google/wiki40b huggingface dataset:
אולימפיאדת טוקיו (סרט)

הפקה

משחקי אולימפיאדת טוקיו נחשבו כבעלי חשיבות עליונה לממשל היפני. חלק ניכר מהתשתיות ביפן נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה והמשחקים נתפסו כהזדמנות להציג את יפן מחדש בפני העולם ולהבליט את התעשייה ואמצעי התחבורה החדשים והמודרניים, כמו גם את הכלכלה הצומחת של יפן. מאז חידוש המשחקים האולימפיים בעת החדשה, ב-1896, צולמו בסרט כל האולימפיאדות, ברמה מסוימת. בדרך כלל, נעשה הצילום במימון הוועד האולימפי הבינלאומי כדי להנציח את האירועים למען הדורות הבאים. הממשל היפני החליט לממן ולהפיק סרט משלו למשחקי טוקיו ובתחילה נשכר הבמאי אקירה קורוסאווה, שלאחר הצלחת סרטיו: "איקירו" ו"שבעת הסמוראים" במערב, היה הבמאי היפני בעל הפרסום הרב ביותר מחוץ ליפן. אולם, נטייתו המפורסמת של קורוסאווה להשגת שליטה מלאה בכל ההפקה הייתה לרועץ: הוא דרש לביים לא רק את הסרט, אלא גם את טקס הפתיחה ואת טקס הנעילה של המשחקים ודרישתו זו הביאה לפיטוריו. למלא את מקומו הובא קון איצ'יקאווה שיצאו לו מוניטין של במאי המסוגל להיכנס להפקות בהן הנסיבות שהתפתחו לא תאמו במדויק את התוכניות הראשוניות.
איצ'יקאווה גייס צוות של צלמים שכיסו חלק גדול מהתחרויות ומההתרחשויות שסביב התחרויות. חלק מהצלמים היו צלמים בעלי שם, דוגמת: קאוזו מיאגאווה  ושיגיצ'י נאגנו . לרשותו עמדו 150 מצלמות לצילום האירועים. בסוף האולימפיאדה עמדו לרשותו סרטי צילום באורך של 70 שעות והוא ערך אותם לסרט בן 170 דקות.
איצ'יקאווה עשה שימוש באמצעים טכניים להדגשת נקודת הראות שלו לאירועים השונים: הילוכים איטיים, הגברת סאונד, צילומי קלוז אפ מוקצנים וצילומי סטילס בשחור-לבן.
חזונו של איצ'יקאווה לגבי "אולימפיאדת טוקיו" עורר בשעתו מחלוקת ביפן, כיוון שהיה הפוך מזה שהממשל היפני חפץ בו וציפה לו. איצ'יקאווה הציג סרט שהדגש בו היה המבט הקולנועי והאמנותי על ההתרחשויות, שהיה בעל עניין רב יותר בספורטאים עצמם ופחות במבט העיתונאי וההיסטורי על תוצאות התחרויות, כפי שחפצו מממני הסרט. כתוצאה מכך, הכריח הוועד האולימפי היפני את איצ'יקאווה לערוך מחדש את סרטו ולקצרו כך שיתאים לדרישות המקוריות מהסרט. התוצאה הסופית הייתה סרט בן 93 דקות שהוצג בהקרנות מסחריות בבתי קולנוע ברחבי העולם.

קבלת הסרט והביקורת

הסרט השתתף בפסטיבל קאן והוצג מחוץ לתחרות. הסרט זכה בפרס "האומות המאוחדות" של באפט"א ובפרס באפט"א לסרט התיעודי הטוב על שם רוברט פלאהרטי.
יחד עם סרטה של לני ריפנשטאל, "אולימפיה", נחשב "אולימפיאדת טוקיו" כאחד מהסרטים הטובים והחשובים אודות המשחקים האולימפיים וכאחד מסרטי הספורט התיעודיים הטובים בכל הזמנים. נכון ל-2013, כל 11 הביקורות שניתנו לסרט באתר "Rotten Tomatoes" הן חיוביות.
הסרט יצא ב-1984, על ידי "The Criterion Collection", חברת הפצה של סרטי וידאו המוגדרים כ"חשובים וקלאסיים", ב"גרסת הבמאי" שלו, באורך 170 דקות. נכון ל-2013, לא ניתן לצפות בסרט כפי שהוקרן בבתי הקולנוע וניתן לרכוש רק את סרט הווידאו של "גרסת הבמאי" באמצעות אתרים המציעים סרטים משומשים למכירה.
ב-2013 עלתה גרסה בת 125 דקות לערוץ היוטיוב של הועד האולימפי.
המנון

הִמְנוֹן (ביוונית: Hymnos, באנגלית: Hymn, שיר שבח) הוא שיר, בדרך כלל מולחן, המשמש כסמל של ארגון מסוים, ומייצג את הארגון וערכיו. ופירושה שיר שבח. בהמנון נהוג לפתוח או לחתום אירועים של הארגון. במיוחד מקובל המנון לאומי - המנון של מדינה או של ישות מדינית אוטונומית.  
ארגונים כגון יחידות צבאיות, ערים או קבוצות ספורט, יוצרים לעצמם המנון. 
יצירת המנונים והשימוש הנלהב בהם רווחה בארגונים צבאיים בתקופת המנדט, בהם המנון הפלמ"ח, המנון האצ"ל והמנון הלח"י, וממשיכה כיום בחילות צה"ל, כגון המנון גבעתי.
לשון חז"ל "והיו מלאכי השרת באים לומר הימנון לפניו" (שמות רבה, כי תשא, פרשה מה, סימן ב) איה ונדרהורן המלכה
ממגילת אסתר: שיר היהודים לאחר מות המן בן המדתא האגגי. שיר שלאחר מכן כונה על ידי רבי עקיבא המנון.
AGEs

Advanced glycation end products, בקיצור AGEs, הם התוצרים הסופיים (בלתי הפיכים) שנוצרים מסכרור של חומצות אמינו. הסכרור (גליקציה) הוא תהליך ספונטני (לא אנזימתי), שקצבו נקבע על ידי ריכוז הגלוקוז בדם. גלוקוז הוא חומר ראקטיבי מאוד, זאת אומרת יש לו יכולת חזקה להגיב עם מולקולות אחרות. לכן, ככל שריכוז הגלוקוז יהיה גבוה יותר כך כמות התוצרים הסופיים תגדל.
היווצרות של התוצרים הללו נחשבת מסוכנת, כיוון שהם נוטים לשנות את מבנה הרקמה בה הם נוצרו.
לדוגמה, כך נוצרים אגרגטים (צברים) של החלבון קולגן, דבר שפוגע בשלמות כלי הדם ותורם להאצת התהליך הטרשתי.
מדד טוב לבדיקת כמות AGEs בגוף היא בדיקת המוגלובין מסוכרר HbA1c שנערכת כדבר שבשגרה לאנשים עם מחלת הסוכרת. חשוב להדגיש כי המוגלובין מסוכרר איננו תוצר סופי שכן הסכרור הפיך במקרה זה. זהו כן מדד דיאגנוסטי טוב שממנו אפשר להקיש על כמות התוצרים הסופיים. כאשר רמת הסכרור של המוגלובין עולה על 7%, ישנה עליה גדולה בסיכון לפתח סיבוכים של מחלת הסכרת בכליה, בעיניים, בכלי הדם ובתאי העצב. בנוסף, המוגלובין מסוכרר נחשב מדד פרוגנוסטי המנבא את סיכויי התחלואה ומהווה יעד מטרה לאיזון מחלת הסכרת.
Panhard CS

יצרנית כלי הרכב "Panhard"

"Panhard" נוסדה בשנת 1845 על ידי
René Panhard ושותפו Émile Levassor. החברה הייתה קרויה "Panhard et Levassor". בין השנים 1910–1950 ייצרה "Panhard" משאיות ואוטובוסים, בנוסף לייצור מכוניות, רכבי שטח, ושיריוניות,
בין השנים 1963–1968 "Panhard" הייתה בבעלות סיטרואן, ומאוחר יותר בבעלות פיג'ו.
בשנת 2005 הייתה "Panhard" בבעלות "Auverland". היום "Panhard" בבעלות "Renault Trucks", חברת בת של קונצרן הרכב הצרפתי רנו, הנשלטת משנת 2001 על ידי וולוו (Volvo Group).
קוריקי ג'וג'ימה

ראשית חייו וחינוך

ג'וג'ימה נולד בעיר ינגאווה שבמחוז פוקואוקה. הוא בוגר הפקולטה לחקלאות באוניברסיטת טוקיו ובעל תואר ראשון באגרונומיה.

קריירה פוליטית

ג'וג'ימה שימש מנהיג איגוד העובדים של תאגיד המזון אג'ינמוטו במשך 25 שנים, ובמקביל היה מנהיג מועצת איגודי העובדים של תעשיית המזון היפנית. לאחר מכן היה חבר מועצת המרכז לפיתוח סוציו-אקונומי של יפן. ג'וג'ימה היה אחד ממייסדי המפלגה הדמוקרטית, וב-1996 נבחר לראשונה לדיאט של יפן.
ג'וג'ימה מילא את תפקיד האחראי לענייני הדיאט במפלגה הדמוקרטית, והיה אף חבר בוועדה למדיניות לאומית. הוא התמנה לתפקיד שר האוצר של יפן ב-1 באוקטובר 2012, תפקיד בו החליף את ג'ון אזומי. זהו התפקיד הראשון של ג'וג'ימה בממשלה.
ג'וג'ימה ידוע בתור תומך אדוק במעמד הביניים, ואינו תומך בתחרות מוחלטת במגזר הכלכלי.

חייו הפרטיים

שמו האמיתי הוא מסמיצו, אך הוא שינה אותו ל"קוריקי" לאחר שנחל תבוסה בבחירות לבית הנבחרים של יפן ב-2005.
עגה צה"לית

עגה צה"לית היא ניב של השפה העברית הנפוץ בקרב חיילי צה"ל.
לניב זה תפוצה רחבה, בעיקר בקרב אנשי כוחות הביטחון, כגון חיילי צה"ל בשירות סדיר ובמילואים, שוטרי משמר הגבול וכדומה, אך גם בקרב חיילים משוחררים, ואפילו בקרב דוברי עברית שאין להם קשר לשירות צבאי. השפעתו של הניב על העברית המודרנית רבה.
הבלשן רוביק רוזנטל טוען כי ניב זה הוא בעל מאפיינים של סוציולקט.

ירושה מימי ההגנה

ראשי תיבות רבים – מ"כ, מ"מ, מ"פ ומג"ד למשל – הגיעו לצה"ל בירושה מארגון ההגנה, בו לא היו נהוגות דרגות (כגון רב"ט, סגן, רס״ר או אלוף) אלא רק כינויים המתארים את תפקידו של החייל או המפקד. ראשי תיבות אלו נשארו בשימוש שוטף עקב החשיבות של בעלי תפקידים אלו בצה"ל.

ראשי תיבות מדומים

משום שהעגה הצה"לית מלאה ראשי תיבות, גם מילים ושמות שאינם למעשה ראשי תיבות נכתבים לעיתים כראשי תיבות בדיעבד. למשל הכינוי שניתן בצה"ל לטנק המערכה האמריקאי "פטון" (M60/M48), "מגח", אינו ראשי תיבות, אולם במקרים רבים ניתן לראותו מופיע כ'מג"ח', ויש רשימה ארוכה של ראשי תיבות מדומים ("מרכבת גיבורי חייל") המיוחסים לו. בדומה, למקלע הבלגי "מאג" שנמצא בשירות צה"ל הודבקו ראשי התיבות "מקלע אחיד גדודי", וגם שם זה מופיע לא אחת כ'מא"ג'. גם העזר תלק שעניינו מפורט מעלה זכה לראשי תיבות מדומים כגון תלוי ללא קיר, על דרך צורת ההצבה שלו בתדריכים.

תופעה זו זכתה להתייחסויות הומוריסטיות רבות אצל החיילים, כך למשל השם "מגח" זכה לראשי התיבות ההיתוליים "מכונת גילוח חשמלית". או חיל השריון ששמו זכה לראשי התיבות המדומים "שבת ראשונה יוצאים והשאר נשארים".

ראשי תיבות שהפכו למילים

ישנם מקרים שבהם ראשי תיבות נהפכו למילים תקניות בשפה. המילה "סמל" הייתה במקור (בימי ההגנה) ראשי תיבות של "סגן מחוץ למניין" – תרגום של המונח האנגלי NCO ‏(Non-Commissioned Officer) שפירושו "מש"ק", "מפקד שאינו קצין".
תרדמה

תרדמה (Dormancy), דיאפאוזה, היא תקופה בה אורגניזם מצמצם עד למינימום את חילוף החומרים שלו על-מנת לשרוד תקופה בה תנאי הסביבה קשים מדי לקיום פעילותו הרגילה. תרדמה משמשת עבור בעלי חיים רבים כהגנה הטובה ביותר מול תנאי סביבה קשים.
בבעלי חיים יש שלושה סוגים עיקריים של תרדמה: תרדמת קיץ, כמו בקרב נחשים; "תרדמה אנאירובית" במצב של אנוקסיה, לדוגמה אצל דגי זהב וצבים; או תרדמת חורף כמו אצל חלק מהדובים. במצב תרדמה, חילוף החומרים מופחת פי חמישה עד מאה מהמצב הרגיל, ובזכותה בעלי חיים יכולים להאריך את משך חייהם, בעזרת שהייה של חודשים או אפילו שנים במצב זה.
בצמחים הזרע הוא שלב רדום במחזור החיים של הפרט, שמשמש אמצעי לעבור קיץ יבש או חורף קפוא. לצמחים שלל מנגנונים מורכבים לחישת תנאי הסביבה בעודם זרעים לצורך תזמון מיטבי של הנביטה.
סוג נוסף של תרדמה הוא מצב של נבגים אצל חלק מהחיידקים. תא החיידק הופך לגרעין DNA מוגן היטב ולא מתפקד כתא עד שחוזרים תנאי הסביבה למתאימים.
נומידיה

נומידיה הייתה ממלכה ברברית עתיקה באפריקה הצפונית שהפכה ברבות השנים לפרובינקיה רומית ששכנה בין לוב, תוניסיה ואלג'יריה המודרניות.
לאחר תבוסת קרתגו, הריסתה והכרזתה כשטח מקולל בשנת 143 לפנה"ס (במהלך המלחמה הפונית השלישית) נומידיה נותרה הממלכה החשובה ביותר ביבשת השחורה. עליה שלט יוגורתה, המלך הברברי הפופולרי ונכדו הבלתי חוקי של מסיניסה, מלכה הראשון של הממלכה. לצידו של יוגורתה שלט על החלק המזרחי והעני יותר של הממלכה אחיו החורג אדהרבעל.
ב-112 לפנה"ס, תוך כדי התעלמות מפורשת מההחלטה הרומית לחלק את הממלכה לשניים, תקף יוגורתה את אחיו החורג. במהלך הלחימה הרגו כוחותיו של יוגורתה אנשי עסקים איטלקיים ועוררו את זעם רומי. אמנם שוחד ששלח יוגורתה לרומים צינן מעט את הרוחות וגרם לכך שיקבל הסכם שלום במקום התקפה רומית, אך כאשר זומן לרומא כדי להסביר את תנאי ההסכם, המלך הברבר התפתה לרצוח יריב פוליטי, ואיבד את כל תמיכתו מרומא. בכך פרצה המלחמה שתהיה ידועה בשם מלחמת יוגורתה.
לאחר תבוסת נומידיה במלחמה עם תפיסתו של יוגורתה (106 לפנה"ס לערך) בשבי, מערבה של הממלכה סופח לבוככוס, מלך מאוריטניה ושאר חלקיה הושארו תחת שלטון הנסיכים המקומיים. מעמדה של הממלכה השתנה כאשר פרצה מלחמת האזרחים בין קיסר לפומפיוס, וכך, ב-46 לפנה"ס, השתנה שמה לפרובינקיית "אפריקה נובה". ב-30 לפנה"ס הומלך לשלטון הממלכה יובה השני, בעלה של קלאופטרה סלנה (בתם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה) ובנו של מלכה הקודם של נומידיה, יובה הראשון.
אך המלך הצעיר לא הצליח להשתלט על הממלכה וכך, ב-25 לפנה"ס, זמן קצר בלבד לאחר מכן הכתרתו, נשלח למאוריטניה והוכתר כמלך שם.
רק בשנת 193 לספירה, תחת הקיסר ספטימיוס סוורוס, הופרדה הממלכה מהפרובינקיה הרומית ונשלטה על ידי פרומגיסטראט אימפריאלי. לאחר עליית דיוקלטיאנוס לשלטון היא אף הפכה לאחת משבע הפרובינקיות של בישופות אפריקה ושמה שונה ל"נומידיה קירטנסיס". הממלכה החדשה-ישנה עברה תהליך רומניזציה נרחב ועריה הורחבו. בשנת 428 הוונדלים פלשו והממלכה החלה לרדת מגדולתה, במקביל לתהליך מידבור טבעי שעברה.
א-סאעקה

הקמת הארגון

א-סאעקה הוקם בדמשק על ידי מפלגת הבעת' בספטמבר 1966, אך פעל לראשונה רק בדצמבר 1968, אז ניסתה סוריה להשתמש בו כחלופה למנהיגותו של יאסר ערפאת, שתפס את ראשות הפת"ח.

עלייתו של אסד והטיהור

ארגון א-סאעקה שימש את מפלגת הבעת' גם במאבקו של הנשיא סלאח ג'דיד על השלטון בסוריה, נגד שאיפותיו של שר ההגנה חאפז אל-אסד. כאשר תפס אסד את השלטון ב-1970, הוא פירק את הארגון, ותומכיו של אסד החליפו את ההנהגה בו (אף שתומכיו של ג'דיד המשיכו לפעול במסגרת א-סאעקה ממחנות הפליטים הפלסטינים בירדן עד שנעצרו ב-1971). אסד מינה את זוהייר מוחסן למזכ"ל הארגון, ואף ניסה להציג את מועמדתו לראשות אש"ף, במקומו של ערפאת, אך ללא הצלחה.

היחסים עם פתח בלבנון

א-סאעקה הפך לגורם כוח משמעותי במחנות הפליטים בסוריה ובלבנון, שהייתה תחת השפעה סורית. במהלך מלחמת האזרחים בלבנון חיזקה סוריה את הארגון והפכה אותו לאחד הכוחות הפלסטיניים העיקריים בלחימה, אך במקביל אילצה את פעיליה להשתתף במהלכים צבאיים סוריים כנגד אש"ף, עם הידרדרות היחסים בין אסד לערפאת. הדבר הביא לגירוש א-סאעקה משורות אש"ף ב-1976, אך בדצמבר אותה שנה, לאחר שנרגעו הרוחות, התקבל הארגון בחזרה.
ב-1979 חוסל זוהייר מוחסן על ידי המוסד הישראלי. חיסולו בקיץ 1979 לא היה מורכב במיוחד ולא דרש איסוף מודיעיני נרחב. מוחסן, שלא נקט אמצעי ביטחון בסיסיים, נורה ב-25 ביולי 1979 בידי שני מתנקשים מיחידת "כידון" של "קיסריה" בלובי של בית הדירות שלו בעיירה קאן שבריביירה הצרפתית. הוא נפצע באורח אנוש ומת למחרת בבית החולים על שם לואי פסטר בעיר ניס. משטרת צרפת הודיעה כי הנרצח הגיע לצרפת עם דרכון דיפלומטי סורי, שבו הוצג כיליד דמשק. תפקוד הארגון נפגע באופן משמעותי בעקבות מותו. בשנת 1980, במבצע מתח גבוה, פשט כוח שייטת 13, בפיקוד עמי אילון, על בסיס הארגון בדרום לבנון, ממנו עמדו לצאת מחבלים לפיגוע מיקוח בישראל. הכוח הרג כעשרים מחבלים והשמיד את הבסיס.
לתפקיד המזכ"ל נכנס אסלאם אל-קאדי. בשנים 1984–1985 לחם הארגון לצד הסורים, תנועת אמל וארגון פתח אל-אינתיפאדה של אבו מוסא כנגד אש"ף ב"מלחמת מחנות הפליטים", ועד לסיומה של המלחמה ב-1990. מדיניות זו הובילה לעריקת פעילים רבים משורות א-סאעקה לצדם של הפלסטינים ("הם היו אבו מוסא בבקאע, אבל אבו כלום בהרי השוף, ואבו עמאר (ערפאת) כשהגיעו לביירות" צוטט פעיל מתנועת אמל). במקומם של פעילים אלה מילאו הסורים את שורות הארגון באנשי צבא סוריים, כך שבתום המלחמה לא נותרה לו השפעה אלא בתחומי סוריה.

הארגון כיום

לאחר חתימת הסכם אוסלו ב-1993 לא נותרה לארגון תועלת עבור סוריה, והיא צמצמה משמעותית את התמיכה בו. כיום אין לארגון כמעט כל קיום מחוץ לסוריה, אף על פי שהוא בעל נוכחות גם בלבנון (נוכחות שמעמדה מוטל בספק מאז נסיגת הכוחות הסוריים מהמדינה ב-2005). הארגון חלש במיוחד בתחומי יהודה ושומרון ולא היה פעיל כלל במסגרת האינתיפאדה השנייה. א-סאעקה אינו מכיר בסמכותה של הרשות הפלסטינית מחד, אך אינו זוכה עוד לתמיכה סורית מאידך, מכיוון שסוריה שינתה את מדיניותה ועברה לתמוך בארגונים הפלסטיניים האסלאמיים - חמאס והג'יהאד האסלאמי.
סובארו

היסטוריה

שורשיה של פוג'י תעשיות כבדות נעוצים בחברת נקג'ימה היפנית לייצור מטוסים שפעלה לפני מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה פורקה החברה ל-12 חברות קטנות, אך בשנת 1953 התמזגו חמש מן החברות ויצרו את פוג'י תעשיות כבדות. החברה החדשה בחרה בסמל של חמישה כוכבים שייצג את חמש החברות. היא בחרה להתמקד בתעשיית הרכב והפנתה את מאמציה לפיתוח מכונית ראשונה, אך גם פנתה לתחומים טכנולוגיים נוספים. ייצור כלי הרכב מנוהל מאז תחת חטיבת סובארו. 
הדגם הראשון של החברה החל להימכר בשנת 1958, תחת השם "סובארו 360 מיניקאר". בשנת 1966 הציגה סובארו את הדגם "1000" שהיה ביפן למכונית הראשונה בייצור המוני שהציעה הנעה קדמית. דגם זה גם היה הראשון של סובארו שהשתמש במנוע בוקסר, ומאז כמעט כל דגמי סובארו משתמשים במנוע מסוג זה, המצטיין באמינות גבוהה, פעולה חלקה ומרכז כובד נמוך יחסית. ב-1972 הייתה סובארו הראשונה בעולם להציע מכונית נוסעים בעלת הנעה לכל ארבעת הגלגלים. ב-1984 הציגה סובארו תיבת הילוכים אוטומטית רציפה אלקטרונית (ECVT), שהצטיינה בחלקות ובצריכת דלק טובה יותר. 
ב-1994 הוצג דגם קומפקטי חדש בשם אימפרזה ובמקביל אליו הוצג האימפרזה טורבו GT ששילב ביצועי-על באמצעות מנוע טורבו חזק, עם אחיזת כביש גבוהה באמצעות הנעה לכל ארבעת הגלגלים. שילוב תכונות זה היה מוכר עד אז רק במכוניות ספורט ייעודיות או בגרסאות ספורטיביות יקרות לדגמי סדאן גרמניים, וסובארו הצליחה לספק זאת במחיר נמוך באופן משמעותי. דגמי האימפרזה WRX ו-STi המשיכו את דרכה של ה-GT.
בשנת 1997 הוצג דגם ה'פורסטר' שהיה מראשוני רכבי הפנאי שאיפשרו ביצועים של מכונית פרטית בדרכים סלולות, ואפשרות ירידה לשבילים. 
הפורסטר התבסס על שילדת האימפרזה והיה בעל מבנה של מכונית סטיישן מוגבהת.
בשנת 2007 הציגה סובארו לראשונה בתולדותיה מנוע דיזל - טורבו דיזל במבנה בוקסר.
במרץ 2011 פקדה את יפן  רעידת אדמה חזקה מלווה בגלי צונאמי. כתוצאה מכך נפגעו קשה גם מפעלי סובארו והייצור בהם על 30% בהשוואה לחודש המקביל בשנת 2010. הפגיעה בייצור הובילה למחסור גדול באספקת כלי רכב לשווקים השונים. כתוצאה מכך דגם האימפרזה החדש, שתוכנן לצאת ביולי אותה שנה, הושק בסופו של דבר רק בתחילת 2013.
בשנת 2012 הושק דגם ה-BRZ, שפותח בשיתוף עם טויוטה (נמכר כטויוטה GT86).

כלי רכב היברידיים

בשנת 2003 בנתה סובארו מכונית קונספט, בתצורת מכונית הספורט ההיברידית סובראו B9 Scrambler.
בשנת 2013 השיקה סובארו דגם היברידי של סובארו XV. ביולי 2015 הוחל בשיווק דגם היברידי של אימפרזה ספורט.

בארצות הברית

בשנת 1968 הקימה פוג'י תעשיות כבדות בפילדלפיה את Subaru of America האחראית על הפצה של רכבי החברה ושל חלקי חילוף בכל רחבי ארצות הברית. הדגם הראשון של החברה שנמכר בארצות הברית היה 360 מיני ומחירו עמד 1,297 דולר. בשנת 1987 הוחל בבניית מפעל ייצור של החברה בשיתוף חברת איסוזו באינדיאנה. בשנת 2014 עברו מכירות החברה בארצות הברית לראשונה את רף ה-500 אלף כלי הרכב וקבעו שיא מכירות חדש עבור החברה. זאת הייתה השנה השביעית ברציפות בה החברה משפרת את שיא המכירות השנתי שלה.

אליפות העולם  בראלי

במהלך שנות השמונים השתתפה סובארו במספר מירוצים במסגרת אליפות העולם בראלי ואף זכתה בראלי ספארי, שהתקיים בקניה בשנת 1986. בשנת 1988 הקימה פ'וגי תעשיות את חברת Subaru Tecnica International המהווה את חטיבת המירוצים של החברה. ראשי התיבות של החברה (STI) הפכו לסימן ההיכר של הדגמים הספורטיביים של סובארו. הקבוצה זכתה 3 פעמים באליפות הנהגים (1995, 2001, 2003) ו-3 פעמים באליפות היצרנים (1995-97). בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, פרשה הקבוצה מהתחרות בסיום עונת 2008.
אוניברסיטת הנילוס העליון

מיקום

הקמפוס הראשי של האוניברסיטה ממוקם בצפון העיר מלאקל, בגדות הנילוס הלבן.

היסטוריה

אוניברסיטת הנילוס העליון נוסדה בשנת 1991. במהלך מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה, הועברו מספר פקולטות לחרטום מטעמי בטיחות הצוות והסטודנטים. לאחר ההכרזה של מדינת דרום סודאן, חזרו הפקולטות לקמפוס הראשי בעיר מלאקל.
הדגל האדום

הדגל האדום הוא דגל מהפכני, בעיקר כאשר מדובר במהפכות על רקע סוציאליסטי. דגל זה הוא אדום בלא צבעים נוספים עליו - והוא מזוהה בתודעה הציבורית בעיקר עם הקומוניזם.

היסטוריה

החל מהמאה ה-14 נהגו ספינות נורמניות להניף דגלים אדומים כדי לסמל שהם לא ייקחו שבויים. במאה ה-17 החלו ספינות שודדי ים להניף דגלים אלה (הנוהג היה להניף את דגל הגולגולות כדי להפחיד את הספינות הנשדדות על מנת שייכנעו, ורק אם לא נכנעו הניפו "דגל אדום" כדי להראות שלאחר תפיסתה של הספינה השודדים לא ישאירו בחיים את השבויים).
בהמשך הפך הדגל לסמל של מוכנות לקרב - ולסמל של התנגדות. נהגו להניף אותו בטירות ובערים שבמצור על מנת לסמל שהעיר או הטירה לא תיכנע לצרים.
משמעות מהפכנית ניתנה לדגל רק במאה ה-18. בשנת 1797 בעת מרד של מלחי הצי המלכותי הבריטי על האוניה נור שאירע בפתח נהר התמזה, הניפו המורדים את הדגל האדום על מנת לסמל שלא ייכנעו. לאחר אירוע זה הפך הדגל לסמל של מרידה. במהפכה של 1848 בצרפת הניפו המורדים את הדגל האדום, שהפך מאוחר יותר (1871) לסמל הקומונה הפריזאית ובהמשך לסמל הסוציאליסטי.
בעקבות הפגנות האחד במאי ב-1886 בארצות הברית, שהסתיימו במותם של כ-60 מפגינים ו-7 שוטרים, הפכה התנועה הסוציאליסטית את הדגל האדום לסמלה הרשמי, לזכר "דם מעמד הפועלים שנשפך". ובעקבות זאת, הוזכר הדגל האדום בשירי מחאה ומהפכה רבים, כגון דגל אדום, קדימה ועל בריקדות.
לאחר מהפכת אוקטובר אומץ הדגל האדום, יחד עם סמל הפטיש והמגל, כסמל ברית המועצות והתנועה הקומוניסטית.
סוסו

סוֹסוֹ (בסינית: 搜搜, פין-יין: Sōusōu, באנגלית: Soso) הוא מנוע חיפוש סיני פופולרי, שהושק בשנת 2006. Soso בבעלות התאגיד הסיני Tencent. מנוע החיפוש Soso.com הוא אחד מאתרי הדגל של החברה, יחד עם Pegyou ו-QQ המצליחים.
בנובמבר 2014 היה האתר במקום ה-45 בעולם וה-11 בסין, על פי מדד Alexa.
אנאטולי טרופימוב

אנאטולי ואסילייביץ' טרופימוב (ברוסית: Анатолий Васильевич Трофимов; נולד ב-1940 במחוז מוסקבה - נרצח ב-10 באפריל 2005 במוסקבה) היה איש שירות הביטחון הפדרלי. התקדם עד לתפקיד של ראש הפס"ב של מוסקבה ומחוז מוסקבה. הוא נרצח על ידי אלמוני ביריות אקדח, בכניסה לביתו ב-10 באפריל 2005.

ביוגרפיה

אנאטולי טרופימוב התגייס לקג"ב ב-1962 וב-1966 סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה של הקג"ב ע"ש דזרז'נסקי ועבד בזרועות החקירה של הקג"ב רפובליקות סובייטיות במרכז אסיה.
ב-1971 החל לעבוד במשרד המוסקבאית של הקג"ב ועד מהרה היה למנהל מחלקת החקירות של הקג"ב במוסקבה. הוא ניהל חקירות נגד שורת אישים ידועים שכללה גם דיסידנטים: אנדריי סחרוב, סרגיי קובאלב, גלב יאקונין, נתן שרנסקי ואחרים. בשנות ה-80 המאוחרות עבר לעבוד בחקירת שחיתויות ובינואר 1992 התמנה למנהל המינהל למלחמה בהברחות ושחיתות במשרד הביטחון של הפדרציה הרוסית (Управления по борьбе с контрабандой и коррупцией Министерства безопасности России). באוקטובר 1993 היה מעורב במבצע מעצרם של ראשי האופוזיציה לבוריס ילצין: אלכסנדר רוצקוי, לשעבר סגן נשיא רוסיה, ויו"ר הפרלמנט רוסלן חסבולאטוב. ב-1994 התבקש לעבוד באקדמיה של השירות הפדרלי לסיכול ריגול ובינואר 1995 התמנה לראש הפס"ב במוסקבה ולסגן מנהל הפס"ב. הוא היה מעורב בחקירת מקורות המימון לקמפיין הבחירות של בוריס ילצין בבחירות לנשיאות רוסיה 1996.
בפברואר 1997 פוטר משירות הביטחון הפדרלי.
אנאטולי טרופימוב נורה במוסקבה, סמוך לביתו בהיותו ברכבו. ברכב עמו ישבה גם רעייתו שנפצעה ונפטרה אחר כך בבית החולים.
באפריל 2009 חבר בריטי של הפרלמנט האירופי, ג'רארד באטן סיפר לפרלמנט כי טרופימוב סיפר לאלכסנדר ליטוויננקו על פעילות רבה של קציני קג"ב לשעבר בקרב פוליטיקאים איטלקיים, ביניהם גם רומנו פרודי. על פי העיתון EU Reporter, "קצין קג"ב בכיר נוסף, שחי בלונדון, אישר את הסיפור".
LATAM ברזיל

תולדות החברה

TAM נוסדה ב-21 בפברואר 1961. היא נוצרה על ידי חמישה טייסים של טיסות שכר שהתחברו כדי ליצור חברה משלהם. בתחילה, החברה נקראה Transportes Aéreos Marília על שם שכונת מריליה שבסאו פאולו. כיום TAM הוא ראשי תיבות של Transportes Aéreos Meridionáis. ב-14 בדצמבר 2011 הושלם מיזוג החברה עם חברת LAN איירליינס הצ'יליאנית. החברה החדשה נקראת LATAM Airlines Group, אך ב- 4 במאי 2016, שתי החברות התחילו לתפקד כל אחת תחת שם מדינתם.
חיימה חיל דה ביידמה

חיימה חיל דה ביידמה (בספרדית: Jaime Gil de Biedma‏; 1929–1990) היה משורר ספרדי. 
חיימה חיל דה ביידמה נולד ב-1929 בברצלונה, למשפחה משפחה בורגנית אמידה. הוא למד משפטים באוניברסיטאות ברצלונה וסלמנקה, ומ-1959 ואילך עבד בעסק משפחתי. 
היקף יצירתו הספרותית אינו רחב, אך שירתו נחשבת לאחת המייצגות והמעניינות ביותר של בני דורו. חיל דה ביידמה לא הסתפק בהבעת מחאה פוליטית בשירתו, אלא התעמק בשימוש במילה כבחומר אסתטי וביסוד החווייתי שבשיר. בין ספריו: "לפי הרשעת הזמן", "חברים למסע" ו"לקחים". אחרי מותו בברצלונה מאיידס ב-1990 התפרסם יומנו, "ציור האומן בשנת 1956".
קונרד הילטון

קונרד ניקולס הילטון (Conrad Nicholson Hilton‏; 25 בדצמבר 1887 - 3 בינואר 1979) היה מלונאי אמריקאי, מייסד רשת מלונות הילטון.

שנים ראשונות

הילטון נולד בניו מקסיקו לאב מהגר מנורווגיה ואם קתולית מצאצאי מהגרים מגרמניה. לאביו הייתה חנות ובמשפחה היו שמונה אחים ואחיות. הילטון התחנך באקדמיה צבאית ושירת כחייל במלחמת העולם הראשונה. 
כבר מגיל צעיר הראה תשוקה לעסקים. את המלון הראשון שלו, מוטל בסיסקו, טקסס, רכש ב-1919. העיר הפכה למרכזית עקב גילוי נפט בסביבתה ומשכה אנשי עסקים ותיירים רבים.

קריירה

הילטון המשיך לרכוש מלונות בטקסס וב-1925 פתח את הילטון דאלאס, שהיה המלון גורד השחקים הראשון בטקסס והראשון שכונה בשם "הילטון". למרות שעקב השפל הגדול כמעט נקלע לפשיטת רגל, הצליח להתאושש ובשנת 1946 הקים את תאגיד הילטון. ב-1948 הפכה הרשת לבינלאומית. תפיסת העולם של הילטון הייתה שהתייר האמריקאי יזכה לאותה רמת נוחות וסטנדרט שירות אליהם הוא רגיל בארצות הברית, בכל מקום אליו הוא מגיע. בשנות ה-50 וה-60 התרחבה הרשת בארצות הברית וברחבי העולם.
הילטון רכש את בתי המלון הידועים והמפוארים ביותר בארצות הברית, מלונות שהיו נקודות ציון גאוגרפיות והיסטוריות, אותן סימן כיעדים לרכישה לעיתים מספר שנים לפני שרכש אותם בפועל. כך רכש את מלון פלאזה ומלון וולדורף-אסטוריה בניו יורק, את פאלמר האוס בשיקגו ואת מלון מייפלאואר בוושינגטון הבירה. בשיאו היו בחזקתו 188 מלונות ב-38 ערים בארצות הברית ו-54 מלונות בערים שונות ברחבי העולם.

חייו האישיים

ב-1925 נשא לאשה את מרי אדלייד ברון (Mary Adelaide Barron), לזוג נולדו שלושה ילדים (בנם הבכור ברון הוא סבהּ של הכוכבנית פריז הילטון). בני הזוג חיו בטקסס והתגרשו ב-1934. 
בשנות ה-40 עבר הילטון לקליפורניה. ב-1942 נשא לאשה את שחקנית הקולנוע ז'ה ז'ה גאבור, לזוג נולדה בת. הם התגרשו ב-1947.
בשנת 1976, והוא בן 89, נשא לאשה את מרי פרנסס קלי (Mary Frances Kelly), נישואיהם נמשכו עד מותו ב-1979.
קרן הילטון (Conrad N. Hilton Foundation), מעניקה פרס שנתי לפעילות הומניטרית
קונרד הילטון היה ידוע בפתיחותו ולא פחד לומר את דעתו כך שבזמן החרם הערבי העולמי על ישראל בשנות ה -60 היה לחץ אדיר מברוני הנפט על הילטון לסגור את הילטון ת"א הוא פשוט הגיב בצורה פשוטה שהם (מדינות ערב) יכולים "לקפוץ לו". הוא היה ידוע כתומך גדול במדינה היהודית.

בתרבות

ב-12 בדצמבר 1949‏ וב-19 ביולי 1963‏ הופיע דיוקנו על שער השבועון טיים.
קונרד הילטון מופיע כדמות במהלך מספר פרקים של העונה השלישית של סדרת הדרמה מד מן. בעקבות "הופעתו" בסדרה הפופולרית יצא המגזין טיים במיזם שהציג תמונות ורשמים מקונרד הילטון האמיתי.