google/wiki40b huggingface dataset:
אברהרד שנגארט

ראשית חייו

שנגארט נולד ב-22 באפריל 1903 בלייפציג שבגרמניה. אביו ניהל מבשלת בירה. שנגארט החל את לימודי התיכון בגיל 11, אך נשר מן הלימודים כעבור זמן קצר, והחל לעבוד במרכז לגינון כדי לתמוך במאמץ המלחמתי בעת מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה חזר לתיכון להשלים את לימודיו, אך למעשה הצטרף למיליציית הפרייקור של תורינגיה. חברותו בפרייקור הובילה אותו, בנובמבר 1922, להצטרף לקבוצה נאצית מקומית בעיר ארפורט, שנתנה ביטוי לתחושותיו האתניות-לאומיות. בעקבות הפוטש במרתף הבירה התנועה הוצאה אל מחוץ לחוק. שנגארט ברח לקובורג כדי להימנע ממשפט באשמת בגידה, אך כעבור זמן מועט חזר לארפורט וקיבל חנינה. ב-1924 סיים את לימודיו והתקבל לעבודה בדויטשה בנק, ובמקביל הצטרף לרגימנט 1/15 של הצבא בגיסן.
לאחר מכן הצטרף שנגארט לאס אה וקיבל את מספר החבר 34,870. מעורבתו בפעילות המפלגה פחתה, והוא נרשם ללימודי משפט וכלכלה באוניברסיטת לייפציג. הוא הוסמך כעורך דין ב-1928, ומצא עבודה בבית המשפט של נאומבורג. בהמשך סיים בהצטיינות את עבודת הדוקטורט שלו במשפטים, בנושא "סירוב הודעות על סיום חוזי העסקה".
שנגארט נישא לדורותי גרוס, ונולדו להם שני בנים.

המפלגה הנאצית

שנגארט החל להיות מעורב יותר בפעילות המפלגה, וב-1 בפברואר 1933 הצטרף לאס אס וקיבל את מס' החבר 67,174. כיוון שחברות במפלגה הנאצית הייתה הכרחית אז כדי להתקבל למשרה ממשלתית, הוא הצליח בקלות להשיג עבודה כמנהל הדואר של ארפורט. באותה השנה הוא חבר לאס דה, ארגון המודיעין של האס-אס, ובנובמבר 1935 עזב את תפקידו בדואר והחל לעבוד בגסטפו. בזמן שירותו בגסטפו עבד במשרד העיתונות המרכזי, במועצה הכנסייתית-פוליטית, ובמשרד המחוזי של דורטמונד. בנוסף לכך, שירת כקצין משטרה במינסטר והוגדר כיועץ ממשלתי. עקב כשרונותיו והידע המשפטי הנרחב שלו, התקדם שנגארט במהירות בסולם דרגות האס אס ובשנת 1940 הגיע לדרגת בריגדפיהרר.

מלחמת העולם השנייה

בתחילת המלחמה היה שנגארט מפקח בכיר של המשרד הראשי לביטחון הרייך בדרזדן. בינואר 1941 נשלח לקרקוב, בירת הגנרלגוברנמן, כמפקד בכיר של משטרת הביטחון (זיפ"ו) והאס דה. במסגרת תפקיד זה הקים שנגארט יחידות איינזצגרופן בוורשה, ראדום ולובלין, כהכנה לביצוע רצח המונים. הוא היה אחראי לרצח כ-10,000 יהודים באזור מזרח גליציה בין יולי לספטמבר 1941, כחלק ממבצע ברברוסה.
מיולי 1944 ועד סוף המלחמה היה שנגארט מפקד משטרת הביטחון והאס דה בהולנד. ב-6 במרץ 1945, ארבו אנשי המחתרת ההולנדית למפקד האס אס בהולנד, הנס ראוטר, וניסו לחסלו ללא הצלחה. שנגארט, שהיה אחד מסגניו, הוציא להורג 263 הולנדים כנקמה על המארב.

ועידת ואנזה

בניגוד לרוב משתתפי הוועידה, שנגארט כבר היה מנוסה ברצח יהודים, והתקדמות הפתרון הסופי הייתה ידועה לו. הוא הגיע לוועידה במקום הממונה עליו, פרידריך-וילהלם קריגר, מפקד האס אס והמשטרה בגנרלגוברנמן. תפקידו של שנגארט בוועידה היה לוודא שהסמכות בעניין היהודים נשארת בידי האס אס, בעיקר כנגד יוזף ביהלר, נציג המושל הנס פרנק, שרצה לשמור על סמכותו באזור.

לאחר המלחמה

שנגארט נתפס על ידי בעלות הברית בסוף המלחמה. לאחר חקירה, הוא הורשע על ידי בית משפט צבאי בריטי בפשעי מלחמה, ונידון למוות. ב-16 במאי 1946 שנגארט נתלה על ידי אלברט פיירפוינט בכלא המלין הבריטי.
הרמן פילניק

ביוגרפיה

הרמן פילניק נולד בשטוטגרט למשפחה יהודית שמקורה בליטא. בשנת 1930 הוא זכה באליפות שטוטגרט בשחמט. באותה שנה הוריו יצחק ואידה פילניק עם הילדים עברו לארגנטינה. פילניק החל להשתתף בתחרויות בדרום אמריקה. הוא זכה באליפות ארגנטינה בשנים 1942, 1945 ו-1958. בשנת 1944 הוא חלק את המקום ראשון בתחרות עם מיגל ניידורף. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוא זכה במספר תחרויות שנערכו באירופה.
בשנת 1950 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1952 רב-אמן.
בשנת 1956 הוא סיים במקום התשיעי בתחרות המועמדים. בהמשך הוא זכה במספר תחרויות. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 עבר לצ'ילה. לאחר מספר שנים הוא חזר לארגנטינה, ואחר כך עבר לוונצואלה בה התפרנס כמאמן שחמט.
פרטנר tv

רקע

בדצמבר 2014 השיקה סלקום את שירות הטלוויזיה שלה, סלקום tv, זאת לאחר שנים של קיום הדואופול של הוט ויס בתחום הטלוויזיה הרב ערוצית במדינת ישראל.
ביוני 2017 הכריזה פרטנר במסיבת עיתונאים כי היא משיקה את שירות הטלוויזיה שלה.

היסטוריה

ב-29 במאי 2017 הודיעה נטפליקס על שיתוף פעולה נרחב וראשון מסוגו בישראל עם חברת פרטנר, במסגרתו ישולבו תוכני נטפליקס בשירות פרטנר tv.
ב-21 בדצמבר 2017 הכריזה פרטנר על הצטרפות ערוץ מצו, המשדר מוזיקה קלאסית וקונצרטים, לשירות. כמה ימים מאוחר יותר החל ערוץ +A לשדר בשירות.
ב-15 באפריל 2018 הודיעה פרטנר כי חתמה על הסכם עם חברת אמזון לפיו לקוחותיה יוכלו לצפות בשירות הווידאו באמצעות ממירי פרטנר TV.
ב-20 בינואר 2019 הודיעה החברה כי תתחיל להציג פרסומות בתכני השירות שלה באמצעות מערכת Addressable tv המאפשרת להתאים את הפרסום בטלוויזיה לצופה.

תכנים

תוכני השירות מורכבים מ-50 ערוצים מובילים המשודרים באופן חופשי לכל בעל ממיר דיגיטלי ייעודי ומשירות VOD שמסופק כולו כחלק מהחבילה המכיל סרטים וסדרות וכן תוכניות טלוויזיה ששודרו לאחרונה וניתנים לצפייה באופן אוטומטי עד שבועיים אחורה באמצעות שירות Catch up.
ארז'וויליק

יהודי ארז'וויליק

לפני מלחמת העולם השנייה חיו בארז'וויליק כ-180 יהודים שקיימו בית ספר עברי, ספרייה ובית מדרש. הגרמנים כבשו את העיירה ביוני 1941 וביולי ריכזו את היהודים בגטו. בספטמבר 1941 גורשו יהודי ארז'וויליק למחנה ריכוז ומשם הובלו ליער ונרצחו בירי.
שמעון שטיין

שמעון שטיין (נולד ב-9 במרץ 1948) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כשגריר ישראל בגרמניה.

ביוגרפיה

שטיין נולד בחדרה, שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים. הוא בעל תואר ראשון ושני בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. 
ב-1974 החל את שירותו במשרד החוץ, שירת במרכז למחקר ומדיניות, ב-1980 עד 1985 שירת בשגרירות ישראל בבון שבמערב גרמניה. לאחר מכן שירת באגף צפון אמריקה ושימש עוזר מנכ"ל משרד החוץ. בשנית 1988 עד 1993 שירת בשגרירות ישראל בוושינגטון. היה חבר במשלחות ישראל לתהליכי משא ומתן רב-צדדיים בנושאי בקרת נשק. ב-1998 מונה לסמנכ"ל משרד החוץ לענייני חבר המדינות, מזרח ומרכז אירופה. ב-2001 מונה לשגריר ישראל בגרמניה וכיהן בתפקיד עד 2007. 
לאחר פרישתו ממשרד החוץ מכהן כעמית מחקר במכון למחקרי ביטחון לאומי.
ג'וזף לנגייל

ביוגרפיה

לנגייל הוא בנם של מרגרט ולורן. הוא נולד בצפון-מזרח ארצות הברית וגדל בסן אנטוניו שבטקסס. אביו שירת כטייס קרב במהלך מלחמת וייטנאם, מטוסו הופל בעת משימת צילום באוגוסט 1967 והוא שהה בשבי עד מרץ 1973. לאחר שחרורו חזר לשירות בוייטנאם. ללנגייל אחות ושני אחים, אחיו הצעיר גרגורי לנגייל הוא קצין בדרגת מייג'ור גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. 
ב-1981 סיים לנגייל לימודי תואר ראשון בכימיה מאוניברסיטת צפון טקסס, אותם עשה בסיוע מלגת מהתוכנית להכשרת קציני המילואים של חיל האוויר. באוגוסט 1983 סיים את הכשרתו בבית הספר לטיסה בבסיס חיל האוויר לופלין שבטקסס ובסיס הולומן שבניו מקסיקו. ב-1984 הוסמך כטייס F-16 פייטינג פלקון בבסיס חיל האוויר מקדיל שבפלורידה. 
שירת כמדריך טיסה בבסיס חיל האוויר נליס שבנבדה ובבסיס חיל האוויר קונסאן שבקוריאה הדרומית. עבר קורס הסבה למטוסי F-16C ובשנים 1987–1991 שירת כקצין תחמושת ומדריך טיסה בטייסת 512 שבבסיס רמשטיין שבגרמניה והשתתף במלחמת המפרץ. לאחר מכן השתחרר משירות הקבע והחל לעבוד כטייס אזרחי בחברת דלתא איירליינס. 
הוא המשיך לשרת בכוחות המילואים של המשמר הלאומי ושירת כמדריך טיסה וכקצין נשק בטייסת 182 בבסיס קלי שבטקסס, המשתייכת לכנף 149 של המשמר הלאומי של חיל האוויר. הוא השתתף בכוח המשימה של הטייסת לכווית והשתתף בגיחות מבצעיות לאכיפת האזור אסור לטיסה בדרום עיראק. על משימה זו עוטר במדליית האוויר. ב-1997 מונה לקצין המבצעים של הטייסת ובאוקטובר 1998 מונה למפקד הטייסת. שנה לאחר מכן מונה למפקד להק המבצעים של כנף 149 בבסיס חיל האוויר לקלנד שבטקסס וב-2002 מונה לסגן מפקד כנף 149. במהלך 2004 פיקד על להק המשימה 455 שהוצב בבסיס בגראם שבאפגניסטן. 
בספטמבר 2004 חזר לשירות הקבע ומונה ליועץ לענייני המשמר הלאומי של מפקד כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה. בספטמבר 2006 מונה למפקד מרכז הכוננות של המשמר הלאומי של חיל האוויר בבסיס אנדרוז שבמרילנד. בספטמבר 2008 מונה בנוסף גם לסגן מפקד המשמר הלאומי של חיל האוויר. ביוני 2009 עבר לשרת במטה חיל האוויר ושימש עוזר לענייני תכנון לראש המטה. 
ביולי 2010 מונה לסגן מפקד חיל האוויר הראשון (כוחות האוויר של פיקוד צפון של ארצות הברית). ביוני 2011 מונה לנספח צבאי במצרים בדרגת מייג'ור גנרל. באוגוסט 2012 מונה לסגן ראש המשמר הלאומי בדרגת בריגדיר גנרל ובאוגוסט 2016 העולה לדרגת גנרל ומונה לראש המשמר הלאומי. 
במהלך שירותו צבר מעל 3,000 שעות טיסה על מטוסי T-38 טאלון, ססנה T-37 טוויט ומטוסי F-16. 
ללנגדייל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת טנסי, הוא בוגר התוכנית להשתלמות מנהלים וקצינים בכירים באוניברסיטת הרווארד. נשוי לסאלי, ששירתה כקצינת לוגיסטיקה בחיל האוויר, הוא אב לשני בנים ובת. בנו האמצעי משרת כטייס בחיל האוויר.
השריר מנגד הזרת

השריר מנגד הזרת (TA: Musculus opponens digiti minimi manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת) והעמוק שבהם. כיווץ השריר מניע את עצם המסרק החמישית (של הזרת) לכיוון כיפוף וסיבוב לכיוון מרכז כף היד. תנועה זו מציבה את הזרת אל מול האגודל.

תיאור

תחילתו של השריר מנגד הזרת ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובאנקול של עצם האנקול. השריר נאחז בגבול התיכון של עצם המסרק החמישית.

עצבוב

השריר מנגד הזרת מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.
ג'מאלא

המנדט הבריטי

במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בג'מאלא הייתה אוכלוסייה של 119 מוסלמים, אשר גדלה במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל ל-164 מוסלמים שהתגוררו ב-53 בתים.
ב-1945 הוערכה אוכלוסיית ג'מאלא ב-200 תושבים, כולם מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל היה 7,170 דונם, אשר מתוכם 1,946 היו מטעים ואדמות להשקיה, 1,032 היו של גידולי דגנים, ואילו 19 דונם סווגו כשטח בנוי.

תחת שלטון ירדן

בעקבות מלחמת השחרור ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949 עברה ג'מאלא לשלטון ירדני. בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה במקום 322 נפש.

לאחר מלחמת ששת הימים

מאז מלחמת ששת הימים נמצא הכפר תחת שליטה ישראלית. האוכלוסייה במפקד 1967 שנערכה על ידי הרשויות הישראליות הייתה 268, מהם 15 שמקורם היה בשטח ישראל. בעקבות הסכמי אוסלו, 41.2% מאדמות אל-איתיחאד מוגדרות כאדמות שטח B, ואילו 58.8 הנותרים מוגדרים כשטח C. ישראל הפקיעה 858 דונם מאל-איתיחאד לבניית 4 התנחלויות ישראליות: נחליאל, נעלה, טלמון וחלמיש.
ויקטור קמפנרטס

קריירה

קמפנרטס ניצח במרוץ נגד השעון באליפות אירופה עד גיל 23, לאחר שהקדים את אולכסנדר גולובש ואת יאשה סוטרלין. הוא ניצח גם במרוץ נגד השעון באליפות בלגיה עד גיל 23. באליפות העולם עד גיל 23, סיים את המרוץ נגד השעון במקום השמיני.

2014

קמפנרטס הצטרף לקבוצת הבלגית "טופספורט פלנדרן". הוא סיים שביעי באליפות בלגיה במרוץ נגד השעון.

2015

קמפנרטס סיים רביעי במרוץ סטר זי.אל.אמ, הוא סיים חמישי באליפות בלגיה במרוץ נגד השעון, 1:19 דקות אחרי המנצח, יורגן ואן דן ברוק. הוא סיים שני בטור דה ואלוני, לאחר שפיגר ב-22 שניות אחרי המנצח, ניקי טרפסטרה, וניצח את דירוג הצעירים במרוץ. ביחד עם קבוצתו (מרוץ קבוצתי נגד השעון), הוא ניצח את מרוץ דו נורמנד.

2016

באפריל, קמפנרטס הפך לאלוף בלגיה במרוץנגד השעון, לאחר שהקדים את איב למפרט ב-3 שניות ואת בן הרמנס ב-12 שניות. הוא רכב לראשונה לגרנד טור, כאשר ב-אוגוסט נבחר לסגל קבוצתו לוואלטה אספנייה, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה המקום החמישי בקטע ה-19, שהיה נגד השעון. הוא זכה במדליית כסף באליפות אירופה, לאחר שהפסיד לג'ונתן קאסטרוייחו שזכה בזהב, ב-30 שניות.

2017

קמפנרטס ניצח את הקטע השלישי בוואלטה אנדלוסיה, שהיה מרוץ נגד השעון. הוא סיים תשיעי במרוץ חץ בראבנט . קמפנרטס נבחר לג'ירו ד'איטליה, אך פרש במהלך הקטע ה-16. ב-3 באוגוסט, הוא הפך לאלוף אירופה במרוץ נגד השעון, לאחר שהקדים את מאצ'יי בודנאר הפולני ב-2 שניות ואת ראיין מולן ב-4 שניות. הוא סיים רביעי בטור של בריטניה, ובמקום ה-16 בנגד השעון באליפות העולם. הוא סיים חמישי במרוץ חרונו דה נאסיון.

2018

קמפנרטס התחרה בג'ירו ד'איטליה, הוא ניצח את אליפות בלגיה במרוץ נגד השעון בפעם השנייה, וגם את אליפות אירופה במרוץ נגד השעון, לאחר שהקדים את ג'ונתן קאסטרוייחו בשנייה אחת בלבד. ב-וואלטה אספנייה בה התחרה, סיים שלישי בקטע הראשון, וחמישי בקטע ה-12. בסופו של דבר, סיים במקום ה-102 הכללי. הוא זכה במדליית הארד באליפות העולם במרוץ נגד השעון, לאחר שסיים כ1:21 אחרי רוהאן דניס המנצח. את מדליית הכסף הוא פספס לאחר שסיים במרחק של מאיות בודדות מטום דימולן, שזכה בה.

2019

את עונת 2019 פתח קמפנרטס עם ניצחון בקטע מרוץ נגד השעון השני (קטע 7) בטירנו - אדריאטיקו. ב-16 באפריל, קמפנרטס שבר את שיא השעה של בראדלי ויגינס (54.526 ק"מ) שהחזיק שלוש שנים, עשרה חודשים ותשעה ימים, וקבע שיא השעה החדש, 55.089 ק"מ ובכך הפך קמפנרטס לבלגי השלישי שמחזיק בשיא השעה, אחרי אדי מרקס ופרדיננד ברק. ב-ג'ירו ד'איטליה, הוא סיים שני גם בקטע מרוץ נגד השעון השני (קטע 9, לאחר פרימוז' רוגליץ'), וגם בקטע מרוץ נגד השעון השלישי (קטע 21, לאחר צ'אד האגה) וסיים במקום ה-111 הכללי. בטור של בלגיה, השיג קמפנרטס ניצחון מקצועני ראשון במרוץ כביש ולא במרוץ נגד השעון, לאחר שניצח את הקטע הרביעי וסיים במקום השני הכללי, 52 שניות אחרי רמקו אוונפול המנצח. הוא סיים רביעי באליפות בלגיה בנגד השעון, 1:05 אחרי ווט ואן ארט. באליפות העולם בנגד השעון, קמפנרטס התרסק אך הספיק לסיים במקום ה-11. באוגוסט 2019, הודיעה קבוצת דיימנשן דאטה שקמפנרטס חתם בשורותיה וירכוב עבורה בשלוש השנים הבאות.
אנזים הגבלה

אנזימי הגבלה (אנגלית: Restriction enzymes) הם אנזימים המסוגלים לחתוך קטעי DNA באזורים מסוימים מאוד.

אנזימי הגבלה מלאכותיים

אנזימי הגבלה מלאכותיים נוצרים על ידי איחוד של מתחם קושר DNA טבעי או מהונדס למתחם נוקלאזי (מתחם נוקלאזי לדוגמה הוא זה של אנזים ההגבלה FokI‏). את אנזימי ההגבלה המלאכותיים ניתן להנדס כך שיקשרו לאתרי DNA ארוכים (עד 36 זוגות בסיסים) ולהיקשר לרצפי DNA רצויים. נוקלאזות אצבעות אבץ הם אנזימי ההגבלה המלאכותיים הנפוצים ביותר ולהם שימושים בתחום ההנדסה הגנטית, אך גם שימושים בשיבוט גנטי סטנדרטי.דוגמה אחרת לאנזימי הגבלה מלאכותיים היא כאלו המתבססים על מתחם קושר DNA של חלבוני TAL שמקורם מהחיידק Xanthomonas.‏

שימושים

לאנזימי ההגבלה חשיבות עליונה בביולוגיה מולקולרית, בהנדסה גנטית ובביוטכנולוגיה; גילוים חולל מהפכה של ממש בתחומים אלו. החשיבות נעוצה בקצוות הדביקים הנוצרים לאחר חיתוך ה-DNA. בקטע שהוצג לעיל, בו האנזים חותך את הקטע בקצה, קיימים לאחר החיתוך חמישה נוקלאוטידים חופשיים, אשר אינם מזווגים לנוקלאוטידים אחרים; אם ייפגשו נוקלאוטידים אלו עם נוקלאוטידים מקבילים בקטע DNA אחר (כלומר, A ייפגש עם T ו-C ייפגש עם G), הרי ששני הקטעים יתחברו ליצירת סליל DNA חדש. 
זוהי השיטה העיקרית בה משתמשים הביולוגים לחיבור גדילי DNA. השיטה מאפשרת השתלה של גנים בתוך הגנום הקיים של יצור מסוים, ומכאן חשיבותה הרבה. ניתן, למשל, להשתיל את הגן המייצר את ההורמון אינסולין, החיוני לחולי סוכרת, בתוך תאו של חיידק; הגן ישתלב בחומר התורשתי של החיידק, והחיידק יתחיל לייצר אינסולין. לאחר שהחיידק יתחלק (באמצעות מיטוזה), שני הצאצאים ישאו אף הם את גן האינסולין וייצרו אף הם את ההורמון. אם הגן הושתל לתוך פלסמיד, הרי שהחיידק מסוגל עתה להעביר את הגן לחיידקים אחרים באמצעות קוניוגציה. לאחר זמן קצר מתקבלת מושבת חיידקים ענקית המייצרת כמויות נכבדות של אינסולין.
באמצעות אנזימי הגבלה ניתן גם לזהות קטעי DNA שהרצף שלהם ידוע. ניתן לחפש ברצף ה-DNA שאותו מעוניינים לבדוק אתרי הגבלה לאנזימים ידועים, ולבצע חיתוך בעזרת אנזימים אלו. בנוסף, חיתוך באנזימי הגבלה מאפשר שרטוט מפות הגבלה של מקטע מסוים ב-DNA, המספקות מידע חיוני ביותר למהנדסי ביוטכנולוגיה בעת הנדסה הגנטית. לאחר החיתוך יתקבלו כמה מקטעים בגדלים שונים, אותם ניתן לנתח באמצעות אלקטרופורזה.
כוכב קסם

כוכב קסם מסדר  הוא ריבוע קסם בצורת כוכב משוכלל בעל  צלעות. בכוכב קסם המספרים ממוקמים בקודקודים ובנקודות ההצטלבות של הצלעות, כך שסכום ארבעת המספרים לאורך כל צלע קבוע ושווה לקבוע הקסם: .
הסדר הנמוך ביותר של כוכב קסם הוא .
פיר שטיינבריק

פיר שְטַיְינְבְּרִיק (בגרמנית: Peer Steinbrück; נולד ב-10 בינואר 1947) הוא פוליטיקאי גרמני, חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD). בשנים 2005–2009 שימש כשר האוצר בקבינט של קאנצלרית גרמניה אנגלה מרקל.

קריירה פוליטית מוקדמת

לאחר שהוכשר כקצין בכוחות המילואים של הבונדסוור למד כלכלה בקיל. ב-1974 סיים את התואר הראשון.
לאחר סיום לימודיו עבד במספר משרדי ממשלה גרמניים ולאחר מכן, בין השנים 1978 ל-1981, עבד במשרדו של הקאנצלר דאז הלמוט שמידט. בשנות ה-80 כיהן כראש המטה של ראש ממשלת מדינת נורדריין-וסטפאליה, יוהנס ראו.
ב-1993 התמנה כשר הכלכלה והתשתיות במדינת שלזוויג-הולשטיין ואחר כך חזר לנורדריין-וסטפאליה שם מונה לשר הכלכלה והתשתיות ב-1998 וב-2000 לשר האוצר.
בשנים 2002–2005 כיהן כראש ממשלת נורדריין-וסטפאליה. הוא עמד בראש הקואליציה בין המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לבין הירוקים.
בבחירות שהתקיימו במדינת נורדריין-וסטפאליה ב-22 במאי 2005 הפסידה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למפלגת האופוזיציה, המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU). להפסד זה היו גם השלכות על הפוליטיקה הפדרלית; קנצלר גרמניה דאז, גרהרד שרדר, שסבל בלאו הכי ממעמד מוחלש עקב סקרי דעת קהל גרועים וביקורת ממפלגתו פנימה, הודיע על הקדמת הבחירות הפדרליות לבונדסטאג.

שר האוצר הגרמני

לאחר בחירות 2005 הוקמה קואליציה רחבה בין המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למפלגה הנוצרית דמוקרטית בראשותה של אנגלה מרקל. שטיינבריק התמנה לשר האוצר של גרמניה וב-2005 התמנה גם לסגן יו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. הוא נחשב לחבר באגף השמרני יותר של המפלגה.
בדצמבר 2008, בראיון לניוזוויק, יצא שטיינבריק במתקפה שנויה במחלוקת כנגד הגישה הכלכלית הקיינסיאנית שמאפיינת את המדיניות הבריטית. הוא הביע ספקות לגבי היעילות של חבילות תמריצים גדולות ומתח ביקורת על הגידול בחוב הציבורי הנובע מהן. שטיינבריק גם ביקר בחריפות את הסודיות הבנקאית המאפיינת את הבנקאות בשווייץ.
בראיון לטלוויזיה הגרמנית ב-2010 נראה היה כי השר לשעבר, אשר אימץ עמדה ביקורתית מאד כלפי מערכת בנקאות הצללים, ייחס לקרנות גידור מאפיינים של תעשיית הפרייבט אקויטי.

חבר פרלמנט ומחליף אפשרי לאנגלה מרקל

שטיינבריק חבר פרלמנט מאז 2009. הוא היה הדובר הבולט של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, בעיקר בנושאים כלכליים. הוא נחשב למועמד הסביר ביותר של האופוזיציה לתפקיד קאנצלר גרמניה בבחירות 2013.
על פי סקרי דעת קהל נחשב שטיינבריק, נכון לאוגוסט 2011, לפוליטיקאי האהוד ביותר בגרמניה, לפני אנגלה מרקל.
בבחירות שהתקיימו לבונדסטאג ה-18 ב-2013 הוצב שטיינבריק כמועמד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למשרת הקנצלר. המפלגה בהובלתו הפסידה בבחירות הכלליות לבונדסטאג למפלגה הנוצרית-דמוקרטית בראשות הקנצלרית אנגלה מרקל. באותם בחירות ספג ביקורת על שהפנה אצבע משולשת לבוחרים.
קטרין קראבה

ביוגרפיה

קראבה נולדה בנויברנדנבורג, מקלנבורג-מערב פומרניה.

אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בספליט, יוגוסלביה בשנת 1990 זכתה קראבה ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.89 שניות, לפני זילקה מילר (11.10 שניות) וקרסטין ברנדט (11.17 שניות) שתיהן ממזרח גרמניה, בריצת 200 מטר בשיא אישי של 21.95 שניות, לפני בת ארצה הייקה דרקסלר (22.19 שניות) וגלינה מלצ'וגינה מברית המועצות (22.23 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.68 שניות, לפני מערב גרמניה (43.02 שניות) ובריטניה (43.32 שניות).

אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכתה קראבה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד והייתה לאתלטית המצטיינת באליפות. מדליות זהב בריצה היוקרתי ביותר ל-100 מטר בתוצאה של 10.99 שניות, לפני גוון טורנס מארצות הברית (11.03 שניות ) ומרלין אוטי מג'מייקה (11.06 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.09 שניות, שוב לפני טורנס (22.16 שניות) ואוטי (22.21 שניות). מדליית ארד בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.33 שניות, אחרי ג'מייקה (41.94 שניות) וברית המועצות (42.20 שניות).

שימוש בחומרים אסורים

למרות שהשתמשה בחומר שלא היה איסור על שימוש בו באותה תקופה, קנבוטרול (Clenbuterol), קיבלה קראבה השעייה למשך 3 שנים ולא יכלה להשתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) ולמעשה הקריירה הספורטיבית שלה הגיעה לסיומה.
ריצ'רד הקטן

ביוגרפיה

פנימן נולד כאחד משנים עשר אחים ואחיות וחונך בכנסיית "היום השביעי" האדבנטיסטית. את רוב זמנו בילה בכנסיות "התקווה החדשה", ו"הקדושה" שבדרום ארצות הברית, שם למד מוזיקת דת (גוספל) ואף נגינה על פסנתר - אך גורש מכמה כנסיות כאשר צעק את מזמורי הקדושה. בגיל 15 סולק מביתו על רקע נטייתו המינית. ב-1952 נרצח אביו של פנימן, מטיף אדבנטיסטי. לאחר מכן, הוא חזר למייקון, שם שר בלוז במועדון ה"טיק טוק" המקומי מדי ערב, ועבד כשוטף כלים בקפיטריה במהלך היום.
ריצ'רד הושפע במיוחד מאומני גוספל שחורים משנות ה-30 וה-40, כגון סיסטר רוזטה תארפ (הזמרת האהובה עליו, אשר הזמינה אותו לשיר עמה ב-1944), מריון ויליאמס, מהליה ג'קסון, וג'ו מאי. בנוסף, המוזיקה של ריצ'רד מאופינת בבלוז קופצני, בדומה לבילי רייט ורות בראון.
ריצ'רד שילב יכולות נגינה עם אפקטים דרמטיים, כגון צעקת ה"ואהו" שהפכה לסמלו המסחרי.
קריירת ההקלטות המוקדמת שלו בשנות החמישים הכילה ערבוב של מוזיקת בוגי ווגי, רית'ם אנד בלוז רווי במוזיקת גוספל עם קצב מודגש ופאנקי, כשמילות השיר הועברו באופן צעקני וללא נשימה. להיטו הראשון היה טוטי פרוטי (1955). לימים דורג השיר במקום ה-43 ברשימת 500 השירים הגדולים של מגזין רולינג סטון.
ליטל ריצ'רד פרש במפתיע מעסקי המוזיקה ב-1957 בזמן שהיה בסיבוב הופעות באוסטרליה. הוא הפך ל"נוצרי שנולד מחדש" והוכשר ככומר אדוונטיסטי של כנסיית ה"יום השביעי". ב-1962 חזר להופיע בהדרגה. ב-1977 פרש שוב לטובת האוונגליזם.
ב-1986 חזר לקדמת הבמה והוציא אלבום המשלב את המוזיקה שלו עם האמונה שלו. באותה שנה היה ריצ'רד הקטן בקבוצה הראשונה שנבחרה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
ריקי שלח

קורות חייו

ריקי שלח נולד בבולגריה, עלה עם הוריו לישראל בהיותו בן ארבע וגדל ברמת-גן. הוריו, לילי וניסים, הגיעו ממשפחה עשירה ובישראל הפכו לאנשים קשי יום. אהבתו לקולנוע צמחה מגיל צעיר, על הגבעה בגן אברהם ברמת-גן היה מטפס עם חבריו על העץ והם היו צופים בסרטי הקולנוע שהוקרנו באמפיתיאטרון הסמוך.
למד סוציולוגיה ומדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן נסע לארצות הברית ולמד בבית הספר לבימוי והפקת טלוויזיה RCA Studio School בניו יורק, שנתיים מעליו למד יהורם גאון. כששב לישראל שימש כעוזר במאי של במאים ישראלים רבים, בהם מנחם גולן (בכמה סרטים, ביניהם "מבצע יונתן" מ-1977), יואל זילברג וזאב רווח. כמו כן היה עוזר במאי של במאים זרים שהגיעו לישראל, כגון ריצ'רד דונר, פיטר קולינסון וויליאם פרידקין. בהתחלה כעוזר שלישי ורביעי, ועם הזמן כעוזר ראשון לבמאים ישראליים, אחר-כך עבר לניהול הפקה, בשלב הבא נהיה לבמאי ולמפיק.
בשנת 1990 הקים שלח עם אחרים את "האקדמיה הישראלית לקולנוע" וכיהן כיושב ראש הראשון שלה, עד לשנת 1993. הוא יושב בוועד המנהל שלה מאז ועד היום. עד להקמת האקדמיה לקולנוע, מדי שנה הייתה ועדה מטעם משרד התמ"ת שהייתה בוחרת את הסרט שהיה מייצג את ישראל באוסקר האמריקאי. משרד התמ"ת היה עורך טקס ומכריז על כך. ב-1989 התקיים טקס כזה בקולנוע שחף והטקס היה לדעתו של שלח מביך, וגם שינוי תהליך הבחירה חייב מעבר לתהליך שקוף ופתוח שבסופו ייבחר הסרט שהוא לדעת רוב אנשי הקולנוע בארץ הסרט הטוב ביותר ולא הסרט שוועדה כזו או אחרת חושבת שחברי האקדמיה האמריקאית יואהבו. שלח גמר אומר שבפעם הבאה שטקס כזה ייערך יהיה תחת כנפיה של אקדמיה ישראלית לקולנוע שתבחר בסרט הראוי. שלח התחיל בשכנוע הגופים השונים, בין האנשים שסייעו לו מיד היו יורם גולן, האחראי דאז על הקולנוע מטעם משרד התמ"ת ואלון גרבוז מנהל סינמטק תל אביב.
בשנת 1995 כיהן שנה כיושב ראש "איגוד הבמאים הישראלי".
ריקי שלח הוא אלמן, היה נשוי לחן סדן, לו שתי בנות משותפות ובן מנישואיה הראשונים של אשתו. ב-2015 עלה למסכים סרטו "טוביאנסקי" אודות ההוצאה להורג הראשונה והאחרונה של איש-צבא ישראלי, פרשה סמויה מתקופת קום המדינה. הביקורת קטלה את הסרט והוא ירד במהרה מהמסכים. בסוף 2015 החל להכין סרט על פרשת המרגל פולארד, עם הסופר צבי עמית.
יצחק חסון

יצחק חסון ("יוסי") (1921 – ינואר 2010) היה מבכירי הלח"י, הומניסט ופעיל חברתי, סופר, יזם לפיתוח שטחים ציבוריים ומבצע פרויקטים מיוחדים. במסגרת פעילותו בלח"י היה ראש מחלקת המודיעין (מחלקה ו'), מחלקה אותה ייסד, ובנוסף פיקד על ירושלים. לאחר קום המדינה פיתח תודעה הומניסטית, הקים את האגודה ההומניסטית החילונית בישראל, ושימש כיושב הראש.

קורות חיים

יצחק חסון נולד להורים שעלו לארץ ישראל מטורקיה בהיותו בן שנה, עם ששת ילדיהם הקטנים. שפת הוריו הייתה לדינו. גדל בנווה צדק שליד יפו ברחוב שטיין 9. כנער צעיר היה חבר בתנועת הנוער הלומד "התאים הלאומיים", שהייתה תנועת אחות לבית"ר. בשנת 1936 הצטרף להגנה הימנית שהפכה לאצ"ל, תחת פיקודו של יצחק שמיר ("מיכאל"). עם הפילוג שחל באצ"ל בשנת 1939 הצטרף עם שמיר לארגון הלח"י שבו היה פעיל עד קום המדינה.
בלח"י היה חסון פעיל תחילה בתעמולה כנגד הגיוס לצבא הבריטי. שימש כאיש קשר של אברהם שטרן ("יאיר"), מפקד הלח"י, למשך מספר חודשים, מביתו ברחוב בלפור 57 בת"א, בטרם עבר לגור ברחוב מזרחי ב', מקום בו נרצח. בתקופת הסזון נשלח חסון על ידי שמיר ("מיכאל") להקים מחלקת מודיעין. לאחר תום פעולות הסזון, המחלקה, שקיבלה את הכינוי "מחלקה ו'", החלה להתפתח כמחלקת מודיעין כללית, ובהמשך גם למחלקה ארצית. בשנת 1945 נשלח חסון, או בשמותיו המחתרתיים "יוסי", "לוט" ו"לבן", לארגן ולפקד על הלח"י באזור ירושלים, ובו זמנית היה אחראי גם על מחלקה ו', תפקיד אותו ביצע במשך כחמש שנים. בירושלים הכיר את רעייתו לימים, שרה רכטמן ("נורית"), חברת הלח"י בירושלים, בת למשפחה חרדית, שהייתה אתלטית ושחקנית מכבי ירושלים בכדורסל. נורית נשלחה לפגוש את המפקד החדש ולשמש כאשת הקשר שלו. בין המבצעים השונים של הלח"י תכנן לפרטיה את תוכנית הבריחה של קריינית הלח"י, גאולה כהן מבית החולים בירושלים, שם הוחזקה תחת שמירה בריטית.
עם קום המדינה התגייס לצה"ל ושירת בבאר שבע. על אף שהוצעו לו קצונה ותפקידי פיקוד, בחר להישאר טוראי והשתתף במלחמת השחרור בשורות הפלמ"ח. את רצונו מילדות לעסוק בחקלאות הגשים בעיסוקו החדש של גידול שתילים למכירה בבאר שבע. הקים את המשתלה ברמת השרון, ולאחר מכן הקים את חברת "אתרי נוף", שעסקה בפיתוח סביבתי חקלאי, בהקמת פארקים ופרויקטים מיוחדים. בין הפרויקטים שביצע היו גן הפסגה ביפו העתיקה, חלקים נרחבים של גני יהושע בתל אביב, הגן הטרופי בפארק הירקון, גדר הערבה – גדר הגבול בין ישראל לבין ירדן מים המלח ועד אילת, מגרשי ספורט וגנים נוספים, והיה אחראי על הטיפול בצמחים בחלקה הצבאית בבית העלמין קריית שאול, בקריה בתל אביב ועוד.
בשנת 1976 הקים יצחק חסון את התנועה החילונית, שנועדה להיות תנועה אידאולוגית בניגוד לליגה נגד כפייה דתית, ומינה את פרופ' עוזי אורנן כיושב ראש של התנועה. בעקבות פירוקה בשנת 1980 הוקמה האגודה ההומניסטית החילונית בישראל, וחסון כיהן כיושב ראש שלה כל שנות קיומה, עד תחילת שנות ה-90. חסון יזם וערך את ביטאונה "ברירה הומניסטית", השתתף בקונגרסים בינלאומיים ויצר קשרים רבים עם גופים ואנשים בארץ ובעולם במטרה לקדם את האידאולוגיה ההומניסטית לרווחת החברה בישראל ולרווחת האנושות בכללה. פרסם את ספרו ה"הזקן ואני", בו הוא מספר את סיפורו כנער צעיר והרפתקן, החל מצעדיו הראשונים באצ"ל, ואת האופן בו מתמודד ה"זקן", ההומניסט הבוגר, עם עברו כאיש מחתרת. פרסם בהמשך גם כמה קובצי סיפורים. 
תרם את גופתו למדע.