google/wiki40b huggingface dataset:
אלפרד גאוזה

קריירה מוקדמת

גאוזה נולד ב-14 בפברואר 1896 בקניגסברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-18, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל גאוזה את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר גאוזה ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1934 מונה גאוזה לקצין מטה בדיוויזיה ה-5 של הרייכסווהר, אשר הפכה מאוחר יותר לקורפוס ה-5. ב-1 במאי 1934 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-12 באוקטובר 1937 מונה גאוזה לקצין מטה בOKH, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט.

מלחמת העולם השנייה

ב-1 בנובמבר 1939 מונה גאוזה לראש מטה הקורפוס ה-10, ושימש בתפקיד זה במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוקטובר 1940 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-38, וב-1 ביוני 1941 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה לקצין הקישור הגרמני בפיקוד האיטלקי בצפון אפריקה. ב-1 בספטמבר 1941 הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר אפריקה, וב-13 בדצמבר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוקטובר 1942 הוא הפך לראש מטה ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית, וב-1 במרץ 1943 הוא מונה לראש מטה קבוצת ארמיות אפריקה. ב-1 באפריל 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובתחילת מאי אותה שנה הוא מונה לראש המטה של מפקדתו של ארווין רומל, אשר הפכה בתחילת יולי לקבוצת ארמיות B. ב-1 ביוני 1944 מונה גאוזה למפקד זמני של הקורפוס ה-67, וכיהן בתפקיד זה כשבוע. בתחילת אוגוסט 1944 הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר החמישית, וב-14 בספטמבר אותה שנה הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר השישית. ב-5 באפריל 1945 מונה גאוזה למפקד הקורפוס ה-2 שהיה מכותר בכיס קורלנד, ופיקד עליו עד כניעתו לכוחות הצבא האדום בתום המלחמה.

לאחר המלחמה

ב-10 באוקטובר 1955 שוחרר גאוזה מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בבון עד למותו ב-30 בספטמבר 1967.
דרך עזה

דרך עזה (דרב אל-ע'זה) היא דרך מסחר קדומה במזרח חצי האי סיני המובילה מעזה למפרץ אילת למרגלות רכס ההר הגבוה שבנגב.
בימי קדם יצאה הדרך מנמל עזה שלחופי הים התיכון, עברה דרך קדש ברנע, דרך החאן בכונתילת עג'רוד והגיעה לעציון גבר לחופי מפרץ אילת. נוסעי המדבר נאלצו לעבור דרך מקורות מים הפזורים בדלילות במרחב שבין עזה לאילת, ולפיכך עוברת דרך עין קודירת, עין קדיס, וכונתילה. הדרך ההיסטורית נחקרה על ידי הארכאולוג זאב משל. הוא מצא לאורכה ממצאים כגון גלעדים ושרידי מבנים שתיארך החל בסוף האלף השלישי לפנה"ס בתקופת הברונזה וכלה בתקופה הרומית.
יש המזהים את "דרך הר האמורי", המוזכרת בספר דברים (פרק א') עם דרך עזה.
כיום משמש חלק מתוואי הדרך של כביש הגבול המצרי. כביש זה, עובר מצידו הדרום-מערבי של גבול ישראל-מצרים (בתחומי מצרים) במקביל לכביש 10 שבנגב, דרך העיירות החקלאיות קוסיימה וכונתילה.
חואן מאטה

ביוגרפיה

מאטה נולד באפריל 1988 בבורגוס, אך בגיל צעיר עבר לאוביידו שם גדל, שם גם החל לשחק כדורגל בגיל 12, בריאל אוביידו, המועדון בו בילה אביו, שגם עונה לשם חואן, את מרבית שנותיו.
בגיל 15 עבר למחלקת הנוער של ריאל מדריד, שם טיפס והתקדם עד שהגיע לקבוצת הנוער הבכירה של המועדון, בעונת 2005/2006, אז הבקיע 21 שערים, 18 שערים במסגרת הליגה ושלושה שערים נוספים במסגרת טורניר האלופות, כולל גם שער ניצחון מול קבוצת הנוער של ריאל ואיאדוליד בגמר הגביע הספרדי לנוער. עונה אחר כך קודם לריאל מדריד B מליגת המשנה וסיים כסגן מלך השערים עם עשרה כיבושים.

ריאל מדריד קסטיליה

בעונת 2006/2007 החל מאטה לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד, וקיבל בה את המספר 28. על אף ירידתה של קסטיליה מליגת המשנה הספרדית, נחל מאטה הצלחה בעונה זו כשכבש תשעה שערי ליגה וסיים כסגן מלך השערים של הקבוצה לעונה זו, אחרי אלברו נגרדו. במקביל קיבל מאטה את המספר 34 בקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד, אך לא שותף באף משחק במדי הקבוצה הבוגרת.

ולנסיה

בקיץ 2007 עזב מאטה את ריאל מדריד, וחתם על חוזה בוולנסיה. בשל פציעותיו החוזרות ונשנות של ויסנטה והדחתו של מיגל אנחל אנגולו מסגל הקבוצה, החל מאטה הצעיר להשתלב בקביעות בהרכב הקבוצה הבוגרת של ולנסיה. הוא סייע לקבוצתו לזכות בגביע המלך הספרדי בעונתו הראשונה בקבוצה, ואף כבש צמד שערים בחצי גמר הטורניר נגד ברצלונה ושער במשחק הגמר מול חטאפה. הוא כבש גם חמישה שערים בליגת העל הספרדית, וזכה בתואר השחקן הצעיר הטוב של השנה במועדון, מטעם האוהדים והשחקנים.
בעונה הבאה, 2008/2009, היה מאטה מהשחקנים הבולטים בוולנסיה, כאשר כבש 11 שערי ליגה וסייע לקבוצתו לסיים במקום השישי.
בעונת 2009/2010, מאטה כבר נטל חלק בהרכב הפותח של הקבוצה, הבקיע קרוב ל - 20 שערים והביא את הקבוצה למקום השלישי בלה ליגה ולמקום בליגת האלופות.

צ'לסי

באוגוסט 2011 עבר מאטה לצ'לסי מהפרמייר ליג. ב-27 באוגוסט ערך מאטה את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה כאשר עלה כמחליף במשחק הליגה מול נוריץ' שהסתיים בתוצאה 3-1 לטובת צ'לסי. באותו משחק כבש מאטה שער בתוספת הזמן ורשם את שער הבכורה שלו בקבוצה. מאטה נבחר כשחקן המצטיין של צ'לסי ב־2012.
בעונה זו זכה עם הקבוצה בגביע ה-FA ובליגת האלופות, כשבדרך הוא כובש מספר שערים.
מאטה בישל את שער הניצחון בגמר הליגה האירופית 2013, עם הגבהת קרן מדויקת לראשו של ברניסלב איבנוביץ' שלוש דקות בתוך תוספת הזמן.

מנצ'סטר יונייטד

ב-25 בינואר 2014, חתם מאטה במנצ'סטר יונייטד בעבור 37.1 מיליון פאונד וקיבל את המספר 8. ב-28 בינואר 2014, ערך מאטה את הופעת הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד בניצחון 2-0 על קארדיף סיטי. את שער הבכורה שלו במדי יונייטד כבש מאטה ב-29 במרץ 2014, בניצחון מנצ'סטר יונייטד 4-1 על אסטון וילה. ב-21 במאי 2016, כבש מאטה שער בניצחון 2-1 של יונייטד על קריסטל פאלאס בגמר הגביע האנגלי וזכה עם הקבוצה בתואר.
מאטה כבש את שער הליגה הראשון של מנצ'סטר יונייטד בעונת 2016/17 נגד בורנמות'. בסיום אותה עונה זכה עם קבוצתו בטורניר הליגה האירופית, לאחר שפתח בהרכב למשחק הגמר מול אייאקס, ואף היה מעורב בשערה השני של קבוצתו, אותו כבש הנריק מחיטריאן.
ב-19 ביוני 2019 האריך את חוזהו בקבוצה בשנתיים נוספות.

נבחרת לאומית

מאטה שיחק בצעירותו עבור נבחרת ספרד עד גיל 19, והיה שחקן מפתח בזכייתה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2006. הוא סיים כסגן מלך השערים של הטורניר עם ארבעה שערים בחמישה משחקים.
מאטה היה חלק מסגל נבחרת ספרד במוקדמות מונדיאל 2010, בזכיית נבחרתו מונדיאל 2010 וביורו 2012, שם אף כבש את השער הרביעי לזכות נבחרתו בגמר.
בן ציון רוזנפלד

ביוגרפיה

למד בישיבת בני עקיבא בכפר הראה בין השנים 1962–1965.
לאחר מכן למד בישיבת ההסדר בכרם ביבנה בין השנים 1965–1970. אחר כך למד בכולל אברכים של ישיבת מרכז הרב, בסניף אבן שמואל בין השנים 1970–1971.
סיים לימודי תואר ראשון בשנת 1974, ובמקביל בין השנים 1973–1977 למד במכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן, במהלך שנים אלו הוסמך לרבנות.
בשנת 1977 סיים לימודי תואר שני ובשנת 1982 סיים לימודי ד"ר באוניברסיטת בר-אילן בהנחיית פרופ' משה בר אודות רבי יהושע בן לוי, תולדותיו ופועלו הציבורי.
במהלך השנים לימד הלכה, תנ"ך, מחשבת ישראל ותולדות ארץ ישראל במקומות רבים. תחילה בתיכון הקיבוץ הדתי ביבנה, לאחר מכן ב"תיכון בליך" ברמת גן.
לאחר מכן לימד חמש שנים באולפנת אמנה לבנות כפר סבא בין השנים 1974–1978. אחר כך כיהן כמפקח כולל על בתי הספר העל יסודיים במחוז המרכז של משרד החינוך ומרצה במחלקה לתורה שבעל פה במכללת אורות ישראל.
בין השנים 1986–1995 שימש ראש “המרכז לחקר ארץ ישראל ויישובה", המשותף לאוניברסיטת בר- אילן וליד יצחק בן צבי. באותן שנים היה חבר בוועדה המורחבת של הנהלת יד בן-צבי. במסגרת פעילות זו עסק בתחומי מנהל, ארגון ומחקר אקדמי של המרכז. וכן כיהן כחבר בוועדות אקדמיות ובוועדות ממשלתיות וציבוריות רבות.
בין השנים 1987–1994 כיהן באוניברסיטת בר-אילן כראש הוועדה לקשרים עם בתי הספר העל יסודיים, מטעם הסנט. הוועדה הביאה בני נוער רבים ללימוד קורסים אקדמיים באוניברסיטה. בשל ריבוי התלמידים במסגרת זו, נוסף באמצע כהונתו זאב שוורץ כמנהל לא אקדמי לוועדה, בתקן שלם.
התוכנית שיתפה פעולה עם המיזם של פרופסור צבי ארד ופרופסור ברנארד פינצ'וק ללימודי מתמטיקה אקדמיים עבור תלמידי תיכון מצטיינים, מיזם שהוביל להקמת המרכז הישראלי לקידום מדעי המתמטיקה ולתוכנית תואר ראשון מובנית במתמטיקה לתלמידי תיכון, באוניברסיטת בר-אילן.
מרצה וראש החוג ללימודי ארץ ישראל במכללת תלפיות בין השנים 1998–2002 ובישיבת ההסדר בקרני שומרון בין השנים 1995–2011, בתוכנית ההוראה וב-B. E.D.
כיהן כראש המחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן בשנים 2007–2011.
מאז 1978 ועד היום מכהן כמרצה במדרשה לנשים באוניברסיטת בר-אילן.
מנחה עבודות דוקטורט ותואר שני בעיקר באוניברסיטת בר-אילן.
בנוסף מכהן כיו"ר הוועדה האקדמית של מקצוע ההיסטוריה בחמ"ד במשרד החינוך.
מתגורר כיום ברמת גן ומשמש הרב של קהילת "מניין צעירים הרא"ה" בעיר.
רוזנפלד אב לחמישה ילדים ביניהם רב היישוב חפץ חיים והרב יאיר רוזנפלד רב קיבוץ עין הנציב לשעבר. סבא לנכדים.

התמחותו

עיקר התמחותו והמחקרים שעשה הם אודות תולדות היהודים בארץ ישראל בתקופת הבית השני, המשנה והתלמוד, וכן בתולדות היהודים בארצות אגן הים התיכון הרומי והביזנטי, וכן בחקר היחסים בין היהודים לתרבויות העולם הרומי-ביזנטי. בנוסף, המחקרים כוללים היבטים אנושיים, משפטיים, סביבתיים ואקולוגיים.
משה גביש

משה גביש (נולד ב-22 ביוני 1948) הוא מנהל ישראלי, לשעבר נציב מס הכנסה (1989–1993), מנכ"ל בנק מרכנתיל דיסקונט (1996–2000), יו"ר הוועד המנהל של רשות השידור (2007–2009) ויו"ר הוועד הפועל של אוניברסיטת חיפה

קריירה

גביש למד באוניברסיטה העברית כלכלה, מנהל עסקים (לתואר מוסמך) ומשפטים. שימש מרצה בחוגים לחשבונאות ולמינהל ציבורי באוניברסיטת תל אביב וכמרצה למינהל ציבורי באוניברסיטה העברית בירושלים.
שירת בצה"ל כמג"ד בדרגת סגן-אלוף ובמילואים עד שנת 2000.
בנוסף לעריכת דין ולניהול חברות עוסק גביש גם בגישור ובוררות וכיועץ כלכלי.
במשך השנים מילא שורת תפקידים בכירים במגזר הציבורי והפרטי, ובהם נציב מס הכנסה (1989–1993), מנכ"ל בנק מרכנתיל דיסקונט (1996–2000) ויו"ר הוועד הפועל של אוניברסיטת חיפה. כמו כן היה חבר המועצה המנהלת של מכון ויצמן, יושב ראש הוועד המנהל של רשות השידור (2007–2009), יו"ר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, יו"ר ועדת הכספים של הרשות לפיתוח תל אביב, יו"ר ועדת הכספים של המכון הישראלי לדמוקרטיה, חבר המועצה הציבורית המייעצת למפעל הפיס ועוד. כן שימש כיו"ר וחבר בוועדות ממשלתיות וציבוריות שונות; הוועדה לבחינת העברת כספים לישיבות, הוועדה לבחינת הקמת קזינו בישראל, ועדת הקבע להיטלי סחר (Anti Dumping).
כיום חבר בוועדה הציבורית המייעצת לקרן תל אביב ובוועדה הציבורית המייעצת של רשות החברות הממשלתיות. כן שימש כחבר דירקטוריון וכממלא מקום יו"ר בחברת החשמל לישראל, ודירקטור בחברת ביטוח ישיר ובבנק לפיתוח התעשייה, אליו הגיע לבקשת הממשלה כדי לעזור בשיקומו לאחר שקרס. גביש נמנה עם המייסדים של חברת הנדל"ן מדיפאור ושל חברת המוצרים הרפואיים אליום, והפך את שתיהן לחברות ציבוריות הנסחרות בבורסה בתל אביב.
עם מינויו של יצחק אהרונוביץ' לשר התיירות, מונה גביש ליו"ר ועדת משרד התיירות לנושא הקזינו בישראל. בתקופה זו סיכם משרד התיירות עם מינהל מקרקעי ישראל על הקצאת 40–50 דונם בחופה הצפוני של העיר אילת להקמת קזינו חוקי ראשון בישראל.
בנוסף לעיסוקיו האחרים כותב גביש באופן קבוע בעיתון "גלובס" ובאתר NEWS1 וחבר בלשכת עורכי הדין.
מסכת טבול יום

מסכת טבול יום היא המסכת העשירית בסדר טהרות. על מסכת זו יש תוספתא ואין עליה תלמוד, לא בבלי ולא ירושלמי. המסכת עוסקת בדינו של אדם טמא שטבל לטהרתו ועדיין לא שקעה השמש. אדם זה נקרא טבול יום: טומאתו העיקרית כבר פקעה, ועדיין אינו טהור לגמרי עד שתשקע השמש. המסכת מפרטת את הדברים שאותם הוא עדיין מטמא במגעו.
חלק גדול מן המסכת עוסקת בענייני "חיבור" דוגמה לכך היא מאכל תרומה הנוגע במאכל תרומה אחר או במאכל חולין, ונגע "טבול יום" באחד מהם - האם נטמא מאכל התרומה או המאכל המחובר לו משום שאלו נחשבים "חיבור" או לא.

מיקומה של המסכת בסדר טהרות

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, דיני המסכת באים לאחר העיסוק בדיני זוב, שכן היא עוסקת במקרה פרטי של זב שטבל לטהרתו אך עדיין לא השלים את היטהרותו, כמו שנאמר: " זֹאת תּוֹרַת, הַזָּב, וַאֲשֶׁר תֵּצֵא מִמֶּנּוּ שִׁכְבַת-זֶרַע, לְטָמְאָה-בָהּ".
ארכיפלג לואיסיאד

היסטוריה

המערבי הראשון שהגיע לארכיפלג היה ככל הנראה לואיס ואז דה טורס בשנת 1606, אך ימאים מלאים וסינים ביקרו בו עוד לפני כן. לואי אנטואן דה בוגנוויל העניק לארכיפלג את שמו ב-1768, וקרא לו על שם לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
במאי 1942 נערך באזור אריכפלג לואיסיאד קרב ים האלמוגים, בו נהדף כוח פלישה יפני על ידי נושאות מטוסים אמריקניות.
האקלים השורר בארכיפלג הוא אקלים טרופי, והאיים מכוסים ברובם ביער גשם טרופי. יערות הגשם של הארכיפלג הם אזור אקולוגי ייחודי, והם ביתם של מספר מינים אנדמיים של עצים, חמישה מיני חסרי זנב אנדמיים, שני מיני לטאות אנדמיות וחמישה מיני עופות אנדמיים.
הנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן

ביוגרפיה

מרגרט נולדה ב-21 באוגוסט 1930 בטירת גלאמיס שבסקוטלנד והוטבלה בארמון בקינגהאם על ידי הארכיבישוף מקנטרברי. חונכה חינוך פרטי יחד עם אחותה, הנסיכה אליזבת. בהיותה בת שש ויתר דודה, המלך אדוארד השמיני, על המלוכה ואביה הושבע למלך. מתוקף היותה בתם הצעירה הייתה מרגרט שנייה בסדר הירושה לכתר הבריטי (עד ללידת אחיינה הבכור, הנסיך צ'ארלס, בשנת 1948). במהלך מלחמת העולם השנייה נותרה מרגרט בטירת וינדזור עם הוריה.
לאחר מות אביה בשנת 1952 הוכתרה אליזבת למלכת אנגליה. מרגרט סייעה לה במילוי תפקידיה הממלכתיים. בשנת 1955 נשלחה מרגרט לסיור במדינות חבר העמים הבריטי באיים הקריביים. לאורך השנים היא ייצגה את בית המלוכה בחגיגות העצמאות של הקולוניות הבריטיות. באנגליה התמקדה פעילותה בתחום הרווחה והתרבות, בין היתר בהיותה נשיאת הארגון הלאומי למניעת אלימות כלפי ילדים ולמען ילדים מוגבלים. כמו כן היא החזיקה בתפקידה ייצוגיים במסגרת הצבא הבריטי.
בשנת 1954 עוררה מרגרט סערה ציבורית בעקבות מערכת יחסים עם פיטר טאונסנד, קצין בחיל האוויר הבריטי. לאור נישואיו הקודמים של טאונסנד, שהסתיימו בגירושין, היה על מרגרט לקבל את הסכמת הפרלמנט הבריטי להינשא לו, ובכך לאבד את זכויותיה כבת משפחת המלוכה. בעקבות לחץ ציבורי ומשפחתי הודיעה מרגרט על סיום יחסיהם. בשנת 1960 נישאה לצלם אנתוני ארמסטרונג-ג'ונס וכעבור שנה הוענק להם התואר רוזן ורוזנת סנודן. מנישואים אלו נולדו שני ילדיה: דייוויד ושרה, ובשנת 1978 הסתיימו נישואיהם בגירושין.
הנסיכה מרגרט סבלה ממספר התקפי שבץ משנת 1998 ועד להתקף שהביא למותה, ב-9 בפברואר 2002.
נונציו

נונציו (בלטינית: Nuncio) הוא שליח אפיפיורי, שגריר הוותיקן במדינה או בארגון בינלאומי. בתפקיד מכהן כומר בתואר ארכיבישוף, הנבחר על ידי משרד החוץ של הוותיקן. במשרת הנונציו מכהן איש דת, ועם זאת, אין זו משרה דתית אלא אדמיניסטרטיבית.
לנונציו שני תפקידים: האחד הוא ראש המשלחת הדיפלומטית של הוותיקן לארץ יעד, שגריר ככל שגריר אחר, הכפוף לדיני אמנת וינה; בתפקידו השני הנונציו הוא הנציג המקשר בין הממסד הקתולי המקומי לבין "הכס הקדוש". לתפקיד זה נלווה, בעיקר בעבר, מרכיב של בקרה ופיקוח על התנהלותו של הממסד הקתולי המקומי. במדינות קתוליות מקובל שהנונציו הוא בכיר חברי הסגל הדיפלומטי במקום ("ראש הסגל הדיפלומטי"), דבר המקנה לו מעמד מיוחד בטקסים, קבלות פנים וכדומה. מעמד של בכירות לנונציו בקרב הסגל הדיפלומטי נוהג גם ברבות ממדינות אירופה שאינן קתוליות כגרמניה, שווייץ, הונגריה ועוד. במקרים בהם מוזמן הנונציו לקיים טקס דתי, הוא עושה זאת מתוקף הסמכתו ככומר ולא מתוקף תפקידו כנונציו.
בנוסף למדינות עמן מקיים הוותיקן יחסים דיפלומטיים, נשלחים נונציו גם לארגונים בינלאומיים. כך מכהן נונציו כמשקיף קבוע באומות המאוחדות ונונציו מכהן גם בליגה הערבית, שחלק ניכר מהמדינות החברות בה אינן מקיימות יחסים דיפלומטיים עם הוותיקן. קיימות מדינות אליהן נשלח נונציו על אף שאינו מוכר כשגריר על ידי הממשלה המקומית ומתפקד רק כשליח לקהילה הקתולית במקום וכנציג האפיפיור דה פקטו, ללא מעמד רשמי. במעמד לא-רשמי כזה היה שנים רבות הנונציו לארצות הברית ולבריטניה. בישראל מכהן נונציו החל מ-1993 לאחר כינון יחסים דיפלומטים בין המדינות.
מטא (בודהיזם)

מֵטָּא בפאלי (mettā) או מַאִיטְרִי בסנסקריט (maitrī), שפירושה נדיבות-לב אוהבת, היא מצב תודעה חיובי. התשיעית מעשרת הפרמיטה המובילות להארה בבודהיזם וכן הראשונה ממעלות ברהמה ויהרה (המצבים הנשגבים).
תרגומים נוספים של המילה הם: "נדיבות-אוהבת", "חברתיות", "סימפתיה", "רצון טוב", "נדיבות ו"התעניינות פעילה באחרים".
מטא היא יותר מחמלה. חמלה יכולה לנבוע מהצד הרגשי והיא יוצרת צער או מעשה טוב בעוד שמטא היא אהבה כלפי כל הברואים ושמחה כאשר טוב להם.
יש הבדל משמעותי בין אהבה של גבר לאישה, אהבת אם לילד וכדומה לבין האהבה המגולמת במטא. אהבה רגילה מייצגת צורך להיות עם האובייקט האהוב, השתוקקות אליו או לנוכחותו והיא יכולה להיות אחת מסיבות הסבל (הנובע מהשתוקקות לדברים או היאחזות בהם) בעוד שמטא היא אהבה ללא היאחזות.
פייר בונאר

אודות

בונאר נולד ב-Fontenay-aux-Roses שברמות הסן, אחד מפרוורי פריז. אביו היה בכיר במשרד המלחמה הצרפתי. בהתעקשות אביו למד בונאר משפטים ואף שימש כעורך דין לפרק זמן קצר. אולם, בנוסף למשפטים לקח שיעורי ציור ולמד אמנות באקדמיית ז'וליאן בפריז.
בשנת 1891 נפגש עם הצייר אנרי דה טולוז-לוטרק והחל להציג את יצירתו באגודה של הציירים העצמאיים. הוא החל לעבוד יחד עם הקבוצה המכונה הנאבי, אשר הייתה מורכבת מציירים צעירים, בהם עמנואל וילאר ומוריס דניס, אשר ציירו יצירות עם אופי סימבולי ורוחני. בשנת 1910 עבר לדרום צרפת.
אוראלאן אליסטה

היסטוריה

המועדון הוקם לראשונה ב-1958 על ידי פועלי מפעל הרכבים מספר 9 של חברת "קלמסטרוי" בעיר אליסטה.
לקבוצה הוענק השם אוראלאן שמשמעותו בקלמיקית "קדימה". הקבוצה השתתפה באליפויות הרפובליקה בקלמיקיה וזכתה בגביעי קלמיקיה עד 1966.
ב-1967 התמודד המועדון בליגה ב', הליגה הסובייטית השנייה. בעונת 1991 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה ועונה לאחר מכן הייתה ממייסדות ליגת המשנה הרוסית.
ב-1997 הייתה לאלופת ליגת המשנה והעפילה לראשונה לליגת העל הרוסית. הישג השיא של הקבוצה היה מקום 8 בליגה הבכירה. הקבוצה התמודדה בליגה הבכירה במשך 3 עונות ובעונת 2000 בליגת העל הרוסית סיימה במקום האחרון ונשרה לליגת המשנה. בסוף העונה סיימה כסגנית אלופת ליגת המשנה וחזרה לליגה הבכירה אך לא החזיקה מעבר לשתי עונות ובעונת 2003 בליגת העל הרוסית נשרה שוב. בעונת 2004 נקלעה הקבוצה לקשיים פיננסיים ופורקה.
בשנת 2005 הוקמה מחדש בשם מועדון הכדורגל אליסטה. הקבוצה החלה להתמודד בליגה החובבנית וסיימה במקום השני באזור שלה בעונת הבכורה שלה והעפילה לליגה הרוסית השנייה, אך שוב נתקלה בקשיים פיננסיים ובסוף 2006 פורקה שוב.
הקבוצה הוקמה מחדש ב-18 במאי 2014 בחסות ממשלת קלמיקיה והחלה להתמודד באזור צפון הקווקז-דרום רוסיה של הליגה הרוסית השלישית.
נמלול

תסמין קצר טווח

נמלול בפה ובגפיים הם תסמינים רגעיים נפוצים של נשימת יתר ושל התקף פאניקה. כמו כן, התסמין מופיע לעיתים קרובות כאשר פועל לחץ ממושך על עצב, או שנחסם מעבר של דם לאזור - במקרה זה, תחושת הנמלול תדעך בהדרגה לאחר הסרת הלחץ וחידוש זרימת הדם, אם לא נגרם נמק.

תסמין כרוני

נמלול כרוני מצביע על בעיה בתפקוד של תאי העצב, למשל תסמין של נוירופתיה.
בבני אדם בגיל מתקדם, נמלול הוא לרוב תוצאה של זרימת דם פחותה בגפיים, שעשויה להיגרם בשל טרשת עורקים, למשל. ללא הספקה תקינה של דם וחומרים מזינים, תאי עצב אינם מסוגלים לשלוח אותות למוח. מכאן שנמלול עשוי להיות תסמין של חוסר בוויטמינים, תת-תזונה והפרעות מטבוליות כגון סוכרת.
גירוי של העצב יכול להיגרם מדלקת של רקמה סמוכה. מחלות מפרקים כגון תסמונת תעלת שורש היד (תסמונת התעלה הקרפלית) ודלקת מפרקים שיגרונית הן גורמים שכיחים לנמלול.
עצבים בבסיס הראש עשויים להיות נתונים ללחץ בשל בעיות כרוניות בצוואר ובעמוד השדרה. בין הגורמים לבעיות מסוג זה, ניתן לציין התכווצויות שרירים, שעשויות להיגרם בשל מתח נפשי, מחלות עצם, יציבה לקויה, הרמת משאות כבדים בצורה שאינה בטוחה או טראומה גופנית כמו צליפת שוט.

אובדורמיציה

נמלול נוסף הוא אובדורמישן (Obdormition), או בשמה העממי הירדמות גפיים (רגל או יד), הוא מונח רפואי לקהות חושים באחת מהגפיים המתרחשת עקב לחץ על עצב תחושתי.
אדי פישר

קורות חיים

פישר נולד להורים יהודיים שהיגרו מרוסיה. כבר מגיל צעיר התבלט בקול טנור רך והחל להופיע ברצועת הבורשט בהרי הקטסקיל. ב-1951 גויס לצבא ארצות הברית ושירת בקוריאה כסוליסט של תזמורת צבא ארצות הברית.
לאחר שחרורו החל להופיע כזמר פופולרי במועדוני לילה בלאס וגאס וכן ברדיו ובטלוויזיה שם הייתה לו תוכנית משלו בשם "The Eddie Fisher Show".
במחצית הראשונה של שנות החמישים, לפני הופעת הרוק אנד רול, היה פישר לאליל נוער והיו לו להיטים רבים.
ב-1955 נישא לשחקנית דבי ריינולדס ונולדו להם הבת קארי פישר והבן טוד פישר (על שם מייק טוד, חברו הטוב של פישר שהיה בעלה השני של אליזבת טיילור).
לאחר מותו של טוד בתאונת מטוס ב-1958 החל פישר ברומן עם אליזבת טיילור שהסתיים בנישואים שהיו שערוריה תקשורתית בעסקי השעשועים ובגירושים מכוערים מדבי ריינולדס. פישר הופיע לצד טיילור בסרט באטרפילד 8 ב-1960. הם התגרשו ב-1964, וטיילור נישאה לריצ'רד ברטון אותו הכירה בהסרטת הסרט קלאופטרה. פישר נישא שלוש פעמים נוספות לקוני סטיבנס (1969-1967), לטרי ריצ'רד (1976-1975) ולבטי לין (1993 ועד מותה ב-2010).
פישר חיבר שתי אוטוביוגרפיות שהרגיזו את בני משפחתו עד כדי כך שבתו קארי שקלה לשנות את שם משפחתה מפישר לריינולדס.
הוא נפטר בגלל סיבוכי ניתוח לאחר שבר בצוואר הירך.
לפישר יש שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, אחד על הקלטות שירים והשני על הופעותיו בטלוויזיה.
בורג' חמוד

היסטוריה

בורג' חמוד הוקם על ידי ניצולי רצח העם הארמני בשנת 1915, כאשר ניתנה לניצולי צעדות המוות בדיר א-זור, שהגיעו לביירות לאחר התמוטטות האימפריה העות'מאנית, הזכות להתיישב ממזרח לעיר, באזור שהיה ביצתי באותה תקופה. הפרבר התפתח רבות בעיקר בשנות ה-30 של המאה ה-20 ובשנת 1952 הוא הפך לרשות מקומית.
בתקופת הקמתו וההתיישבות המוקדמת, היה בורג' חמוד במוקד היריבות בין שתי מפלגות פוליטיות ארמניות, הפדרציה המהפכנית הארמנית ומפלגת החונכאיאן הסוציאל-דמוקרטית, אשר ביקשו לעצמן את ההגמוניה ביישוב החדש. היריבות הובילה לקטטות ולחיסולים בעדה הארמנית, ואף החריפה במהלך מלחמת האזרחים הראשונה בשנת 1958, בתקופה שבה הקהילה פולגה במאבק דתי, שבו הקתולים ביקשו להנהיג את הכנסייה האפוסטולית הארמנית. בשלהי הפילוג העדתי בסוף שנות ה-60' ותחילת שנות ה-70', הייתה הקהילה הארמנית של לבנון דווקא בתהליך של איחוד, ובשנת 1972 מפלגת החונכאיאן אף רצה במשותף עם ה"דשנקים" (אנשי הפדרציה המהפכנית הארמנית).
מלחמת האזרחים השנייה איימה על קיומה של הקהילה הארמנית בביירות. כמו כל העדות בביירות, גם הארמנים התקבצו באזורים השולטים שלהם, הווה אומר, בורג' חמוד. בשנות המלחמה, אחזו צעירים ארמנים רבים בנשק להגנה עצמית. הפדרציה המהפכנית הארמנית, המפלגה שמייצגת את רוב הפזורה הארמנית, נשארה על פי רוב נייטרלית. בשל מדיניות זו, החזיקו המיליציות המארוניות את תושבי בורג' חמוד בלחץ מתמיד, ואף התקיפו מספר פעמים את היישוב.
בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, התקבלו פליטים מדרום לבנון בבורג' חמוד והתארחו בכנסיות, בתי ספר ומוסדות אחרים, בהם קיבלו אוכל ומחסה. לאחר המלחמה, הציעה טורקיה לשלוח כוחות ללבנון כחלק מיוניפי"ל, אך רוב הארמנים התנגדו בחריפות להתערבות שכזו, ובפרבר התקיימו הפגנות כנגדה.
נכון לשנת 2009, עיריית בורג' חמוד חברה בקבוצת העיריות מתן-צפון.

דמוגרפיה

בבורג' חמוד מתגוררים כ-150,000 תושבים בשטח של 2.5 קמ"ר, וצפיפות האוכלוסין בו (60,000 נפש לקמ"ר) גבוהה פי 5 מאשר בביירות והיא מהגבוהות ביישובי המזרח התיכון. ביישוב ישנו רוב ארמני, אך חי בו גם מיעוט פלסטיני משמעותי וכן מוסלמים שיעים.
הארמנים בלבנון דוברים ארמנית בדיאלקט מערבי, כמו רוב הארמנים במזרח התיכון. קיימות שלוש מפלגות פוליטיות בולטות בבורג' חמוד: הפדרציה המהפכנית הארמנית, אליה משתייכים רוב הארמנים בבורג' חמוד, מפלגת הרנגבר ומפלגת החונכאיאן. הזרמים הארמניים הנוצריים הקיימים הם נצרות אפוסטולית שמאמיניה מהווים את הרוב, וכן ארמנים קתולים ואוונגליסטים. מפלגות פוליטיות אלו ומסדרים דתיים אלה הם בעלי מוסדות ומרכזים בתוך בורג' חמוד. הנשיא הנוכחי של בורג' חמוד הוא אנטאריק מסרליאן.
רוב הרחובות בבורג' חמוד נקראים על שם ערים ארמניות כגון ירבאן, ונהרות כגון אראס. כמו כן רחובות רבים נקראים על שמם של יישובים ואזורים בטורקיה, שבהם ישבו בעבר ארמנים, סיס, אדנה, ארגאטס וקיליקיה. שמות הרחובות מזכירים לתושבים את ארמניה ההיסטורית, ואת קיליקיה בייחוד, ממנה הגיעו רוב הארמנים הלבנונים.
מיאה (מחוז)

היסטוריה

בשטח מחוז מיאה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מלפני יותר מעשרת אלפים שנים, ובתקופות ג'ומון ויאיואי התפתחו באזור חברות חקלאיות לאורך החוף. על פי המסורת, מקדש איסה נבנה באזור בתקופת יאיואי.
בתקופת אדו, היה השטח של מחוז מיאה מחולק בין האנים שונים, שנשלטו על ידי דאימיו שונים. נתיבי תחבורה ראשיים, כגון טוקאידו, חצו את האזור והביאו לפריחה ושגשוג כלכלי, וכן תרמה לכך עליית הפופולריות של העלייה לרגל למקדש איסה.
בתקופת מייג'י עברו מחוזות איסה, שימה, איגה וחלקים ממזרח מחוז קיאי שינויים וארגון מחדש, וב-1872 נוצר מחוז מיאה, ובירתו נקבעה בעיר צו. ב-1876 סיפח מחוז מיאה את מחוז ואטארי הדרומי לו, וכך נקבעו גבולותיו של המחוז.
בשנת 1959 פגעה במחוז סופת טייפון וגרמה לנזקים נרחבים. שדות חקלאיים נסחפו, כבישים ודרכי תחבורה אחרות נשטפו, ותושבים רבים נפצעו ונותרו מחוסרי בית.

כלכלה

בזכות מיקומו הגאוגרפי, בזכות מקדש איסה, ובזכות דרך הטוקאידו שחלפה בו, נחשב המחוז כנקודת קישור בין מערב למזרח יפן, והמחוז נודע בשל עבודות הקדרות והרקמה של אזוריו השונים. בנוסף, בשל ריבוי היערות וקו החוף הארוך, נודע המחוז אף כמרכז למזון מן הים ומציד. במחוז מגדלים גם תה ירוק, בקר עבור בשר, פנינים ופירות, בעיקר מנדרינה.
התעשייה מרוכזת בצפון המחוז, ובמרכזה תעשיית ציוד תחבורה (רכבים וספינות), תעשיות פטרוכימיות ובתי זיקוק לנפט. בנוסף, מתפתחות תעשיות לייצור מוליכים למחצה ומסכי LCD. בשנת 1960 הקימה חברת הונדה מפעל בעיר סוזוקה הפעיל עד היום.
השושלת היוליו-קלאודית

השושלת היוליו-קלאודית היא השושלת הראשונה של קיסרים ששלטו באימפריה הרומית משנת 27 לפנה"ס עד שנת 68 לספירה. מקור שמה של השושלת הוא משני בתי אב, היוליים - שהייתה משפחתו של הקיסר אוגוסטוס, והקלאודיים - שהייתה משפחתה של אשתו ליוויה ובניה. אולם למרות שמה, הלגיטימיות של השושלת נבעה מהשתייכותה לבית האב של היוליים.