Id Software

היסטוריה

ג'ון קארמק, יליד 1970 שעבד אז בחברת הפיתוח SoftDisk, פגש בתחילת שנות ה-90 את ג'ון רומרו ואדריאן קארמק. לאחר זמן קצר החליטו ליצור השלושה, אחרי העבודה, את משחק המחשב הראשון שלהם בשם "Gamers Edge". לאחר הצלחת המשחק, נציג מחברת Apogee Software (לימים 3D Realms) יצר עמם קשר, והציע להם לפתח משחקים ש-Apogee תפיץ, אולם ב-SoftDisk עלו על העניין, מה שהוביל לפיטוריהם של קארמק והשאר. ב-1 בפברואר 1991, הקים קארמק יחד עם רומרו, הול ואדריאן קארמק את id, ובאותה שנה שוחרר המשחק הראשון מבית היוצר שלהם והוא Commander Keen. קארמק פיתח שיטה מיוחדת להצגת גרפיקת דו מימד בגלילת צד על המחשב האישי, מה שהפך לפריצת דרך. החברה שהתמחתה בשיחרור גרסאות Shareware למשחקיה, שיחררה את הכותרים מצליחים הראשונים שלה דוגמת הטירה הנאצית ודום דרך Apogee Sofware באמצעות הזמנת המשחקים בדואר אלקטרוני, ורק מאוחר יותר התחילה לשחרר משחקים בצורה המסורתית שכללה קופסה עם דיסק ההתקנה של המשחק, דרך חברות הפצה אחרות דוגמת Activision, ועם הגדילה בפופולריות של פלטפורמת ההפצה הדיגיטלית Steam משחקי איד עברו גם לשם.
ב-24 ביוני 2009, נרכשה החברה על ידי תאגיד המדיה ZeniMax, שבין היתר רכש חברות נוספות בתחום פיתוח משחקי מחשב כגון Bethesda Game Studios.
ביוני 2013, הודיע המנכ"ל טוד הולנסהד כי יפרוש לאחר 17 שנות עבודה. בסוף 2013 הודיע קארמק כי הוא פורש לחלוטין מהחברה ומתמסר לעבודה על Oculus Rift, משקפי מציאות מדומה שעל פיתוחם הוא והחברה החדשה בהנהלתו Oculus VR עבדו עליהם גם קודם לכן.
עובדה מעניינת על שם החברה, הוא ששם החברה, id באותיות קטנות - מבוטא "איד" - לקוח מתורת הפסיכואנליזה של זיגמונד פרויד, שם לפי המודל הסטרוקטורלי האיד הוא מרכז ה"יצרים הטבעיים" של הנפש, הכולל את דחפיו הראשוניים והקמאיים ביותר של האדם, ופועל על פי עקרון העונג. אפילו כיום בהיסטוריה הרשמית שמוצגת באתר של איד יש התייחסות ישירה לפרויד.

משחקים

ממשיך את ההצלחה של קומנדר קין, Wolfenstein 3D (תורגם לעברית כ "הטירה הנאצית"), המשחק הבא שלהם, כבר שינה את תחום משחקי המחשב מן הקצה. המשחק שוחרר ב-1992, כשקארמק היה רק בן 22, ולמעשה יצר ז'אנר חדש והוא משחקי היריות בגוף ראשון בתלת מימד. כבר לאחר השחרור, קארמק שהוא גם המפתח הראשי בחברה, התחיל לעבוד על מנוע משחק חדש שישרת את הכותר הבא שלו, דום. המשחק ששוחרר ב-1993 ועסק בפלישת שדים מהגיהנום, כמו גם המשכו שיצא שנה לאחר מכן, הפכו את id למעצמת משחקים מצליחה אך עם זאת עמדו במרכז מחלוקת על השימוש באלימות גרפית במשחקי מחשב בעקבות מספר אירועים אלימים ביותר בארצות הברית ובעולם ובהם הטבח בתיכון קולומביין. כבר לאחר שיחרור דום 2, התחילו לעבוד בחברה על המשחק Quake שפותח באמצעות המנוע Quake engine, מנוע גרפי מתקדם, שבמקום השימוש בספרייטים כדי ליצור את הסביבה והמודלים התלת ממדיים, נעשה שימוש בפוליגונים שמאפשרים מראה הרבה יותר ריאליסטי ולראשונה גם בהאצת גרפיקה מבוססת חומרה בעזרת הספרייה הגרפית OpenGL. המנוע, שהיה הראשון ששוחרר כקוד פתוח, זכה למודיפיקציות רבות כגון GoldSrc והמשיך להוות בסיס מסוים למשחקים הבאים של החברה: Quake 2, שיצא ב-1997 ומבוסס על מנוע id Tech 2 שהוא שיפור טכני ל-Quake engine; משחק הרשת Quake 3: Arena, אחד ממשחקי הרשת המצליחים ביותר; והמשחק Return to Castle Wolfenstein, שגם הוא וגם Quake 3 מבוססים על המנוע id Tech 3, מנוע שגלגוליו הרבים מובילים אותנו אל סדרות Call Of Duty,‏ Medal of Honor ועוד.
כמו כן, השתתפו id בפיתוחם של סדרות המשחקים Heretic ו-HeXen, סדרות משחקים בעלות אותה עלילה בדיונית שגם השתמשו באותם מנועים כמו דום ו-Quake 1 ו-2, שפותחו על ידי Raven Software.
ב-2004 יצא המשחק השלישי בסדרת דום, דום 3 שהיווה רימייק בעל עלילה מפותחת יותר ומבוססת אימה למשחק הראשון, והשתמש במנוע id Tech 4. במנוע השתמשו גם מספר משחקים נוספים, הן של id והן מבית היוצר של חברות אחרות לגמרי כמו Prey ו-Brink.
ב-2011 הושק המנוע, id Tech 5, ביחד עם המשחק Rage.
ב-2016 הושק המנוע החדש של החברה, id Tech 6 ביחד עם המשחק דום 4
כל מנועי המשחק, חוץ מ-id Tech 5, שוחררו כקוד פתוח לרשות הציבור תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, וזאת עקב מדיניות החברה (שמבוססת על יחס אוהד מצד קארמק לקוד הפתוח).
id הייתה בין החלוצות לפיתוח משחקים עבור לינוקס, וכותרים רבים של החברה הופצו, בין בדרך רשמית ובין בדרך לא רשמית, גם עבור לינוקס. רעיון זה בא מאישים כגון דייב ד. טיילור, דייוויד קירש וטימותי בסט, שעסקו גם בעצמם בהעברת כותרים תוצרת החברה ללינוקס, וכן מתמיכתם של בכירי id בראשם קארמק. עם זאת, קארמק הכריז כי לא תשוחרר גרסת לינוקס עבור המשחק Rage.

Wolfenstein

כיוון שהמשחק Wolfenstein 3D מכיל סממנים נאציים, כגון צלבי קרס ואת המנון המפלגה הנאצית - שיר הורסט וסל, המשחק נאסר להפצה ומכירה בגרמניה על פי החוק שאוסר על הצגת סמלים נאציים והפצתם. כמו כן, ניתן לראות גם במשחק סממנים של עינויים, כמו כלובים רבים המכילים בתוכם שלדים. בנוסף, גופות רבות של הקורבנות קיימות בחדרים שונים.
המשחק השני בסדרה, return to castle wolfenstein משנת 2003, הוגדר על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית בתור משחק אנטישמי ביותר ללא כל סיבה מוצדקת (http://www.state.gov/documents/organization/102301.pdf) רק כיוון שבמצב הרשת היה אפשר לשחק את הנאצים.
שאר משחקי הסדרה, החל מWolfenstein 2009 והלאה, לא זמינים בחנות הסטים עבור השחקן הישראלי, אך ניתן להשיג עותקים פיזיים שלהם בחנויות משחקים לקונסולות השונות.

דום

המשחק נחשב שנוי במחלוקת מאז יציאתו לשוק, בשל האלימות הגרפית והשטניזם המוצגים בו. גורמים שונים, בהם אנשי דת ופוליטיקאים הביעו דאגה מכך שהאנימציה התלת ממדית, שנחשבה בתקופת הופעתו של המשחק חדשנית, תשמש סימולטור הריגה, ותעודד אנשים לבצע מעשי אלימות. לאחר הטבח בתיכון קולומביין בשנת 1999, צצו שמועות כי מבצעי הטבח נהגו לשחק במשחק ואף נטען שהשניים עיצבו שלבים במשחק המזכירים את בית הספר בו למדו כדי להתאמן לקראת הטבח. אך לבסוף התברר שזה היה לא נכון ושהשניים אפילו לא החזיקו עותק של המשחק.