יוסף קוסטינר

יוסף קוסטינר (29 בספטמבר 1949 - 19 באוגוסט 2010) היה פרופסור חבר בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה, וחוקר במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב.

חייו ופועלו

קוסטינר נולד בפיאטרה ניאמץ שברומניה, ועלה לישראל ביולי 1950. גדל בחיפה, למד בתיכון "חוגים". בצה"ל שירת כחובש, ובמילואים שירת במודיעין. עשה את חוק לימודיו לתואר הראשון והשני באוניברסיטת חיפה: את התואר הראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ומדע המדינה ואת התואר השני בהיסטוריה של המזרח התיכון, אותו סיים ב-1978. נושא עבודת הגמר, בהנחיית פרופסור גבריאל בן-דור, היה קבוצות הגרילה ומאבקן לעצמאות ולשלטון בדרום תימן בין 1963 ל-1967. את הדוקטורט עשה בבית הספר לכלכלה של לונדון של אוניברסיטת לונדון, והגישו ב-1982. נושא העבודה היה היווצרותה של הממלכה הסעודית, והיא נעשתה בהדרכתו של פרופסור אלי כדורי. מיד לאחר מכן החל ללמד באוניברסיטת תל אביב בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון, ובמקביל עבד כחוקר במרכז דיין. בשנים 2000–2004 עמד בראש בית הספר להיסטוריה, אשר מרכז את הלימודים הגבוהים בחוגים להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה, היסטוריה כללית, היסטוריה ופילוסופיה של המדעים ולימודים קלאסיים. תיאם את הפעילות המחקרית במרכז דיין. היה בשבתונים במרכז ללימודי המזרח התיכון שבאוניברסיטת הרווארד, בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה של אוניברסיטת לונדון ובבית הספר ללימודים מתקדמים שבאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. היה פרופסור אורח בקולג' הולי קרוס, באוניברסיטת ג'ורג' מייסון, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מסצ'וסטס, פרנאוניברסיטאט האגן, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ואוניברסיטת מינכן.

תיאור מחקריו

קוסטינר התמחה בדיאלקטיקה ומערכת היחסים שבין שבט ומדינה במזרח התיכון. הוא חקר את התופעה שבה מצד אחד שבטים יוצרים מדינות ושליטים ומעצבים את הרגלי החברה והשלטון ומצד שני, לעיתים שבטים מהווים מוקד השפעה רב עוצמה מול המדינה והשלטון המרכזי. בנושא זה עסק בצורה כוללת כתופעה מזרח תיכונית, במושגים ובתאוריות הרלוונטיות. הוא התמקד במדינות חצי האי ערב והמפרץ הפרסי: ערב הסעודית, כווית ותימן. תחום נוסף שאותו חקר קוסטינר הוא המדינה ומשמעות קיומה במזרח התיכון. לאחרונה חקר גם את בעיות הביטחון באגן המפרץ הפרסי.

היווצרותה של ערב הסעודית

ספרו זה של קוסטינר (The Making of Saudi Arabia: From Chieftaincy to Monarchical State, 1916-1936) שראה אור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד ב-1993 הוא עיבוד של עבודת הדוקטורט שלו ובו הוא מנסה לבדוק כיצד צמחה המונרכיה הסעודית מתוך קונפדרציה שבטית שקדמה לה. בספרו הוא מנתח את התהליכים של הפעילות הפוליטית של השבטים, את המעמד המיוחד של הדת הווהאבית בערב הסעודית, החשיבות של משפחת המלוכה, עיצוב הגבולות ועיצוב השלטון. התזה המונחת בבסיסו של הספר היא שערב הסעודית צמחה כמדינה מתפשטת וכובשת, אולם החל מאמצע שנות העשרים נעצר במידה רבה תהליך ההתפשטות ובמקומו בא תהליך של ביסוס המשטר ומיסוד השלטון על כל המחוזות שנכבשו. תוך כדי כך, השליט עבד אל-עזיז (הוא אבי כל המלכים שבאו אחריו: סעוד, פייצל, ח'אלד, פוהד ועבדאללה, שנולדו לאמהות וענפים שונים) עצב מלוכה מודרנית עם גבולות קבועים, מנהל שלטוני וריכוזיות. הוא הפך את הכלכלה מרמת קיום בסיסי המושתתת בעיקרה על הובלת שיירות, לכלכלה שבנויה על הכנסות מהחג' (העלייה לרגל למכה) ועל הכנסות מנפט. עבד אל-עזיז היה צריך להילחם נגד אליטות שבטיות שהתנגדו לתהליך השינוי הזה והתוצאה הייתה הניצחון על הקבוצות האלה. כך נסללה הדרך להפוך את סעודיה למונרכיה ריכוזית, ביורוקרטית ושוחרת פיתוח.

המאבק על דרום תימן

ספרו המאבק על דרום תימן (The Struggle for South Yemen), הוא עיבוד של עבודת המאסטר שלו. בספר הוא מנתח כיצד התפתח מאבק של קבוצות לאומיות נגד השלטון הבריטי בדרום תימן לקראת עצמאות וכיצד תפסו קבוצות הגרילה הקומוניסטית את השלטון שם. לקראת יציאת הבריטים מעדן ב-1967, השלטון נתפס על ידי קבוצות מרקסיסטיות שגברו על הקבוצות הלאומיות הערביות שנתמכו וסובסדו על ידי נשיא מצרים, ג'מאל עבד אל-נאצר. היה בכך ביטוי ראשון מסוגו לחולשת המחנה הנאצריסטי בזירה הערבית.

האסטרטגיה המהפכנית של דרום תימן

ספר זה של קוסטינר (South Yemen’s Revolutionary Strategy) הוא ספר המשך לספרו הקודם "המאבק על דרום תימן". הספר עוסק בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים, עת ניסו המהפכנים הדרום תימנים לייצא את המהפכה שלהם. הוא מתאר את מסכת היחסים שלהם עם ברית המועצות, שמביאה לביטוי דיאלקטיקה של מעצמה וקליינט, שאמנם תלוי במעצמה, אבל הוא גם שחקן עצמאי. תוך כדי כך, מסביר הספר את יוזמות החתרנות של דרום תימן במדינות המפרץ השונות.

החיפוש המיוסר של אחדות תימן

ספרו זה של יוסף קוסטינר (Yemen the Tortuous Quest for Unity)
הוא מחקר הדן בתקופה שאחרי נפילת ברית המועצות ב-1989, בעת שנוצר תהליך של איחוד בין שתי מדינות תימן: צפון תימן ודרום תימן. תהליך זה היה מלווה במלחמות אזרחים ובמאבק קשה בדבר מי ישלוט במדינה המאוחדת והסתיים לבסוף בניצחונו של מי שהוא היום נשיא תימן עלי עבדאללה צאלח. עד היום תימן היא מדינה עתירת פילוגים ואלימה (דבר המתבטא למשל בחטיפת תיירים), אולם הנשיא הצליח לאחד את המדינה ולשמרה במתכונת זו.

שבטים והיווצרות מדינות במזרח התיכון

ספר זה של קוסטינר (Tribes and States formation in the Middle East) הוא תוצר של ועידה שיזם קוסטינר באוניברסיטת הרווארד, ביחד עם פרופסור פיליפ ח'ורי מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ניירות הוועידה עובדו על ידי קוסטינר וח'ורי כאסופת מאמרים והם אף כתבו מבוא שמסביר את הסבירות של התייחסות שבטים למדינות ושל מדינות לשבטים וכיצד נוצרים ביניהם תהליכי גומלין, על ידי התאמות הדדיות. הטיעון הבסיסי הוא כי אין להבין שבט כגוף ארכאי ופרימיטיבי, אלא כמסגרת דינמית משתנה, שמצליחה להתאים עצמה היטב למצבים של מודרניזציה. דווקא בתנאים של מודרניזציה, עת חברות מצויות בניכור. ועת מתקיים חשש של אנשים מהלא-מוכר, מהחידושים ומהביורוקרטיה, יש לשבט ולערכי קרבת הדם השפעה ממתנת על החברה, מעין מסגרת של קרבת אחים. בספר הביאו המחברים השונים מקרי מחקר ודוגמאות בהן מתרחש תהליך זה במדינות שונות וגם דברים כללים יותר על מהות היחסים בין שבט למדינה, ועל תהפוכותיהן.

מונרכיות במזרח התיכון

הספר (Monarchies in the Middle East ) הוא ספר בעריכתו של יוסף קוסטינר, והוא תוצאה של ועידה שנערכה באוניברסיטת תל אביב. הוועידה התמודדה עם השאלה מה מסביר את שרידותן וכוחן של מונרכיות דווקא בארצות המזרח התיכון. נכון ל-2008 ישנן שמונה מדינות מונרכיות במזרח התיכון וכולן אוטוריטריות: שש מדינות המפרץ, ירדן ומרוקו. כמו כן עלתה השאלה כיצד ניתן להסביר את העובדה שבשנות החמישים חשבו רבים מהחוקרים והפוליטיקאים כי כל משטרי המונרכיות יפלו, כפי שנפלו במצרים ועיראק. אולם לאחר כמה עשרות שנים, לא רק שהמונרכיות לא נפלו, אלא במידה רבה הן נחשבות למשטר יציב ופופולרי בהשוואה למדינות שנחשבו למהפכניות.
המאמרים בספר מנסים דרך מקרי בוחן של מדינות שונות, וגם באמצעות הסברים ניתוחיים, להסביר מה עשוי להביא הן לקריסת מונרכיות והן לעיצובן. זהו ניסיון להבהיר כיצד דווקא המבנה השושלתי של המונרכיות, הקשרים המעין-שבטיים שלהן והשימוש המושכל שהן עושות בכספי הנפט, הביאו לייצובן ופיתוחן.
בהמשך למחקר זה על המונרכיות, שבו שם קוסטינר דגש על המונרכיה סעודית, הוא החל לעסוק בשאלות של האופוזיציה למונרכיות האלה. מתוך כך הוא הגיע למחקר על אוסאמה בן לאדן וכתב מאמר בו הוא דן בזרמים של האגף הרדיקלי בערב הסעודית, ושם הסביר כיצד המונרכיה הסעודית השמרנית בעלת דגש חזק מאוד על הדת, הצמיחה אופוזיציה קיצונית, עוד יותר מהמשטר עצמו. הוא בדק מה מיוחד בתנועה של בין לאדן ואילו שורשים יש לו ולתנועתו במדינה הסעודית עצמה, בתימן ובמצרים.

ביטחון באזור המפרץ

קוסטינר עסק בנושא זה במאמרים שונים. אחד מהם הוא From Jidda to Cairo, אותו כתב ביחד עם דוקטור ברוס מדי ויצמן ממרכז דיין והוא עוסק בניסיונות התיווך של הסעודים לפני כיבוש כווית על ידי עיראק, על מנת להדגים את הסוגיה של ניסיון מדינות המפרץ להגשים את ביטחונן. הוא מתייחס לתהליך שהתחולל שם בין שתי ועידות פסגה ערביות: ב-1990 הוועידה שקדמה לכיבוש כווית על ידי עיראק. הוועידה השנייה באה אחרי הכיבוש, בה נוצרה הקואליציה האנטי-עיראקית.

הכוונה היא להסביר את ביטחונן של ערב הסעודית ושל המדינות הקטנות במפרץ הפרסי, וניסיונות ההתגוננות שלהן בפני שכנים כמו איראן או עיראק. הן נסמכות על ארצות הברית, אבל מפתחות גם אסטרטגיות ביטחוניות משלהן. זאת בעיקר כמתווכות בסכסוכים אזוריים וכתומכים בפעילויות כלל ערביות, פלסטיניות ואסלאמיות. על ידי כך הן מנסות לקנות לעצמן יוקרה ומעמד מוביל. בהקשר זה הופיע ספרו של קוסטינר "קונפליקטים ושיתוף-פעולה במפרץ הפרסי" (Conflict and Cooperation in the Gulf).