google/wiki40b huggingface dataset:
האמנה הבינלאומית להסדרת ציד הלווייתנאים

האמנה הבינלאומית להסדרת ציד הלווייתנאים (באנגלית: International Convention for the Regulation of Whaling) נחתמה בלונדון ב-8 ביוני 1937 והפרוטוקולים הנספחים לאמנה נחתמו בלונדון ב-24 ביוני 1938 וב-26 בנובמבר 1945.
מטרתה של האמנה היא להגן על בעלי חיים מסדרת הלווייתנאים מציד-יתר, זאת על ידי הקמת מערכת בינלאומית המסדירה את אזורי הציד של הלווייתנאים על פי אמות מידה של שימור בעלי חיים אלה והמשך התפתחותם כמשאב טבע, למען הדורות הבאים. אמצעי הבקרה העיקרי לצורך יישום האמנה היה הקמת הוועדה הבינלאומית על ציד לווייתנאים בה יושבים נציגי כל המדינות החותמות. הוועדה הכניסה במהלך השנים שינויים רבים לדרישות האמנה, המשקפים שינויים בתקנים כלכליים, סביבתיים ומסחריים.

המדינות החתומות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
המדינות החתומות על האמנה הן אוסטריה, אוסטרליה, איטליה, איי שלמה, אירלנד, אנטיגואה וברבודה, ארגנטינה, ארצות הברית, ברזיל, בריטניה, גינאה, גרמניה, גרנדה, דומיניקה, דנמרק, דרום אפריקה, הודו, הולנד, מונקו, מקסיקו, נורווגיה, ניו זילנד, סין (במקור חתמה על האמנה הרפובליקה הסינית), סנגל, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס, ספרד, עומאן, פינלנד, פנמה, פרו, צ'ילה, צרפת, קוריאה הדרומית, קניה, קוסטה ריקה, רוסיה, שוודיה ושווייץ.
נפתלי הירץ לנדא מסטרליסק

רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא (ה'ת"ר - טבת ה'תרנ"ט 1899 - 1839), היה אדמו"ר ורב בעיר סטרעליסק במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, תלמידו של אביו רבי יואל משה מיאברוב ורבי יהושע רוקח מבלז,

ביוגרפיה

רבי נפתלי הירץ נולד בעיר זאלקווא לאביו רבי יואל משה מיאברוב בנו של רבי מרדכי זיסקינד מסטריא, ונקרא על שם זקינו רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא שהיה אב בית דין בזוואלין, נשא את רעכיל בתו של הנגיד רבי ישראל יהודה לייב הויפטמן מבאליחוב. אביה נתן לה נדוניא גדולה שהחזיקה את בעלה וגם מימנה את הדפסת ספרו. שנים אחדות לאחר החתונה היה סמוך על שולחן חותנו.
בערך בשנת תרכ"ט החל לכהן ברבנות העיר סטרעליסק, כתב קול קורא חריף נגד ההשכלה וההתחברות אליהם, נסתלק בחודש טבת שנת תרנ"ט ונטמן בבית החיים העתיק בעיר סטרעליסק, את מקומו בסטרעליסק מילא בתחילה בנו רבי יחזקאל סג"ל לנדא, ואחר כך עבר לעיר ליז'ענסק, ואת מקומו בסטרעליסק מילא אחיו רבי מאיר סג"ל לנדא מסטרעליסק,
מודל הנפש הפרוידיאני

מודל הנפש הפרוידיאני הוא בסיס התאוריה שהציע אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד כדי להסביר את אופן פעולת הנפש. מודל הנפש כולל בתוכו מספר מודלים, מנגנונים ועקרונות. מטרת התאוריה הייתה לאפשר, באמצעות הבנה זו, טיפול נפשי מעמיק ויסודי בקשיים רגשיים של האדם ובמצוקות אנושיות קיומיות. זאת מעבר לטיפול בהפרעות בתפקודו ובהתנהגותו. השיטה הטיפולית מתבססת על תצפית קלינית, תוך כדי טיפול, ולא רק על ניסוי מעבדתי, והתאוריה שלה מבוססת על מודלים שונים שיוצגו להלן.

המודל הדינמי

את הדינמיקה בין הרשויות השונות תיאר פרויד באמצעות המודל הדינמי. פרויד דימה את האישיות לאנרגיה פסיכית, היכולה לעבור ממבנה אחד של האישיות למבנה שונה. אנרגיה זו, שמקורה במזון אותו צורך האדם, אינה נעלמת, אלא מומרת. על-פי קביעה זו, כל כמות אנרגיה הנחסכת מרשות נפשית אחת משמשת רשות נפשית אחרת.
כך העניק פרויד, לדוגמה, הסבר לתופעה שבה בני אדם מוסריים, הולכים ומפתחים מצפון חזק ככל שהם עונים יותר על צורכי החברה. במקום שמצפונם ירפה מהם ככל שיסבלו יותר למען המוסר, מצפונם רק הולך וגדל ומאתגר אותם אתגרים נוספים. ההסבר המוצע על-פי מודל זה הוא, שהאנרגיה הנחסכת מהגשמת הצרכים שבאיד, עוברת לאני העליון ומחזקת אותו.

עקרון הקביעות

עקרון הקביעות הוא עיקרון בסיסי שניתן לבארו מבחינה פיזיולוגית כך: "מערכת העצבים היא מנגנון, שתפקידו להרחיק מדי פעם את הגירויים הנקלטים, למישור התחתון הנמוך, ככל האפשר." פעולה זו משרתת מניעת גירוי מתמיד של האורגניזם על ידי זיכרונותיו, דהיינו - אין האדם שוכח דבר, אלא מאחסנו באזור נפשי נגיש פחות. 
ניתן לדמות את הזיכרון למחסן שבו חלק מהדברים נמצאים בפתח המחסן, חלק בסופו, וחלק מאחורי דלתות נעולות וכספות.

מנגנוני הגנה

לא כל הזיכרונות המורחקים אל הלא מודע, מורחקים לשם "סידור המחסן". ישנם זיכרונות מסוימים שידיעתם מביאה לחרדה, ולכן הם עוברים הדחקה - הרחקת הידע לאזור הלא מודע, כך שהוא אינו "זמין" עבור האדם ואינו יכול לפגוע בו ולהפריע את חייו היומיומיים. לרוב ניתן למצוא טראומות ילדות מודחקות אל הלא מודע, אך גם יצרים שאין האדם יכול לקבל, ומשאלות אסורות, מודחקים אל הלא מודע. 
ההדחקה היא הבסיסית ביותר מבין כמה מנגנוני הגנה - מנגנונים נפשיים שמטרתם לאפשר ליחיד להתמודד עם חרדות ומציאות מאיימים על ידי שיבוש היכולת להכיר בהם, לדעת אותם, להבין אותם. מלבד ההדחקה, שהיא מנגנון ההגנה הבסיסי ביותר, ישנם מספר לא מועט של מנגנוני הגנה אחרים שמשמשים את האדם - הכחשה, התקה, המרה, השלכה, רציונליזציה ועוד. 
דוגמה: אשה מוכה על ידי בעלה, יכולה להתמודד עם מציאות זו באמצעות רציונליזציה - מתן תירוץ הגיוני לתופעה כדי להתכחש לאמת שבה ולאחריות של האדם עליה - הוא בעצם עושה את זה מאהבה, הוא לא שולט בזה וכו'. מנגנון הגנה פרימיטיבי הוא ההכחשה - שאותה ניתן למצוא בצורה הפשוטה ביותר בקרב ילדים - "לא לקחתי את הסוכרייה!" 
מנגנוני ההגנה הם, על-פי פרויד, צורכי אנרגיה משמעותיים ביותר, ומביאים לסילופים ניכרים של המציאות. כל מנגנוני ההגנה פועלים בעיקר במישורים לא-מודעים, ואף על פי שהכרות עם מנגנוני ההגנה חשובה כשלעצמה, ההדחקה היא החשובה מכולם עבור הבנת יצירה של הרשות השלישית בנפש - האני העליון.
טקס יין

טקס יין הוא חלק מסעודה בו נמזג יין לסועדים. מטרת טקס היין היא לוודא כי היין הוא לשביעות רצונו של מזמין היין וכן לכבד את מעמד הסועדים.

ההקדמה לטקס היין

לפני טקס היין, יש לבחור את היין שיילגם בסעודה. לרוב, ישנו מלצר יינות הנקרא אוֹצֵר יין (בצרפתית: סומֶלייה) הממליץ למזמין היין איזה יין כדאי לשתות עם האוכל המוגש. לרוב, לסעודה עם מנות בטעמים עדינים יומלץ יין קליל. יין בעל טעם עוצמתי יפגע בטעם המזון. בסעודות עם מנות בעלות תיבול כבד וטעמים חזקים יומלץ יין בעל נוכחות שלא ייעלם עם טעם המזון.
לאחר שמזמין היין החליט על היין שיילגם, יונחו על השולחן כוסות המתאימות לסוג היין: כוסות בורדו ליינות אדומים, כוסות בורגונדי ליינות לבנים ואדומים קלים, כוסות שמפניה ליינות מבעבעים וכוסות פורט ליינות פורט וליינות קינוח. על הכוסות להיות נקיות ללא רבב ויונחו מימין לסועד כאשר המניח אוחז את הכוס מן הרגל שלה, ולא מן הגוף.
על הסומלייה לוודא כי היין בטמפרטורה הנכונה. ליינות לבנים, יינות קינוח ויינות מבעבעים המוגשים לרוב בטמפרטורה של 4 מעלות צלזיוס, נהוג להניח ליד מזמין היין שמפניירה מלאה בקרח ומלח גס.

שלבים בטקס היין

לאחר שהונחו כל הכוסות, הסומלייה ייגש אל מזמין היין עם היין שנבחר כאשר הוא עטוף במטלית. המטלית תוסר והיין יוצג למזמין היין עם התווית כלפיו, ועל מזמין היין לאשר כי זהו אכן היין שנבחר. לאחר מכן הסומלייה יפתח את בקבוק היין. במהלך הפתיחה על התוית להיות כלפי מזמין היין. על הסומלייה לשים לב שלא נשארו שאריות שעם על שפת הבקבוק. אם נשארו שאריות, יש לנגבן עם המטלית.
לאחר שהיין פוקק, יש להציג את פקק השעם למזמין היין כדי שיבחן האם הוא יבש לאורכו, דבר המעיד על יין שהיה אטום היטב. על מזמין היין לבחון גם ריקבון שעלול להיווצר על הפקק, דבר שמעיד על יין מקולקל. אם הפקק אינו עשוי משעם אלא מחומר סינתטי, ניתן לוותר על חלק זה של טקס היין.
אם היין שנבחר על ידי מזמין היין הוא יין מתיישן, יש למזוג את היין לתוך דקנטר כדי לחדרר אותו. לאחר המתנה של כחצי שעה, ניתן למזוג את היין אל הכוסות. במקרה ואין בנמצא דקנטר, ניתן לתת ליין "לנשום" בתוך הכוסות.
בתחילה, יש למזוג כמות קטנה של יין לכוסו של מזמין היין. על מזמין היין לבחון את היין ולאשר כי היין טוב וראוי לשתייה. לאחר קבלת האישור יש למזוג את היין אל הכוסות בשני סיבובים בכיוון השעון לפי סדר עקבי קודם לנשים ואחר כך לגברים. ישנם טקסי יין בהם סדר המזיגה הוא מן המבוגרת אל הצעיר, אך מגמה זו פוחתת כדי לא לגרום לעלבון וכדי לא לבצע סיבובים רבים במקרה שהסועדים יושבים בסדר אקראי. המזיגה מתבצעת מצדו הימני של הסועד, כאשר התווית פונה כלפיו. על המזיגה להיות איטית וללא מגע של הבקבוק בכוס.
המטלית מונחת על זרועו של הסומלייה, ובסוף כל מזיגה עליו לנגב את פיית הבקבוק כדי למנוע טפטופי יין אפשריים.
הסומלייה צריך להיות מיומן ומנוסה ולדעת כמה יין יש למזוג לכוסות כדי לא להגיע למצב שהבקבוק מתרוקן לפני שנמזג יין לכל הסועדים. על הסומלייה להשאיר גם מעט יין בתוך הבקבוק.
בסיום המזיגה לכל הסועדים יש להניח את בקבוק היין האדום על השולחן ליד מזמין היין. יינות לבנים, יינות קינוח ויינות מבעבעים יש להניח בתוך השמפנירה ליד מזמין היין. פעולה זו נועדה כדי לתת כבוד נוסף למזמין היין ולאפשר לו למזוג יין נוסף לאחד מן הסועדים בעצמו, או במקרה שיין לבן, קינוח או מבעבע נגמר, לסמן לסומלייה להביא בקבוק נוסף על ידי הנחת הבקבוק במהופך בתוך השמפנירה.
בתום טקס היין נהוג לערוך הרמת כוסית.
הנדסת משאבי מים וסביבה

הנדסת מים היא תת-תחום הנדסי של הנדסה אזרחית, העוסק בתכנון ועשייה הנדסית בתחומי המים.

חשיבותם של המים

מומחים טוענים כי דווקא המים, המולקולה שמכסה כשני שלישים מפני כדור הארץ, יהיה המשאב הראשון בחשיבותו בעולם, כפי שהיה הנפט בעבר.
עם הגידול המתמיד באוכלוסיית העולם, כך גוברת הדרישה להקמת תשתיות להובלה ולאספקת של המים. כבר כיום כשני מיליארד איש בעולם אינם בעלי גישה למקורות מים ראויים לשתייה.

מהנדס משאבי מים וסביבה

מהנדס משאבי מים וסביבה הוא מהנדס בעל תואר בהנדסה אזרחית המתמחה בבנייה ההנדסית של תשתיות מים למיניהן כמו בריכות ומאגרי מים, משאבות, סכרים, צינורות הובלת מים ואביזרים מנטרי לחץ, נמלים, מתקני התפלת מים, מתקני כיבוי אש (מכניקת זורמים, הידרולוגיה), והן בעל ידע בהנדסת הסביבה ואיכות הסביבה, בידע בתכנון אזורי ואורבני (תכנון רגיש למים) ועוד.

לימודי הנדסת משאבי מים וסביבה

הנדסת משאבי מים וסביבה ניתן ללמוד בטכניון בחיפה כחלק מהלימודים בפקולטה להנדסה אזרחית ובמכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן
בין הקורסים הנלמדים במסגרת הלימודים הזו ניתן למנות את 'הידראוליקה', 'מכניקה הנדסית', 'הנדסת ניקוז', 'הידרולוגיה', 'כימיה של המים', 'מכניקת זורמים', 'אוקיינוגרפיה הנדסית' ועוד.
הלימודים נמשכים בין שלוש לארבע שנים ובסיומם מקבלים הבוגרים תואר B.Sc בהנדסת משאבי מים והסביבה.
בקאוף

בקאוף, או בקאופה (בצרפתית : baeckeoff או baeckeoffa ולפעמים baekhoffe) הוא תבשיל מאלזס שבצרפת. למרות שבעולם שוקרוט גארני מוכר כמאכל הלאומי של אלזס, הרי שבאלזס עצמה התבשיל הנפוץ ביותר הוא בקאוף.
בניב האלזסי, משמעותו של בקאוף הוא "תנורו של האופה". המאכל מורכב מתערובת של תפוחי אדמה חתוכים, פלחי בצלים, בשר בקר ובשר חזיר שמושרים במרינדה של יין לבן אלזסי וגרגרי ערער למשך הלילה ומתבשלים באיטיות בקסרול מקרמיקה המכוסה במכסה. מרבים להשתמש בהכנת המנה בכרישה, קורנית, פטרוזיליה, שום, גזר ואזובית לצורך טעם וצבע. הבקאוף מוגש בדרך-כלל עם סלט ירוק.
לפי הסיפור המקובל, באופן מסורתי, נהגו הנשים להכין את התבשיל בשבת בערב ולהשאיר אותו אצל האופה שיבשלו בתנור ביום ראשון כשהן השתתפו בטקס הארוך בכנסייה הלותרנית שאפיינו בעבר תרבות זו. האופה נהג לחתום את התבשיל בפיסת בצק, לשים אותו בכלי גדול וכבד מקסרול ולאטום אותו במכסה, כך שהוא ישמור על לחותו בתוך הכלי. בדרכן בחזרה מהכנסייה, אספו הנשים את הקסרול ורכשו כיכר לחם. הדבר איפשר לארוחה האלזסית את המכובדות של השמירה על הכללים הלותרנים הנוקשים של השבת הנוצרית. חלק מהטקס היה שבירת הקרום שנוצר מהבצק.
גרסה שונה של הסיפור מספרת שמקורו של התבשיל בנשות צרפת שנהגו לעשות כביסה ביום שני, מה שלא הותיר להן זמן לבשל. הן נהגו להשאיר את הסירים אצל האופה בבוקרו של יום שני ולכבס את הבגדים. כשהילדים שבו מבית הספר הן אספו את הסיר מהאופה לביתן.
קדמוניות המקרא

ספר קדמוניות המקרא (בלטינית: Liber Antiquitatum Biblicarum, מוכר גם בראשי התיבות LAB) הוא מהספרים החיצוניים, שנכתב, לפי רוב החוקרים, בסוף המאה ה-1 לספירה, לאחר חורבן בית שני.
הספר מכונה גם פסוידו-פילון בגלל יחוסו (המוטעה) לפילון האלכסנדרוני והוא אף נכלל באסופה הלטינית של כתבי פילון.
ישנם חוקרים המאחרים את זמן כתיבת הספר לתקופת חז"ל בגלל הקרבה התוכנית של הספר לספרות חז"ל.
הספר שייך לסוגה המכונה מקרא משוכתב. הספר נמצא בידינו בלטינית בלבד, ב-18 כתבי יד שלמים ושני כתבי יד חלקיים אך כנראה הוא תורגם אליה מיוונית, שאליה תורגם מעברית במאה ה-11 או ה-12. חוקרי הספר נעזרים בכתב יד עברי מהמאה ה-14 בשם "דברי הימים" שהוא עיבוד של אלעזר בן אשר הלוי של ספרו של ירחמיאל בן שלמה, שהוא כנראה תרגום חוזר לעברית של הגרסה הלטינית של "קדמוניות המקרא". השם "קדמוניות המקרא" הוא תרגום השם המופיע בכתבי היד הלטיניים של החיבור, והוא משקף את תוכנו.
מבין הספרים החיצוניים, זהו הספר הקרוב ביותר לספרות התלמודית, ואין בו דבר המנוגד לשיטת חז"ל. הספר מתאר את תולדות העולם מאדם הראשון, ומסיים באופן מפתיע דווקא בשאול. מכיוון שלא נראה שיש היגיון רב בסיום הספר דווקא בתקופה זו, סבורים חוקרים רבים שכתבי היד שהגיעו אלינו קטועים, והספר הסתיים במקורו בתקופת דוד או מאוחר יותר. היה מי שהציע שהספר נועד להשלים את דברי הימים (אשר מתחילים בתיאור היסטורי מימי שאול). יש בספר הרחבות פרשניות לנושאים שונים שהמקרא מקצר בהם או עובר עליהם בשתיקה, והוא ממעט לדון בנושאי הלכה, ובשונה מספרים אחרים בני תקופתו אינו מייחס עצמו להתגלות או לדמות מקראית כלשהי.
בספר ישנם תכנים אגדיים המופיעים אצלו לראשונה, כגון האגדות על השלכת אברהם לכבשן האש, נישואי דינה לאיוב, והיוולדו של משה כשהוא נימול.
הספר לא נכלל במהדורת "הספרים החיצונים" של אברהם כהנא.
מריאנו אידלמן

ביוגרפיה

נולד בארגנטינה, כבן יחיד ללואיסה ומרטין - רופא במקצועו. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1978, כשהיה מריאנו בן ארבע, והתגוררו בנתניה. כעבור מספר שנים נפטרה אמו ממחלת הסרטן.
הוא למד תיאטרון בבית הספר למשחק "הבוסתן", והופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה ב-1990 בתוכנית הטלוויזיה לילדים "קריאת כיוון", ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 1996, מיד לאחר שירותו הצבאי, החל אידלמן את קריירת המשחק שלו, כאשר את הופעתו הראשונה ביצע לצד שותפו אלי פיניש בפינת הסטנד אפ של תוכנית הבידור של דודו טופז "הראשון בבידור" ששודרה בערוץ 2, שם זכה הצמד לחשיפה. בהמשך השניים אף קיבלו פינה קבועה בתוכנית, בה השתתפו במשך שנתיים. הצמד העלה מופע סטנד אפ בשם "אלי ומריאנו עוברים על הצחוק". בהמשך הופיעו בסדרה משלהם, "אחלה סרט". בשנת 2002 הוציא הצמד לשוק דיסק DVD שמכיל קטעים ממופע הסטנדאפ שלהם.
בשנת 2002 השתתף אידלמן בסדרת הדרמה "שבתות וחגים" (עונה 3), וכן הופיע בתוכנית הסטנדאפ של ערוץ ביפ "לא נפסיק לצחוק".
החל משנת 2003 הוא משתתף עם אלי פיניש בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת" שמשודרת בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. בתוכנית מחקה מריאנו אנשי ציבור כמו: שאול מופז, בנימין נתניהו, עמיר פרץ, פנינה רוזנבלום, מרגלית צנעני, אריה דרעי, אייל ברקוביץ' ודוד בן-גוריון. בשנת 2004 השתתף בסרטו של אבי נשר "סוף העולם שמאלה" ובסרטו של שי כנות "אהבה קולומביאנית", וגם דיבב את דמותו של ברני בסרט האנימציה "תפוס ת'כריש".
בין השנים 2007–2013 שיחק מריאנו בסדרת הדרמה-הקומית, "עבודה ערבית", לצד נורמן עיסא ואחרים. בסדרה רוב הגיבורים הם ערבים ישראלים, ומריאנו גילם בה צלם חדשות יהודי החי בשכנות לגיבור הסדרה (עיסא).
מריאנו השתתף ב-2008 בסדרת הדרמה "על קצות האצבעות", שם גילם את השוטר בעל מום הפציאליס. הסדרה זכתה בפרס מסך הזהב לשנת 2008. באותה שנה דיבב את דמותו של ראש העיר מקדוד בגרסה העברית של הסרט "הורטון שומע מישהו".
בשנת 2010 שיחק בסרט של חבורת "ארץ נהדרת", "זוהי סדום".
ב-2014 השתתף בסרט הקומדיה "שושנה חלוץ מרכזי" בבימויו של שי כנות.
ב-2015 החל לשחק בסדרה הקומית "לה פמיליה" של ערוץ 10.
באוקטובר 2017 ישחק בתפקיד אורח בעונה הרביעית של "אלישע".
אילדמן הוא הפרזנטור של חברת הביטוח "AIG ישראל".

חיים פרטיים

אידלמן אב לארבעה ילדים.
מתגורר בנתניה.
ג'סי סמולט

ראשית חייו

סמולט נולד בסנטה רוזה, קליפורניה והוא בנם של ג'נט (לבית האריס) וג'ואל סמולט. לו שלושה אחים ושתי אחיות: ג'ייק, ג'וקווי, ג'וג'ו, ג'ורני, וג'אז. אביו היה יהודי (משפחתו היגרה מרוסיה ופולין). אמו אפרו-אמריקאית.

קריירה

סמולט החל את קריירת המשחק שלו כילד, כשכיכב בפרסומות של רשת ארצית בניו יורק. בהמשך שיחק בסרטים "אלופים על הקרח" משנת 1992 ו"הורים בהזמנה" משנת 1994. בטלוויזיה, הוא כיכב לצד חמשת אחיו בקומדיית המצבים הקצרה "On Our Own" בשנים 1994-95.
ב-2012, חזר סמולט למשחק עם התפקיד הראשי בסרט הלהט"ב "הרזה". הוא בהמשך התארח בסדרות "מינדי" ו"נקמה". ב-2014, לוהק סמולט לאופרת הסבון של רשת פוקס, "אימפריה" בתור ג'מאל ליון – מוזיקאי הומו שנאבק לזכות באישורו של אביו.
סמולט הוא גם זמר-יוצר; ב-2012 הוא הוציא מיני-אלבום בשם "The Poisoned Hearts Club". בפברואר 2015, הוא אישר כי חתם על חוזה הקלטות עם קולומביה רקורדס ויוציא אלבום בעתיד. סמולט היה שותף לכתיבה של השירים "I Wanna Love You" ו-"You're So Beautiful" בפסקול הרשמי של העונה הראשונה של "אימפריה", שיצא במרץ 2015.
ביוני 2015, נודע כי סמולט יתארח לצד אחותו הקטנה ג'ורני סמולט בסדרה שלה "Underground" שעלתה לשידור ב-2016.
בשנת 2017 שיחק בסרט המדע הבדיוני "הנוסע השמיני: קובננט" שביים רידלי סקוט, הסרט השישי בזיכיון של סדרת הסרטים "הנוסע השמיני".

תקרית התקיפה המבויימת

בחודש ינואר 2019, הותקף סמולט על ידי שני אנשים חובשי מסכות שהכו אותו וניסו לחנוק אותו על רקע הומופבי וגזעני. לאחר חקירה משטרתית התגלה כי השחקן שילם לתוקפיו והיה צפוי לעמוד למאסר על כך, אך התובע המחוזי הגיע עמו לעסקת טיעון ובוטלו כל ההאשמות נגדו.

חיים אישיים

סמולט אישר שהוא הומו בראיון עם אלן דג'נרס במרץ 2015.
מיניבוס

מיניבוס (מאנגלית: Minibus – הלחם בסיסים של Mini + Bus, ובתרגום לעברית: אוטובוס זעיר) הוא כלי רכב קרקעי המיועד להסיע כתריסר אנשים.
לרוב נפח מנועי המיניבוסים עומד על 2,000-3,500 סמ"ק. תצורת המנוע בדרך כלל היא 4 עד 6 צילנדרים בטור, הספק הכוח הוא כ-150–250 כ"ס. המנוע יכול להיות בחזית או מאחור.
מיניבוסים משמשים תכופות להסעות פרטיות של עובדים ותלמידים, טיולים, וכן בקווי תחבורה ציבורית שבדרך כלל עוברים במקומות צרים שאוטובוס לא יכול לעבור בהם או בקווים שלא נוסעים בהם הרבה נוסעים.
המאה ה-27 לפנה"ס

ערים חדשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תגליות והמצאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
לקוסאמיד

מכניזם הפעולה

לקוסאמיד היא חומצת אמינו תפקודית שיש לה פעילות במבחן הפרכוס החשמלי המקסימלי כמו תרופות אנטי-אפילפטיות שסבורים שהן פועלות דרך תעלות נתרן. עם זאת לקוסאמיד אינה פועלת בצורה קונבנציונלית – לייצוב השבתה מהירה מפעולה של תעלות נתרן. יתר על כן, מחקרים אחרונים מראים שהיא מגבירה השבתה מפעולה איטית. בזמן פעולה תעלות נתרן ממותגות מתח פוטנציאליות עוברות השבתה מהירה מפעולה. השבתה זו מפעולה מונעת מהתעלות להיפתח ועוזרת לסיים את הפעולה הפוטנציאלית. תרופות אנטי-אפילפטיות רבות, כמו קארבאמזפין או למוטריג'ין מאטות את ההתאוששות מהשבתת פעולה ובכך מפחיתה את היכולת של פוטנציאל הפעולה של הנוירונים לירות. השבתה מפעולה מתרחשת רק כאשר נוירונים יורים פוטנציאלי פעולה, כלומר, התרופות המווסתות השבתה מפעולה מהירה מפחיתות באופן סלקטיבי את היריות בתאים פעילים. השבתה מפעילות איטית היא דומה אבל לא יוצרת חסימה מלאה של תעלות הנתרן ממותגות המתח כאשר הפעלה והשבתה מפעילות מתרחשות במשך אלפיות השנייה או יותר. לקוסאמיד משפיעה רק על נוירונים בעלי קוטביות שלילית או פעילים במשך זמן ארוך, דבר אופייני לנוירונים הנמצאים במוקד של התקף אפילפטי.
לקוסאמיד אינה משפיעה על קולטן AMPA, קולטן kainite, GABAa, GABAb או מגוון של קולטנים המופעלים על ידי דופאמין, סרוטונין ואחרים ואינה חוסמת זרמים של אשלגן או סידן.

ניסויים קליניים

במחקרים ניסיוניים אקראיים בעלי סמיות כפולה על אנשים עם פרכוסים חלקיים הנשלטים בקושי נמצא שלקוסאמיד הפחיתה במידה משמעותית את תכיפות ההתקפים כאשר היא ניתנה בנוסף לתרופות אנטי-אפילפטיות אחרות במינונים שבין 400 ל-600 מ"ג ביום. במחקר קטן יותר על נוירופתיה סוכרתית סיפקה לקוסאמיד, גם כן, הקלה משמעותית בכאב בהשוואה לפלצבו.

טיפול

לקוסאמיד היא תרופה אנטי-אפילפטית שקיבלה אישור כתרופה משלימה בטיפול בפרכוסים חלקיים וכאב נוירופתי. נערכים ניסויים קליניים במטרה לבדוק שימוש כתרופה מונותרפית (תרופה יחידה) בפרכוסים חלקיים. אין שום הוכחה שלקוסאמיד מספקת ערך נוסף על תרופות אנטי-אפילפטיות אחרות בטיפול בפרכוסים חלקים אבל היא יכולה לתת יתרון בטיחותי. נמצא שתרופות אנטי-אפילפטיות חדשות כמו לקוסאמיד, ויגבטרין, פלבאמאט, גבאפנטין, טיגאבין וריפינאמיד הן נסבלות יותר ובטוחות יותר מאשר תרופות ישנות יותר כמו קארבאמאזפין, פניטואין וולפוראט

תופעות לוואי

לקוסאמיד היא נסבלת, בדרך כלל, בקלות אצל חולים מבוגרים שיש להם פרכוסים חלקיים. תופעות הלוואי השכיחות שגורמות להפסקת השימוש בתרופה היו סחרחורת, אטקסיה (חוסר קואורדינציה), הקאה, ראייה כפולה, בחילה, ורטיגו וראייה מטושטשת. תופעות לוואי אלו נצפו ב-10% מן החולים. תופעות לוואי פחות שכיחות כוללות שכחה, ייאוש, תחושות עצב וחוסר תיאבון.

אזהרות

נצפו התנהגויות אובדניות כשבוע אחרי תחילת הטיפול בלקוסאמיד. זוהי תופעת לוואי לרוב התרופות האנטי-אפילפטיות. בניסויים קליניים בטיפול ממוצע של 12 שבועות מקרי ההרהור על התאבדות היו 0.43% מתוך 27,863 החולים שנבדקו בניגוד ל-0.24% בקרב 16,029 חולים שנטלו תרופת פלצבו. התנהגות אובדנית נצפתה ב-1 מתוך 530 חולים שטופלו בתרופה.>

הריון

במחקר שנערך נמצא שהמפתח ה טרטולוגי של לקוסאמיד גבוה מזה של למוטריג'ין ולבטיראצטם (קפרה). לקוסאמיד יצר פגמים שונים ביילודים אצל דגי זברה תלוי במינון ה- FDA רשם את לקוסאמיד בקטגוריה C לגבי הריון. מחקרים בבעלי חיים הראו על מוות עוברי ופיגור בגדילה. לקוסאמיד לא נבחן אצל נשים בהריון ויש לרשום אותו לנשים אלה בזהירות. בנוסף לא נקבע אם התרופה מופרשת בחלב אם.

סבילות

לקוסאמיד נסבלת, באופן כללי, היטב אצל חולים מבוגרים שיש להם פרכוסים חלקיים. סחרחורת הייתה תופעת הלוואי השכיחה ביותר.
יורי שוקאנוב

ביוגרפיה

שוקאנוב גדל במחלקת הנוער של דינמו מינסק. הוא לא הצליח להיכנס להרכב של הקבוצה הבוגרת של המועדון, ובשנת 1989 עבר לקבוצת ויטבסק, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. לאחר שתי עונו מוצלחות חזר לדינמו מינסק. בשנת 1994 הגיע לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב, ובעונתו היחידה בקבוצה זכה עמה באליפות. בשנת 1995 עזב את ישראל וחזר לדינמו מינסק, ולאחר מכן שיחק בקבוצות שונות ברוסיה. בשנת 2003 עבר לקאיראט אלמטי מליגת העל הקזחית. כעבור שנה שב לדינמו מינסק, ובשנת 2004 פרש ממשחק פעיל.
שוקאנוב שיחק בנבחרת בלארוס בין השנים 1992–1995, ולזכותו שש הופעות במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו מונה שוקאנוב למאמן דינמו מינסק, ובעונת 2004/2005 זכה עימה באליפות ליגת העל הבלארוסית. בהמשך אימן את הנבחרת הצעירה של בלארוס.
קלוד מאקללה

קריירת מועדונים

עד גיל 4 גדל אצל סבתא שלו בזמן שאחיו אנדרה ג'וזף שיחק בבלגיה. בגיל 5 משפחתו הגיעה לצרפת והוא התחיל לשחק בבוסי סנט אנטואן ולאחר מכן במלאן עם השחקן ליליאן תוראם.
בשנת 1991 התחיל לשחק כדורגל מקצועני עם חתימתו בברסט. בסוף השנה המועדון פשט רגל וירד לליגה השלישית. לכן מקאללה עבר לשחק בנאנט. את הופעת הבכורה ערך ב-1 באוגוסט 1992 במשחק שהסתיים בתוצאה 0-0. בשנת 1995 זכה עם הקבוצה באליפות צרפת, בה היה בורג חשוב במרכז המגרש, ובזכות כך זומן לראשונה לנבחרת צרפת. הוא ערך את הבכורה בנבחרת ב-22 ביולי נגד נורווגיה, במשחק שהסתיים בתיקו 0-0. ב-1997 החליט לעבור למרסיי. לאחר עונה עבר לסלטה ויגו. בסלטה ויגו שיחק במשך שנתיים והיה משחקני הקישור הבולטים בליגה הספרדית.

ריאל מדריד

מאקללה שיחק בשורות קבוצת ריאל מדריד בין השנים 2000 ל-2003. עם הקבוצה זכה מאקללה בליגת האלופות ובאליפות ספרד פעמיים. ב-2003, לאחר מחלוקת בנוגע למשכורתו בקבוצה, עבר מאקללה לצ'לסי. חשיבותו של מאקללה הוכרה על ידי מאמן צ'לסי, ז'וזה מוריניו, שאמר שהוא שחקן השנה של צ'לסי לעונת 2004/2005, עונה בה צ'לסי זכתה באליפות. מאקללה לקח את הפנדל במשחק האליפות של צ'לסי מול צ'רלטון, שאותו החמיץ, אבל לקח את הכדור החוזר וכבש את שערו הראשון ב-94 משחקים במדים הכחולים.

פריז סן ז׳רמן

בשנת 2008 עבר מאקללה לפריז סן ז'רמן שם שיחק עד 2011 עת פרש ממשחק פעיל.

נבחרת

אף על פי שנולד בקונגו, שיחק מאקללה בנבחרת צרפת, עימה השתתף במונדיאל 2002, ביורו 2004 וביורו 2008. לאחר הדחת הנבחרת בשלב הבתים של יורו 2008, פרש מאקללה מהנבחרת יחד עם ליליאן תוראם ווילי סניול.

קריירת אימון

ביולי 2011 הפך מאקללה לעוזר המאמן של פריז סן ז'רמן. ב-24 במאי 2014 חתם לראשונה כמאמן ראשי, בבסטיה מליגת העל הצרפתית. מאקללה סיים את תפקידו בקבוצה לאחר כחצי שנה.
בינואר 2016 מקאללה מונה למנהל המקצועי של המועדון. שנה לאחר מכן, מונה לעוזר מאמן בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג.
בנובמבר 2017 מונה למאמנה של איופן מליגת העל הבלגית. ב-2 באוגוסט 2019 החליט לעזוב את המועדון ועבר לשמש כמאמן ויועץ טכני במחלקות הנוער של צ'לסי.

חיים אישיים

באביב 2004 הכיר את הדוגמנית-שחקנית נעמי לנואה, וכעבור שנה נולד ילדם הראשון.
מרדכי הורוביץ

ביוגרפיה

מרדכי הורוביץ נולד בגרמניה, ובשנת 1933 עלה לארץ ישראל.
בשנת 1956 הוסמך כעורך דין. בשנים 1969 עד 1978 כיהן כממונה על ההגבלים העסקיים במשרד התמ"ת.
כתב את הרומן "קרקס הפרעושים", שיצא לאור בהוצאת צ'ריקובר בשנת 1976. הרומן מציג חברה צבועה ומטומטמת מול יחיד נבחר ומיוחד. יש המוצאים בו אזכורים מחיי המחבר.
בפברואר 1969 נישא לפזמונאית נעמי שמר, והיה נשוי לה עד לפטירתה. בנם הוא הזמר אריאל הורוביץ.
דינאן (בלגיה)

היסטוריה

לאורך השנים חשף המיקום האסטרטגי על הנהר את העיר לקרבות ולביזה. ב-1466 דוכס בורגונדיה פיליפ השלישי "הטוב" ובנו, שארל "האמיץ", הענישו את מורדי דינאן, השליכו 800 מאזרחי העיר לתוך הנהר, והעלו את העיר בלהבות.
דינאן של ימי הביניים התמחתה בעבודות מתכת, וייצרה סחורות מוגמרות עשויות תערובת של כסף ונחושת קלל, ובהן פמוטות, קערות מנחה ופריטים אחרים לשימוש המזבח הנוצרי, שנמכרו בעמק המז ובחבל הריין שבגרמניה, וכונו בשם "דינאנטרי".
אתר התיירות העיקרי של העיר הוא כנסיית הקולג' של נוטרדאם, שנבנתה מחדש בסגנון גותי, אחרי שמפולת סלעים מן הצוק הנמצא בקרבתה החריבה את הכנסייה הרומנסקית ב-1227. מעל הכנסייה מתנשא מבצר מן המאה ה-11 המשקיף על עמק המז. ב-1530 בישוף העיר ליאז' בנה מחדש את המבצר. ב-1703 הצרפתים החריבו אותו. המבצר קיבל את צורתו הנוכחית, עם 408 מדרגות עשויות אבני סלע מסותתות, ב-1821 בתקופת הממלכה המאוחדת של הולנד.
אחד מבני העיר המפורסמים הוא אדולף סאקס, שהמציא את הסקסופון בשנות הארבעים של המאה ה-19.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, במהלך הפלישה הגרמנית לבלגיה, כבשו הגרמנים ב-15 באוגוסט 1914 את מבצר דינאן, אך זמן קצר לאחר מכן גורשו במתקפת נגד של כוחות צרפתיים. בלילה שבין 21-22 באוגוסט פשטו הגרמנים לדינאן, בפשיטה שהסתבכה ועלתה ב-19 הרוגים ו-117 פצועים. הגרמנים בכעסם הוציאו להורג שבעה אזרחים ושרפו 15-20 בתים בהאשימם את האוכלוסייה בירי על כוחותיהם. ב-23 באוגוסט 1914 תקפו כוחות צבא הקיסרות הגרמנית שוב את דינאן וטבחו 674 אזרחים בלתי חמושים, בטבח הגדול ביותר שנעשה על ידי הגרמנים במלחמת העולם הראשונה.
נכון ל-1 בינואר 2005 מנתה העיר 12,907 תושבים. שטח העיר 99.80 קמ"ר. צפיפות: 128.33 תושבים לקמ"ר.