היו זמנים בהוליווד

על הסרט

הודעה רשמית על הפקת הסרט פורסמה ביולי 2017. זהו סרטו הראשון של טרנטינו שאינו קשור להארווי ויינסטין, לאחר שטרנטינו ניתק את הקשרים איתו בעקבות פרסום טענות באוקטובר 2017 על התעללות מינית שביצע ויינסטין. סרטי סוני זכו בזכויות ההפצה של הסרט, לאחר שהסכימו לחלק מדרישותיו של טרנטינו, כגון זכות הגרסה הסופית. פיט, דיקפריו ורובי, וכן מספר שחקנים קבועים של טרנטינו, כגון זואי בל וקורט ראסל, הצטרפו לצוות השחקנים בין ינואר ליוני 2018. צילומי הסרט התקיימו בין יוני לנובמבר 2018 באזור לוס אנג'לס. סרט זה הוא האחרון בהשתתפותו של לוק פרי, שנפטר במרץ 2019. הסרט כולל הופעת קמאו של דניאלה פיק, רעייתו הטרייה של טרנטינו.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט נערכה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-21 במאי 2019. הסרט עלה לאקרנים ב-26 ביולי 2019 בארצות הברית וב-14 באוגוסט בממלכה המאוחדת. על פי ההוליווד ריפורטר, הסרט זכה לתגובות חיוביות בדרך כלל מצד מבקרי הקולנוע. היו שקראו לסרט "מכתב אהבה של טרנטינו לאל. איי. של שנות ה-60", ושיבחו את הליהוק ואת העיצוב האמנותי, אם כי אחרים היו "חלוקים בדעתם על סוף הסרט".

תקציר העלילה

בפברואר 1969, השחקן ההוליוודי ריק דולטון (לאונרדו דיקפריו), לשעבר כוכב טלוויזיה בסדרת מערבונים משנות ה-50 בשם Bounty Law, מתבכיין על כך שהקריירה שלו הסתיימה, בפני קליף בות' (בראד פיט), חברו הטוב ביותר המשמש גם כפעלולן כפיל שלו ועוזרו האישי. בות', חייל לשעבר שגר בקרוואן עם כלבת הפיטבול שלו, ברנדי, מסיע את דולטון ברחבי העיר ומסתמך עליו למצוא עבודה, שכן הוא מתקשה למצוא עבודה בעצמו בשל שמועות שהרג את אשתו. בתוך כך, השחקנית שרון טייט (מרגו רובי) ובעלה, הבמאי רומן פולנסקי (רפאל זאוויארושה), עוברים לגור בבית הסמוך לזה של דולטון. מתוך תקווה שהדבר יסייע לקריירה שלו, דולטון חולם להתיידד עם זוג שכניו. מאוחר יותר באותו לילה, טייט ופולנסקי מצטרפים אל ג'יי סברינג (אמיל הירש) במסיבה גדושה בסלבריטאים באחוזת פלייבוי.
בביתו של דולטון, בות' נזכר בתגרה שהייתה לו עם ברוס לי (מייק מו) על סט הצילומים של סדרת הטלוויזיה "הצרעה הירוקה". צ'ארלס מנסון (דיימון הרימן) עוצר ליד ביתם של פולנסקי וטייט ומחפש את המפיק המוזיקלי טרי מלצ'ר, שגר שם בעבר, אך סברינג שולח אותו משם לדרכו. מאוחר יותר, בזמן שהוא נוהג במכוניתו של דולטון, בות' אוסף טרמפיסטית צעירה המכונה פוסיקט (מרגרט קוואלי) ומקפיץ אותה אל חוות ספאן, ששימשה שבעבר כסט הצילומים של Bounty Law. פוסיקט מנסה לשכנע את בות' להישאר, אך הוא מבחין במספר גדול של היפים שנמצאים במקום, והוא חושד שהם מנצלים את הבעלים, חברו הוותיק ג'ורג' ספאן (ברוס דרן). למרות התנגדויותיה של סקוויקי (דקוטה פנינג), אישה צעירה שמציגה עצמה כבת-זוגו של ספאן הקשיש, בות' מתעקש להיפגש עם ספאן ולדרוש לשלומו. ספאן מפריך את כל חששותיו של בות'.
כשהוא חוזר לרכב, בות' מגלה שקלם (ג'יימס לנדרי אברט) ניקב בסכין את אחד מצמיגי המכונית. בות' מכה את קלם באכזריות, ומאלץ אותו להחליף את הצמיג. אחת מהבנות הנוכחות במקום מזעיקה את טקס ווטסון (אוסטין באטלר), אך עד שהוא מגיע - בות' כבר מספיק להימלט. טייט יוצאת לטייל ברחובות הוליווד ומחליטה לעצור בבית קולנוע המציג סרט בהשתתפותה - "צוות ההרס" בכיכובו של דין מרטין.
דולטון מלוהק לתפקיד הנבל בסדרת טלוויזיה חדשה, "לנסר", ועל סט הצילומים הוא מנהל שיחה עם עמיתתו לסדרה, השחקנית הכוכבת והפרפקציוניסטית בת השמונה טרודי (ג'וליה באטרס). במהלך אחת הסצנות שלו, דולטון מתקשה להיזכר בכל שורות הדיאלוג שלו בשל שתייתו המרובה. לאחר שהוא עובר התמוטטות רגשית בטריילר שלו, דולטון חוזר אל הסט ומספק הופעה עוצמתית שמרשימה את הבמאי, סם וונמייקר (ניקולס האמונד), ואת טרודי, שמחזקת את הביטחון העצמי של דולטון.
בטלוויזיה משודרת הסדרה "The F.B.I.", הכוללת הופעת אורח של דולטון. סוכן הליהוק מרווין שוורז (אל פצ'ינו) צופה בסדרה, ומציע לדולטון לככב במערבוני ספגטי המצולמים ברומא. דולטון מסכים, באי-רצון, ומביא איתו לאיטליה את בות' למשך שישה חודשים. במהלך תקופה זו, דולטון מצלם ארבעה סרטים, בהם הסרט Nebraska Jim בבימויו של סרג'יו קורבוצ'י, ואף מתחתן עם שחקנית איטלקיה.
ביום חזרתם ללוס אנג'לס, דולטון מודיע לבות' שהוא כבר לא יכול להרשות לעצמו להעסיק אותו, והשניים מסכימים להיפרד כל אחד לדרכו. הם יוצאים לשתות וחוזרים לביתו של דולטון, שם בות' מעשן סיגריה טבולה ב-LSD ולאחר מכן לוקח את הכלבה ברנדי לטיול. בינתיים, ווטסון, סוזן אטקינס (מייקי מדיסון), לינדה קסביאן (מאיה הוק) ופטרישה קרנווינקל (מאדיסן ביטי) חונים בחוץ, בפורד גלקסי 59' ישנה ורועשת, מתכוננים להיכנס לבית של טייט ולרצוח את כל הנוכחים, כפי שהורה להם מנסון לעשות. דולטון שומע את הרעש, יוצא החוצה ובכעס מגרש אותם מהמקום. הם מתרחקים מעט, אך אטקינס מציעה שהם יחזרו למקום ויהרגו את דולטון. קסביאן בורחת מהמקום, אולם שלושת הנותרים ממשיכים בביצוע תוכניתה של אטקינס. הם פורצים לביתו של דולטון ומתעמתים עם בות', שמזהה אותם כהיפים שפגש בחוות ספאן. בות' מורה לכלבתו ברנדי לתקוף, והם הורגים את קרנווינקל ואת וטסון ופוצעים קשה את אטקינס. אטקינס, עם אקדח בידה, בורחת החוצה ונופלת לבריכה, בה היה עד כה דולטון, עם אוזניות, לא מודע לכל המתרחש. דולטון נבהל, אולם מתעשת במהרה ובאמצעות להביור הוא שורף למוות את אטקינס. בות' נלקח לבית חולים עקב פציעותיו. סברינג מגיע אל שער הכניסה של ביתה של טייט, ודולטון מעדכן אותו במה שקרה באותו הערב. טייט, באמצעות האינטרקום, מצטרפת לשיחה, ומזמינה את דולטון לביתה, לשתות ביחד איתה ועם שאר אורחיה, שעדיין בחיים, סברינג, אביגיל פולג'ר (סמנתה רובינסון) ווויצ'יק פרייקובסקי (קוסטה רונין).

סצנות שלא נכללו בסרט

טים רות', ג'יימס מרסדן ודני סטרונג הצטלמו לסצנות שבסופו של דבר לא נכללו בסרט. רות' גילם את המשרת האנגלי של ג'יי סברינג, מרסדן גילם את ברט ריינולדס, ודני סטרונג גילם את דין מרטין.

הפקה

ב-11 ביולי 2017 פורסם כי סרטו הבא של קוונטין טרנטינו יעסוק ברציחות שביצעה משפחת מנסון. הארווי ובוב ויינסטין יהיו מעורבים, אך לא היה ברור אם חברת The Weinstein Company היא שתפיץ את הסרט, שכן טרנטינו רצה קודם לסיים את מלאכת הליהוק, לפני קבלת ההחלטה על חברת ההפצה. הוא פנה אל בראד פיט וג'ניפר לורנס והציע להם לככב בסרט. גם עם סמואל ל. ג'קסון ניהל טרנטינו משא ומתן על גילום תפקיד מרכזי בסרט. פיט היה צפוי לגלם בסרט בלש משטרתי החוקר את מעשי הרצח.
בעקבות פרסום הטענות על התעללות מינית של הארווי ויינסטין, ניתק טרנטינו את קשרים עימו, וחיפש מפיץ חדש, זאת לאחר שבמשך כל הקריירה שלו עבד עם ויינסטין. בשלב זה נחשף כי לאונרדו דיקפריו נמנה עם רשימת השחקנים הקצרה שטרנטינו שוקל ללהק לסרט. זמן קצר לאחר מכן התפרסמו דיווחים כי טרנטינו מנהל משא ומתן עם מספר אולפנים שונים בהוליווד, כי עלילת הסרט תתרחש בלוס אנג'לס של סוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, כי טום קרוז במשא ומתן על אחד משני התפקידים הראשיים, וכי דייוויד היימן הצטרף לפרויקט כמפיק, יחד עם טרנטינו ושאנון מקינטוש.
ב-11 בנובמבר 2017 הודיעה חברת סרטי סוני כי תפיץ את הסרט, לאחר שגברה על האחים וורנר, סרטי יוניברסל, סרטי פראמאונט, Annapurna Pictures ו-Lionsgate‏. דרישותיו של טרנטינו כללו תקציב של 95 מיליון דולר, זכות הגרסה הסופית, "שליטה קריאטיבית יוצאת דופן", 25% מההכנסות של מכירות הכרטיסים ביום הראשון בו עולה הסרט לאקרנים, ושהזכויות על הסרט יחזרו אליו לאחר 10 עד 20 שנה.

ליהוק

בינואר 2018 פורסם כי דיקפריו הוחתם לככב בסרט, תוך כדי קיצוץ בשכרו על מנת לשתף שוב פעולה עם טרנטינו. עוד פורסם כי טרנטינו שוקל ללהק גם את אל פצ'ינו לתפקיד בסרטו. ב-28 בפברואר 2018 דווח כי שמו של הסרט יהיה Once Upon a Time in Hollywood, ושפיט לוהק לתפקיד ראשי שגם טום קרוז התמודד עליו. דיקפריו ופיט השתכרו 10 מיליון דולר כל אחד. במרץ 2018 פורסם כי רובי, שהביעה עניין לעבוד עם טרנטינו, לוהקה לתפקיד הנשי הראשי של שרון טייט, וכן פורסם שגם זואי בל תופיע בסרט. באפריל 2018 קיימה ג'סיקה לאנג משא ומתן לגלם את דמותה של מרי אליס שוורז, אך בסופו של דבר פרשה וברנדה ואקרו החליפה אותה. במאי 2018 הצטרפו אל צוות השחקנים של הסרט ברט ריינולדס, טים רות', קורט ראסל ומייקל מדסן. גם טימותי אוליפנט לוהק לסרט. ביוני 2018 הצטרפו אל הקאסט דמיאן לואיס, לוק פרי, אמיל הירש, דקוטה פנינג, קליפטון קולינס ג'וניור, קית' ג'פרסון, ניקולאס האמונד, אל פצ'ינו וסקוט מק'ניירי.
ביולי הוכרז כי ספנסר גארט, ג'יימס רימר, ברנדה ואקרו ומייק מו ישתתפו בסרט. באוגוסט 2018 לוהקו דיימון הרימן לתפקיד צ'ארלס מנסון ולינה דנהאם, אוסטין באטלר, דני סטרונג, רומר וויליס, דרמה ווקר ומרגרט קוואלי לתפקידי משנה.

צילומים

הצילומים החלו ב-18 ביוני 2018 בלוס אנג'לס, קליפורניה והסתיימו ב-1 בנובמבר 2018. ברט ריינולדס נפטר בספטמבר 2018, לפני שהספיק להצטלם לאחת הסצנות שלו; ברוס דרן לוהק במקומו לגלם את דמותו של ג'ורג' ספאן.

אזכורים של תרבות פופולרית

קטעי ארכיון מסרטים רבים כלולים ב"היו זמנים בהוליווד", בהם "C.C. and Company",‏ "Lady in Cement",‏ "Three in the Attic" וכן "The Wrecking Crew" בהשתתפותה של שרון טייט בתפקיד פרייה קרלסון. כמו כן משולבים בסרט קטעי קול מסדרת הטלוויזיה "באטמן". ישנן שלוש סצנות נוספות שמופיעות סרט, אך לא בגרסתן המקורית; הסצנות עברו שינויים דיגיטליים על מנת להחליף את השחקנים המקוריים בריק דולטון. סצנה אחת כזו היא מתוך הפרק "All the Streets Are Silent" של סדרת הטלוויזיה "The F.B.I.", בה דולטון מחליף את ברט ריינולדס. סצנה נוספת היא מתוך הסרט "Death on the Run", בה פניו של דולטון מחליפות את פניו של טיי הרדין. הסצנה השלישית היא מתוך "הבריחה הגדולה", בה נראה דולטון מגלם את דמותו של וירג'יל הילטס, תפקיד שביצע במקור סטיב מקווין ואשר הפך אותו למפורסם.
אתרים מפורסמים רבים בלוס אנג'לס נראים לאורך כל הסרט, לרבות בתי הקולנוע Fox, Bruin ו-Cinerama Dome, בית הקפה El Coyote Cafe, מסעדת Musso & Frank Grill ואחוזת פלייבוי. גם חוות Corriganville נראית בסרט, ומשמשת כאתר לצילומי מערבונים, בתור חוות ספאן. הקראוון של קליף בות' ממוקם בסמוך לדרייב אין של ואן-נויס.
הקדילאק דה ויל משנת 1966 של ריק דולטון היא בדיוק אותה המכונית שבה נהג ויק וגה (מר בלונד) בסרט "כלבי אשמורת" של טרנטינו. בעל הרכב הוא השחקן מייקל מדסן, שגילם את מר בלונד. הפורד גלקסי משנת 1959 בה נוסעת משפחת מנסון בסרט הוא העתק מדויק של המכונית שבה נעשה שימוש בפועל במהלך הרצח בבית שרון טייט. מתאם כלי הרכב של הסרט, סטיבן בוצ'ר, הצליח למצוא את הרכב האמיתי שבו נעשה שימוש. הייתה לו פגישה עם טרנטינו בנוגע לשימוש ברכב זה במהלך צילומי הסרט, אך הם החליטו שלא לעשות בו שימוש, אלא רק בהעתק, משום שחשבו שאין זה הולם שרכב זה יהיה על סט הצילומים.
'היו זמנים בהוליווד' כולל בתוכו שלל אזכורים לתעשיית הבידור. שמו של הסרט הוא התייחסות לשני סרטיו של סרג'ו לאונה - "היו זמנים במערב" (1968) ו"היו זמנים באמריקה" (1984). ריק דולטון משתתף בסרטים בבימוי סרג'יו קורבוצ'י ואנטוניו מרגרטי. סצנה מתוך סרטו של דולטון "The 14 Fists of McCluskey", שם דמותו שורפת נאצים עם להביור, היא התייחסות לסרטו של טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד". קליף בות' מאזכר את אלדו ריין, הדמות שגילם בראד פיט ב-"ממזרים חסרי כבוד", שמעמיד פנים שהוא פעלולן. בסצנה בה שרון טייט נכנסת לחנות הספרים של לארי אדמונדס, היא רוכשת עותק של הספר "טס לבית דרברוויל", אותו רומן פולנסקי עיבד לסרט הקולנוע "טס" (1979), אותו הקדיש לטייט לאחר מותה. בחנות הספרים יש העתק של הנץ ממלטה. השיר "I'll Never Say Never To Always" אותו שרים בני משפחת מנסון ברחובות לוס אנג'לס נכתב על ידי צ'ארלס מנסון. בביתו של דולטון מוצג שער של מד מגזין הכולל את דמותו ג'ייק קאהיל, הדמות שדולטון מגלם בסדרה Bounty Law. כאשר בות' מבקר בחוות ספאן, ואומר לספאן את שמו, ספאן מגיב: "ג'ון וילקס מי?", תוך התייחסות לג'ון וילקס בות'.
אלן קינקייד מזכיר את שמותיהם של אל אמסטרדם ורוז מארי כאורחיו בתוכנית הטלוויזיה שלו בשבוע הבא. סם וונמייקר מזכיר את "The Big Valley" ואת "בוננזה" כשהוא מדבר עם דולטון. יש פרסומת על גבי אוטובוס לסדרת הטלוויזיה "Combat!". כרזת הסרט "The Golden Stallion" מופיעה על קירו של דולטון. שמו של רון אלי מוזכר בשיחה שבין דולטון לבין שוורז, שגם מזכיר את הסדרה הבלשית "Mannix". רוברט גולט נראה מבצע את השיר "MacArthur Park" בטלוויזיה. ברדיו נשמעות פרסומות לסרט "The Illustrated Man" ולבושם של הלנה רובינשטיין. דולטון משווה בין טקס ווטסון לדניס הופר, כוכב הסרט "אדם בעקבות גורלו". דולטון מופיע בתוכנית הטלוויזיה "Hullabaloo". בקראוון של קליף בות' נמצאת חוברת הקומיקס Kid Colt, Outlaw. נאמר כי דלטון הופיע בסדרת הטלוויזיה "Land of the Giants". רנדי מזכיר את אנדרו ו. מקלגן. הסרטים "The Night They Raided Minsky's" ו-"רומיאו ויוליה" מפורסמים על שלט בחזית בית הקולנוע. שמותיהם של ג'ורג' פפארד, ג'ורג' מהריס וג'ורג' צ'קיריס מוזכרים על ידי דולטון. טייט נראית מנגנת שיר מהאלבום "The Spirit of '67" של להקת Paul Revere & the Raiders. ג'ון ויין נראה על גבי שער המגזין טיים.
יש גם אזכורים ל-"תינוקה של רוזמרי", "Pretty Poison", "עמק הבובות", "2001: אודיסיאה בחלל", "Candy", "שם קוד מ.ל.א.ך", "Pendulum", "המופע של דיק ואן דייק" ו-"רצח האחות ג'ורג'". יש פוסטר של "Don't Make Waves" בביתה של שרון טייט ופוסטר של "The Mercenary" בבית הקולנוע Bruin שבוסטווד. רשת מזון מהיר בדיונית שהמציא טרנטינו, ביג קהונה בורגר, מפורסמת על גבי שלט חוצות. בסרט זה מופיע לראשונה שני מותגים בדיוניים נוספים שהמציא טרנטינו - לבירה ולמזון כלבים. מותג מזון הכלבים נקרא "Wolf", כשם הדמות שגילם הארווי קייטל בסרטו של טרנטינו "ספרות זולה". בסצנת הסיום של הסרט נראה ריק דלטון בפרסומת לסיגריות של Red Apple, מותג בדיוני נוסף שהמציא טרנטינו ואשר מופיע ברבים מסרטיו.

הפצה

הקרנת בכורה עולמית של הסרט התקיימה ב-21 במאי 2019 בפסטיבל הקולנוע בקאן. בארצות הברית, הסרט עלה לאקרנים ב-26 ביולי 2019 בהפצת Sony Pictures Releasing.‏ בתחילה, הסרט תוכנן לעלות לאקרנים ב-9 באוגוסט במלאת 50 שנה בדיוק למעשה הרצח בבית שרון טייט.
ב-20 במרץ 2019 הופץ טיזר-טריילר ובו שירי שנות ה-60 בביצוע The Mamas & the Papas‏ ("Straight Shooter") ו-Los Bravos‏ "Bring a Little Lovin'".‏ הטריילר הרשמי הופץ ב-21 במאי 2019 וכלל את השירים "Good Thing" בביצוע Paul Revere & the Raiders ו-"Brother Love's Travelling Salvation Show" בביצוע ניל דיימונד. בסך הכל, ההפקה הוציאה כ-110 מיליון דולר בשיווק הסרט ברחבי העולם.

שירים נוספים

"היו זמנים בהוליווד" כולל שירים נוספים, שלא נכללו בפסקול הסרט, בביצוע ג'ו קוקר, אריתה פרנקלין, אוטיס רדינג, הרולינג סטונז, האמהות והאבות ועוד רבים. במהלך הסרט, לאונרדו דיקפריו (כריק דלטון) מבצע את השיר "Green Door".‏

הכנסות

נכון ל-25 באוגוסט 2019, הסרט הכניס 123.2 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ועוד 116.6 מיליון דולר בשאר העולם, כך שסך ההכנסות העולמי שלו עומד על 239.8 מיליון דולר.
בארצות הברית ובקנדה הקרנות של הסרט הכניסו סכום של 30–40 מיליון דולר ב-3,659 אולמות קולנוע במהלך הסוף השבוע הראשון להקרנתו, כאשר התחזיות היו שהסרט יכניס בין 25 ל-50 מיליון דולר. על פי חברת הכרטיסים Fandango, מבין כל סרטיו של טרנטינו, היו זמנים בהוליווד הוא הסרט המכניס ביותר בשבוע הראשון להקרנתו. הסרט הכניס 16.9 מיליון דולר ביום הראשון להקרנתו, הכולל 5.8 מיליון דולר מהצגות טרום-בכורה של יום חמישי בערב (ההישג הגבוה ביותר בקריירה של טרנטינו). סך ההכנסות מהקרנות הבכורה הגיע לסכום של 41.1 מיליון דולר, מקום שני אחרי "מלך האריות", ובכך הפך לסרטו של טרנטינו שהכנסותיו בהקרנות הבכורה היו הגבוהות ביותר. על פי Comscore, כ-47% מהצופים הלכו לראות את הסרט בגלל הבמאי (לעומת 7% באופן כללי) ו-37% הלכו לראות את הסרט בגלל צוות השחקנים (לעומת 18% באופן כללי). הסרט הכניס 20 מיליון דולר במהלך השבוע השני להקרנתו, ירידה של 51% לעומת השבוע הקודם, ובאותו שבוע היה לסרט השלישי המכניס ביותר. בסופי השבוע שלאחר מכן הסרט הכניס 11.6 מיליון דולר ו -7.6 מיליון דולר.

ביקורות

באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 85% על סמך 464 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.81 מתוך 10. על פי דעת הרוב באתר נכתב כי הסרט "בלתי מרוסן ועם זאת מעוצב בצורה יציבה. הסרט משלב בין דחפיו הפרובוקטיביים של טרנטינו לבין בהירות חזונו של הקולנוען הבוגר". האתר Metacritic העניק לסרט ציון ממוצע של 83 מתוך 100, המבוסס על 61 מבקרים, המעידים על "שבחים מקיר לקיר". קהלים שנבדקו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B" בסולם שבין A + לבין F, ואילו אלה שבאתר PostTrak העניקו לו בממוצע 4 מתוך 5 כוכבים כש-58% מהם ממליצים בחום לצפות בסרט.
על פי ההוליווד ריפורטר, הסרט זכה לתגובות חיוביות בדרך כלל מצד מבקרי הקולנוע. היו שקראו לסרט "מכתב אהבה של טרנטינו לאל. איי. של שנות ה-60" ושיבחו את הליהוק ואת העיצוב האמנותי, אם כי אחרים היו "חלוקים בדעתם על סוף הסרט". בביקורת עבור ReelViews, כתב ג'יימס ברארדנלי כי זהו "סרט של אוהב קולנוע עבור אוהבי קולנוע. ואפילו מי שאינם כאלו עשויים עדיין ליהנות ממנו". באתר האינטרנט של רוג'ר איברט, העניק בריאן טלריקו לסרט ארבעה מתוך ארבעה כוכבים, וכינה אותו "רב שכבות ושאפתני, מוצר של קולנוען בעל ביטחון שאיתו משתפים פעולה מי שחולקים עימו באופן מוחלט את חזונו". המבקר של "וראייטי", אוון גליברמן, כינה את הסרט "קולאז' מרתק של סרט - אך בסופו של דבר זוהי איננה יצירת מופת". פיטר ברדשו מהגרדיאן העניק לסרט חמישה מתוך חמישה כוכבים, תוך שהוא מהלל את הופעותיהם של בראד פיט ולאונרדו דיקפריו ומכנה את הסרט "מקומם, מבולבל, חסר אחריות, וגם מבריק". סטיב פונד (TheWrap) כתב: "גדול, נמרץ, מגוחך, ארוך מדי, ובסופו של דבר ממריץ, הסרט הוא גן שעשועים מפואר עבור הבמאי שלו שעושה פטישיזציה לתרבות הפופ הישנה תוך שימוש בסטיות שלו ככלי ליצירת הסרט".
קייטי רייף (The A.V. Club) העניקה לסרט דירוג של B +, וכינתה אותו "סרט משבר אמצע החיים הערמומי של טרנטינו". ריצ'רד ברודי מהניו יורקר כינה את הסרט "חזון רגרסיבי מגונה של שנות השישים" ש"מהלל את הכוכב הלבן-זכר (וגם את הכפופים לו שמאחורי הקלעים) על חשבון כולם". במגזין "Little White Lies", המבקר כריסטופר הוטון תיאר את הסרט כ"מייגע לעיתים" אך "כל הזמן מעורר השראה", וציין שהסרט הוא לא כל כך "מכתב אהבה להוליווד" אלא יותר "הספד לרגע בתרבות, שנראה שלא ישוב עוד לחיים אי פעם".