google/wiki40b huggingface dataset:
מחוז דור

מחוז דור (באנגלית: Door County) הוא מחוז בויסקונסין, ארצות הברית. נכון למרשם האוכלוסין של שנת 2000 כמות האכלוסייה במחוז הייתה 27,961 נפש. מחוז דור הוא אתר תיירות פופולרי, במיוחד לתושבי דרום-מזרח ויסקונסין וצפון אילינוי.
המחוז נקרא על שם המיצר בין חצי האי דור ואי וושינגטון. הסכנות הטמונות במעבר המסוכן, אשר כיום מלא באוניות טרופות, היו מוכרות בעבר הרחוק גם בקרב החוקרים הצרפתיים אשר עברו באזור ובקרב השבטים האינדיאנים בני המקום. בשל הסכנות הטבעיות של המיצר, הם נתנו לו את הכינוי הצרפתי "Porte des Morts Passage", שמשמעו "הדלת אל המוות".
5 נקודות ציון היסטוריות:
Stavkirke Island ,Boynton Chapel, Townline Rd וושינגטון איילנד. שתי כנסיות אלה נבנו יחסית לאחרונה (Boynton ב 1939-47 ו האי Stavkirke 1991-1995), אבל שניהם מייצגים את הנוכחות של ההיסטוריה הסקנדינבית במחוז. הם נוצרו כל אחד במסורת Stavkirke, אשר היה סגנון פופולרי של אדריכלות בנורווגיה בסוף המאה ה -12.
המרכז למורשת בלגיה (Belgian Heritage Center, 1255 County DK), בריסל. בעוד מתנחלים סקנדינבים היו מאכלסים את החלק הצפוני של חצי האי, בלגים טענו לבעלות על החלק הדרומי של המחוז וחקרו תצוגות המדגישות היבטים של ההיסטוריה הבלגית ב Door County. 
Historic Island Dairy  בוושינגטון איילנד.
עכשיו משמש חלל האירוע, המוזיאון, שטח האמנות, ומציעה חוות לבנדר, האי דארי בעבר להיות מרכז העסקים של האי וושינגטון. לאורך כל חייו על האי זה היה מרכז לצמיחה עסקית. בשנת 2008, הבעלים החדשים קנו אותו לתחייה אותו כחממה לצמיחה עסקית על האי.
Plum Island, המגדלור,  Death’s Door Passage, אגם מישיגן.
Plum Island נפתח רשמית עבור המבקרים ביוני 2017 לאחר שנים של הזנחה. בצד הצפוני של האי הוקם רציף סירה, המאפשר לאורחים לבדוק את המגדלור שנבנה בשנת 1896 ועובר שיפוצים מאז שנת 2013.
Pioneer Schoolhouse, רחוב מורביה 9998, Ephraim. נבנה בשנת 1880, בית הספר פיוניר היה חדר אחד בבית הספר  לכיתות א-ח. ככל שגדל מספר התלמידים, נסגר בית הספר ונבנה בית ספר חדש. המבנה העומד כיום הוא כפול מהמבנה המקורי, אך הוא השתמר והפך למוזיאון בעזרת קרן Ephraim ההיסטורית.
לכל המקומות האלה יש קשרים עם ההיסטוריה של ה Door County ושל האנשים שחיו בו.
מכונית קונספט

מכונית קונספט (באנגלית: Concept car) היא דגם מכונית יחידה המיוצרת על ידי יצרנית כלי-רכב, כדי להציג חידוש מסוים. החידוש יכול להיות בתחומים מגוונים, כגון הנדסת אנוש, טכנולוגיה, מנוע, תיבת הילוכים, סגנון, עיצוב (חיצוני ופנימי), בטיחות, צריכת דלק וכדומה.
מכונית הקונספט מיוצרת  ביחידות בודדות של רכבי אב טיפוס. ברוב המקרים מיוצר אב טיפוס בודד.
מכוניות קונספט מוצגות בתערוכות מכוניות בינלאומיות כגון: "תערוכת המכוניות של ז'נבה" ו"תערוכת המכוניות של טורינו".
לרגל הצגת דגם מסוים של מכונית קונספט מוזמנים עיתונאי רכב מכל רחבי העולם, וכתגובה למאמרים המקצועיים שעיתונאי הרכב מפרסמים, (כולל מבחני דרכים) יצרנית הדגם, בודקת ובוחנת את תגובות קהל הקונים הפוטנציאלי, מה שנותן ליצרנית מדד על "התאמת שינויים בייצור רכביה ללקוחותיה".
מכונית הקונספט תאלץ לעבור שינויים מפליגים לפני סיום העיצוב, למען הבטיחות והעלות של הדגם.
לעיתים נדירות מאד מכונית קונספט תגיע לפסי הייצור, ותשווק לקונים.
כלי רכב קונספט מיוצר כאב טיפוס בכל צורות כלי הרכב. לדוגמה: מכונית מרוץ, מכונית על, מכונית ספורט, מכונית קבריולה, מכונית משפחתית, מכונית סלון, מכונית קופה, מכונית סטיישן, טנדר, מסחרית, אוטובוס, משאית, טרקטור, אופנוע.
Journal of Palestine Studies

Journal of Palestine Studies (אנגלית: כתב העת ללימודים פלסטיניים) הוא כתב עת אקדמי אשר נוסד בשנת 1971 ויוצא לאור על ידי הוצאת אוניברסיטת קליפורניה והמכון ללימודים פלסטינים בביירות. עורכו הוא פרופ' רשיד ח'אלידי מאוניברסיטת קולומביה. כתב העת עוסק בנושאים הקשורים לפלסטינים ולערביי ארץ ישראל ולסכסוך הישראלי-ערבי.
הדולפין השחור

היסטוריה

בית הכלא הוקם לראשונה בתקופת שלטונה של יקטרינה הגדולה, בשנת 1773. לאורך שנות קיומו שימש הכלא כמקום מאסר לאסירים פוליטיים ולפושעים מסוכנים.
בשנת 2000 הפך המתחם בית כלא פדרלי לאסירים שנידונו למאסר עולם.
מועצה אזורית מרכז הגליל

מועצה אזורית מרכז הגליל הייתה מועצה אזורית באזור הגליל המערבי.
המועצה הוקמה בשנת 1968 והייתה המועצה האזורית הדרוזית היחידה, כללה את היישובים ג'ת, יאנוח, כסרא וסמיע ומאוחר יותר גם את אזור התעשייה מגדל תפן.
בשנת 1990 פורקה המועצה האזורית, ויישוביה התפצלו לשתי מועצות מקומיות כסרא-סמיע ויאנוח ג'ת ולמועצה מקומית תעשייתית מגדל תפן.
שטח השיפוט שלה חולק בין המועצות אזוריות משגב ומעלה יוסף.
פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה

ביוגרפיה

פרדיננד נולד בפירנצה ב-6 במאי 1769, כבנו השני של ליאופולד הראשון, הדוכס הגדול של טוסקנה, ואשתו האינפנטה מריה לואיסה, נסיכת ספרד. בשנת 1790 הפך אביו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, ופרדיננד מונה במקומו ב-22 ביולי 1790 לדוכס הגדול של טוסקנה.
בשנת 1792 במהלך המהפכה הצרפתית, הכיר פרדיננד באופן רשמי ברפובליקה הצרפתית הראשונה, ובכך היה לבית המלוכה הראשון שהכיר בה. משהחלו מלחמות המהפכה הצרפתית, שוכנע פרדיננד על ידי שליטי בריטניה ורוסיה להצטרף לקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ואכן, פרדיננד כרת עימם ברית, אך נתן רק תמיכה פסיבית ועשה זאת ללא שום התלהבות. כעבור שנה משראה פרדיננד את הניצחונות המהדהדים של הצרפתים, פרש מהקואליציה, וב-1 במרץ 1795 הכריז על נייטרליותה של טוסקנה במלחמה.
בשנת 1799 הוקמה רפובליקה בפירנצה, ופרדיננד נאלץ לברוח לווינה. בשנת 1801 נחתם חוזה ארנחואס בספרד, ובו צורפו שטחי הדוכסות הגדולה של טוסקנה ודוכסות פארמה ליצירת ממלכת אטרוריה, ולאחר מכן אושר החוזה בשלום לינוויל.
בשנת 1803 קיבל פרדיננד את נסיכות הבוחר מזלצבורג, כפיצוי על הדוכסות הגדולה של טוסקנה שנלקחה ממנו. בחוזה פרסבורג בשנת 1805 צורפו שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג לאימפריה האוסטרית, וכפיצוי קיבל פרדיננד את שטחי בישופות וירצבורג לשעבר כנסיכות בוחר, ולאחר תקופה קצרה שודרגה נחלתו לדוכסות גדולה.
לאחר פירוקה של האימפריה הרומית הקדושה הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1810 צורפה לדוכסות העיר שווינפורט.
ב-26 באוקטובר 1813 לאחר תבוסתו של נפוליאון בקרב לייפציג, ביטל פרדיננד את בריתו עם נפוליאון. ב-3 ביוני 1814 נחתמה אמנה בין אוסטריה לבוואריה, ולפיה צורפו שטחי הדוכסות לממלכת בוואריה, ואילו פרדיננד קיבל בחזרה את השליטה בדוכסות הגדולה של טוסקנה.
ב-18 ביוני 1824 מת פרדיננד בפירנצה, ובמקומו עלה לשלטון בנו לאופולד.
וילהלם השלישי, רוזן תורינגיה

ביוגרפיה

וילהלם נולד בדרזדן ב-30 באפריל 1425, לפרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וקתרינה מבראונשווייג-לינבורג בתם של היינריך המתון, דוכס בראונשווייג-לינבורג וסופיה מפומרניה-וולגשט.
בשנת 1428 מת אביו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואחיו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, יחד עם וילהלם ואחיו זיגיסמונד מסקסוניה והיינריך מסקסוניה. לאחר מותו של היינריך בשנת 1435 ומינויו של זיגיסמונד בשנת 1440 לבישוף וירצבורג, חילקו ביניהם פרידריך ווילהלם את הנחלות בשנת 1445, פרידריך קיבל את נסיכות הבוחר מסקסוניה, ואילו וילהלם קיבל את רוזנות תורינגיה. ב-2 ביוני 1446 התחתן וילהלם עם אנה מאוסטריה, רוזנת תורינגיה, בתם של אלברכט השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואליזבת מלוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות. סכסוכים על החלוקה הובילו בשנת 1446 למלחמת האחים הסקסונית, שהסתיימה בשנת 1451 בשלום נוימבורג. בשנת 1459 חתמו פרידריך ווילהלם על אמנת אגר יחד עם גאורגה פודבראדי, מלך בוהמיה, ובה סוכמו הגבולות בין בוהמיה לסקסוניה בשיא הרי ההארץ ובאמצע נהר האלבה, ואלו הגבולות עד ימינו בין צ'כיה לגרמניה.
ב-7 בספטמבר 1464 מת וילהלם בויימאר, ומכיוון שהיו לו רק בנות, ירשו את נחלותיו אחייניו ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה ואלברכט השלישי, דוכס סקסוניה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין האחים; ארנסט קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה).
האראלד השני, מלך נורווגיה

חייו

האראלד היה בנו של אריק הראשון "גרזן הדם" ונכדו של האראלד הראשון. אמו הייתה גונהילד, אחותו של האראלד הראשון, מלך דנמרק.
לאחר מותו של אביו ב-954, חברו האראלד ואֶחָיו עם סבם, גורם הזקן כנגד הוקון הראשון. הם לחמו נגדו בכמה קרבות, כולל ברסטרקלב, ליד האי פריי ב-955 ובפיטייר ב-961.
לאחר מותו של הוקון הראשון בקרב פיטייר, הפכו האראלד ואֶחָיו למלכי נורווגיה, אך סמכותם מחוץ לחלקה המערבי של הארץ הייתה מצומצמת. האראלד, כאח הבכור, היה בעל ההשפעה הרבה ביותר מבין האחים. ב-961, נסע דודם, האראלד הראשון לנורווגיה והכריז על האראלד כמלך ואסל שלו.
האראלד החל לחזק את שלטונו על ידי הריגתם של השליטים המקומיים, כולל זיגרוד הוקונסון, טיגבה אולפסון וגודרוד ביורנסון. כך הצליח האראלד לבסס את שליטתו בנורווגיה עד הלוגלנד בצפון ועל נתיב הסחר לאורך חופה של נורווגיה. כמו כן הוא שיגר משלחת לביירמלנד (כיום באזור העיר ארכנגלסק שבצפון רוסיה). עד מהרה נעשה האראלד תלוי פחות ופחות בתמיכתו של האראלד מלך דנמרק.
ב-970 פותה האראלד השני בדרכי עורמה להגיע לדנמרק, שם הוא נהרג במסגרת מזימה שתוכננה על ידי הוקון זיגרודסון, שהיה בעל בריתו של האראלד מלך דנמרק. הוקון זיגרודסון ירש את התואר רוזן לאדה לאחר שאביו נהרג על ידי אנשיו של האראלד השני ב-961. האחים של האראלד השני ששרדו נמלטו מנורווגיה לאחר מותו. עם מותו קיבל האראלד הראשון, מלך דנמרק את השליטה מחדש בנורווגיה והוקון זיגרודסון הוגדר כמלך ואסל שלו שם.
ברנטון ריקארד

ביוגרפיה

ריקארד נולד בבריזביין, קווינסלנד.
במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכה ריקארד ב-4 מדליות. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:34.37 דקות), מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה (2:12.24 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-50 מטר חזה (28.14 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חזה (1:01.17 דקות). 
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה ריקארד ב-3 מדליות. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.93 דקות, לפני יפן (3:35.16 דקות) ורוסיה (3:35.51 דקות), מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.99 דקות, אחרי קוסוקה קיטאג'ימה מיפן (2:09.80 דקות) ולפני לוריס פאצ'י מאיטליה 2:11.03 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה 1:00.58 דקות, אחרי ברנדן הנסן מארצות הברית (59.80 שניות) וקיטאג'ימה (59.96 שניות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה ריקארד בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.88 דקות, אחרי קיטאג'ימה שקבע שיא אולימפי חדש (2:07.64 דקות) ולפני הוג דובוסק מצרפת (2:08.94 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:30.04 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (3:29.34 דקות) ולפני יפן (3:31.18 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום ה-5 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.74 שניות, המנצח במשחה זה היה קיטאג'ימה שקבע שיא עולם חדש (58.91 שניות). בשלב חצי הגמר קבע ריקארד תוצאה של (59.65 שניות).

אלוף ושיאן עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכה ריקארד בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש בתוצאה של 58.58 שניות, שיפור לשיאו של קיטאג'ימה שניקבע בבייג'ינג (58.91 שניות), שני דובוסק (58.64 שניות) ושלישי קמרון ואן דר בורג מדרום אפריקה (58.95 שניות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:28.64 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:27.28 דקות וגרמניה (3:28.58 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.95 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.23 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשנגחאי, סין בשנת 2011 זכה ריקארד במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.26 דקות, אחרי ארצות הברית (3:32.06 דקות) ולפני גרמניה (3:32.60 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.11 דקות, במקום 13 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.80 שניות ובמקום 21 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.51 דקות. 
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה ריקארד במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום השישי במשחה 100 מטר חזה בתוצאה 59.87 שניות. באותו הגמר שבר קמרון ואן דר בורג את שיאו העולמי ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.28 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 סיים ריקארד במקום 17 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.52 דקות ובמקום 20 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.66 שניות.
האגודה הצפון-אמריקאית ללימודי המזרח התיכון

האגודה הצפון-אמריקאית ללימודי המזרח התיכון (באנגלית: Middle East Studies Association of North America, בראשי תיבות: MESA) היא אגודה מדעית שמטרתה הרשמית לקדם את המחקר וההוראה של נושאי המזרח התיכון ואפריקה בארצות הברית.
האגודה הוקמה בשנת 1966 על ידי 50 חברים מייסדים, וכיום חברים בה יותר מ-2,600 חוקרים. בשנת 2007 הוקמה אגודה מתחרה בשם האגודה ללימודי המזרח התיכון ואפריקה על ידי ברנרד לואיס ואחרים. 
האגודה מוציאה לאור את כתב העת The International Journal of Middle East Studies משנת 1970. נשיאה הנוכחי הוא פרופ' סואד ג'וסף מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. החל משנת 1991 מעניקה האגודה את פרס הספר על שם אלברט חורני. מדי שנה האגודה מקיימת כנס.
פרשת קלאדובו-שאבאץ

פרשת קלָאדוֹבוֹ–שַאבַּאץ (Kladovo–Šabac) היא פרשה בתולדות ההעפלה והשואה. בנובמבר 1939 יצאו 1,200 פליטים יהודים מגרמניה ומאוסטריה בדרכם לארץ ישראל. עקב בעיות בנתיבי הבריחה, היטלטלו הפליטים במשך שנה וחצי בין שני הכפרים קלאדובו  ושאבאץ שביוגוסלביה. רק כ-200 בני נוער מתוכם הצליחו לצאת לארץ ישראל עם הגעת סרטיפיקטים מעטים, וכל היתר, למעט שישה שברחו, נתפסו בידי הנאצים ונרצחו ביוגוסלביה.
המעפילים יצאו בסוף 1939, רובם מאוסטריה וגרמניה (בעיקר מווינה) ומיעוטם מצ'כוסלובקיה ופולין, בארגון המוסד לעלייה ב'. הם הפליגו במורד הדנובה בשלוש ספינות-נהר אל עבר הים השחור, בדרכם לנמל סולינה שברומניה, שם קיוו לעלות על אניית מעפילים לארץ ישראל אך נתקעו מול הכפר קלאדובו ביוגוסלביה. רינה אופנבך, מנהלת מאגר המידע לתולדות ההעפלה, טענה כי "הם יצאו לדרך אפילו שאין אנייה, כי הייתה החלטה 'לצאת, ויהיה בסדר'".. את כל החורף שבין 1939 ל-1940 הם העבירו בתנאים איומים. אחר כך הורידו אותם לחוף, שם הם חיו באוהלים ובצריפים, והמשיכו לחכות".
בדצמבר 1939 הגיעו הפליטים לעיירה קלאדובו שבדרום המדינה, ובספטמבר 1940 הורו היוגוסלבים על העברת הקבוצה לעיירה שאבאץ הסמוכה לבלגרד. בשני היישובים הם פיתחו חיי קהילה עשירים בעזרת קהילת יהודי יוגוסלביה וחיכו לבואה של אונייה. הקבוצה עוכבה ביוגוסלביה במשך שנה וחצי בגלל מספר קשיים: תנאי מזג האוויר הקשים שהביאו לקפיאת הדנובה, אי מתן אישורי מעבר וסגירת נתיבי העלייה עקב היענות ממשלת יוגוסלביה לבריטים, ומהקושי הרב ברכישה ותפעול של אוניות בעת מלחמת העולם השנייה. המוסד לעלייה ב' אמנם רכש אנייה בשם "דריאן 2", אך עקב המלחמה לא יכלה להפליג לים האדריאטי ובהנהגת היישוב החליטו למכור אותה לבריטים, כדי לסייע להם במלחמה כנגד הנאצים. כשהאונייה חזרה לידי המוסד בדצמבר 1940 והושטה בים השחור למען חילוץ קבוצת הפליטים, קפאו מימי הדנובה ובשל כך התקבלה הוראה להחזירה לקונסטנצה ולהעלות עליה עולים אחרים.
לאחר מאמצים, הגיעו בתחילת 1941 סרטיפיקטים (אישורי עלייה של הבריטים) רק ל 250 בני נוער ומלווים הגיעו סרטיפיקטים כדי  לעלות לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער. בשל סרוב יוון לאפשר ליותר מחמישים בני נוער לעבור בשטחה בו זמנית - הם יצאו בקבוצות של 50 איש בחודשים מרץ וראשית אפריל 1941, בשבועות האחרונים  לפני הכיבוש הגרמני. הקבוצה החמישית לא הספיקה לצאת. מיד לאחר מכן נפלו אנשי קלאדובו-שאבאץ בידי הגרמנים שכבשו את יוגוסלביה ורוב חבריה, כ-1,000 במספר, נרצחו בידי הנאצים, למעט שישה (חמישה בחורים ובחורה אחת) שברחו והמשיכו בזהות בדויה דרך החוף הדלמטי לאיטליה. בתחילה נאסרו כל הגברים במחנה ריכוז בשאבאץ , ולאחר מכן הוצאו להורג בידי הצבא הגרמני ב-8–9 באוקטובר 1941 בבורות שנאלצו לחפור על שפת נהר הסאווה בזאסביציה. הנשים והילדים נחנקו במשאיות גז יחד עם נשים וילדים נוספים במחנה סיימישטה בבלגרד באפריל 1942.
מצר סונדה

גאוגרפיה

רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא כ-30 ק"מ (בין אזור העיר צ'ילגון  בחופה הצפון-מערבי של פרובינציית באנטן  שבמערב ג'אווה לבין כף טואה שבסומטרה), ואילו בדרום-מערב המצר מתרחב ונפתח לכדי רוחב של כ-100 ק"מ.
במצר שוכנים איים געשיים רבים, בהם קרקטאו, שבשנת 1883 אירעה בו התפרצות געשית אדירה (התפרצות פליניאנית) שגרמה לגלי צונמי ענקיים ולמותם של כ-36,000 אנשים בג'אווה ובסומטרה. מימיו של המצר רדודים בחלקו המזרחי, ואילו בין קרקטאו לאי סבסי  הם מגיעים לעומק של 18 מטרים בלבד, מה שיוצר קשיי מעבר לאוניות גדולות (למשל מכליות, שחלקן נאלצות להשתמש במקומו במצר מלאקה או אף לעבור לנתיבים חלופיים כגון מצר לומבוק, מצר מקאסאר העמוקים ואחרים). מזרחית לקרקטאו עומקו הוא פחות מ-100 מטר. לעומת זאת, בחלקו המערבי מגיעים מימי המצר לעומק רב ובפתחו הוא מגיע לעומק של 1,500 מטרים.
המצר נחשב לנתיב שיט חשוב לאורך מאות בשנים, ובייחוד בתקופה שבה חברת הודו המזרחית ההולנדית השתמשה בו כשער כניסה לאיי התבלינים.
ב-1 במרץ 1942 שימש המצר זירת קרב בין כוחות בעלות הברית לכוחות היפנים .
כף יד

מבנה כף היד

כף היד משמשת לאחיזה, ושליטה מבוקרת באצבעות היא אחד המאפיינים של האדם. בכף היד יש חמש אצבעות, ששמותיהן: אגודל, אצבע, אמה, קמיצה וזרת. מיקומו של האגודל כאצבע נגדית לשאר האצבעות הוא המאפשר לאדם לתפוס חפצים ולהשתמש בכלים עדינים.
בראש כל האצבעות גדלות ציפורניים בחלק החיצוני של כף היד.
בפנים כף היד נראים מעין קווים החרוטים על העור, קווים אלו מסמנים את אופן התנועה של כף היד ועליהם מתבססת אמונה עתיקה שלפיה בקווים אלו טמון מידע על האדם וגורלו. פענוח הגורל לפי אמונה זו נקרא קריאה בכף היד.

שערות בכף היד

צדה הפנימי של כף היד הוא אזור נקי לחלוטין משערות. מצב זה הביא ליצירת הביטוי "עד שיצמחו שערות בכף היד" לתיאור אירוע שלא יתרחש לעולם. דוגמה לביטוי זה מופיעה בסיפורו של ש"י עגנון, "בלבב ימים" (עמ' תקו): "שפעם אחת היו מספרים בביאת המשיח פשט הוא את ידו ואמר, כשם שאפשר לכף ידי שיצמח עליה שער כך אפשר שיבוא המשיח. לא הספיק להחזיר את ידו עד שהעלתה שער."
בהקשר אחר, צמיחת שערות בכף היד מוצגת כעונש טבעי (דמיוני) הצפוי למי שמרבה באוננות.
Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye

היסטוריה

הסינגל הופץ על ידי חברת התקליטים Fontana, חברת בת של Mercury Records בסוף 1969, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט-100 האמריקאי, תוך כדי שהוא מדיח את Something/Come Together של הביטלס. השיר שהה במקום הראשון במצעד במשך שבועיים עד שהוחלף על ידי Leaving on a Jet Plane מאת הטריו פיטר, פול ומרי.

גרסאות כיסוי

Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye כוסה על ידי מספר אמנים. ב-1971 ביצעה להקת הדו-וופ הבלמונטס גרסת א-קפלה לשיר, ואילו להקת הבנות הבריטית בננהרמה הפיצה את השיר כסינגל מאלבומן Deep Sea Skiving, שהגיע למקום ה-5 במצעד הבריטי. מספר גרסאות דיסקו נוצרו לשיר, ב-1976 מאת הזמר המקורי וב-1977 כחלק ממחרוזת שירים יחד עם פופקורן ו-Black Is Black. להקת ההבי מטאל הגרמנית Axxis הקליטה גרסת כיסוי משלה בשנת 2000. השיר Chillin של הראפר Wale ושל ליידי גאגא מסמפל את הסינגל.

בתרבות

במשחקי ספורט רבים, כהוקי קרח, כדורסל, כדורגל ופוטבול, קהל הצופים פוצח לעיתים בקריאה הקצובה מתוך השיר "נה נה נה נה, נה נה נה נה, הי הי הי גודביי". שורה זו הופיעה באופן בולט בסרט הספורט לזכור את הטיטאנים, וגם נקראה לעבר ג'ורג' בוש הבן בטקס ההשבעה לנשיאות של ברק אובמה. השיר הגיע גם למגרשי הספורט בישראל ואף נשמע במערכון "שחקן כדורסל" (נשרק'ה) של הגשש החיוור המתייחס לאוהדי מכבי תל אביב (כדורסל).
נטליה מולצ'נובה

ביוגרפיה

מולצ'נובה נולדה באופה, בירת הרפובליקה הבשקירית.
באליפות העולם בצלילה חופשית שנערכה במריבור, סלובניה, בשנת 2007 התוצאה שקבעה מולצ'נובה בעצירת נשימה סטטית, הייתה טובה מזו של הגברים.
ב-25 בספטמבר 2009, הייתה מולצ'נובה לאישה הראשונה בהיסטוריה שצללה במשקולות קבועות לעומק של יותר מ-100 מטר, בצלילה של 101 מטר. היא האישה הראשונה שצללה בנשימה אחת דרך החור הכחול בדהב, מצרים.
מולצ'נובה נעלמה בצלילה חופשית ליד האי פורמנטרה, ספרד ב-2 באוגוסט 2015 וההשערה היא שטבעה בזרם חזק.

משפחתה

בנה, אלכסיי מולצ'נוב, אף הוא אלוף עולם בצלילה חופשית ושיאן עולם.
הום ראן

הום ראן (מאנגלית: Home Run) הוא מושג בתחום הבייסבול שמשמעותו חבטה מוצלחת, בדרך כלל מחוץ לתחומי המגרש, אשר מאפשרת לחובט להשלים הקפה מלאה של הבסיסים ובכך מזכה את קבוצתו בנקודה עבורו ועבור כל אחד משחקניה האחרים שהיו באותה עת על הבסיסים.

היסטוריה

ההום ראן המתועד הראשון בליגות הבייסבול הבכירות התרחש ב-2 במאי 1876 בנשיונל ליג, החבטה הייתה של רוס ברנס מהשיקגו וייט סטוקינג. הום ראן זה היה בתוך הפארק, כמו מרבית אלו שנרשמו עד שנות ה-20 של המאה ה-20, זאת בין השאר משום שהגדרות היו מרוחקות מאוד מעמדת החובט והכדור היה פחות מתאים לחבטות ארוכות טווח. תקופה זו מכונה בעגת הספורט תקופת הכדור המת ("Dead Ball Era").
החל מ-1920 חלו שינויים משמעותיים בענף ובחוקי הבייסבול בארצות הברית שהביאו לקפיצה במספר ההום ראנס בכל משחק: החומרים שהרכיבו את הכדור שופרו והגבירו את יכולת המעוף שלו, נקבע כי הכדורים יוחלפו בתדירות גבוהה בזמן המשחק מה שמנע אפשרות של הקבוצה המגישה להקשות על החובט על ידי מניפולציות על הכדור. הפופולריות של המשחק גברה, קהל רב יותר זרם למגרשים ועל כן נבנו יציעים חדשים שקירבו את גבולות המגרש לעמדת החובט. התוצאות היו כאמור עלייה במספר חבטות ההום ראנס בשיעור של מאות אחוזים תוך עשור.
אחד השחקנים הבולטים באותה תקופה היה בייב רות' שהחל את הקריירה שלו בתור מגיש, אך הפך לגדול החובטים של הליגה. רות' שבר במשך מספר שנים את שיא ההום ראנס בעונה, והעמיד אותו על 60 לעומת 27 בלבד לפניו.
בשנות ה-90 חלה עלייה חדה נוספת במספר ההום ראנס ב-MLB, אם כי הפעם מקובל לייחס אותה לתופעה של סמים משפרי ביצועים.
שלמה אליה

קורות חייו

אליה נולד בחלב שבסוריה ועלה עם משפחתו לארץ ישראל בגיל 3. משפחתו השתקעה בשכונת התקווה שבתל אביב, בה גדל ולאחר מכן בקיבוץ נחשונים.
אליה התגייס לנח"ל ובמהלך קורס הקצינים נפצע ואיבד את ידו הימנית. הוא עבר לחיל המודיעין, שירת בפיקוד הדרום במלחמת ההתשה כקצין מערך מודיעין השדה באוגדה 252 וכקצין מודיעין בחטיבה 188 ברמת הגולן. במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין מודיעין של חטיבת אגרוף הברזל. לאחר המלחמה מונה לקצין מודיעין אוגדה 36. בתפקידיו הבאים שירת כראש ענף סוריה וראש הזירה המזרחית במחלקת המחקר וכקצין מודיעין של פיקוד הצפון. ב-1983 מונה לראש המנהל האזרחי. במהלך כהונתו הועמד לדין צבאי. עקב כך התפטר מתפקידו והורשע לאחר מכן ב-11 סעיפים בעבירות של חריגה מסמכות והתנהגות לא הולמת לקצין. הוא ערער לרמטכ"ל וזוכה מסעיף האישום המרכזי. עקב הרשעתו הועבר ב-1984 לשמש כמפקד יחידת הקישור ללבנון. 
לאחר שחרורו היה פעיל בעסקים בניגריה שם התקרב לצמרת השלטון, עסק בפרויקטים של תקשורת לווינית, חקלאות וביטחון כמו כן היה פעיל בעסקי ביטחון במדינות נוספות במערב אפריקה. אליה היה פעיל בארגון "צוות משרתי הקבע והגמלאים" בארגון נכי צה"ל ובשנים 1990 עד 2001 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של האגודה למען החייל. כמו כן כיהן כיו"ר החברה הממשלתית לתיירות וכיו"ר מנהלת ישראל 2000. כמו כן שימש במשך כשש שנים דירקטור בבנק דיסקונט למשכנתאות. אליה הוא ממייסדי חברת השקעות שביצעה השקעות בנדל"ן וכן הייתה זכיינית חברת סאקוני בישראל. ב-2009 רכש עם שותפיו בקבוצת נץ את השליטה בחברת אסים השקעות שלה פרויקטי נדל"ן במזרח אירופה. בינואר 2018 פורסם בידיעות אחרונות תחקיר לפיו תיווך אליה בעסקאות רבות בהן סופק נשק לגינאה המשוונית. 
ב-2018 יצא לאור ספרו "ביד אחת - אתגריו של קצין מודיעין", בהוצאת אפי מלצר. באותה השנה הוענק לו תואר יקיר העיר רמת גן.
אליה אב לשלוש בנות. הוא בעל תואר ראשון בגאוגרפיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
לזגינקה

מהות הריקוד

הריקוד משלב בעיקר עבודת רגליים מאומצת, עם קואורדינציה. לעיתים זה ריקוד סולו של גבר (לרוב עם חרב) ולעיתים ריקוד זוגי של גבר ואישה. תנועותיו של הגבר הן כחיקוי העיט, עוף מרשים אשר בעוצמתו ובגודלו מסמל את דמות הגבר. בין היתר כולל הריקוד עבודת ברכיים, צעדים חדים, חזקים ותמציתיים. כאשר הריקוד מבוצע בזוג, אין מגע בין הרקדנים. האישה רוקדת בעדינות ובאיטיות בובתית ביחס לריקוד של הגבר.
לכל אחד מעמי הקווקז קיימות תנועות ספציפיות המבדילות במקצת את ריקוד הלזגינקה באזור מגוריהם. ככל הנראה הריקוד מהווה שריד של אמונות ומסורות פגאניות ומשערים שבתקופה קדומה הרקדן הופיע בבגד מיוחד עם נוצות של עיט. עד עתה נחשב העיט לציפור קדושה באזור.
בעבר ריקוד גם היה תרוץ לפיתוח הכרות בין הצעירים. לפי המסורת, לבחורה צעירה אסור היה לצאת לרחוב לבד. במהלך אירועים שונים בכפרים היו מותרים ריקודים משותפים של לזגינקה אך גם אז ללא מגע ישיר בין צעיר לצעירה.
קיימת גם תאוריה על הקשר בין הריקוד ומיתוס יווני על פרומתאוס. ההשערה מבוססת על כך שפרומתאוס נקשר לצוק בהרי הקווקז, ובכל יום הגיע אל הצוק עיט, לנקר את כבדו של פרומתאוס. הכבד היה מגליד במשך הלילה, ולמחרת שוב חזר העיט, וחוזר חלילה. בשפה הלזגינית, גם לעיט וגם לכבד משמשת אותה המילה "לק" (лекь). גם אצל עמי קווקז אחרים קיים קשר בין המילים עיט/כבד/נפש/חלום.
בישראל פועלות כיום מספר להקות מחול קווקזי מסורתי בעיקר בערים שיש בהן ריכוז גדול של אוכלוסיית יהודי ההרים (ג'והורו): חדרה, באר שבע, אשקלון, עכו וקריות.
פמת"א (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

הסדרה נפתחת בבוקר שבו נחשפת מעילה גדולה בבנק מרכזי בישראל, בעקבותיה מוטל עוצר משכנתאות כללי במדינה וסכנה כלכלית מרחפת מעל עשרות אלפי משקי בית בישראל. עקב הממדים שהמקרה תופס, התיק מגיע לפרקליטות מחוז תל אביב.
עורכת הדין מרסל בן-דוד (חן אמסלם), הרגילה לנוף הירושלמי הפשוט, היא פרקליטה חריגה בפרקליטות תל אביב האליטיסטית, אבל בשל ההמלצות שהומלצו עליה מאחד מבכירי השופטים בירושלים, פרקליטת מחוז תל אביב, מרי נחמיאס (שרה פון שוורצה), משתכנעת לצרף אותה לצוות הפרקליטים העוסק בתיק המשכנתאות החדש, שאת ניהולו מוביל עורך הדין אלישע "התרנגול" בר-און (אורי פפר).
בניגוד למהלך שמוביל "התרנגול", המבקש להאשים פקידת משכנתאות זוטרה במעילה, לשחרר את בכירי הבנק בלא אשמה ולסגור את התיק כמה שיותר מהר, בן-דוד מזהה רמז למעורבות של ארגון פשע. בעקבות כך היא משתכנעת שלא מדובר רק בפשע מעילה של פקידה זוטרה, שבעלה מסובך בחובות, אלא בפשע נרחב הרבה יותר – הונאה מתוחכמת, שמערבת בתוכה הפעלה של "קופים" (אנשי קש), זיופים, איומים, שוחד ועוד. היא חושדת שאדם בכיר, מתוך המערכת הבנקאית, סמנכ"ל הבנק בכבודו ובעצמו, הוא שעומד מאחורי הונאת הענק; אך היחיד שמסכים להקשיב לתאוריות שלה הוא שותפה לשעבר מהמשטרה וחברה הטוב, החוקר קובי וקנין (אלון חמאווי).
אף על פי שהדבר לא אושר במפורש על ידי יוצרות הסדרה, מבקרי טלוויזיה מצאו דמיון בין עלילת הסדרה לפרשיות משפטיות מרכזיות מהשנים האחרונות ובהן: המעילה בבנק למסחר, החשדות כנגד פרקליטת מחוז ת"א רות דוד ודמיון בין דמותו של אביגדר קאהן לבין אהרן ברק.
דבק פלסטי

דבק פלסטי (נקרא גם: דבק לבן) הוא דבק המיוצר מפולימר סינתטי צמיגי ומשמש לרוב להדבקת מוצרי נייר ועץ.
הדבק הפלסטי הומצא בגרמניה ב-1912 על ידי פריץ' קלאטה. כאשר הוא מיוצר בקנה מידה מסחרי הוא לרוב מיוצר מאצטילן וחומצה אצטית. בצורתו הנוזלית צבע הדבק לרוב לבן. לאחר שהחומר המסיס מתייבש הדבק הופך לחומר שקוף דמוי גומי. לאחר ההתייבשות ניתן להמס שוב את הדבק בעזרת מים למרות שאינו מסיס לחלוטין.
הדבק הפלסטי נפוץ מאד בקרב ילדים מאחר שאינו רעיל וניתן לניקוי בעזרת מים. שימושים נוספים הם כריכת ספרים (מאחר שהדבק אינו חומצי), נגרות, עבודות יד, בגדים ואף אבן (בעיקר בהדבקת לבנים מאבן חול).