google/wiki40b huggingface dataset:
צ'ינדוגו

התפתחות הצ'ינדוגו

המושג צ'ינדוגו הומצא והוטבע ביפן בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, על ידי קנג'י קוואמי (אנגלית: Kenji Kawakami יפנית: 川上 賢司) – ממציא, ועורך בכתב עת לענייני צרכנות ביתית.
בשנות ה-90 כתב קוואמי מאמר העוסק בצ'ינדוגו ובאידאולוגיה שהובילה ללידתו. בשנת 1991 קיבל הנושא פרסום ב "Tokyo Journal" (ריבעון המפורסם ביפן בשפה האנגלית) על ידי דן פפיה, אשר אפשר את חשיפת המושג בקרב דוברי אנגלית מחוץ לגבולות יפן.
המושג זכה לפרסום נוסף עם יצירת מדור הפונה לקוראים בהזמנה לשלוח רעיונות משלהם למערכת העיתון. 
בהמשך פורסמו 2 ספרים שהיו לרבי מכר (כ-250,000 עותקים נמכרו רק ביפן) המרכזים בתוכם רעיונות לצ'ינדוגו: "101 Unuseless Japanese Inventions: The Art of Chindogu" ו-"99 More Unuseless Japanese Inventions".

הפילוסופיה העומדת מאחורי הצ'ינדוגו

לפי תפיסת עולמו של קנג'י קוואמי הצ'ינדוגו נוצר כתגובת נגד לצורך הגובר בתרבות המודרנית "לפשט" את הדברים. הוא מגלם אמירה מחאתית כנגד התועלתנות השולטת כיום בחברה, וכנגד תרבות הצריכה. הביקורת היא על עצם העובדה כי יש פחות עשייה לשם הרחבת האופקים, לשם האמנות או לשם רעיון כרעיון. עשייה שהיא ללא תלות ביכולת הוצאה אל הפועל התלויה באמות מידה כלכליות ויישומיות. כל זאת למרות ההיבט ההומוריסטי שיש ברעיון ובהמצאות השונות.
שועל-מעופף ליילי

מאפיינים

עטלף השועל המעופף צמחוני וניזון בעיקר מפירות, עלים, צוף ואבקת פרחים. העטלף חי על עצים גבוהים עליהם הוא מקים את מושבותיו. גובה העצים מאפשר לעטלף לצנוח כלפי מטה ולפרוש את כנפיו הגדולות לתעופה. השועל המעופף פעיל בשעות היום ובעל ראייה חדה.
העטלף משמש כמאביק של למעלה מ-300 מיני צמחים ובכך הוא ממלא תפקיד אקולוגי חשוב בהתחדשות היערות הטרופיים. עטלף זה משמש כמזון ונאכל על ידי האוכלוסייה המקומית הצדה אותו. סכנה נוספת הנשקפת לעטלף הוא איבוד בתי גידול בעקבות תמותת עצים מתאימים ואי החלפתם באחרים. העטלף נזקק לעצים עם ענפים חשופים.
בתאילנד זוהו 11 מושבות, מושבת העטלפים הגדולה ביותר בתאילנד כוללת 3,000 פרטים. בוייטנאם ידועות שלוש מושבות.
שמואל פירר

הרב שמואל פירר (1863–1942) היה רב גליציאני, רבה של קרוסנו.

ביוגרפיה

נולד בשנת 1863 בסנקובה  בקרבת גורליץ בגליציה המערבית. בצעירותו נודע כ"העילוי מסנקובה". בשנת 1883, בהיותו כבן 20 בלבד נתמנה כרבה של מילובקה , שבאזור קרקוב. בשנת 1903 השתתף בכנס הראשון של רבני מערב גליציה, ובשנת 1908, נבחר לרב ואב בית דין בקרוסנו, בתפקיד כיהן שלושים וחמש שנים. היה מומחה בדיני ממונות, וסוחרים רבים באו להתדיין בפניו. היה חבר ב"שלטון הרוחני" של ישיבת חכמי לובלין. כשפרצה מלחמת העולם השנייה עבר לגליציה המזרחית שנכבשה על ידי הרוסים, ושם נדד כשנתיים בעיירות שונות, ועסק בתורה ככל שהתנאים אפשרו את הדבר. כשכבשו הגרמנים את האזור חזר לקרוסנו, ושם נספה בדצמבר 1942.

ספריו

חיבר ספרים רבים שכולם אבדו בשואה, מלבד ספרו "הר שפר" שיצא לאור במהדורה ראשונה בארדיוב ה'תרפ"ג, במהדורה שנייה על ידי נכדו, הרב בנציון פירר, בתל אביב-יפו ה'תשי"ז ואחר כך מהדורה שלישית בשנת ה'תשל"ט.
מסאי יוג'ירי

ראשית חייו וקריירת משחק

יוג'ירי נולד בעיר בורנמות' שבאנגליה, לאב ניגרי ולאם קנייתית אשר למדו באוניברסיטת בורנמות'. בגיל שנתיים חזרה משפחתו לעיר זריה שבניגריה, בה התגורר עד גיל 14. לקראת לימודיו התיכוניים עבר לסיאטל שבארצות הברית, בשאיפה להשתפר ככדורסלן ולהמשיך לקריירה מקצועית. בשנת 1993 החל ללמוד ב"מכללת המדינה של ביסמרק" אשר בדקוטה הצפונית, ושנתיים לאחר מכן עבר ללמוד ב"אוניברסיטת המדינה של מונטנה בבילינגס".
בשנת 1996 עזב את ארצות הברית, בטרם סיים את לימודיו האקדמיים, על מנת להגשים את חלומו ולפתוח בקריירת הכדורסל. בין השנים 1996–2002 שיחק עבור מספר קבוצות באנגליה, בבלגיה, בגרמניה, בפינלנד ובדנמרק.

קריירת ניהול

לאחר פרישתו ממשחק בשנת 2002 חזר יוג'ירי לניגריה, והחל לאמן קבוצות נוער בכדורסל. באותה שנה, בעת שליווה שחקן ניגרי צעיר למבחני קדם-הדראפט, הרשים את מאמן אורלנדו מג'יק דוק ריברס, ונפגש עם ג'נרל מנג'ר אורלנדו ג'ון גבריאל אשר מינה אותו לסקאוט של הקבוצה. בין השנים 2003–2007 החזיק בתפקיד דומה בדנוור נאגטס, ובשנת 2008 מונה לראש מחלקת הסקאוטינג של טורונטו ראפטורס. מאוחר יותר באותה שנה קוּדם לתפקיד עוזר הג'נרל מנג'ר של הקבוצה, בראיין קולנג'לו.
פרצ'יז

פרצ'יז (בספרדית Parchís) הייתה להקת ילדים מספרד שהייתה פופולרית בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים.
שם הלהקה נלקח ממשחק לוח פופולרי בספרד, פרצ'יס, הדומה ללודו. במשחק לכל כלי יש צבע משלו - אדום, ירוק, כחול וצהוב. חברי הלהקה הופיעו כשכל אחד מהם לבוש בתלבושת בצבע אחיד מצבעים אלו, ולעיתים אחד מהם היה לבוש כקוביית משחק.
הלהקה נוסדה בשנת 1979, ובשיאה מנתה שישה חברים - ארבעה ילדים ושתי ילדות. הלהקה התפרקה בשנת 1986. אחד מלהיטיה הבולטים המוכרים גם בישראל היה "Un rayo del sol" (קרן שמש). 
מבין חברי הלהקה התפרסמה יולנדה ונטורה שבבגרותה הפכה לכוכבת טלנובלות במקסיקו.
רבי שמעיה

רבי שמעיה היה מחכמי צרפת במאה ה-11 ובתחילת המאה ה-12, 
היה תלמידו המובהק של רש"י והשתתף עמו בכתיבת פירושיו למקרא ולתלמוד. אברהם עפשטיין כינה אותו "מזכירו" ו"סופרו" של רש"י. תקופה ארוכה ישב בטרויש עירו של רש"י וגם לאחר שעזב שמר על קשר עם רבו באמצעות מכתבים. רבי שמעיה היה גם קרוב משפחתו של רש"י. על פי רבנו תם היה חותנו של אחיו, וככל הנראה מדובר ברשב"ם.
רש"י מכנה את רבי שמעיה "אחינו שמעיה" ומספר שבזכות לימודם המשותף בספר יחזקאל שינה ותיקן אחד מפירושיו. בהדרכתו של רש"י כתב רבי שמעיה פירוש לכמה מסכתות מהתלמוד. פירושו למסכת מידות נדפס בכל מהדורות התלמוד. בפתח הפירוש נרשם: "פרוש הר' שמעיה אשר פתר לפני רבו". רבי שמעיה נזכר בתוספות המודפסים בכמה מקומות. רבי שמעיה כתב חיבורים נוספים אולם רק חלקם שרדו מפני צניעותו וגם מחמת שמו שנרשם בקיצור שמ', ופוענח לעיתים כשמעון ולעיתים כשמואל ולעיתים כשמעיה. רבים מכתביו והגהותיו משולבים בפירושים של רש"י המצויים בידינו. 
קובץ פסקיו של רש"י, מנהגיו ותשובותיו שנאספו על ידי רבי שמעיה שימשו מקור לכמה מהכתבים שיצאו מבית מדרשו של רש"י, בהם: ספר הפרדס, מחזור ויטרי, סידור רש"י ותשובות חכמי צרפת ולותיר.
לדעת אברהם ברלינר מדובר ברבי שמעיה השושני שכתב כמה חיבורים, אולם חוקרים אחרים סוברים שמדובר בשני אישים שונים.
רדפרן

גאוגרפיה

רדפרן ממוקם שלושה ק"מ דרומית למרכז העסקים הראשי של סידני. הוא גובל מצפון בצ'יפנדייל, מצפון מזרח בסארי הילס, במערב בדרלינגטון ובדרום באלכסנדריה. בפרוור מצויה תחנת הרכבת רדפרן, אחת התחנות הגדולות ביותר באזור דרומית לתחנת הרכבת סנטרל. הרחוב הראשי החוצה את הפרוור הוא רחוב רדפרן, ורחובות נוספים באזור כוללים את רחוב ריג'נט וגיבסון.

היסטוריה

הפרוור קרוי על שם ד"ר ויליאם רדפרן, שקיבל שטר קניין על 100 אקרים בפרוור מידי המושל לאכלן מקוורי. בית האחוזה המקורי היה עטור גנים, והשתרע יותר דרומית ומזרחית מגבולותיו של רדפרן כיום. לאחר הקמתה של תחנת הרכבת סנטרל, הפרוור השתלט על השטח ממערב (שהיה קרוי אווליי) ונבנתה שם תחנת הרכבת רדפרן, ששינתה את גבולותיו הלכה למעשה. השטח ממערב לתחנה זו קרוי עד היום אווליי ונחשב פרוור נפרד. בסוף המאה ה-19 החלו זורמים לפרוור מהגרי עבודה מרחבי העולם, ונוצר ריכוז של עובדים ובעלי עסקים ממוצא סורי. 
במהלך המאה ה-20 הפך רדפרן להיות פרוור מהגרים מובהק. ב-1965 הוקמה במקום ממיינת הדואר של רדפרן, מערכת ממוכנת שהייתה אמורה למיין ביעילות דברי דואר בעבור רשות הדואר של עיריית סידני. לטובת בנייתה, פונו בכח 300 מהגרים מבתיהם ואלו נהרסו. אירוע זה הפך את בניין הדואר לידוע לשמצה, במיוחד במבחן התוצאה: מכונת המיון לא הועילה, ולמעשה גרמה לאיבוד ולהשחתה של מכתבים רבים, וזכתה לכינוי The Redfern Mangler.
בשנת 2004 החלו במקום מהומות רדפרן: נער בשם תומאס היקי נהרג בתאונת אופניים, לאחר שרכב לעבר גדר משוננת בקירוב לתחנת הרכבת ברדפרן. עלונים שחולקו לקהל המתאבלים האשימו את המשטרה, שרדפה אחר הנער למותו. לאחר שהמשטרה סגרה את הרחוב שהיה זירת האירוע, נוער מקומי החל זורק אבנים ובקבוקים, והאירועים הוסלמו במהירות למהומות. בחקירת המשטרה לאחר האירוע קבעו החוקרים כי למרות שהמשטרה עקבה אחר הנער, היא לא גרמה ישירות למותו - מסקנה שגרמה להתרעמות באוכלוסייה המקומית.

תרבות

ברדפרן מצוי רדפרן פארק, גן ציבורי הכולל מזרקות ואנדרטאות ספורות. מרבית אזורי הקניות בפרוור מרוכזים ברחוב רדפרן, בסמוך לתחנת הרכבת. רדפרן בנויה בחלקה בתי שורה ויקטוריאניים, ובחלקה בינוי ציבורי זול, מתקופה מודרנית יותר. בפרוור כנסיות המשרתות את הקהילה האנגליקנית, קתולית ויוונית אורתודוקסית.
חגי ברגמן

ביוגרפיה

ברגמן סיים את לימודי הרפואה בטכניון ב-1984, ולאחר פוסט דוקטורט ראשון באוניברסיטה העברית בהנחייתו של משה אבלס יצא לפוסט דוקטורט שני בבולטימור. מונה למרצה באוניברסיטה העברית ב-1990. בעבודתו ניצל את הידע על אודות הבסיס העצבי למחלת הפרקינסון - העדר דופמין בשל כשל בחומר השחור המהווה חלק מהגרעינים הבזליים ובעיקר הבנת המאזן הדופמינרגי של אלו, כדי לבצע הפחתה בפעילות המוגברת של הגרעין התת-תלמי. עבודה שהביאה לטיפול בחולים על ידי גרייה חשמלית של גרעין זה באמצעות אלקטרודה קבועה. טיפול זה גורם להפסקת התסמינים של המחלה כאקינזיה, ברדיקינזיה ורעד, ובוצע עד היום במעל 250,000 חולים ברחבי העולם. עבור עבודתו בתחום זה זכה בפרס רפפורט למצוינות בתחום המחקר הביו-רפואי לשנת 2013 ובפרס רוטשילד לשנת 2016.
נשוי לרויטל ואב לארבעה, ומתגורר בירושלים.
אלי קרן-אסף

ביוגרפיה

קרן-אסף השתתפה במספר סדרות טלוויזיה ישראליות. דיבבה בתוכנית "שמורת הזהב" כאשר הייתה בת שמונה. משנת 2003 השתתפה בקומדיית המצבים "הפיג'מות" של ערוץ הילדים, בתפקיד רוני מנדלבאום. למדה בתיכון עירוני ה' (תל אביב).
בשנת 2005 גילמה את דמותה של "שירה" בעונה השנייה של סדרת הדרמה "לתפוס את השמים". בשנת 2006 גילמה את שרית בסדרת הנעורים "ראש גדול", ששודרה ב-Yes. בשנת 2010 שיחקה בספין-אוף של הסדרה הפיג'מות, מנדלבאום בלש פרטי. 
בשנת 2012 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "גאליס" בתפקיד שחקנית מהפסטיכיף.
החל משנת 2013 משחקת בסדרת הנעורים "החממה", את דמותה של "איימי בלום". באותה שנה שיחקה בסדרה "שולחן לשישה" בערוץ 10.
בשנת 2015 שיחקה בסרט "נדיה שם זמני" בבימויה של טובה אשר.

חיים אישיים

קרן-אסף היא אחותה למחצה של השחקנית ורד פלדמן.
קרן-אסף מתגוררת בתל אביב ומאמנת בשיטת "סאטיה".
אלפא אמניטין

אלפא אמניטין או α-אמניטין פפטיד לא ריבוזומלי ומחזורי של שמונה חומצות אמינו. זהו אחד הרעלנים המצויים בפטריות מסוג אמנית Amanita, דוגמת אמנית המוות, והופך אותן לכה רעילות. אלפא אמניטין מצוי גם בפטריית Galerina autumnalis. הLD₅₀ (המינון שקוטל 50% מהאוכלוסייה הנבדקת) של האמניטין הוא כ-0.1 מ"ג/ק"ג.
רעלן זה מסוכן במיוחד בשל השפעותיו המשתהות. הוא תוקף אט אט את הרנ"א פולימראז II שבכבד. מספר השפעות מדווחות תוך 10 שעות; אין זה יוצא דופן שהשפעות ניכרות יקחו עד 24 שעות לאחר הכנסת החומר לגוף. שלשולים ועיוותים הם התסמינים הראשונים, אך אלה עוברים ולאחריהם יש הפוגה מטעה. אז, ביום הרביעי או החמישי, גורם הרעל להשפעות חמורות על הכבד והכליות ומוביל לכשל מערכתי כולל בהם. מוות קורה לאחר כשבוע מכניסת הרעל לגוף.
בסביבות 15% מן הנחשפים לרעל ימותו תוך כעשרה ימים של התקדמות דרך שלב חוסר ההכרה לכשל כלייתי, כשל בכבד, תרדמת כבדית, כשל נשימתי ומוות. המחלימים מחשיפה לרעלן עלולים להישאר עם נזק פרמננטי לכבד. תבחין מוקדם עשוי להיות מטעה, והטיפול הוא בעיקר טיפול תומך אבל כולל מגוון תרופות נגד האמאטוקסינים כגון פניצלין ונגזרות צפלוספורין, והוא יכול להגיע עד להשתלת כבד. השיטה המהימנה ביותר לטיפול בהרעלת אמניטין היא באמצעות שאיבת הקיבה מיד לאחר צריכת הרעל; עם זאת, התחלת התסמינים היא לרוב מאוחרת מדי לאפשרות זו.
רעלן זה בודד לראשונה בשנת 1941 על ידי הכימאי הגרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1927, היינריך אוטו וילנד.
הארטמוט מישל

ביוגרפיה

מישל נולד בשנת 1948 למשפחת חקלאים בלודוויגסבורג שבגרמניה המערבית, בן בכור לקארל ופרידה מישל.
עם הזמן, הוא החל לפתח עניין בביולוגיה מולקולרית. ב-1969, עם סיום שירותו הצבאי, החל ללמוד ביוכימיה באוניברסיטת טובינגן. את החלק הניסיוני בלימודיו עשה יחד עם וולטר סטוקניוס ודיטר קסטרהלט. במהלך לימודיו שם, הוא הגיע למסקנה שהוא רוצה לעסוק במחקר אקדמי. 
בשנת 1975 עבר לירצבורג יחד עם דיטר קסטרהלט, שם המשיך את המחקר שהתחיל בנושא גיבוש חלבוני קרום התא באופן מלאכותי, ובשנת 1979 הוא הצליח יחד עם דיטר קסטרהלט לגבש את החלבונים הראשונים מהסוג הזה. בעקבות ההצלחה הוא החליט לוותר על לימודי הפוסט-דוקטורט שלו בקליפורניה, ועבר עם דיטר קסטרהלט למכון על שם מקס פלנק שבמינכן, שם קסטרהלט הפך לראש מחלקה ומנהל. 
מישל המשיך לנהל את מחקרו, ומשלא הצליח בו בצורה מלאה הוא החל לנסות לגבש חלבוני קרום מסוגים אחרים, בעיקר כאלו המשתתפים בתהליך הפוטוסינתזה. הוא החל לשתף פעולה עם רוברט הובר ועמיתים נוספים במכון על שם מקס פלאנק. בספטמבר 1981 הוא הצליח לצלם את הגביש הראשון המשתתף בתגובת הפוטוסינתזה בצילום רנטגן באיכות טובה. הוא המשיך במחקרו על מנת לנתח את תמונות הרנטגן ולאפיין רצפים ביוכימיים של תגובת הפוטוסינתזה. לשיתוף הפעולה הצטרפו גם היידי גרינברג ויוהאן דייזנהופר. יחד הם הצליחו לקבוע את המבנה התלת ממדי של מרכז תגובה פוטוסינתטי, ועל תגלית זו זכה מישל בשנת 1988 בפרס נובל לכימיה, יחד עם דייזנהופר והובר. עוד לפני כן, בשנת 1986, זכה בפרס לייבניץ של אנשי גרמניה, ובשנת 1988 זכה עם דייזנהופר בפרס אוטו באייר. 
בעקבות הצלחתו, קיבל מישל הצעות רבות לעבודה במחקר. לבסוף, הוא בחר להתקדם בתפקידו במכון על שם מקס פלנק, שם הוא חוקר ומנהל את תחום הביופיזיקה מאז אוקטובר 1987. מאז 1989 הוא מכהן כפרופסור באוניברסיטת גתה שבפרנקפורט. בשנת 2008 זכה במדליית קיילין של האגודה הבריטית לביוכימיה, ובנוסף זכה בתוארי כבוד שונים מאוניברסיטאות ומכוני מחקר. 
בשנת 2012 פרסם מישל מאמר שבו טען, בהסתמך על מחקריו, כי דלק ביולוגי הוא "שטות".

חייו הפרטיים

נישא לאילונה לז'ה ונולדו להם שני ילדים.

תרומתו למדע

הארטמוט מישל תרם משמעותית להבנת תהליך הפוטוסינתזה, שהוא אולי התהליך הכימי החשוב ביותר לייצור מזון וחמצן החיוניים לחיים על פני כדור הארץ. מישל השיג יחד עם שותפיו לפרס פריצת דרך מכרעת בהבנת תגובת האור בתהליך הפוטוסינתזה. 
הארטמוט מישל היה הראשון שהצליח לגבש חלבון ממבנה קרום התא, המשתתף בתהליך הפוטוסינתזה, ולהפוך אותו באמצעות כך נגיש למחקר באמצעות צילומי רנטגן. יחד עם שותפיו, הצליח מישל לנתח את החלבון באופן מפורט, וכך ולקבוע את המבנה התלת ממדי שלו ואת תגובתו בתהליך הפוטוסינתזה. 
בעקבות מחקריו של מישל, הושגה הבנה גדולה יותר של התהליכים בחלבוני קרום התא בזמן בליעה ונשימה, דבר שתרם לתחום הרפואה.
משרד המדע, התרבות והספורט

משרד המדע, התרבות והספורט הוא משרד ממשלתי שפעל בישראל בשנים 1993-1996, 1999–2003 ובשנים 2006–2009. כיום מפוצלות סמכויותיו בין משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל ומשרד התרבות והספורט. 
בשנת 1982 הוקם משרד המדע כדי לייצר תפקיד עבור יובל נאמן מהתחייה, שהיה פיזיקאי. במשך שנים עסק משרד החינוך גם בנושאי תרבות וספורט. במהלך כהונת הממשלה ה-25, נדרשה שרת החינוך שולמית אלוני להתפטר מתפקידה, כדי לשמור על שלמות הקואליציה עם מפלגת ש"ס, והיא הועברה למשרד המדע והטכנולוגיה, אליה הועברו תחומי התרבות והספורט ממשרד החינוך. שם המשרד שונה למשרד המדע והאמנויות. לאחר הקמת ממשלת ישראל העשרים ושבע, בשנת 1996, מונה זאב בנימין בגין לשר המדע וסמכויות התרבות והספורט הושבו למשרד החינוך. בשנת 1999, לאחר הקמת הממשלה ה-28 בראשות אהוד ברק, נמסר משרד המדע והטכנולוגיה למתן וילנאי. המשרד קיבל חזרה את סמכויות התרבות והספורט ושמו שונה ל"משרד המדע, התרבות והספורט". בממשלה ה-32, שבראשותו של בנימין נתניהו, במסגרת המאמצים לייצר משרדים עבור כמה שיותר שרים, פוצל המשרד לשני משרדים עצמאיים: משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל ומשרד התרבות והספורט.
המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית (לבנון)

הקמה ושנים ראשונות

המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית נוסדה ב־5 בינואר 1949 על ידי שישה אנשים מרקעים שונים, הבולט שבהם היה כמאל ג'ונבלאט (שהוא גם אביו של מנהיג המפלגה הנוכחי) שהפך להיות מנהיג המפלגה, חמשת האחרים היו פריד גבראן, אלברט אדיב, עבדאללה עלילי, פאוז ריזק וג'ורגס האנה.
בשנת 1951 המפלגה אירחה בביירות את הכינוס הראשון של מפלגות סוציאליסטיות מרחבי העולם הערבי, נציגים מסוריה, מצרים ועיראק השתתפו בכינוס.
בשנת 1951 המפלגה הצליחה בפעם הראשונה להכניס נציגים לפרלמנט ועד שנת 1972 היא החזיקה סיעה בפרלמנט שמספר הנציגים שלה היה בין שלושה לשישה.

מלחמת האזרחים

בהתחלה למפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית ולמנהיגה היו הסתייגויות בדבר הצורך להקים מיליציה בשליטת המפלגה אבל בסופו של דבר הצליחו להקים זרוע צבאית חזקה.
בזמן מלחמת האזרחים הלבנונית המפלגה הייתה מרכיב מרכזי בתנועה הלבנונית הלאומית, שהייתה קואליציה של מפלגות שתמכו במחנה הרדיקלי בזמן מלחמת האזרחים.
המפלגה הצליחה לכבוש את רובו של הר הלבנון ושל מחוז הרי השוף, יריבהם העיקרים במלחמה היו פלנגות המארונים, כוחה של המפלגה נפגע עם ההתנקשות בכמאל ג'ונבלאט, בנו וליד ג'ונבלאט ירש אותו כמנהיג המפלגה.
המפלגה הצליחה להקים מינהל אזרחי יעיל במחוז הרי השוף מאז שישראל נסוגה משם בשנת 1983, השליטה שלה נמשכה עד תום מלחמת האזרחים בשנת 1990.

אחרי המלחמה

אחרי סיום המלחמה ג'ונבלאט החזיק בכמה משרות ממשלתיות אבל אחר כך הצטרף לאופוזיציה שהתנגדה לשליטת סוריה במדינה, בניגוד לרוב חבריו לאופוזיציה הוא לא התנגד לנוכחות הצבא הסורי אלא להשפעה הלא ראויה שיש למודיעין הסורי בלבנון.
אחרי העברת החלטת 1559 של מועצת הביטחון, שקראה לנסיגה של כל הכוחות הזרים מלבנון ולפרוק כל המיליציות, ג'ונבלאט נהפך להיות חבר מרכזי באופוזיציה, למרות שהוא התנגד לפירוק חזבאללה מנשקו ושמר על קשרים איתם, אולם אחר כך הוא שינה את דעתו והפך למתנגד קיצוני של חזבאללה והחליט לתמוך בפירוקם מנשק בטענה שסוריה ואיראן מנסות להשתלט על לבנון דרך חזבאללה.
היפ הופ אלטרנטיבי

מאפיינים מוזיקליים

היפ הופ אלטרנטיבי הוא ז'אנר ניסיוני ויש לו הרבה מהמאפיינים של מוזיקה ניסיונית. לעיתים קרובות המונח "היפ הופ אלטרנטיבי" מתייחס אל כל פיוז'ן של היפ הופ עם ז'אנר אחר. לדוגמה, אל להקת הג'אז ראפ א טרייב קולד קווסט מתייחסים לרוב כלהקת ראפ אלטרנטיבי. ראפרים אלטרנטיביים דוחים את מבנה שיר הפופ והראפ המסורתיים ומשנים את אורך ואת מבנה השירים שלהם.  בביטים שלהם אמני היפ הופ אלטרנטיבי לוקחים השראה מז׳אנרים אחרים ומשתמשים רבות בדגימות משונות. אל ראפרים העושים ראפ לו-פיי ואל ראפרים המשתמשים באוטו-טיון (לא לצורכי שירה) מתייחסים לרוב כאל אלטרנטיביים.

מאפיינים תרבותיים

לרוב ראפרים אלטרנטיביים הם גם מהאנדרגראונד, אך המונחים "אנדרגראונד ראפ" ו"ראפ אלטרנטיבי" אינם חופפים. ראפ אלטרנטיבי מתייחס גם למספר מאפיינים ליריים ומוזיקליים, והאנדרגראונד ראפ מתייחס רק לדחייה של שאיפות כלכליות. חלק כביר מן האנדרגראונד ראפ הוא גנגסטר או הארדקור, דבר הסותר את היותו בהכרח אלטרנטיבי. יתר על כן, ישנם ראפרים אלטרנטיביים שהצליחו מסחרית, דבר הסותר את החפיפה ביניהם. לדוגמה - האלבום Speakerboxxx/The Love Below של זוג הראפ האלטרנטיבי אאוטקאסט מכר מעל עשרה מיליון עותקים. דוגמה נוספת לסתירה בין המונחים הוא האלבום Illmatic של הראפר נאס שבהתחלה מכר 60,000 עותקים והיה אלבום אנדרגראונד וגם נחשב זה שקטע את הפופולריות של אמנים אלטרנטיביים כמו א טרייב קולד קווסט באותה תקופה.

תכנים ליריקליים

ראפרים אלטרנטיביים, במיוחד באנדרגראונד, נוטים להיות פואטיים יותר מאשר הגנגסטא ראפרים וההארדקור ראפרים. ראפרים אלטרנטיביים גם מהססים לדבר על רצח, תכשיטים, מין, ובכללי כל המוטיבים בראפ המיינסטרים מופיעים מעט ומגוחכים בהיפ הופ האלטרנטיבי.
Walk Away

רקע

השיר יצא לאור לרדיו כסינגל אחרון. לאחר שני הסינגלים הקודמים של קלרקסון, Behind These Hazel Eyes ו-Because Of You, שהיו שירים עצובים, קלרקסון החליטה לגוון ולהוציא את השיר Walk Away, שהוא שיר שמח בעל מילים הומוריסטיות.
אבל Walk Away לא היה הבחירה הראשונה. בהתחלה נבחר השיר "Addicted", שנפסל מהסיבה שהוא שיר עצוב. לאחר מכן בחרו בשיר "Gone", אבל הבחירה השתנתה אך ורק בגלל שחברת התקליטים פחדה שאנשים יתבלבלו בינו לבין הלהיט הענק של קלרקסון, Since U Been Gone.

וידאו קליפ

הוידאו קליפ של Walk Away צולם בלוס אנג'לס בתאריכים ה-4-5 בפברואר, ובוים על ידי ג'וזף קאהן, שביים לקלרקסון הרבה קליפים נוספים.
התסריט של הקליפ נכתב על ידי קלרקסון בעצמה. בקליפ רואים את קלרקסון מופיעה את השיר, ואנשים במקומות שונים שרים אותו. בקליפ משתתף אחיה של קלרקסון, ג'ייסון.
הווידאו דורג במקום ה-30 במצעד "40 הקליפים הכי טובים של השנה" של ה-VH1 ב-2006.
הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס

היסטוריה

הפארק נוסד ב-1926 כשמורת ציד, בעת שאוגנדה הייתה מדינת חסות בריטית. ב-1951 צולמו בשטחו סצינות מהסרט מלכה אפריקאית, בכיכובו של האמפרי בוגארט, וב-1952 שינו הבריטים את מעמדו, והוא היה לפארק לאומי. הפארק נקרא על שם מפלי מרצ'יסון המצויים בתחומו, ושקרויים בעצמם על שם רודריק מרצ'יסון, שהיה נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית. 
בתקופת שלטונו של אידי אמין, בשנות ה-70, נפגעה קשות אוכלוסיית בעלי החיים בפארק, כתוצאה מציד בלתי-חוקי, וב-1983 נכחדו הקרנפיים. לאחר תום שלטונו של אמין החלו הרשויות לאכוף את איסור הציד, ואוכלוסיית בעלי החיים התאוששה. ב-2005 העבירה קרן הקרנפים של אוגנדה מספר קרנפים רחבי-שפה לחווה באזור הפארק, כדי ליצור עדר שבסופו של דבר ישוחרר בפארק.

בעלי החיים בפארק

בתחומי הפארק חיים 76 מיני יונקים, ובהם פילים, תאואים, אריות, נמרים, היפופוטמים, ג'ירפים, אנטילופות כמו קובוסים שחורי-רגל, בובאלים אייליים, אוריבים וקובוסי מים, חזירי יבלות, ופרימטים כמו בבוני זית, קולובוסים, פרשים אדומים ואף שימפנזים. 
הפארק הוא גם משכנם של 451 מיני עופות, בהם מנעלנים, אנפות גוליית, עגורי כתר לבן-לחיים, אנפיות סוף, יקאנות אפריקניות, חרטומנים, קלאואים קרקעיים, טוראקיים, אורגיים, פרפורים עקודים ושלדגים ענקים.
בנוסף, חיים תנינים במימי הנילוס, אגם אלברט והנהרות הנוספים הזורמים בפארק.
קונסקיה

תולדות היישוב

קונסקיה הייתה מיושבת מהמאה ה-11, ונזכרת לראשונה במסמך משנת 1124. בתחילת המאה ה-13 נבנתה ביישוב כנסייה. בשנת 1748 הוענקו לקונסקיה זכויות עיר. באזור קונסקיה התפתחה מראשיתה של העיר תעשיית כריית עפרות ברזל והתכת ברזל.

יהודי קונסקיה

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקונסקיה הוא מהמאה ה-16, ואלו תרמו חלק משמעותי לפיתוחה התעשייתי של העיר בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-6,500 יהודים, מתוך כ-8,300 תושבים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, וכן פעילות של בתי ספר עבריים. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

בשואה

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בספטמבר 1939, רצחו בו אלו עשרות יהודים, העלו באש בתי כנסת בה, ולקחו כבני ערובה כמה מנכבדי הקהילה בעיר להבטחת תשלום סכומי כופר. באביב 1940 רוכזו כ-7,500 יהודי העיר והפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו בן שני חלקים שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה בהרוביישוב.
עם הבאת יהודים נוספים מהסביבה לגטו שבעיר, בסתיו 1942 הגיע מספר יושביו לכ-10,000 יהודים. ב-3 בנובמבר 1942 שולחו כ-6,000 מהם למחנה ההשמדה טרבלינקה, וב-7 בנובמבר 1942 שולחו לטרבלינקה כ-3,000 יהודים נוספים מהגטו. כ-600 יהודים נרצחו בגטו במהלך אקציות אלה, ומספר יהודים שהצליחו להימלט מהגטו ליערות הסביבה נרצחו בידי פרטיזנים פולנים.
מספר יהודים מהגטו שהצליחו לחמוק מהאקציות, וכן יהודים נוספים מהסביבה, כ-800 איש, רוכזו לאחר מכן בצפיפות קשה ביותר במשק חקלאי בסביבת העיר, בו הועסקו בין היתר בפירוק בית העלמין היהודי בעיר. עד 7 בינואר 1943 גורשו כולם למחנות ולגטאות הסביבה, ומשם הועברו לאתרי ההשמדה.
בוריס טרכטנברוט

ביוגרפיה

טרכטנברוט נולד בשנת 1921 בכפר היהודי בריצ'בו  שבצפון בסרביה (כיום במולדובה) שהייתה אז חלק מממלכת רומניה. בגיל 3 התייתם מאמו. בגיל 7 החל ללמוד עברית, ובנעוריו היה חבר בתנועת "השומר הצעיר". בשנת 1940 החל ללמוד בפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה במכון הפדגוגי המולדבי בקישינב. במסגרת המתקפה הנאצית על ברית המועצות ביוני 1941 הופצצה העיר בידי הלופטוואפה וטרכטנברוט נמלט לצ'קלוב (כיום אורנבורג) וכעבור שנה עבר לבוגורוסלן, שאליה עבר המכון הפדגוגי המולדבי. בשנת 1947 החל דוקטורט במכון המתמטי של קייב שבמסגרת האקדמיה האוקראינית למדע, ומשם יצא לביקורים ממושכים במוסקבה, כדי לקבל את הנחייתו של פיוטר נוביקוב. בשנת 1950 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה על עבודה שכותרתה "Decidability Problems for Finite Classes and Deﬁnitions of Finite Sets", בהנחייתו של נוביקוב. עם סיום לימודיו עבר לפנזה, שם קיבל משרה במכון הפדגוגי בלינסקי. בשנת 1961 עבר לנובוסיבירסק, שם עבד בשנות ה-60 וה-70 במרכז האקדמי אקדמוגורודוק. בשנת 1963 מונה לפרופסור. בדצמבר 1980 עלה לישראל ומונה לפרופסור בבית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1991 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
בשנת 1950 גילה והוכיח את משפט טרכטנברוט , שהוא משפט בלוגיקה, בתורת המודלים ובחישוביות. בשנת 1964 גילה והוכיח תוצאה יסודית במדעי המחשב הקרויה "משפט הפערים" , ועוסקת בסיבוכיות. הוכחתו לא נודעה במערב, וב-1972 הגיע גם אלן בורודין לתוצאה זו, ולכן התוצאה קרויה גם משפט הפערים של בורודין-טרכטנברוט.
ספריו במדעי המחשב, שנכתבו ברוסית, תורגמו לשפות רבות. 
לכבוד יום הולדתו ה-85 יצא לאור בהוצאת שפרינגר ספר יובל לכבודו, "Pillars of Computer Science, Essays Dedicated to Boris (Boaz) Trakhtenbrot on the Occasion of His 85th Birthday", בעריכתם של ארנון אברון, נחום דרשוביץ ואלכסנדר רבינוביץ'.
בשנת 2011 הוענקה לו מדליית EATCS מטעם האיגוד האירופי למדעי המחשב התאורטיים.
היה נשוי לברטה, עד מותה בשנת 2013. בניהם הם יוסף הלחמי ומרק טרכטנברוט, חבר סגל במחלקה למדעי המחשב ב-HIT מכון טכנולוגי חולון.
נפטר ב-19 בספטמבר 2016 ונטמן בבית הקברות החדש ברחובות.
חוג שבת (אלגברה)

בתורת החוגים, חוּג הַשֶּבֶת של חוג תחת פעולת חבורה, הוא אוסף האיברים הנשמרים תחת הפעולה. החוג נקרא לעיתים גם חוג האינווריאנטים או חוג האיברים הסימטריים (תחת פעולת החבורה).
מבנה זה בא לידי שימוש במיוחד במשפט היסודי של תורת גלואה, ונותן אפיון נוסף לחבורת גלואה. ההגדרה משמשת גם בתורת האינווריאנטים, במחקר פעולה של חבורות על יריעות אלגבריות.

הגדרה ותכונות

בהינתן חוג  וחבורה  הפועלת על החוג, חוג השבת של  תחת פעולת , המסומן , הוא אוסף האיברים הנשמרים על ידי הפעולה, כלומר:
כפי שנרמז בשם, אוסף איברים זה הוא אכן תת-חוג של החוג המקורי. תכונות רבות שהחוג מקיים יועברו גם לחוג שבת שלו: למשל, אם המבנה המקורי  הוא שדה, גם חוג השבת שלו, הנקרא שדה השבת, הוא שדה.
הבעיה הארבע-עשרה של הילברט עוסקת בנוצרותו הסופית של חוג השבת במקרים מסוימים.

בתורת האינווריאנטים

ההגדרה מיושמת גם בתורת האינווריאנטים, החוקרת פעולות של חבורות על יריעות אלגבריות. הדוגמה הבסיסית ביותר היא חוג השבת של חוג הפולינומים  תחת החבורה הסימטרית , אשר שווה לחוג הפולינומים הסימטריים. בתחום זה חוקרים את חוג השבת תחת פעולות של חבורות על יריעות אלגבריות, ומנסים להבין את המבנה והתכונות שלו.