ניר ברקת

ביוגרפיה

ניר ברקת הוא בנם של שולמית (שולה), מדריכת ריקודי עם, וזלמן ברקת, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. ברקת נולד בתל אביב, ובהיותו בן שבועיים חזרה עמו אמו לביתה בירושלים כך שגדל בשכונת גבעת המבתר שבירושלים.
ב-1977 התגייס לצה"ל, התנדב לחטיבת הצנחנים, ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בזמן המסלול נטל חלק במבצע מנורה, תחת פיקודו של המ"פ אריה נייגר וסגנו אלעזר שטרן. ברקת הצטיין בלחימה כאשר הוביל את הכוח בדרכו לפינויו על ידי מסוק, זיהה מחבל שארב לכוח והרגו. עם סיום הקורס שב ברקת לצנחנים כמפקד מחלקה בפלוגה המסייעת של הגדוד, ונפצע במבצע מוביל בלבנון, בעת שהסתער על מחבל שהרג את מפקדו, המ"פ סרן מוקי קנישבך. בהמשך שימש ברקת כמפקד פלוגה בגדוד 890, בין היתר במלחמת לבנון הראשונה. ב-1983, לאחר שש שנות שירות, השתחרר מצה"ל. בשירות המילואים פיקד במשך שבע שנים על פלוגה בגדוד 7008 שבעוצבת חצי האש, בין היתר במהלך האינתיפאדה הראשונה, והגיע לדרגת רב-סרן.
ברקת הוא בעל תואר ראשון במדעי המחשב מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ולמד באוניברסיטה זו לתואר שני במנהל עסקים, אך לא השלים את התואר.

קריירה עסקית

ב-1988 הקים ברקת יחד עם אחיו אלי, יובל רכבי ועמרי מן את קבוצת ההיי-טק BRM (ראשי תיבות באנגלית של ברקת, רכבי, מן) שהייתה מהראשונות בעולם לפתח תוכנת אנטי וירוס, והתמודדה מול וירוס המחשב "ירושלים". עם השנים הפכה BRM לבית גידול עבור עסקים אחרים בתחום והשקיעה בחברות שונות. ב-1993 השקיעה BRM‏ 400 אלף דולר בחברת צ'ק פוינט, תמורת 50% ממניות החברה. בשנת 1995 השקיעה החברה בבקווב (BackWeb) שהונפקה ב-1999, טרם התפוצצות בועת הדוט-קום, לפי שווי של 420 מיליון דולר, אך לבסוף נסגרה. ברקת כיהן כיו"ר החברות בשנותיהן הראשונות. צ'ק פוינט הפכה לאחת מחברות אבטחת המידע המובילות בעולם, והשקעת BRM הניבה רווחים של מאות מיליוני דולרים, וממנה רוב ההון של ברקת.
על פי דירוג פורבס, ב-2019 הונו של ברקת מוערך בשווי של כ-500 מיליון ש"ח, והוא הפוליטקאי העשיר בישראל.
כניסתו של ברקת לחיים הציבוריים החלה בתהליך הדרגתי בו היה מעורב בקידום ופיתוח פרויקטים בתחום החינוך, הקהילה והחברה. ברקת ואשתו בברלי היו ממייסדי האתר החינוכי "סנונית", לעידוד שימוש במחשבים ולמידה מקוונת, וייסד את העמותה המפעילה את האתר, והוא מכהן כחבר מועצת המנהלים של העמותה. הוא קידם את הקמת "הפרויקט ההוליסטי", יצירת מנהיגות מקומית ופיתוח ארגונים קהילתיים בשכונות ירושלים.
ברקת היה ממייסדי IVN, רשת הון סיכון אשר נוסדה ב-2001 על ידי קבוצת אנשי היי-טק ישראליים ואמריקאיים במטרה לייצר בישראל סביבה עסקית פלורליסטית המבוססת על סיוע ושיתוף פעולה, על ידי עידוד יוזמות מקוריות וחדשניות.

קריירה פוליטית

בינואר 2003 פרש מכל תפקידיו ועיסוקיו העסקיים והחל במסע בחירות לראשות עיריית ירושלים בראש סיעת "ירושלים תצליח". בבחירות לראשות העירייה התמודד ברקת מול אורי לופוליאנסקי וזכה ב-43 אחוזי תמיכה, אך כשל במטרתו הראשית – לזכות בראשות העירייה. סיעתו הפכה לשנייה בגודלה במועצת העיר עם שישה מנדטים, אחרי יהדות התורה, שזכתה בתשעה מנדטים. לאחר הבחירות שימש כחבר מועצה וכיו"ר האופוזיציה, כיהן כחבר בוועדת החינוך העירונית, בוועדת הכספים ובוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. היה מעורה ומעורב במספר רב של פעילויות ויוזמות חדשות בעיר בתחומי הכלכלה, החינוך, סטודנטים וצעירים ותכנון עירוני. ב-2 בנובמבר 2006 פרשו שלושה חברים, המהווים מחצית מסיעתו של ברקת, ויצרו סיעה חדשה בעירייה, תוך ביקורת על התנהלותו בה.
בעודו חבר מועצה, הקים את עמותת "סטארט אפ ירושלים", שפעלה לעידוד יצירת מקומות תעסוקה וצמיחה בעיר בתחומים בהם לירושלים יתרון תחרותי. כמו כן היה בין המקימים של עמותת "רוח חדשה", ארגון אשר רואה בסטודנטים וצעירים משאב מרכזי לצמיחה עתידית של ירושלים, ופועל לחברם לעיר. כיום מכהן ברקת כנשיא כבוד של "רוח חדשה". כיהן גם כחבר הוועד המנהל של הרשות לפיתוח ירושלים, של מט"י (מרכז טיפוח יזמות) ירושלים ושל ארגון הגג של המגזר ההתנדבותי. כמו כן מונה לוועדה לבחינת סל שירותים ברשויות המקומיות של משרד הפנים ולחבר ומ"מ יו"ר הוועדה הלאומית לטכנולוגיית המידע.
בבחירות לכנסת ה-17 היה ברקת ראש מטה מפלגת קדימה במחוז ירושלים.
בבחירות המוניציפליות בנובמבר 2008 נבחר ברקת לראש עיריית ירושלים, לאחר שזכה ב-52 אחוזים מהקולות, מול 43 אחוזים של המתחרה העיקרי, מאיר פרוש. סיעתו של ברקת, "ירושלים תצליח", זכתה ב-6 מנדטים ונשארה הסיעה השנייה בגודלה במועצת העיר אחרי יהדות התורה עם 8 מנדטים. לבקשתו של ברקת, משכורתו כראש העירייה הייתה שקל אחד לשנה.
ערב הבחירות לכנסת ה-19 הודיע על תמיכתו בראש הממשלה בנימין נתניהו.
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 2013 נבחר לתקופת כהונה שנייה בראשות עיריית ירושלים, לאחר שזכה ב־51.91% מהקולות, לעומת משה ליאון שזכה ב־44.58% מהקולות. סיעתו נחלשה ל-4 מנדטים והייתה לשלישית בגודלה. בספטמבר 2014 פרסם מבקר המדינה, יוסף שפירא, כי סיעתו של ברקת, "ירושלים תצליח", סיימה את מערכת הבחירות לראשות העירייה בגירעון של 10 מיליון ש"ח. בעקבות כך, ברקת נקנס בכ-407 אלף ש"ח.
ב-22 בפברואר 2015 דקר מחבל פלסטיני בן 18 צעיר חרדי בכיכר צה"ל בירושלים. ברקת ומאבטחו האישי השתלטו על המחבל.
ב-22 בדצמבר 2015 התפקד ברקת לליכוד והודיע כי אין בכוונתו להתמודד נגד בנימין נתניהו על ראשות הליכוד.
ברקת ביקר את נתניהו על מינויו של השר זאב אלקין לשר לענייני ירושלים וטען כי זהו בזבוז כספים וכן הפרת ההבטחה של נתניהו שהתיק יישאר אצלו.
ביולי 2017 הגיע ברקת להסכם עם דגל התורה בנוגע לאופי של שכונות מעורבות של חרדים וחילונים בירושלים.
במרץ 2018 הודיע כי לא יתמודד לקדנציה שלישית כראש העיר, וכי יתמודד על מקום ברשימת הליכוד לכנסת ה-21. ב-4 בדצמבר 2018 סיים את תפקידו כראש העיר.
בפברואר 2019 התמודד בפריימריז של הליכוד ונבחר למקום התשיעי ברשימת המפלגה לכנסת ה-21, במסגרת תפקידו כח"כ ביקש לוותר על שכרו ולהשתכר שקל אחד בשנה בלבד, אך בקשתו נדחתה על ידי חשב הכנסת.
באוקטובר 2019 פרסם ברקת ספר אוטוביוגרפי בשם 'רץ למרחקים ארוכים' בהוצאת ידיעות ספרים.

חיים אישיים

ברקת נשוי לבברלי, אמנית ילידת דרום אפריקה, בת זוגו מגיל 15. השניים הורים לשלוש בנות ומתגוררים בשכונת בית הכרם בירושלים.
לברקת שני אחים: ערן ואלי. אלי וניר (יחד עם יובל רכבי) הם בעלי חברת BRM ומחזיקים כ-28% ממניות בית ההשקעות מיטב דש. ניר ברקת הוא גיסה של אלונה ברקת, הבעלים של קבוצת הפועל באר שבע, הנשואה לאחיו, אלי ברקת.

עמדותיו המדיניות

עמדותיו הפומביות של ברקת, כפי שהציג אותן במסגרת מסע הבחירות לעיריית ירושלים, שייכות לימין הפוליטי, על אף שבעבר היה חבר מפלגת "קדימה".
בשנת 2008, עת כיהן כיו"ר האופוזיציה בעיריית ירושלים, הצטרף לסיור עם פעילי ימין המזוהים עם ההתיישבות היהודית בירושלים, בהם דוד בארי, יו"ר עמותת אלע"ד, ואריה קינג, יו"ר הקרן לאדמות ישראל. הסיור היה בשטחי "שער המזרח", אזור שפעילי הימין דרשו שתבנה בו שכונה שתחבר את הגבעה הצרפתית לשטחי E-1 שממזרח לירושלים. בחלוף כשישה חודשים (תחילת 2009), כאשר היה ראש העיר, החל לקדם תוכנית להקמת מטמנת עפר ופסולת בניין, באותו מקום שבו הצהיר חודשים ספורים לפני כן שבכוונתו להקים בשער המזרח שכונה לסטודנטים. הוא טען שחיים רמון מנהל מגעים לחלוקת העיר והתנגד לכך בתוקף.
בשנת 2012 פרסם ברקת את תוכניתו למסירת שכונות ירושלמיות לניהול של הרשות הפלסטינית. יוזמה זו של ברקת כראש עיר, ספגה גינויים מהצד הימני הפוליטי.
בשנת 2012 החל לקדם בניית 300 יחידות דיור בשכונה היהודית קדמת ציון דרומית מזרחית לעיר העתיקה.
בשנת 2014 ברקת קידם את תוכנית ערב א-סוואחרה, שכללה בנייתן של כ-7,000 יחידות דיור לתושבי ג'בל מוכבר וערב א-סוואחרה. את התוכנית קידם האדריכל סינן עבד אל-קאדר, אדריכל ידוע, שבעברו (בין 2004–2007) השתתף בתכנון שכונת ערב א-סוואחרה יחד עם עמותת המתכננים "במקום". על רקע מהלכיו של ברקת לקידום תוכנית מתאר זו, עתרו לבית המשפט מספר גורמי ימין ובכללם עמותת עטרת כהנים ואריה קינג, חבר הקואליציה של ברקת, ובכך חשף ברקת את עצמו למתקפה מצד גורמים ימניים.