google/wiki40b huggingface dataset:
ראגנארוק

רַאגנארוק (Ragnarök) הוא סיפור הקרב של אחרית הימים במיתולוגיה הנורדית, המתאר את מלחמתם של האלים ובני בריתם, בהנהגתו של אודין, כנגד מגוון ענקים ומפלצות בהנהגתו של לוקי. הקרב, במהלכו ימותו רבים מהמשתתפים, ישמיד את מרבית העולם ויוליד עולם חדש.

מקור המילה

מקור המילה הוא ככל הנראה בנורדית עתיקה, שילובן של המילה רַגְנַה (ragna) שמשמעותה אלים או כוחות שולטים ומילה נוספת. ייתכן כי המילה הנוספת הייתה rök שמשמעותה "הסוף המיועד" או האבדון ומניבה את הצירוף "אבדון האלים". ייתכן גם כי המילה הנוספת הייתה rökr שמשמעותה חשכה או דמדומים, צירוף זה מניב את המונח דמדומי האלים. 
פירוש נוסף, אם כי מקובל פחות, מסתמך על regn שמשמעותה גשם בשוודית ודנית וrök שמשמעותה עשן כדי ליצור את "גשם של עשן" או "גשם של אפר"

לפני הקרב

שני אירועים חשובים יקדימו את בואו של הראגנארוק.

לידתם של יורמונגנד, פנריר והל

האירוע הראשון הוא לידתם של הנחש יוֹרְמוּנְגַנְד, הזאב פנריר והאלה הֵל. צאצאיהם רבי העוצמה של האל לוקי והענקית אנגרבודה. האדה הפרוזאית מספרת כי כאשר למדו על כך האלים הבינו כי צרות לרוב יגרמו ייצורים אלה, במיוחד לאור הנבואות בדבר גורלם אשר היו ידועות לאלים, ולכן ציווה אודין להביא את הצאצאים בפניו. הנחש הוטל לתוך האוקיינוס המקיף ּאת העולם וגדל לממדים כה עצומים עד כי נאלץ לנשוך את זנבו שלו. הֵל גורשה להיות מלכת ממלכת המתים ונהייתה אחראית על העולם הלהיים ועל נשמות אלה אשר לא מתו בקרב.
הזאב פנריר הובא לאסגארד ורק האל טיר היה אמיץ מספיק כדי להאכיל אותו. גודלו העצום של הזאב והנבואות על תפקידו בהשמדתם הפחידו את האלים ואלה ניסו לכבול אותו, משום שלא מוכנים היו לזהם את ביתם הקדוש בדם ולהרגו. תחילה, יצרו האלים שרשרת מברזל והציעו לפנריר לנסות את כוחו ולהשתחרר ממנה. הזאב הניח לאלים לכבול אותו ושבר בקלות את השרשרת. גם ניסיונם השני של האלים, עם שרשרת חזקה יותר, נכשל. אז שלח אודין את סְקירְניר, אחד מעוזריו של האל פְרֵייר, לבקש מהגמדים לעצב שלשלאות מתאימות. 
הגמדים יצרו את השרשרת משישה מרכיבים: צליל צעדיו של חתול, זקן של אישה, שורשיו של הר, שריר צוואר של דב, נשימה של דג ויריקה של ציפור, ומשום כך לא קיימים עוד דברים אלה בעולם. השרשרת, אשר נקראה גְלֵייפְניר, נראתה כסרט משי דק. אז זימנו האלים את פנריר והציעו לו לנסות את כוחו מול גלייפניר. פנריר חשש מתרמית ולכן הסכים רק בתנאי שאחד האלים יכניס את ידו לפיו כמחווה של אמון. רק האל טיר הסכים. משראה הזאב כי נפל למלכודת שטמנו לו האלים, נשך את ידו של טיר אשר נותר מאז עם יד אחת בלבד.
מסע ומתן

תגובות

האלבום כולל מחווה ללד זפלין ("פלאפל") כמו גם גרסת כיסוי לשיר "ילד מזדקן" של להקת כוורת. שלושה שירים הפכו להיטים: "ממריאים" ו"מסע ומתן" שהגיעו לראש מצעד הפזמונים של רשת ג', ו"אנצל".
עם זאת, ביקורות עיתונות המוזיקה לאלבום היו מעורבות. בעיקר נמתחה ביקורת על המלל.
סטפ אפ 4: מהפכה

עלילה

אמילי, בתו של איש עסקים אמיד מגיעה למיאמי כדי להפוך לרקדנית מקצועית. במיאמי היא פוגשת בשון המנהל חבורת ריקודים שכונתית המכונה "הכנופיה" (אנגלית The Mob"). השניים רוקדים יחדיו, מתאהבים ומתאמנים לקראת הופעה שעתידה לקבוע את עתיד חברות הריקודים. אביה של אמילי מגלה שלביתו מערכת יחסים עם שון והוא מחליט לפעול לסיום הקשר, תוך פגיעה בשכונה ובחברי "הכנופיה".
ביל אנדרסן (פיטר גלאגר), אביה של אמילי תכנן את לבנות בית מלון גדול על חשבון אזור מגורי חברי "הכנופיה" והם החליטו להיאבק בתוכניות הפיתוח באמצעות ריקוד מחאה ובשלב הראשון, לא נחלו הצלחה. לאחר ריקוד מחאה נוסף ופוגעני, עלו יחסיהם של אמילי ושון על שרטון ואמילי פרשה מהכנופיה. במעמד ההכרזה על בנייתו של בית המלון, ביצעה הכנופיה ריקוד סיום, אשר נועד להסביר את עמדתם בפני ראש העיר וצוותו. הריקוד נוחל הצלחה רבה, אביה של אמילי מסכים לבנות את בית המלון באתר אחר, שון ואמילי מחדשים את מערכת היחסים ביניהם, ו"הכנופיה" מקבלת הצעה להשתתף במסע פרסום לנייקי.
שחקן מחליף

"שחקן מחליף" או "ממלא מקום" (באנגלית: Understudy), הוא מונח מעולם התיאטרון המתאר שחקן שמשנן את התפקיד של שחקן ראשי במחזה. במידה שנבצר מהשחקן הראשי להופיע בעקבות מחלה או כל סיבה אחרת, יכנס השחקן המחליף במקומו. בדרך כלל כאשר מוחלף השחקן, מנהל התיאטרון מכריז על השינוי בפני קהל הצופים.
שחקנים רבים התחילו את הקריירה שלהם כשחקנים מחליפים, וזכו לפרסום לאחר הופעה במקום זמר ראשי. כך למשל השחקן אנתוני הופקינס, ששימש כשחקן מחליף ללורנס אוליבייה. כאשר האחרון חלה בסרטן בשנת 1967, החליף אותו הופקינס בסדרת הופעות עם התיאטרון הבריטי הלאומי.
שחקן מחליף בדרך כלל משחק בתפקיד שולי כלשהו במחזה. שחקנים אשר מחויבים אך ורק להחלפה במקרה חירום נקראים לעיתים standby (כונן). שחקן כזה צריך להופיע עם שאר המשתתפים במחזה, ובמידה ואין כל ספק ביכולתו של השחקן הראשי, יכול השחקן המחליף לעזוב את המקום, אך עליו להשאר בר-השגה.
בבתי אופרה גדולים מחזיקים זמרים מחליפים אשר מכונים לעיתים cover (כיסוי). (ראה מקרה השערוריה של רוברטו אלאניה, שם נכנס ברגעים ספורים השחקן המחליף).
בענפי הספורט נהוג לכנות שחקן מחליף - שחקן ספסל.
הצוללות מסדרת דולפין

פעילות מבצעית

ב-30 ביוני 2009 פורסם כי לפחות צוללת אחת השתתפה בתמרון ימי שנערך בים סוף בשיתוף כלי שיט שונים של חיל הים.
ב-14 ביולי 2013 נטען שצוללת ישראלית מסדרת דולפין תקפה מחסן טילי יבשה-ים בלטקיה שבסוריה.
ג'אנגו ריינהארדט

קורות חייו

ג'אנגו ריינהארדט נולד בליברשי, בלגיה ובילה את מרבית ילדותו במחנות ארעיים צועניים בסביבות פריז. הוא ניגן בגיטרה, בנג'ו וכינור מגיל צעיר, ואף ניגן באולמות ריקודים בפריז. הוא התחיל בנגינה בכינור, אך עבר לבנג'ו-גיטרה (זהו כלי בעל שישה מיתרים והוא מכוון כמו גיטרה). בהקלטותיו הראשונות (1928) השתמש בכלי זה.
בגיל 18 נפגע ריינהארדט בשריפה שפרצה בקרוואן שלו, אותו חלק עם אשתו הראשונה. הקמיצה והזרת שלו ביד שמאל (היד שמבצעת את האקורדים) נכוו קשות ואף התחברו זו לזו. למרות הצלחת הרופאים להפריד את האצבעות, נפגע כושר השימוש בהן וג'אנגו נאלץ לפתח סגנון ייחודי של נגינה, שהדגיש את אצבעותיו שלא נפגעו.
בשנת 1934 הקים את ההרכב "Quintette du Hot Club de France" עם הכנר סטפן גרפלי, אחיו ז'וזף ורוז'ה שאפוט על הגיטרה ולואי וולה על הבס. בתקופה זו הופקו מספר הקלטות, וג'אנגו ניגן עם אומנים אמריקאים רבים, כגון קולמן הוקינס, בני קרטר ורקס סטיוארט.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שהה ג'אנגו עם החמישייה בסיבוב הופעות בבריטניה. הוא חזר מיד לפריז והשאיר את אשתו בבריטניה. גראפלי נשאר בבריטניה ושהה שם בתקופת המלחמה. בפריז, צירף ג'אנגו את הוברט רוסטיינג, נגן הקלרנית, כמחליפו של הכנר גראפלי.
בניגוד לצוענים רבים, שנרצחו במלחמת העולם השנייה, שרד ג'אנגו את המלחמה ללא פגע. עובדה זו נזקפת לזכותו של קצין לופטוואפה בשם דיטריך שולץ-קוהְן, שנודע בכינויו "דוקטור ג'אז", אשר העריך מאוד את נגינתו של ג'אנגו. במהלך המלחמה, בשנת 1943 נישא ג'אנגו לסופי ציגלר, ובנם באביק היה לגיטריסט מכובד בזכות עצמו.
לאחר המלחמה, הצטרף ג'אנגו לגראפלי בבריטניה, ויחד יצאו לסיבוב הופעות בארצות הברית. בין השאר ניגנו הצמד בקארנגי הול והקליטו יחד חומרים נוספים.
ב-1951 התיישב ג'אנגו בעיר סמואה סור סיין בצרפת, ליד פונטנבלו, והתגורר שם שנתיים, עד שבבוקר ה-16 במאי 1953 הוא התעורר בכאבים וללא יכולת לזוז. הוא טען כי תחושתו השתפרה וקם ממיטתו, אך לאחר מכן התמוטט בפתח הבית. הוא נפטר בדרכו לבית החולים, שם התברר כי סבל מדימום מוחי.
כתריאליבקה

כתריאליבקה (ביידיש: כתרילעווקע, נהגה: Kasrilevke) הוא שמה הספרותי של עיירת ילדותו של הסופר היידי שלום עליכם, שנקראה וורונקוב (Вороньков)(רו').
וורונקוב שוכנת באוקראינה, דרומית לקייב באזור העיר העתיקה פריאסלאב-חמלניצקי. שלום עליכם הפך את וורונקוב, אשר התפרסמה בשם הספרותי שהעניק לה: כתריאליבקה, לאבטיפוס של העיירות היהודיות הקטנות במזרח אירופה.

סיפורי העיירה

בפתיחת האוטוביוגרפיה שלו, חושף שלום עליכם את זהותה ומיקומה הגאוגרפי המדויק של כתריאליבקה:
"מספר הדברים האלה נתחנך ונתגדל בעיר הקטנה כתריאליבקה, שכבר נתפרסמה קצת בעולמו של הקדוש ברוך הוא. מקום העיר הזאת ברוסיה הקטנה, בפלך פולטאווה, סמוך לעיר העתיקה פיריאסלאוו, ושמה הנכון אשר יקראו לה לא כתריאליבקה, אלא וורונקה... עיר קטנה ודלה, אבל כנגד זה מלאה היא סיפורים ואגדות נפלאים המושכים את הלב...
— שלום עליכם/חיי אדם
חלק גדול מעלילותיו הרבות של המספר היידי התרחשו בכתריאליבקה, שהייתה בעצם וורונקוב בעיצוב הבדיוני שלה.  מוטל בן פייסי החזן היגר עם משפחתו מכתריאליבקה לאמריקה, שנות ילדותו המאושרות של שלום עליכם עברו עליו בכתריאליבקה, טרם חזר עם משפחתו לפיריאסלב.  אלפרד דרייפוס היה בכתריאליבקה (כנושא לדיונים) מושב זקנים היה בכתריאליבקה, בית מרחץ היה שם ועוד.
כתריאליבקה הפכה במהלך השנים למקום מייצג של ה"שטעטל" היהודי – עיירה יהודית ענייה ובוצית שעל אף דלותה, סביבתה העוינת, ההגבלות על חיי היהודים באימפריה הרוסית – תושביה חיים, עמלים, צוחקים ובוכים, ובעיקר מהווים גיבורים בדיוניים בסיפורי ההווי של שלום עליכם.
בספרו "כתריאלים" עונה שלום עליכם לשאלה המתבקשת:  למה נקרא שמה כתריאליבקה? 
"על שם יושביה. גלוי וידוע לכל, כי העני מישראל כמה וכמה מדרגות לו שמהן כמה וכמה שמות מצטרפים לו, כשמות יתרו בשעתו.  יש עני סתם ויש עני שבעניים, האחד נקרא רש, והשני מסכן שמו, יש מחזיר על הפתחים, יש קבצן ומקבל ופושט יד... ועוד שם אחד מצאנו לעני, שם מוזר קצת ומשונה, והוא – כתריאלי... בלשוננו יקרא לזה שכמותו עני ועליז"
— שלום עליכם/כתריאלים
כשרונו המיוחד של המחבר לדבר על הנושאים הכאובים בבת שחוק, שיש מבקרים שקוראים לה הומור שחור, מאקברי, ויש המכנים אותה "הצד האפל בצחוקו של שלום עליכם" – בולט במיוחד כשהוא מספר על כתריאליבקה, העיירה שסיפקה לשלום עליכם מבחר מגוון של גיבורים עממיים. דוגמה לכך ניתן למצוא בקטע הבא:
כן, ידידי היקרים. כתרילבקה נשרפה באש, אתם חושבים עפעס סתם כך, נשרפה לה? הקיץ הזה, בל נחטא בשפתיים, נשרפו באש די והותר ערים ועיירות יהודיות, אלא מה? יש הבדל; לא דומה שרפה לשרפה.  כתרילבקה רצתה כנראה להתנאות לפני העולם, פנתה ואמרה: 'מה? אתן בוערות? חה-חה! תנו לי ותראו איך עיר בוערת!
— שלום עליכם/נשרפים של כתרילבקה
עקב הפופולריות הגדולה של המחבר, הפך הכינוי "כתריאליבקה" למילה המשמשת רבים, כדי להביע סוג של קרתנות זעירה בעיירה קטנה.
אלפבית פרוטו-כנעני

האלפבית העברי הוא אחת ממערכות הבת של האלפבית הפרוטו-כנעני אשר נוצר, בדומה לכתב הפיניקי והארמי, באלף הראשון לפני הספירה.

גילוי הכתב הפרוטו-סינאי בסרביט אל-ח'אדם

כתובות פרוטו סינאיות התגלו לראשונה בחורף 1905-1904 בסיני, על ידי הילדה פטרי ובעלה פלינדרס פיטרי. הכתובות, שנמצאו בהר בסיני באתר בשם סרביט אל-ח'אדם, היו כמעין גרפיטי, או מנחות שהושארו במקדש עבור האלה חתחור ('בעלת' בשמה הכנעני). בהר היו מכרות טורקיז רבים, אשר בהם עבד מספר רב של "אסייתים", דוברי כנענית.
הכתובות נמצאו בין מספר רב מאוד של כתובות הירוגליפיות מצריות. הכתובות הכנעניות באלפבית הפרוטו-סינאי נמצאו חרוטות בסלעים ליד מכרות הטורקיז ולאורך הדרכים המובילות אל המקדש. ארבע כתובות נמצאו במקדש, על שתי צלמיות קטנות ממדים, על פסלון דמוי אדם יושב ועל פסלון קטן בצורת ספינקס. בשנת 1916 פיצח אלן גרדינר חלקית את משמעות הכיתוב באמצעות הביטוי "לבעלת" l bʿlt .
הספינקס הכיל כיתוב בשתי שפות: מצרית וכנענית, וכך היה ניתן לפענח את משמעות האותיות של הכתב הפרוטו-סינאי בעזרת הכתוב במצרית.
האגיפטולוגית אורלי גולדווסר מאמינה כי הכתב הכנעני הומצא בעת כהונתו של המלך אמנמחת השלישי מהשושלת ה-12.
דויד מתאוס

קריירת מועדונים

מתאוס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ריאל מדריד, אליה הצטרף בגיל 12. בעונת 2007/2008 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.
בינואר 2010 מתאוס נקרא לראשונה לקבוצה הראשונה של המועדון.
לאחר מינויו של ז'וזה מוריניו לאימון ריאל מדריד, מתאוס חתם על חוזה מקצועי בקבוצה. ב-23 בנובמבר 2010 מתאוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד אייאקס במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-29 בינואר 2011 מתאוס הושאל לא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית עד לסיום העונה. בקיץ 2011 הושאל לריאל סרגוסה. ב-11 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית.
בעונת 2012/2013 חזר לקבוצת המילואים של ריאל מדריד.
ב-2 בספטמבר 2013 מתאוס עזב את ריאל וחתם בפרצווארוש מליגת העל ההונגרית.
ב-29 ביולי 2015 מתאוס חתם באורלנדו סיטי מה-MLS. ב-3 במרץ 2017 שוחרר מהקבוצה.
לקראת עונת 2017/2018 מתאוס חזר לספרד וחתם בריאל מורסיה.
ב-30 ביולי 2018 מתאוס חתם בהפועל חדרה מליגת העל.
ב-27 ביוני 2019 חתם בהפועל רעננה.
Me and Bobby McGee

סיפור השיר

השיר מספר על שני נוודים הנודדים בטרמפים ברחבי דרום ארצות הברית. לאחר ביקור בקליפורניה נפרדות דרכיהם. לא ניתן לדעת מהו המגדר של הדובר בשיר, ואף השם "בובי" יכול להיות של גבר או אשה.

בעברית

בעברית שרה את השיר גל דה פז, שתרגמה אותו גם להוויה הישראלית בשם "קובי שלי".
השיר מוזכר בשירו של נמרוד גאון "שיר חייל", שבוצע על ידי שלמה ארצי באלבומו "דרכים" ("בלוז ישן על בובי מק'גי").
Dig A Pony

הרכבה

ג'ון לנון היה המלחין והזמר של השיר, אך השיר זכה לקרדיט של לנון-מקרטני. השיר נקרא במקור "All I Want Is You". לנון אמר שהשיר הוא "חתיכת זבל", למרות שהוא הפגין בוז דומה לרבים משיריו. זה נכתב עבור אשתו לעתיד יוקו אונו, והציג שפע של משפטים מוזרים, לכאורה שטויות אשר היו קשורים יחד למה שלנון מתייחס כסגנון של הליריקה של בוב דילן.

הקלטה

השיר היה אחד השירים של Let It Be אשר הוקלטו בהופעה על הגג, עם עזרה מהמילים של לנון כאותו כרמז. זה מתחיל עם התחלה שקר, עם רינגו סטאר צועק "Hold it!" כדי לעצור את חברי הלהקה האחרים, כי הוא נשף לו את האף והיה לו רק מקל תוף אחד בידו. באולפן מוקדם יותר, טייק של השיר, הוקלט ב-22 ינואר 1969 ושוחרר באלבומם Anthology 3 בשנת 1996, את הבית הראשון ואת סוף השיר מתחיל פול מקרטני כשהוא שר "All I want is.. . " ביטוי זה הופיע בכל ביצוע של השיר, אבל נחתך מהגרסה הסופית על ידי פיל ספקטור, ולאחר מכן נחתך מן Let It Be... Naked, אשר גם משמיט את ההתחלה השגויה.
פרנץ קראוס

פרנץ קראוס (בגרמנית: Franz Krausz או Kraus;‏ 13 במאי 1905, זנקט פֶּלְטֶן, אוסטריה – 7 באפריל 1998, תל אביב) היה גרפיקאי ישראלי.
קראוס נולד בעיירה זנקט פֶּלְטֶן (St. Pölten) שבצפון-מזרח אוסטריה, וגדל בגראץ, במשפחה של אמני עיצוב וגרפיקאים יהודים. בגיל 18 עבר קראוס לווינה, והחל שם בקריירה כגרפיקאי. שם גיבש תודעה ציונית.
בין השנים 1926–1933 עבד כגרפיקאי אצל מוציא לאור בולט בברלין, בירת גרמניה של ויימאר. עם עליית הנאצים לשלטון החליט קראוס לעלות לארץ ישראל, אך נתקל בקשיים עקב הגבלות ההגירה של המנדט הבריטי. בין 1933 ל-1934 שהה עם אשתו אני (Anni) בברצלונה, ועסק בעיצוב כרזות לסרטים. באוקטובר 1934 הגיע קראוס לארץ ישראל, והתיישב בתל אביב. כאן החל בעיצוב כרזות, ורכש מוניטין כמעצב. בין לקוחותיו הקבועים היה מפעל הסיגריות "דובק", שעבורו עבד במשך 45 שנה, ומפעל" עלית", שעבורו עיצב את המותג שוקולד פרה. קראוס הביא לארץ ישראל שיטות פרסום וגרפיקה שלא נודעו בה עד אז, ופיתח מאוד את ענף הפרסום. על אף שהשתמש בצילום בעבודותיו המאוחרות, נודע ביצירותיו המצוירות, לרוב בצבעי גואש.
בשנת 1935 נמנה עם מייסדי אגודת המעצבים הגרפיים בארץ ישראל, הפעילה כיום בשם אגודת המעצבים הגרפיים בישראל.
יצירתו הידועה ביותר היא הכרזה "Visit Palestine" משנת 1936, שנוצרה עבור גוף בשם "אגודת התיירות בארץ ישראל" (Tourist Association of Palestine) – גוף ציוני, שככל הנראה בחר בשם זה כדי להיראות כגוף של ממשלת המנדט. המטרה הגלויה הייתה לעודד תיירות לארץ ישראל ואילו המסר הסמוי היה קריאה ליהודי התפוצות לעלות לארץ ישראל. הכרזה מראה נוף פנורמי של העיר העתיקה בירושלים. 
קראוס המשיך ליצור גם לאחר קום מדינת ישראל וזכה להוקרה ולהערכה עוד בימי חייו, כאמן מוביל. בשנת 1981 יזם האמן דוד טרטקובר תערוכה רטרוספקטיבית של קראוס במוזיאון תל אביב. תערוכה זו שימשה כבסיס לאוסף הכרזות בתצוגת הקבע במוזיאון.
חיזוי פרמטרי

חיזוי פרמטרי - חיזוי שניתן באמצעות נוסחאות ולא ערכים סופיים קבועים. הנוסחאות משמשות להצבת ערכי פרמטרים או משתנים אלפא-נומריים ספציפיים בהתאם לתנאי היישום. עקב זאת, לחיזוי פרמטרי יש דרגת חופש, שמקנה לו גמישות, התאמה למגוון גדול של מצבים, אפשרויות הפצה במערכות, יכולת סימולציה ואופטימיזציה, והשגת דיוק גבוה יותר.
בפרדיגמה של חיזוי פרמטרי משתמשים ביחסים בין הרכיבים, כדי להפעיל ולהעביר מידע לצורך תכנון גאומטריות ומבנים מסובכים. מקורו של המושג "פרמטרי" הוא במתמטיקה (ראו: תיאור פרמטרי של עקום), שמתייחס לשימוש בפרמטרים מסוים או משתנים שניתנים לשינוי כדי להפעיל או לשנות את התוצאות הסופיות של משוואה או מערכת משוואות. תכנון פרמטרי מהווה חלק מתכנון אדריכלי. ההתחשבות בכוחות משתנים כגון מזג אוויר, תנאי הקמה, תרבות ושימוש, היוותה תמיד חלק מתהליך התכנון.

חיזוי וביג דטה

חיזוי של תופעות על סמך ביג דטה מחייב גישה פרמטרית, בגלל מגוון המצבים הגדול, ישויות שאינן ניתנות לייצוג דיגיטלי, וקצב אירועים גבוה מאוד שמקצר את זמן התגובה. ניצנים ראשונים של שימוש בחיזוי פרמטרי לשטף נתונים במגוון רחב של מצבים ובקצבים גבוהים, ניתן לראות במערכות AI מסוג מערכות מומחה שמכילות בסיסי חוקים. הקושי המיוחד בביג דטה הוא, שהנתונים הם לא מפוקחים, ולכן לא ניתן בשיטות המסורתיות לבצע את ההגדרות הנדרשות לעיל בצורה אנליטית עקבית וממצה כנדרש, ונדרש לבצע הקבצה באמצעות כריית נתונים מסוג ניתוח אשכולות (clustering).
אברהם הכהן פימינטיל

ביוגרפיה

למד בישיבת "עץ חיים" הספרדית באמסטרדם אצל ר' שאול הלוי מורטירה. לפרנסתו עסק במסחר, לצד קביעת עתים לתורה.
וילה לאה

וילה לאה, הידועה גם בשם בית אבקריוס, היא מבנה בשכונת רחביה בירושלים, בשדרות בן מיימון מס' 6.

היסטוריה

וילה לאה נבנתה עבור ד"ר נסיב אבקריוס ביי, עורך דין שפעל בירושלים בתקופת המנדט הבריטי בהצלחה רבה. אבקריוס נולד במצרים למשפחה יוונית-אורתודוקסית אמידה. אבקריוס כיהן בתקופה מסוימת כמפקח על בתי המשפט בארץ ישראל, ולאחר מכן פתח פרקטיקה פרטית שהפכה לאחד ממשרדי עורכי הדין המצליחים בארץ באותה עת.
בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 התאהב אבקריוס בלאה טננבוים, יהודייה ממשפחה חרדית שנודעה גם כמאהבת של ג'מאל פאשה, ונשא אותה לאישה בשנת 1930 במצרים. המבנה נבנה עבור אשתו, נקרא על שמה ובחזית הבית נכתב שמה באותיות לטיניות בסגנון גותי: "Villa Lea".
בניית הבית הסתיימה ב-1 במאי 1934. המבנה נבנה בסגנון הבינלאומי (באוהאוס) על פי תכנון של האדריכלים רפאל ודן בן דור. המבנה צוּפָּה באבן אדמדמה, וכולל מספר גושי מבנה כמקובל בסגנון הבינלאומי. שער המבנה נבנה בסגנון אר דקו.
אבקריוס ירד מנכסיו בשל בזבזנותה של אשתו. לאחר התרוששותו עזבה לאה את אבקריוס, והוא נפטר בשנת 1946 בחוסר כול.
בשנת 1936 הושכר הבית לקיסר האתיופי היילה סלאסי, שברח מארצו לירושלים בעקבות כיבושה על ידי איטליה. בפנקס תושבי רחביה שפורסם ביולי 1936 נכתב תחת האות ח': "השם:חיילה-סלסיה. הכתובת:רחוב בן מימון 6. מקצוע או עבודה: מלך חבש".
לאחר מלחמת העצמאות תפס האפוטרופוס לנכסי נפקדים את הבית. המבנה נמסר בתחילה למשה דיין, שכיהן באותה עת כמפקד מחוז ירושלים. בעקבות דיין הפך המבנה לבית המגורים של מפקדי המחוז, עד כהונתו של תת-אלוף דוד הגואל. המבנה היה ענק במושגי אותם ימים. ב-1950 אף נערך במרפסת הבית ובחצרו טקס הכלולות של עזר ויצמן וראומה שוורץ. רק בשנת 1952, שנת כהונתו האחרונה של דיין בתפקיד, בעקבות לחץ ציבורי, חולק המבנה לשלוש דירות: דירת דיין, דירת שרד לאחד משרי הממשלה ולחדרי מגורים לסטודנטים משוחררי צה"ל. האחרונים אף כינו את הבית בשם החיבה "רמת דיין". בשלב מאוחר יותר נרכשה דירה אחת בבניין על ידי אליעזר קפלן בהיותו שר האוצר, ודירה נוספת נרכשה על ידי השר ד"ר יוסף בורג.
בספרה "אבי, בתו" מספרת יעל דיין על התרשמותה מן הבית עת התגוררה בו עם הוריה משה דיין ורות דיין:
בימים הראשונים להתגוררותנו שם התקשיתי להאמין למראה עיני. היה זה ארמון שכאילו נלקח מעמודי הרומנים, טירת-אבן ורודה, אחוזת נסיכים מסנט פטרבורג, או מבצר מכושף מהאגדות. כל חדר היה צבוע בצבע אחר, ולא פסקנו מלסופרם. היו שם חדר ורוד, חדר ירוק, חדר אמבטיה עם אריחים כחולים שתאם חדר כחול ושני חדרי-אירוח ענקיים. היו גם חלונות מקושתים שבלטו אל מחוץ לקיר, קומת - מרתף ובה מטבח ענק ועוד שני חדרים. היו מסדרונות ארוכים ומרפסות, גן מוקף חומות ובו באר מים וכמה עצי פרי.
.
Desert

היסטוריה

חברי הלהקה הם עולים מחבר המדינות. היא הוקמה ב-2002 בבאר שבע על ידי הגיטריסט מקסים שפרנסקי. כעבור שנתיים, ב-2004 הצטרפו ללהקה הסולן אלכסיי ריימר והקלידן אולג יורוטקין. בהמשך, מספר חברי להקה התחלפו, עד להצטרפותם של הגיטריסט סרגיי "מטאלהארט" נמיצ'ניצר ב-2009, הבאסיסט סרגיי דימיטריק ב-2010 והמתופף אסף מארקוביץ' באותה השנה.
ב-2005 הלהקה מוציאה מיני-אלבום ראשון בהוצאה עצמית, The Way To Honor. אלבום זה הוקלט ועובד בתנאים ביתיים. ב-2006 יצא מיני-אלבום שני Prophecy Of The Madman, הפעם בהוצאת A&M Releases. מילות השירים נכתבו על ידי הסולן והמוזיקה על ידי הגיטריסט מקסים שפרנסקי.
ב-2009 בויצ'נצה הקליטה את אלבומה הראשון באורך מלא, Star Of Delusive Hopes. באלבום זה השתתף סולן להקת סבטון, יוקים ברודן (בשיר Lament For Soldier’s Glory). ב-2011 חברת ההפקה Sleazy Rider Records הוציא את האלבום לאור. האלבום זכה לביקורת חיובית בעיקר.
ב-2015 הוציא את אלבומה השני באורך מלא, Never Regret בהוצאת Raven Music. באלבום זה השתתפו בין היתר סולן להקת פריימל פיר ראלף שיפרס, הזמרת הישראלית אינפי סנואו, גיטריסט הלהקה הישראלית The Fading‏ (The Fading), אלכס זבולון וכנרת מריי-אן גנין, חלק ממוזיקאים אלו השתתפו בהופעות חיות יחד עם הלהקה. גם אלבום זה זכה לביקורת חיובית. באוקטובר 2015 הודיעה הלהקה בעמוד הפייסבוק על כך שמייסד הלהקה, הגיטריסט מקסים שפרנסקי עזב את ההרכב מסיבות אישיות. אלכס זבולון החליף אותו בהופעות חיות של הלהקה.

נושאי שירים

נושאי הליריקה של הלהקה עוסקים רבות בהיסטוריה, משחקי מחשב וספרות. בין הנושאים ההיסטריים ניתן למצוא את מרד בר כוכבא, קרב במצדה במהלך המרד הגדול, מלחמת רוסיה-צרפת, הגווארדיה הלבנה, ההולנדי המעופף, מלחמת העולם השנייה ואף שיר המקודש לאלמנתו של אהוד גולדווסר. בין ההשפעות הספרותיות ניתן למצוא את האמן ומרגריטה ואת סדרת ספרי הפנטזיה Wiedźmin (עליהם מבוססת סדרת משחקי מחשב The Witcher).
עטיפת האלבום Never Regret ואחד משירי האלבום נכתבו בהשפעת סדרת המשחקים Assassin's Creed.
קאטיה

קאטיה סילנה טישיירה דה סילבה (בפורטוגזית: Kátia Cilene Teixeira da Silva; נולדה ב-18 בפברואר 1977) היא כדורגלנית ברזילאית המשחקת כחלוצה. קאטיה, שידועה בדרך כלל רק בשמה הפרטי, שיחקה בארבע 
גביעי עולם ושתי אולימפיאדות במדיה של נבחרת ברזיל.

חייה

קאטיה נולדה בפברואר 1977 בריו דה ז'ניירו, וכבר בילדותה בלטה כספורטאית מצטיינת במקצועות הכדורגל וקרב השבע. ב-1995 היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ברזיל, ובקיץ של אותה שנה אף לקחה חלק בטורניר הבינלאומי הראשון שלה - גביע העולם שנערך בשוודיה. בטורניר עצמו לא הצליחו הברזילאיות לעבור את שלב הבתים, לאחר שסיימו עם 3 נקודות בלבד, ואילו קאטיה לא זכתה לשחק בו כלל. שנה לאחר מכן, נערך בפעם הראשונה טורניר הכדורגל האולימפי לנשים, וקאטיה נבחרה לסגל הברזילאי. היא כבשה שער אחד נגד יפן בשלב הבתים, אך הברזילאיות פספסו את המדליות וסיימו במקום הרביעי. 
לגביע העולם שנערך בארצות הברית ב-1999, כבר הגיעה קאטיה כשחקנית ההרכב הראשון. את שלב הבתים של הטורניר סיימה ברזיל במקום הראשון, כשבמהלכו היא כבשה שני שערים. ברבע הגמר ניצחו הברזילאיות 3-4 את ניגריה, משער זהב של סיסי בדקה ה-104, אך בחצי הגמר הן נוצחו 2-0 על ידי ארצות הברית, שבסופו של דבר גם זכתה בתואר. 
שנה אחר כך, סיימה ברזיל שוב במקום הרביעי בטורניר הכדורגל האולימפי, בדיוק כמו באטלנטה 1996. בנוסף, השתתפה הנבחרת באותה שנה כאורחת בגביע הזהב של CONCACAF, והגיעה למקום השני. קאטיה, שכבשה שישה שערים במשחק שלב הבתים נגד טרינידד וטובגו, סיימה כמלכת השערים של הטורניר עם שמונה כיבושים.
בשנת 2001, הוקמה ליגת ה-WUSA, שהייתה לליגת כדורגל הנשים המקצוענית הראשונה בארצות הברית. קאטיה הצטרפה לקבוצת ביי אריאה סייבר'רייס ביחד עם חברותיה לנבחרת, סיסי ופרטיניה, וכבר בעונה הראשונה זכתה עם הקבוצה באליפות. עונה לאחר מכן היא סיימה כמלכת השערים של הליגה, אחרי שכבשה 15 שערים במהלכה. היא שיחקה בקבוצה במשך כל שלוש העונות שבהן הייתה קיימת הליגה, ולאחר מכן עברה לליגה הספרדית.
לקראת סוף 2003, התקיים הגביע העולמי בארצות הברית, וקאטיה זומנה לסגל הנבחרת שנשלח לטורניר. היא השתתפה בכל ארבעת משחקי הנבחרת, כבשה ארבעה שערים ובסוף הטורניר אף זכתה בפרס נעל הארד. הנבחרת הברזילאית, לעומת זאת, לא חוותה טורניר מוצלח והודחה ברבע הגמר לאחר הפסד 2-1 לנבחרת שוודיה.
בשנת 2006 חתמה קאטיה באולימפיק ליון מהליגה הצרפתית, וכבר בעונתה הראשונה היא זכתה באליפות. היא זכתה עם ליון בשלוש אליפויות נוספות בשלוש העונות הבאות, וב-2009 היא אף הייתה לכדורגלנית הזרה הראשונה שזוכה בתואר מלכת השערים של הליגה הצרפתית, לאחר שכבשה 27 שערים. בארבע עונותיה בליון, כבשה קאטיה 85 שערים בכל המסגרות וזכתה בארבע אליפויות וגביע מדינה אחד.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ביולי 2007 בריו דה ז'ניירו, גברה ברזיל בגמר על הנבחרת הצעירה של ארצות הברית, בעוד קאטיה זכתה לכבוש שני שערים במהלך שלב הבתים. מספר חודשים אחר כך, הגיעה ברזיל כאחת הפייבוריטיות לזכייה בטורניר הגביע העולמי שנערך בסין. לאחר מספר הופעות מצוינות של הברזילאיות לאורך כל הטורניר, הן פגשו בגמר את האלופה המכהנת, נבחרת גרמניה והפסידו 2-0. בטורניר זה שימשה קאטיה בעיקר כשחקנית ספסל, ועלתה כמחליפה בשני משחקים בלבד. היה זה הטורניר הבינלאומי הגדול האחרון בקריירה שלה.
לאחר ארבע עונות בליון, עברה קאטיה ליריבה המקומית - פריז סן-ז'רמן, שם שיחקה במשך עונה אחת. לאחר מכן היא עברה לזורקי קרסנוגורסק מהליגה הרוסית, ובה שיחקה שנתיים. ב-2013 היא בילתה עונה אחת בדמאלסוונסקאן השוודית, ושנה אחר כך החליטה לחזור לליגה הברזילאית, אותה עזבה 13 שנים לפני כן.