google/wiki40b huggingface dataset:
היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות

היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות (יחידה 730), היא יחידה השייכת לאגף האבטחה של שירות הביטחון הכללי (שב"כ). משימת היחידה היא לדאוג לסידורי האבטחה של אנשי ממשל בכירים ולהגנתם מפני איומים, בעיקר מטרור. היחידה הוקמה בשנת 1958.
היחידה אחראית ישירות על ביטחונם של שבעה אישים הנחשבים ל"סמלי שלטון": ראש הממשלה, שר הביטחון, שר החוץ, נשיא המדינה, נשיא בית המשפט העליון, יו"ר הכנסת וראש האופוזיציה. היחידה משמשת כאחראית מקצועית גם על אבטחת אישים שאינה מאבטחת בעצמה.

הכשרה

המאבטחים האישיים הם יוצאי יחידות קרביות בצה"ל, נבחרים בקפידה ומתחייבים לשלוש שנים בתפקיד. מאבטחי השב"כ, ובכלל זה מאבטחי היחידה לאבטחת אישים ומשלחות, מאומנים במתקני השב"כ ועוברים קורס מאבטח לוחם מקיף הכולל בין היתר אימונים והכשרות שונות בתחום הלוחמה בטרור, כושר גופני, אימוני ירי, קרב מגע, לוחמה בשטח בנוי, קורס חבלה ואימון חובשים. המאבטחים האישיים  מאומנים יותר משנה וחצי לפני שהם מצטרפים לפעילות האבטחה השוטפת.

היסטוריה


היחידה לאבטחת אישים הוקמה בשנת 1958 תחת השם יחידת הליווי של ראש הממשלה. בעקבות אירוע שבו הושלך רימון יד בכנסת באוקטובר 1957, ונפצעו ראש הממשלה דוד בן-גוריון והשרים משה חיים שפירא וגולדה מאיר. את אנשיה אימן בתחילה דוד בקרמן (דייב), איש חיל הנחתים האמריקני בעברו שהתמחה בלוחמה זעירה וקליעה באקדח. בשנת 1968, בעקבות חטיפת מטוס אל על לאלג'יריה, נתבקש בקרמן להצטרף לשירות הביטחון הכללי כמדריך ירי באקדח. בקרמן אימן את מאבטחי השירות בירי באקדח ובתרגולות לוחמה בטרור. באותה עת כונו אנשי היחידה "הגורילות". בשנת 1972 מיסד וכונן בקרמן את תחום הדרכת והכשרת המאבטחים. בקרמן אף רצה כי משימת חילוץ בני ערובה ממטוסים תוטל על מאבטחי השב"כ, אולם הקצח"ר עמנואל שקד, אשר היה מופקד על תחום המבצעים המיוחדים והלוחמה בטרור, התנגד. לבסוף כפשרה הוחלט שהמאבטחים יצורפו לכוח צה"ל במקרים אלו, כלוחמים בכוח הפורץ. בין היתר פעלו חניכיו בסיכול מתקפת הטרור ב-18 בפברואר 1969 כנגד מטוס אל על, שהתכונן להמראה בנמל התעופה הבינלאומי ציריך-קלוטן ופעולת החילוץ של מטוס סבנה. ב- 27 בדצמבר 1985 תקפו מחבלים פלסטינים את דלפקי חברת אל-על בנמלי התעופה בווינה וברומא. מאבטחי השירות ברומא לחמו במחבלים, הרגו שלושה מהם ופצעו אחד באורח קשה. בווינה ערכו שוטרים אוסטרים ומאבטחי השירות מרדף רכוב אחר המחבלים הנמלטים, הרגו אחד מהם ועצרו את השניים הנוספים.

רצח רבין

רצח רבין הוא כישלון חרוץ של היחידה לאבטחת אישים. גם תאוריית הקשר הגורסת שמאבטחיו של רבין כביכול ירו בו, היוותה פגיעה מוראלית ביחידה.] כחלק מהמסקנות בעקבות הרצח, הפכה אבטחת האישים להדוקה וקפדנית במידה ניכרת. השתתפותו של אדם מאובטח בכנס מלווה בבדיקות קפדניות של כל הנכנסים לאולם הכנס.

רצח רחבעם זאבי

בעקבות רצח השר רחבעם זאבי ב-2001, הושמעה ביקורת בציבור על כשלונה של היחידה לאבטחת אישים. בתגובה טענו בשב"כ כי השר זאבי לא הסכים שיצטרפו אליו מאבטחים למרות התרעותיו החוזרות והנשנות של השב"כ בנושא. זאבי נפגש עם ראש השב"כ אבי דיכטר לבקשתו של האחרון, ובפגישתם לא הסכים כלל לדבר על הצמדתו למאבטח.
לאחר הרצח תוקן הנוסח להחלטת הממשלה 411 ונוסף בו הסעיף האומר כי על בכיר להסכים לאבטחה או לוותר עליה באופן רשמי.
פרנץ ראדו

פֶרֶנץ ראדו (בהונגרית: Radó Ferenc, ברומנית: Francisc Rado‏; 21 במאי 1921 טימישוארה - 27 בנובמבר 1990 קלוז') היה מתמטיקאי יהודי-רומני, יליד טרנסילבניה. הוא כיהן כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קלוז'. הירצה וכתב בשפות הונגרית ורומנית.

חייו

פרנץ ראדו נולד ב-1921 למשפחה יהודית דוברת הונגרית בעיר טימישוארה, בחבל באנאט שהפך החל משנת 1918 לחלק מממלכת רומניה. הוריו היו ארתור ראדו ומליטה לבית שטילמן. הוא למד בבת ספר יסודי יהודי ולאחר מכן היה תלמיד מצטיין בבית הספר התיכון היהודי בעיר הולדתו. ב-1939 התקבל במכון הפוליטכני בבוקרשט כשהוא עומד במקום השלישי לפי הציונים במבחנים מתוך אלף המועמדים. לימודיו שהתחילו ממילא באווירה מכבידה מאוד על סטודנטים היהודים שסבלו עוד משנות ה-20 מהתעללויות מצד הסטודנטים הלאומנים והפאשיסטים, נקטעו במהרה על ידי "חוקי הגזע" נגד היהודים משנת 1940 שאסרו בכלל על היהודים ללמוד במוסדות חינוך של המדינה או המיועדים לאוכלוסייה הנוצרית. תחת המשטר של המרשל אנטונסקו נשלח ראדו למחנות עבודה בדומה לרוב הגברים היהודים ברומניה. בשלוש השנים שבהן עבד במחנות ניסה, למרות הנסיבות, למצוא מקומות בסמוך לאתרי החפירות, כדי להתעסק בזמן הפנוי בסוגיות מתמטיקה האהובות עליו. אחרי ההפיכה מ-23 באוגוסט 1944 ששמה קץ למשטר אנטונסקו והחזירה את החוקים הדמוקרטיים במדינה, ראדו חידש את לימודיו, הפעם באוניברסיטת קלוז'.
בשנת 1946 הוא סיים שם לימודי מתמטיקה וקיבל תעודת הוראה לבית ספר תיכון. בשובו לטימישוארה התקבל כמורה למתמטיקה בתיכון היהודי שבו למד. בינתיים, תחת הכיבוש הסובייטי, קם במדינה משטר קומוניסטי שסגר את התיכון היהודי יחד עם כל בתי הספר הפרטיים במדינה. ראדו עבר ללמד בתיכון ממלכתי, ולאחר מכן במכון הפדגוגי בעיר.

הקריירה האקדמית

בשנת 1950 הוא התקבל לסגל אוניברסיטת קלוז' בשפה ההונגרית על שם יאנוש בויאי, שהתאחדה בשנת 1959 עם האוניברסיטה הרומנית על שם ויקטור באבש תחת השם אוניברסיטת באבש-בויאי. בשנת 1969 התמנה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה והחזיק במשרה זאת עד שנת 1985 כשפרש לגמלאות.
במקביל עבד ראדו כחוקר בכיר ב"מכון לחישוב" של שלוחת האקדמיה הרומנית בקלוז'. בשנת 1958 הוא סיים את עבודת הדוקטור שלו בתחום המשוואות הפונקציונליות והיחסים הנומוגרפיים.
אחרי פתיחות זמנית מסוימת של המשטר הקומוניסטי בשנות ה-1960–1970 התאפשר לראדו להיות חבר במועצת העורכים של העתון המדעי "ג'ורנל אוף ג'אומטרי" שהופיע בבזל ושל כתב העת הבינלאומי Aequationes Mathematicae. בשנת הלימודים 1969–1970 לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת וטרלו בקנדה.
פרנץ ראדו נודע בעיקר במחקריו בתחום הגאומטריה, המשוואות הפונקציונליות, איזומטריות במרחבים מטריים, קבוצות קמורות, גאומטריות על טבעתיות, האנליזה הנומרית והגרפית, וכן בתכנות המתמטי ויישומיו הכלכליים. הוא פרסם מאמרים בעיתונות המדעית המקומית ובחו"ל. את המאמר הראשון "הערות בנוגע למערכת ליניארית אינסופית" פרסם ברומנית בשנת 1953. בשנת 1955 לימד קורס על נומוגרפיה שנועד למהנדסים ולטכנאים. כעבור שנה הוא פרסם אותו ברומנית תחת הכותרת "הרצאות לנומוגרפיה". מאוחר יותר התעניין במיוחד ביסודות האלגבריים של הגאומטריה.
בשנת 1963 השתמש בשיטת "branch and bound" בפתרון בעיית התכנות הדיסיונקטיבי.
בין השאר פרסם בכתבי העת בהונגרית Matematikai lapok ‏("עיתונים מתמטיים") וברומנית "גאזטה מתמטיקה" (Gazeta matematică) ו -Utunk (דרכנו), כמו כן השתתף בשנת 1954 בפרסום הספר הממוריאלי לזכרו של יאנוש בויאי ובשנתון של כתב העת "קורונק" (תקופתנו) בשנת 1973.
בוני עולם

בוני עולם הוא ארגון חסד יהודי המסייע לזוגות חשוכי ילדים, נתמך ממשלתית ובאופן פרטי על ידי נדיבים מרחבי העולם.
הארגון מממן או מסייע במימון קשת רחבה של טיפולי פוריות לזוגות שאין ידם משגת לממן אותם בעצמם. כמו כן עוסק הארגון בייעוץ רפואי מקצועי בנושאי פוריות ומעניק תמיכה וסעד נפשי למטופלים, החווים לעיתים אכזבות קשות. בנוסף, דואג הארגון להבאת מומחי פוריות מבתי חולים מובילים בעולם לישראל. הארגון מבליט את הצורה הדיסקרטית שבה נעשים ההפניה למומחים והקשר עם הפונים.
הארגון פועל תוך שיתוף פעולה עם כל קופות החולים בישראל. 
בארגון קיים מערכת פיקוח הלכתי ובו כמה עשרות משגיחות הנמצאות במעבדות בזמן הטיפול - למניעת טעות אנוש חלילה בהליך הטיפול במעבדות הפוריות - כאשר קופות החולים משתתפות או נותנות התחייבות עבור עלות הפיקוח. 
הארגון מפרסם כי למעלה מ-7,500 ילדים נולדו בסיועו.
הארגון הוקם ומנוהל על ידי הרב שלמה בוכנר מניו יורק שחווה בעצמו את קשיי העקרות. לארגון מוסדות סיוע ברחבי העולם, בישראל ובארצות הברית, בקנדה, בלגיה ובריטניה והוא נתמך רוחנית על ידי רבנים ומנהיגי קהילות בישראל ובחו"ל. הרב שטיינמץ, רב חסידות סקווירא בבורו פארק מכהן כיום (2010) כרב הארגון. בישראל משמש הרב יעקב אייכלר כרב הארגון.
מחזור הפעילות של הארגון בשנת 2010 היה 4.1 מיליון ש"ח. בשנת 2015 זכה הארגון לתמיכה בשיעור של 2.3 מיליון ש"ח ממדינת ישראל.
הארגון מפרסם לפני אירועים מיוחדים וחגים עלוני התרמה ובהם הוא פורש את משנת הארגון ואת מטרותיו.
לה בורז'ה

תחבורה

בקומונה ישנה תחנת רכבת RER (קו B).
גרי הארל

ביוגרפיה

הארל נולד וגדל בטנסי. הוא למד באוניברסיטת המדינה של מזרח טנסי במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית. בתקופת לימודיו היה חבר בקבוצת הפוטבול של האוניברסיטה. בדצמבר 1973 סיים לימודי תואר ראשון והתגייס לצבא.
שירת כמפקדת מחלקה רובאית ומפקד מחלקת נ"ט בגדוד השני של רגימנט החי"ר 508 בדיוויזיה המוטסת ה-82. ב-1977 הצטרף לכוחות המיוחדים ושירת בקבוצת הכוחות המיוחדים השביעית. פיקד על פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 505 בדיוויזיה המוטסת ה-82 והיה חבר בקבוצה הראשונה של כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני. שימש קצין מבצעים אווירים בדיוויזיה המוטסת ה-82 ואת טבילת האש שלו עשה ב-1983 במהלך "מבצע זעם דחוף", הפלישה האמריקאית לגרנדה. ב-1984 עבר לשרת בגדוד השני של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית. 
בדצמבר 1985 עבר את מבחני הקבלה לכוח דלתא ושימש מפקד פלגה במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה. במסגרת המבצע היה חבר בכוח המיוחד שחילץ מכלאו את האזרח האמריקאי שנכלא על ידי משטר נורייגה באשמת ריגול. הוא נפצע במהלך התרסקות מסוק החילוץ. 
במהלך מלחמת המפרץ שירת בפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים והשתתף במאמצים לאיתור משגרי טילי הסקאד במערב עיראק. באפריל 1992 מונה למפקד פלוגה בכוח דלתא והשתתף במבצע לאיתורו ולכידתו של ברון הסמים פבלו אסקובר בקולומביה. ב-1993 שימש עוזרו של מפקד כוח דלתא והשתתף כמפקד המבצעים הקרקעיים במבצע ריינג'ר בסומליה. במהלך הקרבות נפצע באורח קשה מפגיעת פצצת מרגמה. לאחר תקופת שיקום ממושכת מונה ביוני 1995 לסגן מפקד כוח דלתא. 
ביולי 1998 מונה למפקד כוח דלתא. ביולי 2000 מונה לראש האגף לאבטחה בפיקוד מרכז של ארצות הברית, האחראי לאבטחת אישים אמריקאים בכירים, מתקנים ובסיסים ב-26 מדינות, בעקבות הפיגוע במשחתת קול נשלח לתימן לפקח על אבטחת השורדים ועל צוות החקירה. לאחר פיגועי 11 בספטמבר הקים באוקטובר 2001, בפיקוד מרכז, כוח משימה המשלב סוכנויות שונות בהם ה-FBI,
השירות החשאי, NYPD וה-CIA. 
בנובמבר 2001 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד "כוח המשימה בואי", שריכז כוחות המיוחדים במהלך מלחמת אפגניסטן. שימש עוזר למפקד הדיוויזיה ההררית העשירית במהלך "מבצע אנקונדה". ביוני 2002 מונה למפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית, בתפקיד זה הוביל את הכוחות במהלך מלחמת עיראק. 
בנובמבר 2004 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית. בשנים 2005–2008 שימש סגן מפקד פיקוד הכוחות השלובים וכן שימש מפקד כוח הפריסה המהירה של נאט"ו. 
לאחר שחרורו מונה לסגן נשיא בחברת "Pacer Health Corp". בשנים 2009–2012 שימש ראש מרכז האימונים למבצעים מיוחדים על שם המלך עבדאללה השני (KASOTC) בירדן. הוא נשוי לג'ניפר ואב לשלושה.
RPG-7

המטול

המטול הוא החלק בנשק שתפקידו לשגר את הרקטה הנושאת את הרימון. מטול ה-RPG-7 הוא משגר רב-פעמי הנטען דרך הלוע. המטול קל ונייד ומתוכנן לתפעול בידי חייל בודד. בעת הירי המטול מושען על הכתף, כאשר הירי מתבצע בכריעה, עמידה שכיבה או ישיבה. המטול עצמו מורכב על צינור פלדה בקוטר 40 מ"מ, שאורכו כ-953 מ"מ ומשקלו הוא כ-7 ק"ג. אמצע הצינור מוקף במתפסים מעץ על מנת להגן על היורה מהחום הנוצר בקנה בעת הירי. בסוף הצינור ישנו מפלט גזים, המוגן במשפך חרוטי, שנועד לפלוט אחורה את הגזים החמים שהצטברו בצינור בעת הירי ובכך להקטין את החום בצינור וכן את הרתע. הכוונות על המטול הן בדרך כלל אופטיות אך ניתן להתקין כוונות מתקדמות כגון לייזר, תת-אדום וראיית-לילה. כל מטול בא באופן סטנדרטי עם כוונות ברזל לגיבוי.
כיום החברה Basalt, יצרנית הנשק, מייצרת רק מטולים מהדגמים המשופרים RPG-7V2 ו-RPG-7D3.

היסטוריה ותפוצה

הRPG-7 וקודמו ה-RPG-2, הוא מטול כתף של רקטות נ"ט. עמידותו, פשטותו, מחירו הנמוך ויעילותו הפכו אותו לנשק הנ"ט הנפוץ ביותר בעולם. הוא נכנס לשירות ב-1962 בצבא האדום ונפרש ברמת המחלקה ואף כיתה. הוא החליף את ה-RPG-3 ונבחר על פני ה-RPG-4 שהיה בפיתוח (ה-RPG-7 עלה על ביצועיו של ה-RPG-4 באופן ניכר). התכנון המקורי היה מבוסס על הפאנצרפאוסט הגרמני. כיום, דגם המטול שבשירות הוא RPG-7V1 המסוגל לירות מגוון רב של רקטות עם רימונים שונים.
כיום יותר מ-40 מדינות משתמשות בנשק והוא מיוצר במספר דגמים ב-9 מדינות שונות. ה-RPG-7 פופולרי במיוחד בקרב ארגוני גרילה, מיליציות לא-סדורות ואף ארגוני טרור. ה-RPG-7 זכו לפרסום רב ומוניטין מעורר יראה עקב יעילותם הקטלנית בקרבות כמו באפגניסטן (המוג'הידין בלמו את ברית המועצות) ובסומליה.
צה"ל נתקל ברקטות ה-RPG לראשונה במלחמת יום הכיפורים. צבאות מצריים וסוריה עשו שימוש נרחב בנשק נ"ט זה במהלך המלחמה. רקטות ה-RPG ביחד עם טילי הסאגר הסבו אבדות קשות לכוחות השריון הישראלים, שלא היו מוכנים לעימות מסוג זה. גם במהלך מלחמת לבנון הראשונה ספגו כוחות צה"ל אבידות ניכרות מאש חוליות RPG פלסטיניות, שפגעו בכלים משוריינים רבים. בעיקר זכו לפרסום במהלך המלחמה "ילדי ה-RPG", ילדים צעירים שנשלחו לפגוע בחיילי צה"ל עם מטולי RPG.
חוליות ה-RPG העיראקיות פגעו באופן ניכר בכוחות האמריקניים במלחמת עיראק, כאשר רקטות PG-7VR הצליחו לחדור ולהשמיד טנקים כמו ה-M1A1 אברהמס, אך בעיקר פגעו בנגמ"שים כמו הבראדלי והסטרייקר, וברכבי שטח ממוגנים (כגון ה-HMMWV).
תריסנאים

מאפיינים

בני הסדרה הם יצורים ימיים הקרובים לכרישים אך גופם שטוח והם בעלי פתחי נשימה ממעל לגופם. הם מוסווים על קרקעית המים כדי לחמוק מטורפים ומטרף אפשרי, כמו סרטנים ודגים קטנים. לדגים אלה אין עצמות גרמיות, למעט בשיניהם. במקומן ישנן עצמות עשויות סחוס.
לבני סדרה זו "אף" מוארך יותר משאר הבטאים, כנפיהם מחודדות יותר בצורתן והם חיים בעומקים משתנים.
מילי מירן

מילי מירן היא זמרת ישראלית.

ביוגרפיה

מירן גדלה בבאר שבע בשם מזל מזרחי, בת בכורה ל-8 אחיות ואחים. אביה עבד בבניה ואמה הייתה עקרת בית. כנערה למדה נגינה על גיטרה.
מירן עלתה על במה לראשונה במסגרת צוות הווי הנח"ל ולאחר השחרור הופיעה בפסטיבל הילדים "פסטיזמר" שנערך בקיץ 1979, עם השיר "אמא תכסי אותי" (מילים: יואב פורת, לחן: נתן כהן, עיבוד: בני נגרי), שיר שהיה פופולרי גם לאחר התחרות.
מירן נודעה במיוחד בשיריה "הו מרגנית" (1980), "איזה יופי" (1982), "שירי לי כנרת" (1982), "התחלה טובה" (1983) ו"אנשים אוהבים לשיר" (1984). כל השירים של מילי מירן מ-1979 עד 1984 (פרט ל"איזה יופי"), נכללו באלבומה הראשון והיחיד, "התחלה טובה", שיצא בשנת 1983 ולאחריו פרשה מהקלטות.
לאחר פרישתה מהקלטות מוזיקליות, נישאה למוזיקאי יובל ריבלין (בן זוגה של המשוררת יונה וולך בארבע השנים האחרונות לחייה), ובהמשך החלו בני הזוג לעבור תהליך של חזרה בתשובה.
רכס האימפריה הבריטית

גאוגרפיה

הרכס הוא הצפוני ברכסי הקורדילרה הארקטית אחד הרכסים הצפוניים בעולם (אחרי הרי צ'לנג'ר המצויים צפונית מערבית לרכס האימפריה הבריטית, ורכס ארצות הברית המצוי מזרחית לרכס האימפריה הבריטית).
הגבוה בהרי הרכס הוא פסגת ברבאו, המתנשאת לגובה של 2,616 מטרים מעל פני הים.
שטחו של הרכס 16,717 קמ"ר.

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי גורדון נואל המפריז, במהלך משלחת המחקר של אוניברסיטת אוקספורד לחקר האי אלסמר. אדוארד שקלטון, חבר המשלחת הסביר כי השם ניתן מאחר שחברי המשלחת היו תומכים של האימפריה הבריטית.

לקריאה נוספת

• Jack Bennett, Not Won in a Day: Climbing Canada's Highpoints, PP 132 - 138 
• Buckley, D., Barbeau Peak Expedition Report, 2012 
•  Lyle Dick‏, Muskox Land: Ellesmere Island in the Age of Contact, P 13
כריס סטיוארט

ביוגרפיה

סטיוארט נולד בלוגן שביוטה, אחד מעשרה ילדים למשפחה מורמונית שבבעלותה משק חלב. ב-1984 סיים תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת המדינה של יוטה. בתום לימודיו התנדב לחיל האוויר של ארצות הברית. הוא סיים בהצטיינות יתרה קורס קצינים וקורס טיס והוכשר כטייס מטוסי קרב וכטייס מסוקים. במהלך 14 שנות שירותו כטייס בחיל האוויר שבר שלושה שיאי תעופה, בהם ההקפה המהירה ביותר של כדור הארץ. במשימה זו היה המתכנן וטייס המשנה של אחד משני המפציצים העל קוליים מדגם B-1B. במהלך המבצע ביצעו המטוסים שישה תדלוקים אווירים. על הטיסה זכו צוותי האוויר בגביע מקיי לשנת 1995, פרס הטיסה המצטיינת של השנה מטעם חיל האוויר.
לאחר שחרורו הקים עסק בתחום הייעוץ אותו מכר ב-2013.
סטיוארט הוא סופר שחיבר 17 ספרים, בהם מותחנים-טכניים, וסדרת מותחנים-אוונגליסטים. יחד עם אחיו טד חיבר את הרומנים ההיסטוריים "The Miracle of Freedom" ו"Seven Miracles That Saved America" שנכנסו לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. ב-2013 יצא לאור הספר "My Story" שכתב יחד עם אליזבת' סמארט. בספר מתואר סיפורה של סמארט שנחטפה כילידה והוחזקה בשבי במשך תשעה חודשים. הספר נכנס היישר לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס כספר האלקטרוני הנמכר ביותר.
ב-2012 נבחר סטיוארט לנציג המחוז השני של יוטה בבית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 62% ומאז נבחר שלוש פעמים נוספות לתפקיד. הוא מכהן בוועדת ההצבות ובוועדת המודיעין. סטיוראט הוא ממתנגדי ההסכם עם איראן וטען שאיראן איננה שותפה שניתן לסמוך עליה.
סטיוארט נשוי ואב לשישה.
AirPods

מאפיינים עיקריים

האוזניות מגיעות עם שבב ייחודי בשם W1 אשר מסייע לייעל את השימוש בסוללה. השבב יודע גם להתמקד בקול מהמיקרופונים ולסנן רעשים. האוזניות מכילות חיישן מגע שמאפשר מענה לשיחות, ושימוש בעוזרת הקולית סירי. הסוללה מחזיקה 24 שעות המתנה ו-5 שעות שימוש רצוף. 15 דקות טעינה יספקו ל-3 שעות של שימוש. האוזניות מאוחסנות ונטענות בתוך קופסה ייעודית, שנטענת באמצעות כבל Lightning. הקופסה מכילה שבב GPS, ובמקרה של אבידה ניתן לדעת את המיקום של הקופסה בעזרת אחד המכשירים המסונכרנים לאוזניות.
אמה גורוכוב

אמה גורוכוב (1 באפריל 1899 - 18 ביוני 1973) הייתה פסנתרנית ומורה ישראלית.
אמה גורוכוב לבית פֶּן הייתה מורה לפסנתר ידועת-שם בתל אביב בשנות ה-50 וה-60 בתל אביב. בין תלמידיה הנודעים היו הפסנתרניות ורדה נשרי, חרות ישראלי וזמירה לוצקי והמלחינים-פסנתרנים שולמית רן ושמעון כהן.
אמה גורוכוב הייתה אשתו הראשונה של המלחין ידידיה אדמון.
שפות איראניות מזרחיות

השפות האיראניות המזרחיות היא תת-קבוצה של השפות האיראניות, שהתהוותה בתקופה האיראנית התיכונה (מהמאה הרביעית לפני הספירה לערך).
השפה האווסטית לרוב מסווגת כשפה איראנית מזרחית מוקדמת. השפה האיראנית המזרחית הגדולה ביותר שעדיין מדוברת היא פשטו, עם כ־50 מיליון דוברים בין הרי הינדו־כוש באפגניסטן לבין נהר האינדוס בפקיסטן. בניגוד לניבים האיראניים המרכז־מערביים, הניבים המרכז־מזרחיים האיראניים משמרים את ההברות בסוף המילה.
השפות האיראניות המזרחיות מדוברות באזור רציף, באפגניסטן וגם בחלקים הסמוכים במערב פקיסטן, במחוז האוטונומי גורנו־בדקחשאן במזרח טג'יקיסטן והמערב הרחוק של מחוז שינג'יאנג בסין. עם זאת, יש שתי שפות המשתייכות למשפחה המדוברות באזורים נפרדים, שפת היע'נובי של צפון־מערב טג'יקיסטן (צאצאית של הסוגדית) והאוסטית של הקווקז (צאצאית של הסקיטו־סרמטית). הן שאריות של רצף אתנו־לשוני שנמתח על רוב מרכז אסיה באלף הראשון לפני הספירה.

סיווג

השפות האיראניות המזרחיות מחולקות לענף צפון־מזרחי ולענף דרום־מזרחי. על אף ההפרדה הזו, השפות האיראניות נשארו רצף דיאלקטי אחד.

היסטוריה

נהוג במחקר להניח שהחלק המזרחי נפרד מהחלק המערבי במהלך סוף המילניום השני לפני הספירה, ומקובל גם להניח שהיה ממוקם בתרבות היאז.
בזכות הנוכחות היוונית במרכז אסיה, חלק מהשפות המזרחיות תועדו בשלב האיראני התיכוני שלהם (ולכן הסיווג כמזרחיות), בעוד שמעט מעוד תיעוד של הרצף הסקיטו־סרמטי שהשתרע מקזחסטן מערבה לערבה הפּוֹנטית־כַּספית ועד לאוקראינה הצליח לשרוד.
פרנק פרר

ביוגרפיה

פרר נולד ב-25 במרץ 1966 להורים קובנים וגדל בניו יורק. אביו היה נגר, ונגן כלי הקשה למוזיקה לטינית. בגיל 11,פרר צפה במופע של להקת קיס במדיסון סקוור גארדן וכך התאהב במוזיקת רוק.
בין השנים 1988 ל-1993 היה פרר המתופף של להקת הרוק The Beautiful, אשר מקורה בעיר ניו יורק. הלהקה הוציאה לאור מיני-אלבום בשם הלהקה, בשנת 1990 ואלבום באורך מלא, Storybook, במאי 1992.
פרר הצטרף ללהקת Love Spit Love ב-1992. הלהקה הוקמה על ידי הזמר ריצ'רד באטלר, פרר והגיטריסט ריצ'רד פורטוס בזמן שלהקת המקור של באטלר ופורטוס, The Psychedelic Furs, הייתה בהפסקה זמנית. הלהקה הוציאה לאור אלבום בשמה, Love Spit Love ב-1994 ואלבום נוסף, Trysome Eatone, ב-1997. בזמן שהיה בלהקת Love Spit Love, ניגן פרר עם להקת Dripping Goss', לאלבומה Gift of Demise. בין השנים 2001 - 2008, הצטרף פרר להרכב המופיע של להקת The Psychedelic Furs, יחד עם פורטוס.
פרר הוא המתופף להקת The Compulsions, משנת 2004. בלהקה מנגנים חברי להקת Guns N' Roses מהעבר ומהווה: פרר ופורטוס, חבריה הנוכחים והגיטריסט רון "במבלפוט" ט'אל (באנגלית: Bumblefoot), אשר ניגן בלהקת Guns N' Roses בין השנים 2006 - 2014.
ביוני 2006, הצטרף פרר ללהקת Guns N' Roses במהלך סיבוב ההופעות האירופאי שלהם והחליף את המתופף (דאז) בריאן מנטייה. טומי סטינסון וריצ'רד פורטוס, איתם פרר ניגן בעבר, הציעו לצרפו ללהקה. אף-על פי שבמקור היה אמור לשמש רק כמתופף מחליף לסיבוב ההופעות, הפך פרר למתופף הרשמי של הלהקה. הוא ניגן במספר שירים מאלבום הלהקה, Chinese Democracy, בהם: "Chinese Democracy", "Better" ו-"If The World".
פרר הופיע עם להקת The Dead Daisies ב-2013 וניגן למיני-אלבום של הלהקה, Face I Love, ב-2014.
ג'ון בון ג'ובי

ביוגרפיה

בון ג'ובי נולד בניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אביו ממוצא סיצילאני-איטלקי וסלובקי ששירת בחיל הנחתים האמריקני. אימו ממוצא גרמני ורוסי, הייתה מעצבת שיער. יש לו שני אחים: אנתוני ומתיו.
בון ג'ובי בילה את רוב נעוריו, תוך העדרויות תכופות מבית הספר, בפעילות מוזיקלית.
הוא ניגן בלהקות מקומיות עם חבריו ועם בן דודו טוני בון ג'ובי אשר היה בעלים של סטודיו הקלטות ידוע בניו יורק. למעשה ג'ובי הקדיש את מירב זמנו להופעות במועדונים ולעבודה כמנקה באולפנו של טוני.
את ההקלטה הראשונה שלו ביצע בון ג'ון בשנת 1980, בעקבות המלצתו של בן דודו. באותם הימים הוקלט באולפן אלבום שירים עבור חג המולד בגרסאות המבוססות על מוזיקת סרטי מלחמת הכוכבים.
בשנת 1982 הקליט ג'ובי סינגל עצמאי באולפן של בן דודו. הסינגל "Runaway", אשר בו שירתו של ג'ובי מלווה על ידי נגני האולפן זכה להצלחה בתחנות הרדיו האזוריות של ניו יורק.
השידורים התכופים של שירו בתחנות הרדיו דרבנו את ג'ון לחפש אחר נגנים על מנת להקים להקה קבועה.

פעילות פילנתרופית


לאורך השנים פעל בון ג'ובי למען פעילות שונות ומגוונות בתחום הפילנתרופי. ובהם למען נכים, חסרי דיור, חולי איידס, בתי אמנה, הצלב האדום, איכות הסביבה, הגנת הים.

אקטיביזם פוליטי


בתור דמוקרט, בשנת 2004 בון ג'ובי סייר והופיע רבות מטעם המועמד לנשיאות ג'ון קרי. ב-2008, בון ג'ובי תמך בבחירתו לנשיאות של ברק אובמה בארוחת ערב פרטית בלעדית בביתו, כמגייס התרמות לקמפיין שלו. ב-24 ביוני 2009.
ב-15 בדצמבר 2010, בון ג'ובי מונה על ידי ברק אובמה למועצת הבית הלבן החדש לפתרונות קהילתיים.

קריירת סולו

עם פירוקה הזמני של להקתו פנה בון ג'ובי לפיתוח קריירת סולו וקריירת משחק. הופעת הבכורה שלו כשחקן הייתה בסרט "Young Guns II". בנוסף לכך, הקליט בון ג'ובי שיר לפסקול של הסרט. שיר זה, אשר הופיע גם באלבום הסולו הראשון של בון ג'ובי, זכה בפרס גלובוס הזהב לקטגוריית השיר הטוב ביותר והיה גם מועמד לפרס גראמי. באלבום הביכורים שלו שיתף פעולה בון ג'ובי עם מספר מוזיקאים מוערכים כדוגמת ג'ף בק ואלטון ג'ון.
במהלך חייו שיחק בון ג'ובי במספר סרטים נוספים כגון "ולנטינו לאור ירח: (1995) לצד וופי גולדברג, בסרט "עיר קטנה" (1997), ובסרט "גידולי פרא" (1998), מלבד לכך, הוא השתתף כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה וביניהן "רוק 30", "סקס והעיר הגדולה" ו"הבית הלבן".
כשנתיים לאחר פירוקה החל ג'ון במאמצים לאיחוד להקתו. כחלק מהמאמצים למתג את עצמם מחדש זנחה הלהקה את סגנון הגלאם מטאל שאפיין אותה בשנות ה-80 והקליטה שירים מורכבים ובוגרים יותר. בין היתר, כחלק מאותה החלטה, קיצץ בון ג'ובי את שערו והחליף את התסרוקת אשר כה אפיינה את הופעתו בעשור הקודם.
מראית עין

מראית עין הוא דין הלכתי המסתעף מהכלל והייתם נקיים מה' ומישראל, האוסר לעשות פעולות מסוימות שבהן כשלעצמן אין כל חטא, אך הן עלולות להיראות כאילו יש בהן חטא, או ליצור את הרושם שפעולות אחרות, שיש בהן איסור, הן מותרות. בכלל זה, החיוב שלא להיחשד בעיני אנשים בעשיית מעשים בלתי ראויים.
בעברית חדשה המונח מבטא מה שנראה בהתרשמות ראשונה ממבט שטחי.

כל דבר שאסרו חכמים משום מראית העין

אף שהאיסור על מראית עין נובע מחשש מה יחשוב חברו שיראה זאת, האיסור תקף גם כאשר אין חשש כזה: "אמר רב יהודה אמר רב: כל מקום שאסרו חכמים מפני מראית העין - אפילו בחדרי חדרים אסור".
הדוגמה הקלאסית המובאת במסכת שבת היא אדם שנרטבו בגדיו בשבת, לפי דעה אחת המובאת במשנה, הוא יכול לשטוח את הבגדים על חבל לייבשם רק בסתר, במקום שאינו נראה לעיני העם, אבל לא בגלוי, ולפי הדעה השנייה במשנה אסור לו לשוטחו גם במקום מוסתר, מפני שכל דבר שאסור לעשות מפני מראית העין אסור אף בסתר. לפי פרשנות הגמרא במסכת ביצה, תנאי המשנה נחלקו בסברתו של רב, והיא שנויה במחלוקת, ולפי גרסה אחת נחלקו בכך אף בית שמאי ובית הלל.
הרי"ף פוסק כרב, אבל רבינו ניסים גאון פוסק שההלכה איננה כרב. ראייתו היא ממשניות רבות מהן מוכח כי תנאי המשנה לא סברו כרב.
הרשב"א מגן על הרי"ף, ומוכיח כי מאותן משניות מהן הוכיח רבינו ניסים גאון כדעתו, אין כל סתירה לדברי רב. על חלקן הוא מתרץ, שההיתר לעשות בסתר הוא במקום שהחשד מעיקרו קיים היה רק בפרהסיא, למשל אדם השוחט בהמה באופן שדמה ישפך לתוך גומה, כדרך הזובחים לשדים, שאסור לעשות זאת בפרהסיא שאז קיים חשש שיראה בעיני הצופים כאדם העובר על איסור חמור זה, אבל בחצרו מותר לעשות זאת, שכן בחצרו כאשר הוא שחוט לתוך בור ניכר הדבר שהסיבה היא מפני שהוא לא רוצה לטנף את חצרו, ולא משום שהוא זובח לשדים, ונמצא שהחילוק בין רשות הרבים לרשות היחיד במקרה זה אינו משום שבסתר מותר לעשות דברים החשודים, אלא מפני שדברים אלו עצמם אינם חשודים כאשר הם ברשות היחיד.
על שתי משניות אחרות, הנראות לכאורה כסתירה לדברי רב, מיישב הרשב"א שאינן אלא במקום שהחשד הוא בטעות; כאשר אדם עושה דבר מסוים שניתן לטעות ולחשוב שהוא אסור, ועל כך נאמר שאסור לעשות דברים אלו דווקא בפרהסיא, אבל לא בסתר. הסיבה לכך היא, מפני שיש שגם בפרהסיא החשש הוא מופרך ואינו נכון. ואילו האיסור לעשות אף בסתר דברים שנאסרו בגלוי משום חשד, הם דברים שהם אכן אסורים, והחשד מבוסס על הלכה קיימת, אלא שלמעשה הוא עושה דבר מותר, ובאופן כזה אסור לעשות אף בסתר.

חילול השם

אדם חשוב או גדול במעשים, עובר על חילול השם גם בפעולות מותרות הנראות כאסורות או שגורמות לצופים בו להעלות השערות לא כשרות לגביו, כדברי ספר החינוך: 
שיעשה איש מפורסם בגמילות חסדים ומעשים טובים מעשה אחד שיראה לרבים שהוא עבירה, וכגון המעשה הוא אינו ראוי לכמו האיש החסיד ההוא שיעשהו, אף על פי שהוא מעשה היתר - חילל השם.
— ספר החינוך רצה
 הרמב"ם מביא הנחיות לתלמיד חכם שנראה שלפחות חלקן הן בהקשר זה:
משאן ומתנן של תלמידי חכמים, באמת ובאמונה: אומר על לאו לאו, ועל הין הין. מדקדק על עצמו, בחשבון; ונותן ומוותר לאחרים כשייקח מהן, ולא ידקדק עליהן. ונותן דמי הלקח לאלתר. ואינו נעשה לא ערב ולא קבלן, ולא יבוא בהרשאה. מחייב עצמו בדברי מקח וממכר, במקום שלא חייבה אותו תורה, כדי שיעמוד בדיבורו, ולא ישנהו. ואם נתחייבו לו אחרים בדין, מאריך להן ומוחל להן; ומלווה, וחונן. ולא יירד לתוך אומנות חברו, ולא יצר לאדם בעולם בחייו.
— משנה תורה, הלכות דעות ה, יג