google/wiki40b huggingface dataset:
נפת אמברולאורי

גאוגרפיה

שטח הנפה מכסה 1142 קמ"ר, שמתוכם 420 קמ"ר שטח חקלאי. המיקום הגאוגרפי של הנפה הוא בנקודת ההתמזגות של הנהרות ריוני וקריחולה. הגובה ממוצע הוא 500 מטר מעל פני הים. האקלים לח כאשר הלחות הממוצעת היא 76%, חורפים קרים וקייצים חמים וארוכים. אוכלוסייתה מונה בעיקר גאורגים. אוצרות הטבע העיקריים בנפה הן ארסן וגבס.
בשטח הנפה זורמים נהר ריוני ויובליו: קרִיחוּלָה, זנַאקוּרָה, שָרֶאוּלָה, לוּחוּנִי, רִיצִאוּלָה ואָסקִיסצקַאלִי.
הנפה מתאימה לתיירות וכוללת חורש טבעי, נוף הררי, הרים, נהרות נקיים אקולוגית ומאגרים מלאכותיים.

יין

שטח של 8,630 דונם מכוסה במטעים (כרמים). הגידולים הם בעיקר של הגפנים אלכסנדרולי ומוג'ורטולי. היינות המפורסמים של האזור כוללים את חבנצ'קרה, תתרה וברקוני יינות שזכו למדליות רבות. כמו כן ישנן יינות נוספים המיוצרים בנפה ביניהם: חבנצ'קרה זהב (אוֹכּרוֹס חבַנצ'קַרה) המיוצר בכפר חבנצ'קרה ויין רצ'אי (רַצ'וּלי ר'ווינוֹ) המיוצר בכפר צ'רבלו.
ז'ורז' פרטר

ביוגרפיה

פרטר נולד בוואזייר (צפון) ולמד בקונסרבטואר של פריז. עם מוריו שם נמנו מוריס דיריפלה (הרמוניה) ואנדרה קלויטנס, (ניצוח). אחרי שסיים את לימודיו, ניצח במספר בתי אופרה צרפתיים קטנים, לעיתים בשם הבימה ז'ורז' דהריין, לפני הופעתו הראשונה בפריז, באופרה קומיק ב"קפריצ'ו" של ריכרד שטראוס. הופעתו הראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון הייתה ב-1961. בהמשך שנות ה-60 ניצח לראשונה במטרופוליטן אופרה, ניו יורק ובלה סקאלה, מילאנו. בכמה הזדמנויות עבד עם מריה קאלאס והקליט עמה את כרמן ואת טוסקה. זמן מה כיהן כמנהל מוזיקלי באופרה של פריז.
מלבד אופרה, פרטר נודע בעיקר בניצוח על מוזיקה צרפתית. שמו נקשר בייחוד עם פרנסיס פולנק, לאחר שניצח על הצגת הבכורה של האופרה של פולנק, "הקול האנושי" באופרה קומיק ב-1959 ועל Sept répons des ténèbres ("שבע רספונסוריות של הצללים") שלו ב-1963. בשנת 1999 ניצח על סדרת קונצרטים בפריז לחגוג את שנת המאה להולדת פולנק. בשנת 1989 הקדיש מרסל לנדובסקי את הסימפוניה הרביעית שלו לפרטר.
פרטר ניצח גם על תזמורת לה סקאלה בגרסאות הקולנוע של פרנקו זפירלי משנת 1982 ל"קנאת בן כפר" של מסקאני ו"ליצנים" של לאונקוואלו. בשני הסרטים כיכב פלאסידו דומינגו.
פרטר ניצח על "קונצרט השנה החדשה בווינה" של וינה ב-2008. הוא המנצח הצרפתי היחיד, עד כה, שניצח על קונצרט מסורתי זה.
קווינטוס קאיקיליוס מטלוס (קונסול בשנת 206 לפנה"ס)

קווינטוס קָאיקִיליוּס מֶטֶלוּס (בלטינית: Quintus Caecilius Metellus) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 206 לפנה"ס.

ביוגרפיה

קאיקולוס היה בנו של הקונסול לוקיוס קאיקיליוס מטלוס. בהלוויתו של אביו הוא נשא נאום הספד המעלה על נס את הישגי אביו ומידותיו, תמצית הנאום השתמרה אצל פליניוס. 
הוא מונה כפונטיפקס בשנת 216 לפנה"ס, ואיידיל בשנת 209 לפנה"ס. בשנת 207 לפנה"ס הוא שרת בצבאו של הקונסול גאיוס קלאודיוס נרו במהלך קרב מטאורוס, ולאחר הקרב נשלח לרומא כדי לבשר על מותו של עזרובעל ברקה בקרב. לקראת סוף השנה מונה לתפקיד מגיסטר אקוויטום (מפקד הפרשים) בידי מרקוס ליוויוס סלינטור שהתמנה לתפקיד דיקטטור.
הוא נבחר כקונסול בשנת 206 לפנה"ס יחד עם לוקיוס וטורניוס פילון. במסגרת תפקידם הם נאלצו להילחם בצבא קרתגו בפיקוד חניבעל אולם חניבעל נסוג אל ברוטיום, ולא גילה נטייה לצאת לקרב. שני הקונסולים מצדם גם הם לא השתוקקו לקרב והסתפקו בשמירה על חניבעל בתוך גבולות ברוטיום. מצב זה נמשך לאורך כל השנה. לאחר תום השנה הוא המשיך לפקד על הצבא בגבולות ברוטיום בתורת פרוקונסול. עם תום שנת 205 לפנה"ס התברר ששני הקונסולים הנוכחיים אינם יכולים להיות נוכחים בבחירות המתקרבות (סקיפיו שהה בסיציליה וקראסוס התעכב בגלל מגפה), לשם כך הוחלט למנות את מטלוס כדיקטטור באופן זמני ובהסכמת הקונסולים לצורך ארגון הבחירות.
בהמשך התגלה מטלוס כאחד התומכים הגדולים ביותר של פובליוס קורנליוס סקיפיו, והוא סייע לו להיחלץ מפרשייה של עושק אזרחים בלוקרי. בשנת 201 לפנה"ס הוא היה חלק מהדקמווירי (ועדה) שהוקמה במטרה לחלק קרקעות לוותיקי צבאו של סקיפיו. בשנת 186 לפנה"ס הוא נשלח כחלק ממשלחת דיפלומטית רומאית לנסות ליישב סכסוכים בפלופונסוס. הוא נזכר לאחרונה בשנת 179 לפנה"ס.
מנוע אארוספייק

מנוע אארוספייק (באנגלית: aerospike engine) הוא מנוע רקטי שמתאפיין ביעילות אווירודינמית בטווח רחב של גבהים. בגבהים נמוכים המנוע יעיל ב-25%-30% ממנועים רקטיים סטנדרטיים, בתנאים בהם הדחף הוא הקריטי ביותר. מנועי אארוספייק נוסו לטובת מספר תוכניות פיתוח וניסוי ומהווה בסיס לדגמי רכב חלל שלב-בודד-למסלול (SSTO).
קן הנשרים

קן הנשרים (בגרמנית: Kehlsteinhaus - "בית קלשטיין") הוא כינוי שניתן על ידי האמריקנים לבית נופש במתחם האירוח והשליטה ההררי של אדולף היטלר באוברזלצברג, השוכן בסמוך לעיירה ברכטסגאדן שבמדינת בוואריה בדרום-מזרח גרמניה.

היסטוריה

משנת 1934 החלה המפלגה הנאצית בקנייה ובהלאמה של שטחים באוברזלצברג. בסופו של דבר הקיף השטח שבעה קילומטרים רבועים והוקמו בו בתי נופש לבכירי המפלגה הנאצית ומערכת מנהרות ובונקרים.
כל השטח נקרא "האזור הסגור של הפיהרר" (Führersperrgebiet), והוא לא היה נגיש לציבור אלא בהיתר מיוחד.
בניגוד למה שסוברים, המבנה לא הוקם עבור היטלר כמתנה ליום הולדתו ה-50 שחל בשנת 1939. המבנה יועד לשמש מקום ארוח ומפגש לאליטה הנאצית. הבנייה החלה ב-1938 בתכנון האדריכל רודריך פיק ובפיקוחו של מרטין בורמן, ונמשכה 13 חודשים. עלות הבנייה הייתה גבוהה ביותר (כ-150 מיליון אירו במונחים כספיים של שנת 2009).
למרות מיקומו האטרקטיבי והנוף המרהיב הנשקף ממנו, היטלר ביקר במבנה לעיתים נדירות בלבד, וגם בהן שהה בו לזמן קצר ביותר. בתקופת מלחמת העולם השנייה היה המתחם באוברזלצברג כולו מטרה מועדפת להפצצות אוויר של בעלות הברית, אך למרות זאת קן הנשרים כמעט ולא ניזוק. מעריכים כי בעלות הברית ידעו על חשיבותו המעטה להיטלר, ומיקומו הייחודי הקשה על כיוון הפצצות ומנע את חורבנו. במאי 1945 המקום נכבש ללא קרב על ידי פלוגה ה', רגימנט 506, הדיוויזיה המוטסת ה-101. החיילים מצאו שם בעיקר אלבומים עם תמונות פרטיות של היטלר בתקופת שלטונו. המבנה שימש אותם כעמדת פיקוד עד שנת 1960, מועד בו הוא הועבר לידי ממשלת בוואריה.

המבנה

קן הנשרים ממוקם על קצה הרכס, בקרבת הפסגה של ההר קלשטיין בגובה 1,834 מטר. ניתן להגיע אליו ברגל או באוטובוס, אך לא ברכב פרטי. אל המבנה מובילה דרך באורך 6.5 ק"מ המטפסת 700 מטרים מאוברזלצברג ועד החניון העליון, ועוברת בדרכה חמש מנהרות חצובות בהר. הכביש צר במיוחד ומשקיף על נוף הררי אלפיני מרהיב. בסופה של הדרך, לרגלי המצוק עליו בנוי המבנה, נחצבה מנהרה מחופה באבן גרניט אל תוך ההר, וממנה מובילה מעלית מצופה פליז, מראות, ועור, לגובה של 124 מטרים נוספים, עד המבנה.
במבנה חמישה חדרים - לעבודה, שינה ואירוח, וכן מטבח, חדרי שירותים ומרתף גדול. חדר האורחים המרכזי רוהט בריהוט איטלקי מתנת מוסוליני והותקנה בו אח גדולה מצופה שיש אדום. מרבית ריהוט המבנה נתרם על ידי משפחת המלחין ריכרד ואגנר. חלק מהקירות חופו באבן טבעית. מסביב למבנה הוקמו מספר עמדות של הגנה אווירית.
כיום מוחזק קן הנשרים בידי קרן צדקה ומשמש בחודשי הקיץ כמסעדה וכאתר תיירות ממנו מובילים שבילי הליכה הררים.
הכיכר האדומה

היסטוריה

הכיכר האדומה נוצרה בסוף המאה ה-15 כאשר בפקודת הצאר איוואן השלישי נהרסו מבני העץ סביב חומת הקרמלין בשל סכנת שריפה לארמון הצאר, ובמקומם הוקמה ליד החומה המזרחית כיכר למסחר קמעונאי. בין השנים 1508-1516 נחפרה תעלת מגן בעומק של 12 מטר בין חומת הקרמלין לבין הכיכר, ותעלה זו, שהייתה מוגנת בחומות, הייתה קיימת עד לאחר שנת 1812. בחלק הצפוני של הכיכר היו שערים לאזור המסחרי של העיר (קיטאי-גורוד) והשער היחיד שנותר מאלה הוא שער התחייה. בשנים 1555-1560 נבנתה כנסיית וסילי הקדוש בדרום הכיכר, במקום בו ניצבה קודם לכן כנסיית השילוש. בשנות ה-30 של המאה ה-16 נבנתה בכיכר בימה מיוחדת שזכתה לשם לובנויה מייסטו. הבימה שימשה להכרזת פקודות הצאר ולא הרחק ממנה היה מקום להוצאות הפומביות להורג. במהלך המאה ה-16 נבנו סביב הכיכר בנייני ממשלה ובנייני ציבור חשובים, ובבניין "בית המרקחת הראשי" של העיר החלה לפעול אוניברסיטת מוסקבה בשנת 1755. בשנת 1786 נבנה בחלק המזרחי של הכיכר בניין מסחרי חדש, ובשנת 1818 הוצבה אנדרטת מינין ופוז'ארסקי בחזיתו. בשנת 1930 הוזזה האנדרטה למקום אחר בכיכר שם היא ניצבת גם כיום. במהלך המאה ה-19 השתנה מראה הכיכר באופן מהותי. בין השנים 1875-1881 נבנה בצידה הצפוני של הכיכר המוזיאון להיסטוריה, ובחלקה המזרחי הוקם בניין מסחרי בשנים 1889-1893. הבניינים נבנו בסגנון מעין רוסי ישן, כך שידמו לחומותיו ולמגדליו של הקרמלין.
בתקופה הסובייטית, הוקמו המאוזוליאום של לנין (1929-1930) ובמות לישיבת אחמ"ים (1930-1931). באותה תקופה נשתלו עצי אשוח לאורך חומת הקרמלין. בתקופה זו גדלה חשיבותה של הכיכר והיא הייתה לכיכר המרכזית במדינה, אשר שימשה לעריכת מצעדים צבאיים ולהפגנת העוצמה הסובייטית. הכנסיות שהפריעו למצעדים (קתדרלת קאזאן והקפלה האיוורית ליד שער התחייה) נהרסו, ומקובל שגם כנסיית וסילי הקדוש נועדה להריסה. על המצעדים החשובים שנערכו בכיכר נימנים מצעד אחד במאי לפני הפלישה הגרמנית, המצעד שנערך בנובמבר 1941 כאשר הצבא הנאצי הגיע לקרבת מוסקבה ומצעד הניצחון ב-1945.
ב-28 במאי 1987 נחת מתיאס רוסט, טייס חובב ממערב גרמניה עם מטוס קל בלב הכיכר האדומה (אזור אסור לטיסה). הנחיתה עברה בשלום לאחר מעבר כל מערכות ההגנה האווירית ההדוקה של בירת ברית המועצות, העמידה במבוכה את הצמרת הסובייטית. עקב המקרה פיטר הנשיא מיכאיל גורבצ'וב את שר ההגנה הרוסי סרגיי סוקולוב ואת ראש מערך ההגנה האווירית אלכסנדר קולדונוב, שניהם גיבורי מלחמת העולם השנייה ונציגי המשטר הישן.
בשנים האחרונות משמשת הכיכר גם לקונצרטים שונים, והופיעו בה פול מקרטני, פינק פלויד, רד הוט צ'ילי פפרז ואומנים ידועים נוספים. מסורת המצעדים הצבאיים בכיכר חודשה כבר בשנות ה-90, והיא נערכת פעם בשנה בחגיגות יום הניצחון, למרות הקושי בהעברת כלי רכב כבדים לאחר הקמת כנסיות שנהרסו בשנות ה-30 של המאה ה-20.
מאז 2009 נערך בכיכר, מדי שנה, גם פסטיבל בינלאומי למוזיקה ותזמורות צבאיות הזוכה להתעניינות ציבורית רבה ברוסיה ובעולם.
פיקטוגרף

פִּיקְטוֹגְרָף או פיקטוגרם (כתב פיקטוגרפי, הלחם מילים של picto מהמילה הלטינית pictus שמשמעותה ציור והמוספית graph שמשמעותה כתיבה, תרגום מילולי - רישום תמונה) הוא צורת ייצוג של אובייקטים באמצעות ציורים. 
דוגמאות קדומות של פיקטוגראם הם פטרוגליפים וציורי מערות שהתגלו במקומות שונים. בשלב מאוחר יותר בהתפתחות הכתב נוצרו סמלים מוסכמים המייצגים רעיון או מושג  ונוצר הכתב הפיקטוגרפי שבו יש מערכת ציורים, סמלים או צירוף של סמלים וציורים כאשר  כל סמל מייצג מילה. דוגמאות לכתב פיקטוגרפי הם כתב יתדות בגרסותיו המוקדמות וכתב הירוגליפי. בשלב הבא של התפתחות הכתב נוצר כתב אידיאוגרפי.

שימושים עכשוויים

דוגמה לשימוש עכשווי לפיקטוגרף - כף היד שבתמרור עצור. פיקטוגרפיה נמצאת בשימוש רווח בתחומים רבים. בתחום התיירות נוהגים להוסיף סמלים מוסכמים לשלטי הכוונה ומידע, למשל ציור מיטה עבור בית מלון או צימר, ציור סכין ומזלג עבור מסעדה ולהפניית גברים ונשים לבתי השימוש המתאימים.  אנשים הדוברים שפות שונות יכולים להשתמש בפיקטוגרפיה על מנת לגשר על פער השפה. 
בתחום האינטרנט יש שימוש פיקטוגרפי בסמל דף הבית, ריענון וכדומה.
לני כהן

ביוגרפיה

לני כהן היא בתו של השחקן והמדבב שרון כהן ונכדתו של אלברט כהן. למדה בתיכון עירוני א' לאומנויות. את שירותה בצה"ל עשתה בתיאטרון צה"ל.

קריירת דיבוב

במהלך השנים דיבבה כהן במספר סרטים וסדרות אנימציה. בשנת 1998 דיבבה בסדרת האנימציה "הפנתר הוורוד ובניו" בערוץ הילדים". בשנת 1999 תרמה את קולה לסרט האנימציה "סטיוארט ליטל". בשנת 2000 דיבבה את דמותה של מגי בסדרת האנימציה "מגי והמפלץ". בשנת 2002 דיבבה בסרט האנימציה "אי.טי. - חבר מכוכב אחר" ובסרט "הארי פוטר וחדר הסודות". באותה שנה דיבבה בסרט "סטיוארט ליטל 2". ב-2003 דיבבה את דמותה של צ'ן ליאופין בסדרת האנימציה "סדריק". באותה שנה דיבבה בסרט האנימציה "המסע המופלא". בשנת 2004 תרמה את קולה לסרט "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן". באותה שנה תרמה את קולה לסרטים "הקסם של אלה", "רכבת לקוטב" ו"חתול תעלול". 
בשנת 2005 דיבבה בסרט "הארי פוטר וגביע האש". באותה שנה דיבבה בסרט "צ'רלי בממלכת השוקולד". בשנת 2007 תרמה את קולה לסרט "סוס המים". באותה שנה דיבבה בסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול". ב-2008 דיבבה את דמותה של פני בסרט "בולט". באותה שנה דיבבה בסרט "טרמפ לירח" וכן בסרט "עלילות ספיידרוויק". בשנת 2009 דיבבה בסדרה "בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ'". באותה שנה דיבבה בסרטים "עיר הגחלת" ו"הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם" ובסדרת האנימציה "זומזומים". 
בשנת 2010 דיבבה את דמותה של קייטי בסרט "איזה מין מכשפה" ובסרט "טוני הוק - בום בום סאבוטז'". בשנת 2011 תרמה את קולה לסרטים "דרושות אמהות במאדים" ו"כיפה אדומה סוגרת חשבון". בשנת 2012 דיבבה בסרט "זמביזיה". ב-2013 דיבבה בסרט "להציל נסיכה". בשנת 2014 דיבבה בסרט "הקופסונים". באותה שנה החלה לדבב בסדרה "מפרץ ההרפתקאות". בשנת 2015 החלה לדבב בסדרה "המפלצונים".

קריירה בתיאטרון

בשנת 2008 שיחקה כהן במחזמר "אוליבר טוויסט".

קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

בשנת 2012 שיחקה בסרט הגמר של מאיה קריינר בתלמה ילין "שלווה" לצד שרון הכהן-בר שגילמה את אימה בסרט. 
בשנת 2014 גילמה את הגר בסדרה הקומית "מועדון החנונים" בערוץ זום למנויי HOT. ובשנת 2015 שבה לשחק בעונתה השנייה.
בשנת 2016 שיחקה בסרטו של אבי נשר "החטאים".
אלון מורה (אתר מקראי)

אֵלוֹן מוֹרֶה או אֵלוֹנֵי מֹרֶה הוא אתר מקראי או עץ אלון או אלה, שהיה בסמוך לשכם המקראית (שהוצע לזהותה בתל בלטה ששמה נגזר אולי מהשם הלטיני: platanus, שמשמעו בעברית: אלון) המוזכר בתנ"ך.

בסיפורי המקרא

בספר בראשית מסופר כי אלון מורה היה אתר החנייה הראשון של אברהם במסעו מחרן לארץ כנען. לאחר שהאל ציווה על אברם (כשמו אז) לעזוב את ארץ מולדתו, וכ הובטח לו כי התומכים בו יבורכו והפוגעים בו יקוללו. כאשר הגיע אל אתר אלון מורה, הסמוך לשכם המקראית, הוא בנה באתר מזבח ואז נראה אליו האל:
"וַיִּקַּח אַבְרָם אֶת שָׂרַי אִשְׁתּוֹ וְאֶת לוֹט בֶּן אָחִיו וְאֶת כָּל רְכוּשָׁם אֲשֶׁר רָכָשׁוּ וְאֶת הַנֶּפֶשׁ אֲשֶׁר עָשׂוּ בְחָרָן וַיֵּצְאוּ לָלֶכֶת אַרְצָה כְּנַעַן וַיָּבֹאוּ אַרְצָה כְּנָעַן: וַיַּעֲבֹר אַבְרָם בָּאָרֶץ עַד מְקוֹם שְׁכֶם עַד אֵלוֹן מוֹרֶה וְהַכְּנַעֲנִי אָז בָּאָרֶץ: וַיֵּרָא ה' אֶל אַבְרָם וַיֹּאמֶר לְזַרְעֲךָ אֶתֵּן אֶת הָאָרֶץ הַזֹּאת וַיִּבֶן שָׁם מִזְבֵּחַ לַ-ה' הַנִּרְאֶה אֵלָיו:"
בפסוקי ספר דברים נקשר אתר אֵלוֹנֵי מֹרֶה (המזוהה עם אלון מורה) עם הנבואה על הברכה ואל הקללה הגלומים במצוות התורה עבור בני ישראל:
"וְהָיָה כִּי יְבִיאֲךָ ה' אֱלֹהֶיךָ אֶל הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַתָּה בָא שָׁמָּה לְרִשְׁתָּהּ וְנָתַתָּה אֶת הַבְּרָכָה עַל הַר גְּרִזִים וְאֶת הַקְּלָלָה עַל הַר עֵיבָל: הֲלֹא הֵמָּה בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן אַחֲרֵי דֶּרֶךְ מְבוֹא הַשֶּׁמֶשׁ בְּאֶרֶץ הַכְּנַעֲנִי הַיֹּשֵׁב בָּעֲרָבָה מוּל הַגִּלְגָּל אֵצֶל אֵלוֹנֵי מֹרֶה:"
אמנון אבוטבול

ביוגרפיה

בנם של שלום ואסתר אבוטבול.

באינתיפאדה הראשונה נפצע כלוחם סיירת גבעתי בראשו. 

בזמן ההחלמה כתב והלחין מעמקי לבו את שיר השלום "זמן אל סלאם". 

השיר נבחר לייצג את ישראל ופלסטין בטקס החתימה של הסכמי אוסלו.

להקת "ברכיה" חצתה גבולות כשסייעה בפיתוח הרוק האתני-ערבי.

קריירת משחק ופרסים

בשנת 1998 סיים אמנון אבוטבול את לימודיו בבית הספר למשחק ע"ש ניסן נתיב.

שיחק בסדרות "זינזאנה", "שלוותה", "הבלוק", "בית המשאלות" ועוד. 

זוכה בפרס הראשון "תיאטרונטו" על משחקו בהצגה "אל פחד" (אותה גם כתב) ובפרסים ראשונים בפסטיבלים באירופה.

הופיע בתיאטרון בשלל תפקידים: "הקמצן", "משרתם של שני אדונים", "האמא של הכלה", "שרשרת הזהב".

יצר תיאטרון מחול בשיתוף פעולה הכראוגרף תומר שרעבי ביצירות: "מראות בתיקרה","רסיסים של חיים, "ego dram","סוסים סגולים".

מוזיקה

בשנת 2000 הוציא לאור את אלבומו הבכורה בשם "ברכיה" שירי האלבום עסקו בנושאים אוניברסלים כמו שלום ואחווה

בשנת 2016 הוציא לאור את האלבום "בוער", שירי האלבום עסקו בנושאים אישיים ונפשיים.
משה (מיני-סדרה)

העיבוד לסרט

מיני הסדרה, שאורכה כ-360 דקות בשישה פרקים, נערכה לכדי סרט טלוויזיה שלם של כ-140 דקות, שיצא לשידור בשנת 1976.
קבר כורש

הקבר במקורות העתיקים

התיאור הנרחב ביותר של הקבר במקורות היוונים העתיקים נמצא באנבסיס של אריאנוס (6, 29), שנכתב במאה ה-2 לספירה ומבוסס על תיאור שאבד מאת אריסטובולוס מקסנדריה, שהתלווה אל אלכסנדר הגדול במסעות המלחמה שלו בסוף המאה ה-4 לפנה"ס.

למרות שאין עדות מספקת המזהות את הקבר כקברו של כורש, היסטוריונים יוונים מספרים כי אלכסנדר הגדול האמין כי זהו קברו של כורש. אריאנוס כתב כי אלכסנדר הורה לאחד מלוחמיו בשם אריסטובולוס להיכנס לאנדרטה. בפנים, הוא מצא מצע מוזהב, שולחן עם כלי שתייה, ארון קבורה מזהב, חפצי קישוט ואבני חן והקדשה חקוקה על הקבר. ההקדשה לא שרדה ולכן ישנה אי הסכמה רחבה לגבי נוסחה. סטראבון מביא בחיבורו שני נוסחים של הכתובת: על פי אונסקריטוס, המספר כי לשון הכתובת הייתה ביוונית אך בכתב פרסי, הנוסח היה: "כאן שוכב אני, כורש מלך המלכים", ומתחת לה כתובת נוספת בשפה הפרסית. על פי אריסטובולוס, הייתה לשון הכתובת: 
הו האיש, אנוכי כורש, אשר העניק לפרסים אימפריה, והיה מלך על אסיה.
אל תהא עינך צרה אפוא במצבה זו.
 
רומן גירשמן, בספרו "פרס - הממלכה בת האלמוות" מביא נוסח מעט שונה: 
הו האיש, תהיה אשר תהיה, מכל מקום אשר תבוא, כי יודע אני כי תבוא
אנוכי כורש, אשר יסד את אימפריית הפרסים
אל תהא עינך צרה אפוא באדמה זו המכסה את גופי.
יחידה 3060

תחומי עיסוק

מטרת היחידה היא "העצמת אפקטיביות הלחימה של צה"ל באמצעות מערכות מדעי המידע מודרניות למודיעין אופרטיבי (מבצעי) וחזותי עבור מפקדים וקציני מודיעין בכלל צה"ל".
בפועל, היחידה עוסקת במחקר ופיתוח טכנולוגיים, בתחומים כמו עיבוד תמונה, בינה מלאכותית, למידת מכונה.
האפליקציות שמופקות על ידי היחידה משמשות מגוון צרכנים, בהם קציני-מודיעין ומפקדים ביחידות שטח, כגון פיקוד, גיס, אוגדה, חטיבה. כמו כן האפליקציות משמשות גופים נוספים בקהילת המודיעין הישראלית, כגון מספן המודיעין בחיל הים, למד"ן בחיל האוויר, יחידות מיוחדות בצה"ל, שב"כ והמוסד.
ב-2018 זכה צוות מהיחידה בפרס ביטחון ישראל על חלקו בפרויקט סיכול פיגועים באמצעות Big data.
סאנסקי מוסט

היסטוריה

האזכור הראשון בכתובים ליישוב במקום הוא מ-1244, עת נשלט האזור על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. ב-1499 נכבש האזור על ידי צבאותיו של באיזיט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית. העות'מאנים פעלו לאיסלום האזור וביצעו טרנספר אוכלוסיות בחבל. שלטון העות'מאנים נמשך קרוב ל-400 שנים. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרתה הובסו העות'מאנים, השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו על אזור בוסניה וב-1908 סיפחה אותו דה יורה. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה נמנו ביישוב 2,232 תושבים ומהם: 1,249 מוסלמים, 679 סרבים, 249 קרואטים ו-55 יהודים (41 ספרדים ו-14 אשכנזים). לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה סאנסקי מוסט בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. ב-2 ביולי 1944 שוחררה סאנסקי מוסט על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, נכבשה סאנסקי מוסט על ידי צבא רפובליקת סרפסקה ובוצע טיהור אתני של מוסלמים. ב-1995 עלה בידי צבא בוסניה והרצגובינה להשתלט על העיר, כאשר הכוחות הנסוגים ובכלל זה מיליציית משמר המתנדבים הסרבי בפיקודו של ז'לקו רזנטוביץ' פוגעים באוכלוסייה המקומית הבוסניאקית והקרואטית.
לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה ועברה תהליכי שיקום ותיעוש מהירים.

הקהילה היהודית

בסאנסקי מוסט התגוררה קהילה יהודית ספרדית קטנה, המתועדת לפחות מראשית המאה ה-20. ב-1903 הוקם בית העלמין הקהילתי קְרוּהָרִי (בבוסנית: “Kruhari"). בית העלמין משתרע על שטח של 200 מטר מרובע. ב-1921 נמנו ביישוב 66 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בקהילה פעילות ציונית ענפה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בסאנסקי מוסט 94 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הועבר האזור לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה והוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל.
ב-1972 הוקמה בשטח בית העלמין אנדרטה לזכר קרבנות מלחמת העולם השנייה ובכלל זה יהודי האזור, ומשולבים בה סמל המגן דוד והצלב הנוצרי. האנדרטה ניזוקה במהלך מלחמת בוסניה ולא תוקנה. נכון ל-2005 היה בית העלמין קיים בשטח העיר. בית העלמין הוקף גדר אבן שבורה בחלקה, ללא שער כניסה ולא תוחזק. במקום פזורות מצבות, כולן תוארכו למאה ה-20 והכיתוב עליהן היה בעברית ובסרבו-קרואטית.
רוברט וברטרם

עלילת הסרט

הסיפור מתרחש בשנת 1893. רוברט וברטם הם צמד נוודים שנמלטו מן הכלא ומצליחים להסתדר ללא פרוטה בכיסם. יום אחד הם נתקלים בבתו של פונדקאי מקומי, המספרת להם בדמעות שהיא חייבת להתחתן עם היהודי בידרמאייר זה, ידידו של יהודי אחר, איפלמאייר, שאביה חייב לו סכום כסף גבוה. כאשר הנוודים שומעים את הסיפור הם מחליטים לגנוב את כספו של איפלמאייר, ובעת מסיבת האירוסין הם מגיעים אל הפונדק ומציעים את עצמם כשוטפי-כלים. הפונדק משמש להם נקודת תצפית מצוינת  אל ביתו של איפלמאייר, המצוי בקרבת מקום. יום אחד בעת שאיפלמאייר עורך נשף מסיכות, משעשע ברטראם את האורחים בשיר ורוברט גונב את תכשיטיהם של האורחים ואף מחזר אחרי גברת איפלמאייר עבת הבשר והגרוטסקית. השניים מביאים את התכשיטים לבת הפונדקאי כחולת העיניים. אביה משלם את חובו והבת מתחתנת עם בחיר ליבה, חייל נאמן בצבאו של נסיך מקומי. בסופו הסרט זוכים רוברטו וברטם להגיע לגן עדן ושם הם יכולים להמשיך ולהתעלל בבידרמאיירים עגולי הפנים. השנה הייתה 1939 וליתר ביטחון צולם סוף נוסף בו השניים מתגייסים לצבא הנסיך המקומי ומפקדם הוא אותו בחיר ליבה של בת הפונדקאי. הסרט הוצג משנת 1942 ואילך, בשעה שהבורגנות הגרמנית כבר החלה להראות סימני עייפות מהמלחמה.

השפעת הסרט

לסרט לא הייתה השפעה של ממש בחברה הגרמנית. היטלר לא ראה בעין יפה את הגרמנים מוצגים כצמד נוכלים. יותר מכך היטלר חפץ בהצגת היהודים כמסוכנים ולא כגרוטסקים. גם הסרט הבא לבנים מאירלנד לא זכה להצלחה, אך שני סרטים כושלים אלה הכשירו את הקרקע לסרטים: היהודי הנצחי, היהודי זיס והרוטשילדים.
סינגולריות כבידתית

סינגולריות כבידתית (באנגלית: Gravitational singularity), הנקראת בקיצור סינגולריות וגם ייחודיות, היא נקודה במרחב בה צפיפות החומר אינסופית. תורת היחסות הכללית מאפשרת את קיומן של נקודות סינגולריות, וצופה בהן עיקום אינסופי של המרחב-זמן.

סינגולריות במודלים אסטרונומיים

בקוסמולוגיה, מודל המפץ הגדול של היקום מכיל נקודה סינגולרית בתחילתו של הזמן. בסינגולריות המפץ הגדול, המודל חוזה שצפיפות החומר ועיקום המרחב-זמן יהיו אינסופיים. במודלים קוסמולוגיים מסוימים קיימת נקודה סינגולרית נוספת של היקום, הקרויה הקריסה הגדולה, והיא מציינת את קץ הזמן ביקום.
משפט מתמטי קובע כי סינגולריות קיימת בהכרח בכל חור שחור, פנימה לאופק האירועים. בחור שחור נייח, שאינו מסתובב, הסינגולריות היא נקודתית, ונקודה זו מכונה גם "הנקודה הסינגולרית". בחור שחור מסתובב, הסינגולריות נוצרת לאורך טבעת, והיא נקראת "טבעת סינגולרית".

סינגולריות של הקואורדינטות

בתורת היחסות הכללית ייתכן מצב בו המטריקה מגדירה אלמנט קו שמקבל ערך אינסופי בנקודה מסוימת. נקודה כזאת מכונה סינגולריות של הקואורדינטות. קיומה של סינגולריות זו הוא תנאי הכרחי, אבל לא מספיק, לקיומה של סינגולריות כבידתית באותה נקודה, משום שייתכן מצב בו התמרת קואורדינטות תאפשר לאלמנט הקו לקבל ערך סופי.
כדוגמה ניתן להביא את המשטח, אשר מקיף את החור השחור, וקרוי אופק אירועים. על פני משטח זה מתקיימת סינגולריות של הקואורדינטות כל עוד משתמשים בקואורדינטות שוורצשילד (3 קואורדינטות כדוריות של המרחב וקואורדינטה אחת של הזמן), אולם הסינגולריות נעלמת אם מבצעים התמרה לקואורדינטות אדינגטון-פינקלשטיין (Eddington-Finkelstein coordinates). המסקנה היא שעל פני אופק האירועים אין סינגולריות כבידתית.
Guilty (אלבום)

הפקה

בארי גיב, חבר ההרכב הבי ג'יז, אחד ההרכבים המצליחים של שנות השבעים, כתב והלחין את כל השירים באלבום ואף הפיק אותו, ביחד עם צוות ההפקה שאיתו עבד ההרכב באופן קבוע, אלבי גלוטן וקארל ריצ'רדסון.
Guilty הוא האלבום הנמכר ביותר של סטרייסנד עם מכירות של למעלה מ-20 מיליון עותקים.
האלבום זכה בפרס גראמי מתוך ארבעה אליהם היה מועמד. בין היתר, היה מועמד לאלבום השנה.
סטרייסנד הוציאה, בשנת 2005, אלבום המשך בשם Guilty Pleasures, שגם בו היה גיב, שותף להפקה, כתיבה והלחנת רוב השירים.
ארכיטקטורת מחשב

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

נושאים מרכזיים בארכיטקטורת מחשב

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הגדרות ומושגים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מטרות תכנון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ביצועים

ביצועי המחשב נבחנים לרוב לפי קצב שעון המערכת (מגה הרצים או גיגה הרצים) ומתייחס למחזורים לשנייה של שעון המעבד המרכזי. אולם קיימים מקרים בהם קצב מהיר יותר אינו בהכרח מוביל למערכת עם ביצועים טובים יותר ולכן יש להציג את ביצועי המערכת לפי מבחנים מפורטים ומדויקים יותר.

צריכת הספק

צריכת הספק הוא מאפיין תכנוני חשוב המשפיע על כל הארכיטקטורה של המחשב. הקטנת צריכת ההספק לעיתים באה על חשבון ביצועי המחשב אך מקטינה את עלות המחשב. הקטנת הצריכה גם משפרת את אמינותם של רכיבי המחשב. חשיבות צריכת ההספק עולה עם יכולת המיזעור והגדל צפיפות הרכיבים לפי חוק מור.
בתחום מערכות משובצות מחשב יש חשיבות קריטית בהקטנת צריכת ההספק, במיוחד עבור התקנים ניידים.

עלות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ארכיטקטורות עתידיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ורד רום-קידר

ביוגרפיה

ורד רום נולדה בחיפה ב-1964. אמה היא יעל רום, הטייסת הראשונה שעברה קורס טיס צבאי מלא במסגרת חיל האוויר הישראלי, ואביה הוא יוסף רום, פרופסור להנדסה אווירונאוטית בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון וחבר הכנסת. אחותה של רום-קידר היא דלית רום-שילוני, פרופסור לחקר המקרא באוניברסיטת תל אביב. אחיה רמי רום הוא בעל תואר דוקטור לכימיה ועורך פטנטים.
רום עזבה את לימודי התיכון בבית הספר הריאלי בכיתה י' והחלה את לימודיה לתואר ראשון במתמטיקה שימושית בטכניון, אותו סיימה ב-1983, בגיל 19. התגייסה לצה"ל ושירתה במשך שנתיים כקצינה: שנה בחיל המודיעין ושנה בנציבות קבילות החיילים. לאחר השחרור מצה"ל עשתה דוקטורט במתמטיקה שימושית במכון הטכנולוגי של קליפורניה. נושא עובדת הדוקטורט שלה היה "ערבוב כאוטי ודינמיקת אונה" (Chaotic mixing and lobe dynamics), בהנחייתו של המתמטיקאי סטיבן ויגינס (Stephen Wiggins) ותוך שיתוף פעולה עם אנתוני לנרד (A. Leonard) מהמחלקה לאווירונאוטיקה.
ב-1988 החלה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו, בהנחייתו של ליאו קדנוף (Leo Kadanoff) מהפקולטה לפיזיקה.
ב-1992, לאחר השלמת הפוסט-דוקטורט, שבה לישראל וקיבלה משרת חוקר במכון ויצמן למדע במחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב. ב-2000 קודמה לדרגת פרופסור חבר וב-2008 לדרגת פרופסור מן המניין. בין השנים 2009–2010 שימשה כמזכירת האגוד הישראלי למתמטיקה. ב-2010 קיבלה את תפקיד ראש בית ספר מורוס למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן, תפקיד אותו מלאה עד 2013.
בין השנים 2014–2016 כיהנה כראש המחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית.
רום קידר גרושה ואם לשני בנים ובת.

חינוך

בנוסף לעבודה במחקר והעברת הרצאות אקדמיות וסמינרים, עוסקת רום-קידר בחינוך מתמטי: היא מלמדת בתוכנית רוטשילד-קיסריה של מכון ויצמן בשיתוף עם קרן רוטשילד וחברה בוועדת תוכנית של משרד החינוך ללימודי המתמטיקה בבית ספר תיכון.