google/wiki40b huggingface dataset:
ברייתא

בָּרַיְתָא היא מאמר של תנאים שלא הוכנס לסדר המשניות, ולכן נותרה חיצונית להן. פירוש המילה "ברייתא" בארמית הוא "חיצונית" – "בר" הוא "חוץ".
לא קיים כתב יד מקורי שנשתמר המכיל את כל הברייתות, ומן הסתם לא היה קיים מעולם כתב יד כזה. רוב הברייתות מפוזרות בתלמודים ומיעוטן מצוי בקבצים כמו התוספתא ומדרשי ההלכה.
את הברייתות המפוזרות בתלמוד הבבלי ובתלמוד הירושלמי ליקט מיכאל היגר וכינס את כולן בעבודתו אוצר הברייתות המקיפה עשרה כרכים.
כמו המשנה, גם הברייתא כתובה בתמציתיות, ללא פירוט, הרחבה וליבון, ולכן ברייתות רבות קשות ללימוד ללא פירוש או ידע מוקדם בנושא. ברייתות מובאות בתלמוד, בין השאר, לחיזוק או סתירה של דברי אמוראים, להבאת סתירות בין משנה לברייתא ויישובן. ברייתא יכולה גם לסייע בפרשנות של משנה קיימת, או להשלים ידע חסר במקרה שלא קיימת התייחסות של המשנה לנושא. 
לפי כללי הלימוד של חכמי התלמוד, הברייתא היא מקור תנאי שווה ערך למשנה, ובמקרה של מחלוקת אין סיבה להעדיף אחת על השנייה. עם זאת, ישנן ברייתות אשר איננו יודעים מי אמרן ומה הייתה סמכותו של האומר. כמו כן, חלק מהברייתות היו פחות מוכרות מהמשניות ולכן ניתן למצוא בתלמוד את הביטוי "ברייתא לא שמיע ליה" ובנוסחאותיהן היה יותר חשש לשיבושים, ועל כן האמוראים מעדיפים לעיתים את דברי המשנה.
אהרן אשמן

קורות חייו

אהרן אשמן נולד בכ"א בניסן תרנ"ו ליעקב ישראל וללאה בת שלמה אידליק בבאלין (Балин) שבפודוליה, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). הוא התחנך ב"חדר" ולאחר מכן ב"חדר מתוקן" ציוני. אביו נפטר בהיותו בן חמש, וכדי שלא להקשות כלכלית על אמו ושני הילדים הנוספים, עזב את הבית ועבד בעבודה גופנית ובהוראה בבית ספר עברי של רשת "תרבות". הוא סיים לימודיו התיכוניים ושמע הרצאות בלשון וספרות באוניברסיטת קמניץ פודולסקי.
בשנת 1921 נישא לשפרה לבית ריפונצר, ובאותה שנה השניים עלו לארץ ישראל עם אמו.
לאחר עלייתו החל לעסוק בהוראה והצטרף ל"גדוד מגיני השפה העברית", שבגלל פעילותו בו פוטר ממשרתו כמורה בבית הספר של כי"ח. בו-זמנית החלה יצירתו הספרותית, בעיקר שירים ומחזות וכן תרגומי מחזות.
אחת מטרילוגיית המחזות שלו, "מיכל בת שאול" הוצגה בהצלחה ב"הבימה", בשנת 1941. שני המחזות הנוספים בטרילוגיה הם: "אהבת נעורים" ו"המודחת".
מחזה ידוע אחר של אשמן הוא "האדמה הזאת", שהוצג בתיאטרון "הבימה" בשנת 1942. גיבורי המחזה הם מייסדי חדרה והמחזה מתאר את סבלם בעת הקמת המושבה, ביו היתר בגלל מחלת הקדחת, ואת שמחתם הגדולה על מציאת מים. למחזה נכתב השיר "ושאבתם מים" לפי מילים מהמקורות ולחן מאת עמנואל עמירן.
אשמן ידוע בחיבור לברית לאופרות שהוצגו במסגרת האופרה הארצישראלית והאופרה הישראלית. בנוסף תרגם מספר אורטוריות, בהן "יהודה המכבי" של גאורג פרידריך הנדל. בין תרגומיו "שלטון הכזב" של י. בוייר.
בשנת תרצ"ו-1936 יצא לאור ספרו "חברי", ספר לימוד הקריאה והכתיבה לשנת הלימודים הראשונה. הספר שימש כספר הלימוד הבסיסי והנפוץ במערכת החינוך בארץ בשנות הארבעים. הוא הודפס במהדורות רבות כשהאחרונה בהן הייתה ב-1965.
שיריו מוכרים היטב לשוחרי הזמר העברי, בין היתר "שירת הנודד" המוכרת בפתיחה "הי ציוניוני הדרך" למנגינת מרדכי זעירא, (כותרת לתוכנית שירים עבריים בקול ישראל בזמנו), "עד אור הבוקר", "איל איל בן קרניים" ועוד. בין שיריו גם שירי ילדים מוכרים, ובהם "חבל, חבל שנפל" ("בפרדס נפל תפוח"), וכן שירי חגים, כגון "כד קטן" ו"עוגה עוגה".
באמצע שנות ה-50 כתב את הלברית לאופרה העברית "אלכסנדרה" של מנחם אבידום. בפברואר 1957 הועלתה ההצגה לראשונה בגרסה קונצרטנטית (ללא תלבושות וללא תפאורה) כיוון שהאופרה הישראלית לא הופיעה באותה עת. באוגוסט 1959 הועלתה הצגת הבכורה באופרה הישראלית.
זכה בפרס צמח בשנת 1956, בפרס הבימה ב-1962 ובפרס עיריית חיפה ב-1975.
היה מראשוני הפעילים באקו"ם, אחד מעמודי התווך שלה ושימש 25 שנים יושב-ראש ההנהלה ולאחר מכן חבר-כבוד עד יום מותו.
בשנת 1981 הוענק לו התואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
לאשמן ולאשתו נולדו שלוש בנות: שושנה, קרניה וטלילה. בתו, שושנה אשמן-שגב, נהרגה בתאונת דרכים בדרך לאילת, בסתיו 1965.
אחיינו יעקב אשמן שימש כעורך השבועון "הארץ שלנו". רעייתו, שפרה אשמן, נפטרה במרץ 1956.
אהרן אשמן נפטר בד' באייר תשמ"א, בגיל 85, ונטמן בבית עלמין הדרום.
פרס אקו"ם ליצירה נקרא על שמו לזכרו.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב רייך 5.
רועי רוזן

ביוגרפיה

למד במגמת האומנות החזותית בתלמה ילין ולאחר מכן למד פילוסופיה וספרות השוואתית בתל אביב, ואמנות חזותית בניו יורק (תואר ראשון ב-School of Visual Arts ותואר שני ב Hunter College). יצירתו עוסקת בין השאר ביהדות, נאציזם, פורנוגרפיה ובהיסטוריה של האמנות, ועוסקות בכפילויות ובמשבר זהות בעידן הפוסטמודרני.
השתתף בתערוכות רבות בארץ ובעולם. תערוכתו השנויה במחלוקת "חיה ומות כאווה בראון", שהוצגה במוזיאון ישראל ב-1997, גררה דיון ציבורי נרחב. ב"חיה ומות כאווה בראון" הוא לוקח את הקורא למסע וירטואלי בגופה של אווה בראון, מאהבתו של אדולף היטלר, בתוך הבונקר של הפיהרר. התערוכה הוצגה מאז גם בתערוכה Mirroring Evil במוזיאון ליהדות בניו-יורק, לצד עבודות הווידאו של האמן בועז ארד העוסק גם הוא בדמותו של היטלר (2002), בברלין, בוורשה, בלונדון, ואף כחלק מהתערוכה הבינלאומית דוקומנטה 14, באתונה.
בפרויקט רחב היריעה שלו, "ז'וסטין פרנק", הוא בדה אמנית בלגית פרובוקטיבית (1900–1943), שהייתה מקורבת לחוגי הסוריאליסטים. ופעלה מאוחר יותר בארץ ישראל. בנוסף לדמותה של פרנק (שמבחינה חיצונית היא הכלאה של דמותו ודיוקן אשתו), הוא בדה גם את יוהנה פורר-הספרי, את אן קאסטורפ, חוקרת האמנות שדלתה את פרנק ממצולות הארכיונים המאובקים לצורך בחינה מחדש של אמנית שלא זכתה להצלחה שהגיעה לה, ואת עצמו "רועי רוזן" כאמן עכשווי שמושפע מעבודותיה של פרנק. הספר ״זיעה מתוקה״ מכיל את הביוגרפיה של האמנית, את רומן הזימה שהיא חיברה ומאמר פסוודו-אקדמי על פועלה. תערוכות רטרוספקטיביות של ז'וסטין פרנק הוצגו במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית (2001), וב Extra-City, אנטוורפן (2009), עיר הולדתה.
בספר הילדים "פנים משונות" מתאר רוזן כיצד הילדה נעמי אלביסה מואסת בצורתן השגרתית של פניה (עיניים, אף ופה) ומחליפה את אלה בחפצים שונים, למשל, את העיניים במברשות שיניים ואת הפה במסרק.
סרטו "צא" הוקרן בפסטיבלים ברחבי תבל; הוא זכה בפרס הסרט לאורך בינוני בפסטיבל ונציה במסלול "Orizzonti" והתמודד בקטגוריית הסרט הקצר בטקס פרס האקדמיה האירופית לקולנוע.
גזעים וקבוצות אתניות בארצות הברית

רוב תושבי ארצות הברית הם צאצאים של מהגרים שהגיעו ממדינות שונות, לכן אוכלוסיית ארצות הברית מגוונת מבחינה גזעית ואתנית.
הגזעים בארצות הברית נבדלים מהקבוצות האתניות, אם כי יש חפיפה מסוימת.

קבוצות אתניות

הלבנים והאסייתים-אמריקאים בארצות הברית מתחלקים לקבוצות אתניות שונות, בדרך כלל על פי ארצות מוצאם. שאר הגזעים מהווים בדרך כלל קבוצה אתנית אחידה.
הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בארצות הברית היא גרמנים-אמריקאים, צאצאיהם של מהגרים שהגיעו לארצות הברית מגרמניה במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. רובם מתגוררים במערב התיכון ובפנסילבניה. הם מהווים כ-15% מהאוכלוסייה.
אחריה, אפרו-אמריקאים, כ-13%, ולאחר מכן צאצאי מהגרים ממקסיקו, מאירלנד, מאנגליה, מאיטליה ומפולין.
ההיספנים הם קבוצה אתנית, ולא גזע. אלה הם צאצאיהם של מהגרים ממקסיקו וממדינות אחרות באמריקה הלטינית.
קבוצה אתנית חדשה הוגדרה בשנת 2014: "מזרח תיכוני אמריקאי". לקבוצה זו משויכים צאצאיהם של מהגרים ממדינות המזרח התיכון וסביבותיו, בהם ערבים, ארמנים, אשורים, יהודים, כורדים ועוד. בקבוצה זו מעורבים מהגרים ממדינות שונות, בהן קפריסין, גאורגיה, איראן, ישראל, טג'יקיסטן וטורקיה.
24 דקות

24 דקות היה חינמון יומי ישראלי, שיצא לאור בין השנים 2008 ו-2009. העיתון השתייך לקבוצת ידיעות אחרונות, והוקם במטרה להתחרות בחינמונים ובראשם ישראל היום, שצברו פופולריות והחלו לפגוע בתפוצתו של עיתון האם. העיתון חולק בתחנות רכבת ישראל, בדוכני מפעל הפיס ובסניפי דואר ישראל ורשת הקפה ארומה, ועורכו היה ערן טיפנברון. לעיתון לא הייתה מערכת חדשות עצמאית, והידיעות שהתפרסמו בו התבססו ברובן על פרסומים ב-ynet ובאתר הספורט ONE, שניהם בשליטת קבוצת ידיעות אחרונות. בניגוד לטבלואידים המתחרים, אופיין 24 דקות כצהובון, שהציג כותרות גדולות ובוטות ועיצוב צבעוני והרבה לפרסם בשערו ידיעות רכילות. ביוני 2009 נסגר העיתון, לאחר שלא הצליח להתחרות בישראל היום (במחצית השנייה של 2008 זכה העיתון לחשיפה של שבעה אחוזים בלבד, לעומת 23.2 אחוזים למתחרה).
הר קולומביה (קולורדו)

גאוגרפיה

הר קולומביה ממוקם ב"אזור הטבע הבראשיתי פסגות המכללות" (Collegiate Peaks Wilderness) בשטח היער הלאומי סאן איזבל. ההר ממוקם 16 קלומטרים צפונית-מזרחית מהעיר בואנה ויסטה במחוז צ'אפי שבקולורדו.

מקור השם

ההר נקרא על שם אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, ולצד הרים נוספים ברכס המכללות הוא קרוי על שם אוניברסיטאות אמריקאיות (וכן הר הרווארד, הר ייל, הר פרינסטון והר אוקספורד).
הקטקומבות היהודיות בוונוסה

הקטקומבות היהודיות בוונוסה הן מערכת של קטקומבות שהתגלו בשנת 1853 בגבעה הקרויה "מדלנה" (Maddalena), כשני ק"מ צפונית לעיר ונוסה (Venosa) שבנפת פוטנצה, בצפון מחוז בזיליקטה, איטליה. הקטקומבות הפכו לנושא מחקר שיטתי מאז שנות השבעים של המאה העשרים הודות למחקריו הארכאולוגיים והאפיגרפיים של צ'זרה קולפמינה. 
הן זוהו ברובן כקטקומבות של נפטרים יהודים ומקצתן כקטקומבות של נפטרים נוצרים. מספר הקטקומבות נאמד במאות אחדות. רוחב הפרוזדורים מגיע עד לשני מטר, יותר מהמקובל במערכות דומות ברומא. הכתובות על הקברות הן בלטינית או ביוונית. ברוב המקרים השפה אינה תקנית.
מעריכים כי הקטקומבות הן משתי תקופות: חלקן מתוארכות בין המאה הרביעית למאה השישית וחלקן משויך לתקופה מאוחרת יותר - המאה התשיעית.
העיר ונוסה שוכנת ליד ויה אפיה, הדרך הראשית מדרום איטליה לעיר הבירה רומא. המקום היה נוח להתיישבות יהודים. לפי המצבות הם עסקו ברפואה, במסחר ובמלאכה. במצבות מופיעים ציורים של מנורת שבעת הקנים, אתרוג, לולב ועקידת יצחק.
דוגמה לאחת הכתובות:
"מקום מנוחתו של ביתא, בנו של פאוסטינוס. שלום לנשמתו. תהא נשמתו צרורה בצרור החיים." 
כתובת נוספת: "המצבה של סקונדינוס בנם של פרסביטרוס ומטרינה, בן שמונים שנה".
דודי בר דוד

ביוגרפיה

נולד וגדל בלוד, בן להורים שעלו מגאורגיה בשנות ה-70. למד בתיכון לאזור רמלה לוד ע״ש ביסטריצקי במגמת ספרות ואמנות. במהלך התיכון הקים להקת רוק בשם "הממלכה של צ׳רלי קייס".
ב-2002 החל את לימודיו בבית הספר ״רימון״ במגמת הלחנה לקולנוע ולטלוויזיה. במסגרת לימודיו זכה פעמיים בפרס העיבוד המצטיין בשתי תחרויות "שירימון״.
בגיל 24 עבר בר דוד לתל אביב והחל לעבוד על אלבומו הראשון, "להישאר", בהפקתו המוזיקלית של ליאור ברוך. האלבום, שיצא ב-2011, כלל 12 שירים שכתב והלחין בר דוד. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "ניו יורק", "אל תשתני" ו"מסכות". השיר "ניו יורק" נבחר לשיר המלווה את קמפיין הרשת של חברת האופנה הישראלית "קסטרו".
השתתף בעונה התשיעית של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד" ונכנס לנבחרת התוכנית.
בשנת 2013 הוציא בר דוד עם הזמרת מאיה הרמן את הדואט "מישהו אחר". השיר הפך ללהיט גדול והגיע למקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ. באותה שנה הוציא בר דוד את הסינגל "גב אל גב" שזוכה להשמעות רבות ברדיו.
באוגוסט של אותה השנה כתב והלחין ללירן דנינו את "יש לך את הכל". השיר הגיע למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים השונים.
בשנת 2016 כתב והלחין בר דוד שני שירים לאלבומה השני של יובל דיין: "לילותיי", שזכה במקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ, והשיר "תנגן". בהמשך השנה כתב והלחין את הלהיט "נורמלי" לזמר ניב דמירל, אשר הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ. באותה שנה שיתף פעולה עם הקומיקאי, השחקן והמוזיקאי אסי ישראלוף וכתב עימו את הטקסטים לפרויקט "דניאלוף" ממנו יצאו השירים: "אל תלכי לי", "אושר" ו"אפרים". באותה שנה גם שיתף פעולה עם מירי מסיקה, כאשר כתב והלחין עבורה את השירים "תשים תשים" ו"חייאתי", מתוך אלבומה "אלוהי הדברים הקטנים", ובנוסף התארח בהופעותיה.
ב-2017 שיתף פעולה עם הפזמונאית צרויה להב וביחד כתבו לריטה את "התחלת הבוקר", מתוך אלבומה של ריטה, "ניסים שקופים". להב ובר דוד יצרו גם את השיר "נגן" לדנה ברגר, שיצא באלבומה "ימים צפופים". בנוסף, הלחין בר דוד לאלבום את השירים "ימים צפופים" ו"קומי לכי". בהמשך אותה שנה הלחין וביצע את השיר "צבעים" שנכתב על ידי אבירם שאול, אחיו של החייל הנעדר אורון שאול. שירים נוספים שכתב והלחין באותה השנה הם "אחת כמוך", לאיזי, ו"ככה אנשים", לאביאור מלסה.
באותה שנה הופיע בר דוד לראשונה בפסטיבל הפסנתר וארח את מירי מסיקה בהופעתו.
ב-2018 כתב והלחין יחד עם אליעד נחום ובניה ברבי את "מישהו איתי כאן", שמבצע ברבי.
בינואר 2019 יצא אלבומו השני, "דודי בר דוד", וכלל את הסינגלים "השיר שלך", "כל החלומות תפוסים", "עוד לא למדנו כלום", הדואט "My Love" עם רוני דלומי וסינגל הבכורה "מישהו אחר". במהלך השנה שיתף פעולה עם הפזמונאי אבי אוחיון, שילוב שהוליד את השירים עושה עם העיניים לאייל גולן ו-NYC לאיתי לוי.

חיים אישיים

בר דוד בזוגיות.
קרב תל עזזיאת

כוחות וביצורים

התל היה מוצב פלוגתי מבוצר, בעל שתי כיפות: צפונית ודרומית, כאשר הצפונית חולשת על הדרומית. בתל היו שבע מצדיות ורשת מחילות ובונקרים והוא היה חפור סביבו בשלוש רצועות של תעלות והיה מוקף שדות מוקשים וגדרות תיל מכל עבר. הכוח המגן היה פלוגה מגדוד חי"ר 187 של הצבא הסורי מתוגבר ביחידת תותחי נ"ט 57 מ"מ, סוללת מרגמות 82 מ"מ, שני תול"רים ושלושה מקלעים דו קניים.
הכוח התוקף היה גדוד 51 של חטיבת גולני בפיקוד סא"ל בני ענבר וסגנו רס"ן אמיר דרורי, כשהוא מתוגבר ביחידת טנקים. מפקד פלוגה ב' בגדוד, אשר שימשה כפלוגת החוד בכיבוש היעד, היה אורי שגיא.

מהלך הקרב

לוחמי גדוד 51 נעו בטור זחל"מים ובסיוע טנקים לעבר היעד וחצו את קו הגבול בשעה 14:54. הכוח תקף את המוצב מעורפו. בשעה 16:41 פרקו הלוחמים מן הכלים והסתערו על התעלות המבוטנות. נערך קרב סדור כנגד החיילים הסורים, במהלכו נהרג, יוסף (ג'ו) מנצור, אשר היה חובש בפלוגה ב', ועד מהרה, בשעה 17:06, נפל היעד בידי לוחמי גולני. הקרב התנהל על פי התוכנית ותורת הלחימה ליעד מבוצר.

מורשת

הקרב נחשב אחד מהקרבות המרכזיים במורשת הקרב של חטיבת גולני יחד עם קרב תל פאחר שנערך בסמוך, הקרב על החרמון במלחמת יום הכיפורים והקרב על הבופור במלחמת לבנון הראשונה. החטיבה, שעד מלחמת ששת הימים נחשבה כבעלת יכולת פחותה מזו של חטיבת הצנחנים, קיבלה בעקבות הצלחתה בהבקעת הקו הסורי בגולן ובכלל זה הקרב על תל עזזיאת, הכרה ביכולתה כחטיבת חי"ר מהדרג הראשון. יצחק רבין, רמטכ"ל מלחמת ששת הימים, אמר בכנס שנערך ללוחמי החטיבה בעכו, מספר חודשים אחרי המלחמה: "אתם ביצעתם את אחד ממבצעי ההבקעה הקשים ביותר בצה"ל, אחד ממבצעי המופת לצה"ל כולו". האלוף אורי שמחוני, קצין המודיעין של חטיבת גולני דאז, אמר על הקרב כי:"גדוד 51, בפיקוד תא"ל (מיל.) בני ענבר, עם הסמג"ד, אלוף (מיל.) אמיר דרורי, ומפקד פלוגת החוד, אלוף (מיל.) אורי שגיא, כבש את תל עזזיאת בדייקנות, מהירות ומינימום נפגעים". סמל יעקב הנדלמן, סמל מחלקה בפלוגה ב' בגדוד 51, אשר לחם בראש אנשיו בטיהור תעלות המוצב, עוטר על גבורתו בעיטור המופת.
יונימוג

יונימוג או אונימוג (Unimog ראשי תיבות בגרמנית: Universal-Motor-Gerät) הוא שם מסחרי לסדרת משאיות קלות ובינוניות מתוצרת חברת מרצדס בנץ. סדרת יונימוג מתאפיינת בייחודיות, הן בחוזק המבנה והמנוע, והן בכושר עבירות גבוה במיוחד, המקנה לה יתרון משמעותי בשימושים צבאיים ואזרחיים.

היסטוריה וציוני דרך

התכנון הראשוני של רכב יונימוג הוצג ב-1945 על ידי המהנדס אלברט פרידריך . היה זה רכב קטן המיועד לשימושים חקלאיים שהתאפיין בהנעה לכל ארבעת הגלגלים, צמיגים גדולים במיוחד, ומנוע בנזין בעל 25 כוחות סוס אשר בעזרת תיבת הילוכים בת 6 מהירויות הגיע למהירות מקסימלית של 50 קמ"ש.
היצור המסחרי החל ב-1946 ושנה לאחר מכן הוחלף המנוע במנוע דיזל של חברת מרצדס בנץ, אשר באותה עת נאסר עליה לבנות כלי רכב בעלי הנעה לכל הגלגלים. בשנת 1951 השתלטה החברה על יצור היונימוג והוא החל להמכר כמותג שלה.
בשנת 1953 הוצג לראשונה הדגם בעל קבינה סגורה. בשנת 1966 נמכרה היחידה המאה אלף של יונימוג. בשנת 1974 הוצגו לראשונה דגמים כבדים של יונימוג אשר אפשרו לרכב כניסה לפעילויות נוספות ובעיקר בתחומים הצבאיים. בשנת 1977 נמכרה היחידה ה-200 אלף של יונימוג. בשנת 1993 הוצג דגם בעל 3 צירים והנעה לכל ששת הגלגלים. במשך השנים הוצגו פיתוחים ודגמים ייחודיים של יונימוג כמו למשל דגם יוקרה בעל מושבי עור וריפודי שטיחים, ודגמים קטנים במיוחד לעבודות ספציפיות.

צבאיים

יתרונות העבירות והחוזק המבני של רכבי יונימוג הביאו לשימוש נרחב בהם למטרות צבאיות כרכבי פיקוד ושליטה וכרכבים ייעודיים. קיימים דגמים משוריינים המשמשים להובלת לוחמים, רכבי סיור ממוגנים הנושאים נשק קל וכן דגמים המשמשים להובלת ציוד צבאי בפריסת שטח זמנית כגון מכשירי קשר או מכ"ם לצורך הצבה בשטחים קשי עבירות במיוחד.

אזרחיים

דגמי יונימוג משמשים בכוחות הצלה וחילוץ במדינות רבות. גם בשימוש אזרחי בא לידי ביטוי כושר העבירות והשרידות של הרכבים באזורים מוכי אסון כגון שיטפונות ומפולות או באזורים קשים לגישה ואז ניתן להטעין אותם בציוד חירום לחילוץ נפגעים, גנרטורים וכדומה . רכבי יונימוג משמשים באזורי ההרים כרכבי פינוי לדרכים מושלגות החסומות לתנועת רכב רגיל.

שימושים נוספים בעלי מאפיינים אזרחיים לרכבי יונימוג ניתן למצוא כמובילי ציוד ועובדים לאתרי בנייה בתוליים של מתקני תשתית, כבישים ומסילות ברזל. בתחום החקלאות מופעלים רכבי יונימוג במגוון עבודות שדה לצד טרקטורים.
ריצ'רד שלבי

ביוגרפיה

שלבי נולד בברמינגהאם שבאלבמה. ב-1957 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אלבמה. ב-1963 סיים לימודי LLB במשפטים בבית הספר למשפטים של אלבמה. עבד כתובע עירוני בטסקלוסה. 
ב-1970 נבחר לחבר בסנאט המדינה של אלבמה. ב-1978 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לנציג המחוז השביעי של אלבמה בבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן במשך ארבע קדנציות מינואר 1979 עד ינואר 1987. 
ב-1986 נבחר לסנאט של ארצות הברית, מאז נבחר לתקופות כהונה נוספות עוד שש פעמים רצופות. ב-1994 עבר מהמפלגה הדמוקרטית למפלגה הרפובליקנית. 
החל מאפריל 2018 הוא מכהן כיושב ראש ועדת ההקצבות של הסנאט. כמו כן הוא מכהן כחבר בוועדת הכללים והמינהל וכחבר ועדת הבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים. קודם לכן כיהן כיושב ראש הוועדה לענייני מודיעין של הסנאט (1997–2001) וכיושב ראש ועדת הבנקאות (2003–2007 ו-2015–2017).
נשוי לאנט נוין ואב לשניים.
פלביוס ויקטור

פלביוס ויקטור היה קיסר רומי שותף עם אביו, מגנוס מקסימוס בין השנים 384 ל-388. מגנוס מקסימוס הביס את גרטיאנוס ליד פריז בשנת 383 וכבש כמעט כל אזורי האימפריה הרומית המערבית. גם תאודוסיוס הראשון רצה להיות קיסר רומא יחיד כתוצאה הוא שלח את גנרל ארבוגאסט לטריר, עיר הבירה של מגנוס מקסימוס, והוא הרג את פלביוס ויקטור.
משה עמאר (פרופסור)

ביוגרפיה

נולד במרוקו, בשנת 1946 עלה לישראל ב- 1963. בעל השכלה תורנית וכללית רחבה. בוגר ישיבות גבוהות בחוץ-לארץ ובארץ. מוסמך לרבנות ובעל כושר לרב עיר מטעם הרבנות הראשית לישראל.                                                                                                         
בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן בפילוסופיה, בתלמוד ובתולדות עם ישראל. מומחה לפאליאוגרפיה עברית של ימי הביניים. נימנה גם עם חוקריה של אוניברסיטת בר-אילן במסגרת המכון לחקר היהדות במזרח. משמש גם מרצה בכיר במכללה האקדמית אשקלון.
בנוסף חבר בוועדות אקדמיות וציבוריות של ארגונים ומוסדות העוסקים ביהודי ספרד, ארצות המזרח וצפון אפריקה.
מיוזמי הקמת בית-המדרש 'למרחב' שליד 'ממזרח שמש' בירושלים, ונמנה עם המרצים בתחומי ההלכה ותולדות הפסיקה והפוסקים.
ההדיר ספרים מכתבי יד, ופרסם מחקרים ומאמרים רבים בתחומי התמחותו.
נשוי ואב לשבעה.
התעללות בקשישים

התעללות בקשישים הוא מונח המציין פעולה או מחדל, המתרחשת במקביל לקשר של אמון עם אדם קשיש, והגורמת לקשיש לנזק, לסבל או למצוקה.

התפתחות היסטורית

הכלי המשפטי הוא אחד הכלים החברתיים המוכרים והמקובלים להתמודדות עם תופעות של אלימות או התעללות, ומכאן תפקידו של המשפט - באופן כללי, ותחום המשפט וזיקנה - באופן קונקרטי, הוא לעזור לזקנים להגשים את רצונותיהם. בשנות השבעים המחקרים בנושא התמקדו בזיהוי התופעה של התעללות בזקנים בהיקפים ובמאפיינים.

אופי הקשיים בהתמודדות עם הפגיעות בזקנים

אי-דיווח ואי-שיתוף פעולה מצד הנפגעים, על-פי רוב בשל רצון להגן על הפוגע או בשל תלות בו. קושי נוסף הוא העומס הרב על פקידי הסעד ועל העובדים הסוציאליים המטפלים בנושא זה. על-פי נתוני משרד הרווחה בישראל, בטיפולו של כל עובד סוציאלי העוסק בתחום זה מאות תיקים. אחד המנגנונים החשובים להתמודדות עם התופעה הוא באמצעות פקיד סעד בשירות הזקן.

בישראל

בסוף שנות ה-80 ובאמצע שנות ה-90 התעללות בזקנים הוכרה בישראל כבעיה חברתית, לאחר חקיקת תיקון 26 לחוק העונשין פגיעה בחסרי ישע 1989.
משנת 2000 התייחסו המחקרים לממדי התופעה בקבוצות אתניות שונות וזיהוי מאפיינים תרבותיים.
בשנת 2002 התפרסם "דוח הוועדה לבחינת הצרכים בתחום המניעה והטיפול בהתעללות בזקנים" הדוח כלל המלצה לערוך סקר ארצי כולל לבדיקת היקף התופעה של התעללות בזקנים בישראל.
בשנת 2004 סקר ארצי מייצג ראשון.
בשנת 2006 דו"ח מבקר המדינה קבע כי אחד מכל חמישה קשישים בישראל הוא קורבן התעללות.
באוקטובר 2007 התקימה חקיקה בנושא אלימות כלפי קשישים, פרוטוקול מספר 303 של ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.
במרץ 2008 הוקמה התוכנית הממלכתית הבינמשרדית למאבק באלימות נגד זקנים ולחיזוק ביטחונם האישי דוח ועדת ביצור, המשרד לענייני גמלאים.

תוכניות סיוע וטיפול לקשישים

בישראל קיימים מספר גופים ממלכתיים וגופים בתוך הקהילה המסייעים לקשישים, כדוגמת משרד הרווחה, משרד הבריאות והמוסד לביטוח לאומי. גורמים אלה וגורמים נוספים כדוגמת אש"ל – האגודה לתכנון ולפיתוח שירותים למען הזקן בישראל, מסייעים במידה רבה ופועלים בתוך הקהילה באמצעות הסברה וקו טלפון לזקן שמספרו 1700-50-1201 ובאמצעות תוכניות לטיפול פרטני וצוותים ייחודיים לטיפול ולצמצום ולמניעת התעללות בקשישים. כמו כן קיימות בכנסת וועדות לשינוי חקיקה על מנת לקדם חוקים שיסייעו לקשישים. הערכת התוכניות הראתה כי במצבי הזנחה, יעילות ההתערבות היא גבוהה מאוד.
קנטאור (גוף שמימי)

הקנטאורים הם קבוצה של גופים שמימיים קפואים אשר מקיפים את השמש באזור הנמצא בין כוכב הלכת צדק לכוכב הלכת נפטון, ולעיתים מסלוליהם חוצים את מסלולי ההקפה של ענקי הגז סביב השמש. הקנטאור הראשון שהתגלה היה כיירון בשנת 1977, בעוד הגוף הגדול ביותר מקבוצה זו הידוע היום הוא כאריקלו שהתגלה ב-1997. ייתכן שחלק מהירחים של ענקי הגז הם קנטאורים במקורם. הקנטאורים קיבלו את שמם מגזע הקנטאורים המיתי, הנפוץ במיתולוגיה היוונית.

קנטאורים מוכרים

אין עדיין צילומים קרובים של קנטאורים על ידי גשושיות. אף על פי כן, יש עדויות שירחו של שבתאי, פובה, שצולם על ידי הגשושית קאסיני ב-2004 הוא קנטאור לכוד. בנוסף טלסקופ החלל האבל ליקט מידע על תנאי השטח של אבולוס.
שלושה קנטאורים, כיירון, אקלוס ו-166P/NEAT 2001 T4 מציגים זנב שביטי. כיירון ואקלוס מוגדרים כיום הן כאסטרואידים הן כשביטים. ייתכן שקיימים עוד קנטאורים בעלי מאפיינים אלו.

מסלולי הקפה משתנים

מאחר שהקנטאורים חוצים את מסלולם של ענקי הגז ואינם מוגנים על ידי תהודה מסלולית המסלולים שלהם סביב השמש אינם יציבים לתקופה של 10⁶ - 10⁷ שנים. מחקרים דינמיים של מסלולי הקפה של קנטאורים מראים שגופים אלה הם כנראה בעלי מסלולי ביניים שהם בעצם חלק ממעברם מחגורת קויפר למשפחת צדק כשביטים קצרי טווח. אובייקטים יכולים לעזוב את חגורת קויפר לכיוון פנים מערכת השמש והם הופכים לחוצי-נפטון, ומושפעים מכבידתו, ולהפך (ראו תאוריות מקור). הם מסווגים כקנטאורים אבל המסלולים שלהם נשארים כאוטיים, מתפתחים במהירות יחסית רבה כשהקנטאור מתקרב שוב ושוב לאחד או יותר מכוכבי הלכת החיצוניים. קנטאורים מסוימים יהפכו לבעלי מסלול חוצה-צדק, ובמקרים אחרים הם גולשים אל תוך פנים מערכת השמש ויכולים להסתווג כשביטים פעילים אם הם יציגו מאפיינים של פעילות האופיינית לשביטים. קנטאורים גם עלולים להתנגש בשמש, בכוכב לכת, או לחלופין להיפלט לחלל אל מחוץ למערכת השמש, בעיקר אחרי התקרבות משמעותית לאחד מכוכבי הלכת, ובעיקר צדק (בגלל גודלו או כוח המשיכה שלו).

מאפיינים פיזיקליים

הגודל הקטן יחסית של קנטאורים מונע תצפית על פני השטח אבל אינדקס צבעים והספקטרום יכולים לאפשר לנו לגלות את הרכב פני השטח ויכולים לספק מידע על מקורם של הגופים.

דמיון לשביטים

תצפיות על כיירון בשנים 1988 ו-1989 מראות שליד הפריהליון שלו נמצאו ראיות לזנב שביט (ענן גז ואבק שהתאדו מפני השטח). אחרי זה סווג הקנטאור הזה כשביט וכאסטרואיד באופן ברור, אך הוא גדול מאוד בהשוואה לשביט אופייני והגדרה זו עדיין נותרת שנויה במחלוקת. גם באקלוס וב 166P/NEAT 2001 T4 נמצאו ראיות לפעילות שביטית. 166P/NEAT 2001 T4 התגלה בעצם כשהציג זנב שביט וקיבל סיווג של שביט, הגם שמסלולו הוא אופייני לקנטאור. אקלוס התגלל ללא זנב שביט אך הפך לפעיל בזמן האחרון וקיבל סיווג של שביט בנוסף לסיווג האסטרואיד שלו.

תאוריות מקור

מחקר הקנטאורים התפתח לאחרונה מאוד אך הוא עדיין מעוכב בגלל מידע פיזיקלי דל על הגופים. מודלים שונים הוצגו בתור אפשרויות למקורם.
סימולציות מראות שמסלולם שחלק מהאובייקטים בחגורת קויפר סוטים ממסלולם ומסתלקים ממקומם בחגורה והופכים לקנטאורים. אובייקטים מהדיסק המפוזר יהיו המועמדים הדינמיים הטובים ביותר לסילוק כזה אבל צבעם לא מתאים לטבע הדו-צבעי של הקנטאורים. פלוטינים (גופים טרנס-נפטוניים הכלואים במסלול סביב פלוטו) הם אובייקטים מחגורת קויפר שמראים מאפייני צבע דומים לקנטאורים ויש השערות שמסלולם אינו יציב בגלל השפעה כבידתית של פלוטו. ההתפתחות הבאה צפויה לכשימצא מידע פיזיקלי נוסף על הגופים.