google/wiki40b huggingface dataset:
ספינת החלל כדור הארץ (אפקוט)

ספינת החלל כדור הארץ (אנגלית: Spaceship Earth) היא מתקן שעשועים (אטרקציה) הנמצא במרכז אפקוט ומהווה סמל של פארק שעשועים זה באתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו, פלורידה, ארצות הברית. המתקן ממוקם במבנה "גיאוספרה" בגובה 18 קומות, והוא אחד הסמלים הידועים ביותר של אתר הנופש.

המבנה

המבנה הוא כיפה גאודזית (או "גיאוספרה") בגובה של 18 קומות, המתארת את התפתחות התקשורת בתרבות האדם מתקופת האבן וציורי המערות ועד עידן האינטרנט. שמו של המתקן הוא כשם רעיון פילוסופי בשם זה אותו הגה בקמינסטר פולר שאף המציא את שיטת הבנייה של הכיפות הגאודזיות. לבקמינסטר פולר לא ניתן קרדיט על ידי דיסני אך הוא היה מקור השראה מובהק למתקן זה.
המבנה הוא פאון בן שישים צלעות המחולקים ל-16 משולשים שכל אחד מהם מחולק לארבעה משולשים, המחולקים לשלושה משולשים - סה"כ 11,520 משולשים (תאורטית, שכן בשל עמודי התמיכה במבנה ישנם פחות משולשים, ובפעול ישנם 11,324 משולשים). המבנה דומה מאוד בצורתו לכדור, ועל כן זהו המבנה הכדורי מעשה ידי אדם - הגדול ביותר על פני כדור הארץ.
תכנון המבנה נעשה בעזרתו של סופר המדע בדיוני - ריי ברדבורי.
הבניין תוכנן כך שבעת גשם, הגשם "נספג" לתוך מרזבים במבנה ולא זורם מצדדיו. משקלו של המבנה 7,040,000 ק"ג ותקופת הבנייה נמשכה 26 חודשים.

הסצנות במתקן

המתקן מתאר את התפתחות התקשורת לאורך הדורות. המבקרים נוסעים לאורך סצנות המומחזות על ידי בובות אודיו אנימטרוניקס כשהם מלווים בקרינות של "מספר", המתאר את ההתחרשויות. הסצנות מתארות אירועים בהיסטוריה של האנושות החל מהתקופה הפרהיסטורית, המצאת השפה, המצאת הכתב - כתב החרטומים במצרים, סוחרים פיניקים אשר פיתחו את האלפבית (ומדברים עברית), תיאטרון יווני, הדרכים הרומאיות. לאחר הצגת הרס רומא בימי הביניים מראים את המדענים המוסלמיים, ואת הרנסאנס באירופה, המצאת הדפוס והופעת אמצעי התקשורת ההמונית במאה ה-20: טלפון, טלוויזיה, רדיו, סרטים; עידן ההי טק: המצאת מחשב על, ופיתוחים טכנולוגיים במוסך ביתי (גאראז') בקליפורניה; וטיסה בחלל החיצון המוצג באמצעות פלנטריום בחלקה העליון של כיפת המבנה.

היסטוריה של המתקן

המתקן נפתח ב-1 באוקטובר 1982; בשנת 1986 עודכן המתקן והחל מה-26 במאי 1986 - וולטר קרונקייט היה המספר המלווה את המבקרים במתקן. בין ה-15 באוגוסט ל-23 בנובמבר 1994 נערכו שיפוצים במתקן, במסגרתם הוסרו קטעי המחשבים וג'רמי איירונס היה למספר המלווה את המתקן, וכן הותקן פסקול של אדו גווידוטי (Edo Guidotti).
ב-29 בספטמבר 2000 הוסף לצד המבנה עיטור בדמות ידו של מיקי מאוס האוחז מטה קסמים. עיטור זה הוסר בשנת 2007.
בינואר 2003 הפסיקה חברת AT&T לתת חסות למתקן, ובהתאם הוסרו האזכורים של החברה במתקן. בשנת 2005 החלה חברת סימנס לתת חסות של 12 שנים למתקן.
ב-9 ביולי 2007 נסגר המתקן לשיפוץ נוסף (רביעי במספר) וב-15 בפברואר 2008 נפתח המתקן המחודש לציבור, כאשר המספרת המלווה את מסע המבקרים במתקן היא ג'ודי דנץ'.
צ'ינואה אצ'בה

פעילות

אצ'בה נולד ב-1930 באוג'ידי שבדרום-מזרח ניגריה. מבחינה אתנית הוא משתייך לשבט איגבו. הוריו היו נוצרים מומרים פרוטסטנטים ואביו היה מורה ומטיף לנצרות, אך קרובי משפחה אחרים בילדותו המשיכו לקיים את הפולחן המסורתי של בני האיגבו. הוא למד אמנות באוניברסיטה של איבדן ועסק במשך תקופה קצרה בהוראה בבית ספר תיכון. עם סיום לימודיו באוניברסיטת איבדן, התמנה למפיק תוכניות רדיו של רשות השידור הניגרית בלגוס, השתלם ב-BBC ומילא תפקידים שונים ברשות השידור הניגרית. ב-1961 הוא נתמנה למנהל שידורי החוץ של רשות השידור הניגרית.
אצ'בה כתב את יצירותיו באנגלית והוא החל לכתוב עוד בהיותו סטודנט. בשנת 1958 פורסם הרומן הראשון פרי עטו, "מפולת באומואופיה". הוא נחשב לספר הנקרא ביותר בתולדות הספרות האפריקאית המודרנית, והוא נלמד במערכות החינוך של מדינות רבות באפריקה. הספר עורר הדים בעולם כולו ותורגם לשפות רבות. רומנים נוספים שכתב היו "קץ השלווה" (1960), "חץ האלוהים" (1964), "איש העם" (1966) ו"הנמלים של סוואנה" (1987).
בשנת 1967, בעקבות מלחמת האזרחים בניגריה, החל הסופר לתמוך בהפרדת ביאפרה מניגריה ובעצמאותה והפך למעין שגריר של ביאפרה בעולם. המדינה החדשה בביאפרה סבלה ממגפות ומרעב כתוצאה ממלחמת האזרחים ואצ'בה ניסה לעורר את העולם לעזור למדינה החדשה לשרוד. ב-1970 כבשה ניגריה את ביאפרה ואצ'בה ניסה בדרכים פוליטיות למנוע את הסיפוח. במהלך שנות השבעים, התגורר הסופר מספר שנים בארצות הברית וחזר לניגריה. בשנת 1975 באוניברסיטת מסצ'וסטס הוא עורר פולמוס פוליטי עולמי בעקבות הרצאה שהעביר אודות הגזענות בספרו של ג'וזף קונרד "לב המאפליה". בשנת 1988 התפרסמה ההרצאה בספר אסופת מאמרים 
ובשנת 2011 הכריז The Guardian של לונדון על הספר כאחד ממאה הספרים הלא-בדיוניים הגדולים שנכתבו אי-פעם.
אצ'בה זכה ביותר מ-30 תוארי כבוד מאוניברסיטאות מכל העולם ובפרסים רבים, כמו כן הוא השפיע על סופרים ניגרים כמו צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה וקן סארו-ויווה.
בשנותיו האחרונות הוא התגורר בארצות הברית וכיהן בשנים 2009–2013 כפרופסור ללימודי אפריקה באוניברסיטת בראון.
לוני אנדרסון

ביוגרפיה

אנדרסון נולדה בסיינט פול, מינסוטה לדוגמנית מקסין הייזל ולקליידון קרל אנדרסון. למדה אומנות ב"אוניברסיטת מינסוטה" שם גם בלטה וזכתה בתחרויות מלכות יופי.

קריירת משחק

אנדרסון החלה את קריירת המשחק שלה לקראת סוף שנות ה-70 בקומדיית המצבים "רדיו סינסינטי" בתפקיד ג'ניפר מארלו, פקידת הקבלה היפה והאינטליגנטית של תחנת הרדיו. אנדרסון הייתה לכוכבת הבולטת של התוכנית ביחד עם השחקן האוורד הסמן, היא הועמדה על הופעותייה בסדרה ל-3 פרסי גלובוס הזהב ולשני פרסי אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית.
בשנת 1980 גילמה אנדרסון את כוכבת הקולנוע ג'יין מנספילד לצידו של ארנולד שוורצנגר בסרט הטלוויזיה "סיפורה של ג'יין מנספילד". כמו כן היא השתתפה בקומדיית הפעולה "Stroker Ace" ודיבבה את דמותב של כלבת הקולי "פלו" בסרט האנימציה "גן עדן לכלבים".
בשנות ה-90 השתתפה בקומדיה "לילה ברוקסברי" בתפקיד ברברה אמם של האחים סטיב (ויל פרל) ודוג בוטאבי ובקומדיית הפעולה "3 הנינג'ות יוצאות לפעולה".
בשנת 2006 אנדרסון הופיעה בסדרה הקומית של טורי ספלינג "עכשיו טורי" של רשת הטלוויזיה VH1.

חיים אישיים

אנדרסון הייתה נשואה ארבע פעמים: נישואיה הראשונים היו לברוס הסלברג מהם נולדה בתה של אנדרסון דיידרה, השניים היו לשחקן רוס בייקל, לאחר מכן נישאה לכוכב הקולנוע ברט ריינולדס איתו אימצה אנדרסון ילד אחד. בשנת 2008 נישאה למוזיקאי בוב פליק ממקימי וחברי להקת הפולק "ארבעת האחים".
קשת טורקית

קשת טורקית היא כלי נשק קדום מסוג קשת מורכבת מכופפת לאחור (Recurved composite bow), שהייתה בשימוש העמים הטורקיים של הערבה האסייתית. קשת זו דומה לקשת המונגולית המפורסמת ואף נחשבת טובה ממנה.
ורבה (מחוז רובנו)

היסטוריה

הכפר ורבה (באוקראינית: עץ ערבה), נזכר לראשונה בכתובים בכתב זיכיון שנתן קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין בשנת 1442 לאחד האצילים. בשנת 1518 העניק זיגמונד הראשון, מלך פולין לכפר מעמד של עיר. בשנת 1549 התגוררו בוורבה 1,282 תושבים והיו בו כנסייה וסניף דואר. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל ורבה בתחום האימפריה הרוסית.
במלחמת העולם הראשונה נמצא ורבה בקו החזית ובשנת 1915 נכבש על ידי הצבא הגרמני והצבא האוסטרי. לקראת סיום המלחמה ובעקבות המהפכה הרוסית נכלל ורבה בתחום הרפובליקה העממית של אוקראינה קצרת הימים. 
בתום מלחמת העולם הראשונה שרר באוקראינה תוהו ובוהו מכיוון שצבא הרפובליקה העממית של אוקראינה, הבולשביקים, הלבנים, הצבא הפולני וקבוצות אנרכיסטיות נלחמו כולם אלה באלה על אדמתה כדי לשלוט בה.
בשנת 1921, כתוצאה מהמלחמה הפולנית-סובייטית, נחתם הסכם ריגה וחלקה המערבי של אוקראינה, כמו גם חלק גדול מהווהלין כשוורבה בתוכו, סופח לרפובליקה העצמאית של פולין שהוקמה בשנת 1919. ברפובליקה הפולנית התקיים משטר קפיטליסטי, שבו נהגו יזמה פרטית ומסחר חופשי, בניגוד למשטר שנהג באותה עת ביתר חלקי אוקראינה הסובייטית.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה, בעת שהוורמאכט פלש לפולין, נכנס הצבא האדום למזרח פולין עד נהר הבוג המערבי, בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולוטוב בין ברית המועצות וגרמניה. חבל ווהלין סופח לברית המועצות וורבה היה תחת שלטון סובייטי. הסובייטים הנהיגו בווהלין את משטרם הכלכלי, האוסר מסחר חופשי ואת משטר הדיכוי של הנקו"ד. 
עם ראשית פלישת הנאצים לברית המועצות ביוני 1941, במבצע ברברוסה, נכבש ווהלין על ידי הוורמאכט. באזור הכולל את ורבה ואת הערים לוצק וברודי שבסביבתה התחולל ב- 29 ביוני 1941 אחד מקרבות הטנקים הגדולים בהיסטוריה שבו הכריעו הנאצים את הצבא האדום. לאחר התבוסה נתון היה ורבה במשך שלוש שנים תחת שלטון הדיכוי והרצח הנאצי.
עם התהפכות גלגל המלחמה שבו הסובייטים וכבשו את ווהלין בשנת 1944. ורבה נכלל בתחומי ברית המועצות עד התפרקותה בשנת 1991 וכינון הרפובליקה העצמאית של אוקראינה.
בכפר שני מפעלים לציוד חקלאי, מוסדות חינוך, בית חולים ותחנת רכבת. דרך המלך קייב-לבוב, החוצה את אוקראינה ממרכזה למערבה, עברה בעבר בכפר. בשנת 2010 הושלמה סלילת כביש עוקף ודרך המלך עוברת מצפון וממערב לכפר.

יהודים

המידע המוקדם ביותר על קהילה יהודית בוורבה הוא מן המאות ה-17 וה-18. בראשית המאה ה-20 התגוררו בוורבה כ-2,000 יהודים והם היוו את רוב תושבי העיירה. בתקופת השלטון הפולני התנהלה בוורבה פעילות ציונית ערה ופעל בה סניף של תנועת "החלוץ". בתחום העיירה הקימה התנועה את מה שנקרא בלשונה "קיבוץ". היה זה משק שנשכר מאיכר מקומי ובו עבדו חברי "החלוץ" הצעירים בעבודות חקלאיות, כדי להכשיר עצמם לעבודת האדמה כאשר יעלו לארץ ישראל. אחזקת הקיבוץ ומימונו נעשו באמצעות תרומות של יהודי העיירה.
כל הפעילות הזאת נפסקה עם סיפוח ווהלין לברית המועצות בפרוץ מלחמת העולם השנייה. לא זו בלבד שנפסקה הפעילות הציונית, אלא שגם הוטלו הגבלות על קיום טקסי הדת היהודיים ועל החיים היהודיים והרע מכול – קיפוח החיים והשמדת כל יהודי העיירה שאירעו בעקבות כניסת הנאצים לעיירה ביוני 1941, זמן קצר לאחר פתיחת מבצע ברברוסה.
גיר

גיר הוא חומר המשמש לשם סימון על משטחים קשים, מכיוון שהוא מתפורר בקלות ומותיר חלקיקים הנצמדים באופן רופף למשטח. בדרך כלל הוא עשוי מקירטון או מגבס.

שימושים

בעבר הגיר היה האמצעי העיקרי לרישום על גבי לוח, בין השאר לצורך הוראה במסגרת בתי ספר אוניברסיטאות וכו'. עם זאת, כיום הלוחות המיועדים לגיר (בלקבורד) הולכים ויוצאים משימוש, ומוחלפים בלוחות לבנים למצבעים (טושים), משום שחלקיקי האבק שנפלטים מהגיר בעת כתיבה או מחיקה נישאים באוויר, ועלולים לחדור למערכת הנשימה ולגרום לזיהום או למחלות נשימה ואלרגיות.
הגיר משמש גם עבור אמני ציור בגיר, למשל ברישומים וציורים על גבי מדרכות רחוב. הגיר כאמצעי לציור על מדרכות היה נפוץ בקרב ילדים כאמצעי שעשוע לשעות הפנאי. כמו כן הגיר משמש ילדים המשחקים קלאס לציור לוח המשחק. בדרך כלל גיר ללוח הוא דק יותר מאשר גיר למדרכות.

חומרים

גיר ללוח, המסופק בדרך כלל בגלילים באורך 10 ס"מ, אינו עשוי מסלע הגיר, אלא מסידן גופרתי, שנוסחתו CaSO₄. זהו בדיוק אותו החומר הקרוי אנהידריט.
סלעי גיר (אבן גיר) מורכבים ממינרל הקלציט, סוג של סידן פחמתי, שנוסחתו CaCO₃.
גיר הסימון המשמש בתפירה עשוי ממגנזיום צורן חמצני (מגנזיום סיליקטי). גם חומר זה מצוי בשתי צורות, צורתו השנייה היא טלק.
הגיר הבסיסי לבן. באמצעות תוספת של חומרים שונים לגיר ניתן לייצר גירים צבעוניים.
זרעים גדרה

היסטוריה

חברת "זרעים גדרה" הוקמה על ידי שבע משפחות מהעיר גדרה בשנת 1952 בתקופה של קיבוץ גלויות בה הוקמו מושבים חקלאיים ומעברות לשיכון העולים. אפשרויות הפרנסה והתעסוקה באותה תקופה התמקדו בעיקרן, בפיתוח החקלאות.
בשנותיה הראשונות עסקה החברה בעיקר בעבודה ידנית בה לקחו חלק עולים ממדינות שונות. בשנת 1963 הצטרפה לחברה משפחת כהן. באותה שנה נוסדה זרעים גדרה כחברה בע"מ. לאחר מלחמת ששת הימים החלה החברה להרחיב את פעילותה המקצועית, השיווקית והאגרוטכנית תוך כדי שיתוף פעולה בתחום המחקר והטיפוח עם מכון ויצמן למדע, הפקולטה לחקלאות ומכון וולקני.
בשנת 1973 החלה החברה לייצא את זניה לאירופה וארצות הברית. בהמשך התרחב הייצוא למדינות נוספות ובמקביל ועד היום מושקעים משאבים רבים בפיתוח וטיפוח הזנים. בשנת 2000 זרעים גדרה בע"מ התפצלה לשתי חברות: "זרעים גדרה" (ירקות) ו"אגרידרה" (גידולי שדה).
בשנת 2005 רכשה קרן מרקסטון את השליטה בזרעים גדרה מידי המייסדים. בדצמבר 2005 הוסמכו מעבדות החברה לתקן ISO 17025 המבטיח רמת אמינות גבוהה של בדיקות איכות.
בשנת 2007 מכרה קרן מרקסטון את זרעים גדרה לקבוצת סינג'נטה.

זני מכלוא

זני מכלוא הם זנים המנצלים תופעה ידועה בעולם הביולוגיה הנקראת און כלאיים. און כלאיים היא תופעה שבה צאצא של שני הורים מפגין ביצועים טובים יותר מכל אחד מההורים. הבסיס הגנטי לתופעה זו הוא שלכל הורה ישנם שני עותקים זהים מכל גן ובצאצא מקבלים מכל גן עותק אחד מכל הורה, דבר שבפעמים רבות מוביל לביצועים משופרים.

טיפוח

טיפוח הוא תהליך המספק מגוון פתרונות גנטיים לצרכים של הגידול החקלאי. תהליך הטיפוח מאפשר שיפור מתמיד של הזנים המסחריים המקובלים באזור הגידול בהיבטים של יבול, עמידות למחלות ומזיקים, וגידול בתנאים שאינם אופטימאליים לצמחים בתנאי סביבה קיצוניים כגון טמפרטורות קיצוניות, וקרקעות עם רמות מלח גבוהות מהמקובל.
ספרון בורוז

שנותיה הראשונות

בורוז נולדה בלונדון, אנגליה, למשפחה פעילה פוליטית, שני הוריה הם סוציאליסטים. אביה הוא ארכיטקט ומורה ואמה, סוזי, 

היא מורה ופמיניסטית.
בהיותה בת חמש עשרה גילתה אותה בט בולד סוכנת דוגמנות (בורוז מתנשאת לגובה של מטר ושמונים), והיא פתחה בקריירת דוגמנות מצליחה.

קריירה

הופעת הבכורה של בורוז הייתה בסרט "בשם האב" (1993). תפקידה המשמעותי הראשון היה כאשה האירית האמביציוזית ב"מעגל חברים" (1995).
לאחר מכן היא הופיעה ב- Hotel de Love (1996). ב-1997 שיחקה בקומדיה הרומנטית "חיי האהבה" לצד קארלה גוג'ינו. בשנת 1999, היא הופיעה בסרט המדע הבדיוני Wing Commander ובמותחן "ים כחול עמוק", כמו גם בסרט הניסיוני The Loss of Sexual Innocence. בשנה אחרי כן היא שיחקה בסרט "העלמה יוליה" ובקומדיה "טיימקוד" לצד סלמה הייק. 
ב-2001 היא שיחקה ב"אניגמה", וב-"הפיתוי" לצד פיטר פצ'ינלי.. ב-2004 היא גילמה את דמותה של אנדרומַכָה בסרט עתיר התקציב "טרויה". בינואר 2005 היא יצרה את הדמות של ג'יני בפרימיירה העולמית של Earthly Paradise ב- Almeida Theatre,‏

וב-30 באוקטובר 2005 היא הופיעה על הבמה בתיאטרון אולד ויק בלונדון במחזה בן ה-24 שעות, Night Sky לצד כריסטופר אקלסטון, Bruno Langley, David Warner, Navin Chowdhry and David Baddiel
בורוז מגלמת את דמותה של עורכת הדין לוריין ולר בעונה הרביעית של הסדרה בוסטון ליגל של רשת הABC מ-2007–2008. היא כיכבה לצד כריסטיאן סלייטר בסדרה של ה-NBC‏ "האויב הכי גרוע של עצמי" עד לביטולה.
ב-2008 היא הופיעה בסרט העצמאי "הגיטרה", וזו הייתה הופעת הבכורה שלה בפסטיבל סאנדנס, ובאותה שנה גם שיחקה בסרט "שוד הבנק".
החל מ-30 במרץ 2010 היא מככבה כבלשית סרנה סטיבנס בסדרה חוק וסדר: כוונה פלילית, שם היא החליפה את ג'וליאן ניקולסון Julianne Nicholson; ששיחקה בתפקיד הבלשית מייגן ווילר עד לסיום העונה השמינית.
בשנת 2012 כיכבה לצד רוב לאו במותחן הפוליטי "קרב סכינים" של הבמאי ביל גאטנטאג, ושיחקה בקומדיה "דירות קטנות" בכיכובו של מאט לוקאס.

חייה האישיים

בורוז היא ידידה קרובה של הפוליטיקאי טוני בן (Tony Benn).‏ 

היא גם סוציאליסטית ודיברה על הערצתה לפוליטיקאית הסוציאליסטית הצרפתית סגולן רויאל.

היא הצטרפה לתנועה אנטי-גזענית בגיל 11 והייתה סגנית הנשיא של התנועה הלאומית לזכויות אדם National Civil Rights Movement.‏

היא גם התועמלנית של שוויון זכויות לאנשים מוגבלים disabled rights.
בראיון שנתנה למגזין Film Unlimited בשנת 1999 גילתה בורוז שהיו לה מערכות יחסים עם נשים. במשך מספר שנים היא הייתה בקשר רומנטי עם במאי הסרטים מייק פיגיס, והיא כיכבה בכמה מסרטיו, בכללם Miss Julie – אחד מהסרטים הראשונים שהשתמשו בצילום בהרבה מצלמות, ובסרט מרובע המסך של פיגיס, 
Timecode.
לאחר סיום מערכת היחסים עם פיגיס נקשר שמה רומנטית עם השחקנית פיונה שו
. אף אחת מהשחקניות לא הגיבו על כך באופן פומבי. השתיים שיחקו יחדיו בהפקה של התיאטרון הלאומי The PowerBook,‏

מחזה שמבוסס על הרומן בעל אותו שם שכתבה ז'נט וינטרסון (Jeanette Winterson), שבו הן משחקות מאהבות. ב-2006 העתון Independent on Sunday כלל את בורוז במקום ה-90 ברשימת הלהטב"ים המשפיעים ביותר בבריטניה. 

בראיון שנתן בן זוגה לשעבר אלן קמינג ב-2003 הוא אמר: "אני באמת הייתי בר מזל שמערכת היחסים הראשון שהייתה לי אחרי (הגירושים שלי) הייתה עם ספרון, שהיא באמת אמפתית ואדם רחב אופקים. ושהיא עכשיו... כפי שאני בטוח שאתם יודעים... ובכן, היא משחקת בשתי הקבוצות.
מחבצה כלקוליתית

מחבצה כלקוליתית היא כלי לחביצת חמאה מחלב אשר היה נפוץ בתקופה הכלכוליתית באזורי ארץ ישראל ועבר הירדן.

המחבצה במקורות הארכאולוגיים

מחבצות חרס נמצאו לראשונה בחפירות ארכאולוגיות שנעשו בתלוליות ע'סול. כלים מזן זה היו נפוצים מאד בתקופה הכלקוליתית, כמויות גדולות נמצאו בחפירות שנערכו באתרים של תרבות באר שבע (ראו ביר אבו מטר).
הכלי שנתגלה בשלמותו בתרבות ע'סול היה מטיפוס קטן רוחב 22 – 23 ס"מ גובה 12 – 13 ס"מ. הכלי כונה "כלי דמוי ציפור", בתחילה לא היה ברור מה השימוש שנעשה בכלי. בתלוליות ע'סול נמצאו גם שברים של הכלי מהטיפוס הגדול. בתרבות באר שבע נמצאו בעיקר הכלים מהטיפוס הגדול שרוחבו היה כ-70 ס"מ וגובהו כ-40 ס"מ.
באתר המקדש הכלקוליתי בעין גדי, נתגלה כלי בדמות איל נושא זוג מחבצות.
יעקב קפלן העלה את הרעיון שהכלי שנמצא שימש כמחבצה. תרבות באר שבע הייתה תרבות שחציה יישוב קבע וחציה חיי רועים, הם עסקו בתעשיית החלב ובשימור תוצרת חלב, וכלי זה שימש בתעשייה זו.
עיקר פריחתו של הכלי הייתה בתרבות באר שבע, אבל הכלי או שבריו של הכלי נמצאו גם בעפולה ובכל האתרים שנחפרו בוואדי עזה, שברים של הכלי נמצאו גם במערת אום-קטפה שבמדבר יהודה, דוגמאות זעירות בגזר, כלים מהטיפוס הקטן נמצאו במערות באזור ובעמק הירדן ליד גשר. המצאות הכלים במקומות אלה מוכיחה את הקשר שהיה קיים בין אתרים אלה לתרבות ע'סול ותרבות באר שבע.
לכלי העשוי מחרס צורת חבית שרועה, שתנוחתה מאוזנת. כל קצה של כלי מכווץ וממנו מתרוממת ידית אוזן קטנה. בכלים הקדומים יותר הקצוות היו שווים, כאשר בכלים מאוחרים יותר צורת שני הקצוות אינה שווה. קצה חד מכווץ והשני שטוח. באמצע הגוף המאוזן יוצא צוואר רחב. בחלק מהכלים נמצאה מסננת בתחתית הצוואר.
עם העלמות התרבות הכלקוליתית הכלי נעלם. הימצאותו של הכלי באתר ארכאולוגי מצביעה באופן חד משמעי שהאתר הוא מתקופה זו (מאובן מנחה).
הרמן מלוויל

קורות חיים

הרמן מלוויל נולד בניו יורק למשפחה ממוצא אנגלי והולנדי. אביו היה סוחר ויבואן אמיד, אך כשל בעסקיו והגיע לפשיטת רגל ב-1830. הוא מת שנתיים אחר-כך, והשאיר את משפחתו במצב כלכלי גרוע. מלוויל היה צריך לעבוד כפקיד בנק כבר בגיל 13. הוא המשיך בלימודיו עד גיל 15, ואחר כך עבד בעבודות שונות נוספות, הוא היה איש מכירות, פועל בחווה ומורה.
ב-1839 הצטרף כנער סיפון לאונייה שהפליגה לליברפול. הוא תיאר את המסע הזה ברומן Redburn. ב-1841 הפליג למסע שארך 18 חודשים על אוניית ציד לווייתנים. רבים מהפרטים המופיעים ברומן "מובי דיק" נלקחו מהקורות אותו בתקופה זו. ב-1842 נטש את הספינה באיי מרקיז וחי עם המקומיים במקום במשך חודש. ספרו "טייפי" Typee: A Peep at Polynesian Life, מתרחש בנוקו היבה שבאיי מרקיז. משם שוב עלה על סיפון אוניה, הפעם ספינת סחר אוסטרלית. הוא היה מעורב במרד של צוות האוניה, ובעקבות זאת ישב בכלא בטהיטי.
מלוויל חזר לאמריקה ב-1844 בספינה ששטה לבוסטון. המצב הכלכלי של משפחתו השתפר, והוא היה יכול להתקיים מכתיבה. הספרים הראשונים שפרסם זכו לשבחים בביקורת ולקהל קוראים רחב. ספריו התבססו על מסעותיו בים, והמקומות השונים בם ביקר.
ב-1847 התחתן, וב-1850 עבר לגור בחווה במסצ'וסטס בה חי כ-13 שנים, שם הכיר והתיידד עם הסופר נתנאל הות'ורן. מלוויל הושפע מאוד מהות'ורן, ובמיוחד מספרו "אות השני". באותה שנה פרסם את הרומן "מובי דיק", והקדיש אותו להות'ורן. "מובי דיק" הוא מצד אחד תיעוד של החיים על ספינה לציד לוויתנים, ומצד שני אלגוריה מורכבת על החיים.
הקהל שציפה לספר הרפתקאות, לא קיבל באהדה את הרומן. השפה המורכבת ושלל הנושאים שברומן הרחיקו אותו מהקוראים, והפופולריות של מלוויל פחתה.
הוא פרסם קובץ סיפורים ורומנים נוספים. ביקור בארץ הקודש ב-1857 הניב פואמה ארוכה ויומן מסע. הוא פרסם גם שירים, אך כתיבתו לא עוררה יותר תשומת לב.
מלוויל עבר לניו יורק והתחיל להתפרנס כמפקח בבית המכס. בשנותיו האחרונות כתב את הנובלה "בילי באד", שפורסמה אחרי מותו. הוא מת ב-1891, והשאיר אחריו כתבי־יד בלתי גמורים שהתגלו רק ב-1920, כשהתעורר מחדש עניין בכתביו.
הרולינד שאלה

קריירת מועדונים

שאלה נולד בנורווגיה להורים קוסובנים שברחו ממלחמת האזרחים ביוגוסלביה. שאלה התחיל את הקריירה שלו בנודוטן. כבר בגיל צעיר קיבל הזדמנות בהרכב של הקבוצה הבוגרת והבקיע 9 שערים ב-15 הופעות. בשנת 2011 חתם באוד גרינלנד מליגת העל הנורווגית. במדי אוד התבלט והפך עד מהרה לשחקן מוביל כאשר בעונת 2014 רשם את עונת השיא שלו כאשר קבוצתו סיימה במקום השלישי והעפילה לגמר הגביע ושאלה עצמו הבקיע 9 שערים והיה סגן מלך השערים של הקבוצה.
ב-11 בינואר 2015 חתם בספרטה פראג ל-3 וחצי שנים. ב-23 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-4 נגד פריברם. לקראת עונת 2015/2016 הושאל לסלובן ליברץ.
באוגוסט 2018 שאלה חתם בסטארט.
ב-11 בפברואר 2019 שאלה חתם לשנתיים בואלרנגה.

קריירה בינלאומית

שאלה שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של נורווגיה. לאחר שצבר כבר הופעה אחת בנבחרת הצעירה של נורווגיה, החליט שאלה לנצל את מוצאו הקוסובני ולשחק עבור הנבחרת הצעירה של אלבניה בא יוכל לקבל יותר דקות בזירה הבינלאומית. בספטמבר 2014 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד פורטוגל. ב-14 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד צרפת.
לאחר שנבחרת קוסובו התקבלה כחברה בפיפ"א, זומן שאלה לסגל הנבחרת לקראת המשחק נגד פינלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
שעוביה

שעוביה (ערבית: الشعوبية א-שֻעוּבּיָה, מילולית: תנועת העם) היא תנועה תרבותית-פוליטית של מוסלמים לא ערבים, נגד מעמדם לעיתים ב"אומה" האסלאמית. המונח מתייחס במיוחד לתנועה לאומית פרסית שהתקיימה במהלך המאות ה-8 וה-9 בעולם האסלאמי. התנגדות דומה לדומיננטיות הערבית הייתה קיימת גם באל-אנדלוס, בשני המקרים בתקופת שלטון בית עבאס. חלק מן הערבים כינו את חברי התנועה "עג'אם", כינוי גנאי אסלאמי שמשמעותו אדם שאינו שולט היטב בשפה (הערבית), ואילם והכינוי הפך לכינוי גנאי רווח לפרסים בעולם המוסלמי. 
מקור שם התנועה ב"סורת החדרים" (סורת אל-חֻגַ'ראת), העוסקת ב"עמים" ו"שבטים" שברא האל, שם נכתב (בפסוק 13): "يَا أَيُّهَا النَّاسُ إِنَّا خَلَقْنَاكُم مِّن ذَكَرٍ وَأُنثَى وَجَعَلْنَاكُمْ شُعُوباً وَقَبَائِلَ لِتَعَارَفُوا إِنَّ أَكْرَمَكُمْ عِندَ اللَّهِ أَتْقَاكُمْ إِنَّ اللَّهَ عَلِيمٌ خَبِيرٌ" ("בני האדם, בראנוכם זכר ונקבה, ויצרנוכם עמים ושבטים למען תכירו איש את רעהו. אכן הנכבד בכם לפני אלוהים הוא הירא (אותי) בכם"). בעוד שהמונח "שבטים" מתייחס לערבים, המונח "עמים" מתייחס ללא-ערבים. 
למרות שהמונח מתייחס בעיקר לתנועה שקמה כנגד בית עבאס בפרס ובאנדלוס, יש למונח שורשים בתחילת האסלאם. הח'וארג' פרשו מן האסלאם עוד במהלך המאה ה-7 על רקע טענותיהם של בני שבט קורייש על מעמד מועדף בתוך ה"אומה", קהילת המאמינים האסלאמית. 
בתקופה המודרנית, נעשה שימוש במונח "שעוביה" ככינוי גנאי למה שמוגדר בעיני הדובר כ"אנטי-ערבי". כנעאן מקייה מתאר בספרו "רפובליקת הפחד" כיצד נעשה שימוש מגמתי ופוליטי בכינוי נגד מתנגדי מפלגת הבעת' העיראקית
ג'וזפין סאנדסטרום

ביוגרפיה

סאנדסטרום נולדה במחוז סטוקהולם, היא למדה בלט בבית הספר המלכותי לבלט של סטוקהולם (Kungliga Svenska Balettskolan).
ב-1999 השתתפה במלודיפסטיבלן כחלק מלהקת הבנות "Ai".
ב-2001 הנחתה את המלודיפסטיבלן ובאותה שנה מסרה את תוצאות הניקוד של שוודיה באירוויזיון.
ב-2002 ו-2007 הנחתה את תחרות המוזיקה לילדים "Lilla Melodifestivalen" וב-2002 הנחתה גם את הגרסה הכלל סקנדינבית של התחרות "MGP Nordic".
ב-2005 הנחתה ויזמה את תוכנית הילדים "Klara, färdiga, gå!", באותה שנה גם השתתפה כשחקנית בתוכנית "En decemberdröm".
ב-2008 התמודדה בתוכנית "Stjärnor på is" בה מפורסמים מתחרים ביניהם בהחלקה אמנותית על הקרח.
ב-2010 יצא הספר שכתבה "Vinteräpplen".
ב-2013 הנחתה את טקס הגרלת מיקומי השירים באירוויזיון בבית עיריית מאלמה, באותה שנה היא גם הגישה פרשנות לאירוויזיון עבור הטלוויזיה השוודית.
מיני אסטדי

היסטוריה

המיני אסטדי עוצב על ידי האדריכל הקטלאני ז'וזפ קסלס. האצטדיון נבנה במשך תשעה חודשים בלבד ב-1982, והוא מכיל שני יציעים וטריבונה. בעת הקמתו היווה דוגמה למודרניות ואף שימש כמודל לבנייה של אצטדיוני כדורגל נוספים בעולם. האצטדיון של מורסיה הוא העתק מדויק של המיני אסטדי.
ב-23 בספטמבר 1982 נפתח האצטדיון ונערך בו משחק ידידות של הקבוצה הבוגרת של ברצלונה, בו ערך דייגו מראדונה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה.
ב-2006 שודר במיני אסטדי משחק גמר ליגת האלופות שנערך בסטאד דה פראנס, ובו שיחקה ברצלונה כנגד ארסנל. 11,000 אוהדי ברצלונה באו לאצטדיון כדי לצפות במשחק, שבסופו ניצחה ברצלונה 2-1 והוכתרה כאלופת אירופה.
משנת 2000 נפוצה שמועה לגבי האפשרות שהאצטדיון יהרס עקב הנוכחות הדלה של הקהל במשחקי ברצלונה ב', שווי האדמה הגבוה וקומפלקס הספורט על שם ז'ואן גאמפר. כחלק מתוכנית השדרוג של אצטדיון קאמפ נואו שהוצגה ב-2014 האצטדיון ייהרס ועל שטחו יוקם אולם של 12,000 מקומות לקבוצת הכדורסל של ברצלונה ואולם הוקי קרח. לברצלונה ב' יוקם אצטדיון קומפקטי של 6,000 מקומות בלבד בקומפלקס מתחם האימונים של הקבוצה.

שימוש

לצד היותו האצטדיון של קבוצת המשנה של ברצלונה, נערכו בו גם משחקיה של קבוצת הפוטבול של ברצלונה, ומאז 2003 חלק ממשחקיה של נבחרת אנדורה. במיני אסטדי נערכת ההצבעה לנשיאות ברצלונה מדי ארבע שנים.
מלבד אירועים ספורטיביים, נערכו באצטדיון אירועים מוזיקליים כגון הופעות של אלטון ג'ון ושל דייוויד בואי.
רומן רודנקו

רומן רודנקו (ברוסית: Роман Андреевич Руденко;‏ 30 ביולי 1907 – 23 בינואר 1983, מוסקבה, ברית המועצות), היה משפטן סובייטי, אשר כיהן כתובע הסובייטי במשפטי נירנברג וראש התביעה הסובייטית בשנים 1953-1981.
מקסיקאנה

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי זאב נחמה והופק על ידי יורם פויזנר. השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו גם את הסגנון הים-תיכוני. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של "Helicon Music - הליקון" ב-26 ביוני 2014. הקליפ מציג בני זוג שונים בתקופות חיים שונות ובסיטואציות שונות. הקונספט העיקרי של הקליפ הוא אהבה.
קליפ השיר בוים על ידי זיו שדה.