google/wiki40b huggingface dataset:
גילת רשתות לווין

אודות החברה

גילת רשתות לווין הוקמה בשנת 1987 על ידי יוצאי היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין יואל גת, יהושע לוינברג, עמירם לוינברג, שלמה תירוש וגידי קפלן. החברה היא ספקית מובילה של פתרונות תקשורת לווינית וטלקומוניקציה היברידית. גילת פועלת תחת שתי יחידות עסקיות, גילת פתרונות רשתות (GNS) וגילת תפעול רשתות (GNO). במשך השנים סיפקה החברה יותר מ-500,000 תחנות לווין זעירות (VSAT-Very Small Aperture Terminal)) ביותר מ-80 מדינות על פני 6 יבשות.
מטה החברה של גילת ממוקם בפתח תקווה, מרכז Spacenet נמצא במקלין, וירג'יניה, ומרכזי rural operations נמצאים באמריקה הלטינית. בנוסף, לגילת יש 14 משרדים מקומיים ו- 4 מרכזי שירות ברחבי העולם.
רשתות החברה כוללות צלחת לווין קטנה ואלקטרוניקת רשתות ותוכנה, ומשמשות חברות טלפונים, ספקי אינטרנט וממשלות כדי לספק תשתית תקשורת החופשיה מקווים פיזיים. הטכנולוגיה של גילת מספקת קישור לווין - Very Small Aperture Terminal) VSAT end-to-end) אמין, ומאפשרת להתחבר כאשר האלטרנטיבות הן יקרות מדי, מוגבלות, או לא קיימות.
ב-2015 זכתה בחוזה הגדול בתולדותיה, הקמת רשת תקשורת בפרו עבור 285 מיליון דולר.
אמנת וינה בנושא תעבורה בדרכים

אמנת וינה בנושא תעבורה בדרכים היא הסכם בינלאומי אשר מטרתו לאפשר תעבורה בינלאומית בדרכים ולהגביר את הבטיחות בתעבורה באמצעות איחוד כללי התעבורה בין המדינות השותפות להסכם. האמנה הוכנה בוועידת האו"ם בנושא תעבורה בדרכים שהתקיימה בווינה (7 באוקטובר 1968 – 8 בנובמבר 1968). אותה ועידה אף קבעה את אמנת וינה בנושא תמרורים וסימני דרך.
יחסי מצרים–צרפת

היסטוריה

בשנת 1500 חתמו ממלכת צרפת והסולטנות הממלוכית של מצרים על הסכם קפיטולציות, במהלך שלטונם של לואי השנים עשר, מלך צרפת, והסולטאן באיזיט השני, שבו הסולטאן העניק זכויות לצרפתים ולקטלאנים, ומאוחר יותר הורחבו הזכויות על ידי סולימאן המפואר.
נפוליאון בונפרטה הגיע בשנת 1798 בראש משלחת למצרים, וקשר קשרים עם מוחמד עלי, ובעקבות כך סטודנטים מצריים נשלחו לצרפת להתמחות במדעים מודרניים ובאמנויות.

סכסוכים בשנות ה-50 של המאה ה-20

במהלך שמונה שנות המאבק האלג'יראי לעצמאות נגד השלטון צרפתי, נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר תמך מאוד בתנועת ההתנגדות, וסיפק סיוע צבאי משמעותי לחזית השחרור הלאומי. בעקבות כך, ובעקבות הלאמת תעלת סואץ על ידי נאצר, הצטרפו הצרפתים לבריטניה וישראל במתקפה על מצרים במהלך משבר סואץ.

היום

על פי סקר ה-BBC World Service בשנת 2013, 36% מהמצרים הביעו דעה חיובית על ההשפעה צרפתית, בעוד 26% הביעו דעה שלילית. נשיא מצרים לשעבר חוסני מובארכ ביקר בצרפת 41 פעמים.
קיימים חילופי תרבות בין צרפת לבין מצרים, ולתרבות הצרפתית יש נוכחות חזקה במצרים.
יקטרינה (סדרת טלוויזיה)

עונה 1. "יקטרינה"

השנה היא 1744. הקיסרית יליזבטה פטרובנה היא חסרת ילדים ויורשה הוא האחיין הגרמני לבית הולשטיין-גוטורפ קארל פטר אולריך, ששמו שונה ל"פיוטר פיודורוביץ'". עם זאת, לאחר זמן מה הקיסרית מחליטה כי היורש אינו מתאים ולא יהיה זה נבון להותיר בידיו את השליטה על האימפריה הצפונית הגדולה.
יליזבטה מחליטה להשיא את האחיין ולכשייוולד לו בן, הנכד יתחנך להיות לקיסר העתידי. היא בוחרת לאישה את הנסיכה סופיה פרדריקה, צאצאית לענף המרושש של שושלת מלכי פרוסיה. סופיה פרדריקה הצעירה עוזבת את פרוסיה לארץ רחוקה וזרה בתקווה למצוא את אושרה, אך היא מגלה תככים לרוב, מזימות חצר, אדישות מצד בעלה ותוכניתה האמיתית של הקיסרית. סופיה מאמצת לעצמה זהות רוסית, היא משנה את אמונתה ומאמצת שם חדש "יקטרינה אלכסייבנה".
שנים חולפות וילדיה של יקטרינה נולדים. כדי להציל את עצמה ואת ילדיה מסכנת מוות, היא נוטלת בהדרגה את השליטה על הכול בידיה ומצליחה, לאחר סדרה של מזימות חצר לארגן הפיכת ארמון ולכבוש את כס המלוכה הרוסית בשנת 1762.

עונה 2. "יקטרינה. העלייה"

השנה היא 1768 ובשנה הששית לשלטונה של הקיסרית החדשה, יקטרינה נאלצת להתמודד עם המלחמה הראשונה נגד טורקיה. במקביל, יקטרינה מחפשת דרך לארגן נישואים לגיטימיים עם אהובה הוותיק, גריגורי אורלוב ולהכשיר את בנם המשותף אלכסיי כדי להפוך אותו ליורש הכס במקרה שהבן הלגיטימי של יקטרינה, פאבל פטרוביץ' יישאר חסר ילדים.
עם זאת, התנהגותו הפשוטה והבלתי צפויה של אורלוב, כמו גם בעיותיו הבריאותיות, מאלצים את הקיסרית לנטוש את רעיון הנישואין והיא שולחת את הבן אלכסיי אל מחוץ למדינה על מנת לוודא כי פאבל פטרוביץ' יוכל להקים משפחה. לאחר שנפטרה מאורלוב, יקטרינה מנהלת יחסים עם אהוב אחר, גריגורי פוטיומקין בעודה מחפשת כלה באירופה עבור היורש.
השנה היא 1774. המלחמה הטורקית-רוסית מסתיימת בניצחון רוסיה, שכובשת מידי הטורקים את חצי האי קרים ומקבלת גישה אל ים אזוב ואל הים השחור.
השנה היא 1776. יקטרינה משיאה את פאבל לנסיכה גרמנייה בעודה מתקרבת לפוטיומקין. לכבוד הניצחון הרוסי מוקמת על שמה עיר בדרום רוסיה, בשם יקטרינוסלב. השנה היא 1782, יקטרינה חונכת את הפסל לכבוד פיוטר הראשון ושולחת את פאבל פטרוביץ' עם אשתו וילדיהם למסע ברחבי אירופה.

עונה 3. "יקטרינה. המתחזים" 

השנה היא 1774. שלטונה של יקטרינה נתון בסכנה מארבעה כיוונים שונים: רוסיה במלחמה עם טורקיה, בעימות שעלול להיות ניצחון מוחץ או תבוסה כואבת. בפריז הפולנים והצרפתים מכינים תאוריית קשר מורכבת לפיה יליזבטה טראקנובה תתחזה לבתה של יקטרינה. בדרום רוסיה עולה סכנת מרד האיכרים, עם התחזקותו של ימליאן פוגצ'וב, המתחזה להיות פיוטר השלישי, קיסר רוסיה ולבסוף עולה סכנה גם מתוך חצר הארמון: פאנין מתכנן הפיכה ושוקל כיצד להעביר את השלטון מיקתרינה לבנה, פאבל. יקטרינה מבינה שכל החלטה שלה עשויה להיות גורלית עבור האימפריה כולה.

הפקה

צילומי הסדרה הראשונה נערכו בשנת 2014 בהפקת חברת Amedia ו-Production Value. צילומי העונה השנייה החלו ב-25 באפריל והושלמו ב-27 ביולי 2016, בשיתוף פעולה עם Cosmos studio ובתמיכת משרד התרבות של רוסיה. צילומי העונה השלישית החלו בספטמבר 2018 והושלמו בפברואר 2019.

עונה 3

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
בעיית הדוור הסיני

בעיית הדוור הסיני היא בעיה בתורת הגרפים, העוסקת בדוור, שבמסגרת תפקידו עליו לצאת מבית הדואר העירוני, לעבור על פני כל הרחובות בעיר, כדי לחלק מכתבים לדיירי רחובות אלה, ולחזור לבית הדואר העירוני. יש למצוא כיצד יעבור הדוור על כל הרחובות (הנפגשים בצמתים, שבהם אפשר לעבור לרחוב אחר) במסלול הקצר ביותר. במונחים של תורת הגרפים דורשת הבעיה למצוא את המסלול הסגור הקצר ביותר העובר על כל הקשתות של גרף ממושקל בלתי מכוון. 
בעיה מקבילה בתורת הגרפים היא בעיית הסוכן הנוסע, שבה נדרש מסלול העובר על כל הצמתים שבגרף. 
בעיית הדוור הסיני נוסחה על ידי המתמטיקאי הסיני מיי-קו קואן בשנת 1962, ושמה ניתן לה על ידי אלן גולדמן.
כאשר בגרף יש מסלול אוילרי, שהוא מסלול בגרף העובר בכל קשת בו בדיוק פעם אחת, מסלול זה הוא כמובן הקצר ביותר. 
בגרף שבו יש מסלול אוילרי, כל הצמתים הם מסדר זוגי (כלומר בכל צומת עובר מספר זוגי של קשתות), ולכן כאשר בגרף אין מסלול אוילרי, יש בו צמתים בסדר אי-זוגי. על פי תוצאה בתורת הגרפים, מספר הצמתים הללו הוא זוגי. כדי לעמוד בתנאי הבעיה, יש לעבור פעמיים על קשתות היוצאות מצמתים אלה. לשם כך נכפיל קשתות המחברות בין שני צמתים מסדר אי-זוגי (צעד השקול למעבר פעמיים על אותה קשת), ובכך נהפוך את המסלול לאוילרי. בעת הכפלת הקשתות נבחר את אלה שאורכן הכולל הוא הקצר ביותר, ונקבל מסלול אוילרי הפותר את הבעיה.
צוללות (משחק)

"צוללות" הוא משחק לוח המשלב טקטיקה ומזל. הוא הומצא בשנת 1931 כמשחק עט ונייר, והופץ על ידי חברת "מילטון בראדלי" (Milton Bradley - MB), בשנת 1967 כמשחק עם מערכת כלי פלסטיק. מאז שנות השמונים קיימות גם גרסאות ממוחשבות למשחק.
לכל משתתף במשחק יש לוח עם שני ריבועים בגודל 10x10 משבצות. הריבוע האחד מסמל את השטח ה"ימי" שלו, בו הוא מציב את הצוללות שלו כאוות נפשו. ואילו הריבוע השני מסמל את השטח ה"ימי" של צוללות יריביו, ומשמש מעקב לגילוייַם. כל ריבוע ממוספר מצדו במספרים 1-10, ובחלקו העליון באותיות א'-י' (A-J) - זאת כדי להעניק לכל משבצת בלוח קואורדינטות משלה.
למשחק ישנן וריאציות שונות, בהן גודל לוחות המשחק ומס' הצוללות שונה, אך לכולן בסיס משותף.

מהלך המשחק (2 שחקנים)

כל שחקן בתורו "תוקף" את היריב במשבצת מסוימת. לדוגמה משבצת א'2 - אם פגע או החטיא השחקן את הצוללות יאמר לו יריבו, ועל פיו יסמן כך בלוח המעקב אותו שחקן. אם החטיא יעבור תורו, אך אם פגע יינתן לו תור נוסף, אותו הוא ינצל על מנת לפגוע בשאר המשבצות עליה משתרעת הצוללת - רק כך "יטביע" אותה.
המנצח הוא השחקן אשר "הטביע" את כל צוללות יריבו ראשון.

מהלך המשחק (3+ שחקנים)

בדומה למהלך המשחק עם 2 שחקנים, פרט לכך שלכל שחקן יש לוחות מעקב כמספר היריבים. לדוגמה, במשחק של 6 משתתפים לכל שחקן יהיו 5 לוחות מעקב.
מעכבי האנזים Dipeptidyl Peptidase IV

מעכבי האנזים Dipeptidyl Peptidase IV (מעכבי DPP-IV) הם משפחה של תרופות לטיפול בסוכרת מסוג 2, שנקראות גם הגליפטינים, על שם הסיומת של כל אחת מהן (גליפטין gliptin). התרופה הראשונה שיצאה לשוק היא סיטאגליפטין שאושרה לשימוש על ידי ה-FDA בשנת 2006.

מנגנון הפעולה

מבין ההורמונים שמופרשים מהמעי, אחד ההורמונים שנקרא אינקרטין מופרש בתגובה למזון (בעיקר פחמימות) שמגיע למעי. האינקרטינים הם הורמונים שמגרים הפרשת אינסולין ותורמים להפרשת אינסולין כתלות ברמות הגלוקוז בדם. קיימים מספר הורמונים אינקרטיניים והידועים בהם הם GIP ו-GLP-1. זמן מחצית החיים של GLP-1 הוא קצר מאוד (כ-5 דקות) משום שהוא עובר פירוק על ידי האנזים DPP-IV. אנזים זה מהווה את אתר הפעולה של התרופות המעכבות אותו. עיכוב פעילות האנזים DPP-IV על ידי הגליפטינים, מאריך את משך הפעילות של האינקרטינים ועוזר לאזן את רמות הגלוקוז בדם. בכך מושג איזון טוב יותר של מחלת הסוכרת.
האחים מילס

היסטוריה

חברי הלהקה המקורית היו בניהם של אתל וג'ון מילס. הם נולדו בעיר פיקווה בצפון מדינת אוהיו בארצות הברית. ג'ון היה בעל מספרה וזמר חובב.
ארבעת הבנים הקימו רביעייה ונהגו להופיע על המדרכה בכניסה למספרה של אביהם. בשנת 1925 הם התחילו להופיע באופן מקצועי, כשג'ון-צ'ארלס היה בן 15, הארי בן 13, הרברט בן 12 ודונלד בן 10 בלבד. שמה של הלהקה היה אז "ארבעת הנערים והקאזו". הסיפור המקובל הוא שבאחת מהופעותיהם בתחרות חובבים הארי שכח את כלי הליווי שלהם, הקאזו. הארי איגרף את כפות ידיו ונשף בניסיון לחקות את צליל הקאזו, וכך התקבל קול חצוצרה. האחים זכו בתחרות בפרס של 10$ והחליטו לוותר על הקאזו. 
בהמשך הופעותיהם ג'ון חיקה חצוצרת באס וטובה, הארי חיקה חצוצרה ושר בריטון, הרברט חיקה טרומבון, חצוצרה וסקסופון. דונלד שר את תפקיד הטנור. כלי הנגינה היחיד שליווה את הרביעייה הייתה הגיטרה של ג'ון. בהקלטות נשמעו החיקויים כל כך משכנעים שהם נהגו להוסיף להן הערה שאלה קולות של אנשים ולא כלי נגינה.
בשנת 1930 הינחו תוכנית רדיו משלהם. באותה שנה הם פגשו את דיוק אלינגטון, אשר שיכנע אותם לעבור לניו יורק.
בשנת 1931 הם הוחתמו בניו יורק על חוזה בן שלוש שנים ברדיו CBS, לתוכנית באורך 15 דקות פעמיים בשבוע. התקליט הראשון שלהם נמכר ביותר ממיליון עותקים. באותה תקופה הם הקליטו עם דיוק אלינגטון ובינג קרוסבי והופיעו לפני בית המלוכה הבריטי.
ב-1936 ג'ון ג'וניור, האח הבכור נפטר ממחלה. אבי המשפחה, ג'ון סניור הצטרף לשלושת בניו ומילא את תפקיד הבאס במשך 21 שנים. בשנת 1937 הצטרף ללהקה הגיטריסט נורמן בראון והוא ליווה אותם במשך 30 שנה.
בהרכב זה הם הקליטו עם אלה פיצג'רלד, לואי ארמסטרונג ובהמשך גם עם קאונט בייסי, בט מידלר אל ג'ולסון ועוד. 
בשנת 1957 האב ג'ון פרש מהסיורים אך המשיך להקליט עם הבנים, עד שבשנת 1967 הוא נפטר בשיבה טובה.
שלושת האחים והגיטריסט המלווה המשיכו להופיע עד שנת 1981, בה הארי והרברט פרשו. הארי נפטר בשנת 1982. דונלד המשיך את ההופעות עם בנו ג'ון, נכדו של סבא ג'ון. הרברט נפטר בשנת 1989 ואחרון האחים, דונלד נפטר בשנת 1999. בנו של דונלד, ג'ון המשיך במשך כמה שנים להופיע ביחד עם אחד מזמרי להקת הפלטרס, אלמר הופר.

השפעת הלהקה

הייתה לרביעייה זו השפעה גדולה על תהליך ההתקבלות של המוזיקה השחורה בקרב הקהל הרחב. בכוח הצלחתם הם אף מצאו דרכים להעניק תמיכה לזמרים אפרו-אמריקאים נוספים שביקשו להשתלב בזרם המרכזי של המוזיקה, בתקופה שלפני התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, כשהיחס אל השחורים היה מאוד קשה.
מייקל דודיקוף

ביוגרפיה

דודיקוף נולד ברדונדו ביץ, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית אורתודוקסית, משפחת אביו היגרה לניו יורק מרוסיה. אמו היא קנדית צרפתית.
למד לתואר בפסיכולוגיה ובמקביל עבד בתור מדריך למוער במוצקה ואחר כך כדוגמן.

קריירה

דודיקוף החל את דרכו בטלוויזיה, כשחקן משנה בפרק אחד בסדרת הטלוויזיה דאלאס ואחר כך שיחק בשני פרקים בסדרה ימים מאושרים (Happy Days). בין השנים 1980 ל-1985 השתתף כשחקן משנה במספר סרטי קולנועץ ביניהם הסרט מסיבת רווקים בככיבו של טום הנקס.
בשנת 1985 חיפשה חברת הסרטים קנון גרופ, אז בבעלות מנחם גולן ויורם גלובוס, שחקן ראשי לסרט "נינג'ה אמריקאי", זאת לאחר שצ'אק נוריס דחה את הצעה לככב בסרט. לאחר שערכו אודישן ל-400 שחקנים שונים בחרו בדודיקוף והכריזו שהוא יהיה הג'יימס דין הבא. הסרט זכה להצלחה רבה, ואחר כך צלמו 4 סרטי המשך.
ב-1991 כיכב בסרט "מגן אנושי" שצולם בישראל על ידי ג.ג. אולפני ישראל.
אלכסנדר ארכיפנקו

יצירתו

יצירתו של ארכיפנקו שואבת מן הפיסול של תחילת המאה ה-20, בעיקר מן הקוביזם של פאבלו פיקאסו. ברבות מעבודותיו מופיעה דמות נשית אשר מבוטאת באמצעות צורות כלליות קוביסטיות. הדמויות של ארכיפנקו עם זאת, אינן מאבדות את הזהות האנושית והנשית שלהן, לעומת יצירות קוביסטיות אחרות.
יצירתו המפורסמת ביותר היא אישה מסתרקת, פסל ברונזה המתוארך לשנת 1914 או 1915 והמציג דמות נשית עומדת בתנוחה קלאסית ('קונטרה פוסטו'), ידה האחת קטועה וידה השנייה מחוברת לשערה. במקום בו היו אמורים להיות פני הדמות נמצא חלל ריק דרכו משתקף החלל.
עותק של היצירה, כמו גם יצירות אחרות של ארכיפנקו מצויות באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ובמוזיאון ישראל.
ארכיפנקו הגיע לפריז והתיידד עם פרנאן לז'ה ובעזרתו הכיר את האמנים הקוביסטים.
הוא מעולם לא הגדיר את עצמו כקוביסט, את הציורים הקוביסטים כינה "טעות אחת גדולה". לטענתו הוא לא השתמש ברעיונות הקוביסטים, אלא הוסיף לקוביזם רעיונות משלו.
הפיסול של ארכיפנקו נבע מפישוט הצורות שנוצרו במפגש בין החומרים, וזאת בניגוד לגישה של האמנים הקוביסטים שחיפשו דרכי גישה ואופני ביטוי חדשים המציאות.
למרות זאת אי אפשר לומר שהפיסול שלו אינו מושפע מהקוביזם, בעיקר בשל היחס שבין החומר לחלל בפסליו ובגלל המגמה "הנגטיבית" הברורה הקיימת בו.
ארכיפנקו העניק שוויון מוחלט לשקוע ולבולט בפסליו. החלל הופך בפסליו לחומר מאיכות אחרת, וכך היה החלל לסמל המייצג את החומר הנעדר.
הצורה כולה מתקבלת משילוב בין צורות נגטיביות לפוזיטיביות. והיא נוצרת בעצם משילוב בין שני מרכיבי היצירה: פוזיטיב - נגטיב. השימוש בחלל נגטיבי יצר בפסליו של ארכיפנקו צורות מעוגלות וזורמות, המנוגדים לקצעים הקוביסטיים והזוויתיים. צורות אלו יצרו משחק חלופין בין קמור לקעור.
בפסל אישה מסתרקת מ-1917, השתמש ארכיפנקו בחלל נגטיבי המשולב בתוך המסה, וכחלק ממנה. הפסל הוא דמות ערומה, שזרועה הימנית מורמת כלפי מעלה ונוגעת בקצה השמאלי של הראש. החלל שנותר בין המרפק לבין מה שאמור להיות הראש עצמו הפך להיות הראש. כדי ליצור אזורים נוספים של משחק בין חלל וחומר השתמש ארכיפנקו בשקעים ובליטות.
לדוגמה: השד הימני דומה יותר לנפח ריק מאשר לנפח מוצק, אפקט זה הושג בעזרת חיבור בין שקע בית השחי לבין השד.
הירכיים מוצבות בזווית חדה ויוצרות תחושה של עגלגלות, במקום שלמעשה אין בו חומר כלל. השילוב בין חומר לחלל מושג לא רק באמצעות הצורות הקמורות והקעורות, אלא גם על ידי שימוש בבוהק האור והצל הנופל על הברונזה. יש פסלים המצופים בכרום והם היו מלוטשים מאוד. על ידי כך נוצר טשטוש המוצקות של החומר. בפסל זה גם הברק הגבוה וגם תנוחתה של אישה יוצרים דינמיות, המעניקה תחושה של עושר חומרי, בניגוד לפסליו של פיקאסו שמשדרים תחושה של דלות החומר.
וינסנט קנבי

ביוגרפיה

קנבי נולד בשיקגו שבאילינוי לקטרין אן ולויד קנבי. בשנת 1969 הפך למבקר הקולנוע הבכיר בעיתון "הניו יורק טיימס" וכתב בעיתון על יותר מ-1,000 סרטים. הוא היה תומך נלהב של כמה במאים, בהם וודי אלן שאף הגדיר את הביקורת על סרטו "קח את הכסף וברח" כנקודת מפנה בקריירה שלו. קנבי העביר ביקורת קשה על סרטים עטורי שבחים כגון "רוקי", "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית", "היו זמנים באמריקה", "צ'יינהטאון", "שגעון של לילה", "מגרש השדים", "קן הקוקייה", "הסנדק חלק שני", "הנוסע השמיני" ו"מלתעות" שעליו כתב בסגנונו האופייני: "45 שניות אחרי שהסרט יסתיים לא יהיה צופה אחד שלא יחוש שהוא צפה בקשקוש".
קנבי נפטר ממחלת הסרטן במנהטן שבניו-יורק.
סרינה סקוט תומאס

ביוגרפיה

סקוט תומאס נולדה במחוז דורסט שבדרום-מערב אנגליה. אחותה היא השחקנית קריסטין סקוט-תומאס. בשנת 1993 היא גילמה את דיאנה, הנסיכה מוויילס בסרט ביוגרפי על חייה. ב-1999 היא התפרסמה כששיחקה את ד"ר מולי וורמפלייש בסרט הריגול העולם אינו מספיק שהיה הסרט התשעה עשר בסדרת סרטי ג'יימס בונד. בשנת 2001 שיחקה סקוט תומס בסדרת הדרמה הרפואית "כל הנשמות", שבוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2005 היא גילמה את אשתו של ברוס וויליס בסרט "בן ערובה". בשנת 2011 שיחקה את אמה של קתרין, דוכסית קיימברידג' בסרט "וויליאם וקייט". כמו כן, השתתפה סקוט תומס בסדרות הטלוויזיה "NCIS" ו-"ניפ/טאק", ושיחקה תפקיד קבוע בסדרת המשטרה "נאש ברידג'ס" ברשת CBS.
דין (אי, אנטארקטיקה)

גילוי האי

האי התגלה ב-5 בפברואר 1962, עת נראה מסיפון אוניית משמר החופים של ארצות הברית גליישר, שהייתה באותה עת 37 קילומטרים מהאי.

מקור השם

האי נקרא על שמו של רב-נגד ס. ל. דין (S. L. Dean) מצי ארצות הברית, שהיה חשמלאי על האונייה בעת גילוי האי.

לקריאה נוספת

• Otto von Kotzebue, A Voyage of Discovery, Into the South Sea and Beering's Straits, PP 158-159
רוברט פרוסינצ'קי

מועדונים

פרוסינצ'קי החל את הקריירה במועדון דינאמו זאגרב בו רשם 2 הופעות בקבוצה הבוגרת בעונת 86-87. לאחר שלא זכה לדקות משחק ולחוזה שיבטיח את עתידו הכלכלי חיפש פרוסינצ'קי קבוצה אחרת ובשנת 1987 חתם על חוזה בקבוצת הכוכב האדום בלגרד. 
הצוות המקצועי של הכוכב האדום זיהה מיד את יכולותיו של פרוסינצ'קי שהפך לשחקן הרכב קבוע החל מעונת 87-88. פרוסינצ'קי זומן באותה עונה לסגל הנבחרת הצעירה של יוגוסלביה לאליפות העולם בצ'ילה שם זכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר. פרוסינצ'קי שיחק בכוכב האדום בלגרד במשך ארבע עונות בין השנים 87-91 במהלכן זכתה הקבוצה בשלוש אליפויות וגביע ביוגוסלביה וזכייה היסטורית בגביע האלופות בשנת 1991.
בשנת 1991 חתם פרוסינצ'קי על מעבר לקבוצת ריאל מדריד מהליגה הספרדית תמורת סכום של 15 מיליון יורו. במדריד תלו ציפיות גדולות מפרסינצ'קי, שאף כבש שער זכור במיוחד בבעיטה חופשית במשחק מול קבוצת ברצלונה, אולם שורת פציעות מנעה ממנו לשחק במרבית המשחקים בעונה הראשונה. בשתי העונות שלאחר מכן שיחק פרוסינצ'קי 52 משחקים במדי ריאל מדריד אולם לא ענה על הציפיות הגבוהות שיוחסו למעבר שלו בתחילה.
בשנת 1994 עבר פרוסינצ'קי לריאל אוביידו ועונה לאחר מכן חתם בברצלונה בה שיחק שתי עונות.
עד סוף הקריירה שיחק פרוסינצ'קי במספר קבוצות ביניהן סביליה, פורטסמות' וסטנדרד ליאז'.

קריירה בינלאומית

פרוסינצ'קי שיחק במהלך הקריירה ביוגוסלביה, ולאחר הקמתה של קרואטיה שיחק במדי קרואטיה החל משנת 1994.
פרוסינצ'קי שיחק 15 משחקים במדי נבחרת יוגוסלביה והיה חבר בסגל הנבחרת למונדיאל 1990 בו כבש שער אחד בניצחון נבחרת יוגוסלביה מול נבחרת איחוד האמירויות. במדי נבחרת קרואטיה הופיע פרוסינצ'קי 49 פעמים וכבש 10 שערים. פרוסינצ'קי היה חבר בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 1996 בו העפילה הנבחרת הקרואטית לרבע הגמר. פרוסינצ'קי היה שותף להישג השיא של נבחרת קרואטיה במונדיאל 1998 בו סיימה הנבחרת במקום השלישי. פרוסינצ'קי כבש 2 שערים באותו טורניר נגד נבחרות הולנד וג'מייקה. הטורניר הגדול האחרון בו ייצג את נבחרת קרואטיה היה מונדיאל 2002 בו הנבחרת הקרואטית הודחה בשלב הבתים.
פרוסינצ'קי הוא הכדורגלן היחיד בהיסטוריה שכבש במונדיאל במדי 2 נבחרות שונות.

קריירת אימון

לאחר פרישתו מכדורגל מונה פרוסינצ'קי לעוזר מאמן נבחרת קרואטיה בשנת 2006 וכיהן בתפקיד עד שנת 2010. בין השנים 2010-2012 שימש כמאמן הכוכב האדום בלגרד ובין השנים 2012-2013 אימן את קבוצת קייסיריספור מליגת העל הטורקית בכדורגל. בשנת 2014 מונה פרוסינצ'קי למאמן  נבחרת אזרבייג'ן. בשנת 2017 סיים את תפקידו לאחר שלא סיכם על הארכת חוזהו. בינואר 2018 מונה למאמן נבחרת בוסניה והרצגובינה.
סורת נוח

סורת נוח (בערבית: سورة نوح) היא סורה מספר 71 בקוראן, והיא מכילה 28 פסוקים המורכבים מ-227 מילים המורכבות מ-965 אותיות.
הסורה מגוללת את סיפורו של הנביא נוח, אשר נחשב לשליח האל הראשון על פי המסורת האסלאמית.

תוכן

הסורה מגוללת את סיפורו של נוח, ומספרת כיצד במשך 950 שנה הוא הזמין את עמו אל המונותאיזם. לאחר שעברו כל כך הרבה שנים, מבין נוח שכמעט אף אחד מבני עמו אינו מוכן לקבל את המסר שלו, והוא פונה לאלוהים בתפילה. אלוהים עונה לכאורה לתפילתו של נוח, ומצווה עליו להזהיר את בני עמו ממבול שעתיד להציף אותם. אז, המבול מגיע, וכביכול מוכיח לבני עמו של נוח, שהוא לא שיקר להם, ושהוא היה דובר אמת באזהרותיו.
פסוקים 1–4 עוסקים במסר שנוח קיבל מהאל, מסר שעליו להעביר לבני עמו.
בפסוקים 5–20, נוח מודיע לאל שבני עמו אינם מוכנים לקבל את המסר. בד בבד, ממשיך נוח לנסות ולהסביר לבני עמו שכל היקום הוא הוכחה וראייה לקיומו וריבונותו של האל.
בפסוקים 21–24, נוח פונה לאלוהים ומבקש ממנו למחות את הרשעים.
בפסוקים 25–28 מתואר כיצד הרשעים הוטבעו במבול ונשלחו לגיהנום.

במסורת האסלאמית

ישנה מסורת אסלאמית שגורסת כי האדם שלומד את סורת נוח ומתמיד בקריאתה, יזכה לשכרם ומעמדם של אלו אשר הלכו בעקבות נוח.
יירי ולש

תחילת הקריירה באירופה

ולש החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת עיר הולדתו, JIP פרדוביצה, בשנת 1997. לאחר עונה אחת עבר לשחק בספרטה פראג, ובשנת 2000 חתם על חוזה באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית. בשתי עונותיו בליובליאנה זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הסלובנית ובגביע הסלובני. בעונת 2001/2002 הוביל את קלעי קבוצתו ביורוליג עם ממוצע של 15.9 נקודות למשחק.

המעבר ל-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 2002 נלקח ולש על ידי פילדלפיה 76' בבחירה ה-16, ומיד נשלח בטרייד לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות. בעונתו היחידה בגולדן סטייט שותף ב-37 משחקים וקלע 1.6 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בקיץ 2003 הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס, ומיד לאחר מכן בטרייד נוסף לבוסטון סלטיקס, במדיה שיחק במשך כעונה וחצי. בעונתו הראשונה בבוסטון שימש כשחקן החמישייה הפותחת החל מהמשחק ה-12 ועד לסיום העונה, ורשם שיאי קריירה ב-NBA של 9.2 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים בממוצע למשחק.
במהלך עונת 2003/2004 שלחו הסלטיקס את ולש לקליבלנד קאבלירס, במדיה שיחק עד לסיום העונה, ובעונת 2004/2005 שיחק עבור מילווקי באקס. ב-4 עונותיו ב-NBA השתתף ב-247 משחקים בסך הכול, ורשם ממוצעים כוללים של 6.1 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק.

החזרה לאירופה

באוגוסט 2006 חזר ולש לשחק באירופה, כאשר חתם על חוזה באוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית. בעונתו הראשונה במאלגה סייע לקבוצתו להעפיל לשלב פיינל פור היורוליג, לראשונה בתולדות המועדון. במשחק חצי הגמר הפסידה מאלגה מול צסק"א מוסקבה (50–62), ובמשחק על המקום השלישי גברה על טאו ויטוריה (76–74). לאורך העונה היה ולש הקלעי הרביעי של קבוצתו ביורוליג, עם ממוצע של 8.5 נקודות למשחק. בשלוש העונות הבאות קלע כ-8.1 נקודות למשחק, ובכולן הודחה מאלגה בשלב שמינית גמר היורוליג ("Top 16").
בעונת 2010/2011 עבר ולש לשחק באסטודיאנטס מדריד, ובעונתו היחידה בקבוצה הודחה אסטודיאנטס בשלב רבע גמר היורוקאפ. בעונת 2011/2012 שיחק עבור ספירו שרלרואה מליגת העל הבלגית, אשר השתתפה גם ביורוליג.
בשנת 2012 חזר לשחק בצ'כיה, כאשר הצטרף לקבוצת נימבורק. בכל 5 עונותיו בקבוצה זכה עמה באליפות ליגת העל הצ'כית, וב-3 מתוכן זכה גם בגביע הצ'כי (2013, 2014 ו-2017). בעונתו האחרונה בקריירה, 2017/2018, חזר ל-JIP פרדוביצה – הקבוצה בה החל את הקריירה.

נבחרת צ'כיה

לאורך תקופתו כשחקן מקצועי השתתף במשחקי נבחרת צ'כיה בכל טורנירי אליפות אירופה בהן השתתפה – בשנים 1999, 2007, 2013, 2015 ו-2017. הישג השיא של הנבחרת בתקופה זו היה באליפות אירופה 1999, בה סיימה צ'כיה במקום ה-12.
ג'ייסון בורן (סדרת סרטים)

זהות גנובה (2012)

הסרט יצא בקיץ 2012 והוא הראשון ללא מאט דיימון ומהווה סרט ספין-אוף. הסרט בוים על ידי טוני גילרוי ומככבים בו ג'רמי רנר, אדוארד נורטון, רייצ'ל וייס ואחרים.
בעקבות הבריחה של ג'ייסון בורן וחשיפת המידע אודותיו ועל טרדסטון על ידי העיתונאי סיימון רוס, הוחלט ב-CIA להשבית את הפרויקטים שהוקמו בעקבות טרדסטון, מהלך שכלל חיסול של הסוכנים שהשתתפו באותם פרויקטים. אהרון קרוס הוא סוכן CIA לשעבר, פליט של אחד מאותם פרויקטים - "אאוטקאם", הנרדף על ידי סוכנות הביון המרכזית.
Ə

Ə (אות קטנה: ə) היא אות באלפבית הלטיני המייצגת תנועות שונות בשפות שונות. צורת האות היא e לטינית מסובבת ב-180 מעלות. באזרית מייצגת האות את התנועה [æ]. האות משמשת גם באלפבית הפונטי הבינלאומי (ə) לייצוג תנועה מרכזית אמצעית.
באלפבית הפאן-ניגרי קיימת אות דומה, שלה אות קטנה זהה, ואות גדולה כמו E לטינית גדולה מסובבת ב-180 מעלות (Ǝ).

Ǝ

Ǝ (אות קטנה: ə) היא אות באלפבית של אפריקה ובאלפבית הפאן-ניגרי אשר מייצגת את אותו הצליל של האות שלה היא דומה:Ə.
צורתן של האות הגדולה והאות הקטנה דומה לאותם סוגי אותיות של האות הלטינית Ee אבל כששתיהן הפוכות.
במתמטיקה, האות Ǝ היא סימון של הכמת הישי הלוגי "קיים".
בית הקברות פראוברז'נסקי היהודי

בית הקברות פראוברז'נסקי היהודי (ברוסית: Преображенское еврейское кладбище) הוא בית קברות יהודי בסנקט פטרבורג.
שטחו הוא 27.4 הקטארים. קיים מאז 1875.

היסטוריית המקום

בית הקברות הוקם ארבעה שנים לאחר הצו של אלכסנדר השני בדבר הקמת בית הקברות פראוברז'נסקי כאחת משלוש חלקות למאמיני דתות אחרות (מן הדת הנוצרית האורתודוקסית) ב-1875. באותה השנה הוקם גם בית טהרה מעץ במקום שהחליף בית טהרה שהיה קיים בבית הקברות של וולקובו מאז 1802 אז התיר הקיסר אלכסנדר ה-1 קבורה יהודית במקום.
הגבול בין בית הקברות היהודי לבין בית הקברות המרכזי עבר בקו הרכבת על שמו של הקיסר ניקולאי ובתחילת המאה העשרים הם הופרדו מנהלתית לפי הקו הזה.
שמו של בית הקברות בא מן הכנסייה הסמוכה לו. בית הקברות פראוברז'נסקי המקורי שינה את שמו בתקופה הסובייטית לבית הקברות לזכר הקורבנות של יום ראשון העקוב מדם (1905).
בית הטהרה מעץ הוחלף ב-1912 בבית הטהרה מלבנים שאבן הפינה שלו הוצבה ב-1908 על סמך החלטת ועד בית הכנסת הכוראלי של סנט-פטרבורג מכספי הקהילה שהתפללה בו ומכספיה של משפחת גינצבורג. הפרויקט האדריכלי ההתחלתי שלו סורטט על ידי יעקב גבירץ שגם תכנן מערכת מבנים ובית לצמחים טרופיים בשטחו. מי שעשה את הפרויקט הביצועי של בית הטהרה היה סרגיי גינגר.
בהמשך הוקמו בית מגורים לרב הקבוע של המקום, גדרות סביב בית הקברות. בית הקברות נוקה בניקיונות ימי ראשון (ווסקרסניק) שנתיים,
בתקופה לאחר ברית המועצות המקום סבל מפעולות השחתה וביזה. כעת מבוצעות פעולות שיקום במקום.