דוד שולמן

ביוגרפיה

דוד שולמן נולד בווטרלו שבאיווה, שם גדל. ב-1967 סיים לימודיו בבית ספר תיכון בווטרלו ועלה לישראל. גמר את חוק לימודיו לתואר הראשון בהצטיינות בהיסטוריה אסלאמית ובשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית. למד לדוקטורט בספרות טמילית בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה (SOAS) שבאוניברסיטת לונדון, תחת הנחייתו של חוקר טמיל והמוזיקולוג ג'ון ר. מאר. הלימודים כללו עבודת שדה בטאמיל נאדו בשנים 1976-1975. קיבל את הדוקטורט ב-1976, על עבודה בנושא המיתולוגיה של המקדשים של האל שיווה באזור טאמיל נאדו שבדרום הודו. ב-1976 החל לעבוד כמרצה בחוג ללימודים הודיים ומדע הדתות באוניברסיטה העברית וב-1985 קודם לפרופסור מן המניין. נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ב-1988. שימש כראש המכון ללימודי אסיה ואפריקה ואחר כך כראש המכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית. שהה כפרופסור אורח באוניברסיטת ויסקונסין, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס ואוניברסיטת פנסילבניה. ב-1987 זכה במלגת מקארתור.
ספרו הראשון היה ספר שירה בשם המקדש והמים שהתפרסם ב-1974 וזכה בפרס ניומן עבור ספר ראשון בשירה. הוא פעיל בארגון הישראלי-פלסטיני תעאיוש וב-2007 יצא לאור ספרו "תקווה מרה: מיומנו של פעיל תעאיוש, 2006-2002".
שולמן נשוי לאיילין לבית לנדמן והוא אב לשלושה.

תיאור מחקריו

שולמן עוסק כפילולוג בשפות, בספרויות ובתרבויות של הודו הדרומית, עם הדגש על ימי הביניים. מחקריו נסובים על תולדות דתות, פואטיקה, היסטוריה, היסטוריוגרפיה ופילולוגיה.
שולמן החל את מחקרו בשפה הטמילית, המשיך לסנסקריט, והחל משנת 1995 עסק במחקר בשפת טלוגו. במאה ה-21 התרכז בספרות הקלאסית בטלוגו ובנושאים הקשורים להיסטוריה והיסטוריוגרפיה בטלוגו. שולמן עורך גם עבודת שדה באנדרה-פרדש בשיתוף פעולה עם פרופסור ולצ'רו נראייאנה מאוניברסיטת ויסקונסין.

Tamil Temple Myths: Sacrifice and Divine Marriage in the South Indian Saiva Tradition

ספר זה עובד מתוך עבודת הדוקטורט של שולמן וראה אור בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון בשנת 1980. הספר מקבץ מסורות, הכוללות מסורות בעל פה ומסורות בטקסטים המכונים פוראנות, ומנהגים של מאות מקדשים עתיקים בטאמיל נאדו, ומנסה למצוא תכנים אחידים, נושאים החוזרים על עצמם, ותכונות המיוחדות למסורות הטמיליות הדרום-הודיות. בין השאר נדונות עמדות המסורות השונות בשאלות מאין הגיעו האלים, מה מייחד את ההתגלות שלהם במקום, איך האל התחתן עם האלה, אילו יצורים מיתולוגיים או עתיקים היו שם, מה המערך הפולחני, וכיצד האל גילה את המקדש.

The King and the Clown in South Indian Myth and Poetry

ספרו זה של שולמן יצא לאור ב-1985 בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון. הוא עוסק במלוכה בפרט ובתחום הפוליטי בכלל בדרום הודו של ימי הביניים. הספר מציג טענה שונה מהמקובל במערב על הבניית התחום הפוליטי. כתוצאה מריכוז כוח במרכזים אימפריאליים גדולים. הספר שואל את השאלה מאיפה נובע כוח פוליטי, מהו כוח זה וכיצד הוא מעוצב.

God Inside Out: Siva's Game of Dice

ספר זה כתב שולמן בצוותא עם האנתרופולוג פרופסור דון הנדלמן מהאוניברסיטה העברית והוא ראה אור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד ב-1997. הספר הוא אודות האל שיווה שמבלה את זמנו במשחק בקוביה. שולמן והנדלמן מנסים להבין למה הכוונה שהאל משחק בקוביה עם עצמו ועם העולם. הוא משחק קובייה עם אשתו, החלק הנקבי שלו ומפסיד לה באופן עקבי. החוקרים מתארים תהליך של שינויים פנימיים המתחוללים בקרבו של האל. האל עובר תהליך של החצנה, לקיחת חלקים מתוכו והפיכתם למשהו חיצוני, עם ההחצנה באה אובייקטיפיקציה, כלומר אלוהים נמצא בתהליך מתמשך של המחשת חלקים של עצמו והחצנתם בצורה של אובייקטים וכך נברא העולם. משחק הקוביה הוא תיאור של הבריאה, שהיה פנימי לאל מלכתחילה ונפלט החוצה כחלק מהמשחק. האל משחק בקוביה ומכפיף עצמו לכללי המשחק ככל שחקן אחר. הוא מפסיד לאשתו, אותו חלק אחר שלו, שהוא הפן היצירתי שלו. חלקים שלמים שלו, האטריבוטים שלו, עוברים אליה, מהמרחב הפנים-אלוהי אל החלק של העולם הנברא.
ניתן לתאר את האל כמי שמבקש להשיב לעצמו את החלקים שהתמצקו והתגבשו והפכו להיות חיצוניים לעצמו, הוא מנסה להפוך אותם למשהו נזיל יותר ולהחזירם לעצמו.

Siva in the Forest of Pines. An Essay on Sorcery and Self-Knowledge

זהו ספר המשך לספר God Inside Out, שאף אותו חיבר דוד שולמן עם דון הנדלמן והוא יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד בשנת 2004. זהו מחקר על אחד הסיפורים המרכזיים על האל שיווה. האל נכנס ליער של אורנים וביער הזה נמצאים סגפנים יוגיים שעסוקים בתרגולות ובואו של שיווה מבלבל אותם. הוא מופיע יחד עם האל וישנה, וישנה לובש צורה של אישה מפתה והוא מפתה את הסגפנים היוגיים, בעוד שיווה מפתה את נשותיהם. בגרסאות הדרום הודיות זהו מקור הריקוד, מכיוון שתוך כדי כך האל שיווה מתחיל לרקוד. שולמן והנדלמן ניסו לספק לכך הסבר, זהו המשך של התמטיקה אליה הגיעו לגבי הקוביה, וסיפור העוסק בתודעה כסוג של כישוף. הם סוברים כי האל נכנס ליער הזה מכיוון שהוא מחפש חלקים מעצמו שהוקשחו, מחפש דרך להמיס אותם ולהחזיר אותם לעצמו.

Textures of Time, Writing History in South India

ספר זה כתב שולמן עם ולצ'רו נאראינה ראו ועם סנג'איי סוברהמניאם. זהו ספר על ההיסטוריוגרפיה בדרום הודו מ-1500 עד 1800. המחברים גילו ספרות היסטוריוגרפית ועשירה בטמילית, טלוגו, סנסקריט, במראטי, ובפרסית שנכתבה בדרום הודו. התזה של הספר היא שקיימת ספרות היסטוריוגרפית גדולה ועשירה בדרום הודו, במתכונת קצת אחרת מזו המוכרת לנו במערב. הדעה הרווחת במחקר על הודו היא שהיסטוריה היא סוגה שלא חדרה להודו עד בואם של האנגלים.

האסלאם הטמילי

שולמן חקר את האסלאם הטמילי הדרום-הודי ופרסם מספר מאמרים על הספרות האסלאמית בטמילית. בטמילית ישנה ספרות מוסלמית גדולה וענפה שהתחברה החל מהמאה ה-15 ואילך.

תרגומים

שולמן תרגם ספרות קלאסית בטמילית ובטלוגו. למשל ספר קאנוני מהקורפוס המקודש לאל שיווה בטמילית, הטיוואראם של המשורר סונדרה מוטי ניינאר מהמאה התשיעית שראה אור באנגלית (Songs of the Harsh Devotee: The Tevaram of Cuntaramurttinayanar). תרגם אנתולוגיה של הספרות הקלאסית בטלוגו מתחילתה ועד תחילת המאה העשרים (Classical Telugu Poetry: An Anthology) וכן תרגום של שני רומנים בטלוגו מהמאה ה-16 של מחבר בשם סורנה, וכן מבחר שיריו של אנמיה שהוקדשו לאל במקדש טירופטי, המקדש הפופולרי ביותר בהודו, נמצא בגבול בין טמיל נאדו לאנדרה פרדש (God on the Hill. Telugu Songs by Annamayya). ספרו "פרקים בשירה הודית" שראה אור בעברית (משרד הביטחון –ההוצאה לאור, הוצאת האוניברסיטה המשודרת, תל אביב, 1986) הוא סקירה של הספרות ההודית ובו תרגומים לעברית.

מפעלו העכשווי

כרגע כותב שולמן ספר על ההיסטוריה של הדמיון בדרום הודו, עם הדגש על המאות ה-15 וה-16 ושוקד על תרגומם של מספר טקסטים ספרותיים.

פעילות פוליטית וחברתית

בנוסף לפעילותו האקדמית, דוד שולמן הוא פעיל שמאל שנמנה עם מייסדי תנועת "תעאיוש" ובמיוחד הוא פעיל בסיוע לתושבים פלסטינים באזור דרום הר חברון בזריעה ובקציר בשדותיהם. במהלך פעולות אלה הותקף שולמן מספר פעמים בידי מתנחלים. שולמן נוהג לפרסם דיווחים מפורטים על פעילותו בשטחים, וכולל בהם לעיתים קרובות התייחסות לדת ולתרבות של הודו. עם זכייתו בפרס ישראל הודיע שיתרום את כספי הפרס ל"תעאיוש".