google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי דרום סודאן–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של דרום סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה אינם קיימים, אך צ'ילה מגישה עזרה הומניטרית לדרום סודאן ולתושביה מפעם לפעם. צ'ילה הייתה אחת מהמדינות הראשונות בעולם להכיר בעצמאותה של דרום סודאן מסודאן, היא עשתה זאת ב-9 ביולי 2011.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בדרום סודאן זקוקים לאשרת כניסה למדינה על מנת לעשות כן. גם אזרחי דרום סודאן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
מכללת אורות ישראל

מכללת אורות ישראל היא מכללה להכשרת מורים ציונית-דתית. היא נוסדה בשנת תשל"ט (1978) בפתח תקווה ומסוף שנות השמונים, המכללה ממוקמת באלקנה. בשנת תשס"ט (2009) המכללה התאחדה עם מכללת "מורשת יעקב" ומאז, פועלת גם בשלוחה ברחובות.
מייסד המכללה הוא הרב ד"ר יהודה פליקס, שעמד בראשה עד שנת 2004. עד 2016 החליפו בתפקיד הרב פרופ' נריה גוטל ומאז, ראש המכללה הוא פרופ' יובל סיני.

תואר ראשון

המכללה מעניקה תואר ראשון בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי, בהתמחויות: תנ"ך, תושב"ע, היסטוריה, מחשבת ישראל, לימודי ארץ ישראל, ספרות, אנגלית, מתמטיקה, גיל הרך ומסלול ללימודי החינוך המיוחד המתחלק לשני מוקדים: שלב"ר - שילוב הילד בעל הצרכים המיוחדים וקס"ם - קשיים סנסו-מוטוריים.
במכללה שתי תוכניות ייחודיות: א) המסלול לריקוד (מחול ותנועה), היחיד בישראל המכוון לבנות מהמגזר הדתי ומעניק תואר אקדמי. המסלול נוסד בשנת 1998 על ידי ד"ר מוסה (משה) קדם וטליה פרלשטיין שניהלה את התיכון באקדמיה למוזיקה ומחול בירושלים. התלמידות לומדות בלט הקלאסי, מחול מודרני ואימפרוביזציה, לימודי חינוך, הקשר בין גוף לנפש והיסטוריה של המחול. ב) חינוך חברתי קהילתי המקדם תוכניות קידום נוער ועבודה עם בני נוער בעיירות פיתוח.
שכר הלימוד במוסד (בלימודים לתואר אקדמי) הוא כמקובל באוניברסיטאות ובמכללות ציבוריות בישראל. חייל או בוגר שירות לאומי, שסיים שירותו החל מ-1 בינואר 2010, זכאי למלגת שכר לימוד מלאה עבור שנת לימודיו הראשונה לתואר ראשון (בהתאם להחלטה בדבר לימודי חיילים משוחררים במוסד להשכלה גבוהה בפריפריה).

מדרשת ת"ל אורות

מדרשת "ת"ל אורות" הייתה תוכנית בית-מדרש חד-שנתית לבוגרות י"ב ומעלה. התוכנית שילבה לימוד עיוני בחברותא עם שיעורים מפי רבנים ומחנכות, לאורו של הראי"ה קוק. המדרשה שכנה במתחם מכללת אורות ופעילותה פסקה בשנת תשס"ח לאחר 13 שנה.

קמפוס רחובות

קמפוס רחובות ("מורשת יעקב" לשעבר) היא שלוחה של מכללת אורות ישראל המשולבת במסגרת של ישיבת ההסדר "אורות יעקב", ותלמידיה משלבים בין לימוד תורה, שירות צבאי ותואר ראשון בחינוך. ראשיתה בשנות השמונים בהקמת ישיבת ההסדר אורות יעקב ברחובות שמשלבת בתוכה שירות צבאי. לאחר מספר שנים הוקמה במקום מכללת מורשת יעקב, שכללה בחזונה לימוד תורה יחד עם לימודים אקדמיים לתואר ראשון לבנים. הלימודים כוללים הכשרה להוראה במסלולי בית הספר היסודי והעל יסודי בתחומי היהדות: היסטוריה,, תנ"ך, תלמוד ולשון עברית, בתחומי המחשב: מדעי המחשב, תקשוב ומולטימדיה, כמו כן אנגלית וחינוך מיוחד. וב-2018 נפתחה התמחות בתקשורת. 
כמו כן, מתקיימים במכללה לימודים לתואר שני (M.Ed), וכן תוכניות להכשרת מנהלים בחינוך ולפיתוח סגלי ניהול. בנוסף, תלמידי ישיבות הסדר וגבוהות רבים לומדים לתואר ראשון בחינוך במכללה, במתכונת שרובה מקוונת אך כוללת לימודים רגילים בימי שישי. בין הישיבות המשתתפות בתוכנית זו נמצאת ישיבת ההסדר רמת גן, ישיבת רמת השרון, ישיבת בית אל, ישיבת מרכז הרב, ישיבת ההסדר קרני שומרון, ישיבת הר ברכה, ישיבת אריאל ועוד.
נפיסטו ת'יאם

ביוגרפיה

ת'יאם נולדה בנאמור שבבלגיה, בת לאב מסנגל ואם בלגית. מגיל צעיר הצטיינה בענפי אתלטיקה רבים ועל כן בחרה להתחרות בקרב רב. ת'יאם מתאמנת בליאז' תחת הדרכתו של רוז'ה לספנייר, שייצג את בלגיה בקרב עשר בשלוש אולימפיאדות. 
באליפות העולם באתלטיקה לנוער עד גיל 18 שהתקיימה ב-2011 סיימה במקום הרביעי בקרב שבע בתוצאה של 5,366 נקודות. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה ב-2012 סיימה במקום ה-14 בתוצאה של 5,384 נקודות. בפברואר 2013 קבעה בתחרות ההיפו תוצאה של 4,558 בקרב חמש באולם, תוצאה הטובה משיאה העולמי של קרולינה קלופט, אולם תוצאה זו לא הוכרה כשיא לאור העובדה שבדיקות הסמים של המשתתפים בתחרות התקיימו רק לאחר משך הזמן התקני. ביולי 2013 זכתה במדליית זהב בקרב שבע באליפות אירופה עד גיל 18 בתוצאה של 6,298 נקודות וקבעה בכך שיא בלגי חדש. באוגוסט אותה שנה סיימה במקום ה-14 באליפות העולם בתוצאה של 6,070 נקודות. הצלחתה הביאה לבחירתה לספורטאית הצעירה של השנה בבלגיה. 
באליפות אירופה באתלטיקה 2014 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 6,423 נקודות, לאחר אנטואנט ננה דג'ימו ונדין ברורסן. במהלך התחרות שברה את שיאה האישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, שיא אליפות במקצוע זה בקרב שבע. באליפות אירופה באולם ב-2015 זכתה במדליית כסף בקרב חמש לאחר קתרינה ג'ונסון-תומפסון, בשיא אישי של 4,696 נקודות. באותה שנה זכתה במדליית כסף בתחרות הקפיצה לגובה באליפות אירופה עד גיל 23, בתוצאה של 1.87 מטר. באליפות העולם ב-2015 סיימה במקום ה-11 בתוצאה של 6,298 נקודות. באליפות אירופה באתלטיקה 2016 סיימה רביעית בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר. בפברואר שברה את שיא בלגיה בקפיצה לרוחק באולם בתוצאה של 6.51 מטר. 
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה במדליית זהב בקרב שבע בשיא אישי של 6,810 נקודות, במהלך התחרות שברה את שיאיה האישים בריצת 100 מטר משוכות, בקפיצה לגובה (1.98 מטר, התוצאה הטובה ביותר במקצוע זה בקרב שבע), בקפיצה לרוחק, בהטלת כידון  ובריצת 800 מטר. בטקס סיום המשחקים נשאה את דגל בלגיה.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 זכתה במדליה זהב בשיא אישי של 4,870 נקודות. היא שיפרה בתחרות גם את שיאיה האישים באולם בריצת 60 מטר משוכות ובקפיצה לגובה. במאי 2017 קבעה שיא אישי של 7,013 נקודות, והיא האתלטית השלישית בדירוגה בכל הזמנים בקרב שבע.  
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6784 נקודות. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6816 נקודות. ב-2019 זכתה בתחרות ליגת היהלום בברמינגהאם בקפיצה לרוחק בשיא בלגיה של 6.86 מטר. באליפות העולם זכתה במדליית כסף בתוצאה של 6677 נקודות, לאחר המנצחת קתרינה ג'ונסון-תומפסון (6981 נקודות).

תארים והישגים

בשנת 2017 נבחרה ת'יאם לאתלטית השנה בעולם.
מצר פלק

מצר פלק (Palk) הוא מצר ים המפריד בין מדינת טאמיל נאדו שבהודו לבין סרי לנקה. קרוי על שם סר רוברט פלק  שהיה השליט של מדראס מטעם חברת הודו המזרחית הבריטית מ-1763 ועד 1767.
מצר פלק מחבר בין מפרץ בנגל, הנמצא מצפונו, לבין מפרץ מנר, מדרום. רוחבו נע בין 64 ל-137 ק"מ.
במצר יש ארכיפלג של שרטונים, שוניות ואיים קטנים, הקרוי גשר אדם (או גשר ראמא), ומהווה קשר יבשתי לא רציף בין הודו לבין סרי-לנקה. האי הקרוב לטאמיל נאדו, ראמסוואראם, מחובר ליבשת על ידי גשר פמבן, הגשר הימי הארוך ביותר בהודו (אורכו 2.3 ק"מ).
המים הרדודים וסדרת השוניות והשרטונים מונעת מאוניות לחצות אותו, אם כי ספינות דיג ואוניות משא קלות יכולות להפליג בו. על מנת לחסוך לאוניות את הצורך להקיף את סרי לנקה ולהיות חשופות לרוחות העזות והסערות שבחופה הדרומי, הוצע מספר פעמים לחפור במצר תעלה.
מישל וירלוז'ה

מישל וירלוז'ה (בצרפתית: Michel Virlogeux;‏ נולד ב-1946) הוא מהנדס מבנים צרפתי המתמחה בתכנון גשרים.

קריירה

וירלוז'ה סיים את לימודיו באקול פוליטכניק (École Polytechnique) בפריז ב-1967, וב-1970 סיים את לימודיו בבית הספר היוקרתי להנדסה אזרחית אֵקוֹל נָסְיוֹנַל דֶה פּוֹנְטְס אִי סוֹשֶה (École Nationale des Ponts et Chaussées; נקרא כיום אֵקוֹל דֶה פּוֹנְטְס פָּארִי-טֶק - École des ponts ParisTech). בין 1970 ל-1973 עבד בתוניסיה בתכנון כבישים ובמקביל רכש דוקטורט בהנדסה מאוניברסיטת פְּיֵיר אִי מַארִי קוּרִי (Université Pierre et Marie Curie) שברובע השישי של פריז. בינואר 1974 הצטרף למחלקת הגשרים ב-SETRA, האגף הטכני של רשות הכבישים הצרפתית.
ב-1980 הוא התמנה לראש היחידה לגשרי בטון גדולים ב-SETRA, וב-1987 לראש היחידה לגשרים גדולים, מבטון ומפלדה. במהלך עשרים שנה הוא תכנן יותר ממאה גשרים, כולל פון דה נורמנדי שהחזיק בתואר הגשר מעוגן הכבלים הארוך ביותר בעולם במשך ארבע שנים. ב-1995 הוא עזב את רשות הגשרים הצרפתית והחל קריירה כמהנדס מייעץ עצמאי. הישגיו העיקריים בתפקיד זה: השתתפותו בבניית גשר ואסקו דה גאמה בליסבון וגשר מיו בצרפת. כמה מהגשרים שתכנן עוטרו בפרסים על הצטיינות באדריכלות.
מאז 1977 וירלוז'ה משמש מרצה במשרה חלקית באנליזה של מבנים באקול נסיונל דה פונטס אי סושה.
אטילה פיולה

קריירת מועדונים

פיולה התקדם במחלקות הנוער של קבוצת פאקס, עד אשר עלה לסגל הקבוצה הבוגרת בעונת 2008-2009. אחרי שנתיים כשחקן ספסל, קיבל מעמד בכיר יותר בסגל המועדון, ובילה בו במשך 7 עונות, עד אשר עבר בפגרת החורף של עונת 2014-2015 לקבוצת אקדמיית פושקאש.

קריירה בינלאומית

פיולה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת הונגריה ב-18 בנובמבר 2014, במסגרת משחק ידידות מול רוסיה, בו הפסידה נבחרתו בתוצאה 2-1. פיולה נכלל בסגל הנבחרת ההונגרית לטורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.
יורם אורנשטיין

יורם אורנשטיין (נולד ב-2 בפברואר 1947) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה

אורנשטיין גדל בקבוצת הפועל מרמורק, ובשנת 1976 הצטרף לקבוצת בני יהודה תל אביב. אורנשטיין זכה להניף את גביע המדינה, כאשר היה קפטן בני יהודה בשנת 1981, ובמשך שנותיו בקבוצה נודע כ"אבא יורם". אורנשטיין שיחק גם בהפועל ראשון לציון, ולאחר מכן שיחק במכבי יבנה בליגה הלאומית. משם עבר לשחק בהפועל קריית אונו וב-1984 פרש ממשחק פעיל.

אחרי הפרישה

בעונת 1985/6 אימן בקרית אונו ולאחר מכן אימן חלקית בהפועל מרמורק. ב-1990 החל לכהן כמזכיר הפועל רחובות והחל לטפח את ענפי הספורט במרחב השפלה.
ב-1993 מונה ליו״ר איגוד ההיאבקות בישראל. בתקופת כהונתו זכתה נבחרת ישראל בתארים רבים באליפויות עולם ואירופה ומתאבקי ישראל כגון: צ'יציאשוילי, ביילין איבסייצ'יק ועוד השתתפו באולימפיאדות אטלנטה וסידני במשחקים האולימפיים במסגרת משלחת ישראל.
בשנת 2008 החליף אורנשטיין את שי שני בתפקיד מנכ"ל מרכז הפועל. עד סוף 2018 כיהן ארנשטיין כחבר הנהלת המועצה הלאומית להסדר הימורים בספורט (טוטו).
אורנשטיין מכהן מ-2008 כמזכיר הכבוד של הוועד האולימפי וכחבר המועצה הלאומית לקידום ספורט נשים (אתנה).
קול קטן

עלילת הסרט

העלילה מתרחשת בעיר סקרבורו שביורקשייר, בבית של בני מעמד הפועלים, בו הנתיכים נשרפים לעיתים קרובות, והאוכל המועט שבמקרר כבר מעופש. הסרט מספר את סיפורה של לורה הוף, הידועה בשם LV ראשי התיבות באנגלית של 'ליטל ווייס' (קול קטן). לורה היא צעירה בודדה וביישנית הסובלת מאגורפוביה ובשל חרדה חברתית היא כמעט ואינה מוציאה הגה מפיה. היא מבלה את זמנה בהאזנה לתקליטים ישנים מתוך אוסף גדול של תקליטים שהשאיר אחריו אביה המנוח, ובהם שירים של הזמרות הגדולות כגון מרלן דיטריך, ג'ודי גרלנד ושירלי בייסי. ההנאה היחידה של לורה בחייה היא לשיר ולחקות את הזמרות הנערצות עליה, ובכך היא מוצאת מפלט מאמה, מארי, הרעשנית והשתלטנית.
חיי החברה של לורה מתעוררים מעט כאשר מגיעים אנשי חברת הטלפון להתקין טלפון בביתם. בילי, העוזר הצעיר והביישן של הטכנאי, מגלה עניין בלורה, הוא חוזר לביתם לכאורה כדי לתת עלון הדרכה, אך למעשה הוא מעוניין לפגוש אותה שוב.
לורה נאלצת לצאת מבדידותה כאשר אחד ממאהביה של אמה, ריי סיי, שהוא אמרגן של אמנים מדרגה שלישית, שומע אותה שרה. הוא מזהה את הכישרון המדהים שלה, ומנסה להפוך אותה לכוכבת למרות רצונה. ריי מצליח לשכנע את מיסטר בו, בעל מועדון לילה, לאפשר ללורה להופיע אצלו. היא מתגברת על הפחד שלה מפני קהל כאשר היא מדמיינת את אביה יושב בקהל, והיא מופיעה במיוחד בשבילו. לורה שרה סדרה של להיטים בהופעה מחשמלת מול קהל משולהב.
אחרי ההצלחה הגדולה של ההופעה לורה מסתגרת בחדרה ולא מסכימה להופיע בשנית, למרות ההכנות הרבות שנעשו לקראת ההופעה הבאה אליה הוזמן גם סוכן אמנים ידוע מלונדון. באותו לילה הבית של מארי ולורה עולה באש וכל אוסף התקליטים נהרס. בילי, שתחביבו הוא גידול יוני דואר, מציל את לורה מהשריפה, ובאופן סמלי הוא מציל אותה גם מהבית ומאמא שלה.
הרבית

"הרבית" הוא שמו של מיצב גדול מאת הפסלת הישראלית סיגלית לנדאו ואשר הוצג בביתן "בילי רוז" במוזיאון ישראל. המיצג נבנה כחלק מתערוכה שנקראה "גרר..." אותה אצרו יגאל צלמונה ושרית שפירא ונפתחה ב-8 באוגוסט 1995. לצד לנדאו השתתף בתערוכה גם האמן הישראלי גיא בר אמוץ. 
במרכז המיצב, אליו נכנסים המבקרים דרך פתח בקיר שעוצב מבקבוקי פלסטיק של משקאות שונים, הועמד אובייקט נמוך שנבנה בעזרת משטחים ("פדים") ל"עכבר" ועוצב לצורת "אבן השתייה" שבהר הבית. במרכזו חפרה לנדאו מכתש ובו גידלה פטריות שנלקחו מבני אדם במצב של חוסר הכרה ("צמח"). 
לצד האובייקט בנתה לנדאו אוהל העשוי מדלתות ובו ותכולת בית. מן התקרה נתלו בשרשראות פסלי ברונזה אקספרסיביים של נשים פרושות זרועות, המאזכרים את פסלו של ז'ק ליפשיץ "אם וילד" (1945-1941), אשר מוצב במוזיאון. אובייקטים נוספים שנתלו מן התקרה כללו שני תופי מרים אשר עוצבו לדמות עיניים והצופים התבקשו לזרוק אבנים קטנות אליהן. 
בחלל התערוכה הוקרנו קטעי וידאו ובהם ראיון עם רסטורטור ממוזיאון ישראל שהציג תהליך של "עישון" אותו עוברות יצירות אמנות המוכנסות אל המוזיאון ונועד להרוג פטריות ובקטריות אחרות, וכן צילום של לנדאו, הלבושה בבגד ניילון שחור ובמסכת גז במזבלה ליד הכפר הערבי אל עזרייה. 
"תמיד עניין אותי מה קורה מתחת לאבן", העירה בראיון על העבודה, "קשה להתעלם מהקשרי האינתיפדה, שם מורמות אבנים מסוג אחר. מוטיב ההרמה והחיטוט חזק אצלי מאוד: הרמה של אבן, הרמת פסלו של נמרוד וחשיפת תוכן הכן שעליו הוא עומד, רחל המחכה שיעקב ירים את האבן מפי הבאר - זה מתקשר לאקטיביות ולפסיביות, וגם לצורך של הצאן לשתות". בין הפריטים הנוספים בתערוכה בלט סרט וידאו בו נוצר קישור בין פעולת השימור הפיזית והרעיונית המתנהלת במוזיאונים, לבין הסביבה הפוליטית-חברתית בו ניצב המוזיאון כ"הר" לאומי.
ניקלאס זולה

קריירת מועדונים

זולה שיחק כנער במועדונים רוט-וייס ולדורף, איינטרכט פרנקפורט ודרמשטאט 98, ובשנת 2010, כאשר היה בן 15, החל לשחק בהופנהיים. זולה שיחק בקבוצת הנוער של הופנהיים במשך שנתיים, ובשנת 2012 החל לשחק בקבוצת המילואים. במאי 2013 ערך זולה את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה בבונדסליגה, כאשר נכנס כמחליף בהפסדה של הופנהיים 4-1 להמבורג. בעונת 2013/14 הפך זולה לשחקן הרכב בהגנת הופנהיים, והבקיע ארבעה שערי ליגה. בעונת 2014/15 זולה המשיך להיות שחקן הרכב, אך נפצע במחזור ה-15 כאשר קרע את הרצועה הצולבת, והחמיץ את שארית העונה. בעונת 2015/16 חזר זולה להרכב הופנהיים, החמיץ במהלך העונה משחק אחד בלבד, והיה לאחד הבלמים הצעירים המבטיחים בליגה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם פביאן שר, פאבל קדראבק וטוביאס שטרובל. בעונת 2016/17 זולה היה חלק מרכזי בעונה המוצלחת של הופנהיים שסיימה במקום הרביעי בבונדסליגה והבטיחה מקום במוקדמות ליגת האלופות.
ב-15 בינואר 2017 הודיעה באיירן מינכן על החתמתו של זולה לחמש שנים תמורת 20 מיליון יורו, ביחד עם חברו להופנהיים סבסטיאן רודי, שחתם לשלוש שנים. שני השחקנים החלו לשחק בקבוצה החל מעונת 2017/18. ב-4 באוגוסט 2017 זולה ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בבאיירן מינכן, במשחק הסופר קאפ הגרמני מול בורוסיה דורטמונד, כאשר החליף את חאבי מרטינס. המשחק הסתיים בתיקו 2-2, והוכרע לטובתה של באיירן מינכן בבעיטות מ-11 מטרים. זולה הבקיע את הפנדל שלו, ורשם תואר ראשון עם הקבוצה במשחק זה. ב-18 באוגוסט 2017, במחזור הפתיחה של העונה, זולה הבקיע את השער הראשון בעונת 2017/2018 בבונדסליגה, שהיה גם שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 3-1 על באייר לברקוזן, כאשר נגח לרשתו של ברנד לנו כדור חופשי שהגביה לו סבסטיאן רודי שהגיע עמו מהופנהיים. זולה זכה בסיום אותה עונה באליפות עם באיירן מינכן, בעונה בה הבקיע שני שערים ועוד שלושה שערים עצמיים, והגיע עם הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות מול ריאל מדריד. במשחק הראשון בחצי הגמר, בו הפסידה באיירן 2-1, נכנס זולה כמחליף במקום ג'רום בואטנג שנפצע, ושיחק 90 דקות בגומלין שהסתיים בתוצאה 2-2, ובסיומו הודחה באיירן מהמפעל. זולה הציג יכולת גבוהה בשני המשחקים. זולה פתח בהרכב בגמר הגביע הגרמני בו הפסידה באיירן מינכן 3-1 לאיינטרכט פרנקפורט. בעונת 2018/19 זולה הפך לבלם הבכיר בבאיירן מינכן, לצידו של מאטס הומלס, וזכה עם הקבוצה בדאבל בגרמניה. עם זאת, בליגת האלופות נחלו זולה ובאיירן מינכן אכזבה, כשהודחו כבר בשמינית הגמר על ידי ליברפול.

קריירה בינלאומית

זולה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ובאוגוסט 2016 השתתף עם נבחרת גרמניה האולימפית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, וזכה עמה במדליית כסף, לאחר הפסד בגמר לנבחרת ברזיל האולימפית בבעיטות הכרעה. באותו חודש, ערך זולה את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה הבכירה, בניצחון 2-0 על נבחרת פינלנד, במשחק הפרידה של בסטיאן שוויינשטייגר מהנבחרת. זולה זומן לסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות 2017, וזכה עם הנבחרת בתואר, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על נבחרת צ'ילה. זולה נכנס כמחליף במשחק אחד ופתח בשני משחקים בשלב הבתים. בניצחון 4-1 בחצי הגמר מול נבחרת מקסיקו זולה לא שיחק. בגמר מול צ'ילה זולה החליף בדקה ה-90 את לאון גורצקה. 
זולה זומן במאי 2018 לסגל המורחב של נבחרת גרמניה למונדיאל 2018 וביוני 2018 נכלל בסגל הסופי. זולה לא שיחק בשני המשחקים הראשונים של גרמניה, בהם הפסידה הנבחרת 1-0 לנבחרת מקסיקו וניצחה 2-1 את נבחרת שוודיה. זולה פתח בהרכב במשחק השלישי, בו הפסידה גרמניה 2-0 לנבחרת דרום קוריאה, והודחה במפתיע מהמונדיאל כבר בתום שלב הבתים.
כתר

כתר הוא כיסוי ראש מקושט, המשמש לציון מלכוּת, תואר או תפקיד רם.
הכתר עשוי בדרך-כלל מתכת יקרה, כגון זהב, כסף או פלטינה, ומשובץ אבנים יקרות.

שימוש טקסי

כתרים משמשים במספר טקסים וגם לציון תוארי כבוד שונים. מלכת היופי, למשל, חובשת כתר לראשה לאחר בחירתה. בחתונות נוצריות-אורתודוקסיות נהוג "להכתיר" את בני הזוג; דבר זה מסמל את הפיכתם ל"מלך" ול"מלכה" של ביתם החדש. בחתונות יווניות עשויים הכתרים פרחים, ובני הזוג שומרים עליהם לאחר החתונה כמזכרת ליומם המאושר. בחתונות סלאביות עשוי הכתר מתכת ומעוצב ככתר מלכים אמיתי; בכל כנסייה קיים בדרך-כלל זוג כתרים יחיד, בו משתמש הכומר לכל החתונות.
אבו עגילה

אַבּוּ עַגֵילַה הוא צומת דרכים במזרח חצי האי סיני שבמצרים, הסמוך לגבול הבינלאומי עם ישראל ונמצא כ-30 קילומטרים מערבית לניצנה וכ-45 קילומטרים דרומית מזרחית לאל עריש. גובה השטח הוא 150 מטר מעל פני הים ובסמוך אליו נמצא ואדי אל עריש. הצומת והמשלטים הסמוכים אליו עמדו במוקד קרבות חשובים במלחמת העצמאות, במבצע קדש ובמלחמת ששת הימים.

היסטוריה צבאית

עקב חשיבותו האסטרטגית של הצומת וקרבתו לגבול הישראלי, הוקמו על ידי הצבא המצרי משלטים בסביבותיו. במלחמת העצמאות, במסגרת מבצע חורב (מבצע עי"ן), נכבשו הצומת והמשלטים סביב על ידי כוחות צה"ל ב-29 בדצמבר 1948. לחץ מדיני בינלאומי על ממשלת ישראל הביא לפקודת נסיגה מהאזור לאחר מספר ימים. לאחר מלחמת העצמאות שיפרו המצרים את ביצורי המתחמים שסביב לצומת.
במבצע קדש הותקף אזור הצומת על ידי חטיבה 7. על אחד ממשלטיו, משלט סכר הרואיפה הנמצא על ואדי אל עריש, נערך אחד מהקרבות המכריעים במבצע - קרב סכר הרואיפה. מערכת אום כתף - אבו עגילה הייתה הכבדה ביותר במערכת סיני ונהרגו בה 61 חיילי צה"ל.
במלחמת ששת הימים פעל כוח אוגדתי משולב שכלל כוחות רגלים, שריון, ארטילריה והנדסה בפיקודו של אריאל שרון במטרה לכבוש את מתחם אום כתף הנמצא ממזרח לאזור הצומת. יש הטוענים כי ניצחון הצבא הישראלי על הצבא המצרי בקרב אום-כתף היה נקודת ההכרעה בקרב היבשה בחצי האי סיני במלחמה.
ולאד מוראר

קריירה

ולאד מוראר נולד וגדל בעיר זלאו בירת מחוז סלאז' שברומניה ושיחק במספר מועדוני נוער קטנים ברומניה. בשנת 2011, חתם מוראר באוניברסיטאטה קלוז' כשבעונתו הראשונה במדי הקבוצה שיחק דקה אחת בה גם רשם שער בכורה במדי המועדון. אחרי עונה אחת בה רשם שבע הופעות וארבעה כיבושים, בקיץ 2012 חתם מוראר בפטרולול פלוישט יחד עם עוד מספר שחקנים שעזבו את קלוז' וחתמו בקבוצה.
בעונתו הראשונה במדי פטרולול, רשם מוראר 10 הופעות ליגה בהן כבש שלושה שערים בנוסף לכך, ערך מוראר שלוש הופעות במסגרת הגביע הרומני וכבש שער אחד. בעונתו השנייה בקבוצה מיעט מוראר לשחק בליגה אך רשם שתי הופעות במוקדמות הליגה האירופית. באחד המשחקים שיחק מוראר נגד ויטסה ארנהיים ההולנדית. אחרי שנתיים לא מוצלחות במדי פטרולול, בתחילת עונת 2014/15, חזר מוראר לקלוז' ורשם 14 הופעות בהן כבש שלושה שערים.
ב-1 ביולי 2015, רכשה בית"ר ירושלים את כרטיס השחקן של מוראר מקלוז' תמורת 160 אלף אירו והקשר חתם לשלוש עונות במועדון. אולם, לאחר חודשיים, ב-4 בספטמבר 2015, לא הצליח להתאושש מהפציעה עמה הגיע לבית"ר, והוא שוחרר מהקבוצה. ב-13 בינואר 2016 לאחר חצי שנה ללא קבוצה, חתם בראפיד בוקרשט לשנתיים.

נבחרת רומניה

לזכותו של מוראר שתי הופעות במדי נבחרת רומניה עד גיל 21.
מרים בוארדי

ראשית חייה

בוארדי נולדה באעבלין להורים יוונים קתולים ממוצא לבנוני וסורי. לאחר שהוריה שכלו את כל שנים-עשר בניהם בגיל צעיר, הם עלו לרגל לבית לחם והתפללו למרים שתחון אותם בבת. לבני הזוג נולדה בת לה קראו מרים, ושנתיים לאחר מכן נולד להם בן נוסף. בהיותה בת שלוש מתו שני הוריה בהפרש של מספר ימים, ומרים ואחיה היחיד נמסרו לקרובי משפחה שונים ולא נפגשו שוב מעולם. בהיותה בת שמונה עקרה משפחת דודה שגידל אותה לאלכסנדריה. כשמלאו לבוארדי 13, ביקש דודה להשיאה, אך היא סירבה שכן בקשה להקדיש את חייה לדת. עקב כך החל דודה להשפילה ומקץ שלושה חודשים גילתה את ליבה בפני משרת המשפחה לשעבר, אשר הציע לה להמיר את דתה לאסלאם. משסירבה מרים להצעה, שיסף האיש את גרונה והשליכה באחד מרחובות העיר. כשבוארדי התעוררה, היא מצאה את עצמה במערה ואחות לבושה בכחול טיפלה בה משך ארבעה שבועות. לימים ספרה מרים כי זיהתה באותה אחות את הבתולה בעצמה. לאחר שהחלימה עבדה כמשרתת אצל מספר משפחות בערים שונות, וב-1865 הגיעה למרסיי שבצרפת.

כנזירה

בגיל 19 הצטרפה בוארדי לקהילת נזירות במרסיי, אך מקץ שנתיים השפיעה עליה הנזירה החונכת אותה להצטרף למסדר הנשים הכרמליתי. בשנת 1867 היא הצטרפה למנזר כרמליתי בצרפת ושלוש שנים לאחר מכן יצאה עם קבוצת נזירות לקרנאטקה שבהודו כדי לייסד שם את מנזר הכרמליתיות הראשון במדינה. ב-1871 נדרה את נדר הפרישות שלה, ושבה לצרפת ב-1872. ב-20 באוגוסט 1875 היא יצאה עם מספר נזירות לארץ ישראל כדי ליסד את המנזר הכרמליתי בבית לחם. בהיותה הנזירה היחידה שדיברה את השפה הערבית פיקחה בוארדי על עבודות הבנייה, והמנזר אוייש ב-21 בנובמבר 1876. בנוסף פעלה להקמת המנזר הכרמליתי בנצרת. 
ב-22 באפריל 1878, ביום שני של פסחא, התגלה בפני בוארדי חזיון, ובו ראתה מקום פלוני עליו נאמר לה: "זה המקום בו ישוע ברך את הלחם, בביתם של תלמידי אמאוס". לאחר שבועיים היא הזדמנה לאמאוס ניקופוליס וזיהתה את המקום אותו ראתה בחזיון. עקב כך שוב עלה זיהויה של אמאוס ניקופוליס עם האירוע המתואר בברית החדשה, ובשנת 1879 קנו הכרמליתיות את השטח מהכפר הערבי עמואס, ובאתר החלו חפירות (לפי מקור אחר השטח נקנה כבר ב-1875‏).
בוארדי שהתה במנזר הכרמליתי בבית לחם עד מותה בגיל 32, כתוצאה מנמק שנגרם לאחר שבר בזרועה.
דייוויד מתיוס

חייו

דייוויד מתיוס נולד בלונדון. משפחתו לא הייתה מוזיקלית במיוחד ולמרות זאת, כבר בנעוריהם, טיפחו הוא ואחיו הצעיר קולין, גם הוא מלחין, יחדיו את נטייתם למוזיקה. הופעת "שגעון מאהלר" בראשית שנות ה-60' של המאה ה-20, כשיצירותיו של גוסטב מאהלר החלו למצוא את מקומן ברפרטואר הבריטי הרגיל, הביאה לתנופת יצירה כבירה אצל שני האחים; אך אף על פי ששיתפו לעיתים פעולה כמעבדים (למשל, בתזמור שבעה שירים מוקדמים של מאהלר) ועורכים (למשל, בהוצאת "גרסת הביצוע" של דריק קוק לטיוטה של הסימפוניה העשירית של מאהלר), הרי כמלחינים הלכו איש איש בדרכו הוא.
דייוויד מתיוס למד לימודים קלאסיים באוניברסיטת נוטינגהאם ואחר, כיון שסבר שהידע המוזיקלי שלו, שרכש בכוחות עצמו, לוקה בחסר, למד הלחנה אצל אנתוני מילנר ואף נעזר רבות בעצתו ועידודו של ניקולאס מו. לאחר זאת פעל יחד עם בנג'מין בריטן בפסטיבל אלדבורו. רק בהגיעו לגיל 25 הוציא מתחת ידו יצירה, שהשביעה את רצונו די הצורך להיקרא "אופוס 1" שלו. הוא נמנע על פי רוב מהוראה, אך כדי לתמוך בקריירת ההלחנה שלו, הרבה לעסוק בעבודת עריכה ובתזמור מוזיקה לסרטים. כמו כן כותב מתיוס מדי פעם מאמרים וביקורות לכתבי עת שונים בתחום המוזיקה - פסגת פעילותו זו הוא הספר על מייקל טיפט, מלחין שמתיוס מעריץ בכל לבו.
חוה מונד

חוה מונד (נולדה ב-1984) היא דוגמנית ומגישת טלוויזיה ישראלית. היא הדוגמנית המפורסמת הראשונה המגדירה את עצמה דתיה. נולדה בצפת ומחזיקה באזרחות ישראלית ובריטית.

ראשית חייה

חוה מונד נולדה ב-1984, שנייה מבין ארבעה אחים, למשפחה דתית בצפת, ולמדה בתיכון דתי לבנות בעיר (אולפנית צפת). כשהייתה בת 16 טיילה עם דודתה בלונדון ושם ניגשה אליה נציגה מטעם סוכנות הדוגמניות "select" והציעה לה לדגמן. היא סירבה ואמרה שהיא דתיה וכן שהיא לא סיימה תיכון. בסוכנות חיכו שתסיים את לימודיה וכן שנה נוספת בה שירתה בשירות לאומי, ואז החתימו אותה על חוזה דוגמנות.

קריירת הדוגמנות

מונד עבדה עבור בתי אופנה ידועים כגון קלווין קליין, ראלף לורן, שאנל ואיב סאן לורן.
היא הייתה הדוגמנית הראשית בקמפיין ארמני ג'ינס לשנת 2004/2005,  בקמפיין מוצרי השיער של פנטיין, וכן בקמפיין למשקה בייליס. בישראל שימשה במשך ארבע שנים (2008-2011) הפרזנטורית הראשית של רשת האופנה הישראלית דיסקרט, וכן של רשת האופנה ZIP וטבע נאות. 
היא הופיעה בשער המגזין טיימס ובכתבות בקוסמופוליטן ובמגזינים רבים אחרים.

קריירת טלוויזיה

בשנת 2011 החלה מונד להנחות תוכנית פאנל בערוץ 10 בשם אשת חיל - תוכנית דת ומסורת נשית  המארחת פאנל נשים שדנות בנושאים שונים.

דתיותה

מונד נולדה וגדלה בבית דתי והתחנכה במוסדות חינוך דתיים. בנערותה הדריכה תקופה בתנועת הנוער בני עקיבא.
מעידה על עצמה ששומרת שבת ואוכלת כשר, וכן שמתפללת מדי יום למרות סדר יומה העמוס. עקב היותה דתיה מעמידה בחוזיה תנאים שנחשבים לעיתים חריגים בענף הדוגמנות: היא לא מדגמנת בגדי ים ולבני נשים מטעמי צניעות, ולא מצטלמת בשבת.

משפחה

מונד נשואה לאיש העסקים ארני גוזלן והם מתגוררים עם ילדיהם בלונדון.