google/wiki40b huggingface dataset:
מישקוב

היסטוריה

במשך מאות שנים מישקוב הייתה כפר, ורק אחרי מלחמת העולם השנייה התפתחה.
בשנת 1950 קיבלה מעמד של עיר. בסוף שנות ה-40 ובשנות ה-50 הוקמו במקום בתי חרושת למכונות כביסה ולכלי אמייל (חומר צבעוני הנוצר מהתכת אבקת זכוכית על שכבת מצע). בין שתי מלחמות העולם היו במקום מנסרות, טחנות קמח ומחסני עצים. החנויות שנפתחו בעיירה שירתו את סביבתה החקלאית.

תולדות הקהילה היהודית לפני השואה

ראשוני היהודים הגיעו למישקוב במאה ה-19, ובתחילת קיומה היית הייתה הקהילה המקומית כפופה לקהילת ז'רקי הקרובה. אחרי מלחמת העולם הראשונה גדל היישוב היהודי במישקוב. ב-1921 נמנו בה 563 יהודים שהיו כ-31% מכלל האוכלוסייה. באותה שנה היו במקום כ-30 מפעלים ובתי עסק בבעלות יהודים שהעסיקו יחדיו 128 עובדים (בעלי העסק, בני משפחה ושכירים).
בתקופה זו הייתה במקום קהילה שהעסיקה רב ושוחט. עד 1919 כיהן ברבנות מישקוב הרב טברסקי. לקהילה היו בית מדרש ותלמוד תורה, ופעלה בה חברת "ביקור חולים". אחרי מלחמת העולם הראשונה התנהלה במישקוב פעילות ציונית. בשנות ה-20 נוסד קן מקומי של "השומר הצעיר". בעיירה הייתה ספרייה יהודית והתקיימו קורסים ללימוד עברית וללימוד היהדות.
ימים מעטים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה ברחה קבוצה של יהודים תושבי במקום מזרחה, לאזור השליטה של ברית המועצות.

תולדות הקהילה היהודית בזמן השואה

ימים אחדים לפני מלחמת העולם השנייה ברחה קבוצת יהודים ממישקוב, הגרמנים כבשו את מישקוב ב-3 בספטמבר 1939. על יהודי המקום הוטלו תשלומי כופר, בית הכנסת נהרס, חנויות היהודים הוחרמו והיהודים חויבו לשאת סרט זרוע ועליו מגן דוד. במאי 1940 הועברו למישקוב 100 מגורשים מצ'שין וממקומות נוספות בשלזיה, וביחד עם עוד פליטים מספר היהודים בעיר עמד על קרוב ל-1,000 יהודים.
באוקטובר 1940 החל שילוח מאות יהודים ממישקוב למחנות עבודה בעיר ומחוץ לה.
בתחילת 1941 שולחו 50 צעירים מקומיים, רובם פעילי תנועות נוער לשעבר, לאושוויץ. כמאה יהודים אחרים גויסו לעבוד בעיירה ביציקת בטון.
בשלהי 1941 הוקם במייצ'וב הסמוכה גטו ליהודי מישקוב. הבתים במייצ'וב היו מעטים ושתיים – שלוש משפחות נאלצו להתגורר יחדיו בחדר אחד. היציאה מן הגטו נאסרה ללא רישיון מן הגסטאפו, ולפיכך שרר בגטו רעב. הצפיפות הנוראה, התנאים הסניטריים והרעב גרמו להתפרצות מחלות ומגפות בקרב יושבי הגטו.
ביוני 1942 כיתרו אנשי גסטאפו וס"ס את הגטו ופינו את רוב היהודים לזוויירצ'יה, מהם ברגל ומהם בעגלות. משם שולחו כולם לאושוויץ. כעבור זמן לא רב, נתפסו עוד כמאתיים יהודים שהסתתרו במהלך האקציה ואחר כך יצאו ממחבואיהם או נתפסו, הועברו אף הם לזוויירצ'יה, וב-28 באוגוסט גורשו משם לאושוויץ.
מבין 1,200 היהודים שישבו במישקוב לפני הגירושים למחנות המוות שרדו כ-60 איש. בתום המלחמה, עברו בעיירה או גרו בה זמן מה 25 יהודים. בשנות ה-50, בעת ההגירה הגדולה של יהודים מפולין, עזבו כל היהודים את מישקוב.

יהודי מישקוב היום

כיום אין קהילה יהודית במישקוב אף על פי שלאחר מלחמת העולם השנייה, יהודים אחדים מהקהילה נשארו לאחר ששרדו את מחנות ההשמדה.

ספורט

במישקוב פועל מועדון הספורט "MKS Myszków" שנוסד בשנת 1947 ושמו השתנה מספר פעמים ("Jedność", "Stal", "Papiernik", "Krisbut", "MŻKS").
ראדו גבראה

חייו

גבראה, יליד בוקרשט נרשם בסיום לימודיו התיכוניים ללימודים באוניברסיטה הטכנית לבנייה בבוקרשט. בשנה השנייה ללימודיו הוזמן על ידי חבר ללימודים להשתתף בהפגנת תמיכה במרד ההונגרי - ההפגנה לא התקיימה, אך הוא נעצר ב-12 בנובמבר 1956 והורשע בבית דין צבאי ב-19 באפריל 1957 וזוכה בערעור ב-28 במאי באותה שנה ושב ללימודיו. הוא סיים את לימודיו והוסמך כמהנדס בניין, עבד כשנתיים בקרבת טרגו מורש ולאחר מכן שב לבוקרשט, שם נרשם ללימודים באוניברסיטה הלאומית לאמנות התיאטרון והקולנוע.
הסרט הראשון, שבוים על ידו, היה "קטן מדי עבור מלחמה כל כך גדולה", בשנת 1969, לפי תסריט של דומיטרו ראדו פופסקו. הסרט הוצג בפסטיבל לוקרנו וזכה בפרס. ב-1972 התחיל את הכנת הסרט "מעבר לחולות" (Dincolo de nisipuri) וסיים אותו ב-1973. ב-17 בפברואר 1973, יומיים לפני הקרנת הבכורה של הסרט, הוא נפסל על ידי הזוג צ'אושסקו. לאחר התדיינויות ממושכות עם הצנזורה וקיצוצים משמעותיים הוקרן הסרט ב-1974. בעקבות פרשה זו היגר גבראה למערב גרמניה, שם המשיך בפעילותו כבמאי ושב לביים ברומניה רק לאחר המהפכה הרומנית.
לאחר חזרתו לרומניה, עסק בסרטיו בנושאים היסטוריים "פחות ידועים, מוזנחים או שהיו מעוותים באופן שיטתי". אף על פי שלא היה יהודי, רבים מסרטיו עסקו ביהודי רומניה ובאירועים היסטוריים בעלי משמעות לאלו.

משפחה

ראדו גבראה הוא אחד משלושת בניהם של יוסיף גבראה, פרופסור אוניברסיטאי ומריה גבראה, מורה. הוא נישא בשנית לשחקנית ויקטוריה קוצ'יאש (Victoria Cociaș). לראדו בת בשם מריה-מגדלנה שוברט מנישואיו הראשונים.
נמרוד אשל

נמרוד אשל (27 ביולי 1925 - 15 בספטמבר 2015) היה מנהיג שביתת הימאים, 1951. רב חובל, מנהיג פועלים, מספר סיפורים, סופר ומתרגם. לוחם פלמ"ח ופלי"ם ופעיל במוסד לעלייה ב'.

שנים ראשונות

אשל נולד בעין חרוד ב-1925. אמו הייתה שלומית גולומב (1982-1904), אחותו של אליהו גולומב. אביו, יהושע אייזיק (אשל), היה בן למשפחה חקלאית ברוסיה, עלה לארץ ישראל ב-1913, היה חבר בגדוד העבודה, ממייסדי עין חרוד, ובעל השקפת עולם קומוניסטית. לימים היה יהושע אשל מפקד שירות האוויר של "ההגנה".
ילדותו ונעוריו של נמרוד אשל עברו עליו בשכונת בורוכוב בגבעתיים, אליה עברה המשפחה. למד בבית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן לילדי עובדים בגבעת השלושה, במחזור אחד עם רחבעם זאבי, רפי איתן וישעיהו גביש.

בשירות המדינה בדרך

.
לדבריו נמשך עוד מילדות אל הים וקרא כל ספר על ים וימאות שנפל לידיו. בגיל 17 הצטרף לצי סוחר כנער סיפון וכעבור זמן קצר התגייס לפלוגה ד' של הפלמ"ח והגיע לפלי"ם, הפלוגה הימית של הפלמ"ח. 
בפלמ"ח עסק בעיקר בפעילות העפלה כימאי על אוניות "ההגנה" שהעלו מעפילים מארצות אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה במסגרת המוסד לעלייה ב'. עסק גם בפעילות חינוכית לנוער שעל גבי האוניות ונפגש עם ניצולי השואה במחנה עקורים ליד מילאנו. בכ"ט בנובמבר 1947 שהה, יחד עם מלווים אחרים, על סיפון אוניית "החלוץ" (ששמה שונה ל"כ"ט בנובמבר") בשעה שגורשה למחנה מעצר בקפריסין. המלווים נשארו עם המעפילים, הכשירו אותם להגנה במחנות המעצר ועלו איתם ארצה עם הקמת המדינה.
במלחמת העצמאות שירת ב"גדוד הפשיטה" של חטיבת הנגב. לאחר השחרור הצטרף לצים כחובל.

שירות ימי

למרות סעיף האי-נקמנות נמנעה מאשל עבודה ב"צים" ובמשך 13 שנה הפליג על אוניות חברה לשירות ימי עתיד. על חוויותיו בתקופה זאת כתב בספר "הקברניט דאוטי נשלח לגמלאות". במסגרת זאת הוסמך גם לרב חובל.

פעילות פוליטית

במהלך השביתה נפגש אשל עם המשורר יבי, שארגן לו פגישה עם חברת הלשכה הפוליטית של מק"י (המפלגה הקומוניסטית הישראלית), אסתר וילנסקה. אשל ווילנסקה המשיכו להפגש אך אשל חבר לסיעה השמאלית במפ"ם, בראשות משה סנה, ואל מק"י הגיע בעקבות פירוק הסיעה ב-1953. לדברי אשל:
מבחינתי, ההצטרפות (למק"י) הייתה צעד אידאולוגי, הקשור בפעילות ציבורית, ובמיוחד בפעילות למען העובדים, וגם מחויבות ארגונית. ידעתי שהארגון הקומוניסטי בעצם מנוגד לאופי האנרכיסטי שלי. אבל משהחלטתי, הייתי ממושמע. פעלתי בסניף ת"א ובסניף חיפה...בשנות עבודתי כימאי, הכרתי קומוניסטים רבים בארצות שונות, וקשרתי איתם קשרי ידידות. הייתי אוהד שרוף של ברית-המועצות. אבל גם באותן שנים לא סברתי, שכל החוכמה נמצאת בברית-המועצות או אצל סטלין. נוכח התופעות שהתרחשו ונחשפו בברית-המועצות, הגעתי למסקנה, ששינוי חברתי שאינו דמוקרטי אינו טוב... אני מקווה, שגם הקומוניסטים למדו מניסיונם.
— ראיון לתמר גוז'נסקי
שנים לאחר שחזר אשל לישראל ועזב את מק"י התמנה למנהל אגף הספנות והנמלים במשרד התחבורה והיה יושב ראש הוועדה הבין משרדית לחינוך ימי.

משפחה

תמי, בתו של אשל, נשואה לשחקן יוסי פולק. נכדו, יונתן פולק, הוא מראשי הארגון "אנרכיסטים נגד גדרות".

פעילות תרבותית

נמרוד אשל סיפר את סיפוריו, סיפורי פלי"ם, סיפורי מרד הימאים וסיפורי הפלגות, במסגרות שונות (בהן תוכניות האירוח של יוסי אלפי). הוא שיתף פעולה עם נתן זך בתרגום ספרי המסעות של ג'וזף קונרד. תרגומיו זכו להערכה אמנותית, בין היתר מאת המתרגם עמינדב דיקמן.
אשל היה חבר ועדה למונחי תחבורה ימית באקדמיה ללשון העברית שפירסמה מילון למונחי ים וימאות.
כמו כן חיבר ספרים נוספים, שאת חלקם אף אייר בעצמו, וכתב מאמרים שפורסמו בבמות שמאל שונות.
הוא למד ולימד במכללה החברתית-כלכלית.
נפתלי פרום

ביוגרפיה

גדל בבני ברק ליהודה אריה לייב הלוי פרום ולמרים רבקה בת חוה רחל ויוסף דב שטיין. הוריו הם משפחות מחסידות גור. סבו נח פרום היה אחיו של מרדכי פרום וחתנו של ראובן אהרונוביץ' ראש העירייה השלישי של בני ברק.
הסופר אריך פרום שלאביו קראו גם נפתלי פרום, הוא קרוב משפחה רחוק של הסופר נפתלי פרום. את הקשר המשפחתי המדויק ואילן היוחסין של משפחת פרום החל משנת 1680 והקשר בין הסופר אריך פרום לסופר נפתלי פרום, ניתן למצוא בספר "ביטחון עצמי" של נפתלי פרום שיצא לאור בשנת 2019, בעמוד 219.
במשך כמה שנים היה מורה ומדריך בפנימיות דתיות וחרדיות. הוא עוסק גם כמרצה ובתחום ההדרכה והייעוץ.
סקר ארכאולוגי

סקר ארכאולוגי הוא תהליך מחקר ארכאולוגי שנועד לאמוד שרידים ארכאולוגיים בשטח נתון, באמצעים שונים. לעיתים, מטרת הסקר הוא למפות את האתרים הקיימים, כדרך לקבל מושג על שטח גדול והיחסים בין האתרים הכלולים בתוכו. הסקר נותן מידע ראשוני על האתר ומאפשר לאתר מקומות בהם כדאי להשקיע משאבים בחפירה ארכאולוגית מורחבת, 
ניתן לערוך סקר ארכאולוגי באופן שיטתי, כמו בסקר הארכאולוגי של ישראל או בעקבות צרכים מיוחדים כמו הסקר שנערך על השטחים עליהם נסלל כביש חוצה ישראל, בו נערך סקר על מנת לאתר מקומות בהם יש לערוך חפירות הצלה.
מהפכה (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

מהפכה מתרחשת בעתיד הדיסטופי פוסט אפוקליפטי 15 שנים אחרי הבלק אאוט, תופעה לא ידועה משביתה את החשמל בכל רחבי העולם, החל ממחשבים ואלקטרוניקה למנועי מכוניות ומטוסים. אנשים נאלצו להסתגל לעולם בלי חשמל בשל קריסת שלטון וסדר ציבורי, אזורים רבים נשלטים על ידי מיליציות וכנופיות. הסדרה מתמקדת במשפחת מת'סון שמחזיקה במכשיר מיוחד (כונן אור, כמו תליון) שהוא לא רק מפתח למציאת מה שקרה לפני 15 שנים אלא גם יכול להפוך את ההשפעה ולהחזיר את החשמל.
עם זאת הם חייבים לחמוק מסבסטיאן מונרו ראש המיליציה ונשיא רפובליקת מונרו שרוצה להחזיק בכוח הזה לעצמו במטרה לכבוש את ארצות הברית של אמריקה לשעבר.
משפט פתיחה:
"חיינו בעולם חשמלי. הסתמכנו עליו לכל. ואז, החשמל כבה. הכל הפסיק לעבוד. לא היינו ערוכים. פחד ובלבול הובילו לבהלה. ברי המזל נחלצו מהערים. הממשלה התמוטטה. המיליציה תפסו פיקוד, השתלטו על אספקת המזון וצברו כלי-נשק. אנחנו עדיין לא יודעים מדוע כבה החשמל. אבל אנחנו מקווים שמישהו יבוא ויאיר את הדרך."
העונה הראשונה מסתיימת כשרנדל פלין משגר ארבעה טילים גרעיניים על אטלנטה ופילדלפיה.
לוי יצחק הלפרין

ביוגרפיה

נולד בירושלים לבריינא ולרב חנניה יוסף הלפרין מחסידי חב"ד, דור שביעי לבעל התניא. למד בישיבת סלבודקה בבני ברק, ובישיבת תורת אמת בירושלים.
הרב הלפרין היה מקובל כמומחה לענייני התפתחות טכנולוגית בהלכה, ושותף לעריכת הערך "חשמל" של האנציקלופדיה התלמודית. את פסקי ההלכה שלו בעניינים אלו הוא פרסם מעת לעת בכתבי העת התורניים, בפרסומי המכון ובספר השו"ת שלו, מעשה חוש"ב. פסקי ההלכה שלו מתמקדים בדרך כלל בבעיות שהתחדשו עם התפתחות הטכנולוגיה, אך הוא עסק רבות גם בפסיקת הלכה באופן כללי. כך למשל צידד לאסור משחק בשחמט בשבת, כי סבר שבשל מנהג שחקנים מקצועיים לרשום את מהלכיהם והערותיהם, המשחק נכלל בגזירת "שמא יכתוב" שבשלה נאסרו פעילויות אחרות בשבת.
בשנת 1968 היה שותף לייסוד המכון המדעי טכנולוגי לבעיות ההלכה בראשות פרופ' זאב לב, מאז עמד בראש בית המדרש ומחלקת ההלכה של המכון, ובעשרות שנותיו האחרונות בראש המכון כולו.
פסקיו ופרסומיו זכו להתייחסות פוסקים חשובים כמו הרב שלמה זלמן אוירבך. בשנת 1983 התמודד לרבנות העיר ירושלים והפסיד לרב יצחק קוליץ שזכה ברוב של 49 קולות מול 11 קולות מחברי הגוף הבוחר.
ספרו "אם אסק שמים; קיום המצוות בחלל - בירור הלכתי" (ירושלים תשס"ג) נכתב במענה לפנייתו של אילן רמון לרב אמריקאי בדבר קביעת יום השבת בחלל, פנייה שהועברה לחוות דעתו של הרב הלפרין. הספר הודפס לאחר פטירתו הטראגית של רמון, לעילוי נשמתו.
הרב הלפרין התגורר בשכונת מקור ברוך בירושלים, עד פטירתו באוקטובר 2018.
Made in Heaven

It's A Beautiful Day

מספר שנים לפני שפרדי מרקיורי החל בקריירת סולו, הוא יצר קליפ קול עצמי, החל באלתור עם פסנתר באולפני Musicland במינכן, 1980. בהמשך, קליפ קול זה נכנס לאלבום, השיר הוארך עד שתי דקות ו-32 שניות. קטע קלאסי, ללא אלתור של מרקורי, הולחן והורכב על ידי ג'ון דיקון.

Made In Heaven

השיר במקור מאלבום הסולו של פרדי מרקיורי Mr. Bad Guy. שיר זה (יחד עם השיר "I Was Born to Love You"), נערך על ידי שאר חברי הלהקה עבור האלבום לאחר מותו של פרדי. הלהקה ביצעה עיבוד מחדש לשיר.

Let Me Live

שיר זה הוא בלדת רוק שהשירה המובילה מבוצעת על ידי כל חברי הלהקה (מלבד ג'ון דיקון) ועוד כמה זמרים אורחים. השיר הושלם ב-1995 לאחר מותו של מרקיורי. במקור בוצע על ידי קווין ורוד סטיוארט ב-1984, בעת הקלטת האלבום The Works. הפזמון שכולל את המשפט: "Take a piece of my heart" ("קחי חתיכה מלבי"), הושפע משירה של ארתה פרנקלין Piece of My Heart.

Mother Love

השיר הוא היה השיר האחרון שפרדי מרקיורי ובריאן מיי כתבו יחד והיה השיר האחרון שפרדי מרקיורי שר בעודו בחיים.

My Life Has Been Saved

השיר היה בהתחלה רצועה אקוסטית מ-1987-1988 שבוצעה על ידי ג'ון דיקון. המפיק דייוויד ריצ'רדס, סייע לו עם הקלטת הדמו והקלידים. לאחר מכן מרקיורי שר את השיר, ואחר כך כל הלהקה הקליטה את השיר. גרסת האלבום שונה מזו של 1989. השיר מבוצע על ידי פרדי מרקיורי וג'ון דיקון שניגן על גיטרות, קלידים וכמובן גיטרה בס.

I Was Born To Love You

השיר במקור הוא מאלבום הסולו של פרדי Mr. Bad Guy. הלהקה שינתה את השיר והפכה אותו לשיר רוק (בעיקר רוק כבד על ידי בריאן מיי). השיר הפך לפופולרי ביפן בשנת 2004 לאחר שהפך לשיר הפתיחה של התוכנית היפנית "גאווה" (プライド).

Heaven For Everyone

שיר זה נכתב על ידי רוג'ר טיילור והפך לאחד השירים הבולטים באלבום. הפעם הראשונה שבוצע השיר הייתה עם להקתו "The Cross" באלבום הבכורה (כשמרקיורי שר את השיר). לאחר 8 שנים פורסם השיר גם ב-Made in Heaven.

Too Much Love Will Kill You

השיר במקור מאלבומו של בריאן מיי Back To The Light, והוא כתב אותו יחד עם שני משוררים נוספים: פרנק מוסקר ואליזבת ליימרס. לאחר מכן, בוצע על ידי קווין עם שירתו של מרקיורי. הגרסה של קווין היא בלדת רוק.

You Don't Fool Me

שיר זה הוא אחד השירים האחרונים שהוקלטו ל-Made in Heaven. מיי סיפר באתרו שדייוויד ריצ'רדס ביצע עריכה לשיר, בעת הקלטת האלבום.

A Winter's Tale

זהו השיר האחרון שמרקיורי כתב, בריאן מיי העיד ש"...הוא [השיר] מתאר עד כמה החיים יפים", מרקיורי כתב אותו כשישב על שפת אגם תוך כדי התבוננות על ההרים.

(It's A Beatiful Day (Reprise

שיר זה הוא השיר הראשון באלבום בגרסת רוק כבד. הוא מתחיל באותה התחלה של השיר ואז הופך לרוק כבד. השיר כולל קטעים מ-Seven Seas Of Rhye

Yeah

הסוף של השיר הקודם שבו פרדי מרקיורי אומר "יה!". הקטע נמשך 4 שניות. הקטע גם לא הופיע ברשימת השירים יחד עם Untitled.

Untitled

שיר זה היה ניסוי של המפיק דויד ריצ'רדס עם מכשיר סימפול. השיר מתחיל עם תחילתו של השיר It's a Beautiful Day בלולאה חוזרת עם קולותיו של מרקורי עם אפקטי תהודה שונים. מיי וטיילור הוסיפו רעיונות נוספים לשיר זה. שיר זה היה זמין רק בגרסאות ה-CD ובחלק מן הקסטות ולא היה רשום תחת רשימת השירים. בגרסת בויניל החדשה והכפולה של האלבום, מופיע הקטע כצד שלם של התקליט השני.
אורכו של שיר זה הוא 22 וחצי דקות, ובמהלכו נשמעים קטעים של 22 שנות עשייה של קווין החל מהאלבום 'Queen' עד ל-'Made in Heaven'.
Infrared Data Association

Infrared Data Association (בקיצור: IrDA) הוא מפרט לתקשורת נתונים בתת־אדום. המפרט מגדיר התקנים לתקשורת אלחוטית בעלת טווח של עד שלושה מטרים וקצב נתונים של עד 4Mbps. משמש בעיקר לסנכרון מידע בין מחשב אישי לבין מחשב כף יד או טלפון סלולרי.
ברכיוזאורוס

בתרבות הפופולרית

הברכיוזאורוס הופיע בהרבה מאוד סרטי דינוזאורים והוא מהפופולרים שבהם. ישנו אפילו אסטרואיד שקיבל שם זה (9954 Brachiosaurus). 
הוא הופיע בסדרה ללכת עם דינוזאורים בפרק על "ענקי היורה" לצד עדר דיפלודוקוסים.
הברכיוזאורוס מופיע בסרטי פארק היורה החל מהראשון (בו ככל הנראה גופו מבוסס על הג'ירפטיטן) וכן נראה בסרט השלישי והחמישי, בו נראים פרטי ברכיוזאורוס שנראים לחברת ההצלה אך עקב גודלם לא יכלה להציל אותם מהאי הגעשי והם נכחדו. בסרטים הברכיוזאורוס יכול לעמוד על רגליו האחוריות ולאכול מהעצים.
גופם של יצורי ה"רונטו" הענקיים ממלחמת הכוכבים 4 מבוסס על הברכיוזאורוס.
טוני רוברטס

ביוגרפיה

רוברטס נולד למשפחה יהודייה בניו יורק, בנם של נורמה ושדר הרדיו קן רוברטס.
רוברטס הוא אחיה של השחקנית ננסי רוברטס ובן דודו של השחקן אברט סאלון ששם קץ לחייו בשנת 1965.
למד ב"אוניברסיטת נורת'ווסטרן".
לרוברטס ילד אחד מגרושתו ג'ניפר לייונס.

תיאטרון

רוברטס עשה את הופעת הבכורה שלו על בימת ברודוויי בשנת 1962.
רוברטס השתתף ב-22 מחזות בברודוויי והועמד פעמיים לפרס הטוני על הופעותיו במחזמר "איך עכשיו, דאו ג'ונס" ובמחזה "שחק אותה סם" בו גילם את דיק כריסטי חברו של אלן פליקס (וודי אלן).
מהופעותיו הבלוטות ניתן למנות בעיבוד הבימתי לסרט "ויקטור ויקטוריה" בו גילם רוברטס את הדראג קווין קארול טוד לצידה של ג'ולי אנדרוז ו"סוכר" המבוסס על הקומדיה הקולנועית הקלאסית "חמים וטעים".

קולנוע

את שיתוף הפעולה ארוך השנים עם וודי אלן החל רוברטס ב-1973 בעיבוד הקולנועי למחזה "שחק אותה סם" אותו כתב אלן, בסרט כמו במחזה גילם את דיק חברו של מבקר הקולנוע אלן פליקס.
לקראת סוף אותה השנה התפרסם בדרמת השחיתות המשטרתית של סידני לומט "סרפיקו" בתור בוב בלייר שותפו של הבלש הבלתי מושחת פרנק סורפיקו (אל פאצ'ינו).
ב-1977 שיחק בדרמה הרומנטית, המוערכת ביותר בקריירה של וודי אלן "הרומן שלי עם אנני" וגילם את רוב חברו הטוב של הקומיקאי המתוסבך אלבי סינגר.
במהלך שנות ה-80 המשיך רוברטס את שיתוף הפעולה המצליח עם אלן והופיע בסאטירות "אבק כוכבים", "קומדיה סקסית של ליל קיץ" בתור ד"ר מאקסוול ו"ימי הרדיו" בתור "הדולר הכסוף" אמסי.
התפרסם לראשונה בתפקיד ראשי בסרט השלישי בסדרת סרטי האימה "בית אימטווייל".
על החגים ועל המוות

תקציר העלילה

לקראת תקופת החגים, מכללת הות’ורן נסגרת ותלמידיה עוזבים לביתם, למעט קבוצה קטנה של סטודנטיות. בזו אחר זו, הסטודנטיות נרצחות על ידי רוצח סדרתי אנונימי, אך הרוצח עומד לגלות כי בנות הדור הנוכחי לא מוכנות להפוך לקרבנות חסרות ישע והן מתכוונות להילחם בו עד הסוף.

פיתוח

ביוני 2019, פורסם שחברת "בלאמהאוס הפקות", בראשותו של המפיק ג'ייסון בלאם, תפיק עיבוד מחודש לסרט "חג מולד שחור", שיצא לאקרנים בשנת 1974. נודע גם שבלאם יפיק את הסרט לצדם  של אדם הנדריקס ובן קוסגרוב, ושהמפיקים גרג גלירית' וזאק לוק, ישמשו על תקן המפיקים בפועל של הסרט. "בלאמהאוס הפקות" הכריזה שהיא מתכוונת להפיק את הסרט כעיבוד מודרני ועכשווי לסרט המקורי משנת 1974, ולצד הכרזה זו, פרסמה תקציר רשמי לסרט.

ליהוק

סופיה טקאל נשכרה למלאכת בימוי הסרט, לאחר שעבדה בעבר עם בלאם על סדרת הטלוויזיה Into The Dark ששודרה ברשת Hulu, ואימוג'ן פוטס, אליז שאנון, בריטני או'גריידי, לילי דונויו, קיילב אברהרדט, בן בלאק וקרי אלווס לוהקו לתפקידים הראשיים.

צילומים

צילומי הסרט החלו ב-23 ביוני 2019 בניו זילנד, באזור דנידין ואומארו, ובאוניברסיטת אוטגו. צילומי הסרט תמו ב-31 ביולי 2019.
דמיטרי מסוזדל

חייו

לאחר שנסיכות טבר איבדה את הכוח שלה, נסיכי סוזדל היו יריבים של נסיכי מוסקבה במאבקים על התואר נסיך ולדימיר. בשנת 1353 אבא של דמיטרי, הנסיך קונסטנטין ניסה לקבל תפקיד נסיך ולדימיר, אך הוא הועבר לאיוואן השני, נסיך מוסקבה. עם פטירת איוואן השני, לא היו לאצולת מוסקבה מועמדים בוגרים. במצב זה, דמיטרי הצליח להתגבר על השתדלנות של אצילי מוסקבה אצל הח'אן של אורדת הזהב ובשנת 1360 לקבל את התפקיד החשוב. תקופת שלטונו הייתה סוערת גם לאור היריבות הפנימית בין הנסיכויות הרוסיות וגם לאור המאבקים הפנימיים באורדת הזהב. בשנת 1362 האצולה המוסקבאית הצליחה לקבל אצל הח'אן תפקיד נסיך ולדימיר למועמד מוסקבאי - דמיטרי דונסקוי שהיה אז בן 12 בלבד. באותה שנה, בעקבות שינויי שלטון באורדת הזהב דמיטרי מסוזדל הצליח לקבל חזרה את התפקיד אצל הח'אן, אך הוא לא הצליח לממש אותו ושלט בולדימיר 12 ימים בלבד. בשנת 1364 הוא קיבל מהח'אן את האישור לתפקיד נסיך ולדימיר בפעם השלישית, אך סירב לממש אותו לטובת דמיטרי דונסקוי.
בשנת 1365 היה מאבק פנימי בין הנסיכים בנסיכות סוזדל עצמה. דמיטרי מסוזדל פנה לדמיטרי דונסקוי, יריבו במאבק על תפקיד נסיך ולדימיר, עם בקשת עזרה. העזרה ניתנה וזה היה אות לסיום היריבות בין הנסיכים. לציון סיום היריבות, ב-18 בינואר 1366 דמיטרי דונסקוי התחתן עם בת של דמיטרי מסוזגל - יבדוקיה. לאחר הפיוס הם שיתפו פעולה במערכות צבאיות נגד מורדבה, בולגריה של הוולגה וביחד הובסו על ידי כוחות אורדת הזהב בקרב על נהר פיאן בשנת 1377.
נסיכות סוזדל הייתה בגבול המזרחי של האדמות הרוסיות ולכן הייתה פגיעה מאוד מבחינת פלישות מאורדת הזהב. בשנת 1378 כבשו כוחות אורדת הזהב ושרפו את בירתו - ניז'ני נובגורוד. ייתכן שהייתה זו הסיבה שהוא לא השתתף בקרב קוליקובו, ובשנת 1382, בזמן שטוכטמיש-ח'אן ניהל מערכה נגד נסיכות מוסקבה, דמיטרי מסוזדל שלח לו תגבורת צבאית ושניים מבניו.
בתקופתו העיר ניז'ני נובגורוד התפתחה ואף נבנה קרמלין חדש מאבן. בחצרו נכתבה בשנת 1377 כרוניקת לברנטי, אחד המקורות החשובים ללימוד היסטוריה רוסית של ימי הביניים.
אנלייט אנרגיה מתחדשת

היסטוריה

אנלייט נוסדה בשנת 2008 והחלה לפעול בייזום של מתקנים לייצור חשמל מאנרגיה סולארית. בשנת 2010 הפכה החברה לציבורית. בשנת 2011 הרחיבה אנלייט את פעילות בשוק הבינלאומי ומפעילה חוות סולאריות גם באיטליה. בשנת 2012 החלה החברה לעסוק בייזום ופיתוח של מיזמים לייצור חשמל מאנרגיית רוח והיא מקדמת פרויקטים מסוג זה בישראל ובאירופה. בשנת 2013 זכתה החברה באישורי ההקמה של חווה סולארית בשם מתקן "חלוציות", בהספק ייצור של 55 מגוואט שיא. בהדרגה התרחבה החברה לשווקים נוספים, וכיום היא פועלת במדינות רבות באירופה, ביניהן ספרד, שבדיה, קרואטיה, סרביה, פולין, אירלנד, הונגריה וקוסובו.  
אנלייט מפתחת פורטפוליו פרויקטים נרחב בשלבי הבשלה שונים בהספק של למעלה מ-1 ג'יגה ואט. מאז הקמתה צמחה הפעילות הבינלאומית שלה בקצב מואץ, והיא אחד ממנועי הצמיחה המרכזיים של החברה.
משפחה מעריכית

בהסתברות ובסטטיסטיקה, משפחה מעריכית (או לפעמים: מחלקה מעריכית) היא קבוצה של התפלגויות בעלות צורה מסוימת, המתוארת להלן. צורה מיוחדת זו נבחרה מסיבות של נוחות מתמטית, עקב מספר תכונות אלגבריות שימושיות, וכן עקב כלליותה, שכן התפלגויות ממשפחה מעריכית הן התפלגויות מאוד "טבעיות" ונפוצות. המושג "משפחה מעריכית" מיוחס לאדווין פיטמן (E. J. G. Pitman) לג'ורג' דרמויס  ולברנרד קופמן  בשנים 1935–1936.
המשפחה המעריכית של ההתפלגויות מספקת מסגרת כללית לבחירה של אלטרנטיבה אפשרית אחרת לניסוח הפרמטרי של ההתפלגות, במונחים של "פרמטרים טבעיים", וכן להגדרת סטטיסטים שימושיים הידועים בתור: "הסטטיסטים הטבעיים המספיקים" של המשפחה (ראו להלן).
ארתור לייפציג

ביוגרפיה

לייפציג נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק. בגיל 17 עזב את בית ספר ועבד בעבודות מזדמנות. הוא נפצע קשה בידו הימנית בעת שעבד בעסק לזכוכית ולאחר תקופת החלמה ארוכה חיפש מקצוע שבו יוכל להתפרנס. הוא הצטרף לפוטו ליג - קואופרטיב של צלמים שפעל בשנים 1951-1936 בניו יורק במטרה להפוך לטכנאי של חדר חושך, ולמד שם צילום. בין היתר, למד שם ב"סדנה דוקומנטרית" אצל סיד גרוסמן - צלם, מורה ופעיל חברתי. הוא לימד קורסים לטכניקה מתקדמת בצילום ב"פוטו ליג" במשך שלוש שנים ואף הציג בתערוכות. בשנים 1946-1942 היה צלם מערכת העיתון PM. במשך תקופה מסוימת למד גם אצל פול סטרנד, בטרם יצא לקריירה כצלם דוקומנטרי פרילאנסר.
ב-1946 הוא השתתף בתערוכה הקבוצתית "New Faces" שהוצגה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק וב-1955 נמנה לייפציג עם הצלמים שצילומיהם הופיעו בתערוכת הצילום המשפיעה, "משפחת האדם", שהוצגה אף היא במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. בין השנים 1968 ו-1991 שימש לייפציג כמרצה לאמנות וכראש תחום הצילום באוניברסיטת LIU Post שבלונג איילנד. במשך אותן שנים פרסם את עבודותיו, בין היתר, במגזינים:  Fortune, Look, Parade, ו- Natural History, ובאותה עת המשיך גם בפרויקטים אחרים של צילום. 
ב-2004 זכה בפרס לוסי לצלמים (Lucie Award) על הישגים בתחום האמנות.
זמן (בלשנות)

בבלשנות, זמן הוא אחד ממאפייני הפועל, המשקף את הזמן שבו מתבצעת הפעולה. 
במסגרת הנטייה לפי זמן קיימים בדרך כלל שלושה זמנים בסיסיים – עבר, הווה ועתיד. בשפות רבות קיימים זמנים נוספים, המשקפים אבחנות דקות יותר, לדוגמה ישנה הבחנה בין פועל המתייחס לפעולה שכבר הסתיימה לבין פועל המתייחס לפעולה שהחלה בעבר ועודנה נמשכת. לכן, הקביעה כמה זמנים יש בשפה אינה תמיד חד-משמעית. ישנן גם שפות שבהן צורת הפועל קבועה תמיד, ומועד הפעולה מצוין במילה אחרת.

בעברית

בעברית ישראלית קיימים שלושה זמנים: עבר, הווה ועתיד. בנוסף קיימת צורת ציווי שהיא פקודה שנגזרת מצורת העתיד, ולפיכך אין מתייחסים אליה כזמן נפרד. לכל זמן נטייה אופיינית, אשר נשמרת דומה בין הבניינים השונים. למשל, נטיית השורש ש.ר.ק. בגוף שלישי יחיד היא בעבר - "שרק", בהווה - "שורק" ובעתיד - "ישרוק".

ציווי

הציווי נגזר מצורת העתיד על ידי הסרת אות האית"ן. בצורות אלו מטים את הפועל בגוף שני בלבד, מכיוון שאין היגיון בציווי עצמי או בפני אדם שלא נוכח. שלילת הציווי על ידי "אל" מתבצעת עם הנטייה המקורית של צורת העתיד, למשל, אל תכתוב.
חקל

אקלים

האקלים בעיר נחשב לחמים ברוב ימות השנה, בדרך כלל בערב ניתן לחוש ברוחות קרירות מן הים. בקיץ הלחות בעיר זו אפסית למרות מיקומה על חוף הים.