google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק אלפייה

ביוגרפיה

נולד בסביבות שנת 1878 (ה'תרל"ח) בחלב שבסוריה, לרב יעקב חיים ישראל ולשרה (צלחה). בגיל 5 לערך התייתם מאמו, וסבו, הרב יצחק ישעיה אלפייה גידלו בביתו. בצעירותו עלה לישראל עם משפחת אביו וסבו, והשתכן בעיר העתיקה בירושלים, שם החל ללמוד בישיבת המקובלים בית אל.
בתקופה זו הוסמך לשחיטה על ידי סבו, ומעבודה זו התפרנס בהמשך חייו. בשנת 1907 (ה'תרס"ז) מונה לשמש כחבר בית דין בירושלים, אך התפטר ממשרה זו לאחר תקופה קצרה והקים יחד עם רבנים נוספים את חברת "אור חדש וצמח צדיק" בבית הכנסת של בית החולים משגב לדך. מטרות החברה הייתה עריכת לימוד תורה משותף לאנשים מכל שכבות האוכלוסייה.
בשנת 1911 (ה'תרע"א) התגורר בראשון לציון, שם ייסד את חברת "עולי רגלים" שמנתה כ-50 חברים שהיו עולים מדי חג לירושלים, כדי לקיים את מצוות עלייה לרגל. לאחר מכן שב לגור בעתיר העתיקה בירושלים.
בחודש יוני 1936 (סיוון ה'תרצ"ו) החל בהפצת לימוד "יאיר נתיב" שתיקן, הכולל סדר לימוד המשלב את רוב ספרי היסוד ביהדות. בהמשך איגד תלמידי חכמים שעסקה בקבלה בישיבת בית אל, ודאג למשכורתם מתרומות שאסף.
לפני חתימת הסכם הכניעה עם מפקד הלגיון הירדני על הרובע היהודי בשנת 1948 (ה'תש"ח), ניסה ללא הצלחה ליזום השארת 10 משפחות יהודיות ברובע תחת השלטון הירדני, והוא הוגלה לאחת משכונות ירושלים החדשה, יחד עם שאר משפחות הרובע. בתקופה זו איבד את כל כתביו, חוץ מאלו שהוצאו לאור.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נסע למצרים ברכבת צבאית לאחר שקיבל אישור מהמושל הצבאי, להתפלל על קברו של הרב יעקב אבוחצירא עם מספר יהודים מהקהילה היהודית במצרים, בעקבות חלום שחלם.
נודע בפעילותו למען קיום תעניות הדיבור והדגשת עדיפותן על תעניות צום, ויזם ימי תעניות דיבור ציבוריים המלוות בלימוד תורה.
הלך לעולמו ב-13 בספטמבר 1955 (כ"ו באלול ה'תשט"ו) לאחר מחלה, ונטמן בחלקת הרבנים שבהר המנוחות.
הרב מרדכי אליהו היה אומר על רבי יצחק אלפִייה, שהוא אחד מל"ו צדיקים (עדות בנו הרב שמואל אליהו.) בשנים שלאחר פטירתו הוקמה קרן להוצאת ספריו, ושמו הונצח בקריאת רחוב על שמו בשכונת בית וגן בירושלים. תלמידו היה הרב עובדיה הדאיה.
K-8

1960 - אובדן נוזל קירור

ב-13 באוקטובר 1960, במהלך פעילות בים ברנץ, התרחשה פריצה בצינור גנרטור הקיטור וכתוצאה מכך אבד נוזל קירור. בעוד הצוות פעל לאספקת חירום של מי קירור לכור במטרה למנוע התכה של הכור, דלפו כמויות גדולות של גז רדיואקטיבי וזיהמו את כלי השיט. רמת הרדיואקטיביות לא הייתה ידועה מכיוון שציוד המדידה לא היה מסוגל למדוד בקנה מידה כה גדול. שלושה מאנשי הצוות סבלו מנזקי קרינה הנראים לעין, ורבים מאנשי הצוות נחשפו לרמות קרינה של עד 2 Sv.

1970 - השריפה במפרץ ביסקאיה

במהלך תרגיל צבאי ימי גדול שנערך ב-8 באפריל 1970 סבלה K-8 משריפות בשני מדורים בו זמנית. השריפה התפשטה במערכת האיוורור בעקבות קצר חשמלי במדורים 3 ו-7, בזמן שהצוללת הייתה בעומק 120 מטרים. שני הכורים הגרעיניים כובו.
הקפטן הורה לכל הצוות לנטוש את הצוללת אך ביטל את הפקודה ברגע שהגיעה גוררת. 52 אנשי צוות, כולל הקפטן סוולוד בסינוב עלו בחזרה על הצוללת שנגררה, אך זו טבעה בים הסוער בזמן שנגררה במפרץ ביסקאיה שבאוקיינוס האטלנטי. היה זה האובדן הראשון של צוללת גרעינית סובייטית. 8 אנשי צוות כבר נהרגו בעקבות נעילת מדורים מסוימים למניעת ההצפה והתפשטות האש. כל אנשי הצוות שעלו בחזרה נהרגו כתוצאה מהרעלת פחמן דו-חמצני והצפות במהלך 80 השעות בהן שהתה במזג אוויר סוער. 73 אנשי צוות שרדו. K-8 טבעה ושקעה לעומק 4,680 מטרים, כאשר מתוך 24 הטורפדו שהיו על סיפונה ארבעה נשאו ראשי נפץ גרעיניים.
עמיקם נורקין

ביוגרפיה

עמיקם נורקין נולד וגדל במושב בית שערים שבעמק יזרעאל. סבו מצד אמו היה ממייסדי נהלל וסבו מצד אביו היה מראשוני אגודת השומרים. הוא קרוי על שמו של עמיקם שמאי, בן דודו של אביו, שנהרג ב-16 במאי 1966 כאשר הג'יפ שבו נסע עלה על מוקש סורי. למד בתיכון חקלאי נהלל. 
נורקין הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי, ובעל תואר שני במדעי החברה בהצטיינות מאוניברסיטת חיפה. עבודת המוסמך שלו היא בנושא "השפעות מהפכת המידע והשינויים באופי המלחמה על מודל הפיקוד והשליטה בכוח האווירי".
נורקין נשוי ואב לשלוש בנות.

שירות צבאי

ביולי 1985 התגייס לצה"ל וסיים קורס טיס מס' 113 במגמת קרב ביולי 1987 כחניך מצטיין. לאחר ארבעה חודשי טיסה על סקייהוק בשלב האימון המתקדם, שובץ ב-1988 בטייסת אבירי הזנב הכפול, טייסת F-15, ובכך היה לטייס ה-F-15 הצעיר ביותר בעולם. בתחילת שנות ה-90 שימש סמ"ט ב' בטייסת הפטישים שהטיסה מטוסי קורנס והשתתף בגיחות הפצצה במהלך מבצע דין וחשבון. הדריך במגמת "מתקדם קרב" בבית הספר לטיסה, באמצע שנות ה-90 מונה לסמ"ט א' בטייסת נשר הזהב שמטיסה מטוסי F-16 והשתתף במבצע ענבי זעם. בתפקידו הבא שימש ראש מדור במחלקת מבצעים של חיל האוויר.
בשנים 1999 עד 2002 פיקד על טייסת "אבירי הזנב הכפול". כמפקד הטייסת הוביל מבנה מטוסי צילום להבאת מודיעין על הספינה קארין איי בים האדום לקראת השתלטות כוחות חיל הים עליה. כמו כן הוביל את הפריסה הראשונה של מטוסי חיל האוויר לאימון משותף בארצות הברית עם חיל האוויר האמריקאי. ב-2003 נבחר להוביל את צוות הקליטה של ראשוני מטוסי ה-F-16I ("סופה") בחיל האוויר, כמפקד טייסת הנגב המתחדשת. 
במלחמת לבנון השנייה שירת כראש מחלקת המבצעים בחיל האוויר בדרגת אל"ם, והיה אמון בין היתר על ההכנות למבצע משקל סגולי. בשנים 2009 עד 2012 כיהן כמפקד בסיס תל נוף בדרגת תא"ל, ובמרץ 2012 מונה לראש להק האוויר, האחראי על הפעילות המבצעית, פעילות האימונים וההדרכה והפעילות השוטפת של החיל. בנובמבר 2012 היה ממפקדי הסיכול הממוקד של אחמד ג'עברי, שהיווה את מהלך הפתיחה במבצע עמוד ענן. באוגוסט 2014 מונה לראש מטה חיל האוויר ומילא תפקיד זה עד יוני 2015. 
ב-16 ביולי 2015 הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף התכנון בצה"ל. בתפקיד זה שירת עד 2 ביולי 2017.

מפקד חיל האוויר

ב-14 באוגוסט 2017 מונה למפקד חיל האוויר הישראלי, והחליף בתפקיד את האלוף אמיר אשל. בתחילת כהונתו הוכרזו מטוסי F-35 לייטנינג II של חיל האוויר כמבצעיים. תקיפות אוויריות של ישראל בסוריה, שהחלו בתקופת קודמו בתפקיד, נמשכו גם בתקופת נורקין. תקיפות בולטות היו העימות האווירי בין ישראל לסוריה ואיראן בפברואר 2018, תקיפת שדה התעופה T-4 באפריל 2018, תקיפת מחסן התחמושת האיראני בסוריה באפריל 2018, ומבצע בית הקלפים במאי 2018. בעקבות מתקפת הטילים בלטקיה בספטמבר 2018, שבמהלכה הפילו כוחות נ"מ סוריים מטוס איליושין Il-20M רוסי, יצא נורקין לרוסיה על מנת להציג לרוסים את ממצאי התחקיר של צה"ל ולהפיג את המתחים שנוצרו בעקבות התקרית.
בתחילת ספטמבר 2019 הוענק לו אות לגיון ההצטיינות על תפקוד יוצא דופן כמפקד חיל האוויר, הגברת שיתוף הפעולה בין המדינות והצלחת ההפעלה של מטוס האדיר. האות הוענק לו בארצות הברית במסגרת ביקור בו נפגש עם דייוויד גולדפיין, מפקד חיל האוויר האמריקאי, ועם בכירים נוספים בחיל האוויר ובמערכת הביטחון .
יחס העדפות

יחס העדפות הוא מושג מפתח בתחום קבלת ההחלטות המתמטית, אשר בבסיס ענף המיקרו-כלכלה.
בבסיס תחום זה הנחה כי יש מקבל החלטות אשר צריך לבחור בין מספר אפשרויות נתונות. יחס העדפות מציין, עבור זוגות של אפשרויות, האם מקבל ההחלטות מעדיף ממש אפשרות אחת על פני השנייה, מעדיף ממש את האפשרות השנייה על פני הראשונה, או אדיש ביניהן. לכן ניתן להשתמש ביחס העדפות כדי לתאר את העדפותיו של מקבל ההחלטות.

תכונות של יחס העדפה

לרוב מניחים כי יחס ההעדפה של מקבל החלטות מקיים תכונות מתמטיות שונות. בכלכלה לרוב מניחים כייחס ההעדפה מקיים שלמות וטרנזיטיביות. בהינתן הנחות אלו, יחס העדפות הוא קדם סדר מלא על קבוצת האפשרויות.
ורגאס (מדינה)

היסטוריה

הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. הקמת ההתיישבויות הראשונות של הילידים באזור, כמו לה וייה דל רוסאריו ב-1555, לוותה בקרבות קשים עם הילידים המקומיים שבמהלכם רוב האוכלוסייה הילידית הושמדה.
במאה ה-19 ונצואלה קיבלה את עצמאותה. לאחר שהפכה לפדרציה ב-1864, האזור סופח למחוז הבירה של ונצואלה. בשנות ה-90 של המאה ה-20 גברה הדרישה של המקומיים לאוטונומיה ממחוז הבירה, וב-1998 הממשלה של הנשיא רפאל קלדרה הכריזה על הקמת המדינה החדשה. למדינה הוענק השם "ורגאס" על שמו של חוסה מריה ורגאס, יליד לה גואירה ומי שהיה נשיא ונצואלה במאה ה-19.
באמצע דצמבר 1999, לאחר מספר ימים גשומים באופן חריג, התרחשה בוורגאס סדרה של שיטפונות ומפולות. במהלך האירועים, שזכו לכינוי "טרגדיית ורגאס", הושמדו תשתיות רבות ברחבי המדינה וההערכה היא שנהרגו רבבות בני אדם.
ז'וזה אלדו

ביוגרפיה

אלדו נולד באמזונס שבברזיל. בינקותו נפל מזרועותיה של אחותו על מנגל – תאונה שהותירה צלקת בצדו השמאלי של פניו. בילדותו שיחק פוטבול וקיווה להתמקצע בענף זה, אולם משום שמאס בבריונות שחווה ברחובות מצד בני נוער שהכו אותו, הוא החליט להשקיע את זמנו בקפוארה על מנת ללמוד דרכים להגן על עצמו. תחילה, למד אלדו קפוארה ברחובות עד שמאמן ג'ו ג'יטסו ברזילאי הבחין בו והזמין אותו להתאמן אצלו במכון, ולאחר אימון אחד, אלדו החליט לנטוש את הקפוארה ולהקדיש את זמנו ללימוד ג'ו ג'יטסו ברזילאי. בגיל 17 עבר להתגורר בריו דה ז'ניירו כדי להתמקצע ב-MMA.
בשנת 2016, יצא לאור בנטפליקס סרט על אודות חייו 'חזק יותר מהעולם' (באנגלית: Stronger Than The World).

קריירת MMA

אלדו השתתף בקרב ה-MMA הראשון שלו בגיל 17, באוגוסט 2004. בשנת 2005 נחל תבוסה ראשונה ויחידה עד שנלחם בשנת 2015 בקונור מקגרגור. ביוני 2008 נלחם לראשונה במסגרת ה-WEC, ובנובמבר 2009 זכה בתואר אליפות העולם במשקל נוצה. באותה השנה נבחר ללוחם השנה על ידי Sherdog . באוקטובר 2010, ארגון ה-WEC התמזג עם ארגון ה-UFC ואלדו קיבל את תואר האליפות הראשון למשקל נוצה בארגון. במסגרת ה-UFC, אלדו הגן על תואר האליפות שלו 7 פעמים ברציפות מנובמבר 2009 עד לדצמבר 2015. בדצמבר 2015, איבד את תואר האליפות כאשר נלחם בקונור מקגרגור והפסיד בנוקאאוט תוך 13 שניות בלבד מתחילת הקרב (שהוכתר לקרב האליפות הקצר ביותר בהיסטוריית ה-UFC). ב-9 ביולי 2016, השיג את תואר האליפות הזמני  כאשר נלחם בפרנקי אדגר  וניצח. בנובמבר 2016, הופשט מקגרגור מתואר האליפות משום שהחליט לקחת פסק זמן מהשתתפות בקרבות, ותואר האלוף הבלתי מעורער הועבר לאלדו מבלי שהשתתף בקרב. ב-3 ביוני 2017, במסגרת אירוע UFC 212 , הפסיד את תואר האליפות למקס הולוואי (Max Holloway). ב-2 בדצמבר 2017, במסגרת אירוע UFC 218 , התמודד שוב מול מקס הולוואי בקרב על תואר האליפות, והפסיד בסיבוב השלישי בנוקאאוט טכני. ב-28 ביולי 2018, נלחם נגד ג'רמי סטפנס  וניצח בנוקאאוט טכני בסיבוב הראשון.

חיים אישיים

אלדו נשוי לויויאנה פריירה, לוחמת ג'ו ג'יטסו ברזילאי ואגרוף תאילנדי. בשנת 2012 נולדה בתם ג'ואנה.
משה נחמיה כהניו

תולדותיו

נולד בשנת ה'תקע"ז  לרב משולם פייביש, בעיירה קוסטיוקוביה (קסטיוקוביצ'י)  שבבלארוס. בגיל 15 בערך נלקח לחתן בבית הגביר רבי אליהו הכהן מעשירי העיירה הסמוכה פטרוביץ והיה סמוך על שולחנו.
לאחר נישואיו נסע לוילנא ושהה שם ארבע שנים בהם הסתגר באחד מבתי הכנסיות בעיר ושקע בתורה, בתקופה זו למד הרבה מתורתו של רבי חיים מוולוז'ין שנפטר כעשר שנים לפני בואו לווילנה, ובכתביו הוא מזכירו בשם מורי ורבי.
עם שובו לפטרוביץ מונה שם למורה הוראה ורב העיר וכיהן בתפקיד זה עשר שנים, בשנת ה'תר"ח נתפנתה משרת הרבנות בקהילת חסלביץ והם הכתירו אותו לרבם, וכיהן שם 16 שנים, בהן הקים גם ישיבה גדולה אליה נהרו תלמידים מכל רחבי רוסיה.
בשנת ה'תרכ"ד עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים ובשנת ה'תרכ"ו נתבקש על ידי גדולי ירושלים ובראשם רבי שמואל סלנט לעמוד בראשות ישיבת עץ חיים ועמד בראשה עד לפטירתו במשך כ-25 שנה ומאות מגדולי ירושלים נמנו על תלמידיו.
ביום ח' בסיון ה'תרמ"ז נפטר בירושלים.

בירושלים

היה אחד מגדולי ירושלים, וחוץ מהיותו ראש ישיבת עץ חיים, היה דורש דברי מוסר בבתי הכנסת בשבת שובה ובשבת הגדול.
עסק גם בצורכי ציבור, ועמד בנשיאות "חברת שערי חסד גמילות חסדים הכללי", שנוסדה על ידי הרב שלמה זלמן פרוש והיה הגמ"ח הראשון בירושלים.
בשנת תרל"ז (1877) עלה לירושלים הרב יהושע ליב דיסקין. בעקבות גזרות ותקנות שרצה הרב דיסקין לתקן ונתקלו בהתנגדות חריפה, נקבע בשנת תרמ"א (1881) חוק על ידי נכבדי עדת האשכנזים הפרושים, כי כל תקנות והסכמות שיתקן הרב דיסקין ללא אישורו של הרב כהניו ואישור הרב שמואל סלנט - לא יחולו.
מזכירו האישי היה הרב חיים מיכל מיכלין.
נכדו הוא פייבל כהנוב.
על שמו נקרא רחוב "ארץ חפץ" בשכונת מעלות דפנה בירושלים, ורחוב "הרב כהנוב" בשכונת שערי חסד בירושלים.
דאג דוסי

ביוגרפיה

דוסי נולד בטולידו שבאוהיו, בנם של מדליין ודאג רוסקו. בילדותו התגרשו הוריו, אמו נישאה בשנית, הוא אימץ את שם משפחתו של אביו החורג ונותר עמו גם לאחר שאמו התגרשה פעם נוספת ב-1981. ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון במימון באוניברסיטת אריזונה. לאחר לימודיו עבד כאיש שיווק בחברת פרוקטר אנד גמבל. ב-1995 מונה למנכ"ל ושותף בחברת קולד סטון קרים (Cold Stone Creamery) רשת גלידריות. תחת ניהולו אימצה החברה מודל זכיינות, הפכה לאחת מרשתות הגלידה הגדולות בארצות הברית והתרחבה למדינות רבות ברחבי העולם. ב-2007 התמזגה החברה עם חברת Kahala, דוסי מונה למנכ"ל החברה המאוחדת אך התפטר לאחר מספר חודשים ופינה מקומו למייסד חברת Kahala. 
ב-2011 נבחר דוסי לגזבר המדינה של אריזונה. ב-2014 ניצח בבחירות לתפקיד מושל אריזונה, ברוב של 53.35%. הוא הושבע לתפקיד בינואר 2015. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת.
דוסי נשוי ואב לשלושה בנים.
עידו גרינבלום

ביוגרפיה

עידו גרינבלום גדל בקריית טבעון. למד בתיכון אורט גרינברג ביישוב. את שירותו בצה"ל עשה ביחידת שלדג כלוחם ומפקד צוות, במהלכו לחם במלחמת לבנון השנייה.
גרינבלום בוגר תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב.
במהלך לימודיו שימש כרכז וראש מחלקת תרבות באגודת הסטודנטים, וכסגן יושב ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטה. לאחר מכן שימש כמנהל פרויקט "ירושלמים בוחרים בריא" המשותף למשרד הבריאות ועיריית ירושלים.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2018) התמודד לתפקיד ראש המועצה, מטעם מפלגת העבודה, ועלה לסיבוב השני. בסיבוב השני ניצח את המועמדת רות קלנר-עקרון, ונבחר לתפקיד ראש המועצה ברוב של 54%.
גרינבלום נשוי ואב לבת.
פורד אנגליה

פורד אנגליה E04A

זהו המודל הראשון של האנגליה; הושק ב־1940, ויוצר עד 1948. מדובר ברכב פשוט בעיקרו, מעיין "גרסת מתיחת פנים" של דגם אחר של פורד, ה־"פורד 7Y", שיוצר בשנים 1938–1939.
רובן היו שחורות, והן עוצבו בסגנון האופייני לתקופת שנות השלושים המאוחרות. האנגליה בעלת שתי הדלתות דמתה לדגם E93A, בעל 4 הדלתות, של הפורד פרפקט. הייצור, שנתעכב בעקבות סגירת מפעל פורד בימי מלחמת העולם השנייה, פסק ב־1948 אחרי שיוצרו 55,807 מכוניות.

פורד אנגליה E494A

יוצרה בין 1949 ל־1953. מודל 1949 היה למעשה עיצוב מחדש של הדגם הקודם ברוח שנות הארבעים. שוב, גם כאן מדובר ברכב די ספרטני. אף על פי שהייצור של הדגם כפורד אנגליה פסק ב־1953, הוא נמשך כחלק מהפורד פופולר, עד 1959. על פי החישוב הכולל יוצרו 108,878 מכוניות.

פורד אנגליה 100E

דגם שהושק ב־1953, ויוצר עד 1959 - בעיצוב שונה לגמרי מהקודמים. הדגם נמכר כפורד אנגליה בעלת שתי דלתות, או כפורד פרפקט בעלת ארבע דלתות. גם בשלב זה, המנוע היה מיושן יחסית ומנקי השמשה (ווישרים) היו עדיין מבוססי וואקום. עם זאת, המכוניות בדגם המדובר נמכרו היטב: 345,841 מכוניות. היו גם שתי גרסאות סטיישן-וואגון: האסקורט והסקווייר.
דגם "פורד Thames 300E" המסחרית, אשר יוצר בין השנים 1954–1961 התבסס על דגם "פורד אנגליה 100E" ופורד פרפקט 100E.

פורד אנגליה 105E

זהו הדגם הסופי של האנגליה; הושק ב־1959, ויוצר עד 1967. בעיצוב החדש ניכרה השפעה אמריקאית, והוא לווה במנוע חדש, ואף בתיבת הילוכים בעלת ארבע מהירויות ובמגבים חשמליים (שני האחרונים היו חידוש עבור מכוניות פורד בריטיות). דגם זה של האנגליה נחשב התקדמות משמעותית ביחס לדגמים שקדמו לו.

פורד סופר אנגליה 123E

במקביל ל־105E, נמכרו בין השנים 1962–1967 דגמי סופר אנגליה, עם מנוע גדול יותר (1198cc) ושיפורים נוספים. אותה מכונית נמכרה גם באירופה עצמה: האנגליה ספורטסמאן (Anglia Sportsman) הייתה דגם שיוחד בלבדית ליבשת. לקראת סוף מחזור הייצור ניסתה פורד שני צבעים מטאליים על האנגליה: האחד היה "חורפן כחול" (Blue Mink), שנצבעו בו כ-250 פרטים, והשני "זהב ונצייאני" (Venetian Gold) שנצבעו בו כ-500.
את דגם הפורד אנגליה החליפה הפורד אסקורט.

פורד אנגליה בתרבות

פורד אנגליה כחולה מדגם 105E מופיעה בספרהּ של ג'יי קיי רולינג "הארי פוטר וחדר הסודות". בספר המכונית שייכת לארתור ויזלי, אביו של אחת הדמויות הראשיות, רון ויזלי. ארתור ערך כמה "שיפוצים" קסומים ברכב, כך שהלה יוכל לעוף ולטוס באוויר, ולהכיל את כל בני משפחת ויזלי ברוכת הילדים. הוא אף התקין ברכב מנגנון העושה אותו בלתי נראה. לפי דבריה של רולינג, ההשראה לשימוש במכונית זו באה עקב שזו הייתה מכוניתו של ידיד קרוב, לו אף הקדישה את הספר.
הפורד אנגליה הופיעה גם בסרט שבוסס על הספר. המכונית שהופיעה בסרט הוענקה כפרס בתחרות של עיתון ה"סאן", נמכרה וכעת מוצגת במוזיאון Cars of the Stars Motor Museum, בקסיק, שבצפון אנגליה.
אהרן ברט

ד"ר אהרן בָּרט (26 במרץ 1890, ה' בניסן ה'תר"ן – 2 ביוני 1957, ג' בסיוון ה'תשי"ז) היה עורך דין, בנקאי ומחבר ספרים במחשבת ישראל. בשנים 1947–1957 שימש מנכ"ל בנק אנגלו-פלשתינה, שבמהלך תקופה זו שינה את שמו לבנק לאומי לישראל. עם קום מדינת ישראל היה ברט אחד משני החותמים על שטרי הכסף הראשונים של מדינת ישראל. 
ברט היה אחד האנשים המרכזיים בקרן היסוד, ובפעילותו היה קשור גם לתנועת הפועל המזרחי. בשנת 1954 חיבר את הספר "דורנו מול שאלות הנצח", שהיה ספר פופולרי בתחום מחשבת ישראל בקרב הנוער הדתי לאומי במחצית השנייה של המאה ה-20.

תולדות חייו

אהרן ברט (Barth) נולד בברלין בירת גרמניה ב-26 במרץ 1890. אביו, יעקב ברט, מגדולי המזרחנים בדורו, היה פרופסור באוניברסיטת ברלין, ומרצה לתנ"ך ולשפות שמיות בבית המדרש לרבנים בברלין מיסודו של חותנו ד"ר עזריאל הילדסהיימר (אבי אשתו רוזה). ברט קיבל חינוך דתי אורתודוקסי. בנעוריו התחנך בגימנסיה קלאסית, ואחר כך למד כלכלה ומשפטים באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת היידלברג. 
בצעירותו שימש כיועץ משפטי למפעל הנחושת של קרוביו מבית הירש. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל. הוא עבר את מבחני ההסמכה לעורכי דין זרים בשנת 1934 ופתח משרד לעריכת דין. בשנת 1938 נתמנה כחבר בהנהלת בנק אנגלו-פלשתינה, ומשנת 1947 ועד לפטירתו בשנת 1957 היה מנכ"ל הבנק, שבמהלך תקופה זו שינה את שמו לבנק לאומי לישראל. 
בהיותו מנכ"ל בנק לאומי, שהיה הממונה על הנפקת שטרי הכסף של מדינת ישראל, חתם על שתי הסדרות הראשונות של שטרות כסף שהונפקו לציבור. יחד עמו חתום על השטרות אליעזר הופיין, יושב ראש מועצת המנהלים של הבנק. הסדרה הראשונה הונפקה על ידי חברת בנק אנגלו-פלשתינה וערכה נרשם בתור "לירה א"י". בשנת 1952 הונפקה סדרה חדשה - "לירה ישראלית", סדרת "בנק לאומי לישראל בע"מ". 
בשנת 1920 החל לעסוק בפעילות ציונית. הוא נבחר לתפקיד ראש המזרחי בגרמניה ולחבר הנהלת קרן היסוד. הוא הקפיד להישאר בלתי תלוי מבחינה כלכלית ועצמאי בדרכיו אף כלפי הארגונים אותם שירת. בשנת 1921, הקונגרס הציוני העולמי ה-12, שהתכנס בקרלסבאד שבצ'כוסלובקיה (היום צ'כיה), בחר בד"ר ברט לעורך דין הקונגרס. הוא שימש בתפקיד זה 17 שנה, וגיבש את שיטת המשפט של המוסדות הציוניים. בשנת 1946 נבחר לאב בית דין של הקונגרס וכיהן בתפקיד זה עד מותו.
בעת מלחמת העולם השנייה נקרא ברט לראשות מגבית ההתגייסות. הוא יצר תוך זמן קצר את הכלים להטלת מיסים לאומיים מרצון, כמקובל בימי טרם הקמת המדינה. הוא פעל למימון הגיוס למלחמה ולהגנה. בהגיע השמועות על גורל יהודי אירופה בשואה, התרחבה המשימה וד"ר ברט היה לנשיא "מגבית ההתגייסות וההצלה".
את ספרו "דורנו מול שאלות הנצח" כתב עת נפל למשכב ולא יכול להמשיך בעבודתו. כאשר הבריא אמר:
"חיי האדם אינם נצחיים. מחלתי הייתה לי אות התראה מאת הבורא שנפשי נקראת לחזור אל יוצרה. ואם החלמתי בעזרת ה' ממחלתי הריני מבין ששנות חיים אלה ניתנו לי לא לשם השגרה בעבודת הבנק, אלה לעשות נפשות לה' ולתורתו בקרב הנוער."
היה נשוי לפאולה פעילה חברתית, והיה אב לשלושה.
אהרן ברט נפטר בתל אביב ב-2 ביוני 1957. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
שמו הונצח בין היתר ברחובות בשכונת רמת אביב בתל אביב-יפו, נתניה ופתח תקווה וכן בית כנסת שנקרא על שמו בקיבוץ סעד, שבו התגורר בנו יהודה עד פטירתו ב-2004.
היום הבינלאומי נגד ניסויים גרעיניים

היום הבינלאומי נגד ניסויים גרעיניים מצוין ב-29 באוגוסט. יום זה הוכרז לראשונה על ידי רפובליקת קזחסטן ב-2 בדצמבר 2009, והתקבל פה אחד על ידי האו"ם. בתאריך זה מעלים את המודעות לנושא של פעולות גרעיניות.
יום זה נקבע ב-29 באוגוסט לזכר סגירת אתר הניסויים של פצצות גרעין בקזחסטן. הוא צוין רשמית לראשונה ב-29 באוגוסט ב-2010.

לכבוד יום זה, אנשים חשובים ברחבי העולם מתכנסים ודנים בנושא. הוא מצוין בישיבות, תערוכות, הרצאות במוסדות חינוך ושידורי טלוויזיה המסבירים על הנושא. יום זה אינו מצוין בישראל.
אלי דסה

קריירה

דסה נולד בנתניה למשפחה ממוצא אתיופי, גדל בנס ציונה, והחל לשחק כדורגל כילד בקבוצת סקציה נס ציונה. בגיל 13 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וכשהיה בן 15 הביא אותו איתן מזרחי למחלקת הנוער של בית"ר ירושלים. כשהוא רק בן 16 וחצי הוקפץ לקבוצת הנערים של המועדון, ואחרי עונה אחת בלבד עבר לקבוצה הבוגרת. ב-31 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק נגד הפועל אשקלון במסגרת גביע הטוטו. במהלך חודש דצמבר 2011 שבר את רגלו במהלך משחק נגד קבוצת הפועל תל אביב, פציעה שהשיבתה אותו מפעילות עד לסיום העונה.
ב-1 בספטמבר 2012 הבקיע דסה את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול הפועל באר שבע במסגרת ליגת העל. ב-18 בפברואר 2015, האריך דסה את חוזהו בבית"ר ירושלים בשלוש שנים וחצי. ב-9 ביולי 2015 ערך דסה את הופעת הבכורה האירופית שלו כשהשלים 90 דקות בניצחון בית"ר ירושלים 1–2 על אורדבסי שימקנט הקזחית באצטדיון טדי במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בשלב הבא במוקדמות, במשחק מול שרלואה הבלגית, ספג כרטיס אדום והרחקה לשני משחקים נוספים באירופה.
ב-10 באוגוסט 2015 חתם דסה לארבע עונות במכבי תל אביב. כעבור חמישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב הקבוצה בהפסד לעירוני קריית שמונה במשחק אלוף האלופים. ההרחקה שספג במשחק מול שרלואה במדי בית"ר מנעה ממנו להשתתף בשני משחקים במסגרת ליגת האלופות במכבי תל אביב. ב-21 בדצמבר 2015 הבקיע דסה את שער הבכורה שלו במכבי תל אביב, נגד הפועל באר שבע במסגרת ליגת העל.
דסה הפך לשחקן משמעותי בהרכב הקבוצה, אך פציעות רבות מהן סבל גרמו לו להיעדרויות רבות. בינואר 2016 נפצע בצלעות ונעדר שבועיים. בפברואר 2017 נפצע במהלך אימון הקבוצה. חודש לאחר מכן נפצע בקרסול במהלך משחק במסגרת הגביע, פציעה שהובילה לשחרורו מסגל הנבחרת. לקראת סיום העונה נפצע במפרק הירך, פציעה שבעקבותיה נעדר מהמגרשים במרבית הסיבוב הראשון של עונת 2017/18. כחודשיים לאחר מכן נפצע במהלך משחק גביע מול מכבי חיפה ולא שיחק חודש נוסף.
לקראת תום החוזה בקבוצה ניהל השחקן משא ומתן לחידושו, אך לא הגיע להסכמה וביולי 2019 הודיעה מכבי תל אביב שדסה לא ימשיך במועדון. בספטמבר חתם על חוזה לשלוש עונות בקבוצת ויטסה ארנהם.

קריירת נבחרות

דסה משחק במדי הנבחרת הצעירה של ישראל מאז שנת 2010, ועמה שיחק בטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערך בישראל ביוני 2013. בשנת 2015 זומן דסה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת על ידי המאמן אלי גוטמן. ב-3 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק נגד אנדורה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
הפיכת 18 בברימר

הפיכת 18 בברימר הייתה הפיכה צבאית שאירעה בצרפת, שאותה יזמה צמרת השלטון ברפובליקה יחד עם נפוליאון בונפרטה לתפיסת השלטון במדינה. ההפיכה הסתיימה ללא שפיכות דמים ובסופה הועברו מושכות השלטון מהדירקטוריון ובית המחוקקים לשלושה קונסולים. נפוליאון היה לקונסול הראשון ובתפקידו זה היה, למעשה, שליט יחיד לאחר ההפיכה.
שמו של האירוע נובע מהתאריך בלוח השנה המהפכני בצרפת. התאריך בלוח הגרגוריאני הוא 9 בנובמבר 1799.
תפיסת השלטון התאפשרה בגלל התבוסות שנחל הצבא הצרפתי מידי הקואליציה האנטי צרפתית השנייה, שאיימה בפלישה לתוך צרפת.

מבנה שלטוני של הרפובליקה

באותה עת מבנה השלטון בצרפת היה מורכב מפרלמנט בן 500 צירים שנקרא "מועצת ה-500" ומסנאט בן 250 חברים שנקרא "מועצת הזקנים". לפרלמנט היו סמכויות חקיקה, בעוד שהסנאט שימש מעין רשות שופטת בעלת סמכויות ביטול או אישור החוקים של הפרלמנט. הרשות המבצעת הורכבה מחמישה דירקטורים: עמנואל סיאס, רוז'ה דוקו, פול בראס, ז'רום לואי גוייה וז'אן פרנסואה מולה.

תכנון ההפיכה

שניים מחמשת הדירקטורים, סיאס ודוקו, תכננו לתפוס את השלטון בעזרתו של נפוליאון וחייליו. בסופו של דבר נותרו שני הדירקטורים חסרי כוח והיו לנמרים של נייר, בעוד נפוליאון הפך לשליט יחיד.
בבוקר 18 בברימר קיבלו חברי הסנאט הודעה שזימנה אותם לתדרוך עקב מרד של היעקובינים. בשעה שמונה התקיים התדרוך, במהלכו הסכימו חברי הסנאט לתת לנפוליאון את השליטה המלאה בכוחות הצבא השוהים בפריז, ונקבעה פגישה משותפת עם הסנאט למחרת כדי לשקול צעדים נוספים.
ב-19 בברימר נפגשו ועדת ה-500 והסנאט במליאה של סיינט קלוד, ובכך נפלו למלכודת של נפוליאון. האזור כותר על ידי כוחות הצבא, ונפוליאון נכנס פנימה לשאת נאום. נפוליאון הותקף במליאה ונאלץ להימלט החוצה בחסות חייליו. הוא הכריז בפניהם כי נעשה ניסיון להתנקש בחייו, ונכנס מלווה בכוח צבאי מלא. לעיני כל מחוקקי פריז הכריז נפוליאון על סיאס, דוקו ועל עצמו כקונסולים. מהלך זה סיים את שלטונה של הרפובליקה הצרפתית הראשונה על צרפת והתחיל את עידן המלחמות הנפוליאוניות.

מורשת

"18 בברימר" הפך לכינוי לפעולת השתלטות של רודן על מדינה. קרל מרקס כתב מאמר בשם "שמונה עשר בברימר של לואי בונפרט", שעסק בהשתלטותו של נפוליאון השלישי על צרפת ופיזור האספה הלאומית על ידו ללא כל סמכות, תוך השוואתו לפעולת נפוליאון בונפרטה ב-18 בברימר. במאמר מופיעה האמרה המפורסמת כי "ההיסטוריה חוזרת על עצמה פעמיים, פעם כטרגדיה ופעם כפארסה".
מסור

מסוֹר (גם משׂוֹר) הוא כלי עבודה ידני אשר באמצעותו חותכים עץ וחומרים אחרים. החיתוך נעשה על ידי הצבת השיניים על החומר והעברתם קדימה ואחורה שוב ושוב במהירות.

היסטוריה

המסורים הראשונים נבנו מחומרים משוננים כגון צור, אובסידיאן, קונכיות של צדפות ושיני כרישים.

מבנה המסור

המסור בנוי מלהב משונן וידית אשר לרוב עשויה מעץ או פלסטיק. בנוסף, קיימים סוגים שונים של מסורים, כגון מסורים עם שתי ידיות, אחת בכל צד של הלהב ומסורים חשמליים הפועלים על חשמל, קיטור, לחץ מים ומקורות כוח אחרים.
ישנם מסורים המיועדים לחיתוך מתכות, להבם של אלה יהיה עשוי לרוב מחוט תיל משונן או מרצועת מתכת דקה וחזקה.
בימינו, שיני המסור המודרני בנויות ומסודרות לפי החומר אותו המסור מיועד לחתוך.
מא מינגיו

קריירה

מא התחיל את הקריירה שלו בסצ'ואן גואנצ'נג במדיה שיחק 4 שנים בקדנציה הראשונה שלו במועדון. בשנת 1995 חתם בגואנדונג הונגיואן ובתום עונה אחת חזר לסצ'ואן. במהלך עונת 2000/2001 עזב לראשונה את סין וחתם בפרוג'ה מהסרייה א'. בתום העונה עזב את המועדון וחזר לקדנציה שלישית בסצ'ואן על מנת לחזור לכושר לקראת מונדיאל 2002. בשנת 2003 פרש מכדורגל כאשר הוא בן 31.
ב-30 בינואר 1996 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין בניצחון 1-7 נגד מקאו במסגרת מוקדמות גביע אסיה בכדורגל 1996. כעבור יומיים הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-7 נגד הפיליפינים. מה נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 1996. בשנת 2000 מונה בורה מילוטינוביץ' למאמן הנבחרת ומא מונה לקפטן הנבחרת. מא נכלל בסגל הנבחרת גם לקראת גביע אסיה בכדורגל 2000 ומונדיאל 2002 שבסיומו פרש מהנבחרת.