google/wiki40b huggingface dataset:
יואל סמואל

ביוגרפיה

סמואל התאמן בקבוצת השחייה של הפועל גבעת חיים בהדרכתו של גרשון שפע ושיחק כדורמים בקבוצת הפועל גבעת חיים.

אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971, זכה סמואל ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:05.4 דקות, לפני אמיר נמינוב (2:07.7 דקות) ודורון כהן (2:12.3 דקות), שניהם מהפועל כפר הנשיא. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.3 שניות, אחרי דורון כהן (58.3 שניות) ולפני אמיר נמינוב (58.5 שניות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:37.5 דקות, אחרי אמיר נמינוב (4:34.2 דקות) ולפני עודד צור מהפועל גניגר (4:43.5 דקות).

שיאן ישראל

בתחרות שחייה שנערכה בקיבוץ גבעת חיים איחוד במרץ 1972 קבע סמואל במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 56.6 שניות. שבוע לאחר מכן, בתחרות מבחן שנערכה בבריכת השחייה במכון וינגייט הוא קבע במשחה ל-100 מטר חופשי תוצאה של 56.8 שניות.
בתחרות שנערכה בספא שבבלגיה באוגוסט אותה שנה קבע סמואל במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 56.1 שניות, שיפור לשיאו בן השנה של דן ברנר (56.2 שניות). שבוע לאחר מכן, בתחרות מבחן למשחקים האולימפיים שנערכה בבריכת השחייה של מכון וינגייט שיפר סמואל את שיאו הטרי במשחה ל-100 מטר חופשי והעמידו על 55.8 שניות.

המכביה התשיעית

בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו בבריכת "גלי גיל" ברמת גן ביולי 1973 זכה סמואל במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנון קראוס, עוזי לס ודן ברנר בתוצאה של 3:49.3 דקות.
אוסקר שלמילך

חייו ופועלו

שלמילך למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת יינה (שהפכה לאוניברסיטת פרידריך שילר שביינה). בין מוריו היה יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, שהייתה לו השפעה גדולה על שלמילך בהמשך דרכו. שלמילך קיבל דוקטורט במתמטיקה בשנת 1844 מאוניברסיטת יינה. בשנת 1847 הוא קיבל את התואר "פרופסור יוצא דופן" באוניברסיטת יינה ושם הוא המשיך ללמד עד 1849, עד אז הוא הפך לפרופסור מן המניין. בשנת 1851 קיבל את התואר "פרופסור למתמטיקה גבוהה" מהמכון בדרזדן וכשנתיים אחר כך הוא נבחר כחבר האקדמיה המלכותית למדעים בלייפציג. מאוחר יותר הוא נבחר גם כחבר האקדמיה המלכותית למדעים בשוודיה. שלמילך גם היה כותב וסופר, והוא אף הקים גם עיתון, והיה ועורכו הראשי: "כתב-עת למתמטיקה ולפיזיקה" ("Zeitschrift für Mathematik und Physik").
בין עבודותיו ניתן למצוא נוסחה כללית למציאת שארית בטור טיילור, תאוריה להתכנסות שברים ובנוסף גילה הרחבה חשובה לפונקציות בסל שאף נקראה על שמו.
בחייו הוא כתב ספרי לימוד רבים בנושא המתמטיקה כגון:
Handbuch der mathematischen Analysis (1845), Handbuch der Differential- und Integralrechnung (1846-48), Theorie der Differenzen und Summen Ein Lehrbuch (1848), Analytische Studien Theorie der Gammafunktionen (1848), Die allgemeine Umkehrung gegebener Funktionen (1849), Grundzüge einer wissenschaftlichen Geometrie des Masses (1849.
הספרים שלו הציגו בעיקר טכניקות של אוגוסטן לואי קושי באנליזה ודרכם הטכניקה שלו וצורות העבודה נעשו לנודעות ומפורסמות בגרמניה.
ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק, מלך בהוטן

מלוכתו

שלטונו התנהל בהשפעת המסורת הדתית הבודהיסטית המושרשת בארצו. עם זאת, בהמשך הונהגו בימי מלוכתו מספר רפורמות ושינויים - כמו למשל התאפשרה הגישה לטלוויזיה (1999) ולאינטרנט. בשנת 1998 הפחית את הסמכויות האבסולוטיות של המלך לטובת אלו של הממשלה.
בשנת 2002 התקיימו לראשונה בחירות למנהיגי הכפרים (גופ) ומנהיגי קהילות (גווג gewog). 
המלך הביע אי שביעות רצונו מהשימוש הבלעדי במדד הצמיחה הכלכלית המיוצג על ידי התמ"ג בדירוג התפתחות המדינות בעולם, כשבהוטן נמצאת מבחינה זו בתחתית הסולם.
לפי דעתו איכות החיים של העמים צריכה לקחת בחשבון גם גורמים אחרים כמו "האושר" ולפיכך הציע יצירת מדד חדש הנקרא "אושר לאומי גולמי או "אל"ג" - (GNH) Gross National Happiness).
אל"ג כולל ארבעה עמודים: עצמאות כלכלית, שמירה על סביבה, קידום תרבותי וניהול טוב, באינטראקציה, השלמה הדדית ושילוב. הם מגלמים בתוכם את הערכים הלאומיים והמקומיים, האסתטיים ואת המסורות הרוחניות. 
 
מבחינת מדיניות החוץ, בזמנו, בשנת 1973 הצטרפה בהוטן לארגון המדינות הבלתי-מזדהות. משנות ה-1990 התחילה בהוטן להקים יחסים דיפלומטיים עם מדינות אחרות, כולל ארצות שכנות כמו הודו ונפאל.
בתחום הדמוגרפי והתרבותי-לשוני העריכו ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק ויועציו כי העלייה במספר התושבים הנפאלים, בני הדת ההינדואיסטית, שלא מילאו את הקריטריונים להתאזרחות שנקבעו בחוק האזרחות משנת 1985, עלולה לערער את זהותה וצביונה האתני, התרבותי והדתי של המדינה. על כן בשנים 1988- 1989 העלה את הססמה "מדינה אחת, עם אחד". הונהג החוק שכפה את "דריגלם נאמז'ה" (Driglam namzha) ("כללי התנהגות ונימוסים טובים"), חובת כל תושבי הממלכה ללבוש בפומבי בגדים מסורתיים בהוטניים וללמוד בבתי הספר את השפה הרשמית - דז'ונגה, בלבד. הופסק לימוד השפה הנפאלית בבתי ספר. חוק זה התקבל כגזירות על חלק גדול מהאוכלוסייה ממוצא נפאלי - הקרויה "לוטצ'מפה" (לוטשאמפה) ("אנשי הגבול הדרומי").
 

בשנת 1998-1996 גירש כ-107,000 נפאלים מבהוטן, כחמישית מאוכלוסיית הממלכה. פליטים אלה הועברו לשבעה מחנות בהודו ואחרי שנת 2003 נקלטו במספר מדינות מפותחות מאירופה, אמריקה ואוסטרליה-אוקיאניה.
בסוף שנת 2003 פיקד המלך על מסע צבאי ראשון שהתנהל בבהוטן אחרי מעל מאה שנים, על מנת לגרש את חברי הארגון הבדלני מאסאם שהיו נוהגים לתקוף מטרות בהודו משטח בהוטן. כמו כן סילק מן המדינה מיליטנטים בדלנים נפאליים מדרום בהוטן.
ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק נודע בסגנון חייו הצנוע. העדיף להתגורר בבית קטן השוכן בגובה מעל עיר הבירה תימפו, מאשר בארמון המבוצר ששימש מושב לאספה הלאומית ולמקום מגורים לארבע נשותיו.

התפטרותו

ב-17 בדצמבר 2005 הודיע המלך על כוונתו להתפטר וב-14 בדצמבר 2006 ויתר באופן מיידי על שלטון לטובת בנו שלו ושל אשתו השלישית, ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק. כמו כן החליט על קיומן של בחירות פרלמנטריות דמוקרטיות ראשונות שהתקיימו כעבור שנתיים ב-2008.
למלך ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק ארבע נשים שהן אחיות. מהן נולדו לו חמישה בנים וחמש בנות.
מרדכי רפאל חיים הכהן

הרב ד"ר מרדכי (אנג'לו) רפאל חיים הכהן (באיטלקית: Angiolo (Angelo) Sacerdoti;‏ כ"ז בשבט ה'תרמ"ו, 2 בפברואר 1886, פירנצה - ט"ז באדר א' ה'תרצ"ה, רומא) היה רבה הראשי של יהדות רומא וכל יהדות איטליה בין השנים 1912-1935.

ביוגרפיה

נולד בפירנצה, בן למשפחה מיוחסת, מצאצאי מגורשי ספרד. התייתם מאביו בגיל 7. רכש השכלה תורנית וכללית בכוחות עצמו, וכבר בגיל צעיר לימד שיעורים פרטיים כדי לעזור בפרנסת הבית. למד בבית המדרש לרבנים בפירנצה אצל הרבנים צבי פרץ חיות ושמואל צבי מרגליות. במקביל, למד באוניברסיטת פירנצה, וקיבל תואר דוקטור על עבודתו בנושא הרב שמחה לוצאטו. לאחר שהוסמך לרבנות, בגיל 24, החל לכהן כרבה של הקהילה היהודת ברג'ו אמיליה, עוד בטרם נישא.

כרבה של רומא

בשנת 1912 עבר לכהן כרבה הראשי של הקהילה ברומא, אשר נחשב (באופן לא רשמי) לרבה הראשי של כל יהדות איטליה, במקומו של הרב יצחק חיים קסטיליוני, שנפטר. עם הצטרפותה של איטליה למלחמת העולם הראשונה, בשנת 1915, התגייס מרצונו לצבא האיטלקי, ושרת כמפקד פלוגת הרבנים הצבאיים, בדרגת קפטן. במסגרת תפקיד זה, דאג לחיילים יהודים, ובפרט לכאלה שהוצבו במקומות מבודדים ומרוחקים. הוא דאג למשלוח מזון כשר מפירנצה ולשחרורם של החיילים היהודים בחגי ישראל. לאחר המלחמה חזר לתפקידו האזרחי. הוא פעל רבות לחיזוק הזהות היהודית בקרב היהודים שנטו להתבוללות. בשנת 1925 ייצג את יהדות איטליה וממשלת איטליה בטקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים. בימי השלטון הפאשיסטי, הצליח לשכנע את שר החינוך ג'ובני ג'נטילה לא להסתפק בפטור לתלמידים היהודים מלימודי דת קתוליות, אלא לייסד בית ספר יהודי ממלכתי, ולצדו ייסד גם מועדון לחיזוק הזהות והשייכות היהודית בקרב בני הנוער. היה ממייסדי איגוד הקהילות היהודיות של איטליה, שנוסד בהוראת השלטון הפאשיסטי, שרצה גוף יציג של כל יהודי איטליה. הוא ניסה להעניק לגוף זה מעמד של רבנות ראשית, אך עסקנים יהודים אחרים מנעו זאת ממנו. בשנת 1933, ניצל את קשריו עם בניטו מוסוליני בבקשה שימתן את צעדיו של אדולף היטלר, אך מוסוליני השיבו שאין בכוחו לעצור את היטלר. הוא החזיר את בית המדרש לרבנים מפירנצה בחזרה לרומא, ועמד בראשו עד לפטירתו. הוא תכנן, בברכת מוסוליני, לארגן כינוס עולמי ליהדות ספרד באיטליה, אך נפטר בטרם הספיק להוציא כינוס זה לפועל. הוא נפטר בט"ז באדר א' ה'תרצ"ה, 18 בפברואר 1935. כאות אבל, לא מינתה הקהילה היהודית רב במשך שנת האבל על מותו.
דרושות אמהות במאדים

תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בתחילת חופשת הקיץ, אשר בה מילו, ילד בן 9 רוצה לבלות ולשחק עם חבריו. עם זאת, אמו מטילה עליו מטלות רבות שגורמות לו כעס רב ולא מאפשרות לו לשחק עם חבריו. באחד מימי הקיץ, אמו של מילו מכריחה אותו לאכול ברוקולי, אך הוא מסרב לאכול את הירק. אמו נאלצת לשלוח אותו לישון מוקדם ומילו מבקש "הלוואי שלא תהיה לי אמא". במהלך הלילה, חייזרים חוטפים את אמו של מילו לכוכב הלכת מאדים.

ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, המשחק קיבל ביקורות חיוביות אך השאר קיבל ביקורות שליליות. הסרט היה כישלון קופתי גדול. ביום הקרנת הבכורה הכניס כ-1.72 מיליון דולר ובשבוע הקרנת הבכורה כ-6.8 מיליון דולר.
נייג'ל קנדי

משפחתו וצעירותו

קנדי נולד למשפחת מוזיקאים מקצועיים ממוצא אירי ויהודי. סבו, לורי קנדי, היה צ'לן ראשי בתזמורת הסימפונית של ה-BBC. סבתו, דורותי, הייתה פסנתרנית ולימדה בין היתר את ילדיו של זמר האופרה אנריקו קארוזו. השניים השתקעו באוסטרליה, שם נולד אביו, 
ג'ון קנדי שהיה אף הוא צ'לן בתזמורת הפילהרמונית המלכותית תחת ניצוחו של תומאס ביצ'ם. ג'ון קנדי חי במשך מספר שנים באנגליה בעיר ברייטון עם הפסנתרנית סיליה סטונר. הוא עזב אותה וחזר לאוסטרליה בלא לדעת שהיא הרה. הבן, נייג'ל קנדי, הכיר את אביו רק כאשר מלאו לו 11.

קריירה מוזיקלית

קנדי היה מוזיקאי מוכשר כבר בגיל צעיר. הוא למד מוזיקה קלאסית אצל יהודי מנוחין ודורותי דיליי וג'ז אצל סטפן גרפלי בבית הספר למוזיקה ג'וליארד. בגיל 16 הזמין אותו גרפלי למסע הופעות בקרנגי הול בניו יורק, בניגוד לדעת מוריו האחרים, שביקשו לראות אותו מפתח קריירה קלאסית שמרנית יותר. 
ב-1984 הקליט את אלבום הסולו הראשון שלו, הקונצ'רטו לכינור מאת אלגר עליו זכה בפרס "גרמופון". הוא המשיך והקליט את רוב הקונצ'רטי לכינור מאת ויוואלדי. ב-1989 הקליט את היצירה ארבע העונות מאת ויוואלדי, יחד עם התזמורת הקאמרית האנגלית. תקליט זה נמכר בלמעלה מ-2 מיליון עותקים ברחבי העולם והיה להקלטה הקלאסית הנמכרת ביותר מאז ומעולם, ואף נכנס לספר השיאים של גינס. בתקופה זו הרבה קנדי להופיע על במות והופיע בין היתר בארמון בקינגהאם. סגנונו של קנדי הוא תוסס, וירטואוזי ורענן והופעותיו דומות להופעות של מוזיקת רוק יותר מאשר לקונצרטי מוזיקה קלאסית. בשנת 1991 כתב ביוגרפיה בשם Always Playing (תמיד מנגן) והודיע שיחדל מהופעות. חמש שנים לאחר מכן חזר להופעות ענק, מלווה באהדה רבה.
ב-1997 זכה בפרס על תרומה יוצאת מגדר הרגיל למוזיקה הבריטית במסגרת פרסי המוזיקה הבריטית (ה-BRIT). ב-1999 הקליט בחברת "סוני קלאסיק" את התקליט The Kennedy Experience, יצירה בת שישה פרקים לשני צ'לי, אבוב, שתי גיטרות, חליל, קונטרבס וגיטרה חשמלית מסוג דוברו, המושפעת משיריו של ג'ימי הנדריקס. כמו כן הקליט באותה שנה תקליט של דואטים עם נגן הצ'לו לין הארל.
ב-27 בנובמבר 2000 הצטרף ללהקת הרוק המי (The Who) ברויאל אלברט הול לנגינת סולו כינור בשיר Baba O'Riley. כמו כן שיתף פעולה עם הזמרת קייט בוש.
ב-2005 הקליט קנדי אלבום ג'אז בחברת בלו נוט בניו יורק יחד עם רון קרטר בבס, ג'ק דז'ונט בתופים וג'ו לובאנו בסקסופון, כולם מוזיקאי ג'אז מן השורה הראשונה והצהיר שמחצית מזמנו תוקדש מאותו מועד ואילך למוזיקת ג'אז. באותה שנה הקליט את The Doors Concerto, קונצ'רטו המושפע מן המוזיקה של להקת הדלתות. מאז הוא מופיע ומקליט מוזיקת כליזמר עם הלהקה הפולנית קרוקה (קרקוב ביידיש), למשל בתקליט East Meets East.

חייו האישיים ודעותיו הפוליטיות

לקנדי ילד מבת-זוגו לשעבר המתגוררת בעיר מלוורן שבווסטר, אנגליה (אותה כינה בראיון לנעם בן זאב "העיר הכי משעממת בעולם"). קנדי מחלק את זמנו בין לונדון לקרקוב, עיר הולדתה של אשתו אניישקה.
קנדי מבקר את המקצועיות של רוב התזמורות הקלאסיות באנגליה ואת הממסד הקלאסי הבריטי. זה, מצידו, מוקיע את קנדי על היותו "פאנקיסט" לא רציני שהופך את העיסוק במוזיקה לקרקס להמונים. קנדי אכן טוען שהוא בעד פתיחת העולם הקלאסי האריסטוקרטי, שהוקם, לדבריו "רק כדי שהמשרתים לא יבינו", להמון.
למרות התקרבותו למקורותיו היהודיים וביקוריו בישראל, קנדי הוא מבקר חריף של מדיניותה של מדינת ישראל. בשנת 2007 כינה בראיון לכתב הארץ נעם בן זאב את הקמת גדר ההפרדה "התנהגות ברברית" ו"אפרטהייד" שנועדה להעניש עונש קולקטיבי את העם הפלסטיני.
מרחב גאודזי

בטופולוגיה, מרחב גאודזי הוא מרחב מטרי  (עם מטריקה ), שבו כל המרחקים נמדדים על ידי מסילות מתאימות. הדרישה המקובלת היא שלכל שתי נקודות x,y במרחב תהיה איזומטריה מן הקטע  ל-X, המעבירה את נקודות הקצה ל-x ול-y. מרחב כזה הוא, כמובן, קשיר מסילתית. המסילה המתקבלת מ-x ל-y נקראת מסילה גאודזית, והיא מתארת את המרחק הקצר ביותר בין הנקודות.
בין הדוגמאות החשובות למרחבים גאודזים - יריעת רימן שלמה (ובפרט כל משטח רימן); וגרף שבו מקצים על כל קשת מטריקה של קטע ממשי. כל מרחב מטרי שלם שבו לכל x,y יש נקודה z ביניהן (נקודה  כך ש-), הוא גאודזי.
דוגמה למרחב מטרי שאיננו גיאודוזי היא  (המישור האוקלידי ללא ראשית הצירים) שכן המרחק בין הנקודות (1,0-),(1,0) הוא 2, אך אין מסילה באורך 2 בין נקודות אלו.
קיימות להגדרה גם וריאציות חזקות יותר, שבהן דורשים קיומה של איזומטריה מהישר הממשי, העוברת בכל זוג נקודות נתון. במרחבים כאלו אפשר להמשיך את הקטעים הגאודזים עד לאינסוף, לשני הכיוונים, ברוח האקסיומה השנייה של אוקלידס. במרחב גאודזי ממלאות המסילות הגאודזיות תפקיד דומה לזה של הקוים הישרים במרחב אוקלידי, ואכן, המרחב האוקלידי (ביחס למטריקה הנורמית) הוא מרחב גאודזי, שבו הגאודזים הם הקוים הישרים.
הניסיון הישראלי הראשון לכיבוש החרמון במלחמת יום הכיפורים

רקע

בבוקר 8 באוקטובר, היום השלישי למלחמה, הגיעו למוצב 103 שליד מג'דל שמס שני חיילי גולני שהצליחו להחלץ ממוצב החרמון שנכבש. מעדותם ניתן היה להניח שבמוצב עדיין נצורים חיילי צה"ל. בנוסף לכך, מההר נשמעו מפעם לפעם רעשי ירי נק"ל שהביא למסקנה שעדיין מתנהלים בו קרבות. מח"ט גולני, אל"ם אמיר דרורי ביקש מהפיקוד לעלות עוד באותו היום לכבוש מחדש את ההר ולחלץ את החיילים. בקשתו אושרה ובבוקר אותו היום התארגנו שני כוחות שיתקפו באופן רכוב ורגלי במעלה ההר. התכנון היה חפוז, לכוחות לא ניתן תדריך סדור ולא היה מודיעין בדבר גודל הכוח הסורי בהר. במהלך התכנון החפוז היה חשש לתקרית אש כוחותינו עם החיילים הנצורים שבמוצב והכוחות נתבקשו לצעוק פנימה אל המוצב "גולני, גולני".

הניסיון הראשון של צה"ל לכיבוש מוצב החרמון

ב-8 באוקטובר, עלה להר כוח של חטיבת גולני בפיקוד המח"ט, אמיר דרורי. הכוח מנה כ-150 לוחמים ובהם צוותים מסיירת גולני, כוח מגדוד 51 וכוח מגדוד 17, גדוד קורס המ"כים של החטיבה. הכוח נע בשני ראשים: האחד ממונע בזחל"מים אליהם הצטרפו שני טנקים נע על כביש האספלט שהיה צר ומפותל. הכוח השני נע רגלית על קו הרכס לגבעה 1614. הכוח הרכוב הגיע לרכבל התחתון ומצא את המקום נטוש ודגל ישראל מתנוסס בו. הכוח המשיך בנסיעתו במעלה ההר והגיעו לאזור המכונה "עיקול הטנק" שבו הניחו הסורים שרשרת מוקשים והציבו מארב בשטח שולט סמוך. הכוח הישראלי הרכוב נאלץ לעצור לפני שרשרת המוקשים ואז נורתה לעברו אש חזקה מאוד מטווח קצר מהמארב. האש הסורית נורתה משלושה כוונים וכללה אש מנשק קל, מטולי אר פי ג'י ורימונים. במהרה היה מצבו של הכוח הרכוב קשה כאשר דרכו קדימה חסומה והוא מתקשה לסגת בכביש הצר כשתהום לצידו. גם הכוח הרגלי העוקף נתקל במארב של חיילים סוריים שהיטיבו להתחפר ולהילחם.
הכוח העוקף התקשה להתקדם כדי לעזור לחיילים בטור הממונע. כאשר התגבר הכוח הרגלי על המארב כבר נתן מח"ט גולני, דרורי, את הפקודה לסגת עקב מצבו הקשה של הכוח הממונע, שנזקק להתארגנות מחודשת. הכוח הצליח להגיע לרכס השולט על החרמון עם 25 לוחמים בריאים בלבד כאשר הכוח הסורי נאמד ב-400 חיילים. המחסור בחיילים, בסיוע ארטילרי ובסיוע אווירי מדויק היה בעוכרי קרב זה.

תוצאות הקרב

הקומנדו הסורי הציב מארבים שהסבו לכוח צה"ל אבדות כבדות וגרם לנסיגתו מבלי שהושגו היעדים, כיבוש הרכס וכיבוש מוצב החרמון.
לצה"ל היו 25 הרוגים ובהם מפקד גדוד 17 של חטיבת גולני, סגן-אלוף דובי דרור, ו־57 פצועים.
כוחות צה"ל הצליחו בקושי רב לפנות את כל הפצועים. אך נאלצו להותיר גופות של ארבעה הרוגים באזור הקרבות. גופות ההרוגים נותרו במעלה ההר עד לכיבוש ההר על ידי צה"ל בימיה האחרונים של המלחמה. בחלק מהגופות נמצאו סימני התעללות.
דיסקורדיאניזם

דיסקורדיאניזם היא דת מודרנית שנוסדה ב-1958 או ב-1959 בארצות הברית. הדת נוסדה עם פרסום הטקסט הדתי העיקרי שלה, הפרינקיפיה דיסקורדיה מאת מלאקליפס הצעיר.
דיסקורדיאניזם טוענת שאי-סדר הוא תכונה חשובה ורצויה לא פחות מסדר. בכך היא מבדילה את עצמה מרוב הדתות, המדגישות את החשיבות של הסדר וההרמוניה בעולם. רבים מחשיבים את הדת לפרודיה, ויש המזהים אותה כגרסה מערבית לזן בודהיזם. עם זאת, ישנם אנשים המזהים עצמם כדיסקורדיאניסטים, במידות שונות של רצינות. רבים מחזיקים בדיסקורדיאניזם יחד עם דת אחרת. האלה אריס, השאולה מהמיתולוגיה היוונית, משמשת לדיסקורדיאניזם כאלה וכמקור חוכמה וידע. לפיכך נקראת הדת לפעמים אריסיאניזם.
אלף אפס (רבעון)

אָלֶף אֶפֶס הוא שמו של רבעון העוסק בחידות, שעשועים ופרדוקסים מתמטיים, וכן בהיסטוריה של המתמטיקה, עם דגש על חלקם של יהודים בהיסטוריה זו. הרבעון יצא לאור החל מסוף 1995 על ידי החוג למתמטיקה ב"מכללה ירושלים" ועורכיו היו ד"ר זיוה דויטש ועקיבא קדרי. הגיליון האחרון, גיליון 23, יצא לאור בשנת 2006.
הרבעון נקרא על שם הסימון המתמטי אלף אפס ().
הרבעון הודפס בצבע באיכות גבוהה, והוא היה עשיר באיורים ובתרשימים. בגיליון הראשון תוארה אוכלוסיית היעד שלו: "אוכלוסיית היעד לה מיועד העיתון היא רחבה וכוללת את תלמידי חטיבות הביניים, החטיבה העליונה וסטודנטים מתעניינים הלומדים במכללות להכשרת מורים".
ג'ון ריי (כלכלן)

ביוגרפיה

ג'ון ריי נולד ב-1 ביוני 1796 בסקוטלנד. למד מתמטיקה ורפואה באוניברסיטאות אדינבורו ואברדין. בהיותו בן 26 היגר לקנדה מסיבות כלכליות ועבד כמורה בעיירות קטנות. בתקופה זו נפטרה אשתו ממחלה. ב-1834 עבר לבוסטון ואחר כך לניו יורק, ועבד גם שם כמורה. ב-1849 עבר לקליפורניה, סבל מעוני וממלריה, ושנתיים מאוחר יותר היגר להוואי. בהוואי עסק במגוון עבודות, בהן רפואת שיניים וגאולוגיה, וכתב מספר מאמרים על הגאולוגיה וההיסטוריה של איי הוואי. 
ספרו "גילוי דעת על מספר עקרונות חדשים בנושא כלכלה פוליטית" (1834) לא זכה להכרה אקדמית בזמנו. ריי הושפע בכתיבתו מרעיונותיהם של אדם סמית ודייוויד יום. הרעיון המרכזי בספר היה כי בשל התפוקה השולית הפוחתת של ההון, צמיחה כלכלית יכולה לבוא רק בעקבות חידושים טכנולוגיים. הספר השפיע על כלכלנים נודעים בעולם רק לאחר מותו, בהם אירווינג פישר, אויגן פון בהם-באוורק וג'ון סטיוארט מיל.
ריי חזר לניו יורק ב-1871 ומת שם שנה מאוחר יותר.
רפואה מונעת

רפואה מונעת היא ענף רפואי שמטרתו מניעת מחלות, קידום הבריאות והארכת תוחלת החיים, יותר מאשר טיפול במחלה עצמה או בתסמיניה.

רמות

ניתן לסווג את הרפואה המונעת לכמה סוגים: מניעה ראשונית, מניעה שניונית ומניעה שלישונית. טיפול מניעתי עשוי להתחשב בגילו של האדם, בריאותו וההיסטוריה המשפחתית שלו, והמטופל יעבור בדיקות בהתאם לכך.
למשל, נכד במשפחה החולה במחלה תורשתית, עשוי לעבור סיקור בגיל מוקדם, בהשוואה לילד אחר באותו גיל ללא רקע משפחתי עם מחלה.
רחצת ידיים, חיסונים ואימוני כושר, הם דוגמאות נפוצות לפעולות הנעשות במסגרת רפואה מונעת.

מניעה ראשונית (Primary prevention)

מטרתה הפחתת החשיפה לגורמי סיכון, או מניעת המחלה על ידי יצירת חסינות כלפיהם. המניעה הראשונית כוללת אימוץ אורח חיים בריא, חיסונים, טיפול תרופתי מונע הכולל בתוכו מתן תוספי מזון וויטמינים. במניעה ראשונית נדרשת האוכלוסייה לעיתים לשנות הרגלי חיים כגון; הימנעות מעישון, הימנעות מחשיפה יתרה לשמש, תזונה נכונה, נהיגה נכונה, ביצוע פעילות גופנית קבועה. באמצעות פעולות מניעה ראשונית הכוללות הימנעות מעישון, פעילות גופנית, תזונה נכונה, חיסונים ונהיגה זהירה - ניתן להפחית בכ-50% את שיעורי התמותה המוקדמת - לעומת הלא מבצעים פעולות אלה.

מניעה שניונית (Secondary prevention)

מטרתה גילוי מוקדם ואיתור המחלה או גורם הסיכון וטיפול בהם בשלב מוקדם ככל האפשר, על מנת לשנות את מהלך המחלה. נעשות בדיקות שונות (בדיקות דם, לחץ דם, הדמיה וכדומה) במטרה להביא לגילוי מוקדם של מחלות. למניעה ראשונית משקל רב יותר לעומת מניעה שניונית.

מניעה שלישונית (Tertiary prevention)

נעשית על ידי התערבות אחרי הופעת המחלה ומטרתה הפחתת הסיבוכים וצמצום השלכותיה של מחלה מפושטת.

שנויים במחלוקת

ברפואה המונעת לרוב מטפלים באנשים בריאים שאינם סובלים ממחלות. בעקבות זאת הכלל קודם אל תזיק, ברפואה, חל בצורה ברורה יותר מבתחומים רפואיים אחרים. כל המלצה מניעתית נוגעת למיליוני מטופלים, התועלת תהיה רק לבודדים, ולפעמים עלול להיגרם סיבוך נדיר. לכן יש להוכיח שהתועלת רבה מהנזק. ככלל המלצות ברפואה מניעתית צריכות להיות מוכחות כמועילות בעזרת מחקר שהוא מבוסס ראיות (Evidence Based).
ארגונים שונים ממליצים על פעילות בתחום הרפואה המניעתית אשר לא תמיד נתמכות על ידי נתונים. לכן ניתן למצוא נושאים שיש סביבם מחלוקת.

ביהדות

בתורה מובא הציווי: "רק השמר לך ושמור נפשך מאד" וכן "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם" וביארו חז"ל והמפרשים כי בפסוק זה נכללה אזהרה על שמירת הגוף והנפש כאחד.
כך כותב הרמב"ם לפני שפירט הנחיות לשמירת הבריאות : "הואיל והיות הגוף בריא ושלם מדרכי השם הוא שהרי אי אפשר שיבין או ידע דבר מידיעת הבורא והוא חולה לפיכך צריך להרחיק אדם עצמו מדברים המאבדין את הגוף ולהנהיג עצמו בדברים המברין והמחלימים."
וכך כתבו להלכה פוסקים רבים, כי חובה על האדם לשמור את גופו מסכנה ולהגן על בריאותו.
קאפובאר

קאפובאר

ההתיישבות היהודית החלה בתחילת המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 נודע הכפר כמשווק תוצרת חקלאית למדינה השכנה אוסטריה בעיקר טבק.
בשנת 1897 הצטרפה הקהילה היהודית לזרם האורתודוקסי ואף הוקמו בית כנסת, בית ספר עממי, תלמוד תורה וישיבה, הכל על מגרש שנתרם בידי הרוזן אסטרהאזי. בשנת 1933 החלה להתקיים בקהילה פעילות ציונית. במפקד אוכלוסין משנת 1941 מנתה הקהילה 438 יהודים.
במרץ 1944 עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הגיעה לעיר משלחת שנשלחה בידי אדולף אייכמן אשר הפקיעה את רכוש היהודים. במאי של אותה שנה הוקם גטו אליו רוכזו יהודי העיר והסביבה ואלו הועברו ביוני לגטו בשופרון וב-5 ביולי נשלחו למחנה ההשמדה לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לעיר כמאה ניצולים יהודים אשר חידשו את הקהילה היהודית במקום והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה. עד שנת 1956 כיהן רב בקהילה ואף פעל תלמוד תורה, אך באותה שנה, לאחר המרד ההונגרי במשטר הקומוניסטי, עלו רוב יהודי קאפובאר לישראל.
דיוניסיו אגואדו

חייו

נולד במדריד, למד עם מיגל גרסיה. ב-1825 ביקר אגואדו בפריז, שם פגש והתחבר עם חברו לדירה פרננדו סור.
עבודתו הגדולה של אגואדו "Escuela de Guitarra" היא מדריך ללימוד נגינה בגיטרה. המדריך עדיין מודפס היום. ב"אסקולה" מתאר אגואדו את שימושו בציפורני האצבעות ביד ימין בנוסף לשיטותיו האחרות לנגינת גיטרה.
עבודותיו האחרות של אגואדו כללו "Trois Rondos Brillants" (Opus 2), "Le Menuet Affandangado" (Opus 15), Fandango Varie" (Opus 16), Rondo In A Minor. עבודותיו המתקדמות יותר דורשות יכולות וירטואוזיות ומתיחות ביד שמאל אשר כמעט בלתי אפשריות.
אגואדו חזר למדריד ב-1838 ונפטר בגיל 65.
ספיזישוק

תולדות היישוב

העיירה נקראה על שם משפחת האצולה הפולנית סאפייהה (Sapieha), אשר בנתה במקום כנסייה. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום פרוסיה.

יהודי ספיזישוק

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-300 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לרבות סניף של מכבי ובית ספר עברי. עם סיפוח ליטא לברית המועצות ביוני 1940 נאסרה פעילות זו.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, החלו הליטאים המקומיים לבצע מעשי שוד והתעללות ביהודי היישוב. באוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ונרצחו בידי שוטרים ליטאים 40 גברים יהודים.
ב-4 בספטמבר 1941 נרצחו על גדת נהר נימן הסמוך היהודים שנותרו בגטו שביישוב. לפי דו"ח יגר נרצחו במועד זה 47 גברים, 118 נשים ו-13 ילדים.
בראדלי קופר

ביוגרפיה

בראדלי קופר נולד בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. משפחת אימו ממוצא איטלקי ושל אביו ממוצא אירי. בשנת 1993 החל ללמוד אנגלית באוניברסיטת ג'ורג'טאון. במהלך לימודיו למד צרפתית ובילה חצי שנה באקס-אן-פרובאנס כחלק מתוכנית חילופי סטודנטים. לאחר מכן למד משחק ודרמה באולפן השחקנים שבניו סקול.
קופר החל את הקריירה שלו בתפקידים מינורים בטלוויזיה והופעתו הראשונה הייתה בשנת 1999 בסדרה סקס והעיר הגדולה.
בשנת 2001, הוא קיבל את תפקידו המשמעותי ביותר בסדרה "זהות בדויה". בסדרה זו שיחק במשך שתי העונות הראשונות בתפקיד ראשי ובעונה השלישית והחמישית בתור שחקן אורח.
למרות ההצלחה ב"זהות בדויה", הוא לוהק לסרט "אני רוצה להתחתן עם ראיין בנקס" ולסדרה "ג'ק ובובי" שלא הצליחו. הוא גם לוהק לתפקיד הראשי בסדרה של רשת פוקס "סודות המטבח", אך זו לא הצליחה ובוטלה בשנת 2005. באותה שנה הוא התארח ב"חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"חוק וסדר: משפט וצדק". בשנת 2006, הופיע בסרט "אין כמו בבית".
בשנת 2007, הוא גילם את אדיאן סטון, מנחה טלוויזיה, בעונה החמישית של הסדרה "ניפ/טאק". בשנת 2008, הוא שיחק בסרטים "יס מן" ו"לילה ברכבת התחתית".
בשנת 2009 היה מנחה אורח בתוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב. בנוסף הוא גם שיחק בסרט הוא פשוט לא בקטע שלך ובשובר הקופות בדרך לחתונה עוצרים בווגאס. באותה שנה שיחק בקומדיה "הכל אודות סטיב" לצד סנדרה בולוק.
בשנת 2010, הופיע בראדלי קופר בסרט צוות לעניין. באוקטובר אותה שנה, הצטלם קופר לסרט ההמשך בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק. בשנת 2011 שיחק בסרט ללא גבולות את הדמות הראשית לצד רוברט דה נירו, ובסרט ההמשך בדרך להלוויה עוצרים בווגאס.
בשנת 2012, כיכב בסרט אופטימיות היא שם המשחק בתור פאט סוליטנו לצידה של ג'ניפר לורנס. בשנת 2013 היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א על משחקו בסרט. באותה שנה הוא שיחק בסרט ההמשך "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס", בסרט "מקום בתוך היער" ובקומדיית הפשע חלום אמריקאי בתפקיד הסוכן ריצ'רד דימאסו.
בשנת 2014 היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בסרט זה. באותה שנה קופר הפיק וכיכב בתפקיד הראשי בסרט צלף אמריקאי בבימויו של קלינט איסטווד, לצורך גילום התפקיד של צלף בנוי לתלפיות מיחידת אריות הים, העלה כ-18 קילוגרם במשקלו. קופר הועמד על משחקו בתור הצלף כריס קייל לפרס האוסקר לתפקיד הראשי הטוב ביותר, בנוסף הוא הועמד על עבודת ההפקה שלו ביחד עם איסטווד, פיטר מורגן ואנדרו לזאר לפרס הסרט הטוב ביותר לשנת 2014. באותה שנה הוא גם כיכב בסרט "סרינה". בשנת 2015 שיחק בסרטים: "אלוהה", "אדם ג'ונס", "צלף אמריקאי", ג'וי ו"משחק באש". בשנת 2015 שיחק בסדרה "ללא גבולות". ב-2017 שיחק בתפקיד רוקט ראקון בסרט ההמשך "שומרי הגלקסיה: חלק 2". שם לגלם דמות זו בשנת 2018 בסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ובסרט ההמשך "הנוקמים: סוף המשחק", אשר יצא בשנת 2019.
בשנת 2018 ביים, כתב והפיק את סרטו הראשון "כוכב נולד" בכיכובו לצדה של ליידי גאגא. הוא אף השתתף בשיר "Shallow" שנכלל בפסקול הסרט, A Star Is Born. באותה שנה שיחק בסרטו של קלינט איסטווד "הפרד".

חיים אישיים

בדצמבר 2006 נישא לשחקנית ג'ניפר אספוזיטו, אך לאחר ארבעה חודשים הם התגרשו. בין השנים 2011–2012 קיים מערכת יחסים עם זואי סלדנה. קופר יצא גם עם הדוגמנית/שחקנית הבריטית סוקי ווטרהאוס בין השנים 2013–2015. באפריל 2015 החל לצאת עם הדוגמנית הרוסייה אירינה שייק.
ב-16 בנובמבר 2011 בחר בו המגזין "פיפל" כ"גבר הסקסי ביותר בעולם".
ב-9 באפריל 2017, נולדה לקופר ילדה מבת זוגו אירינה שייק.
ביוני 2019 דווח כי קופר ושייק נפרדו.