google/wiki40b huggingface dataset:
קאמיל מיטשל

ביוגרפיה

מיטשל נולדה בארצות הברית וגדלה בקנדה. היא למדה דרמה בלונדון ובאוניברסיטת קולומביה הבריטית ובימוי סרטים תיעודיים באוניברסיטת קפילנו , ויש לה תואר שני באמנות יפה  מאוניברסיטת לויולה מרימאונט .
היא זכתה לביקורות משבחות על תפקידיה בתיאטרון, הועמדה שלוש פעמים לפרס ג'סי ריצ'רדסון  וזכתה פעם אחת על תפקידה בגילום הדמות אריאל במחזה "הסערה".
כשחקנית טלוויזיה, תפקידה הארוך מכולם היה בשנים 2003–2008 בסדרה "סמולוויל" בתפקיד ננסי אדמס, שריף העיירה. על תפקידה זה הועמדה פעמיים לפרס ליאו  בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
כבמאית ותסריטאית, סרטיה הקצרים "A Mother's Love" ו-"By The Fountain" זיכו אותה במספר מועמדויות ופרסים בינלאומיים.
תת-אלגברת קרטן

תת-אלגברת קרטן (Cartan subalgebra) של אלגברת לי היא תת-אלגברה נילפוטנטית השווה למנרמל של עצמה. לתת-אלגברת קרטן מספר הגדרות שקולות המערבות מספר מושגים יסודיים באלגבראות לי. השימוש המרכזי שלהן הוא שבעזרתן ניתן לפרק הצגות של אלגבראות לי פשוטות למחצה לסכום ישר של מרחבים ממושקלים.
המונח נקרא על שם המתמטיקאי אלי קרטן.

הגדרה

תהי  אלגברת לי, ותהי  תת-אלגברה שלה. המנרמל של  ב- הוא
זוהי תת-האלגברה המקסימלית שבה  היא אידיאל.
 נקראת תת-אלגברת קרטן של  אם היא נילפוטנטית השווה למנרמל שלה: .
תת-אלגברה כזו קיימת עבור אלגברה סוף ממדית מעל שדה אינסופי.

תכונות

כל תת-אלגברת קרטן היא תת-אלגברה נילפוטנטית מקסימלית. מעל שדה סגור אלגברית, כל תת-אלגברת קרטן היא גם אבלית מקסימלית.
כל תת-אלגברה הצמודה לתת-אלגברת קרטן, גם היא תת-אלגברת קרטן. מעל שדה סגור אלגברית ממאפיין אפס, לכל אלגברת לי סוף ממדית קיימת תת-אלגברת קרטן, ויותר מכך - כל תת-אלגבראות הקרטן של האלגברה צמודות, ובפרט איזומורפיות. הטענה איננה נכונה מעל שדה לא סגור אלגברית - למשל, ל- יש שתי תת-אלגבראות קרטן לא צמודות.
בכל אלגברת לי ליניארית מעל שדה סגור אלגברית, כל תת-אלגברת קרטן היא אלגברה טורלית מקסימלית (Toral) - זוהי אלגברה שבה כל האיברים הם לסכינים; היא מקסימלית ביחס לתכונה זו. במקרה הכללי ייתכנו אלגבראות לי טורליות נוספות שאינן קרטן, אך כאשר האלגברה היא פשוטה למחצה ולשדה יש מאפיין אפס, אז גם ההפך נכון - כל אלגברה טורלית מקסימלית היא קרטן. 
עבור אלגברת לי פשוטה למחצה  (סוף ממדית, מעל שדה סגור אלגברית ממאפיין אפס), איברי תת-אלגברת קרטן הם תמיד פשוטים למחצה. יותר מכך, בהינתן כל הצגה (או בשקילות, מודול) של  כנ"ל, ניתן להיעזר בפעולה של הקרטן כדי לכתוב את המודול בתור סכום ישר של מודולים ממשוקלים, 
 כאשר . מודול  המתפרק לסכום של מרחבים ממושקלים נקרא מודול ממשוקל. מקרה פרטי וחשוב של בנייה זו הוא כאשר מדובר בהצגה הצמודה של האלגברה, ואז מתקבל פירוק קרטן שלה. זוהי בנייה בסיסית וחשובה המובילה להגדרות כלליות יותר, כמו זו של הקטגוריה O.

איברים רגולריים

מעל שדה סגור אלגברית, ניתן לתת תיאור מפורש לתת-אלגברת קרטן מסוימת.
לצורך כך, נסמן את הפולינום אופייני של  בתור . נגדיר את הדרגה של האלגברה  בתור המספר הנמוך ביותר  כך ש- איננו אפס זהותית. איבר רגולרי של האלגברה הוא איבר  שעבורו ; איבר כזה תמיד קיים כששדה הבסיס הוא אינסופי.
כעת, אם נגדיר את המרחב העצמי המוכלל של  בתור 
נקבל כי לכל , האלגברה היא אלגברה מדורגת מעל המרחבים הנ"ל: מתקיים  ו- .
משפט: תת-אלגברת קרטן של אלגברת לי  מעל שדה סגור אלגברית ממאפיין אפס היא תת-האלגברה . לתת-אלגברת קרטן זו ממד השווה לדרגה .
זיידי סמית'

ביוגרפיה

סמית' נולדה בשם סיידי סמית' ברובע ברנט (Brent) בצפון-מערב לונדון, לאם ג'מייקנית, איבון ביילי, ולאב אנגלי, הארווי סמית'. אמה גדלה בג'מייקה והיגרה לאנגליה בשנת 1969. נישואי אביה של סמית' לאמה היו נישואיו השניים, ולסמית' חצי-אחות, חצי-אח, ושני אחים צעירים. האחים הם הראפר והסטנדאפיסט דוק בראון (Doc Brown), והראפר לוק סקייז (Luc Skyz). בילדותה, עסקה סמית' בריקוד סטפס, ובנעוריה שקלה קריירה כשחקנית במחזות זמר. בהיותה בת-עשרה התגרשו הוריה. בגיל 14, שינתה את שמה לזיידי (Zadie). במהלך לימודיה באוניברסיטה, התפרנסה מהופעות כזמרת ג'אז, ותכננה לעסוק בעיתונאות.
סמית' למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת קיימברידג' (בקינגס קולג'). באוניברסיטה, פגשה סופר ומשורר אירי בשם ניק לרד (Laird), והם נישאו בשנת 2004, בבית התפילה של הקולג'. לימים, הקדישה סמית' את ספרה "על היופי" ל"לרד היקר שלי". הזוג התגורר ברומא בשנת 2007, וכיום מחלק את זמנו בין ניו יורק ולונדון. לזוג שני ילדים, קת'רין והארווי.

קריירה

במהלך לימודיה פרסמה כמה סיפורים קצרים באסופת הסטודנטים The Mays, המשותפת לאוניברסיטת אוקספורד ולאוניברסיטת קיימברידג'. אלו משכו תשומת לב של מוציא לאור, ועודדו את סמית' לכתוב את מה שלימים הפך הרומן הראשון שלה, שיניים לבנות. נוסח חלקי שלו הוצע למו"לים בשנת 1997, ועורר עניין, עד כדי שהתנהלה מכירה פומבית של הזכות להוציאו לאור. סמית' השלימה את הרומן בשנת לימודיה האחרונה בקיימברידג', ובשנת 2000 יצא הספר לאור, ומיד הפך רב-מכר באנגליה, וזכה במספר פרסים. בשנת 2002 עובד למיני-סדרת טלוויזיה בערוץ 4 של ה-BBC.
הרומן השלישי של סמית', על היופי, המתרחש בבוסטון, זכה לשבחי הביקורת, והיה מועמד לפרס מאן בוקר, אך לא זכה בו. עם זאת, זכה הספר כאמור בפרס אורנג' ובפרס אניספילד-וולף.
לאחר שלימדה בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת קולומביה, קיבלה סמית' בספטמבר 2010 משרת פרופסור לסיפורת באוניברסיטת ניו יורק. במהלך שנת 2011 שימשה מבקרת הספרים החדשים של כתב העת הארפרז. בשנת 2012 פרסמה את ספרה NW, המתרחש ברובע קילברן בלונדון, ושכותרתו שאובה מקוד המיקוד האנגלי שמשויך לרובע.
איריס שטיין

ביוגרפיה

שטיין החלה לשחק בטניס שולחן בהיותה בת 10 בקבוצת מכבי צפון תל אביב, בהדרכתו של אלוף ישראל, מנחם שטיין, לימים בעלה. בשנת 1976 בהיותה בת 15 זכתה לראשונה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות. שנה לאחר מכן, הייתה לשחקנית הראשונה ששיחקה בליגה העליונה לגברים, כיוון שבאותם ימים לא הייתה ליגה לנשים.
באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בנובי סאד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1981 הגיעה שטיין לשלב 64 השחקניות האחרונות. 
באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1985 הגיעה שטיין להישג השיא שלה, בניצחון, יחד עם דרור פולק, על זוג קוריאני, לי סו יה וקים קי טק, שהיו מדורגים מקום 3 בעולם כזוג, וכל אחד מהם במקום ה-3-5 ביחידים ויחידות, דבר שהוביל אותם עד לשמינית הגמר. 
בשנת 1987 הובילה שטיין את נבחרת הנשים של ישראל לשלב רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה, שבו הפסידה לנבחרת סין החזקה.
בשנת 1988 פרשה שטיין מתחרויות לאחר לידת בנה הבכור. בשנת 2009, חזרה שטיין להשתתף בתחרויות והצטרפה למועדון הישגי כרמיאל, בליגת העל לנשים. היא סיימה עם קבוצתה במקום ה-4 בליגה והעפילה לגמר גביע המדינה.

חייה האישיים

בשנת 1988 נישאה למאמנה מנחם שטיין. כיום, נשואה ואם ל-3 בנים, היא רכזת פרויקט אתנה (פרויקט קידום נערות ונשים) בטניס שולחן ומזכירה במשרד עורכי דין.
בהג'ת א-תלהוני

ביוגרפיה

בהג'ת א-תלהוני נולד במעאן שבדרום עבר הירדן בשנת 1913. למד משפטים בדמשק. נמנה עם דור הפוליטיקאים החדש ששורשיו היו בבורגנות המשכילה של עבר-הירדן, אשר החליף את הדור הפלסטיני הישן ששלט בפוליטיקה הירדנית בשנות ה-40 וה-50. שימש בתפקידים משפטיים, והתמנה לשר הפנים הירדני במאי 1953. בנובמבר 1953 הוא הועבר לתפקיד שר המשפטים ונטען שהדבר נבע מכך שהוא התיר קיום הפגנות בירושלים המזרחית לאחר פעולת קיביה, וההפגנות כוונו נגד השלטון הירדני. משנת 1954 היה שלישו וראש לשכתו של המלך חוסיין. באפריל 1957, במהלך קשר זרקא, דרשה האופוזיציה את פיטוריו וראתה בו את האחראי למהלכים של חוסיין.
ב-29 באוגוסט 1960, התמנה לראשות הממשלה לאחר הירצחו של קודמו היזאע אל-מג'אלי בידי מתנקשים של האופוזיציה הירדנית מסוריה. ממשלתו הראשונה התאפיינה בניסיון להרגיע את הרוחות לאחר הרצח הפוליטי, ולאור המצב הקשה של ירדן בזירה הבין-ערבית. א-תלהוני הצליח במשימה זו, הרבה בזכות הפשרת היחסים עם מצרים ופירוק קע"ם בספטמבר 1961. באוקטובר נערכו בחירות כלליות להפרלמנט של ירדן, ללא מפלגות אשר הוצאו לחוק בשנת 1957 בעקבות ניסיון ההפיכה ("קשר זרקא"). אחוז ההצבעה היה נמוך יחסית וממשלת א-תלהוני המשיכה לכהן לאחר מכן. את כהונתו הראשונה סיים א-תלהוני ב-28 בינואר 1962, לאחר שביקש להתפטר. החליף אותו וצפי א-תל. בזמן ממשלתו הששית של סמיר א-רפאעי (מרץ 1963) כיהן א-תלהוני בתפקיד ראש הלשכה המלכותית.
כהונתו השנייה של א-תלהוני בתפקיד ראש הממשלה החלה ב-6 ביולי 1964, לאחר שהחליף את קודמו המזדקן חוסיין בן נאצר. הוא אחז בתפקיד במשך כשמונה חודשים, עד ל-14 בפברואר 1965. התמנה לראש ממשלה בפעם השלישית ב-7 באוקטובר 1967, לאחר התפטרותו של סעד ג'ומעה בעקבות הכישלון הירדני במלחמת ששת הימים ואובדן יהודה ושומרון. בכהונה זו פעל א-תלהוני לשמר את הקשר עם אזורים אלה ולחזק את הסולידריות הלאומית. ממשלתו המשיכה לממן אנשי דת ומנהל, למרות שלא התגוררו עוד בשטח ירדני. כמו כן ממשלת א-תלהוני הרחיבה את חוק גיוס החובה הירדני, במטרה לחזק את הפטריוטיזם הלאומי.
א-תלהוני החזיק במשרת ראש הממשלה עד ל-24 במרץ 1969, אז התפטר בעקבות חילוקי דעות באשר לפעולות הפדאיון בהן צידד. החליפו בתפקיד עבד אל-מונעם א-ריפאעי. לאחר חצי שנה חזר לתפקיד באוגוסט 1969, אולם התפטר ביוני 1970 בעקבות התחזקות פעולות האיבה בין הלגיון לבין הפדאיון וניסיונות חוסיין לתמרן בין השגת הסדר על המחבלים לבין מלחמה בהם. 
א-תלהוני המשיך להחזיק במשרות פוליטיות חשובות גם לאחר כהונותיו כראש ממשלה. בנובמבר 1973 ייצג את ירדן כראש הלשכה המלכותית בוועידת הפסגה השישית של הליגה הערבית באלג'יר. בדצמבר 1974 הוא מונה ליושב ראש הסנאט הירדני, תפקיד בו כיהן למשך מספר שנים.
נפטר ב-30 בינואר 1994 בעמאן בירת ירדן.
דן טורטן

שייט תחרותי

טורטן עסק בשיט תחרותי מגיל צעיר והתחרה יחד עם אחיו רן הצעיר ממנו בשנתיים, במפרשית דגם 420 ובדגם 470. בין הישגיהם הבולטים בדגם 470: מקום 14 באליפות העולם בפורטוגל ב-1982, מקום 15 באליפות אירופה בפולין ב-1983, מקום שישי באליפות העולם בספרד בשנת 1986, אלופי ישראל בשנים 1985–1987 וזכייה באליפות בריטניה ב-1987. הם נבחרו לייצג את ישראל במסגרת המשלחת לאולימפיאדת סיאול (1988). במהלך התחרויות חל יום הכיפורים, האחים טורטן השתתפו במקצה באותו יום, חרף איסור הוועד האולימפי הישראלי, בתגובה נשלחו חזרה לישראל עוד בטרם הסתיימו השיוטים, למרות טענתם שרק התאמנו, ולא התחרו, בסיום המקצים דורגו במקום ה-18. ועדה שהקימה התאחדות הספורט בישראל קבעה כי הם התחרו ולא רק התאמנו והחליטה להרחיקם מכל פעילות במסגרת ההתאחדות לספורט ואיגוד השיט לתקופה של 5 שנים. האחים ערערו על ההחלטה, שבוטלה לאחר כשנתיים וחצי על ידי בית המשפט העליון. למרות שערעורם התקבל לבסוף, לא חזרו עוד לשיט תחרותי.

שירות צבאי

במקביל לקריירה הספורטיבית, למד טורטן רפואה במסגרת העתודה האקדמית, לאחר סיום הלימודים התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס, אותו סיים במגמת טייסי קרב ב-1993. הוא שירת כטייס קרב בטייסת מטוסי F-16 פייטינג פלקון ו-F-15 איגל, פיקד על טייסת 133, טייסת F-15, ושירת כמפקד תחום אוויר במכללה הבין-זרועית לפיקוד ומטה. ב-2008 עם העברת טייסות התובלה של חיל-האוויר לבסיס נבטים והפיכתו מכנף לבח"א 28, קודם טורטן לדרגת אלוף-משנה ומונה לסגן מפקד הבסיס, לקראת מינויו עבר הכשרה גם כטייס תובלה. ב-2011 מונה למפקד בסיס חצור ושירת בתפקיד עד 2014. 
לטורטן תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה.
נחש מי בא לסעוד

העלילה

גיבורי הסרט הם ג'ואנה "ג'ואי" דרייטון, אמריקאית לבנה בת 23, וד"ר ג'ון פרנטיס, אלמן אמריקאי-אפריקאי בן 37, שנפגשו בהוואי, ובתוך עשרה ימים התאהבו והחליטו להינשא. בפתיחת הסרט ג'ואנה מגיעה במפתיע הביתה עם בחיר ליבה, כדי להציגו בפני הוריה. מדובר במשפחה ליברלית מהמעמד הגבוה בסן פרנסיסקו. הסרט מתאר את חוסר נוחותם של הוריה כשהם מנסים לקבל את בחירתה של בתם. הוא גם נוגע בסוגיה של גזענות בקרב שחורים: הן עוזרת הבית בבית משפחת דרייטון (אותה מגלמת איזבל סנפורד) והן אביו של ג'ון, מביעים התנגדות לקשר הבין גזעי.
הסרט גם מפורסם בכך שהוא הופעתם התשיעית והאחרונה יחדיו על המסך של טרייסי והפבורן (טרייסי הלך לעולמו שבעה עשר יום לאחר שצילומי הסרט הושלמו). בנאום הסיום של טרייסי בסרט, היו דמעותיה של הפבורן אמיתיות – שניהם ידעו שזו תהיה השורה האחרונה שיגיד בסרטו האחרון, מכיוון שנותר לו זמן מועט לחיות. הפבורן מעולם לא צפתה בגרסה המוגמרת של הסרט,
היא אמרה שזכרונותיה מטרייסי היו מכאיבים מדי עבורה. הסרט יצא לבתי הקולנוע בדצמבר 1967, שישה חודשים אחרי מותו.

ההפקה

הבמאי סנטלי קריימר סיפר שהוא והתסריטאי ויליאם רוז בנו את הסרט בכוונה כדי לחשוף סטראוטיפים אתניים, הדוקטור הצעיר, תפקיד טיפוסי של סידני פואטייה הצעיר, נוצר במתכוון כדמות אידיאליסטית ומושלמת, כך שההתנגדות היחידה שתוכל להיות לנישואיו לג'ואנה תהיה על בסיס גזע, או בשל העובדה שהיא הכירה אותו עשרה ימים בלבד. על כן הדוקטור הוא בוגר בית ספר עילי, יוזם מחקר רפואי חלוצי באפריקה, מסרב לקיים יחסי מין לפני הנישואים עם ארוסתו למרות נכונותה, ומשאיר כסף על שולחנו של חותנו לעתיד כתשלום על שיחת חוץ שהוא עשה.
סטנלי קריימר הצהיר אחרי כן שהשחקנים העיקריים האמינו כל כך חזק בהנחות היסוד של הסרט עד שהם הסכימו לשחק בו עוד לפני שראו את התסריט. ספנסר טרייסי חלה וחברות הביטוח סירבו לכסות אותו, קריימר והפבורן הפקידו את משכורותיהם בידי צד שלישי כך שאם ימות, ניתן יהיה להשלים את הצילומים עם שחקן אחר. לוח הזמנים של הצילומים שונה כדי להתאים עצמו לבריאותו המדרדרת של טרייסי.

גרסאות שונות

הגרסה המקורית של הסרט הוקרנה בבתי הקולנוע ב-1967 והכילה קטע שבו העוזרת החצופה טילי מגיבה לשאלה "נחש מי בא לסעוד?" בתשובה העוקצנית "הכומר מרטין קינג?" אחרי הירצחו של מרטין לותר קינג ב-4 באפריל 1968 הוסרה השורה הזאת מהסרט, כך שבאוגוסט 1968, כמעט כל בתי הקולנוע שהקרינו את הסרט השמיטו את השורה הזו. ב-1969 הושבה השורה לעותקים רבים, אם כי לא לכולם, והיא מופיעה בגרסאות ה-VHS וה-DVD של הסרט.
משפט המפתח של הסרט "נחש מי בא לסעוד?" מתכוון להוריו של הגיבור אותו מגלם סידני פואטייה והיא נאמרת על ידי קתרין הפבורן לספנסר טרייסי.

קבלת הסרט

הביקורות לסרט היו חיוביות יותר משליליות, ורוב המבקרים שיבחו את ההופעות האלגנטיות והמאופקות.

הפקות מחודשות של הסרט

סטנלי קרמר ביים הפקה מחודשת של הסרט לטלוויזיה בשנת 1975.
הסרט "נחשו מי" משנת 2005 בכיכובם של אשטון קוצ'ר וברני מק נשען באופן רופף על "נחש מי בא לסעוד" והוא יותר קומדיה מדרמה כשתפקידי הגזע נהפכו, הורים שחורים מסויגים כשבתם מביאה הביתה גבר לבן צעיר שהיא בוחרת להינשא לו.
קלימנטן

בשפה האנגלית, קַלִימַנְטַן (באנגלית: Kalimantan) מתייחס לחלק האינדונזי של האי בורנאו, אולם באינדונזית, הוא מתייחס לאי כולו.

אטימולוגיה

מקור השם "קַלִימַנְטַן", ובאיות נפוץ נוסף "קְלֶמַנְטַן", מהמילה קלמנת'אנה בסנסקריט, שפירושה "אי של מזג אוויר בוער", המתאר את האקלים הטרופי, החם והלח שבו. קל פירושה זמן (או עונה/תקופה) ומנטן שפירושה רותח.

שטח

השטח האינדונזי מהווה 73% מהאי, ועליו 69.5% מהאוכלוסייה (13.77 מיליון, נכון למפקד של 2010). שאר האי מחולק לברוניי (400 אלף) ומזרח-מלזיה (5.63 מיליון).
שטחו הכולל ששייך לאינדונזיה הוא 544,150 קילומטרים רבועים (בלי השטח ששייך למלזיה וברוניי).
תחרות (אקולוגיה)

באקולוגיה, תחרות היא יחס גומלין בין פרטים שצורכים משאבים משותפים כגון מזון, טריטוריה, וכו'. תחרות נערכת בהכרח על משאבים שזמינותם מוגבלת בבית הגידול ביחס לביקוש להם.
ניתן לחלק יחסי תחרות על פי ההתנהגות שעומדת ביסודה:
תחרות ניצול מתקיימת כאשר פרטים מתחרים ביניהם על ניצול משאב משותף, כמו מזון, וללא אינטראקציה ישירה ביניהם. כלומר, הצריכה של המשאב על ידי פרט אחד משאירה פחות מאותו משאב לצריכתו של פרט ב'. במקרה כזה, היכולת התחרותית של פרט נמדדת על ידי קצב הצריכה שלו ועל ידי יכולתו להמשיך להתקיים כאשר המשאב מתמעט בבית הגידול.
תחרות הפרעה מתקיימת כאשר פרטים מתחרים ביניהם על ידי אינטראקציה אגרסיבית. לדוגמה, פרט גדול שמאיים ומגרש פרט קטן יותר מאזור בו המשאב המשותף מצוי בשפע. דוגמה נוספת היא הפרעה כימית בין ראשנים של דו-חיים רבים, בה ראשנים מפרישים למים חומרים המעכבים את גדילתם של ראשנים מתחרים. קניבליזם הוא דוגמה קיצונית של תחרות הפרעה תוך-מינית.

תחרות תוך מינית

תחרות תוך מינית היא תחרות בין פרטים בני אותו המין, באותה אוכלוסייה.

מודל תאורטי לתחרות תוך מינית

מודל בסיסי של הדינמיקה של אוכלוסייה המקיימת תחרות תוך מינית נקרא המודל הלוגיסטי:
המשוואה מבטאת את השינוי בזמן של גודל האוכלוסייה, N. קצב הגדילה המקסימלי של האוכלוסייה נתון על ידי r. כושר הנשיאה של בית הגידול, K, הוא מספר גדול המבטא את המספר המקסימלי של פרטים בהם המשאבים הקיימים יכולים לתמוך. כאשר האוכלוסייה קטנה מאוד ביחס לכושר הנשיאה, השבר N/K זניח, והאוכלוסייה גדלה בקצב הקרוב לקצב המקסימלי (שלב זה נקרא שלב הגידול האקספוננציאלי):
כאשר האוכלוסייה מתקרבת לכושר הנשיאה, קצב הגדילה של האוכלוסייה קטן ובהדרגה מתאפס (השלב הלוגיסטי). אם האוכלוסייה חורגת בגודלה מכושר הנשיאה, קצב הגדילה שלה הופך שלילי והאוכלוסייה תצטמק. במודל זה, גודל האוכלוסייה בשיווי משקל יציב הוא, אם כן:
.

תחרות בין-מינית

תחרות בין-מינית היא תחרות בין פרטים ממינים שונים שהאוכלוסיות שלהם מתקיימות באותו בית גידול ויש להן גומחות אקולוגיות חופפות. כלומר, אוכלוסיות שצורכות משאבים משותפים.
התחרות יכולה לכלול אפשרויות של טפילות (למשל חומסנות) או לדחיקה מרבית של המין ואף להריגתו במקרה שהמין השני יפגוש בו.
דחיקה תחרותית מתרחשת כאשר יש חפיפה רבה בין הגומחות האקולוגיות של שני מינים, ואחד המינים תחרותי יותר מהשני, וכתוצאה מתחרות זאת קטנה אוכלוסיית המין החלש עד הכחדתה ודחיקת המין מבית הגידול. דוגמה לדחיקה תחרותית ניתן למצוא בניסויו של גאוס שגידל שני מיני סנדליות הניזונות מאותו סוג מזון. דחיקה תחרותית איטית עשויה לאפשר למין החלש לעבור אדפטציה שתאפשר לו להתקיים במערכת, למשל על ידי שינוי הגומחה האקולוגית שלו כך שהחפיפה שלה עם זאת של המין הדומיננטי תקטן.
קארלסון המעופף

עלילת הספר

קארלסון המעופף הוא אדם אדמוני מסתורי נמוך קומה אשר חי על גג בית ממוצע ברחוב ממוצע בלב סטוקהולם שבשוודיה. כאשר קארלסון לוחץ על כפתור הממוקם על גבי הבטן שלו, הוא מניע מנוע קטן עם פרופלור אשר ממוקם על גבי גבו ומאפשר לו לעוף. קארלסון הופך לאורך הספרים לחברו הטוב של ילד אשר מתגורר בבניין בו קארלסון גר.
קארלסון הוא שובב גדול ולעיתים קרובות מסבך את חברו הקטן בצרות שונות, אף על פי כן, לבסוף, כל חברי המשפחה של הילד לומדים להכיר את קארלסון ולאהוב אותו ולהעריך את חוש ההומור שלו.

סרטים וסדרות טלוויזיה

יצאו מספר גרסאות קולנועיות לסדרת הספרים לאורך השנים. הגרסה הקולנועית הראשונה יצאה בשנת 1974 בשוודיה. בשנת 2002 יצא סרט מצויר המבוסס על הסדרה. בשנת 1970 יצאה גרסה מצוירת בברית המועצות אשר התבססה על סדרת הספרים וזכתה להצלחה רבה.
שברק

אודות הסוג

שמו העברי של הסוג נגזר משמו בערבית- שבּרק. שמו האנגלי העממי הוא restharrows, בתרגום חופשי- 'מפסיקי המחרשות'. שם זה מעיד על נטיית חלק מהמינים לגדול בשדות ובתי גידול מופרעים, שם הגבעולים של המינים הרב-שנתיים עלולים לעצור את פעולת המחרשה.
השברק משמש כצמח מרפא למניעת דימום, בעיות ריאה ועוד. החומרים הפעילים בו הם שמנים וטאנינים. עם זאת, ניתן לומר שחשיבותו הכלכלית של הסוג לאדם היא מועטה.
מיני שברק שונים מהווים פונדקאי לזחלים של פרפרים שונים.
מעמדו הסיסטמטי של הסוג הוא קרוב בשבט (שבט בסיסטמטיקה פירושו כמה סוגים קרובים במשפחה) התלתניים. תפוצת הסוג היא בחצי הכדור הצפוני, כאשר רוב המינים גדלים באזורים שלחופי הים התיכון. בארץ הסוג מיוצג על ידי 15 מינים.

תיאור מורפולוגי

בסוג זה נכללים בעיקר עשבים, וגם בני-שיח ושיחים, קוצניים במקרים רבים, ולרוב מכוסים שערות בלוטיות- כלומר, שערות בעלות בליטה, מעין עיגול, בקצותם. לחלק מהמינים ריח אופייני, שנחשב ללא נעים- אך לעומת זאת, נחשב כריח שמייצג את ה'יציאה לטבע'.
עלה השברק הוא מורכב, כלומר- מופרד לכמה עלעלים, לרוב שלושה ('עלה תלתני'). העלעלים משוננים.
הפרחים ערוכים בצורות שונות, צבעי כותרת הפרח הנפוצים הם גוני ורוד וצהוב.
פרי השברק הוא מטיפוס תרמיל, אופייני למשפחה.
באחה קליפורניה

היסטוריה

מגלה הארצות האירופי הראשון שחקר את אזור החוף של קליפורניה היה הפורטוגזי חואן רודריגס קבריו בשנת 1542. פרנסיס דרייק חקר את כל חוף המדינה ומיפה אותו בשנת 1579. החל מראשית המאה ה-18 החלו הספרדים להתיישב לאורך החוף. לאחר קבלת עצמאותה של מקסיקו מספרד במחצית הראשונה של המאה ה-19 היו המיסיונים בקליפורניה בשליטת ממשלת מקסיקו.
בשנת 1846, ערב מלחמת ארצות הברית מקסיקו, נוסדה רפובליקת קליפורניה. רפובליקה זו נכבשה על ידי ארצות הברית, כאשר ג'ון סלואוט הפליג לתוך מפרץ סן פרנסיסקו והכריז על קליפורניה כעל שטח השייך לארצות הברית. בעקבות המלחמה חולקה קליפורניה בין מקסיקו (שקיבלה את באחה קליפורניה) לבין ארצות הברית.
מנחם דוד

ביוגרפיה

דוד נולד בשנת 1934 בסלובקיה (אז צ'כוסלובקיה) ועלה לארץ בשנת 1949. את לימודי התיכון עשה בגימנסיה העברית הרצליה. לאחר שרות בצה"ל  למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים אותה סיים בשנת 1961.
התמחה ברפואת נשים ולידה בבית חולים הקריה בתל אביב במחלקתו של פרופ' נדב סופרמן ובמקביל סיים לימודי תעודה ומינהל רפואי בכיר. שימש מ"מ מנהל מחלקת נשים משנת 1969 בעקבות מותו הפתאומי של מנהל המחלקה, פרופ' נדב סופרמן. תקן המחלקה נקבע ל -73 מיטות (50 יולדות ו-23 גיניקולוגיות). המחלקה מבצעת תורנות של 24 שעות כל יומיים, 22-25 לידות ביממה בממוצע. בשנים 1975-1969 היה מרכז החוג לגינקולוגיה ומיילדות באוניברסיטת תל אביב. היה מנהל בית היולדות הקריה מאז 1972 ועד סגירתו.
משנת 1976 כיהן בתפקיד מנהל מחלקה קבוע ומונה לפרופסור חבר קליני בשנת 1981.
היה ממקימי היחידה להפריית מבחנה בבית החולים הקריה וניהל אותה בפועל בשנים 1987-1985. היה האחראי, יחד עם פרופ' יוסי לסינג, למעבר בית חולים ליולדות למיקומו הנוכחי במתחם המרכז הרפואי תל אביב ברחוב ויצמן.
שברולט קורווייר

שברולט קורווייר (Chevrolet Corvair) היא מכונית משפחתית אשר הוגדרה בארצות הברית כמכונית קומפקטית, יוצרה על ידי שברולט בשנים 1960–1969. השברולט קורווייר הושקה ב-2 באוקטובר 1959. יוצרו 1,835,987 יחידות. משנת 1965 שברולט הייתה החברה הראשונה ששיווקה רכב עם מנוע טורבו באופן סדרתי עם דגם הקורווייר.
מלבד בארצות הברית השברולט קורווייר הורכבה: בארגנטינה, מקסיקו, ונצואלה, שווייץ, בלגיה ודרום אפריקה.
דגם השברולט לייקווד בתצורת סטיישן אשר יוצר בין השנים 1961–1963 התבסס על ה"שברולט קורוויר".
השברולט קורווייר התחרתה בממדים ובמחיר עם: פורד פלקון, פלימות' ואליאנט, סטודיבייקר לארק.
גוף השברולט קורוויר דמה מאד לגוף ה-N.S.U פרינץ 4 אבל היה הרבה יותר גדול.

שברולט קורווייר -  דור ראשון

(1960–1964)

שברולט קורווייר -  דור שני

(1965–1969)
ליקוטי הלכות

כתיבת הספר ומבנהו

בסתיו ה'תקס"ו (1805) החל רבי נתן לכתוב את חידושיו בעידוד רבו , תחילה למטרה פרטית ולאחר פטירת רבי נחמן גם למטרת הפצתו. הכתיבה ארכה קרוב לארבעים שנה, וחלק מכתבי היד אבדו בחיי המחבר עקב רדיפות מתנגדיו והחרמתם בידי השלטונות הרוסיים. עקב כך הקפיד המחבר לשלוח גיבויים לתלמידיו, שבחלקם הועתקו על ידי תלמידו רבי נחמן חזן מטולצ'ין.
הסדרה בנויה משבעה או שמונה רבדים של מחזורי לימוד בספר "שולחן ערוך" השזורים לאורכה, וניתן לזהותם על פי סדר הדרשות בכל נושא הלכתי שנדרש. כל דרשה כזו מכונה הלכה, ולכל נושא הלכתי יש עד שבעה 'הלכות'. בסדרה לא מופיעים שום פסקי הלכה חדשים, אלא פרשנות חסידית-קבלית להלכות קיימות בלבד. 
ברוב ההלכות הראשונות (הלכות "א" ו"ב" בנושא ההלכתי) מוזכר רבי נחמן בברכת החיים "נרו-יאיר", ומכך ניתן להסיק כי נכתבו עוד לפני שנת 1811. בכל ההלכות שאחריהם הוא מוזכר כבר בברכת המתים, "זכרונו לברכה", והן ארוכות ועשירות בהרבה מהראשונות. 
הרב חיים קרמר ביצע ניסיון השערה רציני לקביעת תאריכי כתיבת רוב ההלכות בסדרה, בהסתמך על מכתבי המחבר בספר עלים לתרופה, האוטוביוגרפיה שלו "ימי מוהרנ"ת" ומסורות נוספות של חסידי ברסלב.

יצירות המשך

על פי עיקרון דומה לחיבור בין ההלכות בספר השולחן ערוך לבין התורות בליקוטי מוהר"ן, כתב תלמידו של רבי נתן, הרב אפרים ב"ר נפתלי, את הספר "ליקוטי אבן", ובו דרושים הדומים בסגנונם לספר ליקוטי הלכות. הספר נדפס בירושלים בפעם הראשונה בשנת תרמ"ב על ידי המחבר בעילום שם (המילה אבן מרמזת לשמו בראשי תיבות). בשנת תשכ"ב הודפס בשנית במהדורה מתוקנת על ידי ר' גדליהו אהרן קניג ביחד עם הספר "תפילות הבוקר", ובשנת תשע"ג בשלישית בהוצאת "שפת הנחל" במהדורה מנוקדת, הכוללת אף היא את הספר תפילות הבוקר מאותו מחבר.

ספרים המתבססים על הספר

תלמיד המחבר, הרב נחמן גולדשטיין מטשערין חיבר את "ליקוטי עצות המשולש", ספר בן שלושה כרכים ובו נגזרות מעשיות לדרשות המצויות בליקוטי הלכות. נכתב כהרחבה לספר נוסף של רבי נתן - ליקוטי עצות - שמטרתו הייתה להפיק נגזרות מהדרשות ב'ליקוטי מוהר"ן', ונדפס ב-1886.
הרב אלתר טפליקר ליקט בספריו "השתפכות הנפש" ו"משיבת נפש" את כל הדרשות מהסדרה בנושאי תפילה ועידוד רוחני בעבודת האל. ספרים אלו מילאו תפקיד משמעותי במשיכת חסידים נוספים לחסידות ברסלב מקרב היהדות החרדית בפולין ובישראל.

ספרים מהתנ"ך עם  פירוש ליקוטי הלכות

בשנת 2006 (תשס"ו) יצאה סדרת חומשי התורה עם צירוף של פרקים מליקוטי הלכות הקשורים לכל פרשת שבוע. בצרוף לפירושו של רש"י, תרגום אונקלוס ופירוש בעל הטורים. 
בשנת 2008 (תשס"ח),יצא לאור ספר תהילים עם פירושים על הפסוקים מליקוטי הלכות.
בשנת 2011 (תשע"א), יצא לאור ספר שיר השירים עם פירושים על הפסוקים מליקוטי הלכות.
בארי לוינסון

קורות חייו

נולד וגדל בבולטימור, מרילנד, התקבל ללימודים באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון הבירה, לפני שעבר ללוס אנג'לס כדי להיות שחקן ותסריטאי. הוא החל את דרכו כתסריטאי בסדרות טלוויזיה בשנות השבעים, וקיבל עליהם שני פרסי אמי. לאחר שהתבסס כתסריטאי מצליח בסרטים "סרט אילם", "מתח גבוה" ו"וצדק לכל" (מועמדות לאוסקר, לתסריט), הוא נהייה לבמאי, בדרמת ההתבגרות "דיינר" (1982), עליו קיבל מועמדות שנייה לפרס האוסקר על התסריט. "דיינר" היה הראשון מבין סדרה של סרטים שהתרחשו בבולטימור, עיר ילדותו, אותם גם כתב. האחרים היו "אנשי הפח" (1987), בכיכובם של ריצ'רד דרייפוס ודני דה ויטו, " אבלון" (1990) ((מועמדות לאוסקר, לתסריט) ו"ליברטי הייטס" (1999), ששניהם עסקו ביהודים.
סרטו הגדול ביותר, הן מבחינה ביקורתית והן מבחינה כספית היה "איש הגשם" (1988). הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר, כולל פרס הבימוי, בו זכה לוינסון. סרטים נוספים עטורי תשבחות שביים היו "הטוב מכולם" (1984), בו כיכבו רוברט רדפורד וגלן קלוז, "בוקר טוב וייטנאם" (1987), עליו קיבל רובין ויליאמס מועמדות לפרס האוסקר ו"באגסי" (1991), שקיבל 10 מועמדויות לפרס האוסקר, ו-8 מועמדויות לגלובוס הזהב, בו זכה בקטגוריית סרט הדרמה הטוב ביותר. בין סרטיו הנוספים נמנים: סרט הילדים "צעצועים", עם רובין ויליאמס, "חשיפה", על פי הרומן של מייקל קרייטון, בו כיכבו מייקל דאגלס ודמי מור, ושלושה סרטים בכיכובו של דסטין הופמן, הדרמה עטורת הכוכבים "סליפרס", הסאטירה הפוליטית "לכשכש בכלב" וסרט הפעולה-מדע בדיוני "ספירה". בשנות האלפיים התמקד לוינסון בבימוי קומדיות: "בנדיטס", בו כיכבו ברוס ויליס ובילי בוב תורנטון, "Envy", בו כיכבו בן סטילר וג'ק בלאק ו"איש השנה", בו שיתף פעולה בפעם השלישית עם רובין ויליאמס.
בנוסף להיותו במאי מוערך, לוינסון הוא גם מפיק פורה, במיוחד בשנות האלפיים. הוא שימש כמפיק או מנהל הפקה בהפקות הוליוודיות כ"דוני בראסקו", עם ג'וני דפ ואל פאצ'ינו, "הסערה המושלמת", "בוא נדבר על זה" ו"מכתבי אהבה", עם גווינת' פאלטרו. כמו כן מביים לא מעט סרטי טלוויזיה, בהם "יריה בלב", של הבמאית הפולנית אניישקה הולנד וסרטו של סידני לומט, "חיפוש גופני". בנוסף לוינסון הפיק כמה פרויקטים טלוויזיוניים, כשהגדולה שבהם הייתה סדרת הפשע "רצח מאדום לשחור", בין השנים 1993–1999, בו גם ביים שני פרקים, שעל אחד מהם זכה בפרס אמי ב־1993.
ב-2003 פרסם את ספרו הראשון, הנקרא "שישים ושש", זאת לאחר שכמה מסרטיו בבימויו כבר היו למעשה בעלי אלמנטים אוטוביוגרפים מחייו של לוינסון.