ראובן פיין

אמן בשנות העשרה

פיין נולד בניו-יורק למשפחה עניה ממוצא יהודי-רוסי. הוא למד לשחק שחמט בגיל שמונה, והחל לשחק ברמה תחרותית במועדון המפורסם על שמו של פרנק מרשל בניו-יורק ששימש זירת אימונים לרבי אמנים רבים ובהם בובי פישר, שנים מאוחר יותר. בשלב זה של הקריירה השחמטאית שלו פיין שיחק משחקי בזק רבים, ובהדרגה הפך לאחד מטובי שחקני הבזק בעולם. בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים הוא היה ברמה שקולה לאלוף העולם אלכסנדר אלכין במשחקי בזק, אף על פי שפיין הודה שבפעמים המועטות ששיחק מול קודמו של אלכין, חוסה ראול קפבלנקה הובס באופן חסר רחמים.
תחרות האמנים המשמעותית הראשונה בה פיין שיחק הייתה תחרות אמנים צעירים בשנת 1930; בתחרות ניצח ארתור דייק. פיין הפסיד בהפרש קטן בדו-קרב מול ארנולד דנקר. באליפות ניו-יורק בשנת 1931 הגיע פיין למקום השני עם 8/11 (ניצח: פרד ריינפלד). באותה שנה ניצח פיין באליפות מועדון מרשל עם 10.5/13, חצי נקודה לפני פרד ריינפלד. פיין ניצח בדו-קרב מול הרמן שטיינר 5.5-4.5 בשנת 1932; זה היה הראשון מבין שלושה דו-קרבות ששני השחקנים ינהלו ביניהם.

אלוף ארצות הברית

בגיל 17 זכה פיין בראשונה מבין 7 האליפויות הפתוחות של ארצות הברית. התחרות התקיימה במיניאפוליס בשנת 1932 ופיין, עם 9.5/11 הקדים במחצית הנקודה את שמואל רשבסקי. התחרות הבינלאומית הראשונה בה השתתף פיין הייתה בפסדנה, בשנת 1932, שם חלק מקום 7–10 עם 5/11 (המנצח: אלוף העולם אלכסנדר אלכין). בשנת 1932 זכה פיין שוב באליפות מועדון מרשל, עם 11.5/13, 2.5 נקודות לפני המקום השני. לאחר שסיים בהצטיינות את הקולג' בניו-יורק, ותוך כדי לימודים גם הוביל את הקולג' לאליפות הקולג'ים בשחמט בשנים 1931 ו-1932 החליט פיין לנסות את חיי השחמט המקצועני למשך מספר שנים.

הצלחות בצפון אמריקה

פיין ניצח פעם נוספת באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בדטרויט בשנת 1933, עם 12/13, מחצית הנקודה לפני שמואל רשבסקי. בשנת 1933/34 ניצח באליפות ה-17 של מועדון מרשל עם 9.5/11 וניצח את ישראל הורוביץ בדו-קרב בשנת 1934 6-3. פיין חלק מקום 1–2 עם שמואל רשבסקי באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בשיקגו בשנת 1934, עם 7.5/9. לאחר מכן חלק מקום 1–3 במקסיקו סיטי עם הרמן שטיינר וארתור דייק. בתחרות סירקוז 1934 חלק פיין מקום 3–4 (ניצח: שמואל רשבסקי). פיין ניצח פעם רביעית ברציפות באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה במילווקי בשנת 1935, כאשר בשלב המוקדם צבר 6.5/9 ובגמר 8/10. לאחר סדרת הצלחות אלו בצפון אמריקה ניסה פיין את כוחו בתחרות ראשונה לבודדים באירופה, בלודז' 1935, שם חלק מקום 2–3 עם 6/9 (ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר). פיין ניצח בתחרות הייסטינגס בשנת 1935/36 עם 7.5/9, נקודה לפני סאלו פלור.

האליפות הסגורה של ארצות הברית

הגם שפיין היה פעיל והצליח היטב בתחרויות בארצות הברית, מעולם לא ניצח באליפות הסגורה של ארצות הברית, כאשר בדרך כלל הגיע למקום השני אחרי יריבו הגדול שמואל רשבסקי. כאשר פרנק מרשל ויתר מרצונו על תואר אלוף ארצות הברית בשנת 1936, תואר בו החזיק משנת 1909, התקיימה התחרות המודרנית הראשונה לאליפות ארצות הברית. פיין צבר 10.5/15 בתחרות שהתקיימה בניו-יורק בשנת 1936, וחלק מקום 3–4 (ניצח: שמואל רשבסקי). באליפות שהתקיימה בניו-יורק בשנת 1938, פיין הגיע למקום השני עם 12.5/16 (ניצח: שמואל רשבסקי). באליפות שהתקיימה בניו-יורק בשנת 1940, פיין הגיע למקום השני עם 12.5/16 (ניצח שמואל רשבסקי בפעם השלישית ברציפות). באליפות שהתקיימה בניו-יורק בשנת 1944, פיין הגיע למקום השני עם 14.5/17 (ניצח: ארנולד דנקר). בארבע הפעמים בהן שיחק צבר פיין 50/64, תוצאה מצוינת של 78.1%, אך מעולם לא ניצח.

שנות המלחמה

משום שמלחמת העולם השנייה טרפדה כל סיכוי לדו-קרב על אליפות העולם, החל פיין בכתיבה שחמטאית. בשנת 1941 הוא כתב את "סיומי שחמט בסיסיים", אוסף של ניתוחי סיומים שגם היום, כשבעים שנה מאוחר יותר, עדיין נחשב לאחת מהיצירות הטובות ביותר בנושא זה. ספרו "הרעיונות מאחורי פתיחות בשחמט" לא מעודכן אך עדיין מועיל להבנת הרעיונות שמונחים ביסוד פתיחות רבות בשחמט. 

במהלך מלחמת העולם השנייה עבד פיין עבור הצי האמריקאי, וביצע משימה של חישוב הסתברויות של עליית הצוללות הגרמניות בנקודות מסוימות על פני המים; כמו כן שימש פיין כמתרגם. 

פיין לא יכול היה להתחרות באירופה במהלך המלחמה, שכן אירופה הייתה חסומה על ידי הצי הגרמני. פיין התחרה במספר תחרויות רציניות שהתקיימו בארצות הברית, והמשיך להצליח, אך הפרסים הכספיים היו זעומים גם למנצחי התחרויות. פיין ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה של שנת 1939 שהתקיימה בניו-יורק עם 10.5/11, מחצית הנקודה לפני שמואל רשבסקי. פיין ניצח באותה שנה גם באליפות ה-23 של מועדון מרשל, עם 14/16. פיין ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה של שנת 1940 שהתקיימה בדאלאס עם תוצאה מושלמת של 8/8 בשלב הגמר, שלוש נקודות לפני המקום השני הרמן שטיינר. בשנת 1941 ניצח פיין באליפות מדינת ניו-יורק שהתקיימה בהמילטון, עם 8/10, נקודה לפני שמואל רשבסקי, ארנולד דנקר ויצחק קשדן. באותה שנה ניצח פיין באליפות מועדון מרשל עם 14/15, לפני פרנק מרשל. פיין ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה של שנת 1941 שהתקיימה בסט. לואיס עם תוצאה של 4/5 בשלב המוקדמות ו-8/9 בשלב הגמר. 

פיין ניצח בתחרות וושינגטון בשנת 1942 בתוצאה מושלמת של 7/7. הוא הביס את הרמן שטיינר בדו-קרב 3.5-0.5 בוושינגטון בשנת 1944. פיין ניצח באליפות ארצות הברית לשחמט בזק בשנת 1944 עם 10/11 וחזר על אותה תוצאה בשנת 1945. בתחרות פאן-אמריקה שהתקיימה בהוליווד בשנת 1945 הגיע פיין למקום השני עם 9/12 לאחר שמואל רשבסקי. הוא שיחק בדו-קרב באמצעות הרדיו מול נבחרת ברית המועצות והפסיד 0.5-1.5 ליצחק בולסלבסקי. בשנת 1946 התקיים דו-קרב גומלין, הפעם במוסקבה, וזו הייתה נסיעתו האחרונה של פיין למטרת התמודדות שחמטאית. פיין הפסיד 0.5-1.5 לפאול קרס.

לאחר המלחמה

כאשר מלחמת העולם השנייה הסתיימה בשנת 1945, פיין היה עסוק בכתיבת הדוקטורט בפסיכולוגיה. לאחר שהשלים את כתיבת הדוקטורט חזר לשחק שחמט תחרותי. פיין ניצח בתחרות ניו-יורק בשנת 1948 עם 8/9 והקדים את מיגל ניידורף, מקס אויבה והרמן פילניק. פיין סיים בתיקו דו-קרב עם מיגל ניידורף בתוצאה 4-4 בשנת 1949. בשנת 1950 זכה פיין בתואר רב אמן של פיד"ה, ברשימה המקורית של רבי האמנים. התחרות המשמעותית האחרונה בה השתתף הייתה תחרות לזכרו של מוריס ורטהיים בשנת 1951. בתחרות זו הגיע למקום הרביעי עם 7/11 (ניצח: שמואל רשבסקי).

אליפות העולם בשנת 1948

לאחר שאלוף העולם אלכסנדר אלכין מת בשנת 1946 פיד"ה ארגנה תחרות לקביעת האלוף החדש. כזוכה במקום ראשון משותף בתחרות AVRO פיין הוזמן להשתתף התחרות אך סירב, מסיבות לא ידועות אך ששימשו כר לספקולציות רבות. בשנת 1947 פיין שיחק דו-קרב שלישי מול הרמן שטיינר בלוס אנגלס וניצח 1–5. דו-קרב זה היה במסגרת אימוניו לקראת הופעה אפשרית בהתמודדות על אליפות העולם. 

באופן פומבי הצהיר פיין כי איננו יכול להפסיק את עבודתו על הדוקטורט שלו בפסיכולוגיה. המשא ומתן על קיום התחרות התארך מאוד, ולפרק זמן ארוך לא היה ברור אם האירוע יתקיים או לא. פיין כתב שאיננו מעוניין להשקיע חודשים רבים בהתכוננות לתחרות ולבסוף לראות שהתחרות מתבטלת. ישנה השערה שפיין סירב לשחק משום שחשד כי יהיה שיתוף פעולה בין שלושה הנציגים הסובייטיים שיבטיחו כי אחד מביניהם יזכה בתחרות. בגיליון אוגוסט 2004 של הבטאון Chess Life, סיפר רב-אמן לארי אבנס שפיין סיפר לו שלא היה מוכן לבזבז שלושה חודשים מחייו להתבונן כיצד הרוסים "זורקים" משחקים האחד לשני.

הנה מספר גרסאות שכתב פיין: בבטאון Chess Review מחודש נובמבר 1948 בעמוד 2,
בספרו משנת 1958 "Lessons from My Games" בעמודים 151-152,
בספרו משנת 1973 "Bobby Fischer’s Conquest of the World’s Chess Championship" בעמודים 4–5,
בראיון מחודש אוקטובר בשנת 1984 לבטאון Chess Life בעמוד 25 אמר פיין, 
בבטאון Chess Life מחודש ספטמבר 1989 בעמוד 7 מובא קטע ממכתב של פיין.

בין עשרת הטובים בעולם במשך שמונה שנים

הגם שפיד"ה, האיגוד העולמי לשחמט, לא חישבה באופן פורמלי דירוגי שחמט של משחקים בינלאומיים עד שנת 1970, ניתן לחשב בדיעבד את ביצועי מד כושר של השחמטאים גם לפני תאריך זה. האתר chessmetrics.com מתמחה בדירוגים היסטוריים מדרג את פיין בין עשרת הטובים בעולם החל מחודש מרץ 1936 ועד אוקטובר 1942, ושוב בין ינואר 1949 ועד דצמבר 1950. בין שתי תקופות אלו היה פחות פעיל כשחקן, ולכן דירוגו ירד. בין אוקטובר 1940 למרץ 1941 דורג פיין במקום הראשון בעולם, והיה בין שלושת הראשונים מדצמבר 1938 ועד יוני 1942. דירוג השיא של פיין היה 2762 בחודש יולי 1941.

פסיכולוג

לאחר שפיין קיבל תואר דוקטורט מאוניברסיטת דרום קליפורניה, נטש את השחמט המקצועני על מנת להתרכז במקצועו החדש. פיין המשיך לשחק שחמט כל חייו, כולל מספר משחקים ידידותיים בשנת 1963 עם בובי פישר, אחד מהם נכלל בספרו הידוע של פישר "My Sixty Memorable Games". בשנת 1956 כתב מאמר בנושא "תצפיות פסיכואנליטיות על שחמט ועל אמני שחמט" עבור בטאון פסיכולוגי. מאוחר יותר הרחיב פיין את המאמר לספר בשם "הפסיכולוגיה של שחקן השחמט" בו הוא מספק תובנות מתוך התאוריה של פרויד. פיין לא היה הראשון שבחן את הנפש והתייחסותה לשחמט, אלפרד בינה, ממציא מבחן IQ חקר את התפקוד השכלי של שחקני שחמט חזקים, ומצא שלעיתים קרובות יש להם כישורים שכליים מוגברים, למשל - זיכרון טוב מאוד. פיין המשיך ופרסם ספר על ההיסטוריה של הפסיכואנליזה (1979) ומספר ספרים אחרים בנושאי פסיכולוגיה. כמו הרבה פסיכואנליסטים של זמנו, האמין פיין שניתן לרפא הומוסקסואליות ודעותיו בנושא מצוטטות במאבקים משפטיים ביחס להומוסקסואליות, כולל בקרב המשפטי לגבי נישואים חד-מיניים שהתקיים בהוואי. פיין היה פרופסור אורח באוניברסיטה של אמסטרדם ופירנצה.