google/wiki40b huggingface dataset:
ואצלב ניז'ינסקי

ביוגרפיה

ראשית היכרותו של ניז'ינסקי עם הבלט הייתה באמצעות הוריו, שהיו רקדנים בכירים בלהקת האופרה הנודדת סטוב. שנות ילדותו הראשונות עברו עליו במסעות עם הלהקה. בגיל 9 נכנס לבית הספר הקיסרי לבלט בסנקט פטרבורג, בית הספר הראשון במעלה לבלט בעולם. בשנת 1907 סיים את בית הספר והיה לחבר בבלט הקיסרי, כרקדן סולו ולא כחבר בלהקה, כמקובל. הכוראוגרפית והרקדנית ברוניסלבה ניז'ינסקה הייתה אחותו ועבדה לצדו במשך חלק גדול מן הקריירה שלו.
הוא החל לרקוד בלהקת הבלט הקיסרי, בשנת 1909 הופיע בלהקת הבלטים הרוסיים של סרגיי דיאגילב, שתכננה להביא את הבלט הרוסי לפריז, אשר לא ידעה הפקות באיכות שהעלה הבלט הקיסרי. ניז'ינסקי היה לכוכב הלהקה מבין הרקדנים הגברים. הוא זכה בהצלחה רבה בבלטים "פטרושקה" של איגור סטרווינסקי, רוח הורד של קרל מריה פון ובר  ושחרזאדה של רימסקי קורסקוב. בשנת 1912 החל ליצור כוריאוגרפיה לבלטים משלו, בהם "אחר הצהריים של פאון" (1912) ו"משחקים" (1913) למוזיקה של דביסי, "טיל אוילנשפיגל" למוזיקה של ריכרד שטראוס (1916). בהצגת "פולחן האביב", למוזיקה של סטרווינסקי (1913), פרצו תגרות באולם בין המתלהבים לבין השוללים בלהט את הסגנון החדש והפראי שהביאו סטרווינסקי וניז'ינסקי לבלט. גם "אחר הצהריים של הפאון" חולל לא מעט סערות ומחלוקות בגלל אופיה המיני במרומז של התמונה האחרונה. "משחקים" היה אמור, במקור, להציג יחסי-גומלין עוגבניים בין שלושה גברים, אך דיאגילב עמד על כך, שהבלט יבוצע על ידי רקדן ושתי רקדניות.
ב-1913 נשא ניז'ינסקי לאישה את רומולה דה פולסקי ההונגריה (בת של אמיליה מרקוש) עת מסע הופעות עם הלהקה בדרום אמריקה. היא ראתה הצגה של "הבלטים הרוסיים" ב-1912 ולאחר זאת עקבה בדבקות אחר הלהקה ואחר ניז'ינסקי. על אף זאת, לא היה מופתע ממנה כשניז'ינסקי הציע לה להינשא לו, בצרפתית עילגת, כיון שלשניהם לא הייתה שפה רהוטה משותפת. הנישואים חוללו קרע מיידי עם דיאגילב, שפיטר את ניז'ינסקי מן הלהקה. כיון ששום מעסיק אחר לא היה בנמצא, ניסה ניז'ינסקי להקים לו להקה משלו, אבל התוצאה לא נחלה הצלחה. הוא נעצר בהונגריה בזמן מלחמת העולם הראשונה והוחזק במעצר בית עד 1916, אז הותר לו לעזוב את המדינה לאחר התערבות של דיאגילב, שרצה שניז'ינסקי ישתתף בסיור בארצות הברית. גם אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד ונשיא ארצות הברית וודרו וילסון תמכו בבקשה לשחררו, בהמרצתו של אוטו קאהן.
לאחר מספר שנות קריירה מזהירה עזב בשנת 1917 את הבמה והתיישב עם משפחתו בשווייץ. מצבו הנפשי התערער בהדרגה, ותוך זמן קצר אושפז בגלל מחלת נפש לשארית חייו.
בתו, קירה, הייתה נשואה למנצח איגור מרקביץ'.
אשתו רומולה ניז'ינסקי כתבה אודותיו את הספר "ניז'ינסקי, אשף המחול" (הוצאת זיו).
קפטן תחתונים והפלישה מהחלל של מנהלות המטבח המרושעות ממש

תקציר העלילה

בספר המשך זה הרולד וג'ורג' שוב בצרות, והפעם זה באמת לא באשמתם! חללית מסתורית נחתה על הגג של בית הספר היסודי על שם ג'רום חרבנוביץ' ומתוכה יצאו שלושה חיזרים שמאיימים להשתלט על העולם. אחרי שהפכו את כל התלמידים והמורים לחנונים זומבים מזויעים, נראה שאף אחד לא יוכל לעצור אותם. אף אחד, מלבד קפטן תחתונים!
סיימון רקס

ביוגרפיה

לוין נולד בלוס אנג'לס, סן פרנסיסקו שבארצות הברית לאב נוצרי ולאם יהודייה. בן יחיד לפול קאטרייט ולזואי.
בגיל 19, בשנת 1993 החל את הקריירה שלו כאשר ענה להצעת דוגמנות במגזין בלוס אנג'לס והסכים להצטלם בעירום עבור הצלם בראד פוסי ובסטודיו שלו "1821".
בראשית דרכו, החל בתור מגיש תכניות וידאו קליפים בערוץ MTV למשך שנתיים. לאחר מכן הפך לראפר ולקומיקאי תחת שם הבמה דירט נאסטי (Dirt Nasty). הוא מופיע בקליפ לשיר "Tik Tok" של הזמרת קשה.
בתור שחקן הוא כיכב בקולנוע בסרטי הפרודיה "מת לצעוק 3", "מת לצעוק 4" בתור ג'ורג' לוגאן, וב"מת לצעוק 5" בתור דן סנדרס.
ב-2007 שיחק בתפקיד קטן בסרט האימה "רייס: צייד הדמים". ב-2008 שיחק בסרט הפרודיה "סופרהירו" בתור הלפיד האנושי.
הוא כיכב בסרט הקומדיה "מלכת הקולג'" לצד פריס הילטון.
שיחק גם בטלוויזיה בסדרה הדרמה-הקומית "ג'ק וג'יל" בתור מייקי רוסו. שיחק גם בסדרת הדרמה "פליסיטי".
בנוסף, שיחק בתור ג'ף בסיטקום "אחיות או לא להיות" לצד אמנדה ביינס. ב-2011 שיחק בסרט המתח "האמת לגבי מלאכים" לצד קנדיס אקולה.
עדה לזורגן

עדה לזורגן (נולדה בברלין בשנת 1957) היא מאפרת אופנה ובעלת בית ספר לאיפור בתל אביב.

חייה

לזורגן גדלה והתחנכה בארצות הברית. ב-1976 סיימה את לימודיה בבית הספר לקוסמטיקה של אליזבת ארדן במנהטן, והחלה לעבוד בחנות איפור.
בראשית שנות ה-80 חזרה לתל אביב, והפכה למאפרת האופנה והדוגמניות הראשונה בישראל. באותה תקופה איפרה את בכירות הדוגמניות בישראל, דוגמת תמי בן עמי ואילנה שושן, ועבדה עם טובי צלמי האופנה, כגון יקי הלפרין ומיכה קירשנר. 
באמצע שנות ה-80, בעקבות נפילת הבורסה ובעקבותיה תעשיית היופי, חזרה עם משפחתה לגור בניו יורק. במהלך שהותה רבת השנים שם שימשה כמאפרת האישית של מריה קארי, סינדי לאופר, הסקורפיונז, ושל להקות הבי מטאל רבות. עבודות האיפור שלה הופיעו תכופות במגזין האופנה "הארפרס בזאר", בערוץ MTV, בתצוגות אופנה ברחבי העולם, וכן שלוש פעמים על שער המגזין "ווג". 
באמצע שנות ה-90 שבה לישראל, הייתה למאפרת הראשית של שחקניות כגון מילי אביטל, סנדי בר ומיכל ינאי, וכן למאפרת הראשית של כמה מתוכניות הטלוויזיה המובילות בישראל, דוגמת "כוכב נולד", "רוקדים עם כוכבים" וטקסי מלכת היופי. 
בשנת 1999 הקימה את בית הספר "סטודיו עדה לזורגן" וכן סוכנות מאפרים.
לזורגן נשואה לרמי ואם לשני בנים.
סלבישה יוקאנוביץ'

קריירת משחק

ככדורגלן שיחק יוקאנוביץ' בעמדת הקשר האחורי. הוא החל את הקריירה בקבוצת FK נובי סאד, מעיר הולדתו נובי סאד, בהמשך עבר אל ווֹיבודינה, הקבוצה הבכירה יותר בעיר. בין השנים 1990 ל-1993 הוא שיחק בפרטיזן בלגרד וממנה עבר לשחק בספרד. תחילה בריאל אוביידו, לאחר מכן עבר לטנריפה ומשם המשיך לדפורטיבו לה קורוניה וזכה עמה באליפות ספרד. בשנת 2000 עבר לצ'לסי מהפרמייר ליג ושיחק במועדון שתי עונות לאחריהן חזר לעונת פרישה בסיודד דה מורסיה. יוקאנוביץ' רשם גם 64 הופעות במדי נבחרת סרביה בכדורגל במהלכן כבש 10 שערים.

קריירת אימון

בספטמבר 2007 הוא הצטרף לצוות הטכני של קבוצה זעירה במדריד, אך עוד באותה עונה הוא עבר לאמן את פרטיזן בלגרד וזכה עם הקבוצה בדאבל. יוקאנוביץ' המשיך במועדון לעונה נוספת בה זכה בדאבל נוסף ובסיומה הודיע על עזיבת הקבוצה. הוא הפסיק לאמן עד שמונה לתפקיד מאמן הקבוצה התאילנדית מואנגתונג יונייטד בעונת 2012. בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות וקיבל את פרס מאמן השנה של הליגה, אך פוטר במהלך עונת 2013. הוא עבר לאמן בלבסקי סופיה הבולגרית, אך פוטר מהקבוצה.
יוקאנוביץ' הוחתם כמאמן הרקולס הספרדית לקראת סוף עונת 2013/2014, עת הייתה במקום האחרון ועמדה על סף ירידת מהליגה השנייה לשלישית, ולא הצליח למנוע את ירידתה בסופו של דבר. במהלך עונת 2014/2015 הוא עבר לאמן בווטפורד מהצ'מפיונשיפ באנגליה ועלה עם הקבוצה לפרמייר ליג. לאחר שהדיונים על הארכת חוזהו כשלו עזב יוקאנוביץ' את הקבוצה.
ב-14 ביוני 2015 מונה למאמן מכבי תל אביב אותה הוביל להופעה שנייה בתולדותיה בשלב הבתים של ליגת האלופות. לאורך חודש דצמבר נפוצו שמועות לגבי מעבר אפשרי של יוקאנוביץ' לפולהאם מהצ'מפיונשיפ, וב-27 בדצמבר 2015 הודיעו יוקאנוביץ' וז'ורדי קרויף במסיבת עיתונאים, זמן קצר לאחר משחקה של קבוצתו, על מעברו לפולהאם. יוקאנוביץ' עזב את מכבי תל אביב כשזו ניצבה במקום השני בליגת העל.
יוקאנוביץ' מונה למאמן פולהאם כשזו ניצבה במקום ה-18 בצ'מפיונשיפ וסייע לה להישאר בליגה. בעונה שלאחר מכן הוביל את הקבוצה למקום השישי ממנו העפילה הקבוצה לפלייאוף ההעפלה לפרמייר ליג, בו הודחה על ידי רדינג בשלב חצי הגמר. בעונה שלאחר מכן העפילה הקבוצה לפרמייר ליג לאחר שסיימה את העונה הסדירה במקום השלישי וניצחה בגמר הפלייאוף את אסטון וילה.
ב-14 בנובמבר 2018 פוטר יוקאנוביץ' מאימון פולהאם, לאחר שזו ניצבה במקום האחרון של הפרמייר ליג, ובמקומו מונה קלאודיו ראניירי.
ב-16 ביוני 2019 מונה כמאמנה של קבוצת אל-ע'ראפה מקטר.
ענקים קטנים

עלילה

דני או'שה (ריק מוראניס) חי תמיד בצילו של אחיו הגדול קווין (אד אוניל), שהיה כוכב פוטבול מקומי בעיירת הולדתם הקטנה שבאוהיו. קווין מאמן את קבוצת הפוטבול המקומית "פי-ווי קאובויז". בתו הקטנה של דני, בקי (שאוונה וולדרון), המכונה "אייסבוקס", היא אחת משחקני הפוטבול הטובים ביותר בגילה, מנסה להתקבל לקבוצת "פי-ווי קאובויז" ביום המבחנים לקבוצה, אולם לא מצליחה לקבל מקום בקבוצה משום שהיא בת. בנוסף לבקי, חברים נוספים משכבתה שהגיעו ליום המבחנים לקבוצה, אינם נבחרים בשל קושי בתפיסת כדור, ריצה וגמלוניות מסוימת.
 בקי משכנעת את אביה דני לאמן קבוצת פוטבול נוספת בעיר שבה בקי וחבריה יוכלו לשחק. דני מסכים ומקים קבוצה נוספת של פוטבול לה הוא קורא "ענקים קטנים". כל הילדים שלא קיבלו הזדמנות בקבוצת "פי-ווי קאובויז" מתקבלים לקבוצה שלו. אחד הילדים שמצטרף הוא הקוורטרבק ג'וניור פלויד (דוון סאווה), אליו בקי מתחילה לפתח חיבה. 
דני מצרף לקבוצת "ענקים קטנים" גם את ספייק (סם הוריגן),
כוכב פוטבול חדש שהגיע לעיירה, פספס את יום המבחנים ל"פי-ווי קאובויז", ודני מנצל את ההזדמנות כדי להכניסו ל"ענקים הקטנים", אך מסתבר שספייק הוא גס רוח וגאוותן, ומעל לכל זאת - מסרב לשחק בקבוצה עם ילדה. בשל ויכוח עם דני, ספייק עובר לקבוצתו של קווין. קווין מעודד את בתו דבי (קורטני פלדון) להפוך למעודדת של קבוצתו, ומשכנע גם את אחייניתו בקי להפוך למעודדת, תוך רמיזה שקוורטרבקים פחות מעדיפים לצאת עם עמיתה לקבוצה. בקי מחליטה לפרוש מלשחק פוטבול ולהיות מעודדת, במטרה לזכות בחיבתו של ג'וניור. קבוצתו המדולדלת של דני, שמאבדת בזמן קצר את שני השחקנים הטובים ביותר שלה (ספייק ובקי) מתחילה להתייאש, אך אז מגיע אוטובוס ובו מספר כוכבי ליגת הפוטבול האמריקאית, שמלמדים את השחקנים ומעודדים אותם להאמין ביכולתם לנצח.
מאחר שיש בעיר שתי קבוצות, מצב שמעולם לא התקיים לפני כן, יש לערוך משחק בין הקבוצות כדי להכריע מי מהן תייצג את העיר בליגה המחוזית. ביום המשחק נגד קבוצתו של קווין על הזכות להיות הקבוצה המייצגת היחידה של העיירה, דני נושא בפני השחקנים נאום מעודד. במשחק מבצעים קבוצת "הענקים הקטנים" מספר מהלכים חיוביים ובלתי צפויים מה שגורם לחשש בקרב שחקני "פי-ווי קאובויז". ספייק פוצע בכוונה את הכוכב של "הענקים הקטנים", ג'וניור. ללא ג'וניור "הענקים הקטנים" עלולים להפסיד במשחק; אולם ברגע הפציעה, בקי ממהרת להסיר את בגדי המעודדת ומחליטה להצטרף למשחק. שחקנים נוספים בקבוצה מצליחים להתגבר על קשייהם האישיים ולבצע מהלכים נאים במשחק. שניות לפני סיום המשחק, כשהתוצאה היא תיקו, מבצעים שחקני הקבוצה תרגיל בהשראת אחד משחקני ה-NFL כפי שבוצע בסופרבול, ומצליחים להבקיע טאצ'דאון ומנצחים במשחק.
לאחר הניצחון מציע דני לקווין שקבוצת ה"קאובויז" תתמזג לתוך קבוצת "הענקים הקטנים", וששחקני שתי הקבוצות ייצגו את העיירה במשותף, וששני האחים יאמנו את הקבוצה המאוחדת.

ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות בזמן צאתו לאקרנים. המבקרים ציינו לטובה את הסרט על היותו מצחיק ומהנה בסך הכל, אולם ביקרו אותו על מבנה העלילה הצפוי והנוסחתי שלו. הסרט קיבל דירוג של 40% באתר Rotten Tomatoes מ-10 מבקרים, וציון של 63% מהקהל הרחב. באתר iMDB זכה הסרט לציון משוקלל של 6.2.
דמות גבעה

דמות גבעה (באנגלית: Hill figure) היא יצירת אמנות שנוצרה בעבר הרחוק ולה חיקויים מודרניים, אשר נחקקה על צדה של גבעה (לרוב גבעה תלולה) שניתן לראותה מרחוק.
כאשר הדמות נעשית על ידי חפירה ומילוי המחפורת באבן גיר, נקראת היצירה "דמות גיר" (Chalk figure).
דמויות גבעה נפוצות באנגליה.

היסטוריה

יצירת דמויות הגבעה החלה בתקופה הפרהיסטורית, וכללה דמויות אדם (ג'יגאנטוטומיה) ודמויות בעלי חיים (לרוב סוסים - לאוקיפוטומיה), וכן דמויות אבסטרקטיות.
הסיבה ליצירת הדמויות אינה ידועה, והיסטוריונים סבורים כי מדובר ביצירות שנוצרו לצרכים דתיים. דמויות מאוחרות ודמויות מודרניות נוצרו כיצירות אמנות, ואף כפרסומות.
הדמויות נוצרו על ידי חפירה רדודה של הדמות בצלע הגבעה. חפירה זו חשפה את אבן הגיר שמתחת לאדמת הגבעה, ויצרה ניגוד לצבע הירוק של הגבעה.
מאחר שהחפירה שיוצרת את הדמות רדודה, היא מתמלאת בעקבות סחף בוץ שנגרם מגשם, ויש לחדש את החפירה מעת לעת.
בין דמויות הגבעה הידועות ניתן למנות את ענק קרן אבאס, הסוס הלבן של אפינגטון, האיש האבוד של וילמינגטון, הסוס הלבן של צ'רהיל, הסוס הלבן של פוקסטון, הסוס הלבן של קילברן, הסוס הלבן של וסטברי והאיש הארוך של וילמינגטון.
מישל גומז

ביוגרפיה

גומז נולדה בגלאזגו לטוני ולמיי גומז. אביה הוא ממוצא פורטוגזי ובמקור הוא ממונטסראט. אביה היה צלם ואמה ניהלה סוכנות דוגמנות. היא רצתה להיות שחקנית כבר בגיל 7 כשראתה הפקה של המחזה "נשקיני קייט". מ-1978 עד 1983 למדה בשולנדס אקדמי  ואחר כך למדה באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה.

קריירה

תפקידה הגדול הראשון של גומז היה בסרט "אסיד האוס" המבוסס על שלושה סיפורים קצרים מאת אירווין ולש. היא כיכבה בדרמה הקומית של ערוץ 4 בשם "The Book Group". אחר כך שיחקה בתפקיד קצינת הקישור סו וייט בסדרה הקומית "מחלקה אלטרנטיבית". עוד הופיעה בדמות מישל בסיטקום "קארי ובארי" של ה-BBC (שפרק הבכורה שלו שודר יחד עם הפרק הראשון של "מחלקה אלטרנטיבית"). ב-2006 שיחקה בדמות השוטרת סאלי בובינס בסיטקום "Feel the Force" של ערוץ BBC 2. ב-1998 שיחקה בסרט "Gunslinger's Revenge".
ב-2005 הופיעה גומז בסרט "כרומופוביה". ב-2006 כיכבה סרט "The Good Housekeeping Guide". ב-2007 כיכבה בדרמה "יפיפיות מתחתנות" מאת אירווין ולש ודין קאוואנה, וכן כיכבה במחזה "בואינג-בואינג" בתיאטרון הקומדיה בלונדון. עוד ב-2007 כיכבה בתסכית אודיו של "דוקטור הו" בשם "ולהאלה". ב-2008 הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית, וגילמה את קייט במחזה "אילוף הסוררת" שהועלה בתיאטרון קורטיארד ובתיאטרון נובלו.
ב-2012 כיכבה גומז בסרט הבריטי "The Wedding Video" בתפקיד מארגנת חתונות שאינה יציבה נפשית. באותה שנה הופיעה בסדרה הקומית "חינוך רע" בדמות סגנית המנהל איזובל פיקוול, והמשיך לשחק בעונה השנייה ב-2013. בשנת 2014 החלה להפיק סרטוני מערכונים כשהיא מגלמת דמות של דודה בשם הת'ר, עבור ערוץ Wildseed Studios ביוטיוב.
גומז כיכבה בעונה השמינית של הסדרה "דוקטור הו" בדמות שנקראה בתחילה "שומרת הסף של הספירה התחתית". היא הופיעה בהופעות קמע בכמה פרקים בעונה השמינית, ואחר כך בפרק הסיום בן שני החלקים. הדמו שגילמה היא מיסי, התגלמות נשית של המאסטר, יריבו הוותיק של הדוקטור. בעונה התשיעית חזרה גומז ושיחקה בשני הפרקים של פתיחת העונה "The Magician's Apprentice" ו-"The Witch's Familiar" ששודרו בספטמבר 2015. על תפקידה כמיסי הייתה מועמדת לפרס באפט"א הסקוטי לשחקנית הטובה ביותר (טלוויזיה). כמו כן הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר. גומז אישרה שהיא תמשיך להופיע גם בעונה העשירית של "דוקטור הו".

חיים אישיים

ב-1 במאי 2000 התחתנה גומז עם השחקן ג'ק דוונפורט. בתחילת 2010 ילדה את בנם הבכור, הארי.
ציונה קניג-יאיר

ביוגרפיה

קניג-יאיר נולדה ב-1970 בברוקלין, ארצות הברית, עלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1981, וגדלה ברעננה. היא בוגרת הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בראשית דרכה כעורכת דין עבדה במשרד פרטי ובהמשך הייתה פרקליטה פלילית בפרקליטות מחוז תל אביב.
בהמשך שימשה מנהלת המחלקה המשפטית של שדולת הנשים ולימדה בקליניקה משפטית לזכויות נשים במכללת רמת גן.
בעקבות תיקון לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה הוקמה בשנת 2008 במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה, האחראית על אכיפת הוראות החוק, באמצעות תביעות המוגשות בשם עובדים, או בשם הנציבות עצמה, לבתי-הדין לעבודה. קניג-יאיר מונתה לעמוד בראש הנציבות החדשה. היא כיהנה בתפקיד עד ינואר 2016.
קניג-יאיר היא בוגרת "קרן וקסנר".
קניג-יאיר היא אם לשלושה.
עמית פישר

שירותו הצבאי

פישר נולד וגדל בקיבוץ מרום גולן. התגייס לצה"ל, ושובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס חזר לגדוד 13 ושימש כמפקד מחלקת מסלול. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים (קמב"ץ) הגדודי. בהמשך מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 13, והוביל אותה בלחימה ברצועת הביטחון. באוקטובר 1997 פיקד על כוח מן הפלוגה אשר היה ערוך במארב והרג חוליית מחבלי חזבאללה בלבנון. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם של יחידת אגוז. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 13. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח גולני.
בשנת 2006 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בין היתר בלחימה ברצועת עזה, בתפקיד זה שירת עד שנת 2008. בהמשך מונה למפקד בא"ח גולני בין השנים 2008 - 2010. לאחר מכן השתלם בקורס לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
עם שובו הועלה לדרגת אל"ם ומונה ביולי 2011 למפקד עוצבת חירם, וסיים את תפקידו ב-6 ביוני 2013. לאחר מכן שימש כראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קחצ"ר בין השנים 2013 - 2015. ב-13 באוגוסט 2015 מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח, ושימש בתפקיד עד 15 באוגוסט 2017. ב-11 בפברואר 2018 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד אוגדת הבשן.
פישר מתגורר בנס ציונה, נשוי ואב לשלושה.
רביעית

רביעית היא יחידת מידה תנאית לנפח של נוזלים שנהגה בתקופת המשנה, וכמו כן הוא אחד משיעורי תורה בעל משמעות במספר תחומים הלכתיים.
פירוש המילה רביעית הוא רביעית ממידת הלוג.

מקור המידה

המקור למידת הרביעית הוא מהפסוק "ארץ חיטה ושעורה" וכו'. וכך אמרו בתלמוד:
אמר רבי חנן כל הפסוק כולו לשיעורין נאמר חטה דתנן וכו'. שעורה דתנן וכו', גפן כדי רביעית יין לנזיר, תאנה כגרוגרת להוצאת שבת
— תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"א, עמוד א'
.
אם זאת הובאה שם בתלמוד דעת החולקים, ששיעורים אלה הם הלכה למשה מסיני, והדרשה מהפסוק אינה אלא אסמכתא.

השימוש במידה

העיסוק הרב בספרות ההלכה בשיעורה המדיוק של מידת הרביעית, נובע מכך מאחר שהיא נוגעת לשני דינים שמצויים תדיר בחיי היום יום:
ראשית מידת הרביעית משמשת לשיעור אותו יש למזוג לכוס של ברכה, כגון מכוס של קידוש בשבת ויום טוב, וכן לעניין  שיעור שתיית ארבע כוסות בליל הסדר, ועוד. שיעור זה צריך להימצא בכוס בשעת הברכה, אמנם לעניין שתיית היין בפועל די בשתייה בשיעור של 'מלוא לוגמיו' שהוא פחות משיעור רביעית.
כמו כן מידת הרביעית משמשת לשיעור ברכה אחרונה - 'רביעית' הוא השיעור המינימלי של משקה המחייב לברך אחר שתייתו ברכה אחרונה.
כמו כן מזוכר שיעור רביעית לעניין טומאת מת - היינו הכמות המינימלית של דם אדם מת הנצרכת על מנת  לטמא בטומאת מת היא לפחות רביעית.

שיעור הרביעית בשעורי זמנינו

כאמור 'רביעית' פירושו שיעור של רביעית ממידת הלוג.
אמנם בשיעור הלוג עצמו נחלקו פוסקי ההלכה האיך יש לשערו במידות הנהוגות היום. מחלקותם נובעת ממחלוקת שורשית בשיעור 'כביצה האם הביצים שבימינו נתקטנו מכמות שהיו בזמן חז"ל או לא.
לדעת הרב חיים נאה הביצים היום הן באותו גודל כפי שהיו בזמן חז"ל, ולפיכך מידת הלוג הוא 345.6 מ"ל (סמ"ק). ולפי זה שיעור הרביעית הוא 86.4 מ"ל.
לדעת החזון איש הביצים נתקטנו, ומידת הלוג הוא 597.2 מ"ל/סמ"ק, ולדעתו יוצא ששיעור רביעית הוא 149.3 מ"ל/סמ"ק.
כניעה

כניעה היא מצב בו חיילים, אומות, או כל קבוצת לוחמים אחרת מפסיקה להילחם ולרוב חבריה הופכים לשבויים, בין אם כיחידים ובין אם כקבוצה לאחר הוראת מפַקדהּ. דגל לבן משמש לעיתים קרובות לסימון כניעה, כמו גם הרמת ידיים ריקות ופתוחות מעל הראש.
כניעה יכולה להיות מותנית, כשהקבוצה הנכנעת מציבה תנאים לקבלת סמכות המכניעים, הנוגעת לזכויות הנכנעים. אמנת ז'נבה השלישית קובעת ששבויי מלחמה זכאים ליחס אנושי וחף מניצול והתעללויות. בעת המודרנית ובעקבות אמנות האג, כחלק מהכניעה נחתמים בין צבאות הסכמי כניעה . ייתכן שהסכם כניעה יהיה מקומי בעוד לחימה נמשכת במקומות אחרים. לחימה יכולה להיפסק באופן זמני או ממושך גם בשל חתימה על הסכם שביתת נשק.
כניעה ללא תנאי (unconditional surrender) היא כניעה בה הצד המנצח לא מבטיח דבר מלבד המוטל עליו לפי המשפט הבינלאומי.
לב (רשת בתי קולנוע)

לב היא רשת בתי קולנוע  והפצת סרטים ישראלית. 
הרשת הוקמה על ידי איז'ו ונורית שני ב-1981, כאשר נפתח "קולנוע לב" בדיזנגוף סנטר בתל אביב. בתי הקולנוע מנוהלים כיום על ידי היו"ר נורית שני והמנכ"ל גיא שני. מטרת הרשת היא הקרנת סרטי איכות מרחבי העולם, ולא קולנוע "מיינסטרים" הוליוודי, בבתי הקולנוע של הרשת. החברה מפיצה ומקרינה כ-30 סרטים מדי שנה, ולה כ-60 אלף מנויים פעילים ברחבי הארץ. בנוסף לסרטים המוקרנים בלעדית בלב, הרשת מפיצה סרטים המוקרנים בכל בתי הקולנוע ובבתי הקולנוע שבבעלותה מופצים סרטים בבעלות חברות אחרות.
לרשת תשעה סניפים ברחבי הארץ: "לב תל אביב" בדיזנגוף סנטר בתל אביב, "לב מנדרין" בחוף הצוק שתל אביב, "לב דניאל" במלון דניאל בהרצליה פיתוח, "לב סמדר" בירושלים (בית קולנוע ותיק שפועל משנות ה-20, ומופעל על ידי רשת לב מאז אמצע שנות ה-90), "לב אבן יהודה" בקניון באבן יהודה, "לב עומר" בעומר, "לב שוהם" בשוהם, ו"לב רעננה" ברעננה. 
בנוסף מוקרנים סרטי הרשת גם בחיפה, באודיטוריום של מוזיאון טיקוטין לאמנות יפנית. בעבר פעלו גם "לב חדרה" בקניון לב חדרה ו"לב אביב" בקניון רמת אביב.
בנוסף, הרשת מחזיקה בזכויות הפצה ובמדיה ביתית של ארכיון סרטים מגוון תחת השם "סרטי שני".
הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם

עלילה

ברוב הפרקים יש בעיה לאחת הדמויות בסדרה, שנפתרת באמצעות החברות. לפעמים יש עלילות מיוחדות שבהן הפונים צריכים להשתמש ביסודות-ההרמוניה כדי להביס אויבים חזקים במיוחד, כגון: סוסת הירח (Nightmare Moon) ודיסקורד (Discord).
בסוף כל פרק העונות הראשונות כותבים הסוסים מכתב לנסיכה סלסטיה שבו הם רושמים את השיעור שלמדו, בעונה הרביעית הם כתבו את השיעור ביומן משותף, ומהעונה החמישית הם מספרים זה לזה מהו הלקח שהם למדו.

המעריצים ברשת (ברונים)

אף על פי שקהל היעד של הסדרה במקור הוא בנות בגילאים 5–8, החליטה יוצרת הסדרה לורן פאוסט אשר הייתה מעורבת ביצרת הסדרותבנות הפאוור פאף ובית פוסטר לחברים דמיוניים - לעשות את הדור הרביעי של הפוני הקטן שלי תחת השם "חברות היא קסם".
היוצרת החליטה לעשות "סדרה של בנות" עם קרן-קסם נצנוץ - סדרה נשית ללא סטראוטיפים, סדרה שנותנת לבנות להיות כמו כולם. בכך היא כבר הבטיחה את ההצלחה של הסדרה בין גברים.
מקום הסדרה בשנת 2010 התחילה להיווצר ברשת קהילה העונה לשם "ברונים" (נהגה Bronim, באנגלית Bronies), המורכבת מגברים, נשים ובני נוער שמעריצים את הסדרה. הקהילה החלה באתר פורום התמונות פור צ'אן (4 Chan) דרך בדיחות שעשו את הסדרה. יש המספרים כי אנשים החלו לראות את הסדרה קודם בתור בדיחה, אך הסדרה הייתה כל-כך טובה שהם אהבו אותה, וכך זה גדל ממותג צעצועים של בנות לטרנד באינטרנט (במיוחד בארצות הברית) - פופולריות עולמית עם קהל של אנשים מעבר להגדרה של הסדרה. הסדרה התבגרה והסברו החלו לשים בדיחות ולענות לבקשות מעריצים. דמויות רקע אהובות כמו דוקטור הובס, דרפי הובס, ליירה ועוד, אשר הופיעו ברקע בפרקים הראשונים, הפכו, כל אחד מסיבה שלו, לפופולריים ובתגובה לכך הסברו הגבירה את השתתפותם בהמשך הסדרה.
בעקבות הפופולריות, נפתח פורום בפור צ'אן המקדש את עצמו לסדרה, כמו כן אתר מעריצים בעל השם Equestria Daily ועוד אתרים ופורטלים. אנשים בקהילת הברונים מכינים מוזיקה, ספרות מעריצים, ואומנות מתוך הסדרה תוך שימוש בדמויות, אירועים או מקומות ממנה.
האגף המשפטי של בעלת הסדרה הסברו לא פעם סגר ואיסר על פרויקטים הקשורים לסדרה, כגון Fighting's Magic ("לחימה היא קסם"), Friendship is Witchcraft ("חברות היא כישוף"), Buttons Adventures ועוד, אך פרויקטים שכאלה עדיין פופולריים וחלקם מאושרים על ידי ענקית הצעצועים.
כנסים של ברונים כגון Brony Con מקיימים בכל שנה בארצות הברית ובמקומות נוספים בעולם, שם מעריצי הסדרה נפגשים, לובשים תחפושות, קונים דברים "גיקיים" הקשורים לסדרה, שומעים מוזיקת מעריצים ולעיתים מדברים עם חלק מיוצרי הסדרה שמגיעים במיוחד בשבילם.
יש אנשים הנוהגים להשוות את הקהל הברוני לקהל הפרוותי ולפאנדומים אחרים כגון הארי פוטר, דוקטור הו, מסע בין כוכבים, תומס הקטר וחברים ועוד.

משפחת פאי

מוד פּאי (Maud-Pie) - סוסת אדמה, אחותה הגותית של פינקי פאי. מסתכלת על העולם כאפור ומשעמם בניגוד לאופיה הצבעוני והוורוד של אחותה. טובה באומנויות. חיית המחמד שלה היא אבן בשם בולדר. בניגוד לאחותה אינה מבליטה את רגשותיה, ודואגת מאוד לפינקי פאי. בעונה השביעית סיימה את הדוקטורט שלה בהצלחה ועברה לגור בפוניוויל והתחברה עם סטרלייט באותו פרק (כשהכירה אותה כשהיא הייתה רעה). (מדובבת על ידי איגריד נילסון).
מאדברייר (Mudbriar) - סוס אדמה. בן זוגה של מוד פאי וזהה לה באופי. חובב מקלות. שונא פיניאטות, בגלל השימוש במקלות. חיית המחמד שלו היא מקל בשם טוויגי. (דובב על ידי אדם קירשנר).
יפה ברלוביץ

יפה ברלוביץ (נולדה ב-1937) היא חוקרת ספרות ופרופסור מן המניין במחלקה לספרות עם ישראל ע"ש יוסף ונחום ברמן באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה

ברלוביץ נולדה ב-1937 וגדלה בפתח תקווה להוריה, אסתר (לבית פושטר) ויצחק ברלוביץ מראשוני האורזים העבריים בארץ וממייסדי אגודת "האורז" (1921, 1929). אחיינו של זרח ברנט, ממייסדי פתח תקווה (1878), ויוזם ומקים השכונה העברית נווה שלום ליד יפו
(1891).
למדה בבית ספר תיכון ע"ש אחד העם בפתח תקווה, ושרתה בצבא בחיל המודיעין.
כסטודנטית, שימשה סגן עורך בהקמת העיתון "שער לקורא החדש", שבועון בעברית קלה, בהוצאת משרד החינוך והתרבות (1961 - 1963), וכן ייסדה וערכה את "הנוֹעֵר בערפל"- עיתון סטודנטים שיצא לאור במסגרת פעילות קונסול התרבות בשגרירות ישראל בלונדון (1964 - 1965).
סיימה תואר ראשון בספרות עברית ולשון עברית באוניברסיטה העברית (1963), ותעודת הוראה (1966). את לימודיה לתואר השני עשתה באוניברסיטת בר-אילן, ועבודת המ.א. בנושא "למהותה של ספרות ילדים" (1973), נכתבה בהנחייתו של פרופ' ברוך קורצווייל. המשיכה במסלול קדם-דוקטורט באוניברסיטת אינדיאנה, ארצות הברית (1976-1975, Early New England Literature) וסיימה את עבודת התיזה לתואר שלישי: "ספרות העלייה הראשונה כספרות מתיישבים ראשונים", במחלקה לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן, (1979), בהנחייתו של פרופ' יהודה פרידלנדר. החלה כעמית מחקר במכון קורצוויל לחקר הספרות העברית (1982), ולימדה במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן (1985 - 2005). סיימה בדרגת פרופסור מן המניין.
ברלוביץ הרבתה בכתיבה בעיתוני נשים ונוער מאמצע שנות ה-60: כמו "הארץ שלנו" (1964 - 1983), שם כתבה סיפורים קצרים ובהמשכים, והייתה בעלת מדורים עליהם חתמה בשמות עט שונים (רן הספרן, נעמה, ועוד), וכן "עיתון לאישה" (1969 - 1977), שם הייתה בעלת הטור "שיחות עם יעל" תחת שם העט: יפה בר לביא. פרסמה ביקורות ספרות בכתבי עת ובמוספים ספרותיים כמו: מאזנים, עיתון 77, אפיריון, דבר (משא), דבר הפועלת, מעריב ספרות ואמנות, הארץ תרבות וספרות, הארץ ספרים, ועוד.
חיברה ערכים אנציקלופדיים ל-Encyclopedia Judaica ול-Jewish Women, A Comprehensive Historical Encyclopedia.
ברלוביץ היא אחת ממובילי המחקר בנושאי ספרות ותרבות העלייה הראשונה. מפעל נוסף שלה, שהיה לתקדים בחקר הספרות הארץ ישראלית - הוא קורפוס יצירותיהן הנשכח של סופרות-הנשים בתקופת היישוב (1898 - 1948) – דבר שסייע להחזיר את הנושא לסדר היום הציבורי והספרותי. ואכן עם האנתולוגיות שערכה ברלוביץ בנידון, ועם מחקריה בסיפורת הנשים ובתרבותן, נפתח מסלול עיון פורה, הממשיך את עבודותיה. תחומי עיסוק נוספים במכלול פרסומיה: ספרות ההגירה היהודית בארצות הברית; מקומיות, הגירה ורב תרבותיות בספרות הארץ ישראלית והישראלית (דור בארץ/הממשות הכפולה); ספרות ילדים, פואטיקה ותקשורת; אעברה נא בארץ: מאה שנות ספרות מסע.
ברלוביץ מחזיקה בתפקידים אקדמיים וציבוריים (בוועדות שיפוט, במערכות כתבי עת בארץ ובחוץ לארץ), ומ-2008 היא יו"ר האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים ולחקר המגדר, ועורכת את פרסומי האגודה והאתר.
פרסמה סיפורים קצרים במוספי ספרות ובכתבי עת ספרותיים (כמו פרוזה ומשא [דבר]), בשם "מזלי עש" ו"בילי בלוך". ב-2006 – זכתה בפרס עיתון "הארץ" לסיפור הקצר, על ידי המדור ל"תרבות וספרות".
ברלוביץ נשואה לד"ר אמנון בלוך.