google/wiki40b huggingface dataset:
נבחרת רוסיה ברוגבי

היסטוריה

משחק בכורה הראשון שלה כנבחרת רוסיה היה נגד קבוצת הרוגבי הבריטית ה"הברברים" במוסקבה ביוני 1992. רוסיה מדורגת בדרג 2 על ידי איגוד הרוגבי העולמי. התחרות הבינלאומית הסדירה של הנבחרת היא אליפות רוגבי אירופה - המכונה לעיתים שש האומות B. בנוסף, הנבחרת משתתפת בטורנירי קיץ הכוללים את גביע האומות, גביע צ'רצ'יל וטורנירים בינלאומיים אחרים.
רוסיה התמודדה בגביע העולם הראשון שלה (RWC) בניו זילנד בשנת 2011, לאחר שהעפילה לאירופה 2 דרך סיום המקום השני שלה בטורניר ENC בעונת 2009/10. רוסיה שיחקה בדרג ג' וסיימה במקום החמישי וקלעה נקודה אחת. קמפייני ההעפלה הקודמים לא היו מוצלחים. הנבחרת גם ניסתה ללא הצלחה להעפיל לגביעי הרוגבי 1995 ו-1999. הם מתמודדים בגביע העולם ביפן אחרי שהעפילה לאירופה 1 כתוצאה מהדחת ספרד, רומניה ובלגיה.
אנדרה איו

קריירה

איו התחיל לשחק בגיל 10 בקבוצת נניה בגאנה ב-1999. ב-2005 הוא עבר לשחק בקבוצת הנוער של אולימפיק מרסיי בצרפת, בה שיחק בעבר אביו.
ב-2007 איו עבר לקבוצה הבוגרת של מרסיי. כעבור עונה אחת הוא הושאל ללוריין וכעבור עוד עונה הוא הושאל לארל. לאחר עונה בארל הוא חזר לשחק במרסיי.
ב-10 ביוני 2015 חתם בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג בהעברה חופשית.
ב-8 באוגוסט 2016 חתם בווסטהאם יונייטד עבור 20 מיליון אירו.
ב-31 בינואר 2018 חזר איו לסוונסי סיטי וחתם לשלוש וחצי שנים. ב-25 ביולי 2018 הושאל לפנרבחצ'ה לעונה אחת.

נבחרת גאנה

לאור העובדה שלאיו יש גם אזרחות צרפתית וגם אזרחות גנאית, הוא היה יכול לבחור אם ללכת לנבחרת צרפת או לנבחרת גאנה. בסופו של דבר הוא החליט ללכת לנבחרת גאנה, בעקבות אביו.
הוא היה הקפטן של נבחרת הנוער של גאנה, ובזמנו הנבחרת ניצחה באליפות אפריקה לנוער ב-2009 ובגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 באותה שנה.
איו נכלל בסגל נבחרת גאנה למונדיאל 2010 ביחד עם אחיו עבדול רחים. הוא גם נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2014 ביחד עם אחיו ג'ורדן.
טרודון

בתרבות

הטרודון מופיע במספר סרטים וסדרות בנושא דינוזאורים.
הוא מופיע בסדרות "הכוכב דינוזאור" בפרק השלישי, ב"נדידת הדינוזאורים" ובסרט "ללכת בין דינוזאורים", בכולם מופיע כטורף להקתי הצד בחבורות באזורים קרים. בשני האחרונים החל להופיע גם עם נוצות. בסדרה "פארק פרהיסטורי" מופיע טרודון בפרק האחרון כיצור זריז ואוכל כל ללא נוצות.
טרודון מופיע בפרק הרביעי של "מהפכת הדינוזאורים" ובפרק השני של "כוכב הדינוזאורים". שלושה טרודונים מופיעים ב"עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים".
בסרט ההנפשה "פנטסיה" נראה פרט טרודון המנסה לתקוף ארכיאופטריקס אך מפספס. אין דמיון רב בין הופעתו בסרט לבין טרודון אמיתי, מין שלא חי באותה תקופה כמו הארכיאופטריקס. כן מופיע הטרודון בסדרת ההנפשה הממוחשבת "רכבת הדינוזאורים".
בזיכיון "פארק היורה" מופיעים טרודונים במשחקי הווידאו "פארק היורה: המשחק" כטורפים ראשיים, ב-"Jurassic Park Builder" (וכן ב"עולם היורה: המשחק") וב-"Jurassic World Evolution". באף אחד מהספרים והסרטים לא מופיע טרודון,  אך יש רמיזה בספר השני על גילוי של טרודון שנחשב בטעות לוולוצירפטור.
כלא שפנדאו

כלא שפנדאו (בגרמנית: Kriegsverbrechergefängnis Spandau) היה בית כלא בעיר שפנדאו שבמערב ברלין (כיום היא אחת מ-9 השכונות המרכיבות את רובע שפנדאו בברלין), המוכר בעיקר בשל היותו מקום כליאתם של שבעה מורשעים של משפטי נירנברג. בית הכלא הוקם ב-1876 ליד מצודת שפנדאו, אך לא היה חלק ממנה. בתקופת הנאצים שימש הכלא את הגסטפו לכליאת מתנגדי משטר, ולאחר מלחמת העולם השנייה שימש לכליאת שבעת פושעי המלחמה הנאצים. בית הכלא נהרס ב-1987, לאחר מותו של אחרון האסירים בו, רודולף הס - וזאת על מנת למנוע את הפיכת האתר למוקד עלייה לרגל עבור נאו-נאצים.

היסטוריה

בית הכלא נבנה בשנת 1876 כמרכז כליאה צבאי, אולם ב-1919 החל לשמש גם למטרות אזרחיות. באותה תקופה היה המתקן ערוך לכליאתם של עד 600 אסירים. לאחר שריפת הרייכסטאג בשנת 1933, נכלאו במבנה מתנגדים להיטלר, ובכללם עיתונאים כקרל פון אוסייצקי ואגון קיש (Egon Kisch), במה שכונה אז "מעצר מנהלי". כלא שפנדאו הפך למעין מודל מוקדם עבור מחנות הריכוז הנאציים. בעוד שמבחינה רשמית הוא נוהל על ידי משרד המשפטים הפרוסי, הגסטפו התעלל ועינה את הכלואים בו, כפי שמציין קיש בזכרונותיו מכלא זה. בסוף אותה שנה הוקמו מחנות הריכוז הנאציים הראשונים, וכל האסירים אשר הוחזקו ב"מעצר מנהלי", כביכול, הועברו למחנות אלה.

מתקן כליאה לנאשמי משפטי נירנברג

לאחר מלחמת העולם השנייה יועד המבנה על ידי ארבע המעצמות לכלוא את פושעי המלחמה אשר הורשעו במשפטי נירנברג. בסופו של דבר, נכלאו בו רק שבעה מנאשמי המשפטים, ומהם רק ארבעה ריצו את מלוא גזר הדין: רודולף הס, אלברט שפר, באלדור פון שיראך וקארל דניץ. שלושה נוספים – קונסטנטין פון נויראט, וולטר פונק ואריך רדר – שוחררו במהלך שנות החמישים בשל בעיות בריאות, וזאת על אף שהשניים האחרונים נשפטו למאסר עולם. בין השנים 1966–1987 היה רודולף הס האסיר היחיד בבניין, והיה האדם היחיד ששכן בו באותה העת פרט לסוהרו האמריקאי, לויטננט קולונל יוג'ין ק' ברד (Eugene K. Bird), אשר היה לחברו. ברד כתב מאוחר יותר ספר על אודות חוויה זו, בשם "האיש הבודד בעולם" (The Loneliest Man in the World).
פרט ל"מרכז הבטיחות האווירית של ברלין", היה זה היחיד מבין מוסדות ארבע המעצמות אשר המשיך להתקיים גם לאחר תום שנות שלטונן הצבאי בגרמניה.
בשנת 1987 נהרס המבנה, בין היתר על מנת למנוע את הפיכתו למוקד עלייה לרגל עבור נאו-נאצים. על מנת להבטיח את מחיקתו הסופית, נבנו באתר חניון ומרכז קניות של החברות: Navy, Army and Air Force Institutes‏ (NAAFI), "מרכז בריטניה בשפנדאו", ובו סניפים של כמה מהרשתות הגדולות בגרמניה. הריסות בית הכלא נטחנו לאבק ופוזרו מעל לים הצפוני.
ג'אנלוקה גאודינו

קריירת מועדונים

גאודינו הוא תוצר של אקדמיית הצעירים של באיירן מינכן. גאודינו עלה לקבוצה הבוגרת של באיירן מינכן לאחר שהרשים באימונים את פפ גווארדיולה בתחילת עונת 2014/2015. הוא ערך בכורה במשחק הסופר קאפ הגרמני באוגוסט 2014, ושיחק 90 דקות מלאות בהפסדה של באיירן מינכן 2-0 לבורוסיה דורטמונד. באותו חודש ערך בכורה במשחק הניצחון 2-1 על וולפסבורג במחזור הפתיחה של הבונדסליגה, והפך לשחקן הרביעי הצעיר ביותר ששיחק בבאיירן מינכן במשחק בונדסליגה. בליגת האלופות ערך גאודינו בכורה במשחק הניצחון 3-0 על צסק"א מוסקבה. בעונת 2015/2016 עבר גאודינו לשחק בעיקר בקבוצת המילואים.
ב-9 בינואר 2016 הושאל גאודינו מבאיירן מינכן לסנט גאלן מליגת העל השווייצרית למשך עונה וחצי. 
בתום ההשאלה לסנט גאלן, חזר גאודינו ביוני 2017 לבאיירן מינכן, ונמכר מיד לקייבו ורונה מהסרייה א'.
בתחילת שנת 2019 עבר גאודינו ליאנג בויז ברן. בעונת הבכורה שלו כבש שער אחד ב-11 הופעות וסייע לקבוצתו לזכות באליפות שווייץ.

חיים אישיים

ג'אנלוקה גאודינו הוא בנו של כדורגלן העבר מאוריציו גאודינו, ששיחק בשטוטגרט, איינטרכט פרנקפורט ומנצ'סטר סיטי. בזכות שורשיו האיטלקיים, יכול ג'אנלוקה גאודינו עדיין לבחור אם ישחק בעתיד בנבחרת גרמניה או בנבחרת איטליה.
טרוור מורגן

ביוגרפיה

מורגן נולד בשיקגו, אילינוי בנובמבר 1986 כבנם הצעיר והרביעי של ליסה מורגן וג'ו בוראסו. בגיל 5 עברה משפחתו למחוז אורנג' בקליפורניה, שם החל להופיע בפרסומות שונות. בהמשך עברה המשפחה ללוס אנג'לס.
פרסומו הראשון הגיע לאחר הופעתטו בסרט הקומדיה "Family Plan" מ-1997, בתפקיד אלק מקנזי. פרסום זה הוביל אותו להופיע ב"ההרפתקה הגדולה של ברני" בשנה שלאחר מכן.
ב-1999 שיחק ב"I'll Remember April" לצד נוריוקי מוריטה והיילי ג'ואל אוסמנט בתור דוק קופר. באותה שנה שיחק בסרט האימה "החוש השישי" בתור טומי טמיסימו יחד עם היילי ג'ואל אוסמנט ששיחק את קואל סר. באותה שנה הוא שיחק גם ב"Genius".
בשנת 2000 שיח בסרטו של רולנד אמריך "הפטריוט" בתפקיד נתן מרטין, בנו של בנג'מין מרטין (מל גיבסון). באותה שנה שיחק ב-"A Rumor of Angels".
ב-2001 שיחק בסרט המדע הבדיוני "פארק היורה 3" בתור אריק קירבי, ילד שנאבד באי אשר הוריו הגרושים (ויליאם ה. מייסי וטיה ליאוני) מחפשים אחריו. באותה שנה שיחק גם במותחן "The Glass House".
ב-2002 שיחק בסרט "The Rookie".
בשנת 2004 שיחק בסרט דרמה "משחקי ילדים" בתפקיד רוקי מריק. על גילום תפקיד זה, זכה ב"פרס אינדפנדנט ספיריט".
ב-2006 שיחק בסרט "Local Color" בתור ג'ון טליה. על תפקידו זכה בפרס "Fort Lauderdale International Film Festival". באותה שנה שיחק ב"מבעד לחליפה" לצד ניק נולטי.
ב-2008 שיחק בקומדיה "החבר החדש של אמא שלי" בתור אדי. בשנת 2010 כיכב בדרמת הספורט העצמאית "מרדף 3000" לצד ריי ליוטה. בשנת 2011 שיחק בסרט האימה "ערפד" לצד קווין זגרס. 
בנוסף לסרטים הוא השתתף בפרסומות ובתוכניות טלוויזיה שונות כמו משמר המפרץ, מגע של מלאכים, ER, ‏CSI: מיאמי, רינו 911, חוק וסדר: כוונה פלילית, הלוחשת לרוחות ותפיסה.
כוכב השחר (נשק)

כוכב השחר  הוא כלי נשק אירופאי מתקופת ימי הביניים, העשוי ממוט אחיזה אליו מחובר כדור מתכת משונן. כלי הנשק כונה גם "מתז המים הקדוש", בתנ"ך הכלי מופיע בשם "מלמד הבקר" (ככל הנראה במקור החקלאי המיועד לרעיית פרות) בפסוק "וְאַחֲרָיו הָיָה שַׁמְגַּר בֶּן-עֲנָת, וַיַּךְ אֶת-פְּלִשְׁתִּים שֵׁשׁ-מֵאוֹת אִישׁ בְּמַלְמַד הַבָּקָר; וַיּוֹשַׁע גַּם-הוּא אֶת-יִשְׂרָאֵל" (ספר שופטים ג', לא).
לנשק זה גדלים שונים ואורכי ידיות שונים בהתאם לשימוש שנעשה בו (עבור חיל רגלים - ידית מאורכת, ועבור פרשים - ידית מקוצרת), הוא מאוד כבד ותפעולו מתבסס על מכות חזקות ואיטיות (הנפות מלאות). זהו נשק איטי ומגושם ובדרך כלל לא היה קטלני יותר מחרב או אלה. יתרונו הגדול עליהם היה שקשה לחסום אותו, בעיקר בשל משקל הכדור.
כלי הנשק נכנס לשימוש באירופה לקראת סוף המאה ה-13. הוא לא היה בשימוש נרחב בקרב מעמד האבירים, שהעדיפו את החרב על פניו, אך שימש אנשי דת ואנשי מיליציה אשר חיברו מסמרים לאלתם, מאחר שהיה זול בהרבה מהחרב.
כוכב השחר נגזר מאחד מכינויי השטן בנצרות, לוציפר כוכב השחר. הוא קיבל כינוי זה גם בגלל צורתו וגם בגלל שימושו על ידי נזירים.
המונח "כוכב השחר" עשוי לשמש לעיתים גם לתיאור אלה שבראשה מורכבת שרשרת המחוברת לכדור מתכת משונן או שלשלת לה מחובר כדור מתכת משונן (ללא מוט), אך המינוח הנכון לכלי נשק זה הוא מורג וזאת, עקב דמיונו לכלי החקלאי מורג.
קריניצה זדרוי

תולדות היישוב

קריניצה זדרוי נזכרת לראשונה בשנת 1547, ובשנת 1889 הוענקו לה זכויות עיר. בשל מיקומה הגאוגרפי, ובשל סמיכותה למספר מסילות ברזל, הפכה העיירה מראשית המאה ה-20 ליעד קיט והבראה, וכן למרכז ספורט חורף.

יהודי קריניצה זדרוי

בשנת 1921 נמנו בעיירה 1,023 יהודים, כמחצית תושביה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ניסו רבים מיהודי העיירה להימלט להונגריה ולרומניה, אולם רובם נאלצו לשוב לעיירה בשל חסימת הדרכים.
עם כניסת הגרמנים לעיירה, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה, הגבלות תנועה ותשלומי כופר. בנובמבר 1940 נצטוו יהודי העיירה להתרכז בכיכר המרכזית בה. לאחר סריקת בתי היהודים ביישוב, גורשו כל יהודי העיירה לנובי סונץ' ולגריבוב, ושם נספו בהמשך ברובם המוחלט עם יתר היהודים ביישובים אלו.
ארמיית הפרשים השנייה

היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-16 ביולי 1920 וכמפקדה מונה אוקה גודורוביקוב. באותה שנה נכנסה הארמייה לקרב עם כוחות הצבא הלבן של פיוטר וראנגל, ובשיתוף פעולה עם הארמייה ה-13 כבשה את העיר זפוריז'יה. באוגוסט הועברה הארמייה ללחום במלחמה הפולנית-סובייטית, אולם בספטמבר לאחר הכישלון בקרב ורשה הועברה הארמייה למילואים, ומפקדה הוחלף בפיליפ מירונוב. באוקטובר היא חזרה לקרבות ונלחמה על הגדה הצפונית של הדנייפר נגד הצבא הלבן שהיה מרוכז בגדה הדרומית. ב-26 באוקטובר חצתה הארמייה את הדנייפר והקימה ראש גשר ליד ניקופול, ובנובמבר השתתפה במתקפה הסופית על חצי האי קרים שבסופה הובס וראנגל. הארמייה פורקה ב-6 בדצמבר.
NMHL

מבנה הליגה

בשלב הראשון הליגה מפוצלת ל"כנס מערב" ו"כנס מזרח" והקבוצות משחקות ביניהן במשך ארבעה מחזורים. 
שמונת הקבוצות הטובות ביותר מעפילות לשלב הפלייאוף.
סדרת הפלייאוף מהווה לטורניר הזכייה בגביע האזורים (שמוענק למנצחת הפלייאוף) ונערכת עד שלושה ניצחונות כשכמות המשחקים המרבית היא 5.
הכוח בידיים של צ'אק

תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר חייו של צ'אק מקפרליין, ילד בן 12 שקיבל מתנה גלקטית מן הכוכבים, מכשיר היודי 3000. מכשיר זה נותן לו את הכוח לבחור מה תהיה ההרפתקה והבאה שלו ומאפשר לו לפתור את הבעיות שלו. המכשיר עושה את זה בכך שהוא מציע לצ'אק שלוש אפשרויות וצ'אק צריך לבחור איזו דרך הוא מעדיף. חלק מהבחירות מביאות לתוצאות מעולות, וחלקן לתוצאות איומות. בסוף כל פרק, צ'אק מציג לצופים מה היה קורה אם הוא היה בוחר באופציה שונה ממה שהוא בחר בפרק.
במהלך הפרקים בסדרה יש מחוות ופרודיות לסדרות וסרטים שונים, ביניהם: המנטליסט, 6 גיבורים, דאק דיינסטי והטוב, הרע והמכוער.
צ'ארלס ברונפמן

קורות חיים

צ'ארלס ברונפמן נולד במונטריאול, קנדה לשמואל (סם) ברונפמן שהיגר מבסרביה במאה ה-19 לקנדה, ולסיידי. היה נשוי לאנדראה (אנדי) ברונפמן שנדרסה למוות ב-24 בינואר 2006. מאז 2008 נשוי לאשתו השלישית, בוני.
ברונפמן ידוע כנדבן גדול וכתורם לפרויקטים להמשכיות יהודית. בין השאר ייסד את קרן ברונפמן ותורם מרכזי לפרויקט תגלית המטיס סטודנטים ובני נוער יהודים ל"טיול שורשים" בישראל על מנת לעודד את הזהות היהודית שלהם בתפוצות ואת הזיקה שלהם לישראל. קרן ברונפמן ידועה בישראל כקרן קר"ב, על שם ראשי התיבות של שמו באנגלית - Charles R. Bronfman. בזמנו תרמה קרן קרב להפעלת תוכנית קרב למעורבות בחינוך.
שמו של ברונפמן נקשר בפרשת העמותות של אהוד ברק לאחר שנמצא כי עמותת "רובד" שברונפמן היה התורם העיקרי שלה שימשה לתמיכה במסע הבחירות של ברק. בתום חקירה שניהל רשם העמותות התקבלו דבריו של ברונפמן לפיהם לא ידע על הפעילות האסורה.
ברונפמן היה בעליה של קבוצת הבייסבול מונטריאול אקספוז עד שנת 1990.
מרין צ'יליץ'

קריירה

צ'יליץ' נולד לזוג הורים קרואטים במג'יוגוריה, עיירה בבוסניה הרצגובינה, בהיותו ילד כבן 4 החל להתאמן בטניס עם שני אחיו הגדולים. לאחר שגילה כישרון, המליצו להוריו להעבירו לזאגרב להמשך התפתחותו כשחקן. בזאגרב ראה אותו טניסאי העבר גורן איבניסביץ', שראה בו פוטנציאל גדול, והכיר אותו למאמנו שלו בוב ברט. בהיתו בן 15 נסע לסן רמו שבאיטליה כדי להתאמן אצל ברט.

2009

בספטמבר 2009 הגיע צ'יליץ' (דורג במקום 16 בטורניר) לשלב רבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה, שבו הפסיד למדור שישי בטורניר חואן מרטין דל פוטרו מארגנטינה (4-6, 6-3, 6-2, 6-1) שבסופו של דבר זכה בתואר. בשלב שמינית הגמר, הוא הדיח את המדורג שני בטורניר, אנדי מארי מבריטניה (5-7, 2-6, 2-6).

2010

ארבעה חודשים לאחר מכן, בינואר 2010 הגיע צ'יליץ' (דורג במקום 14 בטורניר) לשלב חצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, תוך שהוא גובר בדרך על המדורג רביעי בטורניר, חואן מרטין דל פוטרו (7-5, 4-6, 5-7, 7-5, 3-6) ועל המדורג שביעי בטורניר, אנדי רודיק מארצות הברית (6-7, 3-6, 6-3, 6-2, 3-6). בחצי הגמר הוא נוצח על ידי המדורג חמישי בטורניר, אנדי מארי (3-6, 6-4, 6-4, 6-2). חודש לאחר מכן, ב-22 בפברואר אותה שנה, הוא הגיע לדירוג השיא שלו מספר 9 בעולם.

2012

בספטמבר 2012 הגיע צ'יליץ' (דורג במקום 12 בטורניר) לשלב רבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה שבו הפסיד למדורג שלישי בטורניר, אנדי מארי (3-6, 7-6, 6-2, 6-0) שבסופו של דבר זכה בטורניר.

2014

ביוני 2014 הגיע צ'יליץ' (26 בטורניר) לשלב רבע גמר באליפות וימבלדון שבו הפסיד למדורג ראשון נובאק ג'וקוביץ' מסרביה ב-5 מערכות (6-1, 3-6, 6-7, 6-2, 6-2) שבסופו של דבר זכה בטורניר ועלה למקום הראשון בעולם. בסיבוב השלישי הוא ניצח את המדורג שישי בטורניר תומאש ברדיך מצ'כיה (6-7, 4-6, 6-7).
הישג השיא שלו, הוא זכייה בתואר גראנד סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2014 (דורג במקום 14 בטורניר), לאחר שגבר בשלב רבע הגמר על המדורג שישי בטורניר תומאש ברדיך (2-6, 4-6, 6-7), בשלב חצי הגמר על המדורג שני בטורניר רוג'ר פדרר משווייץ (3-6, 4-6, 4-6) ובמשחק הגמר על המדורג עשירי קיי נישיקורי מיפן (3-6, 3-6, 3-6).

2017

באליפות וימבלדון העפיל לגמר בו הפסיד לפדרר בשלוש מערכות.
ג'מאל א-דין הראשון

ג'מאל א-דין הראשון מבני שושלת וולאשמה,‏היה המושל של יפאט באמצע המאה ה-14, בנו של עומר וולאשמה ואחיו של חאק א-דין הראשון.
קיסר אתיופיה עמדה ציון הראשון, מינה אותו למושל של יפאט לאחר מותו של אחיו סאבר א-דין הראשון. טאדסה טמרת כותב על ג'מאל כי שוחרר מבית הכלא בגלל מינויו מכיוון שרצה לקבל את התמיכה של העם היושב יפאט‏.
אך לפי הספר הניצחונות האדירים של עמדה ציון קיסר אתיופיה, ג'מאל א-דין הראשון בגד בקיסר עמדה ציון, מושלה של יפאט הובס על ידי אתיופיה בקרב דאס‏, הקיסר עמדה ציון מינה את אחיו של ג'מאל נאסר אד-דין למושל של יפאט‏.
יהיה בסדר

יהיה בסדר - מדריך להישרדות בג'ונגל החברתי ישראלי היא תוכנית רדיו המשודרת בגלי צה"ל מאז שנת 2006. בתוכנית עולים לשידור מאזינים שנתקלו בקשיים או בעוולות מצד משרדי ממשלה, חברות וגופים ביורוקרטיים שונים, והמגישים מנצלים את כוחה של התקשורת המשודרת להפעיל לחץ על אותם גופים כדי להביא לפתרון הבעיה. נכון לינואר 2017 היא מוגשת על ידי אביב לביא המגישים הנוספים הם נעמי רביע ולינוי בר-גפן לסרוגין.
את התוכנית יסדו אורלי וילנאי וגיא מרוז ועורכה הראשון היה נועם דביר. אחרי כשנה, בעקבות עזיבתם של וילנאי ומרוז, החלו אביב לביא ומיקי רוזנטל להגיש את התוכנית, בעריכתו של אסף ליברמן. אחרי פחות משנה, החליף ליברמן את רוזנטל והגיש את התוכנית עם לביא עד 11 בדצמבר 2013. בדצמבר 2013 פורסם כי ליברמן יעזוב את עמדת המגיש ועובר לעמדת מגיש יומן הבוקר של גלי צה"ל. את ליברמן החליפה יונה לייבזון שהגישה את התוכנית בעבר.
אף כי בתחילתה שודרה התוכנית פעם בשבוע, הצלחתה הביאה לכך שב-2008 התוכנית החלה להיות משודרת שלוש פעמים בשבוע והחל מקיץ 2013 ארבע פעמים, בימים א'-ד' בשעה 15:00.
במהלך השנים השתתפו בתוכנית כמגישים מחליפים רינו צרור, חיים ריבלין, שאול אמסטרדמסקי, יונה לייבזון, לינוי בר-גפן, מיקי חיימוביץ' ויובל אלבשן.
במהלך התוכנית עולים אזרחים השוטחים את בעיותיהם. פעמים רבות הבעיה שמועלית נפתרה לאור מעורבות התוכנית, אך המתלונן מגלה שהבעיה נפתרה רק לקראת סוף השיחה, על מנת ליצור עניין בשיחה. מנגד, לעיתים הבעיה שמוצפת אינה מקבלת פתרון מיידי בזמן השידור.
אחת לתקופה מוקדשת התוכנית לנושא מסוים, לדוגמה בעיות מול רשויות הצבא, ונציג הגוף הנילון מתארח בשידור.
"פינת המעקב" בתוכנית עוקבת ומעדכנת לגבי תלונות ששודרו בתוכנית בעבר.
התוכנית זכתה באות השוויון של ארגון "בזכות" לשנת 2014.
יוסף אלמוגי

ביוגרפיה

נולד כיוסף-אהרן קרלנבוים בעיירה הרוביישוב שבפולין למשפחה של חסידי בעלזא. בשנת 1929, לאחר תום לימודיו התיכוניים עלה לארץ ישראל והצטרף לגרעין בשם "הכובש" שעסק בכיבוש העבודה בפתח תקווה ובכפר סבא (בשנת 1932 עלה הגרעין להתיישבות בקיבוץ רמת הכובש). אלמוגי המשיך לעבוד כפועל בפרדסי כפר סבא.
בשנת 1937 עבר אלמוגי לחיפה ומונה על ידי אבא חושי לראש פלוגות הפועל. אלמוגי, שהיה חבר ארגון ההגנה התגייס לצבא הבריטי והיה ממתנדבי היישוב בחיל החפרים ושירת במצרים, לוב ויוון, ובאפריל 1941 נפל בשבי גרמניה הנאצית עם עוד כ-1,500 חיילים ארצישראליים נוספים ונכלא במחנה השבויים סטלג 8B בשלזיה עד שנת 1945.
ב-1948 עיברת את שמו ל"אלמוגי", בין השנים 1951–1958 כיהן כמזכיר מועצת פועלי חיפה, מטעם מפא"י. בתקופה זו עמד מאחורי השביתה הגדולה במפעל אתא. בשנת 1961 התמנה לתפקיד מזכ"ל מפא"י, ומשנת 1955 כיהן כחבר כנסת מטעם מפא"י וכן כיהן כשר בלי תיק עד שבסוף אוקטובר 1962 מונה לשר השיכון והפיתוח. הוא המשיך לכהן בתפקיד זה עד מאי 1965, עת התפטר מהממשלה והצטרף לרפ"י. בין 1963 ל-1965 שימש גם כיו"ר מועצת המנהלים של חברת עמידר ובין 1963 ל-1966 גם כיו"ר חברת החשמל.
לאחר פרישתו של דוד בן-גוריון ממפא"י, הצטרף אליו אלמוגי והיה ממקימי מפלגת רפ"י. לאחר איחוד רפ"י עם מפלגת העבודה הישראלית שב אלמוגי אל המפלגה והצטרף לממשלה כשר העבודה.
בשנת 1974 נבחר לתפקיד ראש עיריית חיפה כשסיעתו היא הגדולה ביותר במועצת עיריית חיפה עם 16 מושבים (מנדטים). אלמוגי כיהן בתפקיד זה עד שנת 1975, בה נבחר לתפקיד יו"ר ההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית.
חיים צבי לרנר

חיים צבי לֶרְנֶר (בכתיב יידיש, שנהג בזמנו: לערנער; בראשי תיבות: חצ"ל; ברוסית (כתיב שלפני הרפורמה): Х. Г. Лернеръ; י"ד בניסן תקע"ה, 24 באפריל 1815 – ה' בסיוון תרמ"ט, 4 ביוני 1889) היה מדקדק יהודי ומורה לעברית שפעל באזור אוקראינה בימי האימפריה הרוסית, מהשמרנים שבמשכילי רוסיה. חיבר את "מורה הלשון" – ספר לימוד חדש ושימושי לדקדוק השפה העברית, שנפוץ מאוד בתקופתו ומאוחר יותר.

ביוגרפיה

נולד וגדל במשפחה יהודית בעיר דוּבְּנוֹ (דובנא) שבפלך ווהלין, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית, והתחנך אצל אביו, טוֹדְרוֹס. בגיל 18 הצטרף לחוג תלמידיו של זאב וולף אדלזון בלימודי עברית ("שפת עבֶר") ופילוסופיה. החל משנת 1835 למד באודסה בבית הספר לדוגמה של בצלאל שטרן, והשתלם שם אצל שמחה פינסקר בדקדוק העברי. במקביל למד גם שפות זרות: רוסית, גרמנית, צרפתית ואיטלקית.

"מורה הלשון" ופעילותו החינוכית

בשנת 1838 שב לעיר הולדתו כמורה לעברית, ובשנים 1841–1849 לימד ברדזיבילוב.
ב-16 בנובמבר 1849 התמנה על ידי השלטונות למורה בבית ספר יהודי ציבורי בברדיצ'ב. בין השנים 1851–1873 לימד עברית בבית המדרש לרבנים מטעם שלטונות האימפריה הרוסית בז'יטומיר, עד לסגירתו על ידי ממשלת הצאר ב-1 ביולי 1873. שם בין היתר הקים לרנר את הספרייה.
חיים צבי לרנר התפרסם במיוחד בספרו ללימוד "מורה הלשון"; הספר ראה אור לראשונה בשנת 1859, יצא בשש מהדורות נוספות בימי חייו, והמשיך לצאת במהדורות חוזרות גם אחרי מותו של לרנר.
ספר לימוד זה הושפע במידה רבה על ידי שיטת ההוראה של מורו שמחה פינסקר. נמתחה עליו ביקורת על כי לא ציין את חובתו למורו במהדורה הראשונה של הספר; הוא הכיר בכך במהדורה השנייה.
הספר כתוב בשפה עממית וצחה, ונכתב בהשראת שיטות לימוד הדקדוק של השפות האירופיות שנפוצו בזמנו, באופן שהפך את לימוד הדקדוק העברי לקל יותר מבספרי הלימוד של קודמיו.
לרנר נפטר בעיר ז'יטומיר בשנת 1889, בגיל 79. הוא ציווה את כל ספריו לייסוד ספרייה גדולה, וזו נפתחה לאחר מותו על ידי חתנו המשכיל והרב מטעם קולישר (קאלישער) ב"בית הכנסת לנאורים" בז'יטומיר.
משקפיים (צמח)

תיאור מורפולוגי

עם סוג זה נמנים עשבים רב-שנתיים שבסיסם מעוצה. גבעולי הצמח גדלים בצורה זקופה. הצמח כולו מכוסה בשיערות כוכבניות שמקנות לצמח מראה מאפיר, כדוגמת מיני הסוג אליסון. הצמחים בעלי גובה בינוני.
עלי הצמח הם דמויי מרית או איזמל, ושפתם לרוב תמימה- כלומר, אינה משוננת. פרח המשקפיים הוא אופייני למשפחה, גדול יחסית ונאה לעין. צבע הפרחים צהוב ואורך עלי הכותרת כפול מאורך עלי הגביע. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול. הפרי אליפטי בדומה לעדשות משקפיים. הזרע מוקף בשפה קרומית, המסייעת להפצת הזרע באמצעות הרוח. שפה קרומית זו מכונה 'כנף' או ברבים 'כנפיים'. הזרעים ערוכים בשני טורים במגורה, ומספרם 4-8 בכל אחת מן המגירות.

מקור השם

מקור שמו של הצמח נובע מהתכונה הבולטת ביותר שלו: יצירת פרי שטוח ואליפטי. מלבד צורתו החיצונית, גם תכונותיו המורפולוגיות של הפרי תורמות למראה דמוי המשקפיים: הפרי מחולק לשתי קשוות שיוצרות את המעטה החיצוני של הפרי. לאחר ההבשלה נושרות הקשוות, ונותרת מחיצה שקופה שמפרידה בין שתי הקשוות. המחיצה השקופה וה"מסגרת" יוצרות מראה דמוי מונוקל (משקף בעל עדשה אחת שהיה מוחזק על ידי המשתמש).
על רקע זה, ניתן להבין את השם העברי המקורי, משקפי הזקנה. ברם חרף הציוריות שבו, השם הזה בעייתי, היות שהוא מכיל שתי מילים ולכן הוא אינו עומד בכללי הנומנקלטורה הדו-שמית. בעיה זו באה לידי ביטוי בהטיית השם, שאינה אפשרית בעברית. לכן, שם הסוג שהתקבל הוא משקפיים.
לא ידוע מה מקור השם הלטיני של הסוג. השם הקודם, המשמש גם היום שם נרדף לסוג, הוא Irania. שמם האנגלי העממי מיני סוג זה הוא Roman shield, על שום דמיון הפרי למגן של חייל רומאי. לשם זה דמיון למקור השמות של קרובי משפחה אחדים, כדוגמת תריסנית.
מגאקלס

מגאקלס (ביוונית: Μεγακλῆς) היה השם של כמה אישים בולטים שפעלו באתונה העתיקה בתקופות שונות, ממשפחת האלקמיונידים.

ארכון אתונה במאה 9-10 לפנה"ס

מגאקלס הראשון שיש תיעוד שלו היה הארכון ה-23 של אתונה בין 892-922 לפנה"ס וייתכן שהיה דמות מיתית. הוא מוזכר בספר הכרוניקון של אוסביוס מקיסריה, אשר מתאר את הכרונולוגיה של השליטים והערים המרכזיות בעולם העתיק תוך הסתמכות על כתבים אשר אבדו במרוצת השנים, שמתעדים את ההיסטוריה האנושית מן המאה ה-7 ואף מאוחר יותר. למעט אזכור זה, אין שום ידע אחר עליו.

ארכון אתונה במאה ה-7 לפנה"ס

מגאקלס השני, מהמאה ה-7 היה החבר הידוע הראשון של משפחת האלקמיונידים. הוא שימש כארכון של אתונה והיה האחראי להוצאתם להורג של קילון ואחיו, אשר ניסו לבצע הפיכה בשלטון של אתונה ב-632 ללא הצלחה. לאחר כישלונם, ברחו קילון ואחיו לאזור האקרופוליס, כדי לזכות בחסותה של האלה אתנה. מגאקלס, הוביל את האתונאים לתפוס את האחים, ושכנע אותם לצאת לקראת ההמון בתואנת שווא ששום רע לא יאונה להם. עם צאתם של קילון ואחיו, הוביל מגאקלס את סקילתם. בגלל שהיו תחת חסות האלה, נתפס הדבר כחילול קודש. כתוצאה ממעשה זה, מגאקלס ומשפחתו הפכו למושא של קללה מתמשכת שנותרה על כל חברי המשפחה עד להתפרקותה.

אלקמיונידים

מגאקלס השלישי היה הנכד של מגאקלס השני, בנו של אלקמיון וחבר במשפחת האלקמיונידים. מגאקלס היה יריב של הטיראן פייסיסטראטוס מהמאה ה-6 לפנה"ס. מגאקלס, יחד עם שותפו ליקורגוס, הגלו את פייסיסטראטוס מחוץ לאתונה. אולם לאחר שסכסוך עלה בין מגאקלס וליקורגוס, זמם מגאקלס יחד עם יריבו לשעבר, פייסיסטראטוס, דרך להחזיר את פייסיסטראטוס לאתונה ולהדיח את ליקורגוס. הרודוטוס טוען שהם אף הונו את האתונאים על ידי הצבת מתחזה לאלה אתנה שתלווה את פייסיסטראטוס עם שובו לעיר. העסקה בין מגאקלס לפייסיסטראטוס נחתמה על ידי נישואים של ביתו של מגאקלס לפייסיסטראטוס. אולם זמן קצר לאחר מכן מגאקלס פנה שוב כנגד פייסיסטראטוס משזה מיאן להוליד ילדים עם ביתו של מגאקלס.
אותו מגאקלס מאוחר יותר התמודד באזור 560 לפנה"ס או מאוחר יותר, עם היפוקליידס, על ידה של אגריסטה ביתו של קליסתנס מסיקיון (שיהפך לדודו של קליסתנס האתונאי). לזוג נולדו 3 ילדים. הבכור, היפוקרטס, היה אביו של מגאקלס נוסף (שהוגלה מאתונה ב 486 לפנה"ס). בתם, אגריסטה, הייתה אימם של פריקלס ואריפון. בנם הצעיר, קליסתנס היה ככל הנראה אביה של דיינומכה, אימו של אלקיביאדס. לפיכך, מגאקלס השלישי היה הסבא-רבא של פריקלס ואלקיביאדס.

קרב מרתון

מגאקלס הרביעי, הנכד של היפוקרטס, ואחיינו של קליסתנס, מתואר במקורות לעיתים כאביה של דיינומכה, ולפיכך - סבו של אלקיביאדס. מקורות אחרים סבורים שדודו של מגאקלס, קליסתנס היה סביו של אלקיביאדס. ב-490 לפנה"ס, לאחר קרב מרתון, התגלה מגן מסומן על הר פנטלי, מעל מרתון. ככל הנראה מטרת המגן הייתה לסמן לפרסים לשוט מעבר לכף סוניו ולתקוף את אתונה שהייתה ללא שמירה, שכן כל הלוחמים שלה התרכזו במרתון. הרודוטוס טוען שהאלקמיונידים הואשמו באופן גורף בעבור מעשה בגידה לכאורה זו.
מאחר שמגאקלס היה הדמות הבולטת במשפחת האלקמיונידים באותה תקופה, חשד באהדה לפרסים נתלה מעליו לאחר הקרב. כמה שנים לאחר מכן ב-486 לפנה"ס, מגאקלס הוגלה. אוסטרקה שונים שנמצאו עם שמו, סומנו עם הערות לגבי עושרו המופלג וחיבתו לשפע והדר.
מגאקלס כובד על ידי המשורר פינדארוס, שכתב עליו בזכות ניצחונו כגולה במרוץ המרכבות בהמשחקים הפיתיים באותה שנה, 486 לפנה"ס.
מחקרים מודרניים, אשר מתבססים על ממצאים ארכאולוגים, מוכיחים שמגאקלס הוגלה פעמיים מאתונה. לראשונה ב-486, ולאחר מכן ב-471.