עצלנאים

מראה וממדים

בצורתו החיצונית ובמבנה גופו דומה העצלן למעין קוף, אף על פי שהוא איננו כזה; פרוותו סמיכה מאוד וארוכה, לעיתים קרובות מתפתחות על הפרווה אצות, המתקיימות בטבע רק בתוך פרוותו של העצלנאי, וצובעות אותה בגוני ירוק וחום, כתמי צבע אלו משמשים את העצלנאים ככתמי הסוואה. הפרצוף קטן ופחוס, בצבע אפור או לבן, והאף גדול יחסית. צבע הפרווה משתנה בין חום לאפור או שילוב של שניהם, וכאמור לעיתים קרובות יש בה כתמים ירוקים גדולים - אצות. הפרווה מסביב לצוואר ארוכה יותר מבשאר הגוף, דבר היוצר מעין אדרת שיער. העיניים והאוזניים קטנות יחסית ולעיתים מוסתרות תחת השיער. הזנב קטן מאוד. למרבית האנשים פניו נראות כמחייכות באופן תמידי.
הגפיים הקדמיות ארוכות מן האחוריות, ומשמשות לטיפוס על ענפי עצים. בקצה האצבעות טפרים ארוכים מאוד ומעוקלים המסייעים לעצלן להתלות על העץ ולטפס עליו, כך שלא יפול ממנו אף בשנתו. אורכו של פרט בוגר נע בין 50 ל-60 סנטימטרים, ואורך חייו הממוצע נע בין 10 ל-20 שנים. אחד מאבותיו הקדומים של העצלן המודרני הוא העצלן הענק, ששייך לקבוצת עצלני הקרקע, שהגיע למשקל 7 טונות וגובה של שישה מטרים.
חושי הראייה והשמיעה של העצלן חלשים מאוד משום שהם כמעט שאינם משמשים בהם בסביבתם הטבעית - העצלן כמעט שאינו נע ומזונו נמצא בהישג ידו; הוא מסתמך בעיקר על חוש המישוש כמו גם על חוש הריח. צווארם של העצלנאים גמיש מאוד והם מסוגלים לסובבו סיבוב כמעט מלא - 270 מעלות.

אורח חיים ותפוצה

בית הגידול הטבעי של העצלנאים הם יערות הגשם העבותים של דרום אמריקה ומרכזה; בעיקר אזור ברזיל. העצלן הוא שוכן עצים מובהק, ואת מרבית חייו הוא מבלה על העץ. שם הוא מזדווג, אוכל ואף ישן (בדרך כלל כשהוא נתלה במהופך בעזרת ידיו), ואילו מהעץ הוא יורד אך ורק אחת לכמה ימים, לשם עשיית צרכיו. למדענים לא ברור מדוע העצלן יורד מהעץ לשם כך, שכן הוא הופך את עצמו לפגיע מאוד לטורפים. גופו של העצלן מותאם בצורה הטובה ביותר לחיים על העץ; הפרווה העבותה והתנועה האיטית עוזרת להסוואתו מעיני אויביו, ואילו הציפורניים והגפיים החזקות מסייעות לטיפוס על העץ ולאחיזה בו.
העצלנאים מתאפיינים בתנועה איטית במיוחד. הם לא נעים כשאין צורך בכך, וגם כשהם עושים זאת הם נעים באיטיות רבה. כשהוא נתון בסכנה, העצלן נע קצת מהר יותר, במהירות של כ-4.5 מטרים לדקה. ככל הנראה, התזוזה האיטית יחד עם הפרווה העבותה וצבעי ההסוואה מסייעים לעצלן להסתתר ולא להתגלות ביער גשם.
בשל זאת, הירידה מהעץ והתזוזה על הקרקע היא מהלך מאוד לא טבעי בשביל העצלן, ועל הקרקע הוא נע בזחילה. במצב כזה הוא פגיע ביותר, ואויביו הטבעיים: חתולים גדולים כגון היגואר, אנקונדה ועופות דורסים כמו ההרפיה מסוגלים לצוד אותו בקלות רבה.
בשביה ישנים העצלנים במשך כשש עשרה שעות ביממה, אולם עצלנים החיים בטבע תועדו ישנים במשך כ-9.6 שעות בממוצע ביממה בלבד. הם פעילים בעיקר בשעות הערב המוקדמות עד חצות הליל, וישנים בעיקר באשמורת האחרונה של הלילה.

תזונה ורבייה

העצלן הוא אוכל כל: הוא מסוגל לאכול לטאות קטנות וחרקים, אך עיקר תזונתו מתבססת על עלים וקליפות עצים אותן הוא תולש בעזרת ציפורניו. את מרבית הנוזלים הדרושים לו מקבל העצלן מן הפירות והעלים אותם הוא אוכל, אולם לעיתים רחוקות הוא יורד מהעץ בחיפוש אחר מקור מים. כשהוא כבר עושה זאת, מיטיב העצלן לשחות.
העצלנאים אינם מנהלים אורח חיים חברתי במשך רוב השנה והפרטים השונים לא חיים קרוב זה לזה. הריון הנקבה נמשך כ-5 חודשים. הוולד נולד מפותח יחסית, אולם הוא נותר תלוי על פרוות אמו, בדומה לגור הקואלה, עד גיל מספר שבועות.
לעיתים נשאר העצלן על אותו העץ כל חייו. לפעמים אף הצאצאים נשארים על אותו העץ שבו חיה אמם, ומכל מקום העצלנאים אינם נוהגים להתרחק במהלך כל חייהם מקבוצת עצים או ענפים מסוימת. למרות זאת, העצלן הוא אחד משוכני העצים הבודדים שיורדים מהעץ על מנת לעשות צרכיו, והוא לעולם לא עושה אותם בעודו על העץ.