MP5

היסטוריה

ה-MP5 פותח בחברת הקלר וקוך בשנת 1966 תחת השם HK 54. השם התבסס על מערכת מספור ישנה. הספרה 5 ציינה שמדובר בתת מקלע, והספרה 4 ציינה שהנשק משתמש בתחמושת 19X9 מ"מ. השם הנוכחי הגיע מהממשל של מערב גרמניה, שהשתמש בנשק זה עבור המשטרה ומשמר הגבול, תחת השם Maschinenpistole 5, באמצע שנת 66 ( Machine pistol 5", MP5). ה-GSG 9 (יחידה ללוחמה בטרור של גרמניה) הייתה יחידת הלוט"ר הראשונה שהשתמשה בנשק זה. משם הוא עבר ליחידות לוט"ר מערביות אחרות.
מכיוון שה-MP5 הוא תת-מקלע המשתמש בקליבר 9 מ"מ, אפודי המגן מאפילים על עתידו. כמו כן, מחירו היקר של הנשק, כ-900$ מהווה חיסרון. הקלר&קוך התחילו להשלים את סדרת ה-MP5 באמצעות שיווק ה-UMP הזול יותר, נשק המשתמש בתחמושת שונה מזו של ה-MP5. אבל, מכיוון של-UMP יש מנגנון פעולה פשוט יותר ומשקל קל יותר המאפשר שליטה נוחה יותר בירי אוטומטי, התחרות בין שני כלי הנשק לא בהכרח קיימת.
אחד המבצעים המפורסמים נגד הטרור, בו היה בשימוש MP5 הוא מבצע נמרוד של ה-SAS לשחרור השגרירות האיראנית בלונדון בשנת 1980.
קבוצת הטרור הגרמנית סיעת הצבא האדום עיטרה את הסמל שלה בציור של  תתהמקלע.

עיצוב

המחסנית משתמשת בתחמושת 9 מ"מ סטנדרטית. המחסנית מעוקלת, והיא מכילה בין 15 ל-30 כדורים.
נצרת הנשק היא רב מצבית, והיא כוללת (בחלק מהגרסאות): נצור, בודדת (חצי אוטומטי), ירי של שניים, שלושה או ארבעה כדורים בכל לחיצה (Burst), וירי אוטומטי מלא.
קוטר הקנה של הנשק מתאים לתחמושת 9 מ"מ פארבלום של אקדחים. אך בשנות ה-90 המאוחרות הוצגו דגמים המסוגלים להשתמש בתחמושת 10 מ"מ ובתחמושת 40 S&W. פיתוח שני הדגמים נעצר בשנת 2000 לטובת פיתוח ה- UMP.

גרסאות

במשך השנים, ה-MP5 עבר שינויים רבים, הן מבחינת עיצוב חיצוני, והן מבחינת תכנון פנימי.
ה-MP5 המקורי היה בעל קת קבועה (דגם A2 ) או בעל קת מתכווננת (דגם A3), בדומה לקת של M16 מקוצר. כמו כן, היו נצרות שונות.
הפיתוח העיקרי הבא היה בשנת 1974, פיתוח סדרת MP5SD. דגם זה היה בעל משתיק קול וקנה מיוחד. כתוצאה מכך, מהירות הקליעים הייתה תת קולית. מה שאפשר לנשק לא להישמע מעל 15 מטרים. יחידות רבות משתמשות בנשק למשימות חשאיות, מכיוון שהנשק שקט ורשף הירי שלו אינו נראה.
פיתוח נוסף נרשם בשנת 1976 עם סדרת MP5K) Kurz ;קצר). נשק זה היה באורך של 325 מ"מ בלבד. פיתוח הנשק החל כתוצאה מדרישה של סוכני מכירות של H&K בדרום אמריקה, שזיהו את הפוטנציאל הגלום בנשק אוטומטי קטן ובר הסתרה המיועד לשומרי ראש.
כדי לקצר עוד יותר את הנשק, הוא מצויד בידית הסתערות המאפשרת אחיזת יד גם כאשר הקנה והמתפסים (כיסוי הפלסטיק של הקנה) קצרים. בנוסף היא מסייעת לייצב את הנשק במהלך ירי אוטומטי ולהתגבר על המחסור של הקת. בנוסף גרסה זו יכלה להיות מורכבת במזוודה מיוחדת ולירות מתוך המזוודה. החסרון של גרסה זו הוא הטווח הקצר (50 מטרים) הנובע מאורך הקנה ומהשימוש בכוונת ברזל (ללא אמצעים אופטיים כדוגמת כוונת טלסקופית). אולם בסך הכול, תצורותיה של סדרה K זהות לתצורות הרגילות של הנשק.
תת- דגם נוסף של הנשק הוא MP5K-PDW) Personal Defense Weapon). הדגם פותח בחטיבה של ארצות הברית עבור טייסים בשנת 1991. נשק זה מצויד בקת מתקפלת (בדומה לגליל) ויכול להיות מצויד במשתיק קול וציין לייזר.
גרסאות חצי אוטומטיות של ה-MP5 ושל ה MP5K הן HK94 ו-SP89 בהתאמה. גרסאות אלו פותחו בגלל חוק שאסר על מכירת נשק אוטומטי לאזרחי ארצות הברית. ניתן להמיר גרסאות אלו באופן לא חוקי לגרסאות אוטומטיות לאחר שינוי במנגנון הנשק.
חוזה בין חברת H&K ובין הצי האמריקני, הניב את ה- MP5N (כלומר, Navy). נשק זה נמצא בשימושם של הכוחות המיוחדים של חיל הים האמריקאי כדוגמת ה-SEAL. לנשק זה קת מתכווננת, נצרה בעלת שלושה מצבים (נצור, בודד ואוטומטי) הניתנת לתפעול ביד ימין או שמאל (כלומר היא נמצאת משני צדדי הנשק) ואפשרות להרכבת משתיק קול מפלדת אל-חלד.
דגם נוסף של הנשק יוצר בעקבות דרישה של צבא צרפת ל- MP5 המסוגל לירות תחמושת חזקה יותר. ציונו של הדגם החדש הוא MP5F (כלומר, French). רוב השינויים שנעשו בנשק הם פנימיים – התאמה לתחמושת החדשה. השינויים החיצוניים מסתכמים בגומי בקצה הקת, טבעת לקת, טבעת כפולה מלפנים. טבעות אלו מאפשרות חיבור רצועת נשיאה גם לשמאליים. השינויים שנעשו בנשק זה הפכו לסטנדרטיים בשאר ה-MP5, והם מחזקים את המוניטין שלו כנשק אמין.
ה- MP5/10 היה ניסיון של H&K להגדיל את העוצמה של הנשק באמצעות הגדלת הקליבר ל10 מ"מ. ה-FBI אימץ את הנשק בשנת 1994 כתת-המקלע הסטנדרטי של הבולשת. למרות הפסקת פיתוח נשק זה ממשיכה הבולשת לדבוק בו.
כינוי מוטעה של נשק זה הוא MP10.