google/wiki40b huggingface dataset:
TV 2 News

היסטוריה

TV 2 News הוא ערוץ החדשות הארצי הראשון בדנמרק, שמשדר 24 שעות ביממה, והערוץ החמישי של חברת TV 2 הדנית. השקת הערוץ פורסמה בציבור במאי 2006. הערוץ עלה לאוויר ב-1 בדצמבר 2006 בשעה 12.00 וניתן לצפות בו דרך Viasat, YouSee, Stofa ו-Boxertv, כמו גם דרך האינטרנט. הערוץ ממומן חלקית באמצעות דמי מנוי ופרסומות.
לערוץ כ-100 עובדים בנמל הדרומי של קופנהגן. בשנה הראשונה לפעילותו, הערוץ שידר מכתובת אחרת, שם שידר באמצעות ציוד שכור.
הערוץ משווק עצמו תחת הסלוגן "ראשון. 24 שעות ביממה", כמי שתמיד ראשון בפרסום ידיעות חדשות. לערוץ היה גם בעבר מסוק, על מנת שיוכלו כתביו להגיע במהירות למוקדי ההתרחשות השונים.
הערוץ מרבה בשידורים חיים, ולעיתים קרובות מסקר אירועים פוליטיים ואחרים, כמו גם אירועים בינלאומיים, בשידור חי, למשל כאשר נשיא ארצות הברית או מזכ"ל האו"ם מכנסים מסיבות עיתונאים.
הערוץ השיק אריזה גרפית חדשה במרץ 2013, בה סמליל הערוץ, המעברונים הגרפיים והג'ינגלים חודשו.
על פי בדיקה שנערכה במאי 2018 נתפש ערוץ TV 2 News כאמין ביותר בדנמרק עם 80% שמאמינים לו, בדומה לשבע מדינות אירופאיות נוספות בהן כלי התקשורת האמין ביותר הוא השידור הציבורי.

פריצה

הפריצה הגדולה של הערוץ הייתה במהלך שלושה לילות של התפרעויות בקופנהגן במרץ 2007. בתחילה, מדרוג הערוץ היה נמוך, אך בסוף 2007 ובחודשים הראשונים של 2008, שופר המדרוג של הערוץ. 1.2 מיליון צופים צפו בערוץ החדשות הדני בשבוע אחד, שיא לערוץ. מאז אמצע 2008 מספר הצופים בערוץ עומד על 1.2-1.4 מיליון צופים בשבוע.

סיקור פיננסי

TV 2 News מרבה לשדר חדשות בנושאי פיננסים. במהלך היום אף משודרים שלושה מגזיני כלכלה שונים.
הסיקור הפיננסי מכי לעיתים קרובות ראיונות עם מנהלים עסקיים ופרשנים עסקיים, ואנליסטים בנקאיים משמשים לעיתים קרובות למתן פרספקטיבות וניתוחים בנושאים פיננסיים.
TV 2 News תכנן להשיק בשנת 2016 ערוץ טלוויזיה מבוסס אינטרנט שעוסק בתוכן פיננסי בלבד, בשיתוף Berlingske, שבשנת 2015 יצא מהפרויקט והשאיר אותו לערוץ בלבד.
סדר הכוחות הגרמניים במערכה בבלקן

סדר הכוחות הגרמניים במערכה בבלקן שבמסגרתו תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה ויוון, ואשר התנהלה בין 6 באפריל 1941 ל-1 ביוני אותה שנה.
הפשטה

הפשטה (בלועזית: אַבְּסְטְרַקְצִיָּיה) היא פעולה מחשבתית, הכוללת הגדרה ושימוש במושג חדש, המבטא מכנה משותף של מושגים קיימים. ההפשטה מאפשרת להתייחס לעניין מסוים, בהקשר רצוי ותוך התעלמות מתכונות הפרטים שאינן רלוונטיות להקשר.
לדוגמה המושג "אדם" הוא הפשטה של הרבה סוגים של בני אדם (נשים, גברים, נוצרים, מוסלמים וכו'). כאשר טוענים טענה המשתמשת במושג המופשט, כמו "לכל אדם מגיע חופש דיבור" מתייחסים למכנה המשותף, ומתעלמים מתכונות הפרטים שאינן מעניינות בהקשר זה. בדוגמה שניתנה, לאדם מגיע חופש, ללא קשר למגדרו, דתו או תכונותיו האחרות.

הפשטה בעולם העיצוב והאמנות החזותית

הפשטה משמשת אמנים ומעצבים על מנת להביע מושגים רעיוניים בכלים ויזואלים. אין הכוונה לשימוש בסמלים אלא בשימוש בצורות מופשטות, זאת אומרת צורות שלא ניתן להגדיר אותן באמצעות מושג קונקרטי. דוגמה לכך ניתן למצוא ביצירות רבות של הציירים וסילי קנדינסקי וג'קסון פולוק.
הפשטה צורנית היא תהליך ויזואלי המבטא הפחתה של המאפיינים הצורניים של אובייקט קיים. מעצבים ואמנים משתמשים בהפשטה צורנית על מנת לקשר אסוציאטיבית בין היצירה לבין ההשראה שלה, לעיתים על מנת להצביע על תכונות נוספות של היצירה. באופן זה משתמש הצייר סלבדור דאלי בדימוי ויזואלי מופשט של פניו בציוריו.
הפשטה גאומטרית היא הפשטה המבוססת על צורות גאומטריות.

הפשטה בפסיכולוגיה

בתאוריות קוגניטיביות העוסקות בהתפתחות ההפשטה היא פעולה מחשבתית המאפשרת לאדם לחשוב על האפשרי ולא רק על הממשי, ומכאן לעסוק בתפיסות עולם, עקרונות, ומושגים מופשטים. על פי תיאורית ההתפתחות של ז'אן פיאז'ה, יכולת חשיבה זו מתאפשרת החל מגיל 12 או 13 ועד אז יכול הילד לעסוק במושגים קונקרטים בלבד. פיאז'ה מציין שישנן תרבויות פרימיטיביות ששלב זה אינו בא בהן לידי ביטוי, וכן שלא כל מתבגר ומבוגר זוכה להגיע לרמת חשיבה זו.
ג'ק סוויגרט

ביוגרפיה

ג'ון לאונרד סוויגרט הבן נולד ב-30 באוגוסט 1931 בדנוור, קולורדו להורים ג'ון לאונרד האב ווירג'יניה סוויגרט. אביו של סוויגרט היה רופא עיניים. בגיל 14, הוקסם סוויגרט מעולם התעופה בעקבות מראה המטוסים הממריאים משדה קומבס הסמוך, סוויגרט הצעיר היה נחוש להיות יותר מצופה. הוא החל לעבוד בחלוקת עיתונים כדי להרוויח כסף לשיעורי טיסה, ובגיל 16 כבר היה בעל רישיון טיסה אזרחי. 
הוא היה חבר בתנועת הצופים של אמריקה והגיע לדרגת מחלקה שנייה.
סוויגרט קיבל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת קולורדו ב-1953, שם גם שיחק כדורגל בקבוצה המקומית. מאוחר יותר הוא קיבל תואר שני במדעים בהנדסת אווירונאוטיקה מהמכון הפוליטכני של רנסלאר (קמפוס הרטפורד) ב-1965, ותואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת הרטפורד ב-1967.
כמו כן, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד של המכללה האמריקנית הבינלאומית בשנת 1970, ותואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטת ווסטן סטייט בשנת 1970, ודוקטורט לשם כבוד במדע מאוניברסיטת ווסט מישיגן בשנת 1970.

קריירה

לאחר סיום לימודיו בשנת 1953, הצטרף סוויגרט לחיל האוויר האמריקני. עם סיום קורס טיס לטייסי קרב והכשרת מערכות נשק בבסיס חיל האוויר נליס, בנבדה, הוא הוצב כטייס קרב ביפן ובקוריאה. ב-1953 מטוסו התרסק לתוך יחידת מכ"ם על מסלול תעופה קוריאני והתלקח בלהבות. הוא יצא מהתאונה עם פציעות קלות.
לאחר שסיים את שירותו בחיל האוויר, שירת כטייס קרב במסצ'וסטס (1957-1960) ובמשמר הלאומי של קונטיקט (1960-1965). סוויגרט היה טייס ניסוי עבור חברת נורת' אמריקן אוויאיישן וגם עבור חברת פראט אנד ויטני, מ 1957 עד 1964. הוא צבר למעלה מ-7,200 שעות טיסה, מתוכם 5,725 שעות טיסה על מטוסי סילון.

השירות בנאס"א

סוויגרט בתקבל לכיתת האסטרונאוטים ה-5 של נאס"א באפריל 1966. הוא שימש בצוות התמיכה הקרקעי של טיסת אפולו 7.

אפולו-סויוז

סוויגרט היה מיועד להיות טייס מודול הפיקוד במסגרת משימת אפולו-סויוז אולם הוא הוחלף בשל מעורבתו בתקרית הבולים לאחר חזרתם של טייסי אפולו 15.

בוועדה של בית הנבחרים

בשנת 1973, לאחר שנוכח כי לא יטוס שוב, הוא לקח חופשה ללא תשלום מנאס"א, והפך להיות מנהל ועדת בית הנבחרים למדע, חלל וטכנולוגיה

לאחר השירות בנאס"א

סוויגרט פרש מנאס"א באוגוסט 1977, כדי להיכנס לפוליטיקה. הוא ניסה לרוץ לסנאט ב-1978 אולם הפסיד לביל ארמסטרונג .
בשנת 1979, הוא הפך לסגן נשיא של תאגיד B.D.M. בגולדן, קולורדו. בשנת 1981 עזב את תאגיד B.D.M והפך להיות סגן הנשיא לכספים וענייני תאגיד עבור חברת International Gold and Minerals
בפברואר 1982 החליט סוויגרט לרוץ בשנית לקונגרס האמריקני כנציג המפלגה הרפובליקנית. ב-2 בנובמבר 1982 זכה במושב במחוז הקונגרסים ה-6 החדש של המדינה עם 64% מהקולות.

מותו

ב-1982, במהלך מסעו הפוליטי, התפתח אצל סוויגרט גידול ממאיר במחילת האף הימנית. הוא עבר ניתוח, אך הסרטן התפשט למח העצם ולריאות. שבעה שבועות לאחר הבחירות, הוא נלקח ב-19 בדצמבר מביתו בליטלטון לבית החולים ג'ורג'טאון בוושינגטון, ונפטר מכישלון נשימתי ב-27 בדצמבר, שבעה ימים לפני תחילת תקופת הקונגרס שלו. הוא היה בן 51 במותו. הוא נקבר בבית הקברות הר אוליב, בוויט רידג', קולורדו.
ג'ו נוביק

ילדות והשכלה

נוביק הוא יליד ליטא, ממשפחה של שנים-עשר אחים. אחד מהם, שהיה רופא, עלה לארץ לפני שאר המשפחה. אחת האחיות עלתה גם היא, לבדה, לפני שאר המשפחה, בשנת 1922 והייתה חלוצה. משפחתו הייתה אמידה, והיו להם מפעלים, כגון טחנות קמח ובית חרושת שבו היו נגריה, מרכז עיבוד לכל מיני חלקי מכונות. לפי עדותו של נוביק, בית החרושת עדיין קיים ונמצא בבעלות ליטאים.
נוביק התחיל ללמוד בעיר ריגה, בשפה הרוסית ולאחר מכן עבר לגימנסיה עברית. משם המשיך ללמד בבית ספר מקצועי בגרמניה, ללימודים עבור תעודת הנדסאי מכונות. תוכנית הלימודים שם הכילה ארבע שעות לימודי תאוריה וארבע שעות עבודה מעשית ביום. לאחר סיום לימודיו עבד בחוזה תעסוקתי בדרום אפריקה והשיג אזרחות דרום אפריקאית.

עלייה ושירות לפני קום המדינה

בעידודו של אברהם הרצפלד, שפגש אותו בדרום אפריקה, עלה ארצה בהתיישבות האלף, בשנת 1933, ולאחר שלושה ימים בארץ הצטרף לארגון ההגנה. הוא שירת במשטרת היישובים העבריים, כגפיר וכמתורגמן לרוסית עבור הבריטים. בהמשך הוא היה מנהל בבית החרושת "קדמה" למכונות חקלאיות ועסק בעוד מספר עבודות כבבתי אריזה. הוא עבר ל"סולל בונה" ושם עבד בבניית נמל תל אביב כמפעיל מחפר ואחר כך ניהל שם בית מלאכה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נשלח בברכת "ההגנה" לסארפנד (צריפין), לקורס רס"רים בצבא הבריטי.
מאחר שלאנגלים היה חסר כוח אדם טכני, הוא היה ממתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי ושירת בצי הבריטי כמכונאי בדרגת Petty Officer (נגד) בבסיס חיפה, שם שירת עם מתנדבי הצי הבריטי הישראלים, שגויסו מבית הספר בסמ"ת. משם עבר לבסיס פניקס במצרים. לקראת תום המלחמה, הבריטים רצו להחתימו לקבע בצי המלכותי ולהעניק לו דרגת קצונה, אך הוא נמנע מכך.

לאחר קום המדינה

נוביק התגייס לחיל הים בהקמתו. בשנת 1948 הוא הקים את מספנות חיל הים, עם חבריו לשירות בצי הבריטי ומיסד את הענף הטכני בחיל הים, שהפך למחצ"ד. בראשית ימיו בחיל הים הוא עסק עם שאר אנשי המספנה בשיקום אניות צי הצללים לאניות הראשונות של החיל.
אף על פי שלא היה מהנדס או קצין מוסמך מן הצי הבריטי ולא בעל תואר הנדסה, הוא היה בעל יוזמה וחזון. חלומו היה להקים בית ספר טכני לנושאי עבודה ימית לנוער. הוא גייס כ-500 נערים לעבודה במספנות חיל הים, בתוכנית נוער עובד, ואלו התפתחו להיות מנהלי עבודה. לאחר שחרורו מצה"ל הוא עבד בנמל חיפה כעשר שנים ופרש בשל בעיית בריאות.
בשנת 1949 התמנה על ידי דוד בן-גוריון כחבר המשלחת שהעלתה ארצה את עצמות חוזה המדינה, בנימין זאב הרצל.
לאחר עלייתו ארצה נשא לאשה את אסתר לבית פרץ (בת למשה פרץ, מראשוני היישוב ובוניו ומוכתר מושבות הדרום). בנם היחיד הוא הפיזיקאי והיזם עפר נוביק. נכדיו -יעל, נמרוד נעמי ואיתי. לאחר גירושיו מאסתר נשא לאשה את לילי (ליזלוטה) לבית פרוסקאואר (פרוש אור).
מעורב ירושלמי

מעורב ירושלמי הוא מאכל העשוי מנתחי בשר מטוגנים במחבת או על האסכלה. נהוג להכינו בעיקר מאיברים פנימיים כגון כבד, טחול ולבבות וכן חזה עוף והודו, עם בצל ותבלינים כמו כמון, כורכום ועוד.
המאכל נולד בסוף שנות ה-60 באחת הסטייקיות שברחוב אגריפס בירושלים, סמוך לשוק מחנה יהודה (יש כמה סטייקיות הטוענות לזכות הראשונים עליו). במהלך השנים החלו להכין אותו במסעדות ברחבי הארץ, וכן לייצרו באופן תעשייתי.
המושג "מעורב ירושלמי" הפך עם השנים לכותרת לתכנים שונים הקשורים לירושלים, כמו קורסים, אתרי אינטרנט וכן סדרת טלוויזיה בשם זה.
התיאטרון ההונגרי של קלוז'

היסטוריה

התיאטרון ההונגרי של קלוז' הוקם ב-1792 והיה התיאטרון ההונגרי הראשון בטרנסילבניה, כיום חלק מרומניה. התיאטרון ההונגרי של קלוז' מתפקד כתיאטרון רפרטוארי, ומקבל מימון מלא ממשרד התרבות הרומני.
התקופות המעצבות של התיאטרון נוהלו תחת שרביטם של מנהלים בעלי הכרה בינלאומית שנחשבים לדמויות מפתח בתיאטרון ההונגרי והאירופי, בכללם גיולה קובאץ' (Gyula E. Kovács), שיזם הצגתה של סדרת מחזות שייקספירים, ינה יאנוביץ' (Jenő Janovics), מייסדו של אולפן הסרטים ההונגרי הראשון וגיירג' האראג (György Harag), מאסטרו חשוב בתיאטרון ההונגרי.
ב-1990 התמנה גאבור טומפה (Gábor Tompa) למנהל אמנותי של התיאטרון ההונגרי של קלוז'. תחת הנהגתו, התיאטרון המשיך במסורת החדשנות של האראג, המבוססת על רפרטואר שכולל יצירות מופת קלאסיות כמו גם מחזות בני זמננו. במהלך שמונה עשרה השנים האחרונות התיאטרון ההונגרי של קלוז' נהפך למודרני ותפש את מקומו בין התיאטראות האירופאים. היה זה הודות לקופרודוקציות הבינלאומיות ושיתופי הפעולה עם אנשי תיאטרון בולטים: במאים כמו הרומנים ולאד מוגור, סילביו פורקרטה, אנדריי שרבאן, מיכאי מניוציו ‏ (Mihai Măniuţiu), ‏ ויקטור יואן פרונזה, דראגוש גלגוציו (Dragoş Galgoţiu) ‏, הצרפתי פטריק לה מוף (Patrick Le Mauff) ‏, הישראלים אלי מלכה ‏ ודוד זינדר ‏ האמריקאי רוברט וודרוף, מעצבי תפאורה ותלבושות כמו אנדריי בוט (Andrei Both) ‏, דוינה לוינצה (Doina Levintza),‏ ליה מאנצוק, ו-הלמוט שטירמר (Helmut Stürmer); ומלחינים כמו וסילה שירלי ויוסיף הרציה (Iosif Herţea).
הפקות התיאטרון ההונגרי של קלוז' זכו להכרה לאומית ועולמית. ב-1993 "הזמרת הקרחת", של אז'ן יונסקו, בבימויו של גאבור טומפה, זכתה בפרס על ההפקה הזרה הטובה ביותר כשהייתה בסבב הופעות באנגליה; היא גם הייתה בפינלנד, צרפת, ברפובליקה מולדובה ובהונגריה. ב-2007, הפקת טומפה של המחזה Long Friday של אנדראש וישקי, הוצגה בפסטיבל ה-16 של איגוד התיאטראות האירופי (Union of the Theatres of Europe) בטורינו. וב-2008, ‏UNITER (איגוד התיאטראות של רומניה) העניק שלושה פרסים להפקות התיאטרון ההונגרי של "הדוד וניה" מאת אנטון צ'כוב, אותן ביים אנדריי שרבאן. ‏אנדראש הטהאז זכה בפרס השחקן הטוב ביותר על הופעתו כשחקן הראשי, ו-אנדריי שרבאן זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר של השנה, וההפקה בכללותה זכתה בפרס הביצוע הטוב ביותר של השנה. הייתה זו הפעם החמישית שהתיאטרון ההונגרי של קלוז' זכה בפרס מטעם UNITER (איגוד התיאטראות של רומניה) עבור ההופעה הטובה ביותר של השנה. לפני כן הוענק הפרס להצגה Bus Stop ב-1990, ‏להצגה The Venetian Twins ב-1998, להצגה "גן הדובדבנים" ב-1999, ול"וויצק" ב-2005.
ב-2007, בחגיגות ה-215 שנה להיווסדו, התיאטרון ההונגרי של קלוז' אירח לראשונה את פסטיבל התיאטרון הבינלאומי INTERFERENCES International Theatre Festival, שבו הוצגו תריסר הפקות משבע מדינות.
באפריל שלאחר מכן, התיאטרון התקבל כחבר מן המניין באיגוד התיאטראות של אירופה (Union of the Theatres of Europe) ובסתיו 2008, התיאטרון ההונגרי של קלוז', ביחד עם תיאטרון בולאנדרה בבוקרשט, אירגן את הפסטיבל ה-17 של איגוד התיאטראות של אירופה.
לימור עציוני

ביוגרפיה

בשנת 1997 סיימה עציוני תואר ראשון במשפטים מטעם האוניברסיטה העברית והוסמכה כעורכת דין. שנתיים מאוחר יותר השלימה תואר שני בתחום מטעם האוניברסיטה העברית ובשנת 2007 השלימה לימודי דוקטורט, שעסק בנושא "נשים בגירות קרבנות גילוי עריות בילדות – ההיבט המשפטי", גם הוא בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית. עציוני מתמחה במשפט הפלילי ושימשה כמרצה במכללות ואוניברסיטאות שונות בישראל ובהן האוניברסיטה העברית, המרכז האקדמי למשפט ולעסקים, המכללה למנהל וההמרכז האקדמי שערי מדע ומשפט בו היא משמשת כדקאנית בית הספר למשפטים. בשנת 2019 הפכה הצטרפה כעמיתת מחקר אורחת בתוכנית לביטחון סייבר של מכון למחקרי ביטחון לאומי.
Moto X (דור שני)

חומרה

הדור השני של מוטו X בעל מעבד מרובע ליבות Qualcomm Snapdragon 801 במהירות שעון של 2.5GHz וזיכרון RAM בנפח של 2GB. בעל סוללה בקיבולת של 2300mAh ליתיום-יון, מסך מגע 1080p Super AMOLED בגודל 5.2" ברזולוציית QHD 1920x1080 px (423 ppi), מצלמה אחורית 13 מגה פיקסל עם תמיכה של רזולוציית 4K וידאו עם 2 לדים, בעל זיכרון פנימי של 16/32 GB. המצלמה האחורית מוקפת טבעת אשר יוצרת שבירת אור שנועדה לשפר את ביצועי ההבזק.

תוכנה

הדור השני של מוטו X מגיע עם מערכת ההפעלה Android KitKat 4.4.4. מוטורולה התחייבה לעדכן את למערכת ההפעלה אנדרואיד 5.0 "Lollipop" לאחר שתוכרז.
יחסי הודו–מאלי

סקירה כללית

שתי המדינות הן ריבוניות וחברות בתנועת המדינות הבלתי מזדהות. מאלי תומכת ברפורמה ההודית להוספת מושבים במועצת הביטחון של האו"ם בהם מושב הודי. 
נשיא מאלי ביקר בהודו באמצע ינואר 2012 בליווי פמלייתו ובראשה רעייתו. נשיא הודו אירח אותו ואת פמלייתו לסעודת כבוד בארמון הנשיא.
מאוחר יותר פתחו שני הנשיאים את פגישתם הרשמית בבית ההיידראבאד שבמסגרתה נכללו היחסים הבינלאומיים והבילטרליים בין שתי המדינות. שני הצדדים הצהירו כי הם יעשו ככל שביכולתם כדי להעמיק את היחסים, הם חתמו על מזכר שיתוף פעולה בנושא גאולוגיה ומשאבי טבע זמינים ועל הסכם בו הודו נותנת 100 מיליון דולר למאלי כדי להקים בה תשתית חשמלית מודרנית.
סלמון אקווה-אדוונטג'

סלמון אקווה-אדוונטג' (באנגלית: Salmon AquAdvantage) הוא השם המסחרי של דגי סלמון אטלנטי מהונדסים גנטית. זן זה של דג הסלמון פותח על ידי חברת אקווה-באונטי טכנולוגיות בשנת 1989 על ידי הוספת גן הורמון הגדילה של הסלמון הגמלוני הפסיפי, יחד עם גן מהדג Ocean pout, לגנים של הסלמון האטלנטי. שני גנים אלה מאפשרים לסלמון אשר הונדס גנטית לגדול כל השנה במקום רק במהלך האביב והקיץ. המטרה העיקרית לכך שדג הסלמון האטלנטי הונדס גנטית הייתה על מנת להגדיל את המהירות שבה הדגים גדלים מבלי להשפיע על גודלו הסופי או תכונות אחרות. דג הסלמון הונדס גנטית כך שיגיע לגודל המרבי במהירות כפולה מסלמון רגיל שגדל בחוות דגים (16 עד 18 חודשים במקום שלוש שנים). הנתון האחרון מתייחס לזנים ששיעור הצמיחה שלהם כבר השתפר פי 2 כתוצאה מריבוי סלקטיבי.
דג ה"סלמון אקווה-אדוונטג'" הוא בעל החיים הראשון שמהונדס גנטית אשר משווק כפריט מזון.
בונה (בעל חיים)

מבנה הגוף

משקלו של הבונה הממוצע 15–20 קילוגרם ואורכו כ-75 סנטימטרים. גופו של הבונה כבד ורגליו קצרות ואינן מותאמות להליכה, והוא מבלה את רוב זמנו במים. פרוותו של הבונה עמידה בפני מים ואצבעותיו מחוברות בקרום.
הבונה מסוגל לצלול במשך כ-15 דקות, מכיוון שבאותו זמן אוטם שסתום את אזניו וחטמו. זנבו של הבונה הוא קשיח ודמוי משוט, ומשמש לו כ"הגה". כמו לכל המכרסמים, גם לבונה זוג שיניים קדמיות חזקות וגדולות, שעל הבונה להשתמש בהן ללא הפסק על מנת שלא יגדלו יתר על המידה. לבונה יש טופר מיוחד על האצבע השנייה של הרגל האחורית עימו הוא מנקה את פרוותו.

אורח חיים

הבונים הם יצורים חברתיים, וחיים במושבות שמכילות לרוב מספר גדול של משפחות. כל משפחה חיה ב"קן" העשוי ממוטות ומענפים. ככל שגילו של הקן רב יותר, כך הוא יהיה גדול יותר, מכיוון שהבונים שבים ומגדילים אותו מדי פעם. רוחבם של הקנים הגדולים ביותר שנמצאו היה 6 מטרים, וגובהם הגיע ל-2 מטרים.
הבונים אינם שוקעים בשנת חורף, אך פעילותם בעונה הקרה מצטמצמת. באביב ממליטה נקבת הבונה בין שניים לחמישה צאצאים. הבונים הם יצורים ליליים, וניזונים מעצי צפצפה וערבה. טורפיו של הבונה הם הזאבים והדובים.

סכרים

בניית סכרים משמשת את הבונה בכך שהסכר שומר על מפלס מים גבוה דיו, על מנת שהכניסה לקן תהיה תת-ימית. על אף המוניטין שיצא לבונה בבניית סכרים, הבונה האירופי כמעט ואינו עוסק בכך, אלא חי על גדות הנהר. הבונה הקנדי בונה סכרים על ידי כריתת עצים בשיניו, ומסוגל לבנות סכרים גדולים מאוד - במונטנה נמצא סכר שאורכו למעלה מ-600 מטרים.
לאחר כריתת העץ, מסלק הבונה את הענפים וחותך את הגזע לאורך המתאים לו לבניית הסכר. לאחר מכן הוא גורר את הענפים אל המים, ומשיט אותם אל היעד. לעיתים יש על הבונה לדחוף את הקורות במורד גבעה, ולכן הוא מקדים ו"מנקה" את השטח ממכשולים היכולים להפריע לו. הבונים מסוגלים גם לחפור תעלות על מנת להעביר בהן את הענפים, ואורכן יכול להגיע ל-300 מטר.
כאשר הסכר נפגע כתוצאה מהצפה, מתקן אותו מיד הבונה על ידי הוספת ענפים, אבנים ובוץ. כשזרמי המים משקיעים סחף בקרקעית הנהר, מגביהים הבונים את הסכר ולעיתים גם מאריכים אותו.
מעיין אדם

ביוגרפיה

אדם נולדה בנהריה, לאב שעלה מארגנטינה, ולאם צברית ממוצא רומני. לה שלושה אחים צעירים. אביה ואימה הקימו יחד חברת כוח אדם. בנעוריה, הוריה התגרשו. 
עשתה שנת שירות בגרעין תיאטרון ואמנות, ולאחר מכן התגייסה לצה"ל לחיל החימוש, שם גם שירתה כקצינה במשך כשנתיים, לפני מעברה לדובר צה"ל, שם קיבל אותה אבי בניהו להיות קצינת מטה. עם עזיבתו, מונתה אדם לראש לשכתו של הדובר החדש, יואב (פולי) מרדכי.
בשנים 2013–2015 הייתה יועצת התקשורת והדוברת של יו"ר מפלגת קדימה, ח"כ שאול מופז.
בשנת 2015, לאחר פרישתו של מופז מהפוליטיקה, ח"כ זאב אלקין מינה אותה למ"מ יועצת התקשורת ולדוברת שר העלייה והקליטה.
בין השנים 2015–2016 שימשה בתפקיד יועצת התקשורת ודוברת שרת התרבות והספורט מירי רגב.
בשנת 2016 השתתפה בעונה השמינית של תוכנית המציאות "הישרדות" בערוץ 2 של רשת. אדם העפילה לגמר ונבחרה בהצבעת הקהל בבית לתואר "חביבת הקהל".
בשנת 2017 השתתפה בקמפיין למותג "תכשיטי צבאן", החלה לכתוב טור קבוע עבור "ישראל היום" בדיגיטל ובפרינט, ולוהקה כפאנליסטית קבועה בתוכנית "אקטואליות" ברשת 13, בהנחיית שרון כידון.
מינואר עד אוקטובר 2018 הגישה את תוכנית הבוקר ברדיו גלי ישראל. כותרתה הראשונה בתוכנית הכתה גלים, כאשר חשפה כי גורמים קואליציוניים ביקשו מח"כ יהודה גליק להגיע לכנסת להצביע על חוק המרכולים בזמן שהיה באבל על מות רעייתו.
מיולי 2018 מגישה פינה בתוכנית "חי בלילה" בקשת 12, ומשמשת כפאנליסטית בתוכנית "חדשות הבוקר".
ב-23 ביוני 2019 החלה להנחות את התוכנית "24 בצהריים" בערוץ 24, לצד גל אוחובסקי ועדי לאון.
נעה לנדאו

ביוגרפיה

נולדה וגדלה בירושלים למשפחה דתית. בוגרת התיכון הדתי לבנות פלך בירושלים. החלה את דרכה בעולם התקשורת בגיל 16, בעריכת והגשת תוכנית הרדיו "בראש צעיר" ברשת א' של קול-ישראל. בהמשך התגייסה לגלי-צה"ל, שם שימשה ככתבת. במקביל, ערכה והגישה מהדורות חדשות ותוכניות. 
עם שחרורה מונתה לכתבת חדשות ערוץ 10 לענייני חינוך. 
ב-2006 הצטרפה לדסק החדשות של "מעריב", שם שימשה כעורכת עמודים, רכזת כתבים וכן שליחת העיתון לאולימפיאדת בייג'ינג (2008).
ב-2009 עברה למערכת החדשות של "הארץ". אחרי שלוש שנים בתפקידי עריכה שונים (בהם עורכת עמוד השער וראש דסק) מונתה לתפקיד ראש מערכת החדשות - האחראית על תוכני החדשות בעיתון ובאתר כאחד. 
למדה בחוגים מזרח אסיה וספרות השוואתית באוניברסיטה העברית. 
במאי 2015 הודיעה על סיום תפקידה כראש מערכת החדשות ועל יציאה לריכוז פרויקטים של העיתון בארצות הברית והשתתפות בהשתלמות לעיתונאים במכון רויטרס ללימודי עיתונות של אוניברסיטת אוקספורד, שם החלה מחקר בנושא צווי איסור הפרסום בישראל. באוקטובר 2017 מונתה לכתבת המדינית של ״הארץ״ במקומו של ברק רביד, שעבר לתפקיד דומה בערוץ 10.
נעה חיה עם בן זוגה אבנר גבריהו המשמש כמנכ"ל שוברים שתיקה.
אסואן

היסטוריה

העיר יושבה בימי קדם ושימשה כעיר הגבול הדרומית של מצרים. שמה של העיר נגזר משמה של אלה במיתולוגיה המצרית, עם שם דומה. בימי מצרים העתיקה שימשה העיר כמרכז הלאומי של מחצבות אבן. עם התפתחותה של העיר כמרכז מסחר, החל גם תהליך של העצמת אסואן כמרכז צבאי.
סופרים רבים מן העת העתיקה ציינו את העיר בכתביהם. בין סופרים אלו ניתן למנות את סטראבון, סטפנוס מביזנטיון, תלמי, הרודוטוס, ויטרוביוס ופליניוס הזקן.

אקלים

בקרבתה למדבר הנובי, אסואן היא אחד המקומות המאוכלסים היבשים ביותר בעולם.
גשם נדיר מאוד באסואן ועשוי שלא להתרחש במשך עשרות שנים, ולכן ניתן למצוא בתים ללא גג כלל. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא פחות ממילימטר, והיא יורדת בדרך כלל בחודש מאי.
עם תחילת עונת הגשמים באתיופיה ביוני, הנילוס מתרחב ובאוגוסט הוא מגיע לרמתו הגבוהה ביותר וממלא את האגם שבסכר אסואן. עם הפסקת הגשמים באמצע ספטמבר באתיופיה, יורד הנילוס וחוזר לרמתו הרגילה.
הטמפרטורה הממוצעת המרבית באסוואן היא 34 מעלות צלזיוס בחודש יולי, אך זה לא נדיר גם להגיע מדי פעם לטמפרטורה של 45 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא כ-26 מעלות צלזיוס. חרף החום הכבד האקלים הוא נסבל עקב היובש השורר באזור.
קתדרלת אנדרו הקדוש (גלאזגו)

קתדרלת אנדרו הקדוש היא קתדרלה רומית-קתולית במרכז העיר של גלאזגו, סקוטלנד.
מאז הרפורמציה ב-1560 עד שנות ה-1600 המאוחרות, על פולחן רומי-קתולי היה להתבצע בחשאי. פולחן רומי-קתולי פומבי הורשה רק מ-1778. בסוף המאה ה-18, עקב זרם של מהגרים איריים לגלאזגו, נוצר צורך בכנסייה רומית-קתולית. לשם כך נבנתה כנסיית אנדרו הקדוש, שהושלמה ב-1817 ותוכננה בידי ג'יימס גילספי גרהאם (1776-1855). הכנסייה הציגה נוכחות מחודשת של הכנסייה הרומית-קתולית בעיר. ב-1805 היו רק כ-450 קתולים בגלאזגו, אך בעת שהכנסייה הושלמה היו יותר מ-3,000. העוינות לקתולים בעיר ניכרה היטב בזמן בניית הקתדרלה: המקומיים הרסו בלילה עבודות שהושלמו ביום, דבר שהוביל לכך שעל אתר הבנייה הוצבה שמירה. לעומת זאת, זרמים אחרים בנצרות תרמו להשלמת המבנה במחווה של אקומניזם לאור הקשיים שניצבו בבנייה. הכנסייה נהפכה לקתדרלה ב-1889, ושופצה בידי חברת פוגין את פוגין. 
הקתדרלה נמצאת בגדה הצפונית של נהר קלייד ברחוב קלייד. היא בנויה בסגנון גותי ויכולה להכיל 2,000 מאמינים.
קסטנייטות

קסטנייטות - Castanuelas

חיפוש מקור המילה "קסטנייטות" מוביל למילה הספרדית "Castanaeta" או "Castañuelas" שנגזרות מהמילים בספרדית castaño (עץ ערמונים) או castaña (פרי הערמון).
הקסטנייטות משתייכות למשפחת כלי ההקשה. הן מורכבות משני חלקים דמויי צדף עשויים מעץ קשה או חומר סינתטי. הן באות בזוגות, זוג קסטנייטות לכל יד, כך שכל יד יכולה להפעיל את הקסטנייטות בנפרד כדי ליצור ליווי קצבי למוזיקה ולריקוד.

היסטוריה

הקסטנייטות אינן ייחודיות לספרד. התיעוד הראשון בהיסטוריה מתחיל במצרים העתיקה, בשנת 3000 לפני הספירה. הקסטנייטות היו קיימות בצורה פרימיטיבית, ובנויות ממקלות עץ חלולים בצידם השטוח, והיו מוחזקות ביד אחת.
מהמאה השישית לפני הספירה ישנן עדויות מצוירות המראות נשים וגברים הרוקדים ומנגנים ב- Karotala- מקלות הקשה עשויים מעץ.
ג'קומו קזנובה, שהיה סופר, הרפתקן איטלקי, ומוזיקאי, התרשם מאוד מריקוד המלווה בקסטנייטות, וכך תיעד אותו בזיכרונותיו:
כל זוג, גבר ואישה, לעולם לא נעים יותר משלושה צעדים, בעודם מקישים בקסטנייטות שלהם לקול המוסיקה של התזמורת. הם תופסים אלף עמדות, מחווים אלף מחוות כה תאוותניות, שדבר לא יכול להשתוות להן. הריקוד הזה הוא הביטוי של אהבה מתחילתה עד סופה, מאנחת התשוקה ועד האקסטאזה של ההנאה. נראה היה לי בלתי-אפשרי שאחרי ריקוד שכזה הנערה תוכל לסרב דבר כלשהו לבן-זוגה.
הקסטנייטות, וכלים מוזיקליים אחרים בעלי קולות דומים, קיימים בצורות שונות במקומות שונים בעולם. ה- Kasik הטורקי, ה- Yotsudate היפני וה-Kartali ההודי. כל אלה מופעלים על ידי הרקדן בזמן הריקוד.

השיטה לנגינה בקסטנייטות

הקסטנייטות בריקוד הספרדי מוחזקות בשתי הידיים כאשר יד ימין (היד הדומיננטית) מנגנת את הליווי ואילו הקסטנייטה המוחזקת ביד שמאל היא לנתינת קצב קבוע.
זוג הקסטנייטות מחוברות בשרוך אלסטי. הן מוחזקות על גבי האגודלים, ומופעלות על ידי שאר האצבעות.
כל זוג קסטנייטות מורכב מ"זכר" ו"נקבה". כדי להבחין ביניהן צריך להסתכל על הסימנים במקום בו נמצא השרוך. החלק "הגברי" הוא זה שאין בו חריץ, והוא מוחזק ביד הלא דומיננטית. הצליל שמשמיעה הקסטנייטה הזו הוא רציני יותר בהשוואה לזה של "הנקבה" המוחזקת ביד הדומיננטית. הקשה בקסטנייטה "הגברית" מתבצעת באצבע מספר 2 או 3.
הקסטנייטה ביד הדומיננטית מסומנת על ידי חריץ הנמצא במקום בו נמצא השרוך.
הצליל "הנקבי" הוא אקזוטי יותר, והדרך המקובלת ביותר לנגינה היא שימוש באצבעות
לפי הסימון: זרת- (1), קמיצה- (2), אמה- (3) ואצבע- (4).