google/wiki40b huggingface dataset:
הלמוט קלייניקה

ראשית חייו

הלמוט קלייניקה נולד ב-1907 בעיירה וילדמן (Wildemann) שבמדינת סקסוניה התחתונה למשפחת יערנים. בצעירותו למד הנדסת בניין. ב-1933 התגייס לשורות המפלגה הנאצית. 
ב-1938 הוא הצטרף ל-NSKK, מועדון-הרכב הנאצי, שהיה ארגון צבאי-למחצה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מונה לממונה מחוזי על הבנייה (Kriegkreisbaumeister) במחוז קרנאו (Krenau) שבפולין.
כשהחלה הקמת מחנה ההשמדה אושוויץ ב-1940 היה קלייניקה בין המהנדסים שעסקו בתכנון המבנים במחנה ובפיקוח על הקמתם. הוא התגורר בווילה שהנאצים החרימו ממשפחה יהודית בעיירה חשאנוב (בפולנית: Chrzanów).
יוסף קניגסברג, אז צעיר יהודי בן 17 שנשלח לווילה של קלייניקה בקיץ 1941 כעובד תחזוקה, מסר עדות כתובה, על פיה קלייניקה היה קצין בדרגת אוברשטורמבאנפיהרר באס אס; עם זאת אין בנמצא הוכחה כתובה שקלייניקה היה חבר באס אס, גם אחייניתו של קלייניקה שללה זאת.

הצלת עובדיו היהודים

בחשאנוב הוטל על קלייניקה לבחור מבין יהודי העיר צעירים שיעמדו לרשותו לעבודות הקמת המחנה. כבר מהאופן האנושי בו פנה ליהודים שבחר הסתבר להם שמדובר בקצין אנושי, שיחסו לעובדיו אינו אכזרי ומשפיל כשל יתר אנשי האס אס. בהמשך התברר להם כי בחירתו בהם הייתה בעבורם הצלה מהשמדה.
במהלך עבודות הבנייה זכו הצעירים בהם בחר ליחס טוב ומגונן, תוך שהוא משתדל בכל כוחו למנוע שליחתם להשמדה. עובדיו קיבלו תעודות המעידות על עבודתם בשירותו, מה שהקנה להם חסינות יחסית: הוא לא נתן לאיש לגעת בעובדיו היהודים. כשנשקפה סכנה לחייהם הסתיר חלק מהם במרתף ביתו ולאחרים עזר להימלט. הוא הזהיר את עובדיו מפני אקציות מתקרבות ואף הורידם מרכבות הטרנספורטים להשמדה; בכך הציל חיי עשרות יהודים.
בשלב מסוים הגסטפו החל לחשוד בקלייניקה כשרבים מעובדיו נעלמו, וב-1943 הוא הודח מתפקידו, עבר הכשרה כתותחן בוורמאכט ונשלח לחזית. בפעילות ארטילרית בחזית נפגעה שמיעתו.
חלק מעובדיו שנותרו בחיים עד אז הצליחו לשרוד גם לאחר שקלייניקה עזבם ושרדו בחיים את המלחמה.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה נכלא קלייניקה על ידי שלטונות הכיבוש הבריטים, שוחרר ביולי 1945, וחי עם אשתו ובתו, שנולדה לאחר המלחמה, בעיירה קלאוסטל-זלרפלד (Clausthal-Zellerfeld). ב-1949 טוהר שמו בהליך של דה-נציפיקציה.
בינואר 1979, במסגרת סדרת הטלוויזיה האמריקאית "שואה" , הוצג סיפורה של משפחה יהודית בשואה שעורר עניין רב, מה שהוביל לשיח נרחב אודות השואה לא רק בארצות הברית, אלא גם במדינות דוברות גרמנית. בסדרה צפה גם הלמוט קלייניקה; יומיים לאחר מכן הוא קיבל שבץ ראשון וכעבור מספר חודשים נפטר.

הקשר של הניצולים עם בני משפחתו של קלייניקה

עשרות מתושבי חשאנוב החיים בישראל, מדור הניצולים הראשון והשני, נפגשו במרץ 2017 בטקס האזכרה הכללי לנספי העיר שהתקיים בבית לוחמי הגטאות. שם הועלה גם זכרו של קלייניקה. היה זה לאחר שבתו של קלייניקה, יוטה, שנולדה מיד בתום המלחמה, יצרה קשר עם אחד הניצולים, יוסף ויסלר בן ה-92. היא התקשרה אליו לאחר שמצאה בניירותיו של אביה המנוח, לאחר מותו, מכתב שיוסף שלח אליו בשנות החמישים, אשר קלייניקה לא השיב עליו מעולם. היא הביעה את רצונה להגיע לישראל כדי להפגש עם הניצולים. הניצולים אירגנו פגישה איתה והיא הגיעה לארץ עם בנה סבסטיאן ונפגשה בבית ציוני אמריקה עם הניצולים במפגש מרגש.
בתחילת חודש יולי 2018 הוכרז הלמוט קלייניקה על ידי מוסד "יד ושם" כחסיד אומות העולם.
ג'ון היגינס

ביוגרפיה

את הקריירה המקצוענית שלו החל היגינס בשנת 1992, וכבר בצעירותו נחשב לכישרון גדול. הפריצה הגדולה של היגינס הגיעה בשנת 1998, בה זכה באליפות העולם ובאליפות בריטניה הראשונות שלו.
עד כה זכה היגינס ב-54 תארים מקצועניים (30 תוארי דירוג, 3 תוארי דירוג מינוריים, 19 תארים ללא דירוג, ו-2 תארים קבוצתיים), בהם ארבע זכיות באליפות העולם בשנים 1998, 2007, 2009, ו-2011, שלוש זכיות באליפות בריטניה, ושתי זכיות בטורניר המאסטרס.
היגינס דורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות: 1998/1999, 1999/2000, 2007/2008 ו-2010/2011.
במהלך הקריירה, ביצע היגינס 766 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה (שלישי בלבד לרוני אוסליבן וסטיבן הנדרי), צלח תשעה רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות (שלישי בלבד לרוני אוסליבן וסטיבן הנדרי גם כן), ועד כה הרוויח למעלה מ-7 מיליון פאונד במהלך הקריירה (שלישי בלבד בשיא כספי הזכייה לאחר רוני אוסליבן וסטיבן הנדרי גם כן).
בשנת 2008 זכה היגינס באות הכבוד כחבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).
בשנת 2010 היה מעורב היגינס בתקרית מכירת משחקים. היגינס צולם במצלמה נסתרת כאשר הוא מתחייב להפסיד ארבעה משחקונים בארבעה טורנירים שונים בתמורה לסכום של 300,000 פאונד. היגינס הכחיש וטען שעשה זאת מתוך פחד מהמאפיה הרוסית, אך לבסוף הורשע והושעה מסבב הסנוקר המקצועני לחצי שנה ונקנס ב-75,000 פאונד.
היגינס נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא אוהד מסור של קבוצת הכדורגל סלטיק, ומגיע באופן קבוע למשחקיה של הקבוצה.
גריאון

במיתולוגיה היוונית, גֵריאון, בנם של קריסאור והנאיאדה קליראו ונכדה של מדוזה, היה ענק מטיל-אימה שחי באי אריתאיה, מקום מושבן של ההספרידות, במערב הים התיכון. במיתולוגיה של הדורות המאוחרים הועתק זיהוי המקום אל האי טרטרסוס .
גריאון ידוע בשל המטלה העשירית של הרקולס, שבה הרג זה את גריאון וכלבו אורתוס, ושדד את עדר הבקר שעליו שמרו.
אוכל מנחם

אוכל מנחם (באנגלית: Comfort food) הוא מזון שנאכל בזמן שאדם זקוק לנחמה ומתנחם באוכל, בגלל ערכו הנוסטלגי או הסנטימנטלי. בדרך כלל אוכל מנחם הוא עתיר קלוריות, מכיל רמת פחמימות גבוהה ופשוט להכנה.
הערך הנוסטלגי של המזון יכול להיות ספציפי לאדם יחיד, או מייצג ערכי תרבות.

הגדרה

המונח "comfort food" קיים בשפה האנגלית לפחות משנת 1966, בה נכתב במאמר בעיתון "פאלם ביץ' פוסט": "מבוגרים המצויים בלחץ נפשי רב נוטים לאכול אוכל המכונה "אוכל מנחם" - מזון הקשור לביטחון של הילדות, כמו ביצה קלה של אמא או מרק העוף המפורסם." סוגי מזון אלה נחשבים כמנגנון התמודדות להרגעת רגשות שליליים.
מחקרים פסיכולוגיים גילו שאוכל מנחם נצרך כאשר אדם מעוניין בהקלת תופעות פסיכולוגיות שליליות, או בהגברת רגשות חיוביים. צריכה זו מקושרת לבעיית השמנת יתר חולנית בארצות הברית  ובאופן כללי להתמכרות למזון.
בין המזונות הנחשבים לאוכל מנחם במדינות שונות נמנים מרק צח, מחית תפוחי אדמה ופאי תפוחים.

תחושת הנחמה

חוקרים גילו שגם בעלי חיים חווים הקלה בכאב בזמן שהם אוכלים או שותים.
לעומת זאת, ממחקר של נאס"א עולה כי הקשר בין אוכל לנחמה הוא מיתוס בלבד, המושתת על האמונה שבכוחו של אוכל זה או אחר לשפר את מצב הרוח. מקור התחושה הטובה הוא הזיכרונות הנעימים, לא האוכל עצמו.
צריכת אוכל מנחם באופן מוגזם יכולה להיחשב כאכילה רגשית ולהוביל להשמנת יתר. במקרים כאלה נדרש טיפול רגשי לאיתור הגורמים לאכילה מופרזת ולימוד דרכי התמודדות עם רגשות שליליים.

המדלן של פרוסט

ביצירה "בעקבות הזמן האבוד" של מרסל פרוסט, הוא זקוק לנחמה ומחפש מזון, ומתנחם בעוגיית מדלן. בעקבות סיפור זה נפוץ בצרפתית הביטוי "המדלן של פרוסט" כשם נרדף לאוכל מנחם.
פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר

רקע

בטקס האוסקר ה-1 (1928) לא הוענק פרס לתסריט המקורי הטוב ביותר, אלא פרס כללי לתסריט שנקרא פרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר. בטקס האוסקר ה-13 (1940) פתחה האקדמיה את פרס התסריט המקורי, ובטקס האוסקר ה-30 (1957) שולבו שני הפרסים תחת קטגוריה זו.
בשנת 1948 לא ניתן הפרס והוא שולב בפרס לסיפור הטוב ביותר. הפרס נפתח מחדש בשנת 1949 תחת שם אחר – הסיפור והתסריט הטובים ביותר, אך שמו שונה חזרה לשמו הנוכחי בשנה שאחרי כן. בשנים מסוימות לאחר מכן נקראה הקטגוריה בשמות אחרים: בשנת 1969 – הסיפור והתסריט המקוריים הטובים ביותר, בשנת 1976 – התסריט המקורי הטוב ביותר שנכתב עבור סרט קולנוע ובשנת 1978 – התסריט הטוב ביותר שנכתב עבור סרט קולנוע.
ג'ון דיק (ארסנל)

ביוגרפיה

המועדון הראשון שעבורו שיחק דיק היה איירדריאוניאנס, וב-1898 הוא חתם בוולוויץ' ארסנל הלונדוני כחלק מקבוצת השחקנים שהובאו על ידי המאמן ג'ורג' אלקוט, כאשר תמורתו שוחרר החלוץ ג'יימס דוולין. דיק היה קשר מרכזי חזק, וערך את הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל ב-3 בספטמבר 1898, במשחק הראשון של העונה נגד לוטון טאון. באותה עונה דיק החמיץ ארבעה משחקים בלבד.
דיק היה ידוע בזכות הסיבולת הגבוהה שלו, כיוון שהיה גם רץ מצטיין למרחקים ארוכים, והיה שחקן קבוע בהרכב של ארסנל בשש העונות שלאחר הצטרפותו; הוא החמיץ משחק אחד בלבד בעונת 1899/1900, ולמרות שלא היה מבקיע שערים מצטיין הוא הצליח לכבוש צמד בניצחון 12 - 0 של ארסנל נגד לובורו ב-12 במרץ 1900, שהיה הניצחון הגדול ביותר של ארסנל במסגרת תחרותית כלשהי.
לאחר הגעתו של פרסי סנדס ב-1903 דיק הועבר לצד הימני של המגרש, והמשיך לשחק בארסנל כאשר המועדון העפיל לליגה הבכירה בעונת 1903/1904. בתקופה זו הוא התמנה גם לקפטן המועדון, אך כאשר המועדון החל לשחק בפועל בליגה הבכירה הוא הוחלף על ידי ג'ימי ג'קסון. דיק שיחק כקשר ימני בעונה הראשונה של ארסנל בליגה הבכירה, בה היה לאחד מהשחקנים הראשונים בהיסטוריה של ארסנל שהופיעו בלמעלה מ-200 משחקים במדי המועדון. אולם, בתחילת עונת 1905/1906 הוא איבד את מקומו בהרכב לטובת ג'ון ביגדן, ועבר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בחמש השנים הבאות הוא שותף באופן לא סדיר במשחקי הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב. בסך הכל הוא שיחק ב-266 משחקים עבור ארסנל בליגה ובגביע ה-FA, וב-30 משחקים אחרים.
בקיץ 1912 הוא עזב את ארסנל על מנת לאמן בפראג, והפך לאחד מאנשי הכדורגל הראשונים שפעלו בצ'כוסלובקיה. לא ידוע מה עלה בגורלו לאחר מכן.
יחסי טובאלו–צרפת

ביקורים מדרג גבוה

מר לטוואלה מטיה, שר האוצר של טובאלו, השתתף בפסגת צרפת-אוקיאניה השלישית בנומאה, קלדוניה החדשה ב-31 ביולי 2009. ב-27 באוגוסט 2011, נכח מושל טובאלו, בטקס הפתיחה של משחקי הפסיפיק בנומאה, קלדוניה החדשה, בנוכחות נשיא הרפובליקה הצרפתית ניקולא סרקוזי.
ראש ממשלת טובאלו, מר אנלה סופואגה, השתתף ברב שיח בין מדינות האוקיינוס השקט בהובלת נשיא הרפובליקה הצרפתית בנומאה, ב-17 בנובמבר 2014.
האן (יחידה אדמיניסטרטיבית)

האן (ביפנית: han 藩) היו הפייף של אדונים פיאודלים, או דאימיו, ביפן של תקופת אדו. מלומדים קונפוציאנים החלו להשתמש במילה זו באמצע תקופת אדו כחיקוי לשיטה הפאודלית של סין הקדומה, והמילה הפכה לביטוי שגור בעת תקופת מייג'י. אף על פי שמונח "האן" לא נמצא בשימוש רשמי כיום, מעמדו כמונח המתאר נחלות פיאודליות בתקופת אדו השתרש.
האן היו טריטוריות בתקופת אדו שהניבו 10,000 קוֹקוּ אורז (יחידת מידה; 1 קוקו=278.3 ליטר) או יותר. מספרם של ההאן השתנה, אך לרוב עמד על סביבות 300. לעיתים היו מקימים האן בתוך טריטוריה של האן אחר, ואלה נקראו שינהאן וניתנו לרוב לבניו של הדאימיו שלא עמדו לרשת אותו.
ההאן הגדול ביותר ביפן, מלבד זה של השוגון, היה האן קאגה, שהניב מעט מעל מיליון קוקו בשנה.
ביולי 1871 פורקו כל ההאן לטובת שיטת מחוזות.

השוואה מול פרובינציות

פרובינציות ( kuni 国) נוסדו ביפן במאה השמינית על ידי הקיסר. הפרובינציות היו חטיבות מנהלתיות של הממשלה המרכזית, ובראשן עמדו מושלים שמינתה החצר הקיסרית בקיוטו. בסוף תקופת הייאן נחלש השלטון המרכזי, והמושלים המקומיים התקשו לעמוד בפני הלוחמים המקומיים. כשנוסדה שוגונות קאמאקורה, נמסר תפקיד שמירת הסדר בפרובינציות לסמוראים המקומיים, שנקראו דאימיו.
בתקופת מורומאצ'י איבדה החצר הקיסרית את כל סמכויותיה המנהלתיות, וכך יכלו הדאימיו לרכז את כוחם בתוך הפרובינציות. בדרך זו הקימו הדאימיו מערכת שלטונית מרוכזת בתוך כל פרובינציה. שיאה של מערכת זו התבטא בשיטת ההאן, בה שלט כל דאימיו בפייף שלו כממלכה נפרדת בה נהנה מעצמאות יחסית בכל הנוגע לעניינים פנימיים.
שוגונות טוקוגאווה הגדירה את הדאימיו כסמוראי שהפייף שלו הניב 10,000 קוקו בשנה, ונחלתו של הדאימיו הייתה האן. דאימיו היה רשאי, באישור השוגון, להקים נחלה נפרדת בתוך ההאן שלו, ולמסור אותו למקורביו או לבניו שלא עמדו לרשת אותו. שליטים של נחלות כאלה היו עשויים לזכות בתואר דאימיו מהשוגון, אך לרוב נחלות אלה היו כפופות להאן ממנו יצאו.
כשנפלה שוגונות טוקוגאווה, נותרה שיטת ההאן על כנה למספר שנים נוספות בתקופת מייג'י, אך לבסוף הוחלפה בשיטת המחוזות.

דירוג

ההאן דורגו על פי גודלם ועל פי ההכנסה שלהם, אך הסיווג נקבע לפי חשיבות פוליטית. ההאן הגדול ביותר הקיף שטחים הגדולים משטח פרובינציה. בפרובינציות מוטסו ודווה ניתן לדאימיו מעמד מיוחד מפני שההאן שלהם חלש על הפרובינציה כולה, ועל הדאימו בעלי הדירוג הנמוך ביותר נאסר לבנות טירות.
רנאן ברסאן

מאפיינים

ברסאן, יליד טובאראו, ברזיל, גדל במחלקת הנוער המקומית של אתלטיקו טובאראו. באפריל 2007 עבר להומל מליגת העל הבלארוסית. ב-28 בינואר 2010 עבר ברסאן לבאטה בוריסוב. בעונתו הראשונה הבקיע ברסאן 15 שערים בדרך לתואר מלך השערים של העונה בליגה הבלארוסית, ואף נבחר לקשר העונה בליגה.
ב-2 באוקטובר 2012 הבקיע ברסאן את שערו הראשון בקריירה בליגת האלופות בניצחון 1–3 על באיירן מינכן הגרמנית כאשר הבקיע את השער השלישי בדקה ה-94.
בדצמבר 2012 חתם באלניה ולדיקווקז.
ב-2012 קיבל ברסאן אזרחות בלארוסית כדי לשחק בנבחרת בלארוס. את הופעת הבכורה שלו ערך ברסאן נגד מולדובה ב-29 בפברואר 2012. ברסאן אף נטל חלק במשחקים האולימפיים שנערכו בלונדון. את שערו הראשון בנבחרת האולימפית כבש נגד מולדתו ברזיל בהפסד 1–3.
סמסרה

סמסרה (בסנסקריט ובפאלי: "תנועה מתמשכת" או "זרימה מתמשכת") הוא מונח המתייחס למעגל של גלגול נשמות או לידה מחדש בהינדואיזם, בודהיזם, ג'ייניזם, וסיקהיזם ובדתות קשורות נוספות. משמעותו המדויקת של המעגל משתנה ואף מגדירה זרמים במסורות המזרח כמו הינדואיזם ובודהיזם.

אטימולוגיה

סמסרה נובעת מ"לזרום יחדיו", או לעבור דרך מצבים, לנדוד. דלת מסתובבת בין החיים והמוות וחיים חדשים בגלגול חיים חדש. ידועה גם כמשחק בהודו העתיקה.

מעגל של לידה מחדש

ברוב המסורות הפילוסופיות ההודיות, כולל במערכת ההינדית, הבודהיסטית, הסיקית והג'יינית, קיימת הנחה שלפיה הטבע נשלט על ידי מחזור מתמשך של לידה, מוות ולידה מחדש. אולם מסורות אלה נבדלות באופן ניכר בטרמינולוגיה שבה הן מתארות את התהליך ובמטפיזיקה שבה הן משתמשות כדי לפרש אותו. רוב המסורות הללו, בצורתן המפותחת, מתייחסות לסמסרה באופן שלילי, כמצב ירוד שיש לברוח ממנו. חלקן, כמו האדוואיטה וודאנטה רואות בעולם ובהשתתפות בסמסרה שבו דבר אשלייתי הקרוי מאיא. 
חלק מהיישומים המאוחרים יותר של מסורות אלו רואה בסמסרה מטפורה ולא יותר.
הארה מלאה היא ההבנה שהסמסרה והנירוואנה חד הן.

סמסרה בהינודאיזם

בסוגים מסוימים של הינדואיזם, סמסרה נתפסת כבורות מהאני האמיתי, ברהמן, וכך הנפש מובלת לחשוב באמיתות של העולם הזמני, עולם התופעות. 
בהינדואיזם זוהי אבידיה, או הבורות אודות האני האמיתי, ברהמן, שמובילה לתודעת-אגו של הגוף, שבו הנפש מובלת לחשיבה באמיתות של העולם הזמני, עולם התופעות. דבר זה מקרקע את הישות בתשוקה והשרשרת המתמשכת של קארמה וגלגול נשמות. מצב האשליה ידוע כ "מאיה". 
בהינדואיזם יש מונחים רבים למצב של השחרור כמו מוקשה, מוקטי, נירוואנה ו"מהא-סאמאדהי" (ריכוז מדיטטיבי עילאי, עמוק/רחב). 
מסורות היוגה ההינדית מחזיקות באמונות שונות. ניתן להגיע למוקשה באמצעות אהבת אישוור\האל (ראו תנועת בהקטי), על ידי מדיטציה פסיכו-פיזית (ראג'א יוגה), על ידי הבחנה בין מהו אמיתי ומהי אשליה על ידי התבוננות עמוקה (ג'אנה יוגה) ועל ידי קארמה יוגה, הנתיב לפעולה לא-אנוכית שחותרת תחת האגו ומחזקת את ההבנה של ההוליזם או האחדות של הכל. על פי הזרם אדוואיטה וודאנטה, שהשפיע באופן משמעותי על היוגה ההינדית, ה"ברהמן", התודעה-אמת-אושר-עילאי האולטימטיבית היא המציאות האינסופית הבלתי אישית.

סמסרה בבודהיזם

סמסרה בבודהיזם מתייחסת למושג של מעגל הלידה (ג'אטי) הדעיכה והמוות (ג'אראמאנא), שבו משתתפות כל הישויות ביקום, ושממנו ניתן להימלט באמצעות הבנה ומודעות לתהליך, במצב תודעתי של "הארה". סמסרה מקושרת עם סבל, והיא בדרך כלל נחשבת לאנטי-תיזה של נירוואנה או ניבבאנא.
לפי התפישה הבודהיסטית - הסמסרה נתפשת כרצף מחשבה הזורם בזמן, גלגול תודעתי המתרחש בין הווה להווה, ולא בין העבר לעתיד, כפי שנהוג לחשוב.
ההבנה המלאה (חכמה, פאניה) של האופן שבו מתרחשת התהוותו של ההווה מבטלת את המחשבה מכוונת המטרה, הנקראת קארמה. ההגעה להארה מסמנת את ההחלצות ממעגל הלידה והמוות של המצב התודעתי הרגיל, ושחרור מהסבל הנובע מבורות, השתוקקות ודחייה. מצב תודעתי זה, החפשי מחוויית הסמסרה, הוא הנירוואנה.
ג'ואיש פרס

הג'ואיש פרס - "עיתון היהודים", הוא שבועון אמריקני המופנה לקהילות היהודים שומרי ההלכה בארצות הברית. לפי הגדרתו זהו העיתון היהודי העצמאי הנפוץ ביותר בארצות הברית. העיתון נוטה לדיעות שמרניות.

היסטוריה

העיתון נוסד בידי הרב שלום קלאס (ה'תרס"ו (1916) - ה'תש"ם (1980) וחמיו רפאל שרייבר (ה'תרמ"ה (1855) - ה'תש"ם (1980)).
העיתון נוסד בעקבות פניה של הרב משה פיינשטיין והרב שמחה אלברג, על מנת למלא את החסר בעיתונות יהודית, שהלכה ודעכה בסוף העשור של שנות ה-1950.
המהדורה הראשונה פורסמה ב-29 בינואר 1960.
עורך העיתון כיום הוא יאסון מעוז. עורכיו הקודמים היו פרל הרצוג, הסופר ארנולד פיין ולתקופה קצרה גם מאיר כהנא.

כתבים

בין הכותבים הקבועים לג'ואיש פרס ידועים רוברט אברך - כותב התסריטים מהוליווד, ג'רולד אוירבך, הסופר והפעיל היהודי ד"ר מוריס מנדל, פרופ' לואיז רנה ברז, ד"ר סטיבן פלאוט, ד"ר מרוין שיק (מקרן אבי חי), פרופ' פיליס צ'סלר - פסיכוטרפיסטית ופמיניסטית ידועה הלוחמת באנטישמיות ופגיעה בנשים, וד"ר פאול איידלברג (מתנועת 'ימין ישראל').
כתבים ידועים, הכותבים טור שבועי בנושא דת בעיקר סביב פרשת השבוע, וכן פרשנות תלמודית, הלכתית והגות יהודית הם הרבנית והסופרת אסתר יונגרייז מקימת ארגון "הנני", הרב ברל ויין ראש מועצת הרבנים בארצות הברית הרב דוד הולנדר, הסופר וכתב הג'רוזלם פוסט חנוך טלר והרב סטיבן פרוזנסקי. בעבר הרב מאיר כהנא כתב טור שבועי בתחום זה.
בין הכתבים המפורסמים הכותבים בנושאים מדיניים בעיתון, הנשיא לשעבר רונלד רייגן שכתב טור שבועי בשנות השבעים, חבר הכנסת לשעבר הרב מנחם פורוש, קודם ראש האופוזיציה ואחר כך ראש הממשלה מנחם בגין ובימינו משה פייגלין. כותבים מפורסמים נוספים בנושאים אלו הם שדרן הרדיו וחבר מועצת ניו יורק דב חייקין (הייקינד) נציג הסנאט הניו יורקי ותומך ישראל שמחה פלדר.
אינטרקום

אִינְטֶרְקוֹם (באנגלית: Intercom, על פי האקדמיה ללשון העברית: "מַקְשֵׁר פְּנִים") הוא מכשיר דומה לטלפון, עם קו תקשורת חוטי, המשמש ככלי תקשורת בין חדרים וחלקים שונים של אותו בניין. השימוש הנפוץ ביותר במכשיר זה הוא לצורך שיחה לבירור זהותו של אדם המבקש להיכנס אל המבנה ועומד מחוץ לדלת הכניסה.
קיים מגוון רחב של מערכות אינטרקום לבית ולמשרד: אינטרקום לאפרכסת, אינטרקום לקו טלפון, אינטרקום וידאו, אינטרקום עם או בלי קודן ועוד.
ביל ברופורד

ביוגרפיה

ברופורד נולד וגדל במחוז קנט שבאנגליה, כשהיה בן 13 החליט להתחיל ללמוד לתופף בעקבות תוכנית על מוזיקאי ג'אז אמריקאים שראה ב-BBC. בשנת 1968 יצר ברופורד קשר עם ג'ון אנדרסון וכריס סקווייר לאחר שאלו פרסמו מודעה בעיתון כי דרוש מתופף. הוא חבר אליהם, ויחד ייסדו את להקת יס, אליהם הצטרפו גם פטר בנקס וטוני קיי. ברופורד היה חבר בלהקה במשך ארבע שנים, בהם הלכה הלהקה וביססה את מעמדה כאחת מלהקות הרוק המתקדם המצליחות ביותר. לאחר הצלחתה הבינלאומית עם האלבומים Fragile ו-Close to the Edge, הרגיש ברופורד כי הוא אינו מתקדם עוד מבחינה מקצועית בלהקה. עקב רצונו לרענן את סביבתו המוזיקלית, החליט ברופורד לעזוב את יס ולקבל את הצעתו של רוברט פריפ להצטרף לקינג קרימזון.
בקרימזון שיתף ברופורד פעולה עם פריפ וג'ון ווטון, אשר היוו את הגרעין העיקרי של הלהקה שצברה פופולריות רבה. לאחר שנתיים אינטנסיביות, בהם הרבתה הלהקה להקליט ולהופיע, הודיע פריפ במפתיע על פירוקה של הלהקה מעט לאחר סיום הקלטת האלבום Red.
לאחר פירוקה הפתאומי של קינג קרימזון, שיתף ברופורד פעולה כאמן אורח בהופעותיה של ג'נסיס, ואף היה שותף להקלטת שני אלבומי הופעה. בשנת 1977 הוא גייס את הגיטריסט אלן הולדסוורת' להקלטת אלבום הסולו הראשון שלו Feels Good to Me. האלבום הוקלט במסגרת להקת פיוז'ן-ג'אז שנקראה בפשטות "ברופורד".
לאחר ההקלטות חזר ברופורד לשתף פעולה עם ווטון, והביא עמו גם את הולדסוורת' בהקמת הסופרגרופ יו קיי. בסיום הקלטות האלבום הראשון, שנשא את שם הלהקה, ונחשב לאחד מאלבומי הרוק המתקדם החשובים באותה התקופה, עזב ברופורד את הלהקה. עם הולדסוורת' שעזב את יו קיי גם הוא, התאחדה להקת "ברופורד" מחדש להקלטות האלבומים One of a Kind ו-Gradually Going Tornado. 
בשנת 1980 פנה פריפ לברופורד שיחבור אליו ולטוני לוין להקמתה מחדש של קינג קרימזון. ברופורד נענה לבקשתו, ויחד הקימו להקה חדשה שנקראה בתחילה Discipline אך חזרה לאחר זמן קצר לשיווק תחת השם "קינג קריזמון". קרימזון המחודשת הוציאה שלושה אלבומים בטרם התפרקה בשנית. לאחר פירוקה של קרימזון, הקים ברופורד את להקת Earthworks איתה הקליט בשנת 1987 אלבום הנושא את שם הלהקה, ב-1989 את האלבום Dig? ובשנת 1991 את All Heaven Broke Loose.
לקראת סוף שנות השמונים הצטרף ברופורד לחבריו לשעבר ללהקת יס בהרכב אשר בפשטות נשא את שמות משתתפיו ונקרא אנדרסון ברופורד ויקמן האו. הם הקליטו בשנת 1989 אלבום אשר נשא את שם הלהקה, בשנת 1991 שחררו תחת השם יס את האלבום Union, ובשנת 1993 את האלבום הסימפוני Symphonic Music of Yes.
בשנת 1994 חזר ברופורד להקמתה המחודשת של קינג קרימזון, עם תוספת של שני נגנים להרכב של שנת 1981. לאחר הקלטות האלבומים Vrooom ו-Thrak חש ברופורד כי הלהקה אינה מתקדמת, וכי הלהקה מקיימת חזרות יקרות, רבות מדי וחסרות תכלית. הוא החליט לפרוש מהלהקה ולהתמקד בנגינת ג'אז. הוא חזר ל-Earthworks להקלטות האלבומים A Part & Yet Apart בשנת 1999 ובשנת 2001 את The Sound of Surprise. 
ב-1 בינואר 2009 הודיע ברופורד על כי לא יופיע עוד בהופעות חיות.
דני כהן סולל

דני כהן סולָל (נולד ב-26 במאי 1969) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.

ביוגרפיה

נולד בתוניס, גדל בראשון לציון. למד קולנוע בבית הספר לאומנות קמרה אובסקורה ולאחר מכן למד לתואר שני בקולנוע באוניברסיטת תל אביב. במסגרת לימודיו בקמרה אובסקורה כתב וביים את סרט הגמר "הערוץ הצרפתי" שזכה במענקים מקרן משרד התמ"ס, הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו והמכון הישראלי לקולנוע. הסרט זכה גם בפרסי הסרט, הבימוי, הצילום והמשחק בתחרות סרטי הבוגרים של "קמרה אובסקורה". בסרט משחק עמנואל הלפרין, והוא הוקרן בשלושת הסינמטקים בארץ, שודר בערוץ 2 ובערוצי הסרטים של HOT, וזכה לאהדת המבקרים.
בשנת 1997 יצר סרט עלילתי ניסיוני בשם "אמא של אליהו", שזכה למענק הרשות השנייה ושודר בערוץ 2 ובערוץ 23. הסרט בכיכובו של השחקן אלון דהן צולם ללא דיאלוגים, והוא מלווה לכל אורכו בקריינות של ירון לונדון. 
בין השנים 1997–2001 שימש כהן סולל כעוזר עריכה של העורך דני שיק, ועסק במספר רב של סרטים עלילתיים ודוקומנטריים.
בשנת 2001 ביים את סרט הטלוויזיה "חוצלארץ" אותו כתב ביחד עם אשתו, התסריטאית טלי אפנעים (כהן סולל). הסרט זכה בפרס "קשת יוצרים" במסגרת תחרות של זכיינית ערוץ 2 קשת. וכן זכה לאהדת המבקרים ולשידורים חוזרים רבים. 
בשנת 2003 ערך כהן סולל את הסרט התיעודי "אמא פאיזה" של הבמאית סיגלית בנאי; הסרט שודר בערוץ 1.
בשנת 2005 זכה בפרס הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה עבור תסריט הסרט "איך את מעיזה?"
בקיץ 2009 עלה לאקרנים סרט הקולנוע המצליח סיפור גדול אותו כתב ביחד עם שרון מימון הסרט זכה להצלחה ניכרת כשנמכרו 200.000 כרטיסים, כ-70,000 עותקי DVD ונרשמו אלפי הורדות בשרותי ה-VOD השונים. כהן סולל היה מועמד עם הסרט לפרס אופיר בקטגוריית התסריט. בהמשך רכשה חברת פאראמונט את הזכויות להפיק גרסה אמריקאית על פי התסריט].
בשנת 2010 זכה בפרס הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה בעבור תסריט הסרט "יונה וג'וזף".
במהלך השנים 2016 2017
שימש כלקטור וכעורך תסריט בקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.

ספורט

כהן סולל הוא ספורטאי פאראלימפי. בשנת 2011 החל לעבוד עם ילדים בעלי צרכים מיוחדים במרכז ספיבק של איל"ן ברמת גן, ולנהל את אתר האינטרנט של המרכז, וזאת במקביל לעיסוקו ככותב. כמו כן, הוא מאמן את קבוצת הבוצ'יה (משחק הדומה לפטאנק) של המפעל המוגן "בית מליכסון" של איל"ן, ושחקן בוצ'יה מקצועי בעצמו. בשנים 2016, 2018 ו 2019 זכה באליפות ישראל בבוצ'יה ביחידים ובזוגות.
כהן סולל נשוי ואב לשני ילדים. מתגורר בתל אביב.
אנה בדר

ביוגרפיה

בדר נולדה במוטלנגן, באדן-וירטמברג.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה בדר במדליית ארד, בתחרות הראשונה בתולדות אליפויות העולם ממקפצה של 20 מטר, בתוצאה של 203.90 נקודות, אחרי ססילי קרלטון (211.60 נקודות) וג'ינג'ר הובר (206.70 נקודות), שתיהן מארצות הברית.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 סיימה הובר במקום שביעי בתחרות ממקפצה של 20 מטר בתוצאה של 194.00 נקודות.
רוס מת'יוס

ראשית חייו

בשנת 2002 מת'יוס סיים לימודיו באוניברסיטת לה ורן שבלה ורן‎, קליפורניה, שם התמחה בתקשורת. במסגרת לימודיו היה מתחרה דיבייט.

קריירה

מת'יוס החל את הקריירה שלו כמתמחה מאחורי הקלעים בתוכנית הטלוויזיה "The Tonight Show" עם ג'יי לנו. החל מדצמבר 2001 סיקר עבור התוכנית הצגות בכורה‎ של סרטים, טקסי פרס האוסקר, משחקי החורף האולימפיים ואירועים אחרים.
מת'יוס הגיש קטעי קריינות בערוץ E! והופיע כמשתתף פאנל שבועי בתוכנית האירוח "Chelsea Lately" עם צ'לסי הנדלר.
הוא הופיע בעונה החמישית של תוכנית המציאות "Celebrity Fit Club" של VH1. במהלך התוכנית, אשר שודרה לראשונה באפריל 2007, מת'יוס הוריד יותר מ-18 ק"ג. ב-17 ביוני 2007 הוא היה מנחה אורח בתוכנית "The View".
בתחילת 2008, מת'יוס הופיע בשבעה פרקים של 1 נגד 100 בערוץ NBC.
בשנת 2009, מת'יוס היה כתב של מגזין החדשות "The Insider" ואף הנחה תוכנית-בת באינטרנט, בה לקח צופים אל מאחורי הקלעים של הוליווד. לימים, תוכנית זו הפכה לתוכנית האינטרנט הרשמית של האח הגדול ושל המירוץ למיליון של CBS. עוד ב-2009 הופיע מת'יוס בתוכניתו של הווארד סטרן.
בשנת 2010, מת'יוס הצטרף לצוות השטיח האדום של ערוץ E!, במקומו של ראיין סיקרסט לצידה של ג'וליאנה רנסיק, וסיקר טקסים שונים לרבות פרס האוסקר, פרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
בחודש ינואר 2011, מת'יוס הפיק וכיכב בפיילוט שהוא כתב יחד עם הת'ר מק'דונלד, עמיתתו לתוכניתה של צ'לסי הנדלר. הפיילוט, ששמו "Love or Hate", הופק עבור ערוץ E! על ידי הנדלר וחברת ההפקות שלה Borderline Amazing Productions.‏ עוד עבור עבור ערוץ E!, מת'יוס הופיע בתוכנית "After Lately" אשר הציגה את "מאחורי הקלעים" של התוכנית "Chelsea Lately".‏ בספטמבר 2011, מת'יוס עזב באופן רשמי את "The Tonight Show" אך שב להופעת אורח ב-14 בדצמבר 2011.‏
מת'יוס הופיע בפרק הרביעי של הסדרה "Interior Therapy with Jeff Lewis" שבערוץ בראבו בשנת 2012, שבו לואיס עיצב מחדש את הגראז' שלו ושל בן-זוגו.
ב-7 במאי 2013, יצא לאור ספרו "Man Up! Tales of My Delusional Self-Confidence".‏ מת'יוס הנחה את תוכנית האירוח "Hello Ross" בערוץ E! ששודרה מה-6 בספטמבר 2013 ועד ל-16 במאי 2014.‏
בשנת 2015, מת'יוס וקרסון קרסלי הצטרפו כשופטים קבועים חדשים בעונה השביעית של המירוץ לדראג של רו פול. בסוף שנת 2015, מת'יוס החל לשמש כמנחה-אורח בתוכנית "Hollywood Today Liv" המשודרת בסינדיקציה על ידי פוקס. הוא הפך למנחה קבוע ב-4 בינואר 2016. עוד בשנת 2016, מת'יוס השתתף בסרט הקולנוע Pup Star. סרט ההמשך, Pup Star: Better 2Gether, עלה לאקרנים בשנה שלאחר מכן.
מת'יוס הופיע בתפקיד עצמו בפרק של סדרת האנימציה "Mike Tyson Mysteries" בשנת 2016.
בשנת 2017, הוא היה הפרשן של תחרות האירוויזיון לשנת 2017 יחד עם מישל ויסאג' בשידור חי של ערוץ לוגו. הוא גם שימש כפרשן, לצד שאנג'לה בשידור שלב הגמר של אירוויזיון 2018.‏
בשנת 2018, פורסם כי יהיה אחד מתוך 11 משתתפי העונה הראשונה של גירסת הסלבריטאים (VIP) של "האח הגדול" האמריקאית. מת'יוס הגיע למקום השני (אחרי מריסה ג'ארט וינוקור) וזכה ב-50 אלף דולר. הוא נבחר על ידי הצופים כחביב הקהל, וזכה על כך בפרס כספי נוסף של 25 אלף דולר.

חיים אישיים

מת'יוס הוא הומוסקסואל. מאז 2008, הוא נמצא במערכת יחסים עם הסטייליסט סלבדור קמרנה.  בשנת 2013, בני הזוג הופיעו יחד בפרק של תוכנית המציאות "House Hunters" בו חיפשו לקנות בית בפאלם ספרינגס.