את המכלים אלא במקרה חירום קיצוני.
החיסרון העיקרי של מכל דלק נתיקים הוא הגרר שהם יוצרים. על פי כלל אצבע, רק מחצית הקיבולת של המכלים מגדילה למעשה את הטווח הכללי, היתר משמש להתגברות על הגרר הנוסף של המכלים עצמם. השימוש במכלי הדלק הנתיקים מקטין את מספר הנקודות לנשיאת נשק, ומגדיל את שטח חתך המכ"ם (שח"ם) של כלי הטיס.
יצחק אבן כלפון

רבי יצחק אבן כלפון (960 – 1020) היה משורר יהודי בתור הזהב של יהדות ספרד. מראשוני המשוררים בעברית בספרד.

תולדות חייו

נולד כפי הנראה בין שנת 960 לשנת 970, אביו בא לספרד מצפון אפריקה, אולם לא ברור אם היה זה לפני לידתו של יצחק אבן כלפון או אחריה. בימי נעוריו שהה כנראה בקורדובה. הוא נשא לאשה את בתו של ר׳ יצחק אבן קמרון המדקדק, תלמידו של מנחם בן סרוק. נישואיו לא עלו יפה ואבן כלפון גירש את אשתו, על כך היה לו דין ודברים עם חותנו. על מאורע זה כתב לשמואל הנגיד בשירו ״הראית ארי נוהם״. 
מרבית חייו נדד ממקום למקום, הציע את שיריו תמורת תמיכתם הכספית של נגידים, שרים ומושלים. זהו דפוס של משורר מקצועי טיפוסי, המוכן לכתוב אפילו דברי חנופה, ובלבד שיזכה לתשלום הוגן, אבן כלפון היה הידוע שבהם בתקופת ספרד המוסלמית.
ידידות עמוקה נרקמה בין אבן כלפון לבין שמואל הנגיד שהיה צעיר ממנו בשנים. הייתה זו המשכה של ידידות ששררה גם בין אבותיהם. אבן כלפון שמר על ידידות זו בעת שמחה ובעת צרה. כך הוא חיזק את לבו של הנגיד גם בימי אסונו בשירו "פני תבל". ייתכן שאבן כלפון חש שהוא כותב אל משורר אח, בעל שיעור קומה, שיכול להבינו טוב מאחרים.
 הוא היה כנראה הראשון במשוררי ספרד שהיה לו מספר כה רב של רעים וידידים, לא רק לפרנסת ביתו אלא גם לפרנסת נפשו. עליהם נמנו: אבו אלפרג׳ יהושע אבן אלקמודי, שאבן כלפון מתאר את יחסיהם בשירו ״אני אחיו״. שמואל אללבדי, כנראה בן העיר לבדה, אליו אבן כלפון שלח שיר רחמים וניחומים עקב מחלתו. דוד (אבו סולימאן) אבן באבשאד, שעליו מעיד אבן כלפון שהיה עשיר ״אשר אביו בדולחים ירקון וימטירון זהב אופיר ענניו״. אברהם (אבו אסאדו) בן נתן אבן עטא נגיד קירואן, לכבודו כתב כלפון את שירו ״לבבי מאורעיו בזכרו״ . למרות ששיריו של אבן כלפון מציירים דמות של אוהב חיים, שמח, הנהנה מכל רגע ומוכן לבלות בשתיית יין בלא דאגה ליום המחר, היו לו גם לא מעט אכזבות. הנוהג המקובל באותן זמנים, בתגובה למפח נפש, היה כתיבת שיר המדבר בגנותו של מי שגרם לכך. גם אבן כלפון כתב מספר שירי גנאי. למשל, על: מנשה בן אברהם אלקזאן שמונה על ידי הכליף מעז לשליט פלך סוריה (995), אליו פנה אבן כלפון לבקשת תמיכה, אך פניו הושבו ריקם. הוא מתאר את יחסו של מנשה בן אברהם אלקזאן בשיר בְּמוֹ שִׂבְרִי יְחִידָתִי, במילים אלו: "כּמֹו כּמּוֹן אֲשֶר יֹאמַר בְּעָלָיו:/ צְמַח! מָחָר תְּשֻקֶּה מֵי תְעָלָה".

תרומתו לשירת ספרד

אבן כלפון הוא מהקדומים שבמשוררים העבריים של ספרד. יצירתו מבטאת שלב חשוב בהתפתחות השפה עברית שנהפכת לציורית וגמישה יותר. לשונו היא לשון המקרא כפי שקראו אותה בני דורו בתרגומו הערבי של סעדיה גאון. אמנם דונש בן לברט כבר התחיל בשימוש בשפה זו, אבל על ידו נתגבש סגנונה המיוחד, וכך נוצרה אסכולה חדשה של שירה שאבן כלפון "פתח את שעריה". נושאי שיריו של אבן כלפון היו חדשים לספרות של אותם זמנים, לא היחיד בבחינת רעיון דתי או חברתי, אלא הפרט ורגשותיו ומאווייו. לא טובת העדה ושמחתה אלא שמחתו, גורלו וטובתו של האדם עצמו. בכך הוא נחשב יחד עם דונש בן לברט לאחד מראשוני המשוררים של שירת החול הספרדית, הותיר אחריו מספר גדול של שירי יין ושירי חול.
מרילין פריי

השכלה וקריירה

פריי השלימה תואר ראשון בהצטיינות בפילוסופיה באוניברסיטת סטנפורד בשנת 1963 וסיימה דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת קורנל ב-1969. היא לימדה פילוסופיה בפקולטה של אוניברסיטת פיטסבורג ואז עברה לאוניברסיטת המדינה של מישיגן בשנת 1974. משנת 2003 ועד פרישתה, פריי הייתה בעלת המעמד פרופסורית מכובדת באוניברסיטת המדינה של מישיג; היא גם שימשה כסגנית הדיקן לתארים מתקדמים של הפקולטה לאמנויות ואותיות.

מחקר ופרסומים

פריי היא מחברת הספר The Politics of Reality (הפוליטיקה של המציאות) (1983), אוסף של תשעה מאמרים אשר הפך לקלאסיקה של הפילוסופיה הפמיניסטית.
בפרק שכותרתו "דיכוי" בספרה Feminist Frontiers, פריי מתארת את הרעיון של "צרה כפולה" במגדר. הצרה הכפולה מתייחסת ל"מצבים שבהם האפשרויות מוגבלות מאוד וכל אחת חושפת אותך לענישה, גינוי או קיפוח". פריי מחילה את העיקרון על מגדר בהתייחס לדילמות של נשים במסגרת הדיון על דיכוי. לדוגמה, זה לא מקובל חברתית עבור אישה להיות פעילה מינית, כי תיחשב ל"פרוצה" או "שרמוטה", אך גם לא מקובל חברתית שלא תהיה פעילה מינית, כי תיחשב ל"פריג'ידית" או "לחוצה". היעדר זה של בחירה מפעפע כל כך ביסודיות לתוך היום-יום של נשים שאפילו דברים קטנים כמו איך הן בוחרות להתלבש או איך הן מדברות הם דברים הניתנים לביקורת. פריי מכירה בכך שגברים גם מתמודדים עם בעיות, אבל מבדילה בין הבעיות של גברים ונשים דרך המטפורה של כלוב ציפורים. כל דילמה או תוצאה שלילית עבור נשים יכולה להיחשב כסורג יחיד בכלוב: בעיה אחת או מספר בעיות - אין בידם לכלוא את הציפור. אבל, כשסורג אחד מתווסף לעוד סורג ועוד סורג, לבסוף הציפור כלואה בתוך הכלוב, ולא נשאר לה לאן ללכת. זהו ההעדר המוחלט של בחירה שפריי מתארת: שההצטברות של בעיות שנשים מתמודדות עמן גורמת להקפאה, שיתוק, ולכן המאבק של נשים ולא של גברים, נחשב לדיכוי.
פריי היא לסבית, וחלק גדול של עבודתה בוחן קטגוריות חברתיות – בפרט, אלה המבוססות על גזע ומגדר.
יוג'ין פאמה

ביוגרפיה

פאמה נולד בבוסטון שבמדינת מסצ'וסטס להורים ממוצא איטלקי. ב-1956 החל בלימודי תואר ראשון בשפות רומאניות באוניברסיטת טאפטס המקומית, לאחר שנתיים החל להתמקד בלימודי כלכלה. הוא המשיך ללימודי MBA ודוקטורט בכלכלה ומימון באוניברסיטת שיקגו, בה עשה את כל הקריירה האקדמית שלו מלבד שנתיים שלימד בבלגיה. עבודת התזה שלו לדוקטורט, שנעשתה תחת הדרכתו של מרטון מילר, עסקה בחיזוי מחירי מניות, פאמה מצא כי המחירים מתנהגים באופן הבלתי ניתן לחיזוי מנתוני מחירי העבר, כלומר ב"הילוך מקרי" (רנדומלי). העבודה התפרסמה ב-1965 בכתבי עת למימון תחת הכותרת Random Walks In Stock Market Prices. פאמה טבע את המונחים שוק יעיל (efficient markets), ויעילות שוק (market efficiency) שהפכו למושגים מקובלים בשיח הענפי. 
במהלך עבודתו בשיקגו נבנה לראשונה מאגר מסודר ואמין של היסטוריית מחירי ניירות ערך (CRSP), מה שאפשר לחוקרים ביצוע בדיקות אמפיריות לתאוריות המימוניות. ב-1969 פרסם פאמה עם עמיתיו מייקל ג'נסן, לורנס פישר וריצ'רד רול את המחקר האמפירי שביצעו ובו בחנו את תגובת מחירי ניירות ערך למידע חדש שהתפרסם. המחקר כלל מתודולוגיה חדשה לניתוח התגובות, והראה כיצד מגיבים המשקיעים במהירות ומחירי ניירות הערך משקפים כמעט מיידית את הגלום במידע החדש.  
ב-1970 פרסם בכתב העת למימון את מאמרו פורץ הדרך Efficient Capital Markets: A Review of Theory and Empirical Work. פאמה סקר במאמר זה את המחקרים והנתונים שנאספו ממדינות שונות בעולם לגבי יעילות שוקי המניות ברמות שונות, לצורך כך פאמה הגדיר שלוש רמות של יעילות בשווקים: הרמה החלשה בה מחיר המניה משקף ידע של המשקיעים לגבי מחירים והיקפי המסחר במניה בעבר, הרמה החצי חזקה בה המחיר משקף את כל המידע הפומבי הקיים, והרמה החזקה בה המחיר משקף הן את המידע הגלוי והן מידע פנים.  
שורת מאמרים אלו הניחו את הבסיס התאורטי והעובדתי למה שמכונה תאוריית השוק היעיל, שהתבססה על תאוריית הציפיות הרציונליות והגעה לשיווי משקל כלכלי. עם השנים הפכה התאוריה לנקודת המוצא של חוקרי המימון, כשעל מסקנותייה נעשו מחקרים רבים במטרה לבחון את נכונותה בתנאים שונים. 
באמצע שנות ה-80 החל פאמה לשתף פעולה עם עמיתו מאוניברסיטת שיקגו קנת פרנץ' בסדרת מחקרים הנוגעים להערכת שווי נכסים. בין השאר השניים הטילו ספק בנכונותו של המודל המקובל להערכת שווי המניות ה-CAPM. ב-1992 פרסמו פאמה ופרנץ' את מחקרם על סיכון ותשואה בו בחנו את ביצועיהן של אלפי מניות משנות ה-60 ועד תחילת שנות ה-90. הם הראו כי הבטא שעל פי מודל ה-CAPM קובעת את התשואה הנדרשת למחיר המניה, בכך שמגדירה את רגישות המניה לכלל השוק, אינה מהווה מכשיר מספק וכי קיימים גורמים משפיעים נוספים. 
מאז 1963 משמש פאמה כחבר סגל באוניברסיטת שיקגו, כשב-1968 מונה לפרופסור מן המניין. ב-1989 נבחר לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, הוא עמית בחברה האקונומטרית, נבחר לחבר הראשון באיגוד האמריקאי למימון וחבר כבוד באקדמיה הצרפתית למוסר ומדע המדינה. 
הוא נשוי ואב לארבעה ילדים.
קלינטק גרופ

קלינטק גרופ (Cleantech Group) היא חברה המשווקת מידע, אירועים ושירותי ייעוץ במטרה להכיר לעסקים חידושי קלינטק, ולהאיץ התפשטות של שימוש בטכנולוגיות נקיות מרחבי העולם בתחומים כגון מים ושפכים, אנרגיה מתחדשת, דלקים, רכבים חשמליים. באוקטובר 2012 התמזגה "קלינטק גרופ" עם חברת "GreenOrder".
קלינטק גרופ מזוהה כזו שהטביעה את הביטוי "קלינטק", והוא גם שייך לה כסמל מסחרי רשום. המונח קלינטק, מתייחס לטכנולוגיה ולמודלים עסקיים מסוימים המציעים תשואות תחרותיות עבור משקיעים ולקוחות, תוך מתן פתרונות לאתגרים גלובליים.
קלינטק גרופ מספקת לתאגידים גדולים, משקיעים ואחרים, מחקרי שוק, מחקרי השקעות, מגמות בשוק, ופרופילי חברות. החברה משתמשת לשם כך ב"פלטפורמת ה-i3", מאגר נתונים של יותר מ-8,000 חברות קלינטק, משקיעים ומנהלים. תוכנת ה-i3 מספקת עדכונים מידיים על השקעות בטכנולוגיה נקייה, הנפקות, מיזוגים, רכישות, קשרים עסקיים ופעולות פיננסיות אחרות. ללקוחות החברה ניתנת גישה מלאה למאגר זה, המציג נתוני השקעות החל משנת 2005.
קלינטק גרופ מפיקה כנסים העוסקים בנושא הקלינטק באירופה ובארצות הברית. החברה ממוקמת בסן פרנסיסקו.
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר

עלילה

בגות'אם סיטי החדשה של שנת 2039, הג'וקר וכנופיית הג'וקרים שלו גונבים ציוד הייטק. באחת המסיבות, הג'וקר חושף את עצמו לעולם. ברוס ויין, לעומת זאת, טוען שהג'וקר מת לפני שנים ולא אמר זאת לחניכו, טרי מקגינס, שמשמש כבאטמן החדש בעתיד זה. לאחר מכן, הג'וקר פורץ למערת העטלף, ותוקף את ברוס.
מפכ"ל המשטרה ברברה גורדון, באטגירל לשעבר, מספרת לטרי מה קרה בלילה ההוא לפני 40 שנה ואיך הג'וקר והארלי קווין חטפו את טים דרייק. על ידי שטיפת מוחו הם גרמו לו לחשוף את הסודות של באטמן. באטמן ובאטגירל מצאו את מקום מחבואם בבניין הנטוש שהיה פעם המוסד לחולי נפש ארקהם, שם הם הפכו את טים לאחד משלהם. כשהג'וקר אומר לטים להרוג את באטמן, טים הורג את הג'וקר במקום באטמן. באטמן ובאטגירל קוברים את הג'וקר ומספקים לרצח סיפור כיסוי. בעקבות אותו לילה טים פורש מתפקידו כרובין, הוא משנה את מקצועו למהנדס ומאז חי חיי שלווה עם אשתו וילדיו.
טרי מתחיל לחקור. הוא פונה לטים ומדבר איתו על עברו כרובין ומגלה את הקשר שביניהם. בינתיים, טרי מבין שמאחורי הג'וקר יכול להיות רק טים, וזאת משום שתחפושתו של רובין הייתה היחידה שנפגעה מהתקפתו של הג'וקר על מערת העטלף.
טרי מאתר את מיקומו של הג'וקר במפעל ממתקים ישן ונטוש והוא מוצא שם את טים, שהופך לג'וקר לנגד עיניו. הוא מגלה שכאשר נתפס, הג'וקר האמיתי השתיל שבב אלקטרוני המכיל את אישיותו ואת תודעתו לתוך מוחו של הנער על מנת להשתלט על גופו עם הזמן. הג'וקר המטורף מאיים על גות'אם סיטי עם לוויין קרן לייזר שיכול לפוצץ את העיר. כשטרי והג'וקר מתעמתים, באטמן משחרר אותו על ידי השמדת השבב.
כל כנופיית הג'וקר נלכדת. שתיים מחברי הכנופיה (התאומות די-די) משתחררות כיוון שסבתא שלהם, הארלי קווין, שילמה ערבות. הארלי, אינה מהססת להכות את נכדותיה בגלל התנהגותן.
טים נלקח לבית החולים, שם הוא זכה לביקורם של ברברה וברוס. אחרי הבסת הג'וקר טרי ממשיך לשמור על העיר כבאטמן.

הגרסה המצונזרת

הסרט נחשב לאלים מאוד בזמן יציאתו ולכן לפני ההפצה נערך, כדי שיתאים יותר לילדים ונוער. העריכה כללה צינזור דם, שינוי דיאלוגים, הוצאתם בעריכה של מכות חזקות ועוד. הגרסה הייתה קיימת בקלטת וידאו וב-DVD.
ב-2002 יצאה הגרסה הלא מצונזרת רק ב-DVD והגרסה המצונזרת פסקה מיצור.
ב-2011 יצאה גרסת Blu Ray של הסרט של הגרסה הלא מצונזרת.
ניל מזרחי

ביוגרפיה

מזרחי התאמן בקבוצת מכבי חיפה, בהדרכתו של עדי ולפמן.

1989

בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ ביולי סיים מזרחי במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.54 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-13, סיים מזרחי במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.37 דקות.

אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט זכה מזרחי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:47.32 דקות, לפני עידו שפירא מהפועל עמק חפר (4:53.36 דקות) ורועי אפלמן ממכבי קריית אונו (4:58.22 דקות) ומדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.36 דקות, אחרי רז דר מהפועל הוד השרון בית ברל (4:00.83 דקות) וברק עטר מהפועל בני שמעון (4:01.76 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:51.15 דקות, אחרי ברק עטר (16:09.34 דקות) ורז דר (16:26.93 דקות).

חיים אישיים

מזרחי נשוי ואב לבת ומאמן בקבוצת מכבי חיפה, בה התאמן. הוא משתתף בתחרויות שחייה למסטרס ובשנת 2013 זכה במדליית זהב במכביה במשחה ל-1500 מטר בגילאים 49-35.
תהילים קכ"ב

תוכן המזמור ומבנהו

יש המחלקים את המזמור כך: פסוק א' משמש כמבוא וכל צמד פסוקים הבאים אחרי כותרת המזמור משמשים כחלק. מפסוק א' משמש ככותרת מבוא למזמור. לדעת רבי משה הכהן אבן ג'יקטילה, המזמור חובר על ידי דוד כדי שיושר בעת בניית בית המקדש. הקושי העולה מהפסוק הוא התיבה: "לדוד" המופיעה בכותרת המזמור שיש הטוענים כי זה מעיד על כל שהמזמור נכתב לכבוד דוד.
בעל המזמור מתפלל לשלום ירושלים. במזמור פונה המשורר בשם העולים לרגל לבית המקדש, הפנייה אל העיר נעשית בגוף שני ובה הוא מדבר בשבחה. לדעת רבי יעקב פייתוסי מזמור זה נאמר על ידי הגולים ובו מובע הרעיון של יישוב ארץ ישראל

רקע היסטורי לחיבור המזמור

ישנה סתירה בולטת בין כותרת המזמור לבין גופו של המזמור. בכותרת נאמר "שיר המעלות לדוד", ואילו תוכנו של המזמור מתאר את העלייה לבית ה' והגעת השבטים לירושלים. דוד, לא בנה את בית ה', ועל כן, בכל מקרה, לא התקיימה בזמנו עליית השבטים שלוש פעמים בשנה אל בית המקדש. בנוסף: במזמור מתוארת ירושלים כמקום ישיבת "כיסאות לבית דוד", ואם כן, על כיסא המלוכה בירושלים ישבו אז כבר צאצאיו של דוד. פתרונות לסתירה זו ניתנו באופנים שונים והם משמשים גם כהסבר לרקע ההיסטורי לחיבורו של המזמור

בספרות חז"ל

אמר ר' יהושע בן לוי: מאי דכתיב "שיר המעלות לדוד, שמחתי באומרים לי בית ה' נלך"? אמר דוד לפני הקדוש ברוך הוא: רבונו של עולם, שמעתי בני אדם שהיו אומרים, מתי ימות זקן זה, ויבא שלמה בנו ויבנה בית הבחירה ונעלה לרגל, ושמחתי.
— תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף י', עמ' א
פתרון זה, המבוסס על דרשת הפסוקים מציג את המזמור כתגובתו של דוד על דברים ששמע מפי בני דורו שאמרו: "[מתי] בית ה' נלך?".

בליטורגיה

בקצת קהילות אשכנז, נוהגים לומר מזמור זה (יחד עם "ברכי נפשי" (תהלים קד) ושאר מזמורי שיר המעלות) אחרי מנחה בשבת בשבתות החורף, כלומר משבת בראשית עד (ולא עד בכלל) שבת הגדול.

המזמור בתרבות

בשירו הידוע של יוסי גמזו 'בשערייך ירושלים' ללחן יחזקאל בראון שזורים פסוקים מספר תהילים וממזמור זה השורה הפותחת את שירו: "עומדות רגלינו בשערייך, ירושלים". השיר זכה למספר ביצועים ביניהם של יהורם גאון, הפרברים, רונית אופיר וגאולה גיל. המזמור זכה ללחן של מרדכי כלפון ולביצוע אורפנד לנד.