google/wiki40b huggingface dataset:
פוספטאז

פוספטאז הוא אנזים המזרז את ריאקציית ההידרוליזה של קבוצת פוספט ממולקולה. ריאקציה זו קרויה גם דהפוספורילציה. לאחר ההידרוליזה של הקשר הפוספואסתרי מתקבל יון פוספט וקבוצת הידרוקסיל חופשית.

התגובה המזורזת

הידרוליזה של פוספט היא ריאקציה ספונטאנית () בה לוקחת חלק מולקולת מים. מולקולת המים, או שני יוני H⁺ ו- OH⁻ שמקורם ממולקולת מים, נקשרים לשתי הקבוצות הנוצרות לאחר ניתוק הקשר הפוספואסתרי, יון H⁺ נקשר למולקולת הפוספט (לקבלת אורתופוספט), ויון OH⁻ נקשר במקום קבוצת הפוספט ויוצר קבוצת הידרוקסיל.

חשיבות בעולם הביולוגי

פוספטאזות משתתפות בתהליכים מטבוליים במקביל לקבוצת אנזימים נוספת הנקראת קינאזות, המזרזים את ריאקצית הזרחון (הוספת פוספט) של מולקולות. הסובסטראט יכול להיות חלבוני או לא חלבוני. במקרה שהסובסטרט חלבוני ניתן לקרוא לאנזים המזרז את ההידרוליזה בשם פרוטאין פוספטאז (ולאנזים המזרז את הזרחון בשם פרוטאין קינאז).
אף שמדובר בשתי ריאקציות כימיות שונות, פעולת הפוספטאז בעצם הופכת את האפקט של הקינאז.

פעילות חלבונים רבים מבוקרת על ידי רמת זרחון

הפעילות של חלבונים (ובניהם אנזימים) רבים מבוקרים על ידי רמת הזרחון עליהם. הוספת הזרחן גורמת לשינוי קונפורמציה (שינוי מבני) הגורם להפיכתם לפעילים, או במקרים אחרים להפסקת פעילותם. הפרוטאין פוספטאזות, במקרים אלו, יהוו את החלק המנוגד בבקרת פעילות חלבונים אלה, בכך שהם יחזירו את מבנה החלבון (ולכן את פעילותו) בחזרה לאופן הלא-מזורחן שלו.

דוגמה לשימוש בפוספטאזות בתהליך מטבולי

לא רק חלבונים יכולים לעבור דהפוספורילציה, אלא גם מגוון רחב של מולקולות אורגניות. בנוסף לבקרה החשובה על פעילות חלבונים, ישנן פוספטאזות שתפקידן להתמיר מטבלוליטים תאיים. לדוגמה, קבוצת הפוספט של גלוקוז-6-פוספט יכולה לעבור הידרוליזה, באמצעות האנזים גלוקוז-6-פוספטאזאו בשמו הישן גלוקוז-6-פוספאט דהידרוגנאז שמשתתף בתהליך שנקרא Penthoso-phosphate pateway שהוא תהליך חיוני כשבסופו של התהליך מיוצרים קואנזימים KoA-SH,FAD,NAD,NADP שהם משמעותיים בתהליכים הביוכימיים ובין היתר משתתף בייצור DNA,RNA ובביוסינתז של מונונוקלאוטידים (AMP,GMP,TMP,CMP,UMP ואחרים).
דוגמה נוספת היא גלוקונאוגנזה, תהליך בו פירובט הופך לגלוקוז תוך השקעת אנרגיה, משתתפים האנזים פרוקטוז-1,6-ביספוספטאז שמסיר מולקולת פוספט מהמולקולה פרוקטוז-1,6-ביספוספט.
אבני חפץ

הקמת היישוב

היוזמה להקמת היישוב החלה בראשית שנות ה-80, אולם בעיות ברכישת הקרקע מנעו את אישור הקמת היישוב. היישוב הוקם בשנת 1990, על ידי גרעין תלמידי ישיבת ההסדר בקרני שומרון, אליהם הצטרפו משפחות נוספות. עם השנים גדלה הקהילה ומונה בימינו כ-500 משפחות.

אופי היישוב

אבני חפץ מורכבת ממספר שכונות.
ביישוב שבעה בתי כנסת, בית ספר יסודי, וגני ילדים כולל גן חינוך מיוחד.
באבני חפץ פעילות תרבות מפותחת, חוגים לילדים, נוער ומבוגרים במגוון רחב של תחומים. היישוב משקיע רבות בפעילות עם הנוער באמצעות רכזי הנוער המפעילים את הנוער כל יום בשעות אחה"צ והערב. באבני חפץ פועל אשכול תרבות מרווח בחסות מועצה אזורית שומרון.
באבני חפץ ממוקמת עמדת הזנקה של מד"א, המופעלת על ידי מתנדבים מהישוב.
סמוך ליישוב מוקמת שכונה חדשה בהיקף של 900 יחידות דיור. המיזם נקרא "קדם" תחת פרויקט של 'הרי זהב'.

אירועים ביטחוניים

בשבת ה־3 באפריל 2004 סמוך לשעה 1:00 בלילה, חדר מחבל ליישוב, רצח את יעקב זאגא תושב היישוב, ופצע את בתו. המחבל, רמזי פחרי, שביצע את הפיגוע, שוחרר ארבעה ימים קודם לכן ממתקן צבאי, שבו נכלא בגלל מעורבות בפעילות חבלנית. בצוואתו כתב שהשב"כ הציע לו להיות משתף פעולה, והפיגוע היה תשובתו.
ביום רביעי ה־9 בדצמבר 2015, במהלך חג החנוכה, נורו בני זוג בשעה שהיו במכוניתם בכניסה ליישוב.
סיבובים לדקה

סיבובים לדקה (בראשי תיבות: סל"ד) או באנגלית Revolutions per minute - כלומר: RPM (מקוצר rpm, r/min, min⁻¹), הוא יחידה של תדירות, בעיקר למדידה של מהירות סיבוב, ובמיוחד סיבוב מסביב לציר. היחידה מציגה את המספר של סיבובים מלאים שעצם בעל ציר עושה בדקה. היא נפוצה בעיקר בתחום הנדסת מכונות, מנועים, טורבינות, כלי רכב ועוד. 
נתון זה אינו מציין את המהירות הקווית, שכן זו תלויה גם בהיקף הסיבוב. להמחשה: נקודה בקו רוחב 45 על כדור הארץ, ונקודה על קו המשווה יש להן אותו מספר סיבובים (סיבוב אחד ביממה) אך הנקודה שעל קו המשווה מסתובבת מהר יותר שכן היקף הסיבוב גדול יותר.
מרצ'נדייזינג

מרצ'נדייזינג (בעברית: תִּסְחוּר, באנגלית Merchandising) היא פרקטיקת שיווק בה המותג או התמונה של מוצר או שירות אחד משמש למכירת מוצר אחר. אחד מסוגי המרצ'נדייזינג הנפוצים ביותר כיום והמזוהים ביותר עם פרקטיקת שיווק זו הוא השימוש בסמלילים, תמונות ודמויות מזכיונות מדיה – כגון סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה וקומיקסים עכשוויים פופולריים (ובעיקר סרטים או תוכניות טלוויזיה פופולריות בקרב ילדים ובני נוער) – כדי למכור מוצרים שונים. 
מרצ'נדייז (באנגלית: Merchandise) הוא שם למגוון רחב של מוצרי צריכה ממותגים שמשווקים בפרקטיקת מרצ'נדייזינג. המותגים מתבססים לרוב על זיכיון מדיה מצליח כגון סרט קולנוע, סדרת טלוויזיה, ספרות או קומיקס. מוצרי מרצ'נדייז טיפוסיים כוללים צעצועים בדמות גיבורי ודמויות הזיכיון, חפצים שונים עם סמליל הזיכיון עליהם (כגון כוסות שתייה עם ציור הגיבור וסמליל הזיכיון), ביגוד ומשחקי מחשב ווידאו ועוד. כיום מהווים המרצ'נדייז חלק נכבד בהכנסות מזיכיון מדיה, מעבר לרכישת כרטיסי קולנוע או הספרים עצמם, ומרכיב חשוב בתעשיית הבידור. מרצ'נדייז רבים מבוססים גם על אלילי נוער, מוזיקאים ואייקוני פופ, קבוצות ספורט וספורטאים (בעיקר כוכבי כדורגל ו-NBA). 
על מנת למכור מוצרים עם מותגים או תמונות ממוצרים אחרים, יצרני מוצרים כגון צעצועים או בגדים רוכשים קודם כל את הזכויות לעשות שימוש במותגים, לוגואים, או תמונות של דמויות אשר אותם הם מעוניינים לעטר על הפריטים שהם רוצים למכור, בתקווה שבאופן זה הם יצליחו למכור כמות רבה בהרבה של פריטים מאשר כמות הפריטים אותה הם היו מוכרים אלמלא אותם המוצרים היו מעוטרים באותם המותגים, לוגואים או תמונות. 
למרות שבדרך כלל היצרנים מייצרים צעצועים של הדמויות המופיעות בסרט או תוכנית, לעיתים רבות מלכתחילה הסרט או התוכנית נוצרים במיוחד על מנת לקדם סט צעצועים מסוים. דוגמאות בולטות לסדרות שנוצרו במיוחד לקדם סט צעצועים מסוים כוללות בין היתר את הי-מן ושליטי היקום והרובוטריקים. 
לעיתים המרצ'נדייזינג של סרט קולנוע או תוכנית טלוויזיה מסוימת עשויה לזכות להצלחה רבה במיוחד לאורך זמן אפילו עשורים רבים לאחר שהפופולריות העיקרית לה זכתה הסדרה דעכה בינתיים. פרטי מרצ'נדייז ישנים נהפכים לעיתים לפריטי אספנות.
נישה קטנה יותר של מרצ'נדייזינג כוללת שיווק של מוצרים נלווים עבור סרטים ותוכניות טלוויזיה הנצפים על ידי קהל בוגר או שיווק של מוצרים נלווים הקשורים לענפי ספורט מקצועי (כגון כדורגל וכדורסל) וספורטאים פופולריים במיוחד. בפרט, בגדי ספורט עם סמלי הקבוצות (ולעיתים קרובות חולצה עם שמו ומספרו של כוכב הקבוצה) הם מוצר פופולרי במיוחד בקרב אוהדי ספורט.
סופרים רבים, יוצרי סרטים וסדרות טלוויזיה, וחברות משחקי וידאו מצליחים בפעמים רבות להרוויח כמות ניכרת של הכנסות כתוצאה מהמרצ'נדייזינג של דמויות הספרים, הסרטים, סדרות הטלוויזיה או משחקי הווידאו אותם הם יצרו. לדוגמה, בשנת 2011 חברת משחקי הווידאו הפינית Rovio ציינה כי הכנסותיה ממכירת המוצרים הנלווים של משחק הווידאו Angry Birds היוו 30% מסך הכנסות החברה באותה השנה.
מאיה ערד

ביוגרפיה

מאיה ערד נולדה בראשון לציון לטובה ויוסף ערד - אם פסיכולוגית ואב רופא ילדים, אחת משלוש אחיות. באוקטובר 1973 עברה המשפחה לקיבוץ נחל עוז, וביולי 1982 חזרה לראשון לציון. היא שירתה בצה"ל במדור הסברה בכתב של חיל החינוך, ושם פגשה את בעלה לעתיד, רְוִיאל נץ. השניים נישאו במרץ 1994.
ערד למדה במסגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן והיא בעלת תואר ראשון בבלשנות ובלימודים קלאסיים מאוניברסיטת תל אביב ותואר דוקטור בבלשנות מטעם אוניברסיטת לונדון. היא לימדה באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת ז'נבה ובמחלקה לדרמה של אוניברסיטת סטנפורד. ב-2009 הייתה סופרת אורחת במרכז טאובה ללימודים יהודיים באוניברסיטת סטנפורד.
בעלה, רויאל נץ, הוא משורר ופרופסור ללימודים קלאסיים ולהיסטוריה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטת סטנפורד. לזוג שתי בנות.
טרזה ברנדל

טרזה ברנדל (בגרמנית: Therese Brandl;‏ 1 בפברואר 1902 - 28 בינואר 1948) הייתה שומרת במחנות הריכוז של הנאצים. במרץ 1942 הייתה ברנדל אחת מקומץ של נשות אס אס שהוצבו במחנה אושוויץ I. תפקידה במחנה היה להשגיח על האסירות בביתני המיון וניתנה לה דרגת אס אס "רפורט-אאופזהרין" (דרגת האס אס הנמוכה ביותר שניתנה לנשים על מנת שיוכלו לפקח על האסירות במחנות). באוקטובר 1942 היא הועברה לאזור אחר במחנה, אושוויץ-בירקנאו, שהיה "מפעל המוות" של אושוויץ. היא הורשעה בפשעים נגד האנושות לאחר המלחמה במשפט אושוויץ הראשון והוצאה להורג.

פועלה בשירות הנאצים

היא נולדה בעיירה קטנה במחוז בוואריה. החלה לשרת במחנה ראוונסבריק במרץ 1940 תחת פיקודה של אשת האס אס "אובר-אאופזהרין" (בגרמנית: שומרת בכירה) מריה מנדל. במהרה עלתה בסולם הדרגות. במחנה היה תפקידה לספור את הנשים במסדרי הבוקר ולחלק עונשים. גם במחנה אושוויץ עלתה בזריזות בדרגות והייתה ל-"ארסט-אאופזהרין" (שומרת ראשונה) יחד עם אירמה גרזה ומרגוט דרקסלר. בקיץ 1943 זכתה למדליה מהרייך השלישי בגין "התנהלותה הטובה" במחנות. 
בנובמבר 1944, עם התקדמות הצבא האדום לעבר גרמניה, היא נשלחה ליער מוהלדורף שם ניצב תת-מחנה של דכאו, ביחד עם מריה מנדל, והיא הורדה בדרגה ל"אאופזהרין" (שומרת זוטרה). לא נמצאו הרבה דו"חות על פעילותה במוהלדורף. לבסוף היא נמלטה מתת-המחנה מוהלדורף ב-27 באפריל 1945, שבועות ספורים לפני הגעתם של חיילי צבא ארצות הברית לאזור.
ב-29 באוגוסט 1945 עצר אותה הצבא האמריקאי בהרי בוואריה ושלח אותה למחנה מעצר לצורך חקירה. בנובמבר 1947 היא נשפטה על ידי רשויות פולין יחד עם מריה מנדל, הילדגרד לכרט ואליס אורלובסקי במשפט אושוויץ הראשון, שנערך בקרקוב. ב-22 בדצמבר 1947, ברנדל נמצאה אשמה בסלקציית אסירים שנשלחו למוות. היא הוצאה להורג בתלייה בכלא מונטלופיך ב-28 בינואר 1948.
שיר נולד

היסטוריה

את המופע ביים משה קפטן, ועל ההפקה היה ממונה חגי סהראי. הוא היה בנוי משני חלקים: החלק הראשון כולל הופעות שונות, המבוצעות על ידי האמנים המשתתפים השונים וילדים רבים, שנבחרו בתחרות מוקדמת למופע, אשר התקיימה בערוץ הילדים. לאחר ההופעות, מתבקשים הילדים לבחור את השיר האהוב עליהם בבחירות מיוחדות. לאחר המופע ייחשף השיר המנצח, והוא יוגדר כ"שיר הילדים האהוב של כל הזמנים". החלק השני כולל מעין סקירה היסטורית על אופי המדינה, במשך ששת העשורים האחרונים, באמצעות שירי התקופות. המופע נחשב עד לימינו, לאחת ההפקות הכי גדולות, מרהיבות ושאפתניות שהיו אי פעם על במות ישראל - הפקת ענק עם מאות מסכי מולטי מדיה, תפאורת ענק, אפקטים, הקרנות, וי-ג'יי, לדים, רקדנים ופירוטכניקה. במופע ניגנה תזמורת והשירים לא הושמעו מוקלטים, אם כי הושרו מפי הזמרים, בניהולו המוזיקלי של טל פורר, אשר במקביל עיבד את השירים מחדש באופן עדכני.
חלק ממטרת המופע הייתה לייצר תחרות מסחרית של Yes כנגד החסות של חברת "HOT" על הפסטיגל באותה שנה והכיסוי התקשורתי הנרחב שהעניקה לו האחרונה. "שיר נולד" זכה להצלחה מסחרית גדולה ולכל הופעותיו נמכרו מרבית הכרטיסים.
האמנים המשתתפים בתחרויות ובמופעים השונים: 
שרית חדד ,נינט טייב, יהודה לוי, מאיה בוסקילה, יהודה סעדו, אגם רודברג, תום אבני, ריקי גל, צביקה פיק, צביקה הדר, עודד מנשה, לירון לב, הדס מורנו, הדר עוזרי, מיכאל קירקילן, טל מוסרי, אמיר פיי גוטמן וגיים בויז. אייל גולן, אשר אמור היה להופיע, פרש לבסוף מהמופע, ובמקומו הצטרפו אלי פיניש ומריאנו אידלמן. בין "ילדי המופע" שהשתתפו היו חן אהרוני, עמית יגור, עומר אדם ורוני דלומי.
ג'סי קרמייקל

ביוגרפיה

ג'סי רויאל קרמייקל נולד בבולדר, קולורדו, ארצות הברית. אביו, בוב קרמייקל הוא צלם. לג'סי יש אחות צעירה בשם אנני.
כשהיה בחטיבת הביניים, התחיל קרמייקל לנגן בגיטרה. מאוחר יותר למד לנגן גם על קלידים.

תחילת הקריירה

בגיל 13, החל קרמייקל לנגן ביחד עם חבריו אדם לוין, ריאן דאסיק, ומיקי מאדן, מאוחר יותר הקימו להקה שנקראה "Kara's Flowers". חברי הלהקה נהגו להתאמן במחסן בביתו של ג'סי וב-1997, הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון, "The Fourth World". האלבום לא הצליח, וחברי הלהקה החליטו שדרכיהם יפרדו.
קרמייקל וחברו, אדם לוין עזבו את קליפורניה ועברו ללמוד בקולג' "Five Towns" שבלונג איילנד, ניו יורק. בזמן שהותם בניו יורק נחשפו השניים לסגנונות מוזיקה שונים משהכירו וניגנו בעבר, וקרמייקל החל לנגן בקלידים.
לאחר שנתיים נשרו השניים מהקולג'. הם התאחדו מחדש עם חבריהם מאדן ודאסיק. בשנת 2001 הם צירפו את הגיטריסט ג'יימס ולנטיין ללהקה והחליטו על שם חדש, "מארון 5".

Maroon 5

בשנת 2002 ב-25 ביוני יצא אלבום הבכורה של מארון 5, "Songs About Jane". חמשת הסינגלים ששוחררו ממנו במשך כשלוש שנים זכו להצלחה ברחבי העולם, והלהקה זכתה להכרה. בשנת 2005, מארון 5 קיבלו את פרס הגראמי כ"תגלית השנה".
בשנת 2003 ב-22 בינואר, הם הקליטו מיני אלבום עם שירים אקוסטיים שנקרא על שם הזמן בו הוקלט, "1.22.03.Acoustic". בשנת 2005 ב-13 במאי בזמן הופעה חיה בסנטה ברברה, קליפורניה הם הכניסו את השירים ל-DVD שנקרא "Live – Friday the 13th". לאחר 5 שנים הם הוציאו את אלבום האולפן השני שלהם, "It Won't Be Soon Before Long" ב-16 במאי. ב-25 במרץ 2008 הם הוציאו אלבום הופעה חיה שני שנקרא "Live from SoHo". ב-8 ביולי 2008, הם הוציאו אלבום הופעה חיה שלישי במספר שנקרא, "Live from Le Cabaret". ב-21 בספטמבר 2010 הם הוציאו את אלבום האולפן השלישי שלהם, "Hands All Over".

עבודות נוספות

מלבד קלידים, ג'סי משמש גם כזמר קולות הרקע של להקת מארון 5.
בנוסף, לג'סי יש פרויקט שנקרא "1863", בו הוא שר ומנגן ללא קשר למארון 5.
ג'סי גם מנגן על סקסופון ופסנתר.
ב-9 במרץ 2012, הוכרז כי קרמייקל ייקח הפסקה של כמה חודשים מהלהקה על מנת להתמקד בלימודים וב"ריפוי רוחני". קרמייקל הודיע כי לא ישתתף בהקלטת האלבום "Overexposed", אך הדגיש כי זה זמני בלבד לתקופת אלבום זה, והוא יחזור להמשיך לנגן ולהקליט עם הלהקה לאחר מכן. את קרמייקל החליף פי ג'י מורטון, שניגן עם הלהקה מספר שנים בסיבובי הופעות.
איך מסמנים אהבה

תקציר העלילה

אל-עד כהן הוא חירש מלידה למשפחה שומעת. לאחר מות אמו והתפרקות המשפחה הגרעינית, הוא מחליט להקים משפחה חדשה, במרכזה הילד שהביא בהורות משותפת עם יעלי, שגם היא חירשת, ומסביב – חבריהם הדוברים שפת סימנים. הסרט מתועד בגוף ראשון ומציג גרסה משלו למשפחה והורות.

הפקה

הסרט הופק על ידי נתי אדלר; הוא יצא בתמיכת HOT8 והקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.
פסגת ברגיסון

גילוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופתה בשנית על ידי הסקר הגאולוגי בשנת 1988.

מקור השם

הפסגה נקראת על שם המבצר התראקי ברגיסון שבדרום בולגריה.
גנגניהסו

גנגניהסו הידוע גם בשמות דו-אקלין וגודבארי) היה הראשון מבין שנים-עשר מלכי דהומיי שבאפריקה המסורתיים, שמלך כנראה בסביבות השנה 1620. סמליו היו עוף הגנגניהסו ממין זכר, תוף ורומח ציד. לא ברור אם אכן מלך, ויש הטוענים שהיה רק מנהיג בעל השפעה רבה ששימש כיועץ לאחיו הצעיר דקודונו, שללא ספק נחשב למלך עוד בחייו.
טופאמארוס

טופמארוס (בספרדית: Movimiento de Liberación Nacional [תנועת השחרור הלאומית]; נודע בראשי התיבות MLN) היה ארגון גרילה אורבני קומוניסטי   באורוגוואי בשנות ה-60 ובשנות ה-70 של המאה ה-20.
חיים כצמן

קורות חיים


חיים כצמן גדל ברמת גן והחל לשחק כדור-יד בגיל 11. מהר מאוד הפך כצמן לאחד משחקני הכדור-יד המובילים בזמנו והוביל את קבוצתו מכבי רמת גן  לאליפות וגביע. בהמשך שיחק כצמן גם בקבוצת מכבי צפון והפועל הרצליה עימה זכה באליפות בשנת 1972.
חיים כצמן שיחק בנבחרת ישראל בשנות ה-60 והשתתף באליפות העולם שנערכה בשנת 1963 בשווייץ- שם הבקיע שערים רבים. 
הוא נודע בזריקת הכדור החזקה שלו באמצעותה הבקיע שערים רבים ממרחק רב.
באותן השנים הגיעה הנבחרת למשחקים באירופה באמצעות אנייה. השחקנים, וביניהם כצמן, נאלצו לעזוב לשם כך את משפחותיהם לתקופות ארוכות. 
בתקופה זו היה הענף חובבני והשחקנים לא זכו לכל תמורה כספית עבור השקעתם בזמן והיעדרות מעבודה. מה שהניע אותם היה אהבתם למשחק הכדור יד והגאווה שבייצוג המדינה.
חיים כצמן היה כובש שערים מצטיין. בין משחקיו הבולטים ניתן למצוא את המשחק בין אוסטריה לישראל בשנת 1963 במסגרת אליפות העולם, כאשר שיחק כמקשר השמאלי והתבלט ככוכב ההתקפה וכבש לא פחות מ-5 שערים. כמו כן, שיחק כצמן במשחק אליפות העולם הראשון ב-1963 בו השתתפה נבחרת ישראל מול גרמניה המזרחית. 
בשנת 1964, התקיים בארץ משחק כנגד נבחרת יפן, שבו הוביל כצמן את ישראל לניצחון 13:11, לאחר הפסד הנבחרת הישראלית במשחק מוקדם 17:14, (ממנו נעדר כצמן עקב פציעה).
כצמן נפטר בשנת 2008 בגיל 68 לאחר מאבק ממושך במחלה ממארת והותיר אחריו שלושה ילדים ותשעה נכדים.
לזכרו של כצמן מתקיים טורניר טניס שנתי לנוער, נושא פרסים כספיים, במועדון בני הרצליה בהרצליה.
המפלגה הליברל-דמוקרטית של רוסיה

תולדות המפלגה

בסוף שנות ה-80 שליט ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב החל לבצע רפורמות המאפשרות מערכת פוליטית רב-מפלגתית. המפלגה נוסדה ב-13 בדצמבר 1989 על ידי ולדימיר וולפוביץ' ז'ירינובסקי ובכך הייתה למפלגה השנייה במדינה. שנוסדה בשם המפלגה הליברל דמוקרטית של ברית המועצות. ז'ירינובסקי אף התמודד לנשיאות המדינה, אך קיבל 8% בלבד מהקולות.
חבר הפוליטביורו הסובייטי לשעבר, אלכסנדר ניקולאייביץ' יאקובלב טען שהמפלגה הייתה פרויקט משותף של מנהיגות המפלגה הקומוניסטית והקג"ב, יאקובלב כתב בזכרונותיו שמנהל הקג"ב ולדימיר קריוצ'קוב הציג את הפרויקט של המפלגה הליברל-דמוקרטית כמפלגת בובות בעת פגישתו עם מיכאיל גורבצ'וב ויידע אותו אודות בחירת ראשי המפלגה. על פי יאקובלב, שם המפלגה היה רעיון של גנרל הקג"ב פיליפ בובקוב. בכל מקרה, בובקוב אמר שהוא היה נגד ייסוד דמוי-מפלגה בשליטת הקג"ב.

מצע

המפלגה תומכת ברפורמה והענקת עצמאות למערכת המשפט הרוסית, עונש כולל לנאשמים בטרור, רצח ופשעים חמורים, איסור פעולותיהן של כתות דת קיצוניות ולא מסורתיות, בעלות של המדינה על מגזרים אסטרטגיים בכלכלה, בפרט משאבי טבע, אלכוהול, טבק וחקלאות. מיסוי נמוך ליצרנים רוסיים, איחוד בין רוסיה לבלארוס, הזכות לעבוד, רפורמה רדיקלית של מערכת הביטוח הסוציאלי, התמיכה בטכנולוגיות מדעיות וחקלאות, מאבק בשחיתות הציבורית, הגנה וריבונות הכלכלה הרוסית, פיקוח על כל האדמות החקלאיות בידי המדינה.
המפלגה מתנגדת לקומוניזם ולנאו-ליברליזם ותומכת במין מודל כלכלי מעורב.
שלמה סבירסקי

מחקריו

שלמה סבירסקי היה בין מובילי הגישה המעמדית הנאו-מרקסיסטית, שהתפתחה באוניברסיטת חיפה, ובאה לידי ביטוי בכתב העת הסוציולוגי הביקורתי הראשון שראה אור בישראל, "מחברות למחקר וביקורת". כתב העת יצא לאור בשנים 1984-1978 ועורכיו היו סבירסקי, דבורה ברנשטיין, הנרי רוזנפלד ודבורה קלקין. הם עסקו בהתהוותו של מעמד בינוני חדש אשכנזי ולצידו מעמד פועלים מזרחי. בעבודות מאוחרות שלהם הם דנו בקבוצות מקופחות אחרות כמו נשים וערבים.
סבירסקי ועמיתיו טענו שנוצרו שני מעמדות שונים ושהתגבשה חלוקת עבודה עדתית שלפיה השליטה על ההון ותגמוליו מרוכזת בידי האוכלוסייה האשכנזית ואילו מהאוכלוסייה המזרחית נשללה שליטה זו. טיעון זה היה בניגוד לגישה הפונקציונלית-סטרוקטורלית, ששלטה באותם זמנים בסוציולוגיה הישראלית (הקרויה גם הגישה המערכתית), מבית מדרשו של שמואל נח אייזנשטדט שטענה שאי-שילוב העולים היה בגלל אי-התאמה תרבותית ותכונות תרבותיות שהביאו מארצות מוצאם. גישתו של סבירסקי התבססה על התובנה המרקסיסטית שעל פיה המודרניזציה אינה תהליך שבו המערב המתועש והמפותח מנחיל את השיטה הקפיטליסטית לארצות הנחשלות, אלא המערב מתפתח תוך כדי ניחשול ארצות אחרות. בישום הגישה לישראל סבירסקי הראה, לטענתו, כי הכינון של המזרחי כחלש ופריפריאלי הוא זה שבונה את האשכנזי כחזק.
גישה זו פיתח סבירסקי בספרו החשוב ביותר לא נחשלים אלא מנוחשלים: מזרחים ואשכנזים בישראל - ניתוח סוציולוגי ושיחות עם פעילים ופעילות שראה אור בהוצאת מחברות למחקר וביקורת בשנת 1981.

פועלו

בשנות ה-80 היה סבירסקי בין מייסדי עמותת הל"ה למען החינוך בשכונות ובעירות-פתוח, הפועלת לקידום מעורבות הורים במערכת החינוך ככלי לשיפור רמת הלימודים בשכונות ובעיירות הפיתוח, כמנוף לצמצום פערים ולמוביליות חברתית-כלכלית. בין השאר הקימה העמותה את רשת בתי הספר קדמה בשנת 1993. בשנת 2014, זכה בית ספר תיכון קדמה בירושלים בפרס החינוך ארצי לבתי ספר על סודיים מצטיינים.
מאז 1991, סבירסקי משמש כמנהל אקדמי של מרכז אדוה. הוא תומך במדיניות סוציאליסטית רחבה, במעורבות ממשלתית עמוקה, ומתנגד באופן עקבי לרפורמות הליברליות במשרד האוצר. פרסומיו על אודות אי השוויון החברתי בישראל מתפרסמים אחת לכמה חודשים באמצעי התקשורת ומעוררים פולמוס ציבורי נרחב. סבירסקי היה שותף בהקמת מפעלים חברתיים רבים, כמו למשל, בית הספר קדמה. הוא מרצה במכללה החברתית כלכלית.
כאות הוקרה על עבודתו במרכז אדוה זכה בפרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה לשנת 2005.
סבירסקי נשוי לברברה סבירסקי, סוציולוגית ופמיניסטית ישראלית, ואביו של עו"ד איתי סבירסקי, פעיל חברתי בולט וממנהיגי תנועת הסרבנים לשירות בשטחים.
דוכס אורליאן

בית ולואה

בפעם הראשונה התואר נוצר עבור פיליפ מוולואה, הבן השביעי של פיליפ השישי, מלך צרפת ואחיו הצעיר של ז'אן השני, מלך צרפת בשנת 1344. בתואר התמזגו ההנחלות של טורן וולואה. עם זאת, התואר התבטל לאחר מותו של פיליפ ללא ילדים לגיטימיים.

בית ולואה-אורליאן

בפעם השנייה התואר נוצר בשנת 1392 על ידי שארל השישי, מלך צרפת עבור לואי, רוזן בומון, הבן הצעיר של שארל החמישי, מלך צרפת. תפקידו כדמות מובילה בחצר המלוכה, יורש עצר של אחיו במהלך הטירוף שלו, בעל קרקעות עשיר, כמו גם ראש מפלגת ארמניאק, העניק לצאצאיו לשמור על תפקיד חשוב בפוליטיקה הצרפתית. נכדו לואי השנים עשר, מלך צרפת הפך למלך אחרי שנכחד הענף הישיר של בית ולואה בשנת 1498, בעוד נינו פרנסואה הראשון, מלך צרפת ירש את האחרון בשנת 1515. הענף הישיר של ולואה-אורליאן נכחד עם מותו של לואי השנים עשר בשנת 1515, אם כי דוכסות אורליאן שולבה בין הנחלות של הכתר לאחר עלייתו על כס המלוכה בשנת 1495.

בית ולואה-אנגולם

בפעם השלישית התואר נוצר על ידי פרנסואה הראשון, מלך צרפת עבור בנו השני אנרי עם לידתו. כאשר אחיו הבכור של אנרי, הדופן פרנסואה השלישי, דוכס ברטאן, מת ללא ילדים ב-1536, אנרי החליף אותו בתור הדופן והעביר את התואר לאחיו הצעיר , שארל, דוכס אנגולם, שמת אף הוא ללא ילדים ב-1545.
בפעם הרביעית התואר נוצר על ידי אנרי השני, מלך צרפת עבור בנו לואי עם לידתו. הדוכס הילד, לעומת זאת, מת שנה לאחר מכן, והתואר הועבר לאחיו, שארל, שהפך למלך צרפת בשנת 1560. התואר הועבר לאחיו של שארל, אנרי, דוכס אנגולם, שש שנים לאחר מכן החליף את התואר למען התואר דוכס אנז'ו, והפך ליורש של הכתר.

בית מדיצ'י

לאחר חילופי הנחלות של אנרי, העניק שארל התשיעי, מלך צרפת את התואר לאמו קטרינה דה מדיצ'י, מלכת צרפת לשעבר, כמענק על תפקידה כעוצרת הממלכה, ובעיקר על פוליטיקה של סובלנות. היא הייתה הדוכסית היחידה ששלטה בדוכסות, כך שהיא נכללת בין הדוכסים השולטים.

בית בורבון-אורליאן בפעם הראשונה

בפעם החמישית התואר נוצר בשנת 1626 על ידי אנרי הרביעי, מלך צרפת עבור בנו השלישי גאסטון, דוכס אנז'ו. גאסטון הפך לדמות ליברלית נכלולית בחצר המלוכה, ותכנן את ההתנקשות בחייו של הקרדינל רישלייה ואחר כך הצטרף למרד הפרונד, קואליציה של אצילים שהתנגדה לריכוזיות המלכותית. לבסוף סלח לו אחיו לואי השלושה עשר, מלך צרפת, אולם הוא מת ללא יורשים זכרים, והתואר בוטל.

בית בורבון-אורליאן בפעם השנייה

התואר נוצר בפעם השישית והאחרונה עבור פיליפ, דוכס אנז'ו, שקיבל את התואר מאחיו לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. באמצעות נישואיו עם אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ, הוא ייסד שושלת ארוכה שהגיעה לבסוף אל כס המלוכה בשנת 1830, עם התפטרותו שארל העשירי, מלך צרפת והכתרתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים. לואי פיליפ העביר את התואר לבנו פרדיננד פיליפ, דוכס שארטר, שמת בתאונה ב-1842.
אוגסבורג איירווייז

תולדות החברה

חברת התעופה הוקמה בשנת 1980 תחת השם אינטרוט אירוויז (Interot Airways), והחלה בפעילות סדירה בטיסות בין אוגסבורג לדיסלדורף בשנת 1986. בשנת 1993 החלה להפעיל טיסות שכר ליעדים באירופה. 
בשנת 1996 החל שיתוף הפעולה עם לופטהנזה, המהלך לווה בשינוי שם החברה לשמה הנוכחי. בשנת 2003 הצטרפה ללופטהנזה רגיונל.
בשנת 2013 נכנסה החברה לקשיים כספיים וארגוניים, ובעקבות זאת, ב-26 באוקטובר באותה שנה, ביצעה החברה את טיסתה האחרונה והיא פשטה רגל.
כרמה צ'אקון

ביוגרפיה

צ'אקון הייתה בעלת דוקטור במשפטים מאוניברסיטת ברצלונה.
בשנים 1996–1997 שימשה כמשקיפה מטעם "הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה" (OSCE) בבוסניה והרצגובינה ובאלבניה.
עבדה כמרצה למשפט חוקתי וכיהנה כמזכירת החינוך, התרבות והמחקר בוועדה המבצעת של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית. צ'אקון הייתה חברה במפלגת הסוציאליסטים של קטלוניה ושירתה כחברת פרלמנט של פרובינציית ברצלונה מטעם מפלגה זו. הייתה סגנית-יו"ר הבית התחתון של הקורטס חנרלס (הפרלמנט הספרדי) ואחר כך, כיהנה כשרת השיכון בשנים 2007–2008.
באפריל 2008, מונתה לשרת ההגנה בממשלתו של חוסה לואיס רודריגס ספאטרו והייתה לאישה הראשונה שמילאה תפקיד זה. ב-19 במאי 2008 ילדה צ'אקון את בנה, מיגל. בדצמבר 2011 סיימה את תפקידה כשרת ההגנה.
לאחר שחוסה לואיס רודריגס ספאטרו הודיע שלא יתמודד בבחירות 2012, הועלתה הערכה לפיה כרמה צ'אקון תתמודד על תפקיד ראשת הממשלה, ברם לאחר כישלון מפלגתה בבחירות המקומיות, הודיעה שלא תתמודד על ראשות הממשלה. ב-2016 עזבה את הפוליטיקה כדי להתעסק בתחום המשפט.
הלכה לעולמה ב-9 באפריל 2017, בעקבות סיבוכי מחלת לב מולדת.
יהודה גולן

ביוגרפיה

גולן נולד כיהודה אשנפלד בבודפשט שבהונגריה, עלה לארץ ישראל ב-1946 במסגרת עליית הנוער, נעצר על ידי הבריטים והושם במחנה המעצר בעתלית, לאחר שחרורו התחנך בכפר הנוער בן שמן. 
ב-1947 הצטרף להכשרה מגויסת יגור, במלחמת העצמאות השתתף בקרבות על הכפר בן שמן. בהמשך הצטרף לפלמ"ח ושירת בחטיבת יפתח. במהלך מבצע דני נפצע בקרב על ח'דיתה. בהמשך שירת כסייר בגדוד השני של החטיבה. לאחר הקמת צה"ל בחטיבת גולני כקצין מודיעין, קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד 51. במלחמת סיני שירת כמפקד סיירת גולני. בהמשך שירת כמפקד פלוגת קורס המ"כים של החטיבה ובשנת 1960 הוביל את לוחמיה במבצע חרגול, פעולת תגמול בכפר הסורי תאופיק. לאחר מכן שירת כסגן מפקד גדוד 12 ובשנים 1962 עד 1965 פיקד על גדוד 13. ב-1968 מונה לקצין אג"ם בפיקוד הדרום. 
ב-1970 מונה למפקד חטיבת גולני, תחת פיקודו ביצעו יחידות החטיבה פשיטות כנגד יעדי מחבלים בגיזרת הפתחלנד בדרום לבנון. ב-1972 מונה למפקד בית-הספר לחי"ר (בה"ד 3) ובמלחמת יום הכיפורים פיקד על חטיבה 5. אחר כך מונה לראש מטה פיקוד המרכז. בהמשך עבר הסבה לשריון ושירת כמפקד אוגדה בפיקוד. היה יועץ צבאי בסינגפור במשך שלוש שנים ופיקד על צוות ההקמה של תשתית צבא סינגפור. 
לאחר שחרורו שימש כמנכ"ל במפעלי תעשייה "קיסריה גלנויט" בבריטניה. חבר במועצה לשלום ולביטחון ופעיל מטעמה בנושאים הקשורים לגדר ההפרדה.