google/wiki40b huggingface dataset:
מדד קרינה אולטרה סגולה

מדד קרינה אולטרה סגולה או מדד קרינת UV (באנגלית: Ultraviolet index) הוא אמצעי מדידה בינלאומי של עוצמת קרינה אולטרה סגולה בייצור כוויית שמש במקום ובזמן מסוים. המדד פותח על ידי מדענים קנדיים ב-1992, ב-1994 אומץ על ידי ארגון הבריאות העולמי והארגון המטאורולוגי העולמי. שימושו העיקרי הוא בתחזיות יומיות המכוונות לציבור, וזמין יותר ויותר כתחזית לפי שעה.
המדד מתוכנן בקנה מידה ליניארי פתוח, ביחס ישר לעוצמת קרינת UV שגורמת לכוויות שמש על עור אנושי. לדוגמה, אם אדם בעל עור בהיר (ללא קרם הגנה) מתחיל לקבל כוויות שמש כעבור 30 דקות במדד ברמה 6, אז אותו אדם צפוי לקבל כוויות כעבור 15 דקות במדד ברמה 12 - כפול במדד, כפול במהירות. 
המטרה של המדד היא לעזור לאנשים להתגונן בצורה אפקטיבית מקרינה אולטרה סגולה, אשר יש לה תועלת בריאותית כאשר החשיפה היא מתונה, אך חשיפה ממושכת גורמת לכוויות שמש, הזדקנות העור, פגיעה ב-DNA, סרטן העור, פגיעה בעין כקטרקט. ארגוני בריאות ממליצים כי אנשים יגנו על עצמם אם הם מבלים זמן רב בחוץ כאשר רמת הקרינה היא 3 ומעלה.

תיאור

המדד מתוכנן בקנה מידה ליניארי, עם ערכים גבוהים המיצגים סיכון גדול יותר לכוויית שמש בשל חשיפה לקרינה אולטרה סגולה. רמה 0 מייצגת אפס קרינה אולטרה סגולה, מצב המתרחש למעשה בלילה. רמה 10 תוכננה במקור לייצג פחות או יותר את אור השמש בצהרי קיץ עם שמים בהירים. כיום ערכי קיץ שכאלה נפוצים בקווי רוחב טרופיים, גבהים הרריים, ואזורים עם דלדול שכבת האוזון מעל הממוצע. מיטות שיזוף רבות מייצרות קרינה אולטרה סגולה גבוהה יותר. השיא של רמת המדד על גבי הקרקע נמדד ב-29 בדצמבר 2003 והיה 43.3. המדידה התבצעה בהר הגעש Licancabur אשר בבוליביה, למרות שמדענים אחרים חולקים על כך שהייתה מדידה גבוהה מ-26.
בעוד שמדד הקרינה יכול להיות מחושב באמצעות מכשירי מדידה ניידים, אשר מבצעים מדידה ישירה של קרינה אולטרה סגולה במקום ספציפי, הערכים שניתנים בתחזיות מבוססים לרוב על מודל ממוחשב. על אף שלעיתים התחזית לא נכונה (במיוחד כאשר ישנם שינויים פתאומיים בכמות העננים), לרוב יש דיוק ברמה של ±1 במדד.
כאשר המדד מוצג על בסיס יומי, הוא מייצג את עוצמת הקרינה סביב הנקודה הגבוהה ביותר של השמש במהלך היום, צהריים, האמצע בין הזריחה לשקיעה. נקודה זה מתרחשת בדרך כלל בין 11:30 ל-12:30, או בין 12:30 ל-13:30 באזורים בהם מופעל שעון קיץ. התחזית מבוצעת על ידי מודל ממוחשב שלוקח בחשבון השפעות של מרחק וגובה השמש, שכבת האוזון, מצב העננים, זיהום אוויר, מידת האלבדו מפני השטח וגובה פני הקרקע. החישובים משוקללים לטובת אורכי גל על סגול שבהם העור האנושי הוא הרגיש ביותר.
לוקיוס פלביוס סילבה

תולדות חייו

סילבה נולד כנראה בתחילת שנות הארבעים של המאה ה-1 לספירה. הוא הגיע מהעיר אורבה סלביה (Urbs Salvia) שבמזרח איטליה, שקיבלה את המעמד של קולוניה בחצי השני של המאה ה-1. חלק מהחוקרים סבורים שהעיר זכתה במעמד בזכות השגיו של סילבה. סילבה התחיל את הקריירה שלו כטריבון צבאי של הלגיון הרביעי סקיתיקה ולאחר מכן שימש כקווסטור וכטריבון הפלאבים. בזמן מלחמת האזרחים ברומא בשנים 68‏–‏69 הוא תמך באספסינוס באיטליה, ולכן קודם במהירות למעמד הפריטורים, ומונה לתפקיד מפקד הלגיון העשרים ואחד רפאקס  ושרת בתפקיד זה בשנים 71‏–‏73. לאחר מותו של המושל הקודם, סקסטוס לוסיוס באסוס, שימש סילבה משנת 73 ועד 78 כנציב יהודה וכבש את מצדה. לאחר מכן מונה לתפקיד פונטיפקס, ובשנת 81  נתמנה לתפקיד של קונסול. ההיסטוריונים חלוקים בדעותיהם לגבי סוף ימיו. נראה כי לאחר מותו של טיטוס נפל סילבה קורבן למשטר הטרור של תקופת דומיטיאנוס, משטר אשר רדף מצביאים פופולריים שנחשבו כמתחרים פוטנציאליים.

תיעוד ארכאולוגי

עמוד נושא כתובת המציינת את שמות הקיסרים אספסיאנוס וטיטוס, וכן את הלגיון העשירי פרטנסיס ומפקדו, נתגלה בשימוש משני בקיר הארמון האומאי II. עמוד דומה זכה לפרסום בשנת 2003. הכתובת הלטינית החרותה על גבי עמוד בשימוש משני, מוקדשת לאספסיאנוס ולטיטוס ותאריכה נקבע בהתאם לשנים 71-79 לספירת הנוצרים. מציב הכתובת היה מפקד הלגיון העשירי פרטנסיס אשר שמו נמחק במכוון בעבר. מזר ראה בו את סילבה, אף כי חוקרים אחרים העלו אפשרויות חלופיות, דוגמת רונלד סיים שזיהה את מציב הכתובת עם אנטוניוס סאטורנינוס, שהוצא להורג על ידי דומיטיאנוס לאחר המרד שהוביל זה בגרמניה עילית בשנת 89. סיים טען כנגד שחזורו של פלביוס סילבה בכתובת, והראה כי שמו של סילבה לא נמחק מכתובת בעיר הבית של סילבה. בניגוד לכך טען ורנר אק כי בכתובת אין מספיק מקום להשלמת שמו של אנטוניוס סטרניוס וצידד בשמו של פלביוס סילבה.
בשנת 1999 גילה הוואקף באורוות שלמה שבהר הבית, כתובת על לוח אבן בגודל של 97 ס"מ על 75 ס"מ, שהמפרסם משלים בקריאתו את שמו של פלביוס סילבה. הכתובת מציינת קשת שנצבה במקום. לדעת המפרסם לוח אבן זה היה חלק מקשת ניצחון שהקדיש פלביוס לקיסרים אספסינוס וטיטוס. חנה כותן וורנר אק טוענים כי הכתובת אינה קשורה לכובש מצדה, פלביוס סילבה, אלא היא קשת שהוצבה לאחר הקמת העיר הפגנית איליה קפיטולינה.

בסרטים

דמותו של פלביוס סילבה מופיעה בסדרה הטלוויזיונית משנת 1981 "מצדה". את דמותו גילם השחקן פיטר או'טול.
וייריניה

קריירה

וייריניה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של טורקנסה בשנת 1995 בה שיחק כשנה. בשנת 1996, בעודו בן 10, עבר למחלקת הנוער של ויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית בה שיחק עד שנת 2002. לאחר מכן עבר למחלקת הנוער של פורטו. בשנת 2004 עבר לקבוצת המילואים של המועדון, פורטו ב', מהליגה המשנית. שנה לאחר מכן חתם בקבוצה הבכירה של המועדון, פורטו. בינואר 2006 הושאל עד לסוף העונה לקבוצה מהליגה המשנית פ.צ. מרקו. ב-11 באוגוסט 2006 לאחר שחזר לקבוצתו, ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הסופר קאפ הפורטוגלי נגד ויטוריה דה גימארייש כשעלה מהספסל בדקה ה-70, וכבש את השער האחרון בדקה ה-89 בניצחון 0–3. באות העונה ערך בקבוצה 8 הופעות ליגה. בעונת 2007/2008 הושאל לעונה אחת ללייקסוס מליגת העל הפורטוגלית.
בקיץ 2008 הושאל לפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית לעונה אחת עם אופציה לרכישה ל-3 שנים. בספטמבר של אותה העונה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בדרבי נגד אריס סלוניקי. באותו המשחק הוא גם נפצע והושבת לשלושה שבועות. ביולי 2009 פאוק סלוניקי מימשה את אופציית הרכישה על וייריניה תמורת 1.5 מיליון אירו. ב-4 בנובמבר 2010 כבש את השער הראשון שלו במדי פאוק במסגרת אירופית, בניצחון 0–1 על ויאריאל בשלב הבתים של הליגה האירופית. באותה העונה עזר לקבוצה לסיים במקום השלישי בליגת העל היוונית. 
לאחר ששיחק כארבע שנים במועדון ורשם 126 הופעות וכבש 28 שערים בכל המסגרות במדי הקבוצה, חתם ב-3 בינואר 2012 במועדון הגרמני וולפסבורג תמורת 6.5 מיליון אירו. ב-21 בינואר רשם הופעת בכורה בבונדסליגה כששיחק מחצית בניצחון 0–1 על פ.צ. קלן. ב-9 במרץ 2013 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–5 על מועדון ספורט פרייבורג. עד כה זכה עם הקבוצה בשני תארים, ומשחק בה בעמדת המגן הימני. ב-31 באוגוסט 2017 חזר לאחר חמש שנים לפאוק סלוניקי תמורת מיליון אירו.

נבחרת לאומית

וייריניה החל לייצג את הנבחרות הצעירות של פורטוגל בשנת 2001. בנובמבר 2011 זומן לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל כשהחליף את השחקן הפצוע דני מיגל אלבס בשלב הפלייאוף של יורו 2012 נגד נבחרת בוסניה. ב-22 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3-3 נגד נבחרת ישראל כשעלה כמחליף בדקה ה-70 בשלב המוקדמות של מונדיאל 2014 באצטדיון רמת גן. ב-11 ביוני 2013 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–5 על נבחרת אירלנד. ביורו 2016 זומן לנבחרת בתור שחקן הרכב בעמדת המגן הימני על ידי המאמן פרננדו סנטוס שאימן אותו בפאוק סלוניקי. וייריניה שיחק את כל המשחקים בשלב הבתים בהרכב הפותח, אך בשלבי הנוק-אווט איבד את מקומו בהרכב לקרדיץ' סוארז.
עלי איתן

תולדותיו

עלי איתן נולד במינכן שבגרמניה בשם ארנסט איזן ליעקב ושרה איזן. למד באוניברסיטאות לייפציג, מינכן ווינה. את תואר הדוקטור קיבל מאוניברסיטת לייפציג על מחקרו "התרגום הערבי של סעדיה גאון לתהלים".
בשנת 1934 עלה לארץ ישראל, ושימש מורה לעברית ולערבית בבתי ספר תיכוניים. בשנת 1945 התמנה למזכיר המדעי של ועד הלשון העברית בלשכת תל אביב, ולאחר שהוקמה האקדמיה ללשון העברית המשיך לשמש בתפקידו עד לפרישתו. כמזכיר מדעי ערך כמה ממילוני האקדמיה ללשון העברית. במשך שנים רבות שימש יושב ראש ועד המינוח של האקדמיה ללשון העברית. במקביל שימש עורך "לשוננו לעם", ואף פרסם בו מאמרים רבים; כמו כן פרסם מאמרים ב"לשוננו", ב"תרביץ" ובכתבי עת בלשניים מרחבי העולם.
בשנת 1962 החל ללמד בחוג ללשון עברית של אוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1971 התמנה לפרופסור. 
התגורר ברמת גן, ובה נפטר בשנת ה'תשנ"ד (נובמבר 1993). נקבר בבית העלמין הדרום.
הפלנטונים

עלילה

אי שם בחלל נעה פלנטה המורכבת מארבעה עולמות: 'תלולית הגעש', 'אוקיינוס השלולית', 'גינת הג'ונגל' ו'ארמון החול'. בכל אחד מן העולמות חיה דמות אחרת. כל עולם ויצור שונים לחלוטין מחבריהם, אך מאחר שהם חברים לפלנטה, יש להם הרבה במשותף.
הסדרה עוסקת ביחסי שכנות וחברות, עזרה הדדית, מנהיגות ופתרון בעיות.
כל פרק בסדרה נחתם בקטע מוזיקלי שונה הייחודי לנושא הפרק, ועל יצירת הקטעים עבדו כמה מלחינים.
הרצח

הרצח  (אנגלית: The Murder) היא יצירה מוזיקלית מאת ברנרד הרמן שנכללה בפסקול הסרט "פסיכו" בבימויו של אלפרד היצ'קוק. "הרצח" מוכרת כאחת היצירות המוזיקליות המפורסמות ביותר שהולחנו לקולנוע. במקור נכתבה היצירה לתזמורת של כלי מיתר. "הרצח" מנוגן במהלך "סצנת המקלחת" המפורסמת ב"פסיכו", שבה מריון קריין, המגולמת בידי ג'נט לי, נדקרת בעת מקלחת ובטוויסט המפתיע שבו נחשף כי הרוצח הוא נורמן בייטס בעצמו, לבוש כמו אמו. היצ'קוק רצה, במקור, שהסרט "פסיכו" לא ילווה במוזיקה, אולם משראה שהמוזיקה מגבירה בהרבה את אפקט האימה, שקל ברצינות להכפיל את משכורתו של הרמן.

השימוש ב"הרצח" ב"פסיכו"

"הרצח" מורכב מצליל מסולסל, קצוב וחורק לפרקים, בלא זרימה מלודית ישירה. ג'ון ויליאמס עשה שימוש בטכניקה זו כעבור 15 שנה בפסקול "מלתעות" של סטיבן ספילברג. כינור ראשון נותן את האות להגברת הצלילים הצווחניים והצורמניים, ואליו מצטרפים שאר כלי המיתר. דפוס זה חוזר על עצמו כמה פעמים, בשימוש מחושב מאוד באלתורים שיבואו בין המעברים. לקראת הסיום, התזמורת יורדת לאקורד הנמוך ביותר. צ'לו וקונטרבס משמיעים צלילים קצובים, ארוכים וחורקים, שדועכים בהדרגה, ונותנים את האות לתום הרצח.

בתרבות

ה"רצח" הפך לחלק בלתי נפרד מהתרבות האמריקאית, ובסרטים ובסדרות טלוויזיה נעשה בו שימוש לעיתים קרובות, אם בצורה פארודית, אם כמחווה. בין היתר, נעשה שימוש במוזיקה ב"משפחת סימפסון", ב"מוצאים את נמו" וב"לוני טונס: חוזרים לאקשן".
הענק האדום

ביוגרפיה בדיונית

גנרל תדאוס רוס הוא קצין בחיל האוויר האמריקני, שאחראי על פרויקט פצצת הגמא של המדען ברוס באנר. בתו, בטי, מתאהבת במדען הצעיר, מה שמגביר את סלידתו של רוס מברוס. כשברוס משנה את צורתו לענק הירוק, הגנרל מקדיש שנים רבות מחייו לתפיסתו. אובססיבי ללכידתו, הוא בוגד בממשלה ומקים צוות לתפיסת הענק הכולל אותו ואת הנבלים מודוק, המנהיג ואבומיניישן. לאחר מכן, בחתונתם של ברוס ובטי, הוא מנסה להרוג את ברוס אך יורה בטעות בריק ג'ונס. 
רוס נעצר, אך מגויס בידי סוכן S.H.I.E.L.D הבוגד קליי קווטרמיין להתמזג עם נבל בשם זאקס. הגנרל מקבל כוחות חשמל, שהופכים אותו לבלתי יציב מבחינה נפשית. רוס מבין שהוא טעה בנוגע לדעתו שהענק הוא מפלצת חסרת בינה, ולאחר קרב מטעניו החשמליים של זאקס יוצאים ממנו והוא חוזר למצבו הרגיל, אך רוס נהרג בטעות בידי ריק ג'ונס. בהמשך, גופתו נגנבת בידי המנהיג, שמקים לתחייה את רוס על מנת שיפקד על צבאו. בניגוד לכוונותיו, רוס יוצא משליטה ומפוצץ את הבסיס של המנהיג. 
רוס מנסה לשנות את דרכיו, מתיידד עם הענק הירוק, אך לאחר שכמעט הרג את בתו הוא מחדש את מסע הציד שלו אחריו. בסיום אחד המרדפים הגנרל מתייאש, ומעביר את הפיקוד על מבצע הלכידה לידיו של גנרל רייקר, ורוס מעורב בעקיפין. אך כאשר רייקר לוכד את הענק ומענה אותו, רוס הורג את הגנרל ומשחרר את הענק. לאחר מכן הוא מקים יחידת קומנדו בשם האלקבאסטרס, שמטרתה להרוג את הענק.

הפיכה לענק האדום

בקשת סיפורים שהחלה עם ענק מלחמת העולם ונמשכה בנפילת הענקים, הגנרל עובר תהליך בו הוא משנה את צורתו לענק האדום, אך עובר זמן עד שזהותו האמיתית מתגלה. הוא מחפש אחר הענק, וכתוצאה מכך הורג את אבומיניישן, משמיד את נושאת המטוסים המרחפת של S.H.I.E.L.D ומביס כמה גיבורי-על. לאחר שגרם לרעידת אדמה בסן פרנסיסקו שהביאה למותם של אלפים, הוא מובס בידי מאמץ משותף של הענק הירוק ותור. הוא נכלא, אך מחולץ בידי בתו בטי, שהפכה לענקית האדומה. בטי ורוס מאחדים כוחות עם דוק סמסון על מנת להרוג את הענק הירוק. 
לאחר שהענק האדום נכלא במאגר גמא, ברוס באנר משריין לרוס מקום באוונג'רס, בעזרתו של קפטן אמריקה, וכשהגנרל נמלט הוא אכן מצטרף לקבוצה. במהלך קשת הסיפור הפחד עצמו, הוא, נאמור והענק הירוק אינם מצליחים לעצור את חבר ארבעת המופלאים הדבר, שכעת הפך לאנגריר שובר הנשמות, אך בקרב שני נגדו הענק האדום מפיל עליו את מגדל סטארק. בעקבות ההרס שהשאיר מאחוריו, הוא מודבק בוירוס טכנו-אורגני בידי קייבל. אולם, לאחר שרוס כמעט הורג אותו, קייבל שורף את הוירוס מבפנים, מה שגורם לגנרל להתעצבן ולהרוג את אחד מחבריו הטובים של קייבל. 
במהלך אירועי אוונג'רס נגד אקס-מן, הענק האדום נלחם בקולוסוס, ובסיום הקרב הורס את המפקדה הראשית של האקס-מן. כשאיירון מן מפצל את כוח הפניקס לחמישה חלקים, הענק נוסע לאוטופיה ומנסה להתנקש בחייו של סייקלופס, אך הוא נתפס בידי אמה פרוסט, נלחם באקס-מן ומפסיד. במקום להורגו או לכלאו, האקס-מן שולחים אותו למפקדת האוונג'רס עם האות X חרוטה בחזהו. לאחר מכן הוא חוזר בקשת הסיפור עידן אולטרון.
בהרצה המחודשת של יקום מארוול "מארוול עכשיו!", הענק מופיע כמנהיג קבוצת ת'נדרבולטס הנוכחית. בהמשך, הוא נלכד בידי באנר וכוחותיו מופשטים ממנו.
גבינת שמנת

שימוש

גבינת שמנת משמשת במתכונים רבים. במדינות רבות באירופה, נהוג לאכול גבינת שמנת כגבינה לכל דבר ולא כממרח. נהוג להגישה על גבי מגשי גבינה. באיטליה, גושי גבינת שמנת מוגשים בסלטים טריים. ביפן נהוג למרוח גבינת שמנת על גבי קלי. בארצות הברית נהוג למרוח את הגבינה על גבי בייגלים ולחמים מסוגים שונים.

ייצור

תהליך הייצור של גבינת שמנת הוא מורכב. מולקולות של חלבון בחלב מכילות מטען שפה שלילי אשר שומר על החלב במצב נוזלי. המולקולות מייצרות מיצלות סביב חלקיקי שומן וכך שומרות על התחליב. בקטריות חומצה לקטית מוכנסות לחלב הומוגני מפוסטר. בתהליך התסיסה אשר מתרחש בטמפרטורה של 23 מעלות צלזיוס, דרגת החומציות של החלב פוחתת. חומצות אמיניות בשפה של החלבונים מאבדות ממטענם והופכות לבעלות מטען נייטרלי. בכך הופכות המיצלות של השומן מהידרופיליות להידרופוביות והנוזל מתקרש.
אם הבקטריות נותרות בחלב זמן רב מדי, דרגת החומציות פוחתת עוד, המיצלות מקבלות מטען חיובי והתערובת חוזרת לצורתה הנוזלית. המפתח הוא לחסל את הבקטריות באמצעות חימום התערובת לטמפרטורה של בין 52 ל-63 מעלות צלזיוס ברגע שבו הגבינה הגיעה לנקודה המכונה נקודה איזואלקטרית. תזמון לא מדויק של החימום יוביל למוצר נחות או לא אכיל.
ברם, שינויים עדינים בתזמון של התהליך יכולים להוביל לגיוון בטעם ובמרקם. יתרה מזאת, מאחר שגבינת שמנת מכילה יותר שומן מגבינות אחרות ומאחר ששומן דוחה מים, יש להוסיף מייצבים כגון גואר וכן גומי חרוב כדי להאריך את חיי המדף של הגבינה.
סקוט איסטווד

שנותיו המוקדמות

איסטווד נולד במחוז מונטרי שבקליפורניה וגדל בהוואי. בנם של השחקן זוכה האוסקר קלינט איסטווד והדיילת ג'קלין ריבס.
ב-2008 סיים איסטווד תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת "Loyola Marymount University" שבקליפורניה. ב-2015 עבר להתגורר בסן דייגו.
באוגוסט 2016 חשף איסטווד בפני התקשורת שעבר תאונת דרכים בספטמבר 2014, בה נהרגה בת זוגו באותה עת.

קריירה

איסטווד נבחן בתחילת דרכו לסרטים תחת השם של אמו, על מנת להימנע מלהיקשר לשם אביו ולהצליח בכוחות עצמו. למרות זאת הוא ביצע תפקיד קטן בסרט גראן טורינו אשר בוים על ידי אביו בשנת 2008.
ב-2010 שיחק בסרט " Enter Nowhere" בתפקיד ראשי ראשון. ב-2014 שיחק תפקיד משני בסרט זעם לצדו של בראד פיט. ב-2015 כיכב בקליפ לשיר "Wildest Dreams" של הזמרת טיילור סוויפט. באותה שנה כיכב בסרט "אהבה למרחקים ארוכים" אשר היה עיבוד לספרו של ניקולס ספארקס.
ב-2016 שיחק בסרט "יחידת המתאבדים" המהווה חלק מהיקום הקולנועי של DC. ב-2017 שיחק בסרט מהיר ועצבני 8.
ב-2018 הופיע בתפקיד ראשי בסרט ההמשך ל"פסיפיק רים", "פסיפיק רים: המרד".
נילי דרוקר

ביוגרפיה

דרוקר נולדה וגדלה בבאר שבע. בסיום בחינות הבגרות ניגשה לתחרות מלכת היופי וזכתה במקום הראשון ובכך הייתה למלכת היופי הראשונה של ישראל שהיא מבאר שבע.
שנה לאחר סיום שנת כהונתה נישאה ליצרן האופנה מוריס ששון, שכונה "מלך הג'ינס". דרוקר וששון, המבוגר ממנה ב-17 שנה, עברו לגור בניו יורק, שם למדה דרוקר אופנה. לאחר מכן הם עברו לגור בהונג קונג. לזוג נולדו שלושה ילדים. בנם, מור, נפטר בשנת 2007. בתם הבכורה, אל ששון, היא מעצבת אופנה שזכתה להצלחה בינלאומית. לאחר שהמשפחה חזרה לגור בישראל, ניהלה דרוקר בוטיק אופנה בצפון תל אביב. בשנת 2013 התגרשו בני הזוג.
דרוקר נפטרה ב-13 באפריל 2017. משפחתה תרמה את איבריה, שהושתלו בחמישה חולים.
תומאס בייס

ביוגרפיה

תומאס בייס היה בנו של ג'ושוע בייס, כומר פרסביטריאני. כנראה שנולד במחוז הרטפורדשייר שבדרום מזרח אנגליה. משפחתו הייתה משפחה נון-קונפורמיסטית משפילד. בשנת 1719 התחיל ללמוד לוגיקה באוניברסיטת אדינבורו. אחרי שסיים את לימודיו בשנת 1722 חזר ללונדון ועד שנת 1734 סייע לאביו בתפקידו ככומר בקפלה. ב-1734 עבר למחוז קנט, שם היה כומר בקפלת מאונט ציון עד שנת 1752.
בייס פרסם שתי עבודות: Divine Benevolence שעסקה בתאולוגיה ופורסמה בשנת 1731; ובתחום המתמטיקה עבודה שפורסמה בשנת 1736 בעילום שם — שם הפרסום הוא "An Introduction to the Doctrine of Fluxions, and a Defence of the Mathematicians Against the Objections of the Author of The Analyst". בעבודה זו הוא מגן על אייזק ניוטון כמענה לביקורת של ג'ורג' ברקלי. בשנותיו האחרונות גילה עניין רב בהסתברות.
בשנת 1755 חלה ובשנת 1761 נפטר.
אלי אבוטבול

ביוגרפיה

אלי אבוטבול נולד בזכרון יעקב בשנת 1967.
לאחר סיום לימודי התיכון בבית הספר אורט השומרון התגייס לצה"ל בשנת 1985 ושירת כפקיד בחטיבת הנח"ל. בשנת 1989 לאחר שחרורו מהצבא החל לעסוק בתחום קידום נוער בזכרון יעקב ובהמשך מילא את תפקיד רכז הנוער ביישוב.
בשנת 1993 נבחר ליו"ר מועצת פועלי זכרון יעקב וחוף הכרמל – הצעיר בגילו בארץ. בתפקיד זה שירת 10 שנים. לפני שנבחר לראשות המועצה שימש רכז נוער בסיכון במועצה, ויושב ראש מועצת פועלי זכרון יעקב וחוף הכרמל, יועץ משפטי בהסתדרות וחבר המועצה המקומית מאז 1998 ועד להתפטרותו מראשות המועצה.
בתחילת הקריירה הפוליטית שלו, הוא היה איש מפלגת העבודה והיה סגנו של קודמו לראשות המועצה, ישי שיבובסקי. בהמשך, אבוטבול היה ראש סניף מפלגת העבודה המקומי ואילו שיבובסקי היה ראש המועצה מטעם מפלגת "יש", המקומית. השניים הפכו ליריבים פוליטיים.

ראש מועצת זכרון יעקב

בשנת 2003, בגיל 36, נבחר לראשות המועצה המקומית זכרון יעקב – ראש המועצה ה-5, מטעם רשימה עצמאית – "זיכרון שבלב", זאת לאחר 30 שנות כהונת ראש המועצה הקודם ישי שיבובסקי. כאשר שיבובסקי פרש, אבוטבול ניצח בבחירות והגיע לראשות המועצה מטעם מפלגת העבודה. אלא שבסופו של דבר, כמו שיבובסקי, גם אבוטבול נאלץ להקים מפלגה מקומית, מפלגת "זיכרון שבלב", ולהמשיך להתמודד מטעמה על ראשות המועצה, במערכות הבחירות.
אחת היוזמות שלו כראש מועצה הייתה מכירה ושיקום של בית ההבראה של "מבטחים" בזכרון יעקב.
המהפך החינוכי זיכה את זכרון יעקב בפרס החינוך, זאת לאור ההישגים הגבוהים בבחינות הבגרות ומניעת נשירה תוך כדי ציון העובדה שהישגים הללו הם פרי חזונו שהמודל החינוכי ביישוב יהיה 8 שנים ביסודי וארבע שנים בתיכון, מודל שזכה לאישור חריג ברמה הארצית בתחום החינוך.] לאור הצלחת המודל הוגשו 74 בקשות מרשויות שונות ברחבי המדינה למשרד החינוך להכיר גם בהן כמודל חינוכי 8/4.]
בשנת 2008 נבחר אבוטבול שנית לראשות המועצה כמתמודד יחיד.
בשנת 2010 הוביל מאבק אזורי כנגד הקמת חוות גז בכניסה לזכרון יעקב.
בשנת 2013 נבחר לקדנציה שלישית ברוב של 70 אחוזים.
בשנת 2015 מבקר המדינה הוציא שלושה צווי הגנה לשלושה חושפי שחיתויות שחשפו מעשי שחיתות במועצה המקומית זכרון יעקב. על פי דוח מבקר המדינה, ראש המועצה אלי אבוטבול תפר מכרזים ציבוריים לחברי ילדותו. בנוסף, נוכח העובדה שהמועצה המקומית זכרון יעקב הפרה באופן שיטתי את צווי ההגנה הזמניים שכבר ניתנו למתלוננים, החליט מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור להעביר את החלטתו בעניין ליועץ המשפטי לממשלה.
בקדנציה זו אישר תוכניות ארוכות טווח עבור המושבה כגון: פארק היין, גבעת זמארין ההיסטורית, סינמטק זיכרון, בית הילד ועוד.
במרץ 2016 נחקר אבוטבול במשטרה בעקבות תלונה על איומים. באפריל 2016 המשטרה הודיעה שגיבשה "תשתית ראייתית" להעמדתו לדין בגין איומים ועבירות נוספות. מממצאי החקירה עלה כי ראש המועצה איים על איש עסקים שייפעל לעצור את קידום ענייניו של איש זה, בשל התנגדותו לפרויקט שהמועצה קידמה. בשל המלצת המשטרה, החליט אלי אבוטבול להתפטר מראשות המועצה, אף שלא הוגש נגדו כתב אישום. ביולי 2019 הודיעה הפרקליטות על סגירת התיק.
ב-2018 הודיע כי יתמודד שוב לתפקיד ראש המועצה, משום שהפרקליטות טרם קיבלה החלטה בעניינו.
בבחירות לראשות מועצת זכרון יעקב שנערכו באוקטובר 2018 זכה אבוטבול בכ-43.5% מהקולות אך הפסיד לראש המועצה המכהן זיו דשא (שקיבל כ-50% מהקולות).
אבוטבול נשוי ואב לארבעה.
שלמה יעקב גלבמן

ביוגרפיה

שלמה יעקב נולד בישראל לבנציון משה ולחיה שרה. הוא נין של האדמו"ר רבי דוד בידרמן מלעלוב ושל רבי משה קליערס, רבה של טבריה.
בילדותו עבר עם אביו להתגורר בארצות הברית והתחנך במוסדות של סטמאר בבורו פארק שבברוקלין. עם יסוד העיירה קריית יואל בתשל"ד היה מהתושבים הראשונים במקום.

תפקידים נוספים

גלבמן שימש גם כנואם מרכזי באירועי החצר שבהם משתתפים אלפי חסידים, כמו כ"א כסלו - 'יום ההצלה' של רבי יואל טייטלבוים, וכו' באב, יום פטירתו .
במשך עשרות שנים שימש בתפקיד רב פורים אצל האדמו"רים רבי יואל ואחיינו רבי משה טייטלבוים. בשנת ה'תשנ"ה עקב מרידה פנימית בחסידות נגד רבי אהרן טייטלבוים פוטר מתפקידו זה. בשנת ה'תשנ"ט, כשרבי יקותיאל יהודה טייטלבוים שב לעמוד בראש החסידות בוויליאמסבורג, הוא החזיר את גלבמן לתפקידו.
במשך 14 שנותיו האחרונות שימש גלבמן כמגייס הכספים הראשי של מוסדות סאטמר בויליאמסבורג. המערך בראשותו גייס לקופת המוסדות עשרות מיליוני דולרים מדי שנה.

פטירתו

חלה בסרטן ולאחר כמה חדשים נפטר בשבת, ט' ניסן תשע"ה, בגיל 63. מסע הלוויתו יצא במוצאי השבת מבית המדרש הגדול סאטמר בויליאמסבורג לבית המדרש הגדול "ויואל משה" בקרית יואל ומשם לבית החיים בעיר ושם נטמן.
שרגא גורן

ביוגרפיה

גורן נולד בשם פייבוש גורוחובסקי בשנת 1898 במקרוב שבאוקראינה. את לימודיו קיים בחדר ובבית ספר תיכון בקייב, לאחריהם החל בלימודים אקדמאים באוניברסיטת קייב. בשנים אלו החל בפעילות ציונית כחבר תנועת צעירי ציון (משנת 1913), קבוצת "עת לבנות" (משנת 1914 וכחבר מייסד בתנועת דרור (1917). הוא שירת בצבא האדום בתור מנהל מחלקת הגיוס של הארמייה ה-12.
בשנת 1920 נישא לאסתר לבית קליאונר.
בשנת 1921 עלה עם רעייתו לארץ ישראל והזוג הצטרף ל"גדוד העבודה". גורן היה חבר הפועל הצעיר, אל מול רוב חברי הגדוד שהיו חברי אחדות העבודה. התנגדותו לנטיות השמאליות של חבריו הביאו לוויכוחים פוליטיים עד שנתבקש לעזוב את הגדוד. גורן עבר לתל אביב בה החל בפעילות ציבורית, כאשר אירגן חבורה של פועלי בניין. גורן המשיך לעבוד במשרד לעבודות ציבוריות ובניין של הסתדרות העובדים הכללית. גורן התקדם והיה מראשי חברת הבת "סולל בונה" ובין מייסדי המרכז לקואופרציה. במסגרת המרכז שימש יו"ר קואופרטיב התחבורה ובשנים 1924–1929 היה מנהל המרכז. כמו כן כיהן גורן כמנכ"ל חברת "תיעוש" והיה שותף, מטעם ההסתדרות והמרכז לקואופרציה, להקמת מפעלים וחברות ברחבי הארץ, בהם הארגז, פלקרמיק, אליאנס ודלק. בשנת 1931 הוביל את שביתת הנהגים היהודית ערבית.
בשנת 1937 נבחר כציר לקונגרס הציוני העשרים. לאחר קום המדינה כיהן כחבר כנסת מטעם מפא"י בכנסת הראשונה והיה חבר ועדת הכלכלה וועדת העבודה. בשנת 1958 עמד בראש מפעלי התעשייה של ההסתדרות בעיירות הפיתוח.
שרגא גורן היה אחד היוזמים אשר הקימו את "מעונות העובדים" - בית דירות משותף בבעלות דייריו, ואשר נועד לשמש את ציבור העובדים.
רעייתו אסתר הייתה אחת הגננות הראשונות של תל אביב. לזוג נולדו שתי בנות - מיכל וגלה-אביגיל.

הנצחתו

הקמת קרן מייסדים ע"ש יעקב אפטר, יצחק בראלי, שרגא גורן (גורוחובסקי), אברהם זברסקי, יהודה חורין וראובן שנקר. עמותה שנוסדה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כתוצאה מאיחודן של מספר עמותות שהוקמו בשנות ה-60 וה-70 ביזמתו של אברהם זברסקי, מנכ"ל בנק הפועלים, כדי להנציח את זכרם של כמה ממייסדי משק העובדים. הקרן הקדישה את כספיה בעיקר לסיוע למימון מחקרים ופרסום ספרים הנוגעים לתולדות תנועת העבודה בכלל ומשק העובדים בפרט וכן להקמת אתר אינטרנט שיהיה מוקדש לתנועת העבודה ההיסטורית. בשנת 2013 פורקה הקרן.
סופה M-240

סופה M-240 הוא רכב שטח מתוצרת תעשיות רכב נצרת עילית (תע"ר) הישראלית. רוב חלקי הרכב מיוצרים ומורכבים בישראל, למעט המנוע המיוצר בארצות הברית ומורכב גם בדגם הג'יפ רנגלר (Wrangler) של חברת דיימלר-קרייזלר.
הייקויכטיס

בתרבות

ההייקויכטיס מופיע בפרק הראשון של הסדרה "ללכת עם מפלצות", כאשר להקה שלו נצמדת לאנומלוקאריס גדול שהפסיד בתחרות ומוצצים את דמו. בהמשך הוא מתפתח לצפלספיס.
אצטדיון צ'מרטין

היסטוריה

בשנת 1923 ריאל מדריד, שבאותו זמן שיחקה באצטדיון קטן ברחוב אודונל, רכשה אדמה בצ'מרטין דה לה רוסה, אז עיירה מצפון מדריד, והיום חלק מהעיר מדריד, כדי לבנות אצטדיון חדש. הקרקעות, הידועות בשם וילה רוזה, היו באורך של 400 אלף רגל ותוחמו על ידי כביש ארנל, דרך מאודס ורחוב אלפרדו קלדרון.
שחקן עבר של המועדון, חוסה מריה קסטל, שהיה האדריכל של אצטדיון מטרופוליטנו, היה אחראי על הפרויקט, שכלל מתחם ספורט המורכב ממגרשי טניס, מגרשי אימון, חדר כושר, בריכת שחייה, משרדי המועדון, מסעדה, וכמובן אצטדיון כדורגל - שהיה הראשון בהיסטוריה שהיה בבעלותה של ריאל מדריד - עם קיבולת של 15,000 צופים, מתוכם 4,000 מקורים בגג. כדי לממן את עבודות הבנייה, נאלץ המועדון לקחת הלוואה של חצי מיליון פסטות.
אצטדיון צ'מרטין נחנך ב-17 במאי 1924, במשחק בין ריאל מדריד לבין ניוקאסל יונייטד, זוכת הגביע האנגלי. מדריד ניצחה 3-2, ופליקס פרס היה השחקן שכבש את השער הראשון בהיסטוריה של האצטדיון.
בהתחלה האצטדיון נקרא פארק דה ספורטס דל ריאל מדריד, ולבסוף נקרא באופן רשמי קאמפו דל ריאל מדריד קלוב דה פוטבול. למרות זאת, האוהדים קראו לאצטדיון בשם אצטדיון צ'מרטין, על שם השכונה בה הוא נבנה, ומאז הוא ידוע בשם הזה.
משחקי גמר גביע המלך ב-1931, 1932 ו-1935 התקיימו באצטדיון. ב-21 במאי 1933, במשחק באצטדיון צ'מרטין, נבחרת ספרד חגגה את הניצחון הגדול ביותר בהיסטוריה שלה, כשניצחה את נבחרת בולגריה 13-0. ב-11 במרץ 1934, נבחרת ספרד אירחה באצטדיון את נבחרת פורטוגל במסגרת מוקדמות מונדיאל 1934, ספרד ניצחה 9-0 את פורטוגל.
ביולי 1936 פרצה מלחמת האזרחים בספרד, ומדריד סבלה מהשפעות הלחימה. בתום המלחמה, אצטדיון צ'מרטין נותר הרוס, וריאל מדריד נאלצה להשקיע הרבה כסף כדי לשפצו. לאחר שיפוצים נרחבים גדלה תכולת האצטדיון ל-22,500 צופים, והוא נפתח מחדש ב-22 אוקטובר 1939 במשחק דרבי נגד אתלטיקו מדריד, שהסתיים עם ניצחון 2-1 של ריאל. למרות שהאצטדיון גדל ל-22,500 צופים, תוך זמן קצר זה כבר לא הספיק לאחר שהביקוש גדל.
עם היבחרו של סנטיאגו ברנבאו לנשיאות ריאל מדריד בשנת 1943, הוא החל לתכנן לבנות אצטדיון מודרני וגדול הרבה יותר. בנייתו של האצטדיון החדש החלה ב-27 באוקטובר 1944. האצטדיון החדש נבנה בשטח הצמוד לאצטדיון צ'מרטין.
ב-16 במאי 1946 התקיים המשחק האחרון באצטדיון צ'מרטין, במסגרת גומלין חצי גמר גביע הגנרל, במשחק בו ריאל מדריד ניצחה 3-1 את ריאל אוביידו.
ריאל מדריד סיימה את עונת 1946/47, וגם התחילה את העונה הבאה באצטדיון מטרופוליטנו, שהיה אצטדיונה של היריבה העירונית אתלטיקו מדריד, עד שב-14 בדצמבר 1947, נחנך אצטדיון נואבו צ'מרטין (צ'מרטין החדש), שהיום נקרא אצטדיון סנטיאגו ברנבאו.