Gmail

אחסון

שנה לאחר ההשקה, ב-1 באפריל 2005, הכריזה גוגל על הכפלת שטח האחסון והוצהר כי "גוגל תמשיך לתת לאנשים עוד שטח אחסון לנצח".
ב-12 באוקטובר 2007 קצב הגידול בשטח אחסון היה 5.37MB לשעה. לאחר כשבוע, הצטמצם קצב הגידול ל-1.12MB לשעה. ב-4 בינואר 2008 צנח קצב הגידול ל-3.35MB ליום (0.14MB לשעה) ומאז התייצב בערך על קצב זה. נכון ליולי 2011, תמך Gmail בשטח אחסון חינמי של כ-7.6GB, אך כעבור שנה במאי 2012, גדל שטח זה לכ-10GB. מאז הוגדל שטח האחסון החינמי ל-15GB במשותף למוצרי גוגל הנוספים (כגון Google Docs ו-Google Drive), אך גוגל מאפשרת גם לרכוש בתשלום שטח אחסון נוסף הנע בין 100GB ל-10TB.

Gmail Labs

תכונת "מעבדות Gmail" (באנגלית - Gmail Labs) התווספה ב-5 ביוני 2008. Gmail Labs מאפשרת למשתמשים לבדוק תכונות חדשות או ניסיוניות של Gmail.
משתמשים יכולים לאשר או לשלול תכונות נסיוניות, ולספק משוב על כל אחת מהן. הדבר מאפשר למהנדסי Gmail לקבל משוב לגבי התכונות החדשות וכך לשפר אותן או להעריך את הפופולריות שלהן ולהחליט האם הן ראויות להיכנס לשימוש.
ב-10 בדצמבר 2008 התווספה ל-Gmail התמיכה בהודעות SMS משולבות בצ'אט Gmail. ב-28 בינואר 2009 התווספה ל-Gmail התמיכה בשימוש בלתי מקוון בדוא"ל.

מסנן ספאם

מסנן הספאם של Gmail הוא "תוכנה מוּנעת קהילה". כאשר משתמש כלשהו מסמן דואר כספאם, הוא מספק לתוכנה מידע שעוזר לה לחסום הודעות דומות למשתמשים אחרים.

שליחת מסרונים

במרץ 2010 הושקה בג'ימייל האפשרות לשלוח מסרונים מתוך השירות עצמו. אפשרות זו הייתה פעילה גם בחשבונות בממשק עברי עד 2014.

הפרדה אוטומטית ללשוניות

החל מ 2014, ג'ימייל מאפשרת להפריד אוטומטית את המכתבים ומשייך אותם ל"דף ראשי", "דף חברתי" ו"קידום מכירות". רבים מהחוקרים פירשו את המהלך כדרך של "גוגל" לעודד מפרסמים לפרסם דרך "גוגל אדוורדס" שהוא שרות בתשלום, מכיוון שרוב המשתמשים מסתכלים רק על מכתבים שסווגו לדף הראשי.

אבטחה

כדי להגן על המשתמשים, Gmail לא מאפשר למשתמשים לשלוח או לקבל קובצי הרצה, או ארכיונים המכילים קבצים כאלה. השירות מזהה קובצי הרצה גם אם הסיומת שלהם שונתה.

ממשק

כאשר נכנסים לאתר ג'ימייל, מגיעים למסך שבו מתבקשים להזין שם משתמש וסיסמה. השפה בדף זה, משתנה בעקבות שפת הממשק של המשתמש האחרון שהיה מחובר.
לאחר שנכנסים לחשבון, נכנסים למסך הכולל, בין היתר, קישורים למיזמי גוגל השונים, הגדרות החשבון, תיבת חיפוש, סרגל ניווט, וחלונית צ'אט, בנוסף לתיבה המרכזית, שכוללת את כל הדואר הנכנס של החשבון.

תחילתו של השירות וההשקה הרשמית

פאול בוחייט, ממפתחי גוגל, הוא שהתחיל בהרצת הפרויקט של Gmail, שנים מספר לפני שנחשף לציבור. בתחילה הייתה התוכנה זמינה רק כשירות דואר אלקטרוני פנימי בגוגל, אשר שימש את עובדי החברה.
המיזם נקרא בתחילה Caribou, כתזכורת סאטירית למיזם המוזכר ברצועת הקומיקס "דילברט".
שירות Gmail הושק רשמית ב-1 באפריל 2004. קדמו לכך שמועות על המהלך הצפוי, אולם מאחר שלחברת גוגל יש היסטוריה ארוכה של תעלולי אחד באפריל, סברו רבים כי החברה חומדת לצון פעם נוספת (באותה תקופה לא היו תיבת דוא"ל חינמיות בנפח של 1GB, וממוצע הנפח לתיבת דוא"ל עמד על עשרות בודדות של מגה). לאחר שהוסבר כי המתיחה האמיתית של גוגל היא ידיעה חדשותית האומרת כי החברה תארגן חופשה לעובדיה שתכלול טיסה לירח, התראיין ג'ונתן רוזנברג, סגן נשיא גוגל, ואמר "אנחנו מאוד רציניים בקשר ל-Gmail".
בתחילה הזמינה גוגל אלף לקוחות ניסיון ראשונים, חברים ובני משפחה של עובדים בניסיונות שהתחילו ב-21 במרץ 2004. ב-25 באפריל הייתה התקדמות נוספות, כאשר משתמשים פעילים באתר blogger.com קיבלו אפשרות לקחת חלק בגרסת הניסיון של Gmail.

דרך הפצת השירות

בתחילת הדרך, משתמשי Gmail קיבלו מדי פעם אספקה של "הזמנות" בעזרתם יכלו להפיץ את שירות Gmail לחבריהם. סיבוב ראשון של הזמנות נשלח באחד במאי, ועוד שלוש הזמנות נשלחו לכל משתמש ב-1 ביוני. מאמצע יוני קיבל כל משתמש ג'ימייל בין הזמנה ל-3 הזמנות ליום אותן היה יכול לשלוח לחבריו על מנת להרחיב את מעגל המשתמשים. ב-2 בפברואר 2005 ממשק ההזמנות שופר, כך שניתן היה לשלוח הזמנה על ידי הקשת כתובת אימייל. ב-3 בפברואר 2005 קיבלו חלק ממשתמשי Gmail מענק של 50 הזמנות, ויותר מאוחר 100 הזמנות, והוכרז שGmail תהפוך תוך זמן קצר לחופשית.
במהלך החודשים הראשונים של גרסת הבטא, נוצר שוק להזמנות Gmail. לפי המגזין PC world מחירה של הזמנה לGmail באתר ebay הגיע ל-150 דולר, כאשר מחירם של כמה חשבונות ספציפיים עמד על אלפי דולרים. לאחר סיבוב נוסף של הספקת הזמנות צנח המחיר ל־2-5 דולרים. חלק ממשתמשי Gmail השתמשו בשירות כדי להזמין ללא רווחים את כל מי שביקש מהם. ב-28 ביוני 2004 תיקנה גוגל את מדיניותה כדי למנוע מכירת חשבונות רשומים.

שם התחום

לפני שנקנה על ידי גוגל, שם התחום "gmail.com" היה בשימוש על ידי שירות אימייל חינמי שהוצע על ידי Garfield.com, אתר הבית של רצועת הקומיקס "גארפילד", לאחר המעבר של גוגל לדומיין הזה, השירות נותק.
ב-22 ביוני 2005 השתנה ה-URI של Gmail מ-gmail.google.com ל- mail.google.com, ונוצרה הפניה אוטומטית אל ה- URI החדש.
תחום הדומיין של gmail.com איננו זמין במדינות מסוימות, במדינות אלו משתמש יכול להשתמש בתחום googlemail.com. השירות של Gmail לא מפלה בין שני התחומים הללו בקבלת אימיילים, לכן משתמש עם הכתובת user@googlemail.com יקבל גם מיילים שישלחו לכתובת user@gmail.com, וכן להפך. לפיכך, משתמשים שחייבים להשתמש בתחום googlemail.com לא יכולים לבחור כתובת שכבר נבחרה על ידי משתמשים המשתמשים בתחום gmail.
בגרמניה נקרא השירות "Google mail", עקב היותו של gmail סימן רשום של חברה אחרת בגרמניה.

תעלול עמוד Gmail

באחד באפריל 2007 Gmail הציגו "עמוד Gmail", בו נכתב כי משתמש שילחץ על כפתור תמיכה בעמוד יקבל מ-Gmail תדפיס חינמי של הודעת תמיכה, אולם לא נשלחו הודעות כאלו.

תעלול הזמן המותאם של Gmail

באחד באפריל 2008 גוגל הציגו שירות מזויף בשם "Gmail Custom Time" (הזמן המותאם של Gmail) שכביכול מאפשר למשתמש לשלוח 10 הודעות בשנה בהם הוא קובע את חותמת "זמן השליחה" בעצמו, המתיחה הכריזה שעל ידי כיפוף מרחב הזמן בשרת של גוגל, האימיילים בעצם עוברים מבעד למימד הרביעי של הזמן לפני ההגעה ליעד.

תעלול הטייס האוטומטי של Gmail

ב-1 באפריל 2009 גוגל הציגו שירות חדש שנקרא "Gmail Autopilot by CADIE" (הטייס האוטומטי של Gmail, באמצעות CADIE). לפי גוגל, השירות מתיימר לקרוא אימיילים ולענות עליהם באופן אוטומטי בשביל המשתמש. נאמר שהתוכנית תפעל על ידי ניתוח הרגש שבהודעות בשילוב עם ניתוח אופי הכותב ואז התוכנית תיתן עצות למשתמש או שתגיב באופן אוטומטי להודעה.

פרטיות

על-מנת ליצור פרסום אטרקטיבי לכל אחד ואחד, סורקת גוגל את תיבת הדואר הנכנס והיוצא של כל חשבון. מרימי דגל הפרטיות דואגים מכך שהתוכנית מעורה בפרטיות שלהם ובאימיילים שלהם, ומכך שיש בכך בעיית הגנה, האפשרות שאימיילים פרטיים יקראו, אפילו על ידי מחשב ומעלה את הסיכון לחוסר פרטיות באימייל. זאת ועוד, האימיילים של משתמשים שחשבונם אינו ב-Gmail הבוחרים לשלוח אימייל ל-Gmail נקרא אף על-פי שהם לא חתמו על מדיניות הפרטיות של Gmail המאשרת קריאת מיילים פרטיים. בנוסף, גוגל רשאית על-פי ההסכם לשנות את מדיניות הפרטיות בכל עת באופן חד צדדי וגוגל יכולה מבחינה טכנית להצליב עוגיות לצד האינפורמציה העשירה שיש לה כדי ליצור "תיק" על בן אדם רצוי.
עם זאת, יש לציין שרוב תוכנות האימייל משתמשות בתוכנות המספקות סריקת מיילים ברמה כלשהי, על-מנת לחסום ספאם.
חסידי הפרטיות מתייחסים גם למחסור בחשיפת המידע על הבעיות במדיניות. לגוגל יש היכולת לצרף את האינפורמציה המוכלת על האימיילים של אדם כלשהו עם האינפורמציה אודות חיפושי האינטרנט שלו. גוגל מעולם לא הבהירה כמה זמן אינפורמציה זו תישמר ואיך ישתמשו באינפורמציה זו. אחת הדאגות היא שהמידע מועבר לגופים ביטחוניים כמו הסוכנות לביטחון לאומי. יותר מ-30 ארגוני פרטיות וזכויות אזרח המליצו לגוגל להשהות את שירות Gmail עד שסוגיית הפרטיות תיפתר].
מדיניות הפרטיות של Gmail מכילה את הסעיף: "עותקים שיוריים של הודעות וחשבונות שנמחקו עשויים להישאר בשרתים הפעילים שלנו במשך 60 יום עד למחיקתם הסופית, ולהמשיך להתקיים במערכות הגיבוי הלא מקוונות שלנו". גוגל מצביעה על כך ש- Gmail פועל על-פי המקובל בתעשיית המרחב. משרדי גוגל הצהירו כי הם "עושים מאמצים סבירים למחיקת אינפורמציה מחוקה מהמערכת שלנו במהירות מעשית".
גוגל מגנה על עמדתה על ידי שיבוח השימוש בסריקת האימייל לרווחת המשתמשים. גוגל מצהירה ש- Gmail פועל כל הזמן כדי להימנע מהצגת מודעות ליד הודעות רגישות כמו כאלו המזכירות את המילים באנגלית - tragedy (טרגדיה), או death (מוות).

מתחרות

אחרי עליית Gmail לרשת, הרחיבו במהירות שרתי webmail קיימים רבים את שטח האחסון שלהם. כך לדוגמה הרחיב שירות Hotmail את שטח האחסון למשתמשים מסוימים מ-2-25MB ל-250MB (כאשר חשבונות "פלוס" הוגדלו ל-2GB) תוך 30 יום. שירות Yahoo הגיע מ-4MB ל-100MB (כאשר חשבונות פלוס הוגדלו ל-2GB). זמן קצר מאוחר יותר הורחב Yahoo! Mail ל-250MB ובאפריל 2005 הגיע ל-1GB. במרץ 2007 הודיע השירות Yahoo! Mail כי יספק אחסון אינסופי לכל המשתמשים. הרצון העז להדביק את Gmail בלט בעיקר אצל Hotmail של MSN, שהמשיך לשדרג את שטח האחסון של האימייל שלו מ-250MB ל-Windows live Hotmail החדש, שהכיל 5GB. בנובמבר 2006 Hotmail שידרג גם את החשבונות החינמיים שלו ל-1GB.באוגוסט 2005 שירות AOL התחיל לספק לכל משתמשי AOL messenger חשבון אימייל אישי של 2GB שטח אחסון.
המערכת של Gmail מתארת חשבונות כ"לא פעילים" אם החשבון לא פועל במשך שנתיים, אחרי שלושה חודשים נוספים המערכת עלולה למחוק את החשבון. לשירותי מייל אחרים לוקח משך זמן לסמן חשבונות כ"לא פעילים", Yahoo!, לדוגמה, משבית חשבונות לא פעילים לאחר ארבעה חודשים.