חוסה אנחל איריבר

קריירת משחק

איריבר, יליד חבל הבסקים, שיחק באזור הולדתו לאורך כל קריירת המשחק. הוא החל את הקריירה בעונת 1961/1962 במדי קבוצת בסקוניה, אז בליגת המשנה. הוא עלה לראשונה בהרכב ב-12 באוקטובר 1961, במסגרת המחזור השביעי של העונה, ושמר על רשת נקייה בניצחון החוץ 0–2 על אינדאוצ'ו. מאז, פתח איריבר בכל משחקיה של קבוצתו עד לסיום העונה. על אף שבמסגרת הליגה נקלעה הקבוצה למאבקי תחתית וניצלה מירידה רק בפלייאוף ההישארות, הצליחה הקבוצה לחולל הפתעה בגביע הספרדי, כשהדיחה את אתלטיקו מדריד. הקבוצה הובסה 0–3 במשחק הראשון בחוץ, אך הגיבה עם תוצאה זהה בגומלין, ובמשחק ההכרעה ניצחה 1–2 והעפילה לשלב הבא. יכולתו של איריבר צדה את עיניהן של קבוצות בכירות יותר בספרד, ועל אף הדחה משפילה מהגביע על ידי ברצלונה, שכללה תבוסת 1–10 במשחק הגומלין, מצא עצמו איריבר בליגה הבכירה עונה אחר כך, כשעבר לקבוצת אתלטיק בילבאו.
בעונת 1962/1963, עונתו הראשונה בבילבאו, ערך את הופעת הבכורה כבר במחזור השני, כשעלה מהספסל במהלך המחצית השנייה בהפסד 0–2 למאלגה (שני השערים נכבשו לפני כניסתו). עם זאת, הייתה זו אחת מתוך שש הופעות בלבד במהלך העונה, שלוש מהן בגביע ושתיים נוספות בשני מחזורי הסיום של העונה. איריבר פתח כשוער שני גם את העונה הבאה, אך החל במחזור החמישי תפס את עמדת השוער הראשון במקום כרמלו סדרון הפצוע, ושמר על המקום במשך 16 העונות הבאות. הוא התקרב מאוד לזכייה בגביע הספרדי פעמיים ברציפות, אך קבוצתו החמיצה את ההזדמנות עם שני הפסדים רצופים בגמר, ב-1966 לריאל סרגוסה וב-1967 לוולנסיה.
בעונת 1968/1969 זכה איריבר לראשונה בקריירה בתואר עם קבוצתו לאחר שבילבאו, עם איריבר בהרכב, הניפה את הגביע הספרדי לאחר שגברה בגמר 0–1 על אלצ'ה. עונה אחר כך הייתה קרובה בילבאו לזכייה באליפות, לאחר שסיימה כסגניתה של אתלטיקו מדריד ובפער של נקודה בלבד מהפסגה. איריבר שיחק בכל שלושים משחקי הליגה של קבוצתו באותה עונה וספג עשרים שערים בלבד - הכמות הנמוכה ביותר בליגה באותה עונה, מה שזיכה אותו בפרס ריקרדו זאמורה, הניתן לשוער בעל יחס הספיגה הנמוך ביותר באותה העונה בספרד.
עונה אחר כך, בעונת 1970/1971, קבע איריבר שיא חדש בספרד, לאחר ששמר על רשת נקייה בעשרה משחקי בית רצופים, ובסך הכול ב-1,018 דקות ברציפות. שנתיים אחר כך, בעונת 1972/1973 זכה בגביע עם בילבאו בפעם השנייה בקריירה, לאחר ששמר על רשת נקייה במשחק הגמר בו גברה בילבאו 0–2 על קאסטיון.
בעונת 1976/1977 השתתפה בילבאו במשחקי גביע אופ"א, בזכות המקום החמישי בו סיימה עונה קודם לכן. הייתה זו עונה אירופית מוצלחת עבור הקבוצה, שהצליחה להדיח בין היתר את פ.צ. בזל, מילאן וברצלונה בדרך למפגש גמר כפול מול יובנטוס. איריבר הוביל את קבוצתו כקפטן לצמד משחקי הגמר, ולאחר הפסד 0–1 בחוץ, גברה בילבאו 1–2 על יובנטוס בבית, תוצאה שלא הספיקה לה ויובנטוס זכתה בתואר בזכות חוק שערי חוץ.
במהלך אותה עונה היה מעורב איריבר באירוע חריג ופוליטי. ב-5 בדצמבר 1976, במהלך משחק ליגה מול ריאל סוסיאדד, הניפו הקפטנים איריבר ואינאצ'יו קורטבריה את דגל חבל הבסקים והניחו אותו במרכז המגרש. הייתה זו ההופעה הפומבית הראשונה של הדגל מאז מותו של פרנסיסקו פרנקו, אך עדיין היה מדובר במעשה שאינו חוקי.
איריבר הוסיף להוביל את בילבאו כשוער ראשון עד לסיום עונת 1978/1979, ולאחר עונה נוספת כשוער מחליף פרש ממשחק בסיום עונת 1979/1980, בגיל 37. בסך הכול ערך איריבר 614 הופעות רשמיות במדי הקבוצה, יותר מכל שחקן אחר בהיסטוריה של המועדון, מתוכן 466 הופעות ליגה.

נבחרת ספרד

הופעת הבכורה של איריבר במדי נבחרת ספרד התקיימה ב-11 במרץ 1964, תחת המאמן חוסה וייאלונגה. איריבר עלה בהרכב נבחרתו בשלב האחרון של מוקדמות יורו 1964, בצמד המשחקים מול אירלנד. הוא ספג שער אחד בלבד בשני המפגשים, שהסתיימו ב-1–7 בסיכום לטובת ספרד, שהעפילה לטורניר היורו.
על אף שהחל את דרכו בנבחרת רק מספר חודשים קודם לכן, שימש איריבר כשוער הראשון של ספרד ביורו 1964 הביתי. בחצי הגמר מול הונגריה רשם איריבר סדרה של הצלות מרהיבות, וספרד גברה על הונגריה 1–2 לאחר הארכה בדרכה אל הגמר. במשחק הגמר מול ברית המועצות שוב פתח איריבר בשער הנבחרת, שגברה על יריבתה 1–2 וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות אירופה.
שנתיים אחר כך, עדיין תחת וייאלונגה, זומן איריבר לסגל ספרד לקראת מונדיאל 1966 באנגליה. ספרד הוגרלה לבית קשה שכלל גם את ארגנטינה, גרמניה המערבית ושווייץ. איריבר פתח בהרכב בכל שלושת המשחקים בשלב הבתים, שהסתיימו בשני הפסדי 1–2 מול ארגנטינה וגרמניה, ובניצחון באותה תוצאה על שווייץ. ספרד סיימה שלישית ולא העפילה לשלב הבא.
איריבר הוסיף לעמוד בשערה של הנבחרת כעשור לאחר הטורניר, וכשל להעפיל עמה בשלושה טורנירי מוקדמות יורו (1968, 1972 ו-1976) ובשני טורנירי מוקדמות מונדיאל (1970 ו-1974).
משחקו האחרון של איריבר היה ב-24 באפריל 1976, במסגרת מוקדמות יורו 1976, במשחק מול גרמניה המערבית שהסתיים בשוויון 1-1. בסך הכול ב-12 שנות קריירה בינלאומית רשם איריבר 49 הופעות במדי ספרד.

קריירת אימון

ב-1980, מיד לאחר פרישתו, השתלב איריבר בצוות המקצועי של אתלטיק בילבאו, כמאמן שוערים. לקראת עונת 1983/1984 הוא התמנה לתפקיד המאמן הראשי של קבוצת הבת של בילבאו, ששיחקה בליגת המשנה. איריבר הוביל את הקבוצה למיקום השיא שלה בכל הזמנים, המקום השני בטבלה, עם ניקוד זהה לזה של ריאל מדריד קסטיליה שסיימה ראשונה. שתי הקבוצות, בהיותן קבוצות בת, נאלצו לוותר על ההעפלה לליגה הבכירה עקב השתתפותן של קבוצות האם שלהן בליגה. הוא נותר בתפקידו במשך שתי עונות מלאות נוספות.
לקראת עונת 1986/1987, התמנה איריבר לתפקיד המאמן הראשי של אתלטיק בילבאו בליגה הבכירה. בעונה זו, בפעם היחידה בליגה הספרדית, חולקה הליגה בתום הסיבוב השני לשלושה חלקים בני שש קבוצות כל אחד, שהתמודדו ביניהן. בילבאו של איריבר סיימה בחלק השלישי והנמוך של הטבלה, ובתום הסיבוב השלישי סיימה במקום הראשון של חלק זה, וה-13 בליגה, ושמרה על מקומה בליגה הבכירה.
איריבר לא המשיך לאמן בקבוצה הבכירה, ואת העונה הבאה, עונת 1987/1988, פתח כמאמן קבוצת הבת בליגת המשנה. לאחר שספג עם קבוצתו 11 הפסדים ב-14 מחזורים, סיים איריבר את דרכו בקבוצה, שירדה בתום העונה לליגה השלישית.
איריבר לא הוסיף לאמן עוד מועדונים, והחל מ-1993 ובמשך 13 שנים אימן את נבחרת חבל הבסקים.