google/wiki40b huggingface dataset:
ראיה נסיבתית

ראיה נסיבתית היא מונח משפטי מתחום דיני הראיות שבה נדרש תהליך היסק כדי לקשור אותה למסקנה עובדתית. בניגוד לראייה מכרעת התומכת באופן ישיר באמיתות הטענה העובדתית, ללא צורך בראיות נוספות, או בתהליך היסק.

משקל הראייה בבית משפט

כאשר ראיה נסיבתית עומדת לבדה, מטבעה היא נתונה ליותר מפרשנות אחת, ומשכך, הסקת מסקנה חותכת מראיה נסיבתית בודדת מותירה ספק בדיוק המסקנה. ראיה נסיבתית היא בדרך כלל חלק מאוסף של ראיות נסיבתיות אחרות, אשר יחדיו חוברות לאוסף ראיות מאמתות. יחדיו הן עשויות להוות תמיכה חזקה במסקנה אחת על פני מסקנות אחרות. תוקפו של הסבר המושתת על ראיות נסיבתיות למסקנה עובדתית, מתחזק ככל שהסברים אלטרנטיביים נמצאים חסרי תוקף. במשפט הישראלי, אין די בראיות נסיבתיות כדי להרשיע אדם לאלתר.
בהליך משפטי, ראיות נסיבתיות מאפשרות קביעת ממצא (באנגלית: Trier of fact) בדרך של היסק. במשפט הפלילי, היסק נעשה בדרך של קביעת ממצא כדי לתמוך באמיתות טענה (אשמה או חוסר אשמה פלילית).
עדות עשויה להוות ראיה ישירה, או נסיבתית. אם העד טוען שראה את הפשע מתרחש, זוהי ראיה ישירה. לדוגמה, עד הטוען כי ראה במו עיניו את הנאשם דוקר את קורבנו. לעומתה, עדה המעידה כי ראתה את הנאשם נכנס לבית, שמעה צרחות, ולאחריהן ראתה את הנאשם נמלט מן הבית ובידו סכין מגואלת בדם. עדות זו תהווה ראיה נסיבתית. הנחיצות שבעריכת היסק, ולא העובדה שהראיה מצביעה על מסקנה ברורה, היא שקובעת האם ראיה היא נסיבתית או ישירה.
ראיות מתחום הזיהוי הפלילי המובאות לבית המשפט באמצעות עד מומחה הן בדרך כלל ראיות נסיבתיות. מומחה בזיהוי פלילי המעיד כי בדיקה בליסטית מוכיחה כי מן הנשק שנמצא ברשותו של נאשם נורה ירי קטלני, מוסר בכך ראיה נסיבתית ממנה ניתן להסיק את אשמתו של הנאשם. יש לשים לב כי הסיכוי למסקנה שגויה בדבר אשמתו של נאשם עולה ככל שהמסקנה מבוססת על מיעוט ראיות נסיבתיות, ועולה הסיכוי להיתכנות הסברים אחרים, כך למשל, האפשרות שמאן דהו אחר עשה שימוש בנשקו של הנאשם. ככל שנאספות ראיות נסיבתיות נוספות התומכות במסקנה אחת ופוסלות אפשרות קיומן של מסקנות נוגדות, כך ניתן לקבוע ממצא עובדתו ברמת ודאות גבוהה יותר. כך למשל, אם בנוסף למציאת הנשק הקטלני ברשות הנאשם, טביעת אצבעו של הנאשם נמצאה על הדק הירי, ובבדיקה כימית של ידיו ובגדיו נמצא כי ירה לאחרונה, מתחזקת האפשרות לקביעת ממצא עובדתי ולפיה הוא היורה.
שני תחומים בהם ראיות נסיבתיות הן בעלות חשיבות עליונה, הם בתביעות בתחום המשפט האזרחי והפלילי בהם קיים חוסר בראיות ישירות. קיימות מדינות בהן שיטת המשפט הפלילי מאפשרות להרשיע אדם אך ורק על יסוד ראיות נסיבתיות.
ראיה פורנזית גם נקראת ראיה נסיבתית כאשר בדוגמה לעיל (ירי מנשק קטלני) כשבית משפט יושב על המדוכה ומבקש לבנות גרסה "ובלעדיה אין" במטרה להרשיע את הנאשם המסקנה משילוב הראיות וגרסת הנאשם לא מותיר ספק ולו הקל שבקלים אז יורה על הרשעה. הדוגמה הבאה תבאר את האמור -נניח ועל הנשק נמצא  D.N.A. הרי שזוהי ראיה חפצית וממנה ניתן ללמוד כי הנאשם היה בביצוע העבירה אלא אם יסביר בחקירה כיצד הגיע   ראית D.N.A אשר נמצאה על הנשק.
ביטוח מנהלים

מסלול הוני

קופת ביטוח לתגמולים היא קופת ביטוח אשר בדומה לקופת גמל לתגמולים, משתלם בה סכום חד פעמי (עד לתיקון 3 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסים, אשר קובע כי כספים החל מיום 1 בינואר 2008 יהיו למטרות קצבה בלבד) תוכניות ביטוח אלו אושרו לשיווק לעצמאים ולשכירים. כספי החיסכון נצברים בחשבון קופת הגמל, בניכוי דמי ניהול ועלות הכיסויים הביטוחיים, כפי שנקבעו בתנאי תוכנית הביטוח. בתום תקופת הביטוח הכספים אשר נצברו לחוסך עד ליום 31 בדצמבר 2007 משולמים לחוסך בסכום הוני חד פעמי, ואילו כספים שנצברו בפוליסה החל מתאריך זה יועברו לתוכנית משלמת לקצבה ובהתאם להחלטתו של החוסך, ותנאי ההסדר התחיקתי, יומרו כספים אלו לקצבה או יהוונו לסכום חד פעמי.
בדומה לתוכניות הביטוח מסוג קצבה, גם בתוכניות ביטוח אלו חלו שינויים במהלך השנים בדמי הניהול, בתנאי התוכנית ובמבנה התוכנית. תוכניות הביטוח ההוניות הראשונות ששווקו על ידי חברות הביטוח נקראו "מעורב". תוכניות אלו שילבו יחד עם מרכיב כיסוי למקרה מוות גם מרכיב של חיסכון לטווח ארוך. בתוכנית מסוג "מעורב" משלם החוסך תשלום חודשי צמוד מדד ובתמורה נרכש "סכום ביטוח" המשולם לחוסך עם הגיעו לגיל פרישה, או למוטביו אם נפטר במהלך תקופת הביטוח. שיווק תוכניות ביטוח אלו לשכירים הופסק בשנת 2001, ולעצמאים בסוף שנת 2003. 
סוג תוכנית ששווק מאוחר יותר נקרא "עדיף". בדומה לתוכניות לקצבה, אושרו גם תוכניות ביטוח מסוג "עדיף" הוניות. שיווק תוכניות אלוף לשכירים ולעצמאים הופסק בסוף שנת 2003. החל משנת 2004 ועד סוף 2007 שווקו תוכניות ביטוח המשלמות סכום הוני, עיקר השינויים הם בהסדר דמי הניהול ובהפרדה מוחלטת בין מרכיב הביטוח למרכיב החיסכון.

יורשים

במקרה של פטירה יורשים את החיסכון שנצבר ומקבלים את ביטוח החיים המוטבים שנקבעו על ידי המבוטח בביטוח מנהלים. המוטב או המוטבים יירשו את כספי ביטוח המנהלים גם אם אינם יורשיו החוקיים וגם אם בצוואה נקבע אחרת.
מארק ויליאמס (שחקן קולנוע)

ביוגרפיה

נולד בעיר ברומסגרוב שבווסטרשייר. הוא שיחק במגוון של סרטי קולנוע כגון "נסיך ג'אטלנד", "שייקספיר מאוהב", "אבק כוכבים" עיבוד לרומן מאת ניל גיימן וכן הופיע בכמה מסרטי הארי פוטר בתפקיד ארתור ויזלי. הוא השתתף בסדרות טלוויזיה רבות, הבולטות שבהן התוכנית "The Final Curtain", הסדרה הקומית "קארי ובארי", הדרמה התקופתית "תבונה ורגישות" על פי הרומן באותו שם של ג'יין אוסטין ובסרט הטלוויזיה המוזיקלי "ויוה בלקפול".
ויליאמס הגיש תוכניות דוקומנטריות כגון: Mark Williams' Big Bangs על ההיסטוריה של חומרי הנפץ, והתוכנית Mark Williams on the Rails, Industrial Revelations
ב-2012 השתתף ויליאמס בעונה השביעית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בתפקיד בריאן ויליאמס, אביו של רורי המלווה של הדוקטור.
מ-2013 מופיע ויליאמס בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "האב בראון".
הוא אוהד של מועדון הכדורגל אסטון וילה ושל ברייטון אנד הוב אלביון.
סרט הרפתקאות

סרט הרפתקאות הוא ז'אנר קולנועי אשר עלילתו מתרחשת לרוב  סביב חקירה וגילוי של מקומות חדשים, אקזוטיים ומסתוריים בעולם, בדרך אנרגטית ופעילה (דרך הדומה לזו שבסרט פעולה). לעיתים קרובות הסרט הוא תקופתי ומתרחש סביב רקע היסטורי מסוים, אך העלילה היא בדיונית. בסרט יכולים להתבטא יסודות רומנטיים מסוימים,  והוא עשוי לכלול גם קרבות פיזיים בין הדמויות, עיסוק במונרכיות ומלכים, או דמויות פיראטים.
סרטי הרפתקאות היו פופולריים בהוליווד בשנות ה-30 וה-40, אז כיכבו בהם שחקנים ידועים כגון ארול פלין וטיירון פאואר. בעבר היו גיבורי סרטי ההרפתקאות בעיקר גברים; בתקופה המודרנית משולבות בסרטים אלו גם נשים ככוכבות, למשל דמותה של לארה קרופט בסרט "טומב ריידר" (2001).
יין-יאנג

הסמל בתרבות

סמל היין ויאנג נפוץ גם בתרבות המערב ומשמש כסמל פופולרי המוטבע על תכשיטים. גם בישראל נפוצות שרשראות עם סמל יין ויאנג ובני נוער רבים עונדים שרשראות אלו. במדינות מסוימות ישנן בריכות נוי בצורת יין ויאנג והן מאכלסות דגי קוי ואפילו שפמנונים.

דגלים

דגלים עם סמל ה"יין-יאנג":
גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה

ביוגרפיה

גאורג נולד ב-10 באוקטובר 1846 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה והרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתו של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט.
ב-8 במאי 1893 מת אביו אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה, וגאורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1907 חגגו גאורג ואשתו את חתונת הכסף, ולרגל המאורע העניק להם וילהלם השני, קיסר גרמניה את טירת שאומבורג, שהועברה לשליטת בית הוהנצולרן לאחר מלחמת אוסטריה-פרוסיה שבה תמכה שאומבורג-ליפה באוסטריה. כמו כן נועדה המתנה להוות הוקרה לגאורג על תמיכתו בקיסר במאבק הירושה בנסיכות ליפה.
ב-29 באפריל 1911 מת גאורג, ובנו אדולף השני, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו.
לימפופו (פרובינציה)

גאוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
דייוויד אלדריג'

ילדות ונעורים

אלדריג' נולד וגדל ברומפורד, בלונדון רבתי באנגליה, כילד הקטן מבין שלושת ילדיהם של אנשים דלי אמצעים. אביו, ששורשיו בהאקני היה פועל בבית חרושת לנעליים ומוכר בשוק. אמו דחפה את דייוויד להירשם לבית הספר הפרטי ברנטווד שתלמידיו היו בני מעמד גבוה ממנו. הצליח להשתלב בחברתם הודות לכדורגל ומאוחר יותר למשחק התיאטרון. בתום לימודי התיכון נרשם לאוניברסיטת אקסטר כדי ללמוד דרמה. בהתחלה חלם להיות במאי, אולם אחרי שראה את מחזותיהם של דייוויד הר וטרבור גריפית'ס החליט להיות מחזאי כמוהם.

פעילותו האמנותית

מחזותיו הועלו על במות רבות בבריטניה, כולל תיאטרון רויאל קורט, תיאטרון בוש, תיאטרון פינבורו והתיאטרון המלכותי הלאומי. עיבודו לבמה של הסרט הדני "פסטן" (החגיגה) הוצג בתיאטרון אלמיידה, ואחר כך על במות וסט אנד וברודוויי. 
הצלחתו הראשונה הייתה "Serving it Up" בתיאטרון בוש. המחזה תיאר את הרסנות הדעות הקדומות והעצבות בחיי הנוער באיסט אנד הלונדוני. 
בגיל 22 הפך אלדריג' למחזאי מוערך ובהמשך נבחר להיות מחזאי הבית של הסטודיו של התיאטרון המלכותי הלאומי. בשנת 1997 מחזה שלו Summer Begins הועלה על במת ה"דונמאר וורהאוס", שבניהולו של סם מנדס.
יצירתו Market Boy שאבה השראה מזכרונות ילדותו כשעבד באחד הדוכנים של שוק רומפורד. היא הועלתה ביוני 2006 באולם הגדול על שם אוליבייה בתיאטרון המלכותי הלאומי. ביולי המחזה שלו Under the Blue Sky הוצגה בתיאטרון דיוק אוף יורק בליהוק השחקנים כריס או'דאוד, קתרין טייט ופרנצ'סקה אניס.
במרץ 2011 תיאטרון אלמיידה הציג מחזה אחר שלו "קשר בלב" (The Knot of the Heart) בכיכובה של לייזה דילון, שהתפקיד הראשי שלה, לוסי, נכתב במיוחד בשבילה.
בפברואר 2012 המחזה שלו "In Basildon" עלה על במת התיאטרון קורט רויאל בבימויו של דומיניק קוק ועם לינדה באסט ורות שין בתפקידים ראשיים. שני המחזות האחרונים זכו לבקורות נלהבות.
באפריל 2012 הועלתה גרסתו החדשה ל"העלמה יוליה" מאת אוגוסט סטרינדברג על במת התיאטרון רויאל אקסצ'יינג', בכיכובה של השחקנית מקסין פיק.
ארט באביט

ארתור הארולד באביצקי המכונה ארט באביט (באנגלית: Arthur Harold Babitsky המכונה Art Babbitt; ‏ 8 באוקטובר 1907 - 4 במרץ 1992) הוא אמן הנפשה אמריקאי הידוע ביצירות שהכין עבור אולפני וולט דיסני.
באביט היה במאי סרטי הנפשה ומנפיש (אנימטור) וזכה בלמעלה מ-80 פרסים בגין יצירותיו, שהידועה בהן היא דמותו של גופי.

קורות חיים

באביט נולד ב-8 באוקטובר 1907, בעיר אומהה, במדינת נברסקה שבארצות הברית.
באביט החל את עבודתו בסטודיו להנפשה טריטון של פול טרי (Paul Terry's Terrytoon Studio) בניו יורק. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 עבר באביט ללוס אנג'לס יחד עם עמיתו ביל טייטלה, ושניהם החלו לעבוד באולפני וולט דיסני. הדמות הראשונה שהנפיש עבור אולפני דיסני הייתה דמותו של העכבר השיכור בסרט הקצר "בן הדוד מהכפר" (The Country Cousin) משנת 1936. 
באביט עבד כמנפיש או כבמאי על סרטי האולפנים ובהם: "שלושת החזירים הקטנים" (1933), "שלגיה ושבעת הגמדים" (1937), "פנטזיה" (1940) ו"מר לימפט המדהים" (1964).
בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים" צייר את דמותה של המלכה הרעה, סרט "פינוקיו" צייר את דמותו של ג'פטו, בסרט "דמבו הפיל המעופף" צייר את דמותה של החסידה, ובסרט "פנטזיה" צייר את דמותם של זאוס, וולקן, והפטריות המרקדות.
באביט אירגן את העובדים בחברת וולט דיסני והקים את איגוד העובדים בחברה - פעולות אשר הביאו לאיבה רבה בינו לבין וולט דיסני. כאשר הצטרף לגילדת האנימטורים בשנת 1941 פוטר על ידי אולפני וולט דיסני - פיטורים אשר הביאו לשביתת האנימטורים של דיסני באותה שנה. באביט שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית באוקיינוס השקט במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר תום המלחמה שב באביט לאולפני וולט דיסני לזמן קצר, אולם במהרה עבר לחברת "ההפקות המאוחדות של אמריקה" (United Productions of America (UPA)) שהוקמה על ידי אמנים שעזבו את אולפני וולט דיסני לאחר השביתה. באולפנים אלה יצר את דמותו של פרנקי בסרט "רוטי טוט-טוט" (Rooty Toot-Toot) משנת 1951.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הקים את "סרטי קוורטט" (Quartet Films), והיה אחד הבעלים של החברה, וכן יצר במסגרתה פרסומות שונות.
בשנת 1991 פנה רוי אי. דיסני, אחיינו של וולט דיסני ובנו של רוי דיסני לבאביט, במטרה לסיים את הסכסוך ביניהם.
באביט נפטר ב-4 במרץ 1992 עקב מחלת כליות, בהיותו בן 84.

חיי משפחה

בין השנים 1937–1940 היה באביט נשוי לרקדנית מרג' צ'מפיון (אשר שימשה כהשראה לדמותה של שלגיה). לאחר מלחמת העולם, ב-27 באפריל 1947 נשא לאישה את דינה גוטליבובה, ניצולת שואה, ונולדו להם שתי בנות: מישל, בשנת 1951 וקרן, בשנת 1954. באביט התגרש מדינה בשנת 1960, ובשנת 1967 נשא לאישה את רעייתו השלישית - השחקנית ברברה פרי, לה היה נשוי עד מותו.
ג'פרי רוזנשיין

ביוגרפיה

נולד ב-1957 בפנסילבניה. הוריו הם מרטין ויולנדה רוזנשיין, ניצולי שואה ממונקאץ'. יש לו שני אחים: סנטלי רוזנשיין ובוב רוזנשיין. בילדותו למד בין השנים 1963-1972 בבית הספר היסודי "סילבר אקדמי" (שנקרא אז בשם "ישיבה אקדמי"). בתיכון למד ב-"סThe Susquehanna Township School District", בין השנים 1972-1975. במשך 3 שנים (1975-1977, 1978-1979) היה חבר ב"מקהלת הזמיר של בוסטון" ("Zamir Chorale of Boston").
הגיע לראשונה לישראל בקיץ 1974 במסגרת מחנה של התוכנית "סמינר רמה". בקיץ 1976 שימש כיועץ שם, ובין השנים 1977-1980 היה ראש התוכנית למוזיקה. 
רוזנשיין קיבל תואר ראשון במתמטיקה שימושית ב-1979 מאוניברסיטת הרווארד. תואר שני ושלישי במדעי המחשב קיבל מאוניברסיטת סטנפורד ב-1981 ו-1986 בהתאמה. מנחה הדוקטורט שלו היה פרופסור מייקל גנסרת'. למד באוניברסיטה העברית במסגרת תוכנית חד-שנתית לתלמידי חו"ל.
הוא נשוי לבת' מסיינט פול, מינסוטה, אותה נשא בשנת 1983. בשנת 1986 עברו שניהם לישראל. לזוג חמישה ילדים. רוזנשיין מתגורר בירושלים.

עבודתו באוניברסיטה העברית

בין השנים 1989-1986 היה עמית בתר-דוקטור באוניברסיטה העברית. בין השנים 1994-1989 שימש כמרצה, וב-1994 קיבל מינוי כמרצה בכיר. ב-1999 קודם לדרגת פרופסור חבר, וב-2008 לדרגת פרופסור מן-המניין. בין השנים 1999–2000 היה ראש המחלקה למדעי המחשב. בשנים 2003–2007 היה ראש המחלקה להנדסת מחשבים.  משנת 2011 הוא ראש בית הספר להנדסה ומדעי המחשב באוניברסיטה, והוא צפוי לשמש בתפקיד זה עד שנת 2014.
גליל בן שאנן

קריירה

בן שאנן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בעונת 2002/2003 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת ושימש כשוער שלישי. בעונת 2004/2005 הושאל למכבי רמת עמידר על מנת לצבור דקות משחק, ובעונה שלאחר מכן הושאל להפועל מרמורק. בעונת 2006/2007 חזר להפועל תל אביב כשוער שני, וב-17 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק נגד מ.ס. אשדוד. ב-31 באוקטובר 2007 ספג כרטיס אדום במהלך ההפסד 5-0 לבית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. בעונה זו שותף בן שאנן ב-9 משחקי ליגה ו-3 משחקי גביע הטוטו, ובאף אחד מהמשחקים הוא לא הצליח לשמור על שער נקי.
לקראת עונת 2008/2009 הושאל בן שאנן להפועל חיפה ששיחקה אז בליגה הלאומית, והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל אחרי 4 שנות היעדרות. ב-23 ביוני 2009 סיכם לעונה נוספת בחיפה. ב-19 באוגוסט 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד מכבי אחי נצרת במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו מפנדל בדקה ה-22 של המשחק. בן שאנן התקשה לשחזר יכולתו הטובה בליגת העל ושמר על רשת נקייה רק ב-3 משחקי ליגה מתוך 17. במהלך ינואר 2010 חזר להפועל מרמורק.
לקראת עונת 2010/2011 חזר להפועל תל אביב כשוער שני, והיה שותף לעלייה ההיסטוריה של הפועל לשלב הבתים של ליגת האלופות ואף שיחק במשקים נגד ז'לייזניצ'אר סראייבו בהם לא ספג, ובמשחק הראשון אף עצר פנדל. לאחר הגעתו של איתמר ניצן במהלך העונה, הפך בן שאנן לשוער השלישי של המועדון. בינואר 2012 הושאל למכבי באר שבע. בקיץ 2012 חתם בהפועל באר שבע בה שימש כשוער שני, אך קיבל את אפודת השוער הראשון ברוב משחקי הקבוצה בגביע הטוטו והגיע עמה לגמר בו הפסידה להפועל חיפה. לאחר פציעתו של אוסטין אג'ידה השוער הראשון של המועדון, הפך בן שאנן לשוער הראשון של הקבוצה למשך חודש.
בקיץ 2013 חתם בן שאנן בהפועל רמת השרון, אך עבר להפועל אשקלון עוד לפני תחילת העונה. ב-15 בינואר 2015 הצטיין בן שאנן במהלך דו-קרב בעיטות הכרעה נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע המדינה כאשר הדף שני פנדלים וסייע לקבוצתו להעפיל לשלב הבא. בינואר 2016 שבר את הקרסול ובכך סיים את העונה.
ב-7 ביולי 2016 חתם בן שאנן במכבי יבנה מליגה א' ובמקביל המשיך בהפועל אשקלון כמאמן שוערים. בסיום עונת 2016/2017 פרש ממשחק פעיל.
אנפה ארגמנית

מאפיינים

אורך האנפה הארגמנית 78-97 ס"מ, מוטת כנפיה 120-152 ס"מ ומשקלה 0.5-1.35 ק"ג. היא בעלת צבעים כחולים סגולים על גופה עם צוואר אדמוני, לחיים לבנות וקצה הפנים כולל העיניים צהובים עם מקור ארוך וצהוב כשהמצח אפור. לאורך הצוואר והראש פס כחול אופקי. הרגליים גבוהות וצהובות. לאנפה כנפיים גדולות והיא מעופפת בשביל לברוח מטורפים או לנדוד, אך רוב הזמן מהלכת במים או ביבשה. היא מזכירה מאוד במראה את האנפה האפורה אך קטנה יותר וכן כהה ודלילת נוצות יותר. 
ציפור זו חובבת אזורי ביצות גבוהים ומים עומדים בהם ישנו טרף רב. היא מצויה ברחבי אפריקה, דרום ומרכז אירופה ודרום אסיה, כולל המזרח התיכון וישראל, ומרחיקה עד לדרום מזרח אסיה. 
האנפה היא אוכלת בשר הניזונה מחרקים, דגים, צפרדעים, סרטנים, זוחלים ומכרסמים במים או על היבשה והיא תוקפת באמצעות מקורה הגדול והמחודד, בדרך כלל מהמארב. היא לעיתים מתמקמת ליד עופות ביצה אחרים כמו אנפת גוליית וחסידות שונות. היא מצויה בביצות, מקווי מים עומדים, גדות נהר ואף בחופים שונים ובאיים מרוחקים. האנפות החיות באירופה נודדות בחורף דרומה לעבר אפריקה.
האנפות מקננות לעיתים קרובות בחבורות גדולות לאתרי קינון. הם מקננים בצמחים דגניים גבוהים כמו הגומא והסוף. בקן הנקבה מטילה 4-5 ביצים ממוצע. עם זאת האפרוחים יכולים להרוג אחד את השני במלחמה פנימית.
האנפה הארגמנית היא חולפת נפוצה בישראל ואינה בסכנת הכחדה.
ספר מבקרים

ספר מבקרים או ספר אורחים הוא מחברת גדולה המוצבת באתרים מושכי קהל כגון מוזיאונים, אתרי הנצחה, אתרי נופש ובתי מלון המיועדת למבקרים המעוניינים לכתוב את התרשמותם מן המקום. הדברים מופנים הן לבעלי האתר והן למבקרים אחרים במקום. לעיתים מותירים מבקרים רישום אמנותי בספר כגון ציור או שיר.
לרוב מוצב ספר המבקרים בעמדה ייחודית, ההופכת את הכתיבה בספר לכעין טקס.
בתרבויות שונות נהוג להציב ספרי מבקרים גם באירועים כגון חתונות, ימי הולדת או הלוויות.
פודוליה

פודוליה (אוקראינית: Поділля; רוסית: Подолье; פולנית: Podole) היא חבל ארץ היסטורי במזרח אירופה.
פודוליה ההיסטורית מקיפה את מחוז חמלניצקי ואת מחוז ויניצה שבמערב אוקראינה, וכן חלקים מטרנסניסטריה וממולדובה. שטחו של חבל הארץ פודוליה התפרש על פני 40,000 קמ"ר בקירוב. מסיבות פוליטיות ומדיניות, בהן חלוקות פולין והכיבוש העות'מאני, גבולות פודוליה השתנו במהלך השנים בהתאם לשלטון הפוליטי.

היסטוריה


ממצאים ארכאולוגיים מעידים על התיישבות אנושית בפודוליה בתקופת האבן החדשה. ההיסטוריון היווני הרודוטוס מציין שבאזור ישבו הסקיתים. הרומאים כתבו כי האזור היה בשליטת דאקיה והגטים. 
בתקופת נדידת העמים חלפו באזור שבטים רבים, חלקם אף התיישבו לתקופות קצרות או ארוכות. נסטור הכרוניקן בכרוניקה הרוסית הראשונה מציין ארבעה שבטים סלאביים, שניים לאורך הבוג ושניים לאורך הדניסטר וזה האיזכור הראשון של סלאבים בחבל פודוליה. 
הייתה בעבר חלק מפולין ומרוסיה.
במהלך המלחמה עם העות'ומנים  1676-1672 נכבשה הפודוליה על ידי העות'מאנים.

יהודי פודוליה

יהודים התגוררו בפודוליה לפחות מהמאה ה-16. במאה ה-17 הם סבלו מגזרות ת"ח ות"ט ובמאה ה-18 — ממרד ההיידמאקים. הבעש"ט פעל בחבל פודוליה במאה ה-18.
פסגת ברבאו

גילוי ההר

הר ברבאו נצפה לראשונה על ידי החוקר אדולפוס גרילי בשנת 1882, אשר ראה אותו מאגם הייזן. עד אמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, היחידים שהגיעו לאגם אייזן היו משלחות חקר בדרכן אל הקוטב הצפוני, שהידועה בהן היא משלחתו של רוברט פירי בשנת 1906.

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1969, והוא נקרא על שם האנתרופולוג הקנדי ד"ר מריוס ברבאו, אשר חקר את האומות הראשונות והאינואיטים, והיה החוקר המוביל בעולם בנושאים אלה.

הטיפוס על ההר

הראשון שטיפס על ההר היה הגאולוג הבריטי וחוקר הקרחונים ג'פרי האטרסלי-סמית', ב-7 ביוני 1967, כחלק ממשלחת חקר של חיל האוויר המלכותי, אשר העפילה לפסגת ההר ומדדה את גובהו.
ההעפלה השנייה לפסגת ההר בוצעה על ידי שמונה מטפסים אמריקאים ביוני 1982.
לאחר מכן בוצעו מספר ניסיונות להעפיל לפסגת ההר, ואולם עד שנת 2006 הצליחו להגיע לפסגת ההר שבע פעמים בלבד.

לקריאה נוספת

• Jack Bennett, Not Won in a Day: Climbing Canada's Highpoints, PP 132 - 138 
• Buckley, D., Barbeau Peak Expedition Report, 2012 
• Chic Scott, Pushing the Limits: The Story of Canadian Mountaineering, P 300 
• American Alpine Journal, 1997, P 213
צמיד

צמיד הוא תכשיט בצורת רצועה שקושרים סביב פרק כף היד. חומרים נפוצים שמהם מכינים צמידים כוללים מתכת, עור, בד, חומרים פלסטיים. לעיתים יש על צמידים תכשיטים, אבנים טובות, קישוטים מעץ, ו/או קישוטים מעצם. צמידים משמשים גם למטרות זיהוי רפואיות. דוגמאות לזיהוי רפואי כוללות צמידים לזיהוי חולים עם אלרגיה ותגי זיהוי לחולים (בייחוד זקנים).

היסטוריה ומשמעות תרבותית

הצמידים הראשונים נוצרו במצרים העתיקה, לפחות מאז שנת 5000 לפני הספירה. בהתחלה נוצרו הצמידים מחומרים כמו עצמות, אבנים ועצים לצרכים דתיים. לפי נשיונל ג'יאוגרפיק, צמיד חרפושית הוא אחד מהסמלים המוכרים ביותר של מצרים העתיקה. החרפושית ייצגה לידה מחדש והתחדשות. חרפושיות מגולפות היו נענדות כתכשיטים והוכנסו לתוך תחבושות הפשתן של המומיות. המיתוס המצרי סיפר על חרפושית אלוהית בשם Khepri שדוחפת את השמש על פני השמים, כשם שחיפושית זבל מגלגלת את כדור הזבל שלה.
בבולגריה קיימת מסורת בשם "Martenitsa". שלעיתים, כחלק מהמסורת, יש לכרוך חוט אדום על גבי חוט לבן סביב פרק כף היד כדי לרצות את "באבא מרתה" על מנת שהאביב יגיע מוקדם יותר.
ביוון, בדומה לבולגריה, ישנה מסורת דומה של אריגת צמיד מחוט אדום ולבן ביום הראשון של חודש מרץ ולבישתו עד סוף הקיץ. המסורת נקראת "Martis" ונועדה להגן על עורו של הלובש מפני השמש היוונית החזקה.
בחלקים מסוימים בהודו, מספר וסוג הצמידים שאישה עונדת מציין את מצבה המשפחתי.
באמריקה הלטינית, צמידי "Azabache" נענדים כדי להתגונן מפני עין הרע או בשפתם "מל דה האוחו" ("Mal de ojo"). לתינוקות שזה עתה נולדו עונדים צמידי azabache מתוך אמונה שהדבר יגן עליהם מפני עין הרע.
בישראל יש שקושרים סביב פרק כף ידם חוט אדום מקבר רחל כסגולה למזל.
בסלנג האמריקאי צמידים הם כינוי לאזיקים.

צמידי "Charm"

צמיד Charm הוא צמיד המכיל תליונים המסמלים דברים חשובים בחייו של העונד, למשל: סמל מגלגל המזלות, אבן הולדת ועיטור הקשור לתחביב או מקצוע. צמידים אלה עשויים ממתכות זולות או יקרות, והתליונים עשויים מחומרים שונים.

צמידי "Bangles"

צמידים שהם במצב קשיח ואינם גמישים מכונים Bangles או צמידי Bangles. בדרך כלל הם עשויים מעץ, מתכת או פלסטיק. צמידים אלו יכולים להיות חלקים, מחוספסים או משובצים באבנים. בהודו, צמידי "Bangles" שעשויים מזכוכית נפוצים. צמידים אלו עשויים מזכוכית רגילה ונענדים בקבוצות, כך שתנועת היד גורמת להם להשמיע קול חינני שאינו נשמע כמו צלצול של פעמוני רוח. בהודו מקובל גם שילדים צעירים יענדו צמידי זהב דקים על הידיים והקרסוליים.

צמיד חרוזים

צמיד חרוזים הוא צמיד שלאורך כל או רוב היקפו יש חרוזים. בדרך כלל בחרוזים יש חור במרכזם והם מחוברים יחד על ידי חוט או רצועה אלסטית דרך החורים.

צמיד "Link"

צמיד Link הוא צמיד שעשוי מחיבור או קישור של רכיבים שונים או דומים, לעיתים יחד עם תכשיטים. צמיד מסוג זה ניתן להכין ממגוון רחב של חומרים כולל מתכות ואבני חן.

צמידי רפואה אלטרנטיבית

צמיד רפואה אלטרנטיבית הוא צמיד  שמייחסים לו כוחות סגוליים. ישנם סוגים רבים של צמידים מסוג זה כמו צמידי קארמה, צמידי "Ionized" וצמידים מגנטיים. צמידי קארמה מורכבים מחרוזי עץ ולעיתים גם קמעות, ותפקידם להביא מזל טוב או קארמה טובה לעונדים אותם.
Tom Clancy's The Division

עלילת המשחק

במהלך אירועי הבלאק פריידיי הופץ זן של אבעבועות שחורות על גבי שטרות הדולרים בניו יורק. מנהטן נכנסה להסגר צבאי מחשש להתפרצות המגפה. לאחר שמצב חירום הוכרז, ממשל ארצות הברית הפעיל יחידה של סוכנים רדומים במנהטן כדי לרסן את הכאוס.
מסטבה

מסטבה (באנגלית: mastaba) או פר-ג'ד (במצרית עתיקה: pr-djt, בתרגום חופשי לעברית: בית עולמים או בית הנצח) הוא שם כולל למבני קברים קדומים במצרים העתיקה. מבני קברים אלו קדמו להופעת הפירמידות, ומתוארכים לתקופה שבין המאה ה-31 לפנה"ס עד הופעת הפירמידה הראשונה שנבנתה במאה ה-27 לפנה"ס, הפירמידה של ג'וסר. משמעותו המילולית של השם "מסטבה" בשפה הערבית היא "ספסל בוץ". מבנים אלו נקראו בשם זה על שום צורתם השטוחה המזכירה ספסל.
זהו מבנה טרפזי בנוי מאבנים או מלבנים מסותתות מעל בור קבורה באדמה. המבנה היה אטום (בדומה למצבה גדולה), למעט פתח על גג המבנה דרכו הכניסו את הנפטר ולאחר מכן סתמו את הפתח בעזרת זרדים כדי שבעלי חיים לא יכנסו וכדי שיהיה לרוח המת לאן לחזור. 
המסטבה הכילה חדר פולחן להקרבת קורבנות, תא נסתר להעמדת פסל המת, וחדר פולחן שהיה מכוסה בציורי קיר מהווי חייו של הנפטר. על אחד מקירות המסטבה היה שקע עליו מצוירת דלת מדומה - דלת על אחת הקירות בחדר, מצוירת – לא אמיתית, על מנת לקשר בין חדר הקבר לחדר האורחים ששם היו המתנות. בתוך ה"דלת" היה מדף עליו הניחו את המנחה למת. המצרים הקדמונים האמינו כי נשמת המת יוצאת דרך הדלת כדי לאכול את המנחה. 
המסטבה הייתה מבנה משפחתי, והוסיפו בה חללים בהתאם לצורך.
לפני שהוקמו הפירמידות נקברו הפרעונים במבנים אלו. במשך הזמן שיכללו את ה"מסטבה" ובנו אותן אחת על השנייה בצורת פירמידת מדרגות, ולאחר מכן הגיעו לצורת הפירמידה המשוכללת אותה אנו מכירים.
The Adventures of Mimi

רקע

סיבוב הופעות זה החל בפער של 16 חודשים מצאת אלבומה "The Emancipation of Mimi". תחילה החליטה כי היא אינה רוצה לצאת לסיבוב הופעות עקב החרדות שלה ממסעות ארוכים וכי הרגישה שהיא אינה זקוקה לסיבוב הופעות אך בשל לחץ מהמעריצים והרצון לחגוג את אחת התקופות הטובות בקריירה שלה יצאה קארי לסיבוב ההופעות.
בדומה לסיבובי הופעות קודמים אפשרה קארי למעריצים לתת רעיונות לרשימת שירים ולשם של סיבוב ההופעות. הראפר רנדי ג'קסון אשר היה גם חברה הטוב שימש כמנהל המוזיקלי של סיבוב ההופעות ואף הופיע בחלק מהמופעים ביחד עם הזמרת. במהלך סיבוב ההופעות חידשה קארי את התדמית שלה כפרפורמרית. במהלך המופעים עשתה רמיקסים לשירים שונים שלה ואף ליוו אותה רקדנים. בנוסף היא גם השתמשה בבמת "B Stage" במהלך מספר ביצועים על מנת להתקרב יותר למעריצים שלה. הבמה הייתה מורכבת משני מפלסים כאשר על המפלס הנמוך הייתה ממוקמת הלהקה ובין שני המפלסים הפריד גרם מדרגות. בנוסף גם בחלק מההופעות היה לוגו מואר באורות של האותיות MC (ראשי התיבות של שמה).
בחלק מההופעות קארי הזמינה את ידידה הזמר טריי לורנז על מנת לבצע איתה ביחד מספר שירים ואף בהופעה אחת ביצע גם מספר שירים משלו. בשאר ההופעות קטעים של הזמר שר הוצגו על גבי מסך בפעמים בהם השניים לא הופיעו יחד.
מסנן Root-raised-cosine

למה זה נדרש

על מנת לקבל ISI מינימלי, תגובת התדר הכוללת של מסנן השידור, תגובת הערוץ ומסנן הקליטה צריכים לעמוד בתנאי נייקוויסט ל-ISI (הפרעה ההדדית בין סימבולים). מסנן Raised cosine הוא המסנן הכי פופולרי שעומד בדרישה זו. חצי מהסינון הזה נעשה בצד המשדר וחצי בצד המקבל. בצד המקבל, תגובת הערוץ, אם היא יכולה להיות משוערכת כראוי, גם יכולה להיכנס לחשבון, כך שסה"כ תגובת התדר היא מסנן Raised cosine.