אורומצ'י

היסטוריה

סביב המאה הראשונה לספירה, בתקופת שלטונה של שושלת האן, צורפה אורומצ'י לשטח המנהלי של אימפרית האן. באותה עת הייתה אורומצ'י עיר חשובה על הנתיב הצפוני של דרך המשי – רשת מסועפת של נתיבי מסחר שגם שירתו תהליכים של חילופי תרבויות באירואסיה. ב-648 לספירה, בשנה ה-22 לשלטונו של הקיסר טאיזונג משושלת טאנג, קבעה ממשלת טאנג את מושבה בעיר לונטאי הנמצאת כ-10 קילומטרים מפרבריה הדרומיים של אורומצ'י המודרנית. באותן שנים נהג הממשל לממן את פעולותיו בדרך של גביית מיסים מהעוברים בנתיבי דרך המשי. כניסיון למניעת השתלטות של שבטים נומדיים, נשלחו כוחות לאזור והתיישבו בו כחקלאים.
בתקופת שושלת צ'ינג, ב-1763 לספירה, קרא הקיסר צ'יינלונג לעיר המורחבת של לונטאי בשם "טי הוה" שפירושו "להאיר". סביב טי הוה נבנתה חומה שנשארה גם עם התרחבותה של העיר. ב-1884 ייסד הקיסר גואנג שו את המחוז של שינג'יאנג וקבע את טי הוה כבירתו. ב-1936 מנתה אוכלוסיית העיר כ-47,000 נפש.
בעקבות הפיכת סין לסין העממית ב-1 בפברואר 1954, נקראה העיר בשם חדש – אורומצ'י, שפירושו בשפה המונגולית של שבט ג'ונגאר - "כר המרעה היפהפה". לפני עליית השלטון הקומוניסטי מנתה האוכלוסייה כ-100,000.

סכסוך שינג'יאנג

על רקע תביעתם של בדלנים אויגורים לניתוק החבל מסין העממית קיימים החל משנות ה-50 של המאה ה-20 גלים של אלימות ומעשי טרור בחבל שינג'יאנג. התנועה המזוהה עם מאבק זה היא התנועה לעצמאות מזרח טורקסטן  חלק מאירועים אלו התרחשו בבירת החבל, אורומצ'י.
ב-5 ביולי 2009 פרצו בעיר מהומות אלימות קשות על רקע אתני בין אויגורים ובין בני האן. על פי דיווחי מקורות רשמיים נהרגו בעימותים אלו 197 איש.
באביב 2014 אירעו שורה של התנגשויות ומעשי טרור. אירוע טרור בולט התרחש ב-22 במאי 2014 באורומצ'י, בעת ששתי מכוניות השליכו מטעני חבלה בשוק באורומצ'י ולאחר מכן התפוצצו כמכוניות תופת  וגרמו בכך למותם של 43 איש (כולל ארבעת הטרוריסטים).

כלכלה

אורומצ'י היא מרכז תעשייתי מרכזי במחוז שינג'יאנג. יחד עם העיר קראמאי ואזור באינגול הם אחראים ל-64.5% מהתפוקה התעשייתית בשינג'יאנג. העיר היא גם מוקד הצריכה הגדול במחוז. ב-2007 עמדו המכירות הקמעונאיות של טובין בעיר על סכום של 32.2 מיליארד יואן, עליה של 18.24% לעומת הצריכה המקבילה ב-2006.
התוצר המקומי הגולמי לנפש באורומצ'י ב-2007 עלה על 4,000 דולר אמריקני. נתונים סטטיסטיים מציבים את אורומצ'י במקום השביעי בין הערים במערב סין בהכנסה פנויה לנפש. אורומצ'י הייתה יעד פיתוח מרכזי בפרויקט של פיתוח מערב סין שאותו קידמה הממשלה המרכזית של סין העממית. החל משנת 1991 מתקיים מדי שנה בעיר יריד לקשרי חוץ כלכליים ולמסחר. מטרת היריד היא קידום שווקים מקומיים ושוקי חוץ.
ב-1955 התגלה שדה נפט גדול בקראמאי שבצפון אגן ג'ונגר ומסוף שנות ה-50 החלה הפקת נפט מהשדה בהיקף נרחב והוא משמש כיום כאחד ממקורות הנפט העיקריים בסין כולה. באורומצ'י נמצאים בתי זיקוק העושים שימוש בנפט. כמו כן, אזור אורומצ'י עצמו עשיר בפחם וכרייתו היא אחד מהענפים המרכזים באזור. התעשייה המטלורגית בעיר מפותחת בעקבות המחצבים הרבים הנמצאים במחוזות הסובבים אותה. עוד ענפים מרכזיים בכלכלתה של אורומצ'י הם: תעשיית מכונות חקלאיות, חומרי בנין, דשנים וטקסטיל.
יחד עם ההתפתחות הכלכלית, התרחב האזור האורבני באורומצ'י החל משנות ה-90 . מרכז העסקים הראשי בעיר גדל במהירות והתרחב לכל מחוזות המשנה העיקריים. גורד השחקים צ'ונג טיין פלאזה, הממוקם באחד ממרכזי העסקים בכביש צ'ין הואה הצפוני, הוא הבניין הגבוה ביותר באורומצ'י ובשינג'יאנג. גובהו, 229 מטר, הופך אותו גם לבניין הגבוה ביותר בכל צפון מערב סין ובמרכז אסיה כולה.
באורומצ'י אין רכבת תחתית ועורק התחבורה המרכזי הוא כביש טבעתי מחוץ לעיר שהושלם ב-2003 ואשר נותן מענה כלשהו לצרכים התחבורתיים של העיר המתפתחת במהירות. הרחוב המפורסם ביותר בעיר הוא "דרך  צ'ונג שאן". סביב רחוב זה מרוכזים בנייני החברות המובילות בתחום המחשבים, התקשורת הסלולרית ושוק מוצרי הצריכה האלקטרוניים. אזור זה נחשב כמוקד הטכנולוגי החשוב ביותר בשינג'יאנג.

זיהום אוויר

אורומצ'י עברה ועוברת תהליכים מואצים של עיור ותיעוש שמשפיעים על רמת זיהום האוויר. ב-1998 קבע מחקר שהיא אחת משבע הערים בעלות רמות זיהום האוויר הרב ביותר בסין. מחקר שפורסם ב-2008 ונערך על ידי חוקרים מאוניברסיטאות בשנחאי ובאורומצ'י וניתח דגימות שנאספו באורומצ'י בשנים 2004-2007, מצא כי רמות זיהום האוויר בעיר היו פי 12 מהרמה המותרת בארצות הברית ופי 3 מהרמה המותרת בסין העממית. על פי תוצאות אלו הגדירו החוקרים את העיר כבעלת הרמה הגבוהה בעולם של זיהום אוויר.
על פי ממצאי מחקר זה, הפליטה התעשייתית של גופרית דו-חמצנית הופכת לגופרית באוויר ובמקביל מוסעת כמות גדולה של אבק מהאזורים החקלאיים הנמצאים מדרום, מאגן הג'ונגאר ומאזורי אגמי המלח, אל אזור העיר. עירוב האבק והמזהמים התעשייתיים שבאוויר, בצירוף רוחות חלשות שאינן מסיעות את הזיהום, הם אלו היוצרים את ריכוז האוויר המזוהם מעל העיר
אחת מהדרכים בהן מנסים השלטונות להתמודד עם בעיית האבק היא שתילת ונטיעת צמחייה על מורדות ההרים הסובבים את העיר