בקעת אונו

בקעת אונו היא עמק בשפלה. הבקעה מהווה אזור מוניציפלי במחוז המרכז ובגבול מחוז תל אביב. בו נמצאים היישובים והערים אור יהודה, קריית אונו, גני תקווה, גת רימון, כפר מעש, סביון, גני יהודה, יהוד, מגשימים, נוה מונוסון, ורמת פנקס, וכן החלקים המזרחיים של העיר רמת גן (תל השומר, קריית קריניצי, רמת אפעל וכפר אז"ר).
לעיתים נוהגים לראות גם את העיר גבעת שמואל כחלק מבקעת אונו, ואולם בשנים האחרונות, בשל שינוי אופיו של ישוב זה עקב בנייה מואצת, התקרבותה לעיר פתח תקווה, הצעות ממשלתיות לאחד אותה עם עיר זו וסלילת כביש מכבית (כביש 471), אשר ניתק אותה משאר חלקי הבקעה, מקובל שלא לראותה כחלק מאזור זה. ההגדרה הממשלתית של בקעת אונו (ראו דו"ח ועדת שחר, להלן) לא כללה בה את גבעת שמואל מטעמים אלה.
בתחומי הבקעה עוברים שני נחלים: נחל אונו ונחל יהוד - המהווים יחדיו את אחד מיובליו של נחל איילון.

מקור השם

מקור השם "בקעת אונו" הוא בספר נחמיה, שם מתואר כי סנבלט החורוני וגשם הערבי הציעו לנחמיה להיפגש עימם ב"כפירים", מקום הנמצא ב"בקעת אונו": "וַיִּשְׁלַח סַנְבַלַּט וְגֶשֶׁם אֵלַי לֵאמֹר לְכָה וְנִוָּעֲדָה יַחְדָּו בַּכְּפִירִים בְּבִקְעַת אוֹנוֹ" (נחמיה ו' ב').
העיר "אונו" הייתה עיר יהודית קדומה, הנזכרת בתנ"ך, במשנה ובתלמוד, ואשר שמה השתמר בשם "כפר עאנה" (באור יהודה דהיום).

תיחום גאוגרפי

הביטוי בקעת אונו מתייחס בטרמינולוגיה הממשלתית והאזורית, לכל האזור המתוחם כדלהלן:
בצפון: כביש 471 (מכבית) - ממחלף בר-אילן על כביש 4 (גהה), עד צומת נחלים על כביש 40;
במערב: כביש 4 (גהה) - ממחלף בר-אילן עד מחלף מסובים.
בדרום מערב: גבולה הדרומי של עיריית אור יהודה (ורמת פנקס שסופחה אליה ב-2007) עד כביש 412;
בדרום: כביש 412 עד מחלף יהוד מערב (סביונים) וכביש 461 עד צומת הטייסים (בני עטרות);
במזרח: כביש 40, מצומת הטייסים (בני עטרות) עד צומת נחלים.

מעמד מוניציפלי

מעמדה המוניציפלי המפוצל של בקעת אונו (ראו תבנית להלן), נתון לדיונים חוזרים ונשנים במהלך השנים וקיימות תוכניות לבצע איחודי רשויות מקיפים בו, עד כדי איחוד כל בקעת אונו לעירייה אחת (דו"ח ועדת פרופ' אריה שחר מטעם משרד הפנים משנת 1998).
לפי הצעת איחוד הרשויות משנת 2003, היו אמורות להתאחד: (א) קריית אונו, גני תקווה, סביון, גני יהודה ונוה מונוסון לעירייה אחת, תוך החלפת המועצה המקומית של נוה מונוסון בוועד רובע עירוני, ו-(ב) רמת אפעל עם רמת גן, כפר אז"ר עם קריית אונו ורמת פנקס עם אור יהודה, תוך החלפת הוועדים המקומיים של שלושת היישובים האלה בוועדי רובע עירוניים. במהלך חקיקת חוק איחוד הרשויות, בוטל האיחוד הראשון, בשל קיומן של בחירות מוקדמות בקריית אונו בתחילת 2003, ונותרה ממנו הצעה לאחד את המועצה המקומית סביון עם הוועד המקומי של גני יהודה (שהיה חלק מהמועצה האזורית דרום השרון) ואת המועצה המקומית נוה מונוסון והועד המקומי של רמת פנקס עם עיריית אור יהודה. תושבי שני היישובים הקהילתיים הנ"ל התנגדו נחרצות לאיחוד המוצע.
בסופו של דבר, איחודן המלא של סביון וגני יהודה, למועצה מקומית אחת, יצא אל הפועל, ואילו נוה מונוסון אוחדה עם עיריית יהוד במסגרת עיריית-גג משותפת (עיריית יהוד-מונוסון), תוך הענקת מעמד של ועד רובע עירוני לנוה מונוסון.
בשנים 2003-2007, נותר גורלה של מועצה אזורית אפעל, שסבלה מבעיות כספיות וניהוליות קשות, בלתי ברור. במהלך השנים 2005-2006 עשו ראשי המועצה ניסיון להפוך למועצה מקומית, אך ראשי הוועדים המקומיים של רמת אפעל וכפר אז"ר התנגדו למהלך ומשרד הפנים דחה את ההצעה. ביום 2 במרץ 2007 הודיע משרד הפנים על פירוקה לאלתר של מועצה אזורית אפעל, על סיפוחם של היישובים רמת אפעל וכפר אז"ר לעיריית רמת גן ועל סיפוחו של היישוב רמת פנקס לעיריית אור יהודה. שתי עתירות לבג"ץ שהוגשו כנגד החלטה זו, נדחו במהלך חודש נובמבר 2007. הפירוק והסיפוח בוצעו בפועל בתחילת שנת 2008.
איחוד הרשויות המרכזי במרחב, של קריית אונו וגני תקווה, תוכנן להתבצע בשנת 2008 אך לא בוצע.