הקתדרלה האורתודוקסית של טימישוארה

הקתדרלה האורתודוקסית של טימישוארה (ברומנית: Catedrala Mitropolitană din Timișoara) ממוקמת בטימישוארה, רומניה נבנתה בין השנים 1937 ל-1940. היא אחד מסמלי העיר והיא מוקדשת לשלושת בכירי הכנסייה: וסיליוס הגדול, גרגוריוס התאולוג ויוחנן כריסוסטומוס. הקתדרלה משמשת ככנסייה המרכזית של המיטרופוליה (ארכיבישופות) האורתודוקסית של חבל באנאט.
לקתדרלה ישנם 11 מגדלים, שהמרכזי והגבוה ביותר מגיע לגובה של 96 מטרים, מה שהפך אותה לכנסייה הגבוה ביותר ברומניה. בקתדרלה שמורים כתבים דתיים רומנים עתיקים ויקרים, כמו עותקים של "Noul Testament de la Bălgrad (הברית החדשה של באלגראד/אלבה יוליה) מ-1648 וה"קאזאניה של ורלעם"-Cazania lui Varlaam מ-1643.

היסטוריה

תולדות הקמת הכנסייה קשורות לאירועי "האיחוד הגדול" שלאחר מלחמת העולם הראשונה, שבו התאחדו עם הממלכה הרומנית שטחים גדולים שבהם חיה אוכלוסייה רומנית. ב-28 ביולי התאחד עם רומניה חבל באנאט. הממשל החדש הרומני החליט לנקוט צעדים לחיזוק הכנסייה האורתודוקסית הרומנית שהייתה מדוכאת בימי השלטון האוסטרי והשלטון ההונגרי. ב-1926 הוקמה מחדש הפרוכיה האורתודוקסית הרומנית ברובע המצודה (צ'טאטה), בשנת 1939 נוסדה הבישופות האורתודוקסית טימישוארה שהועלתה בשנת 1939 למעמד של ארכיבישופות. ב-1947 קמה בטימישוארה המיטרופוליה של חבל באנאט.
עד אז הכנסייה האורתודוקסית הרומנית החשובה ביותר בעיר הייתה כנסיית איליה הקדוש ברובע פבריק. הפארוכיה של רובע המצודה הקימה קרן לבניית הקתדרלה וקראה לתושבים לתרום. בשנת 1936 נאסף סכום משמעותי, אם כי לא מספיק. עיריית טימישוארה תרמה את השטח הנמצא בצומת של כמה רחובות חשובים של העיר. האחריות על המיזם הוענקה החל משנת 1934 לאדריכל יון טראיאנסקו. לפי התכנית הייתה אמורה הקתדרלה להכיל 5000 בני אדם.
הבנייה ממש החלה ב-16 במרץ 1936 וב-20 בדצמבר 1936 הונחה אבן הפינה. העבודות הסתיימו בשנת 1941. הפעמונים והצלבים קודשו ב-23 באוגוסט 1938. בגלל העיכוב הכרוך במלחמת העולם השנייה כל הגימורים, הציורים הפנימיים והחיצוניים הושלמו רק ב-1956.
הקתדרלה נחנכה אחרי המלחמה ב-6 באוקטובר 1946 בנוכחותם של המלך האחרון של רומניה, מיכאי הראשון, של ראש הממשלה ד"ר פטרו גרוזה, הפטריארך ניקודים מונטיאנו, המיטרופוליט של טרנסילבניה, ניקולאיה בלאן ושל נציגי דתות אחרות, ביניהם הבישופים הקתוליים אוגוסטין פאכה ויואן בלאן.

סגנון אדריכלי

האדריכל יואן טראיאנסקו בנה את הכנסייה בסגנון נאו-מולדבי המבוסס על יסודות של אדריכלות כנסייתית רומנית, בעיקר על דגם כנסיית גאורגה הקדוש שבעיר חרלאו שבחבל מולדובה, השפעות מן הרנסאנס המאוחר, יסודות ביזנטיים. אפיונים מסוימים כמו נישות מתחת למזחילות, בפנים הבניין קמרון צלעות כוכבי, לוחיות לכה במגוון צבעים אפשר למצוא במנזרים כמו קוזיה או פריסלופ מהמאה ה-14
לקתדרלה תשעה צריחים אמתיים וארבעה צריחונים. לצריח הראשי גובה של 83.7 מ'. יסודות הבניין בנויים על לוח ענק מבטון מזוין, הנשען על מעל 1000 עמודי בטון מזוין שנתקעו עד לעומק של 20 מ' מתחת ללוח הבטון. לבניין הקתדרלה אורך של 63 מ' ורוחב של 32 מ'. ל-7 פעמוניה משקל כולל של 8,000 ק"ג ועוצבו מחומר שהובא מן האיים סומטרה ובורנאו.
ציורי הקיר הפנימיים והחיצוניים של הקתדרלה צוירו על ידי הצייר אנסטאסה דמיאן..
הקתדרלה מאחסנת במרתפים שלה אוסף עשיר של אמנות כנסייתית עתיקה מחבל באנאט ואוסף של איקונות. כאן נמצאים גם שרידי הקדוש יוסיף החדש מפארטוש, הקדוש הפטרון של הנוצרים האורתודוקסים של חבל באנאט. הוא הגיע לאזור מהר אתוס וכיהן בשנים 1655-1651 כבישוף אורתודקסי של טימישוארה. מאוחר יותר הוא הסתגר במנזר פארטוש. המוזיאון מכיל כ-3000 ספרים כנסייתיים נדירים, מעל 800 איקונות וציורים, מעל 130 חפצי פולחן, 10 חפצים ממתכות יקרות, 10 תלבושות כנסייתיות ועוד. כמו כן בכנסייה נשמרים כתבי יד רומניים מוקדמים כמו "הברית החדשה מבלגרד" (בלגרד - במובן אלבה יוליה) משנת 1648 או ה"קאזאניה של ורלעם" משנת 1643. בצד המרתף הקרוב למזבח נמצאת הנקרופוליס של הארכיבישופים מבאנאט.