חוסה ראול קפבלנקה

ראשית חייו

חוסה ראול קפבלנקה נולד בהוואנה שבקובה ב-1888. על פי עדותו למד בגיל 4 את כללי השחמט בעת שצפה במשחקי אביו.
הוא סיפר כי ראה את אביו מבצע מסע בלתי חוקי עם הפרש, האשים אותו ברמאות ולאחר מכן הדגים את מה שנעשה. בגיל 5 נלקח קפבלנקה למועדון השחמט של הוואנה, והשחקנים המובילים גילו כי לא ניתן לנצח את הילד הצעיר גם אם נתן ליריבו יתרון של מלכה. שמו של קפבלנקה התפרסם במהרה בקובה, וכבר בגיל 13 נערכה תחרות בינו לבין אלוף קובה, חואן קורזו, בה ניצח קפבלנקה בתוצאה 6–7. שנה לאחר מכן השתתף קפבלנקה באליפות קובה, וסיים במקום הרביעי. הוא החל ללמוד הנדסה כימית באוניברסיטת קולומביה אך לא סיים את לימודיו, והפך את השחמט למקצועו.
בעקבות היותו עילוי שכישרונו בלט מגיל צעיר, היסטוריוני שחמט רבים מתייחסים אליו כאל "מוצרט של השחמט". ריצ'רד רטי אמר עליו "שחמט היה שפת האם שלו".

דיפלומט קובני

בחודש ספטמבר 1913 קיבל קפבלנקה תפקיד במשרד החוץ הקובני. נראה שלא היו לו כל חובות מוגדרים פרט למשחק השחמט, אך דווח שאת זה עשה באופן מצפוני. במשך שנים רבות הוא היה הקובני החי המפורסם ביותר.
בין החודשים אוקטובר 1913 למרץ 1914 נסע קפבלנקה לאירופה בדרכו לקונסוליה של סנקט פטרבורג לשחק בדו-קרבות או במשחקי ראווה נגד האמנים המובילים ברוסיה. במשחקים התחרותיים צבר קפבלנקה 19 ניצחונות, ארבע תוצאות תיקו והפסד אחד. ראשית ניצח את ז'אק מיזס וריצ'רד טייכמן בברלין. לאחר מכן בסנקט פטרבורג שיחק סדרה של שישה משחקים: שניים נגד אלכסנדר אלכין, שניים נגד אויז'ן זנוסקו-בורובסקי ושניים נגד פיודור דוס-חוטימירסקי. מששת המשחקים הוא הפסיד באחד לזנוסקו-בורובסקי וזכה ביתר החמישה. היו אלו שתי ההיתקלויות הראשונות שלו עם אלכין שהיה רמה מתחתיו בשלב זה. לאחר מכן ניצח את נימצוביץ' בסיום אלגנטי של רצים שוני צבע במשחק שהתקיים בריגה. בשנת 1914 ניצח את ברנשטיין במוסקבה במשחק שאנתולוגיות רבות מציגות אותו בזכות המסע הזוכה 29...מהב2!! והאסטרטגיה החדשה לרגלים  תלויים. בקייב ניצח את פדור בוגאטירצ'וק, בווינה ניצח את רטי ולאחר מכן ניצח בדו-קרב את סבלי גריגורייביץ' טרטקובר 1.5-0.5. קפבלנקה שיחק גם משחקים סימולטניים רבים שידועים בזכות המהירות שבה הסתיימו ובאחוז הניצחונות הגבוה שצבר בהם.
בתמצית, לא היה מתחרה לקפבלנקה כשחמטאי מהיר, גם בין טובי השחקנים בזמנו, וייתכן שגם בזמנים מאוחרים יותר. אלכין מתאר ביראת כבוד את "מעשה הגבורה של קפבלנקה שמשחק משחק סימולטני מהיר בין סיבובים של תחרות, כאשר הוא מקצה חמש דקות לכל מתחרה ולעצמו רק דקה, ועדיין הוא זוכה".
ב-1914 נערכה בסנקט פטרבורג תחרות גדולה שבה השתתפו טובי השחמטאים בעולם, ובהם לסקר, אלכין, טאראש ומרשל. זו הייתה הפעם הראשונה שבה התמודד קפבלנקה עם יריבו הגדול לסקר בתנאי תחרות רגילים (ב-1906 ניצח קפבלנקה את לסקר בתחרות משחקי בזק). קפבלנקה צבר יתרון של נקודה וחצי בשלבים הראשונים של התחרות, ולסקר נלחם קשות כדי לחלץ תיקו במשחקים ביניהם. קפבלנקה זכה פעם נוספת בפרס היופי של התחרות במשחקו מול ברנשטיין, וכן היו לו ניצחונות מוערכים במשחקים מול דוד ינובסקי, במשחק
נימצוביץ' - קפבלנקה מוקדמות תחרות סנקט פטרבורג ב-1914 ונגד אלכין. במחצית השנייה של התחרות חזר לסקר לעצמו, ובין היתר ניצח את קפבלנקה במשחק מפורסם. בסיום זכה אלוף העולם לסקר במקום הראשון עם 13.5 נקודות ובמקום השני זכה קפבלנקה עם 13, הרבה לפני אלכין שהגיע למקום השלישי עם 10 נקודות. לאחר תחרות זו העניק הצאר ניקולאי השני לחמשת השחקנים שסיימו ראשונים בתחרות את התואר רב-אמן לשחמט.

הפסד התואר

לקפבלנקה הייתה הצלחה מסחררת בתחרות ניו יורק 1927 שבה השתתפו ששת שחקני השחמט הטובים בעולם, כאשר כל שחקן שיחק ארבעה משחקים מול כל היתר. קפבלנקה סיים בלתי מנוצח, עם 14/20, 2.5 נקודות מעל אלכין שבמקום השני. הביצועים על פי מד הכושר היו של 2827. לו קפבלנקה היה זקוק לנקודות, היה מסוגל להפוך מספר עמדות עדיפות לזכיות, במקום להסכים לתיקו. במשחק הראשון מול אלכין ניצח קפבלנקה, הוא קיבל את פרס היופי של התחרות בזכות ניצחונו על רודולף שפילמן, וניצח בשני משחקים את אהרון נימצוביץ'.
תוצאות תחרות זו למעשה גזרו את משתתפי הדו-קרב הבא על אליפות העולם בהמשך אותה שנה. אלכין, שמעולם לא ניצח את קפבלנקה, התכונן היטב לדו-קרב, שיחק בסבלנות ובצורה יציבה, והדו-קרב המרתוני שהתקיים בבואנוס איירס הפך למפלה של קפבלנקה.
קפבלנקה הפסיד במשחק הראשון בשחקו ללא ברק ובחוסר חיוניות, לאחר מכן הוביל בהפרש קטן כאשר זכה במשחק השלישי ובמשחק השביעי שני משחקים בהם שיחק בסגנון התקפי אופייני יותר לאלכין מאשר לסגנונו הרגיל, ואז הפסיד במשחקים 11 ו-12. קפבלנקה ניסה לגרום לביטול הדו-קרב לאחר ששני המתמודדים סיימו סדרה ארוכה של משחקים בתוצאות תיקו, אך אלכין סירב ולבסוף ניצח +6 -3=25.
אלכין סירב לקיים דו-קרב גומלין, הגם שזה היה תנאי מוקדם בסיכום על קיום הדו-קרב עמו. למרות המשבר הכלכלי העולמי של 1929, המשיך אלכין להתעקש על תנאי לונדון, עם סך 10,000 דולר שיביא הטוען לכתר כסכום פרסים מובטח. קפבלנקה לא הצליח לספק תנאי זה, משום שכלכלת העולם הייתה נתונה במשבר. במקום זאת קיים אלכין שני דו-קרבות מול יפים בוגוליובוב, שחקן טוב אך כזה שלא היה מסוגל להוות איום ממשי (קפבלנקה ניצח אותו במשך השנים 0–5). במהלך 8 השנים הראשונות של אלכין כאלוף עולם (1927–1935), הוא סירב לשחק בתחרויות שבהן השתתף קפבלנקה, ואף הצליח למנוע את השתתפותו של קפבלנקה בתחרויות בהן רצה להשתתף בעצמו. שנים לאחר שזכה בתואר נשאל אלכין כיצד הצליח לנצח את קפבלנקה; הגם שלא היה אדם צנוע ענה:"אפילו עכשיו אינני מסוגל להסביר זאת".

מורשתו

במהלך כל הקריירה שלו, קפבלנקה הפסיד פחות מ-40 משחקים בתחרויות מקצועניות. הוא לא נוצח משך למעלה משמונה שנות פעילות ברמה העולמית הגבוהה ביותר, מ-10 בפברואר 1916, כאשר הפסיד מעמדה עדיפה לאוסקר חאייס, ועד 21 במרץ 1924, עת הפסיד לריצ'רד רטי בתחרות הבינלאומית בניו יורק. מדובר על רצף של 63 משחקים תחרותיים, כולל התחרות החזקה בלונדון בשנת 1922 וכן בדו-קרב על אליפות העולם מול לסקר.
למעשה, רק מרשל, לסקר, אלכין ורודולף שפילמן זכו בשניים או יותר משחקים נגד קפבלנקה הבוגר, אך לכולם היה מאזן שלילי מולו: קפבלנקה ניצח את מרשל +20 -2=28 (עשרים ניצחונות, עשרים ושמונה תוצאות תיקו ושני הפסדים), את לסקר +6 -2=16, את אלכין +9 -7=33 והיה מאוזן מול שפילמן +2 -2=8. רק לקרס היה מאזן חיובי מזערי מולו +1 -0=5 והזכייה הייתה כאשר קרס היה בן 22 וקפבלנקה בן 50.
קפבלנקה אהב עמדות פשוטות וסיומי משחקים, וההערכה שלו של עמדות הייתה כה טובה עד שמרבית הניסיונות לתקוף אותו נכשלו ללא כל מאמץ הגנתי נראה לעין מצידו. למרות זאת הוא היה יכול לשחק משחק טקטי משובח כאשר נדרש לכך. ידוע במיוחד משחקו משנת 1918 במועדון השחמט במנהטן מול מרשל, כאשר מרשל שיחק הסתעפות שהוכנה בקפידה וניתח אותה לעומק במשך שנים. קפבלנקה הצליח לסכל את התחבולה תוך אילוצי הזמן של משחק תחרותי רגיל (הגם שמאז נמצאו דרכים לחזק את התקפת מרשל). הייתה לו גם יכולת גבוהה להשתמש במשחק טקטי תוקפני כדי לנצל יתרון עמדתי שאליו הגיע, ובתנאי שחשב שההסתעפות הטקטית בטוחה ומהווה את הדרך היעילה ביותר להגיע לניצחון, למשל במשחקו מול שפילמן מתחרות ניו יורק 1927.
מחקר גילה שקפבלנקה היה המדויק ביותר מכל אלופי העולם בהשוואה לניתוחי מחשב, הגם שנמתחה ביקורת מסוימת על מחקר זה.
קפבלנקה לא השאיר אחריו תלמידים שלמדו ויישמו את שיטתו, אך לסגנונו הייתה השפעה חזקה על אלופי העולם בובי פישר ואנטולי קרפוב. מיכאל בוטביניק כתב אף הוא עד כמה למד מקפבלנקה וציין כי גם אלכין למד רבות מקפבלנקה בכל הקשור למשחק עמדתי, לפני העימות ביניהם על אליפות העולם שהפך אותם לאויבים מרים.
בוטביניק החשיב את ספרו של קפבלנקה "יסודות השחמט" כספר השחמט הטוב ביותר שנכתב מעולם. בספר זה ציין קפבלנקה כי בשעה שרץ בדרך כלל חזק יותר מפרש, מלכה ופרש עדיפים בדרך כלל על מלכה ורץ - הרץ רק מחקה את מסעה האלכסוני של המלכה בשעה שהפרש יכול להגיע מידית למשבצות שאליהן המלכה לא יכולה להגיע. בוטביניק מציין כי קפבלנקה היה הראשון שהגיע לתובנה זו (אם כי מחקר מודרני אינו תומך בגישה זו).
עם צאת ספרו הראשון של קפבלנקה "קריירת השחמט שלי" הוא ספג ביקורת, בעיקר באנגליה, על תיאוריו היהירים של הצלחותיו. מסיבה זו עשה קפבלנקה מעשה תקדימי וכלל כערך לימודי את כל משחקיו התחרותיים כולל הפסדיו בדו-קרבות בספרו "יסודות השחמט", וזאת לצד ניצחונותיו.
בהקדמה לספרו של הארי גולומבק "100 משחקי השחמט הטובים ביותר של קפבלנקה" כתב דו מונט כי הוא הכיר את קפבלנקה היטב והוא יכול להעיד שלא היה יהיר. לדבריו על המבקרים ללמוד את ההבדל בין האדם הכישרוני לבין הגאוניות המיתמרת של קפבלנקה, וההבדל בין הנטייה הבריטית לצניעות מעושה והנטייה הלטינית להגיד "שיחקתי את המשחק טוב ככל שניתן לשחקו" אם הוא בכנות מאמין שזה נכון. דו מונט כותב גם שקפבלנקה היה רגיש לביקורת והיסטוריון השחמט אדוארד וינטר מתעד מספר דוגמאות של ביקורת עצמית בספר "קריירת השחמט שלי".
למורפי ולקפבלנקה היה כשרון עצום, גם של שטייניץ היה גדול מאוד. אליוכין היה גדול אבל אינני אוהד גדול שלו. אולי זה רק הטעם שלי. חקרתי את משחקיו רבות, אבל אני מעדיף בהרבה את אלו של מורפי ושל קפבלנקה. לאליוכין היה סגנון כבד משהו, קפבלנקה היה הרבה יותר מבריק ומוכשר, היה לו ממש מגע קליל. כל אדם שדיברתי איתו שראה את קפבלנקה משחק עדיין מדבר עליו ביראת כבוד. אם הראיתם לו עמדה כלשהי הוא היה מיד אומר לכם מה המסע הנכון לשחק. אני נהגתי ללכת למועדון השחמט במנהטן בשנות החמישים, ופגשתי מבוגרים שהכירו את קפבלנקה משום שהוא נהג ללכת למועדון בשנות הארבעים - לפני שמת בשנות הארבעים המוקדמות. הם דיברו על קפבלנקה ביראה. מעולם לא ראיתי אנשים מדברים על שחמטאי באופן כזה, לא לפני כן ולא אחרי כן. אבל גם לו, אם תבחנו אותו באופן אובייקטיבי, היו את חולשותיו, במיוחד אם תשחקו את משחקיו יחד עם הערותיו. הוא היה נותן הצהרות אידיוטיות כמו "שיחקתי את יתרת המשחק בצורה מושלמת" או "אין דרך לשפר את יתרת המסעים" אך כאשר שיחקת את המשחק גילית שזה כלל לא נכון. הדבר שהוא כה גדול לגבי קפבלנקה הוא שהוא לא היה רק שחקן פנטסטי, הוא ממש אמר את מה שחשב בגילוי לב. הוא אמר את מה שחשב שזו האמת.
— בובי פישר, בראיון לרדיו איסלנד, שנת 2006

שחמט קפבלנקה

קפבלנקה המציא וריאצית שחמט המכונה "שחמט קפבלנקה" ובה שני כלים אגדתיים: chancellor שהוא שילוב של צריח ופרש ו-archbishop, שהוא שילוב של רץ ופרש. קפבלנקה המציא אותו מכיוון שהוא חשב שבעתיד כל משחק בין שחקני צמרת יסתיים בתיקו.