ג'ניפר לורנס

ביוגרפיה

לורנס נולדה וגדלה בפרוור של לואיוויל, קנטקי שבארצות הברית. אביה גארי לורנס היה בעל חברת בנייה, אותה מכר בהמשך, וכיום הוא ואמה קארן קוץ' מפעילים מחנה קיץ בשטחה של חוות סוסים הנמצאת בבעלותם, שם לורנס אהבה לרכוב על הסוסים מלבד לעזור להוריה במחנה כעוזרת אחות. אמה גידלה אותה להיות "קשוחה" כמו שני אחיה הגדולים, בן ובליין הגדולים ממנה ב-10 ו-5 שנים בהתאמה, עד כדי כך שלא יכלה לשחק עם הבנות בגן שהיו עדינות יותר. היא גם עסקה הרבה בספורט בצעירותה כששיחקה סופטבול, הוקי שדה וכדורסל במסגרת בית ספר ואף הייתה מעודדת. את הילדות שלה תיארה כ"לא שמחה" בגלל חרדות חברתיות שהקשו עליה להשתלב, אולם ברגע שגילתה את המשחק הצליחה להרגיש שהיא טובה במשהו בפעם הראשונה בחייה. היא מעידה שתמיד הייתה שטותית ונהגה להופיע בפני המשפחה עם תלבושות ולחקות אנשים והתנהגויות בצורה פארודית. כשהייתה בת 9 הצטרפה למקהלת הכנסייה, שם קיבלה את התפקיד הראשון שלה במחזה המבוסס על ספר יונה כששיחקה זונה ולדברי הוריה "גנבה ישר את ההצגה". במשך שנים ספורות אחרי זה היא המשיכה לשחק במחזות כנסייה נוספים ובמחזמרים בית ספריים.
בגיל 14 היא התגלתה על ידי סוכן כישרונות שהבחין בה כשבילתה את חופשת האביב עם אמה בניו יורק, וזה סידר לה אודישנים בסוכנויות דוגמנות שונות בעיר. אמה עודדה אותה להיות דוגמנית אבל היא שאפה להיות שחקנית ולכן דחתה את כולן. במשך חודשים אחרי ששבה הביתה היא והסוכן הפצירו בהוריה לתת לה לעבור לגור בניו יורק כדי שתוכל להמשיך ללכת לאודישנים, עד שלבסוף השתכנעו בעזרתו של בליין, שגם היה זה שנסע איתה לשם לתקופה קצרה בקיץ. אחרי שלקחה שיעורי משחק באינטרנט היא נבחנה לתפקיד הראשון שלה בקריאה קרה (אודישן על המקום) והצליחה להרשים את הסוכנים, שחשבו שהיא עשתה את האודישן האקראי הכי טוב של ילדה בגילה. לאחר שהסוכן שכנע את אמה שבתה צריכה להיות שחקנית היא חתמה בסוכנות CESD, וכשלורנס החלה להיות מלוהקת לעבודות מזדמנות אמה עברה לגור איתה בניו יורק למשך שנה. עד 2006 הספיקה לעבור ללוס אנג'לס עם אמה שבהמשך עזבה אותה. העבודות הראשונות שקיבלה היו פרסומות לחברת סלולר ופרומו לסדרה ב-MTV. אחרי המעבר לניו יורק, לורנס לא חזרה יותר אל בית הספר ולכן מעולם לא קיבלה תעודת בגרות, אולם אמה הכריחה אותה ללמוד בחינוך ביתי כתנאי להמשיך וללכת לאודישנים. היא סיימה ללמוד שנתיים מוקדם יותר כשממוצע הציונים שלה עומד על 3.9 השווה לציון A בדירוג האקדמי האמריקאי.

2006-2010: ראשית הקריירה והפריצה לתודעה

לורנס התחילה את הקריירה שלה כשהופיעה מחופשת לקמע של קבוצת כדורסל בפרק אחד בסדרה "מונק" ששודר ב-21 ביולי 2006, אולם הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה עם טקסט הייתה בסרט הטלוויזיה "עיר חברה" באותה שנה. ב-2007 קיבלה מספר תפקידים קטנים נוספים בסדרות המתח "פשע מן העבר" ו"מדיום" אשר בזכותן לוהקה עוד באותה שנה לתפקיד הראשי בתור מתבגרת מרדנית ובת למשפחה כחולת צווארון בשם לורן פיטרסון בקומדיית המצבים "המופע של ביל אנגוול". על אף שלא למדה משחק או עברה כל הכשרה מקצועית לפני שקיבלה את התפקיד גררה הופעתה ביקורות חיוביות; מבקר הטלוויזיה של הוושינגטון פוסט טום שאלס ציין שהיא "גונבת את ההצגה", כמו גם מקבילו בניו יורק דיילי ניוז דייוויד הינקלי שיבח אותה על היכולת המוצלחת שלה "לספק את ההתמרמרות הנצחית של נערות מתבגרות". היא אף זכתה בפרס בקטגוריית ההופעה הבולטת של צעיר בסדרת טלוויזיה במסגרת הטקס Young Artist Award לשנת 2009, אז גם הסדרה הגיעה לסיומה אחרי שלוש עונות.
בשנת 2008 הופיעה לראשונה על המסך הגדול בסרט הדרמה האינדי "מסיבת הגן" כשגילמה נערה מתוסבכת בשם טיף. בהמשך אותה שנה שיחקה בדרמה "ערבה בוערת" את בתה של הדמות של קים בייסינגר כנערה בשם מריאנה המגלה שאמה עקרת הבית מנהלת רומן עם גבר נשוי. היא חלקה את התפקיד עם שרליז ת'רון שגילמה את מריאנה בשלב מאוחר יותר בחייה. הסרט קיבל ביקורות שליליות ברובן והופעתה של לורנס זכתה לתגובות מעורבות כאשר מבקר הבוסטון גלוב מארק פיני טען שקיבלה "משימה כפוית טובה" כששיחקה את ת'רון בצעירותה, בעוד מקבילו בוראייטי דרק אלי חשב שהופעתה "משכה את תשומת הלב כש[דמותה] הגיעה לרגעי שפל מרעננים יותר מאלו של השחקנים הבוגרים". עם זאת התפקיד העניק לה פרס על שמו של מרצ'לו מסטרויאני כשחקנית המתחילה הטובה ביותר במסגרת פסטיבל הסרטים של ונציה בגיל 18. באותה שנה שיחקה בסרטה של לורי פטי "בית הפוקר", שהופק בין היתר על ידי סטיבן ג'יי קאנל, כאחות הבכורה מבין שלוש אחיות מוזנחות ומנוצלות על ידי אימן המסוממת שעובדת בזנות. על התפקיד קיבלה ביקורת אוהדת מכתב ההוליווד ריפורטר סטפן פרבר ששיבח אותה באומרו "ללורנס יש קור רוח נוגע לב על המסך הנושא עמו את חוסנם של ילדים", והוא בנוסף זיכה אותה בפרס ההופעה הבולטת בפסטיבל הסרטים של לוס אנג'לס.
התפקיד שגילמה סרט הראשון בכיכובה "קר עד העצם" נחשב לפורץ הדרך של הקריירה שלה. הביקורת על לורנס שיבחה "הופעה מדהימה שיוצרת כוכבת"; הסרט כמו גם לורנס עצמה קיבלה עשרות מועמדויות והיא התמודדה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בטקסי האוסקר וגלובוס הזהב, בעוד המועמדות לאוסקר הופכת אותה לשחקנית השנייה הצעירה ביותר בתולדות הטקס שמתמודדת על הפרס אחרי קיישה קאסטל-יוז. כמו כן היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ובמספר פרסי מבקרים.

2011-2013: עלייתה כשחקנית קולנוע

בשנת 2011 השתתפה בשני סרטי פיצ'ר בתפקידי משנה כששיחקה בדרמה הרומנטית "מאוהבים בטרוף" ("בטירוף" / "כמו משוגעים"), וב"החיים הכפולים של וולטר" בבימויה וכיכובה של ג'ודי פוסטר. שני הסרטים נחלו הצלחה מועטה וקיבלו ביקורות מעורבות כאשר השני אף נחשב לכישלון קופתי. אחרי עשרות תפקידים דרמטיים, ובפרט הקיצוני יותר מביניהם ב"קר עם העצם" השחקנית החליטה שהפרויקט הבא שתיקח על עצמה יהיה קליל יותר, מה שהוביל אותה לחתום על חוזה עם חברת ההפצה פוקס המאה ה-20 על שלושה סרטי אקס-מן. ב-3 ביוני 2011 יצא לאקרנים הסרט הראשון מביניהם "אקס-מן: ההתחלה" שהופק בין היתר על ידי סיימון קינברג ובריאן סינגר, בו היא החליפה את רבקה רומיין כשגילמה מוטאנטית בעלת יכולת שינוי צורה בשם רייבן דארקהולם-אקסבייר הידועה בכינויה מיסטיק. על מנת להכין את לורנס לצורה הכחולה של הדמות נדרשו שבעה אנשי צוות שהלבישו ואיפרו אותה במשך כשמונה שעות. אקס-מן היה הסרט המסחרי הראשון של לורנס, ועם הכנסות עולמיות של למעלה מ-353 מיליון דולר ברחבי העולם "אקס-מן: ההתחלה" היה הסרט הרווחי ביותר של השחקנית עד אותו הרגע.
ב-17 במרץ 2011 פורסם כי לורנס לוהקה לסרט ההרפתקאות הדיסטופי "משחקי הרעב" המבוסס על ספר בעל אותו השם מאת הסופרת סוזן קולינס, וכשנה לאחר מכן הוא יצא לאקרנים ב-23 במרץ 2012. בסרט העתידני, היא משחקת נערה גיבורה בשם קטניס אוורדין אשר בזכות תושייה ואומץ רב מצליחה לנצח במשחק אכזרי ובכך להביא תקווה למחוז שלה בו נהוג משטר טוטליטרי. כהכנה לתפקיד היא עברה סדרת הכשרות פיזיות ברובן שכללה אימונים בחץ וקשת, יוגה, טיפוס על עצים וסלעים ולמידה של טכניקות המאפיינות קרב פנים אל פנים, והיא אף נפצעה במהלכן כשניסתה לטפס על קיר. המבקרים שיבחו את הסרט, כמו גם את כישורי המשחק שלה; טוד מקארתי כינה אותה "שחקנית מסך מופתית" שהחזיקה את הסרט "עם נוכחות ורצינות מרשימים", ורוג'ר איברט היה שותף לדעתו כשציין את הופעתה כ"עוצמתית ומשכנעת בתפקיד המרכזי". על תפקידה זכתה במספר פרסים כשהבולט מביניהם הוא פרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר. השחקנית היססה תחילה לגבי התפקיד ואמה הייתה זו ששכנעה אותה להסכים, החלטה שהתגלתה כמשתלמת כלכלית ומקצועית לאור העובדה שהסרט הפך לשובר קופות כשגרף מעל ל-694 מיליון דולר ברחבי בעולם ואף היה אחד מעשרת הסרטים המכניסים ביותר של 2012, כמו גם הצלחתו הפכה את לורנס לשחקנית לגיטימית וביסס את מעמדה בהוליווד ככוכבת.
עוד ב-2012 השתתפה בסרטו של דייוויד או. ראסל "אופטימיות היא שם המשחק" בתפקיד טיפאני מקסוול האלמנה הצעירה והמתוסבכת שסובלת מדיכאון ומוצאת נחמה בזרועותיו של דמותו הדו-קוטבית של בראדלי קופר. ראסל חשב שבגיל 21 לורנס לא מתאימה לשחק כנגד קופר בן ה-38 אך שינה את דעתו אחרי שנבחנה והסביר ש"ההבעה בעיניה ופניה היא חסרת גיל", וכשהשווה אותה לדמותה תיאר אותה כאחת שיש לה ביטחון עצמי שבא יחד עם רגעים של פגיעות ושהיא הבנאדם "הכי פחות נוירוטי שהוא מכיר". חלק מהמבקרים החמיאו לה גם הם כשכתב טיים מגזין הצהיר כי "הסיבה להישאר היא לורנס...היא השחקנית הצעירה הזאת שמשחקת, שהיא בעצמה, בוגרת...היא [טיפאני] בפירוש הישועה של פט ג'וניור [דמותו של קופר], כמו שג'ניפר לורנס היא נקודת האור בסרט הברובו טיפוסי הזה", בזמן שכתב רולינג סטון סבור שהיא "סוג של פלא. היא חצופה, גסה, מצחיקה, בוטה, מרושלת, סקסית, תוססת ופגיעה, לפעמים הכל בסצנה אחת, אפילו באותה הנשימה" והוסיף שרשימת המועמדות לאוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר לא תהיה שלמה בלעדי לורנס המחשמלת שמאירה את המסך. התפקיד אכן זיכה אותה בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר, זכייה שהפכה אותה בגיל 22 לשחקנית השנייה הצעירה ביותר שזוכה בפרס אחרי מרלי מטלין, ובשלל פרסים יוקרתיים נוספים כמו פרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך, פרס אינדפנדנט ספיריט, פרס סטלייט ופרס באפט"א ובעוד מספר פרסי מבקרים. הסרט המבוסס על ספר בעל שם דומה של הסופר מת'יו קוויק התברר כלהיט רדום, שנחל הצלחה קופתית אחרי שהכניס מעל ל-236 מיליון דולר ובכך הרוויח פי אחד עשר מתקציבו. מאוחר יותר באותה השנה לקחה חלק ביחד עם נולן ג'רארד פאנק, במותחן הפסיכולוגי "הבית בקצה הרחוב" שלא הצליח להרשים את המבקרים אולם נחל הצלחה מסוימת בקופות כשהרוויח פי כשישה מסך הוצאותיו.
ב-19 בינואר 2013 עשתה גיחה אל מסך הטלוויזיה כשהנחתה את "סאטרדיי נייט לייב". ב-9 ביולי 2013 יצא להפצה הסרט "השטן שאת מכירה" בו שיחקה תפקיד קטן ללא טקסט בסצנות פלאשבק שצולמו כמעט כעשור לפני כן ב-2005 כשהייתה שחקנית לא מוכרת בת 15. ב-22 בנובמבר 2013 שבה לשחק את קטניס אוורדין בסרט ההמשך "משחקי הרעב: התלקחות" אשר היה להצלחה מסחרית עם הכנסות עולמיות שהסתכמו ביותר מ-865 מיליון דולר, ובכך הוכתר כסרט הרווחי ביותר בסדרה, ותפיסת המקום החמישי ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר של שנת 2013. באנטרטיינמנט ויקלי נכתב שהיה קונצנזוס לגבי העובדה שהסרט "יותר חדור ביטחון ומלוטש" מזה שקדם לו ושהמבקרים "הופתעו שלורנס מחויבת לקטניס בדיוק כמו שהייתה [מתחייבת] לדמות סבוכה של דייוויד או. ראסל", כמו גם היו שטענו שהסרט על כל מאפייניו טוב יותר מקודמו. בהמשך השנה היא חזרה לשתף פעולה עם הבמאי או. ראסל כשגילמה אישה נוירוטית בשם רוזלין רוזנפלד הנשואה לבעל רמאי בסרט "חלום אמריקאי" המבוסס על מבצע Abscam, כשברקע השחיתות הפוליטית בניו ג'רזי של שנות ה-70. על הופעתה זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס באפט"א באותה הקטגוריה, כמו גם במספר מועמדויות כשהבולטת מביניהן היא המועמדות בטקס פרסי האוסקר אשר הפכה אותה לשחקנית הצעירה ביותר בתולדות הטקס שקיבלה שלוש מועמדויות. בשלב זה כבר דיברו על לורנס, כשהיא בת 23, ככזו שמוכיחה עצמה כאחת השחקניות הצעירות המוכשרות ביותר בהוליווד כשביקושה בעולם גבוה.

2014-היום

ב-23 במאי 2014 יצא לאקרנים הסרט השני מתוך שלושה בהשתתפותה בסדרת סרטי אקס-מן "אקס-מן: העתיד שהיה" בו שבה לגלם את דמותה של מיסטיק. הסרט נחל הצלחה קופתית גדולה יותר מקודמו כשהכניס מעל 747 מיליון דולר. כתב וראייטי ג'סטין צ'אנג חשב על הופעתה ש"חוץ מלזעוף, לנהום ולתת לאנשי האפקטים החזותיים לעשות את שלהם, היא עשתה מעט באופן יחסי". לקראת סוף השנה יצא סרטה של סוזנה בייר "סרינה" בכיכובה המבוסס על נובלה עם שם דומה מאת רון ראש, שם שיחקה עם בראדלי קופר זוג מצפון קרוליינה עם עסק לכריתת עצים בתקופת השפל הגדול שמתחיל לקרוס ברגע שהם מבינים שסרינה לא יכולה להיכנס להיריון בעקבות הפלה טבעית שעברה. הסרט לא רק נכשל בקופות כי אם גם נקטל על ידי מבקרים, בעוד הדעות לגבי הופעתה של לורנס היו חלוקות; בוראייטי, הגארדיאן, דיילי סטאר הבריטי, דיילי טלגרף והוליווד ריפורטר שיבחו אותה על שנתנה את "ההופעה הכי טובה שיכלה לתת כשהיא פזיזה ומלאת תשוקה וביטחון עצמי", בעוד כתב אייריש טיימס חשב שהופעתה הייתה "אומללה ממש". הפרויקט הבא של השחקנית היה הסרט האחרון בטרילוגיית משחקי הרעב "משחקי הרעב: עורבני חקיין" אשר פוצל לשני חלקים, "עורבני חקיין - חלק א'" שהופץ בנובמבר 2014 ו"עורבני חקיין - חלק ב'" שהוקרן בהפרש של כשנה לאחר מכן בנובמבר 2015, כשבמסגרת הפסקול של החלק הראשון היא אף שרה שיר בשם "The Hanging Tree". בביקורת על הסרט האחרון בסדרה, כתבת ניו יורק טיימס ערכה השוואה בין הדרך שלה לצמרת לבין המסע של דמותה בסרט כמנהיגה מורדת כשהסבירה "לורנס מילאה בנוכחותה את הדמות באותה קלות בה נושמים, במידת מה בגלל, ובדומה לכל הכוכבים הגדולים, שהיא נראית כמי שמשחקת גרסה של העצמי 'האמיתי' שלה. שני הסרטים הכניסו יותר מ-1.4 מיליארד דולר ממכירות ברחבי העולם.
כחודש לאחר מכן כיכבה בפעם השלישית בסרט של הבמאי דייוויד או. ראסל "ג'וי" שיצא לאקרנים בחג המולד ומגולל את סיפורה האמיתי של ג'וי מנאגנו אודות אם חד-הורית המוטרדת מהפן הכלכלי בחייה שהפכה המצאה לעסק משגשג ואותה למיליונרית. במהלך הצילומים דווח שהשחקנית והבמאי עשו "תחרות צעקות" על הסט עקב חילוקי דעות, דיווח שלורנס אישרה אחרי יציאת הסרט עם ההסבר "כן, היה בינינו ריב מכוער, אבל זו אני שהתנהגה כמו מפלצת. הייתי חולה, הקאתי בין הטייקים ובשלב מסוים התפוצצתי על ראסל שאמר 'בכנות, מעומק הלב, אני מפחד ממך'. הייתי כל כך רעה על הסט, ורק כלפיו. אני בחיים לא אהיה רעה כלפי מישהו שלא יכול להיות רע אליי בחזרה. אבל כשאתה באמת אוהב מישהו, אתה רב איתו". אף על פי שהכניס למעלה מ-100 מיליון דולר בקופות, לא זכה הסרט לביקורות נלהבות במיוחד, כשמנגד הופעתה של לורנס צוינה לטובה, כמו לדעתו של כתב שיקגו סאן-טיימס שטען שההופעה "מרובדת באופן נפלא" והוסיף ואמר שזוהי "ההופעה הטובה ביותר של לורנס מאז התפקיד פורץ הדרך שלה ב'קר עד העצם'". על הופעתה קיבלה את פרס גלובוס הזהב השלישי ברציפות כשזכתה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר ובנוסף קיבלה את המועמדות הרביעית בקריירה בטקס פרסי האוסקר באותה הקטגוריה וזו הפכה אותה למועמדת הצעירה ביותר בתולדות הטקס שעשתה כן.
ב-27 במאי 2016 יצא הסרט האחרון בסדרת אקס-מן עליו הייתה חתומה בחוזה "אקס-מן: אפוקליפסה" בו גילמה בפעם השלישית את דמותה של מיסטיק. הסרט קיבל תגובות מעורבות עד שליליות כשהטענה המרכזית החד משמעית בקרב המבקרים הייתה העובדה שהסרט הצליח להפוך לקלישאתי עם "עומס יתר של פעולה ורשע טיפוסי שגונבים את תשומת הלב משחקנים חזקים אחרים, נושאים בוערים אחרים והעלילה" וככזה ש"איכזב בהשוואה לקודמיו". אף על פי כן הסרט הכניס למעלה מ-543 מיליון דולר ולורנס עצמה זכתה בפרס השחקנית האהובה על ידי הציבור בטקס פרסי בחירת הקהל. בדצמבר של אותה שנה כיכבה בסרטו של מורטן טילדום "הנוסעים" לצדו של כריס פראט כששניהם הנוסעים היחידים מבין אלפי נוסעים שהתעוררו מתרדמת מכוונת על חללית 90 שנה לפני הנחיתה המתכוננת שלה על כוכב חדש. לורנס סיפרה שהייתה לחוצה לשחק את סצנת הסקס הראשונה שלה על המסך, כמו גם לנשק גבר נשוי, וחשפה ששתתה אלכוהול לפני הסצנות המדוברות. הסרט נקטל באופן גורף על ידי מבקרים שחשבו שהסיפור "פגום באופן פטלי", זאת לצד משוב חיובי על הכימיה בין לורנס ופראט ורווחים שהסתכמו בפי כשלושה מסכום התקציב עם מעל 303 מיליון דולר. לורנס בתגובה אמרה שלדעתה "התסריט היה יפה - הוא היה סיפור האהבה המוכתם והמסובך הזה. הוא בהחלט לא היה כישלון". בשנת 2017 שיחקה בסרט היחיד שלה לשנה זו, "אמא!" של דארן ארונופסקי בו גילמה אישה צעירה הנשואה לגבר המבוגר ממנה בהרבה שהשלווה בחייה מופרת עם הגעתו של זוג מסתורי. הכוכבת הסכימה לעשות חזרות במשך שלושה חודשים במחסן נטוש בברוקלין לפני הצילומים, זאת על אף שמעולם לא עשתה זאת במסגרת תפקידים קודמים, אך למרות זאת שום דבר לא הכין אותה לעוצמות של התפקיד האינטנסיבי והיא קרעה את הסרעפת אחרי שסבלה מנשימת יתר בזמן צילום סצנה. הצופים היו חלוקים בדעתם לגבי הופעתה, דבר שהביא לסרט הצלחה מועטה בקופות, בעוד בקרב מבקרים הייתה הסכמה רחבה יותר שההופעה שלה בסרט הייתה טובה.

כפרזנטורית

הניסיון הראשון והיחיד של לורנס בדוגמנות היה בגיל 14 כשהשתתפה בצילומים לאברקרומבי אנד פיץ', אמנם התמונות שלה לא נבחרו. בשנת 2012 היא חתמה על חוזה עם מותג האופנה דיור והפכה לפרזנטורית הראשית של החברה. היא סיפרה שבהתחלה חשבה לדחות את ההצעה כיוון שהיא עבודה שקרובה יותר לעולם הדוגמנות, בעוד היא רואה את עצמה כשחקנית, אך שינתה את דעתה אחרי שראתה תצוגה של מעצב החברה באותו הזמן, ראף סימונס בפריז. היא בנוסף ייצגה את המותג על השטיח האדום. במרץ 2013 יצא הקמפיין הראשון שלה בו היא מדגמנת את קולקציית תיקי היד לעונת האביב-קיץ. ב-2014 פורסם שהיא חידשה את החוזה עם החברה לשלוש שנים נוספות ותקבל סכום המוערך בין 15 ל-20 מיליון דולר. ב-2015 שיווקה את קולקציית האיפור ובפרט את השפתון מתוכו, וב-2017 השתתפה בקמפיין נוסף שנחשב פמיניסטי כשהפעם היא מדגמנת ג'ינסים וצ'וקרים.

הון ונכסים

לורנס קיבלה מיליון דולר עבור הסרט הראשון בסדרת משחקי הרעב. אחרי זכייתה בפרס האוסקר קיבלה 15 מיליון דולר עבור הסרט אופטימיות היא שם המשחק ו-10 מיליון דולר עבור הסרט משחקי הרעב - התלקחות. עבור הסרט "הנוסעים" קיבלה 20 מיליון דולר ליום צילום ובכך השתכרה 8 מיליון דולר יותר מהכוכב ששיחק לצדה כריס פראט. בשנת 2014 רכשה בית פרטי בשטח של 5 דונם בשכונה היוקרתית בלוס אנג'לס בוורלי הילס, בסכום של 10 מיליון דולר.
היא דורגה ברשימת הסלבריטאים העשירים בעולם על ידי המגזין פורבס. הונה של לורנס הוערך על ידי פורבס בסך של 100 מיליון דולר. בנוסף בחודש יוני 2015 המגזין פורבס דירג את לורנס במקום #34 ברשימת הסליבריטאים המרוויחים של שנה עם רווחים של 52 מיליון דולר - בנוסף לורנס הייתה השחקנית הרווחית ביותר בשנים 2016 - 2015.

מערכות יחסים

בשנת 2010 החלה לצאת עם ניקולס הולט אותו פגשה על סט הצילומים של הסרט "אקס-מן: ההתחלה". השניים נפרדו זמנית ב-2012 וחזרו שוב במהלך צילומי סרט ההמשך "אקס-מן: העתיד שהיה", עד שנפרדו סופית לקראת סיום הצילומים ב-2014. בקיץ של אותה שנה היא הייתה אחת מעשרות הידוענים שנפלו קורבן לפריצה ההמונית לחשבונות iCloud של ידוענים במסגרתן הודלפו תמונות עירום שלה לרשת. לדבריה התמונות היו מיועדות להולט, ועל אף שהשתמשה בהגדרות "עבירת מין" ו"תקיפה מינית" כדי להגדיר את המקרה היא הבהירה שאין בכוונתה לתבוע את אפל בדומה לקורבנות אחרים. עוד באותו קיץ יצאה עם סולן להקת קולדפליי כריס מרטין לתקופה קצרה. כחודש אחרי צילומי הסרט "אמא!" בספטמבר 2016 הייתה בזוגיות של כשנה עם במאי הסרט דארן ארונופסקי עד שהקשר הגיע לסיומו בנובמבר 2017.
בפברואר 2019 פורסם כי התארסה  לקוק מארוני, ארט דיירקטור בגלריית האומנות היוקרתית "Gladstone 64" באפר איסט סייד שבמנהטן, ניו יורק.

מעורבות חברתית

לורנס הביעה תמיכה פומבית במספר ארגונים ללא מטרות הרווח המתמקדים ברעב ועוני כמו הארגון ההומניטרי הגדול בעולם World Food Programme שמטפל ברעב ודואג לביטחון תזונתי בקרב נזקקים ברחבי העולם, Feeding America עם מטרות דומות שפועל בארצות הברית לבדה ו-Thirst Project ששם לו למטרה להבטיח שבכל אזור בעולם יהיו מים ראויים לשתייה. שני הראשונים אף חברו יחד ב-2012 ושיתפו פעולה עם לורנס וחבריה לסרט "משחקי הרעב" ג'וש האצ'רסון וליאם המסוורת' כדי לעודד את מעריצי הסרט לעזור לנזקקים. ב-2015 השלושה חזרו לשתף פעולה למען ארגון אחר בשם Do Something. ביולי של אותה שנה היא חברה לרשת השידור למטרות צדקה Chideo, ויחד עם בראדלי קופר השניים נרתמו לגיוס כספים לטורניר המשחקים הבינלאומי של ארגון ספיישל אולימפיקס כשהסכימו לארח את הזוכה במסגרת תחרות של הארגון להשקת הסרט בכיכובם "סרינה". למען אותה המטרה היא השתתפה בקמפיין של פלטפורמה אינטרנטית לגיוס כספים בשם Omaze כשאירחה תחרות גיוס כספים במסגרת ההשקה של סרטה "משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א'". בהמשך השנה היא הביעה תמיכה בהפדרציה האמריקאית להורות מתוכננת לאור תקרית ירי בסניף שלה בקולורדו לה היה אחראי מתנגד להפלות, כשטענה שלדעתה "זו לא מתקפה על הפלות אלא על נשים" בשל העובדה שהארגון מסייע לציבור בנושאים רבים אחרים, ואף חשפה שהיא ואמה נעזרו בשירותיו. לאות הזדהות היא השתתפה בסרטון המתנגד להפסקת המימון של ארגונים מסוג זה בשל חשיבותם ותרומתם הרבה לציבור. זאת ועוד היא הפכה לחברה בארגון Represent.Us הפועל למען העברת חוקים נגד שחיתות, כשב-2018 היא הודיעה על המחויבות שלה לעודד אמריקאים צעירים להתנגד לשחיתות באופן גלוי ואף להיות מעורבים פוליטית.
היא מגדירה עצמה כפמיניסטית, בעיקר בהקשר סוגיית פערי השכר בין גברים לנשים, בטענה שנשים לא צריכות לוותר על התכונות הטבעיות שלהן על מנת לדרוש את זכויותיהן וכן מתעקשת שאנשים לא צריכים להירתע ממילה ש"המשמעות שלה היא בסך הכל שוויון". היא בנוסף מקדמת דימוי גוף בריא בקרב נשים ונערות צעירות ומדברת על הצורך בשינוי התפיסה של החברה בנושא. ב-2015 היא כתבה מאמר שפורסם בניוזלטר הפמיניסטי של לינה דנהאם ברשת "Lenny Letter" בו היא ביקרה את פערי השכר בין גברים לנשים בהוליווד בהתבסס על החוויות שלה בתעשייה ובכך העלתה את הנושא לכותרות. באותה שנה היא גינתה תקרית הומופובית במדינה שלה קנטקי כשיצאה נגד פקידה שסירבה באופן עקבי לתת תעודת נישואין לזוגות חד-מיניים ואף ציינה שהיא גורמת לה "להתבייש שבאתי מקנטקי". היא הצהירה שאף על פי שגדלה בבית רפובליקני היא לא מסוגלת לתמוך במפלגה הרפובליקנית, שלדעתה לא שותפה לעמדותיה כשהיא אינה תומכת בזכויות הבסיסיות של נשים ובנישואים חד-מיניים, ומתוך כך גם התנגדה נחרצות לבחירתו של דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית. בינואר 2018 היא הביעה הזדהות עם מעמד האישה בחברה פעם נוספת כשהצטרפה ליוזמה של תנועת Time's Up אשר מטרתה להגן על נשים מפני הטרדות מיניות ואפליה, זאת לצד 300 נשים נוספות בהוליווד, וכן השתתפה במצעד הנשים 2018 באותו חודש.

נדבנות

בשנת 2013 לורנס ארגנה הקרנת בכורה מוקדמת של "משחקי הרעב: התלקחות" בעיר הולדתה לואיוויל לקהל מקומי, זאת על מנת לגייס כספים לארגון Saint Mary's Center הפועל בעיר ומסייע לצעירים בעלי מוגבלויות שכליות, ובסוף ההקרנה הצליחה לגייס 40 אלף דולר למען מטרה זו. בשנת 2015 היא ייסדה קרן על שמה התומכת במטרות צדקה, כמו ארגון Boys & Girls Clubs of America המפעיל פעילויות חינוכיות לילדים אחרי שעות הלימודים והארגון הבינלאומי ספיישל אולימפיקס. שנה לאחר מכן היא תרמה שני מיליון דולר לבית החולים Norton Children's Hospital בעיר הולדתה לואיוויל שנועדו לבניית יחידת טיפול נמרץ לב שנקראה על שם הקרן.