google/wiki40b huggingface dataset:
מפלצת של מלון

העלילה

דרקולה (אדם סנדלר) הוא המנהל של מלון המפלצות טרנסילבניה, מלון חמישה כוכבים אשר באות אליו מפלצות במטרה להגן עליהן מבני האדם. דרקולה אירח כמה מפלצות מוכרות כגון: פרנקנשטיין (קווין ג'יימס) ואשתו (פראן דרשר), מורי המומיה (סי-לו גרין), ויין וונדה אנשי הזאב (סטיב בושמי ומולי שנון), גריפין הבלתי נראה (דייוויד ספייד), ביגפוט, הכתם ועוד כדי לחגוג את יום הולדתה ה-118 של בת דרקולה, מייוויס (סלינה גומז).
חלומה של מיוויס הוא לצאת אל העולם הגדול, מה שאביה לא הרשה לה בעקבות אירוע נורא מעברו שנגרם על ידי בני האדם השוכנים בחוץ. בגיל 118, מייויס אמורה לקבל מתנה שאימה השאירה אחריה. כאשר בן-אנוש, בשם ג'ונתן (אנדי סמברג), מתארח באופן בלתי צפוי במלון, דרקולה עושה הכל כדי להסתיר את עובדת היותו של ג'ונתן בן-אנוש, כדי לשמור על אורחי בית המלון שלו מבהלה וכדי שמייויס לא תגלה שהכפר אליו הלכה בעקבות הצעת אביה, הוא כפר מזויף שדרקולה יצר כדי שביתו לא תרצה לצאת שוב מהטירה.
ג'ונתן מספר לדרקולה על אגדה שנקשרה לשמה של טירה בסויימת בה ביקר. לפי האגדה, שני ערפדים נפגשו, ונאמר עליהם שלא היו שתי נשמות שהתאימו יותר אחד לשנייה. אבל הם נהרגו בשריפה שיצרו בני האדם, בגלל הפחד מפני הערפדים. שדרקולה אומר לג'ונתן שהאגדה טועה, ומגלה לו שהוא היה הערפד שנפגש עם האישה, ורק היא, מרתה, נהרגה באותה שריפה.
לאחר שמייוויס וג'ונתן מתנשקים, עכברתו של השף קווזימודו, מגלה שהוא בן אדם וחושפת את זהותו האמיתית. דרקולה כועס על שפגע בו ונישק את ביתו, אחרי ששיתף אותו בעברו, וג'ונתן, מחשש שדרקולה ימצוץ את דמו אם לא יאמר זאת, אומר למייוויס, שרצתה להישאר אפילו לאחר שהיא מגלה מי הוא באמת, שהוא שונא מפלצות ומסתלק. מייוויס נפגעת, ובורחת לחדרה. לאחר מכן הם מדברים על הגג, ומגלים מהי המתנה שנשארה ממרתה. המתנה היא ספר, ספר קצר שבו מסופר על שני ערפדים, שנפגשו בשמי הלילה, וידעו שהם יהיו בעל ואישה, אהבה ממבט ראשון, כלומר זינג. מרתה כתבה למייוויס שזינג יש רק פעם בחיים.
מייוויס מספר לאביה שהיא חשבה שהרגישה זינג כלפי ג'ונתן - אך כנראה זה לא היה הדדי. דרקולה מבין את טעותו ומשכנע את פרנקנשטיין, מורי המומיה, איש הזאב, והבלתי נראה להצטרף אליו.הם נכנסים למכונית ורוצים לתפוס את ג'ונתן, לפני שייעלם. הם יודעים שהשמש עולה, ודרקולה מחליט להסתכן.
הם מגיעים למקום בו מתרחש 'פסטיבל מפלצות', של בני האדם, שבו גם תלויות כתובות שמעודדות מפלצות. פרנקנשטיין עושה רעש, עולה על בלון פרנקנשטיין ענקי ומספר לכולם על המצב, ועל כך שדרקולה האמיתי נמצא למטה. האנשים למטה חושבים על רעיון.כל האנשים המחופשים לדרקולה עומדים בשורה, ואנשים מאחוריהם מרימים את גלימותיהם ויוצרים מתחתן שורה ארוכה של צל, ומעודדים אותו. דרקולה המופתע רץ מהירות ערפדית שומע קריאות מעודדות בשורה הארוכה.
לבסוף, הוא מגיע לשדה התעופה, וכעטלף, ממריא לשמיים, בעקבות המטוס, שעליו נמצא ג'ונתן. לבסוף הוא מגיע- פגוע ופצוע מהשמש, משתלט בראייתו על הטייס, ומסביר לג'ונתן ברמקול הטייס שבינו לבין מייוויס 'זינג'. ג'ונתן מבין, ובעזרת כוח ההפנוט של דרקולה הם עוצרים לג'ונתן בטענה שהם מתדלקים. ג'ונתן ודרקולה מגיעים למלון, ג'ונתן מסביר למייוויס מה קרה, ויחד הם הולכים למסיבתה של מייוויס.
מתיו גלייבי

ביוגרפיה

גלייבי סיים ב-1986 תואר ראשון בהנדסת מערכות אקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לחיל הנחתים. 
סיים קורס טיס והוכשר כטייס מסוקי תובלה ‏CH-46 סי נייט. שירת בטייסות המסוקים 261 ו-265, שימש קצין מבצעים בכנף הנחתים הראשונה ופיקד על טייסת המסוקים 265 בעת שהוצבה בעיראק. הוא שירת כטייס מסוקי מארין 1 ומפקד טייסת הנחתים הראשונה, האחראית על הטסת נשיא ארצות הברית, סגן הנשיא, חברי הקבינט ואישים נוספים. 
בנוסף שירת כמפקד מחלקה ומדריך צוערים בבסיס קוונטיקו, קצין תכנון במטה חיל הנחתים, קצין מבצעים באגף המבצעים של המטות המשולבים, במחלקת התעופה של חיל הנחתים, וכסגן קצין מבצעים בפיקוד הסייבר של ארצות הברית.
ביוני 2016 מונה למפקד כנף הנחתים השנייה. במהלך תפקידו הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. ביולי 2018 מונה למפקד פיקוד הסייבר של חיל הנחתים.
גלייבי בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל הנחתים, ובעל תואר שני בלימודים צבאים ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הנחתים.
חכירה מימונית

השפעת החכירה המימונית על ספרי החוכר

אף על פי שאינו הבעלים החוקי של הנכס, החוכר שולט במרבית ההטבות הכלכליות ונושא במרבית הסיכונים הנובעים מהבעלות בנכס ולכן עליו לבצע רישום פחת של אותו הנכס בספרים.
בנוסף לכך, החוכר מכיר בדוח רווח והפסד בעלויות המימון של החכירה בשיטת הריבית האפקטיבית.

השפעת החכירה המימונית על ספרי המחכיר

המחכיר מכיר ברווח או הפסד אם הערך בספרים שונה מהערך הנוכחי של תשלומי החכירה, ובנוסף לכך זוקף הכנסות מימון הנובעות מהסכם החכירה.
למרות היותו הבעלים החוקיים של הנכס, המחכיר אינו מפחית את הנכס במשך תקופת החכירה.

הטיפול החשבונאי בעסקת מכירה וחכירה בחזרה

כאשר ישות מוכרת נכס וחוכרת אותו בחזרה באופן מיידי היא עשויה לדחות את ההכרה ברווח מהמכירה במקרה שבו החכירה סווגה כחכירה מימונית.
ישות לא יכולה להכיר ברווח ממכירה אם הסיכונים והתשואות המשמעותיים הנובעים מהבעלות על הנכס לא עברו לרוכש. בעסקה של מכירה וחכירה חוזרת הישות אינה מאבדת את השליטה על הסיכונים וההטבות הנובעים מהבעלות ולכן הישות צריכה לדחות את הרווח ולהכיר בו על פני תקופת החכירה.
אל ערבי הילאל סודאני

קריירת מועדונים

סודאני החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שלאף. במאי 2006, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כאשר הוא רק בן 19. בעונת 2007/2008 נבחר לשחקן הצעיר של העונה כאשר הבקיע 11 שערים ב-24 הופעות.
ב-8 באוגוסט 2011, סודאני חתם לשלוש שנים עם בויטוריה דה גימארייש תמורת 800 אלף אירו. ב-25 באוגוסט 2011, סודאני ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת מוקדמות הליגה האירופית נגד אתלטיקו מדריד. ב-16 באוקטובר 2011, הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת הגביע הפורטוגזי, כאשר קבוצתו הייתה בפיגור 1-0 בדקה ה-89 והמשחק הלך להארכה ובדקה ה-117 הבקיע את שער הניצחון. ב-1 באפריל 2012, סודאני הבקיע את השער הראשון שלו בליגה בניצחון 1-3 נגד פאסוס דה פריירה. ב-26 במאי 2013 זכה עם המועדון בגביע ראשון בתולדותיו, במשחק זה אף כבש את שער השוויון עבור ויטוריה.
ב-27 במאי 2013, סודאני חתם בדינמו זאגרב תמורת 900 אלף אירו. ב-6 ביולי 2013, ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הסופר קאפ בו ניצחה זאגרב והוא זכה עם המועדון בתואר ראשון. ב-12 ביולי 2013 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-3 נגד אוסייק.
ב-29 ביוני 2018 חתם סודאני בנוטינגהאם פורסט לשלוש שנים. ב-7 באוגוסט ערך את הופעתו בבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד וסט ברומיץ' אלביון. ב-11 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0-1 על רדינג.
ב-18 ביוני 2019 חתם סודאני באולימפיאקוס לשנתיים.

קריירה בינלאומית

ב-4 ביוני 2011 סודאני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012 נגד מרוקו. ב-26 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-3 נגד ניז'ר. סודאני נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2013 ולקראת מונדיאל 2014.
ליבקה

היסטוריה

ליבקה נזכרת לראשונה באנלים הפרנקיים הקיסריים כאתר בו התרחשה מתקפה סקסונית על מחנה פרנקי. העיר קרויה על שם נחל קטן שזורם בשטחה. היישוב הקטן הפך לדיוקסיה בבישופות מינדן. ב-1279 זכתה ליבקה לכתב זכויות עירוניות מידי הבישוף של מינדן וולקווין משוולבנברג. בשנת 1648 בוטלה בישופות מינדן והשלטון בה עבר לידיה של ברנדנבורג, ומאוחר יותר לידי פרוסיה. ליבקה שוחררה על ידי הבריטים בתום מלחמת העולם השנייה.

קהילה יהודית

קהילה יהודית התקיימה בליבקה עוד בימי הביניים. ב-1350 נערכו פרעות ביהודי העיר על רקע האשמת היהודים במוות השחור. הפרעות הביאו להפסקת הקיום היהודי בעיר עד לראשית המאה ה-17. במהלך המאה ה-18 גדלה בהדרגה הקהילה היהודית הקטנה בליבקה. בשנת 1855 נחנך בעיר בית כנסת חדש, שהחליף אולמות תפילה בבתי שונים בבתיהם של חברי הקהילה היהודית המקומית. בית הכנסת בליבקה נהרס עד היסוד בפרעות ליל הבדולח ב-10 בנובמבר 1938. חברי הקהילה שלא היגרו נספו בשואה. כיום ניצבת אנדרטה במקום בו עמד בית הכנסת המקומי. בליבקה בית קברות יהודי שנחנך באמצע המאה ה-18.
יול"ב

היסטוריה

ליגות הכדורסל המקצועיות של איטליה, צרפת וספרד הקימו את היול"ב ב-25 ביוני 1991 ברומא, איטליה. בנובמבר 1992 התקיים במדריד, סוף שבוע אול סטאר משותף עם השחקנים הבולטים ביותר מהליגה הספרדית והאיטלקית. הניסיון חזר על עצמו שנה לאחר מכן ברומא לפני קהל של 10,500 אוהדים. ב-1994, הליגה הצרפתית הצטרפה לאירוע, וסוף השבוע של האול סטאר עבר לולנסיה, עם כוכבים איטלקים, ספרדים וצרפתים שמתחרים ומראים את כישוריהם.
הליגה היוונית הייתה הראשונה שהצטרפה לשלוש המייסדות בשנת 1996. ליול"ב היו שלושה נשיאים מאז היווסדו: ג'יאנלואיג'י פורלי (מספטמבר 1991 ועד מרס 1998), אדוארדו פורטלה (מ-18 במרץ 1998 ועד 6 באוקטובר 2016) ואת תומאס ואן דן שפיגל, שנבחר ב-6 אוקטובר 2016. בדצמבר 1999 הצטרפו ליול"ב הליגות של בריטניה, בלגיה ושווייץ.
ביום שישי ה-9 ביוני 2000, המועדונים החשובים ביותר באירופה והליגות החברות ביול"ב, נפגשו, והחליטו ליצור ולנהל תחרות חדשה, שנקראה היורוליג. עד אז, הייתה זאת פיב"א אירופה שניהלה את תחרות כדורסל הגברים העליונה באירופה. המשחק הראשון של היורוליג, היה ריאל מדריד נגד אולימפיאקוס, ששוחק ב-16 באוקטובר 2000 במדריד.
כעבור שנה, באוקטובר 2001, הצטרפו ליול"ב ליגות הכדורסל של גרמניה, הולנד ופולין. באוקטובר 2002, גביע יול"ב, התחרות השנייה בחשיבותה באירופה נוסדה. המשחק הראשון בגביע יול"ב שוחק באיסטנבול ב-15 באוקטובר 2002, בין דרושפאקה וקרקה נובו מסטו.
ביוני 2003 הצטרפה ליטא, ושנה לאחר מכן, ביולי 2005 הצטרפה ישראל לאיגוד. התוספת האחרונה ליול"ב היא הליגה המאוחדת של VTB, אשר הצטרפה בחודש יולי 2014 במקום קודמתה, ה-PBL (אשר הצטרפה בחודש מאי 2011). יול"ב כרגע מייצג מספר כולל של 11 ליגות כדורסל מקצועיות מכל רחבי אירופה. ליגות אחרות כמו פורטוגל, הליגה האדריאטית, אוסטריה, שווייץ וצ'כיה היו גם חברות ביול"ב בעבר, אך כולן עזבו את האיגוד מסיבות שונות (הליגה הפורטוגלית והליגה השווייצרית הפסיקו את פעילותן, הליגה האדריאטית איבדה את תמיכתה של פיב"א אירופה, ואוסטריה, בריטניה וצ'כיה ויתרו מרצונם על החברות).
יול"ב היא בעלת המניות של יורוליג נכסים מסחריים (ECA) באמצעות חברת יורוליג בסקטבול, וגם בעלת מניות בליגת האלופות בכדורסל. כפי שצוין לעיל, תומאס ואן דן שפיגל, כדורסלן עבר בלגי, הוא הנשיא הנוכחי של יול"ב, ונשיא הליגה היוונית מיכאליס מליס הוא סגן הנשיא הנוכחי. הוועד הפועל הנוכחי של האיגוד מורכב מהליגות של בלגיה, צרפת, גרמניה וספרד.
קנטרו סוזוקי

ביוגרפיה

קנטרו סוזוקי נולד במחוז אוסקה והיה סגן שר חיל הים במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן מפקד צי, ולאחר מכן ראש המטה הכללי של חיל הים מ-1925 עד 1929. הוא ניצל בקושי מהתנקשות בתקרית 26 בפברואר ב-1936. כקצין ים צעיר, הוא פיקד על שייטת משחתות בזמן מלחמת רוסיה-יפן והשתתף בקרב הימי העיקרי, קרב צושימה. הוא פרש מחיל הים ב-1937.
כסגן יושב ראש (ולאחר מכן גם יושב ראש) חברי מועצת בית המשפט במהלך מלחמת העולם השנייה, סוזוקי התנגד למלחמה עם ארצות הברית. כראש ממשלה, הוא תרם למשא ומתן לשלום עם בעלות הברית, ועזר לשכנע את הקיסר הירוהיטו להסכים לתנאי הכניעה של הצהרת פוטסדאם לאחר הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי באוגוסט 1945. הוא ניצל מניסיון התנקשות במהלך תקרית קיוג'ו נפטר מסיבות טבעיות לאחר המלחמה.
קלגורלי

היסטוריה

בינואר 1893 עשו את דרכם לכיוון הר יאול (Mount Youle) שלושה מחפשי זהב: פטריק הנאן (Patrick Hannan), טום פלאנגן (Tom Flanagan) ודן או'שיה (Dan O'Shea). באמצע הדרך נשרה פרסה מרגלו של אחד מסוסיהם. במהלך העצירה הם הבחינו במקום בסימני זהב והם החליטו להישאר במקום. ב-17 ביוני 1893 הם תבעו את זכות הכרייה במקום באופן רשמי ועד מהרה נהרו לאזור מאות מחפשי זהב והעיירה קלגורלי, שבתחילה נקראה הנאנס (Hannan's), נוסדה.
ב-1898 מנתה אוכלוסיית העיירה 2,018 תושבים (1,516 גברים ו-502 נשים). כריית הזהב, ומתכות נוספות כמו ניקל, היה מאז היווסדה של קלגורלי, מרכיב עיקרי בכלכלת העיירה. גם כיום ענף כריית המתכות מעסיק רבע מכוח העבודה של העיר ומהווה מרכיב חשוב בהכנסותיה. האזור סביב למקום התגלית המקורית של הנאן מכונה "מייל הזהב" ונחשב לאחד מהמיילים המרובעים העשירים ביותר בעולם. בשנת 1903 גדלה אוכלוסיית העיירה ל-30,000 תושבים והחלה לבלוע את העיירה בולדר הסמוכה.
בשנת 1896 נסללה לעיירה מסילת ברזל וקו הלילה מפרת' המשיך לפעול לאורך המסילה עד לשנות השבעים של המאה ה-20. ב-1917 נסללה מסילה באורך 2,000 ק"מ לאורך המדבר, שחיברה את קלגורלי לפורט אוגוסטה שבאוסטרליה הדרומית ומשם המשיכה הדרך לחלקיה המזרחיים של אוסטרליה. עד שנת 1968 הייתה המסילה בין קלגורלי לפרת' ברוחב צר וכאשר היא הורחבה באותה שנה, הושלמה המסילה החוצה את כל היבשת וניתן היה לעשות בנסיעת רכבת את כל הדרך בין סידני לבין פרת'.
האזור של קלגורלי היה ידוע לשמצה כאזור "המערב הפרוע" הרוחש שודדים ויצאניות. הגידול המהיר באוכלוסיית האזור יחד עם הטענות על הזנחתו מצידה של ממשלת אוסטרליה המערבית, הובילו להצעה להקים מדינה חדשה בשם אורליה (Auralia), אך עם חלוף הבהלה לזהב ירדה ההצעה מעל הפרק.
סלימה מוראד

סלימה מוראד (פאשא) (בערבית: سليمة مراد; תעתיק מדויק: סלימה מראד; 1912–1974) הייתה זמרת יהודיה עיראקית, שנחשבה לזמרת העיראקית הידועה ביותר מאז שנות ה-30 המוקדמות של המאה ה-20.

קורות חיים

מוראד שיתפה פעולה עם האחים סאלח ודאוד אל-כוויתי, מוזיקאים שכתבו והלחינו עבורה שירים וניגנו עמה. אחד השירים המפורסמים ביותר של סלימה מוראד הוא "לבך קשה כאבן" (قلبك صخر جلمود), אותו כתבו האחים אל-כוויתי. בשנת 1933 הגיעה הזמרת אום כולתום להופיע בעיראק. היא שמעה את השיר הזה והחליטה לבצעו, למרות שהיה בכך משום חריגה ממנהגה לשיר רק שירים שנכתבו עבורה באופן בלבדי. סלימה מוראד ודאוד אל-כוויתי עזרו לה ללמוד ולבצע את השיר.
בשנת 1935 העניק לה ראש ממשלת עיראק נורי סעיד את הכינוי "פאשא" כתואר כבוד. ב-1953 נישאה מוראד לאחד הזמרים העיראקים המצליחים ביותר בכל הזמנים, נאזם אל-ע'זאלי. היא הייתה נשואה לו עד מותו הפתאומי ב-1963. במשך חייהם המשותפים שיתפו השניים פעולה בתחום המוזיקה והשירה. אף לאחר גל העלייה של יהודי עיראק, היא המשיכה להתגורר בעיראק עד מותה ב-1974.
בשנת 2015 הוקלטה גירסת כיסוי לשיר "לבך קשה כאבן" באלבום של דודו טסה והכוויתים "עלא שו'אטי" אותה שרה הזמרת נינט.
סלימה מוראד היא קרובת משפחה של הזמרת שרון טובה לוי.
יוסף גלילי

יוסף גלילי (1915 – 2011) היה עיתונאי ופוליטיקאי, חבר בתנועת "השומר הצעיר". גלילי נמנה בין מייסדי קיבוץ שמיר. ובמהלך חייו כתב שמונה ספרים וכן כתבות ומאמרים רבים.
ע"ב ס"ג מ"ה ב"ן

ע"ב ס"ג מ"ה ב"ן (בראשי תיבות: עסמ"ב במספרים: 72, 63, 45, 52) הוא מושג בקבלה היהודית, שיסודו בארבע אפשרויות גימטריה במילוי לשם יהוה.
האפשרות ע"ב נוצרת מגימטריה של השם ב"מילוי יודין": יוד הי ויו הי, ס"ג ממילוי משולב: יוד הי ואו הי, מ"ה מ"מילוי אלפין": יוד הא ואו הא, וב"ן מ"מילוי ההין": יוד הה וו הה. ארבע אפשרויות אלו הן ארבע מתוך 27 אפשרויות מילוי לאותיות י ה ו ה.

משמעויות

בספרות הקבלה מוסבר כי שורשם של ארבעת השמות הוא במספר 72; הראשון (ע"ב) הוא עצמו 72, השני (ס"ג) בצירוף עשר האותיות גם הוא 72 עם הכולל, השלישי (מ"ה) בצירוף הגימטריה הרגילה של יהוה (26) עם הכולל שווה 72. הרביעי (ב"ן) אינו שווה ל-72, אך השם יהוה עצמו בריבוע (י יה יהו יהוה) עולה 72, ומשויך לשם ב"ן כיוון ששם זה שהוא כנגד ספירת ה"מלכות" אין לו כח בפני עצמו אלא מה שמקבל מאחרים. ארבע הפעמים 72 שוות בסך הכל 288 (רפ"ח) ועל זה מיוסד המושג הקבלי רפ"ח ניצוצין.
האות י' מופיעה תשע פעמים בארבעת השמות ומרמזת ל"מים" שבמקווה שעולים בגימטריה 90.
סך האותיות של ארבעת השמות הוא 39 כנגד ל"ט מלאכות שאסורות בשבת. הגימטריה של ארבעת השמות היא 232 ושווה לגימטריה של "הברכה".
פפואה גינאה החדשה במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

אל המשחקים הפאראלימפים של שנת 1984 שלחה פפואה גינאה החדשה משלחת של ארבעה ספורטאים, גברים בלבד, שהתחרו במקצועות האתלטיקה. פפואה גינאה החדשה נעדרה לאחר מכן משלושה טורנירים פאראלימפיים, וחיכתה עד לאולימפיאדת הנכים סידני (2000) בטרם שלחה משלחת נוספת. אל סידני שלחה המדינה משלחת של שלושה ספורטאים, שלושתם גברים, שהתחרו באתלטיקה והרמת כוח.
לאחר שנעדרו גם מאולימפיאדת הנכים אתונה (2004), שבה פפואה גינאה החדשה ושלחה משלחת של שני ספורטאים, בהם לראשונה גם ספורטאית אחת. הספורטאית, ג'וילין ג'פרי, התחרתה במרוץ ל-100 מטר (קטגוריה T12) ולא העפילה אל תחרות הגמר. האצן פרנסיס קומפאון זכה במדליית הכסף הפאראלימפית במירוץ ל-100 מטר עם תוצאה של 11.10 שניות, ובמירוץ ל-200 מטר לא הצליח להעפיל אל מקצה הגמר.
בצק סוכר

בצק סוכר (פונדן; באנגלית: Fondant) הוא בצק שנועד לרידוד ולציפוי עוגות. בצק סוכר ביתי מורכב מאבקת סוכר, אבקת ג'לטין, מים, שומן מוקשה, חומרי טעם וריח, חומרים מקשים, גלוקוזה נוזלית, ולעיתים גם חלבון ביצה - בהתאם למתכון. 
צבעו המקורי של בצק הסוכר הוא לבן. יש המוסיפים צבע מאכל לבצק לפני רידודו. לרוב נוהגים להשתמש בצבעי מאכל ג'ל בריכוז גבוה, כדי לא לפגוע במרקם הבצק. ניתן לצייר על הבצק בעזרת מכחולים וצבע מאכל מדולל במעט אלכוהול בריכוז גבוה, בטכניקות ציור שונות.
הבצק נלוש (תוך שימוש מבוקר במעט אבקת סוכר או קורנפלור) עד שהוא גמיש מספיק לרידוד. הבצק מרודד על משטח, עד להגעה לגודל הרצוי ולעובי של עד חצי סנטימטר, ולאחר מכן נפרש על גבי עוגה יציבה כגון עוגה בחושה, עוגת פירות וכדומה. 
ציפוי בבצק סוכר מתאים רק לעוגות שאינן מצריכות קירור, מכיוון שהבצק רגיש ללחות שבמקרר. בין העוגה לבצק הסוכר צריכה להיות שכבת "דבק" דקה כגון ממרח שוקולד, ריבה או כל קרם יציב שאינו מצריך קירור. יש הנוהגים לצפות את העוגה ביריעת מרציפן לפני הציפוי בבצק הסוכר, כדי לקבל מראה חלק יותר. הדבר נהוג באירופה אך שם יש איסור להשתמש בקורנפלור כי זה יכול לגרום לתגובה כימית בין האלכוהול למרציפן העלולה לפלוט חום.]
הבצק נוטה להתייבש במהירות ולכן עבודת הציפוי מתבצעת במהירות רבה, כדי שלא ייווצרו סדקים ביריעת הבצק. שארית בצק הסוכר נשמרת בתוך ניילון אטום הרמטית. אורך חיי בצק הסוכר הוא מספר חודשים.

בצק סוכר בישראל

בצק הסוכר בעולם כבר קיים שנים רבות בגרסאות שונות והתגלה למעשה בטעות בעת הכנת זיגוג. בישראל לא השתמשו בו עד סוף שנות השמונים כיוון שהכיל שומן חזיר. בשיתוף פעולה בין חברת המרשלג לבין הקונדיטור רוני פרדי מרדכי, פותח בארץ בצק סוכר כשר בשם RFM ועד תחילת שנות האלפיים הוא היה מהיחידים בארץ. 
בתחילת המאה הנוכחית החל ייבוא של בצק "בשינה" (בספרדית: Ballina) שכלל בצק סוכר "רגיל" וגם בצקים ייעודיים כמו פסטילג' (ל' רפה), בצק חזק מאוד לפיסול, בצק פרחים הניתן לרידוד דק מאד ובצק מקסיקני שמיועד לתבניות. חברת המרשלג בתגובה הוציאה בצקים צבועים מראש באריזות של 1 ק"ג ובצק "פיסולי" (בצק סוכר המעובד עם חומר מקשה הנקרא CMC).
עדי אדירי

שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. בגולני עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק) ולחם במלחמת יום הכיפורים. בשנים 1980-1981 שימש כמפקד גדוד 13 (גדעון), בין היתר במבצע לבלוב. אדירי לחם במלחמת לבנון ובשנים 1984-1986 פיקד על חטיבת כרמלי.
אנדרטת הזיכרון של מחוז קולומביה

היסטוריה

ההחלטה על הקמת האנדרטה התקבלה בחקיקה של קונגרס ארצות הברית ב-7 ביוני 1924, והקמתה מומנה מתרומות תושבי מחוז קולומביה. עבודות ההקמה החלו באביב 1931 והאנדרטה נחנכה בנוכחות נשיא ארצות הברית הרברט הובר, ב-11 בנובמבר 1931 (יום שביתת הנשק).
האנדרטה הייתה אנדרטת הנצחת הנופלים הראשונה שהוקמה בפארק הפוטומק המערבי, והאנדרטה היחידה של מחוז קולומביה הממוקמת במול (המשמש להנצחה לאומית). האנדרטה הייתה הראשונה מבין האנדרטאות הממוקמות במול שציינה את שמות כל הנופלים (בלי להתחשב בגזעם או במינם). 
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל פרדריק ה. ברוק, בסיועם של האדריכלים הוראס וו. פיזלי וניית'ן ס. ויית'. האנדרטה עגולה בצורתה, קוטרה 14.3 מטרים, והיא מורכבת מ-12 עמודים דוריים שגובהם 6.7 מטרים הניצבים על במת שיש ותומכים בכיפה.
באנדרטה הוטמנה רשימה של 26,000 תושבי המחוז אשר שירתו בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, ועל בסיס האנדרטה חקוקים שמותיהם של 499 הנופלים מבין תושבי המחוז, ו-22 מדליות המסמלות את יחידות הצבא.
האנדרטה מנוהלת על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
לינבורג

היסטוריה

לינבורג מוזכרת לראשונה בימי הביניים בשנת 956 בתעודה של אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מעדויות ארכאולוגיות נראה כי כבר בסוף האלף הראשון החלה בלינבורג הפקת המלח מהאדמה, שתהווה במשך כאלף שנים מקור הכנסה חשוב לעיר (כריית המלח הופסקה רק בשנת 1980, למעט כרייה סמלית למטרות טקסיות ותיירות). לצד ברגן, ויסבי וליבק עלתה לינבורג למעמד של אחת הערים החשובות והעשירות של ההאנזה, והייתה חלק מברית ערי הנזה, אשר שלטה בנתיבי הסחר של צפון אירופה בתקופת ימי הביניים המאוחרים.
מרכזה של העיר לינבורג הוא אחד ממרכזי הערים הבודדים בצפון גרמניה אשר לא נהרסו בזמן מלחמת העולם השנייה. לאחר כניעת גרמניה הנאצית, התאבד בעיר, ב-23 במאי 1945, ראש האס.אס היינריך הימלר, בבליעת גלולת ציאניד, לאחר שנתפס בידי הבריטים. לאחר תום המלחמה התקיימו בה, עוד בטרם פתיחת משפטי נירנברג, משפטים נגד 45 אנשי אס.אס וקאפואים ממחנות הריכוז וההשמדה ברגן בלזן ואושוויץ.
רבים מהמבנים שבלינבורג נותרו מימי הביניים, וניתן לראות בה מבנים מתקופות היסטוריות שונות, עובדה שמושכת אליה תיירים רבים מגרמניה ומחוצה לה, וזו מהווה תרומה משמעותית לכלכלת העיר. העיר סבלה מהזנחה לאחר המלחמה ועד לשנות השישים, ולכן כמה בניינים עתיקים בה קרסו, אך מאז אמצע שנות ה-70 החלה בה תוכנית נרחבת לשיקום ושימור מבניה ההיסטוריים. בעיר ממוקמות מספר כנסיות עתיקות, אשר העתיקה שביניהן החלה להיבנות כבר בשנת 1300.
בין המוזיאונים הנמצאים בה ניתן למנות את מוזיאון המלח העולמי במכרה הישן, המוזיאון המזרח-פרוסי, המציג את התרבות וההיסטוריה של מזרח פרוסיה מראשית ההיסטוריה ועד שנת 1945, ומוזיאון מבשלות הבירה הצפון גרמני. בלינבורג פועל גם תיאטרון תלת-בימתי (בעל שלושה אולמי הופעות) מהקטנים בגרמניה, שלו גם תזמורת סימפונית קטנה. בנוסף קיימות בעיר מספר מבשלות בירה קטנות אשר בהן תהליך ייצור הבירה פתוח לקהל הרחב.
בני העיר נוהגים להתגאות בכך, שיוהאן סבסטיאן באך שהה בעיר כשלוש שנים בצעירותו, במהלכן היה זמר מקהלה, והשתלם ככל הנראה אצל העוגבר הידוע שעבד בלינבורג, גאורג בהם. על שמו של באך קרויה כיכר במרכז בעיר, וכן מקהלה ותזמורת חובבים. אורח מפורסם נוסף אשר נהג להגיע ללינבורג הוא המשורר היינריך היינה, אשר ביקר שם מעת לעת את משפחתו. יש הסוברים ששירו הידוע "לורליי" נכתב על אחד מהפלגים הפסטורליים שזורמים בעיר ובחוצותיה.
בלינבורג נמצאת אוניברסיטת "לויפאנה", שנוסדה בשנת 1946, ובה לומדים כ-8000 סטודנטים.
המכביה השישית

המכביה השישית הייתה אירוע ספורט המוני יהודי, שנערך בישראל, בספטמבר 1961, כחלק מסדרת אירועי המכביה.
טקס הפתיחה של המכביה השישית נערך באצטדיון רמת גן ב-29 באוגוסט בהשתתפות 26 משלחות מרחבי העולם, מהן גואטמלה וקונגו הבלגית, שהשתתפו בפעם הראשונה. 30 אלף צופים, 1000 צועדים ו-2000 ספורטאים. את הלפיד הדליק האתלט יוסף להב.
בין אורחי הכבוד של המכביה הזאת בלטו האלוף האולימפי מארצות הברית, רייפר ג'ונסון (קרב עשר) ושיאן העולם ג'ון תומאס (קפיצה לגובה). אלה הפגינו הופעות מרהיבות.

אירועים מיוחדים במכביה

במכביה השישית השתתפו מספר ספורטאים מהטובים בעולם בתחומם, ביניהם היו: האתלט דוד סגל מבריטניה, בעל מדליית ארד אולימפית (רומא 1960) בריצת שליחים 4x100 מטר, זכה ב-4 מדליות, מהן 3 זהב. הסייפים איב דרייפוס מצרפת בעל מדליית ארד אולימפית (מלבורן 1956) ואלברט אקסלרוד  מארצות הברית בעל מדליית ארד אולימפית (רומא 1960) השתתפו וזכו במדליית זהב כל אחד במכביה. הטניסאי דיק סוויט מארצות הברית, דורג ראשון בעולם בשנת 1951, זכה בשתי מדליות זהב ביחידים ובזוגות (ביחד עם מייק פרנקס ) והאתלט גרי גובנר מארצות הברית ששנה לאחר מכן קבע שיא עולם בהדיפת כדור ברזל וזכה במדליית ארד באליפות העולם בהרמת משקולות זכה ב-3 מדליות זהב.
הספורטאי המצטיין של המכביה היה מייק הרמן מארצות הברית שזכה ב-5 מדליות אישיות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.

טקס הסיום

טקס הנעילה של המכביה נערך באצטדיון רמת גן. בטקס הוכרז הספורטאי המצטיין של המשחקים, האתלט מייק הרמן מארצות הברית. 
האירוע המרכזי של הטקס כלל משחק כדורגל בין קבוצת יובנטוס לנבחרת ישראל שהסתיים בתוצאה של 3-3.

חתירה

התחרויות נערכו בנחל הירקון.

ירי ספורטיבי

התחרות נערכה במטווח הגדנ"ע בג'ליל, ליד הרצליה.

קליעה באקדח חופשי

12 קלעים מ-7 מדינות השתתפו בתחרות. מתוך 600 נק'. 
 - דן ברקאי   ישראל 506 נק' 
 
 - אליהו קורן   ישראל 505 נק' 
 
 - רמונד רוס   ארצות הברית 504 נק'

רובה זעיר במצב שכיבה

- מילטון פרנד   ארצות הברית 579 מתוך 600

רובה זעיר 50 מטר בשלושה מצבים

16 קלעים מ-5 מדינות השתתפו בתחרות. מתוך 1200 נק'. 
 - מילטון פרנד   ארצות הברית 1095 נק' 
 
 - חנן קריסטל   ישראל 1074 נק' 
 
 - אדמונד ליבוביץ'   ישראל 1064 נק'

כדורמים

-  דרום אפריקה, פעם רביעית ברציפות

שחייה

תחרויות השחייה נערכו בבריכת גלי גיל ברמת גן.
אסכולת הדנובה

אסכולת הדנובה (בגרמנית: Donauschule או: Donaustil) הוא הכינוי לסגנון יצירתם האמנותית של מספר ציירים מתחילת המאה ה-16 אשר התרכזו באזור בואריה, צפון אוסטריה ולאורך נהר הדנובה. עבודתם של הציירים הללו הייתה בעלת סגנון אמנותי משותף הנחשב כחוליה מקשרת בין סגנון התקופה הגותית המאוחרת והרנסאנס.

מקור השם

המונח "אסכולת הדנובה" נטבע לראשונה בשנת 1892 על ידי היסטוריון האמנות תיאודור פון פרימל (Theodor von Frimmel) בסקירה ביקורתית שהעביר על הדיסרטציה של ההיסטוריון ומבקר האמנות מקס יקוב פרידלנדר (Max Jakob Friedländer), אודות יצירתו של הצייר אלברכט אלטדורפר. פרימל ראה בציורי הנוף של אזור הדנובה, חלק מופרד ומובחן של האמנות הגרמנית ובעיקר בעבודתו של אלטדורפר עצמו. בשנים הבאות התרחב השימוש במונח לתיאור היצירה האומנותית המובחנת של ציורי הטבע הנוף אך בשנת 1922 קרא פרידלנדר לקביעת מונח פחות עמום.

המאפיינים האמנותיים

הסגנון האמנותי של אסכולת הדנובה התאפיין בחידוש הבלתי מוכר עד אז של יצירת תחושה טבעית ושילוב של הצופה בו. הנוף והטבע בציורים מקבל חיים בלתי תלויים משלו, והופך למרכזה ומהותה של היצירה האמנותית. לעיתים קרובות נוצרת בצופה תחושת ההשתלבות של עצמו בתוך נוף הניחן באור טבעי משלו. השמיים בתמונות מכוסים בדרך כלל בעננים כהים היוצרים תחושה קודרת, ובחלק מן התמונות משולבות סצינות של אירועים מתוך הסיפורים בכתבי הקודש.
אסכולת הדנובה משתמשת בציורי הטבע והנוף כאמצעים אומנותיים סימבוליים. מבקרי אומנות מודרניים מוצאים בה מאפיינים של האקספרסיוניזם תוך שימוש במונחים שנכנסו לשימוש גם בשפה יומיומית כגון "אייקון נוף", "אווירה כפרית" וכדומה.
בין האמנים המזוהים ביותר עם סגנון אסכולת הדנובה נמנים: אלברכט אלטדורפר, לוקאס קראנאך האב, וולף הובר, קריסטוף שווארץ, אוגוסטין הירשפוגל.
בית משפט עליון

בית משפט עליון הוא בית המשפט הגבוה ביותר ובעל הסמכות האחרונה ברשות השופטת במדינה. פסיקותיו של בית המשפט אינן ניתנות לערעור בפני אף ערכאה גבוהה יותר (אם כי המינוח האנגלי "Supreme court" לעיתים משמש גם ככינוי לערכאות נמוכות יותר, שאינן הערכאה האחרונה במערכת המשפט הנהוגה). בית המשפט העליון לרוב עוסק בערעורים על החלטות קודמות של בתי משפט בדרגים נמוכים יותר. במרבית המדינות שהמערכת החוקית שלהן מושתתת על חוקה, תפקיד בית המשפט העליון הוא לרוב גם פרשנות החוקה, אם כי ייתכן ותהיה מערכת משפטית נפרדת או מקבילה עבור שאלות חוקתיות או ששאלות חוקתיות נתונות לסמכות הפרלמנט לבדו(כך בבריטניה).
במדינות בהן השלטון הוא פדרלי, ישנו בית משפט עליון נפרד עבור מערכת המשפט הפדרלית.