אחיזת נחשים

אחיזת נחשים (אנגלית: Snake handling) היא פולחן דתי הנהוג במספר קטן של כנסיות פנטקוסטיות בארצות הברית לצורכי היטהרות מטומאה, בעיקר באזורים כפריים. המאמינים באחיזת נחשים מוצאים את הבסיס לאמונתם בכתבי הברית החדשה ומצטטים מתוך ספר הבשורה על-פי מרקוס ומתוך הבשורה על-פי לוקס למקור הפולחן:
וְאֵלֶּה הָאֹתוֹת אֲשֶׁר יֵעָשׂוּ בִידֵי הַמַּאֲמִינִים רוּחוֹת רָעוֹת יַעֲבִירוּ בִשְׁמִי וּבִלְשֹׁנוֹת חֲדָשׁוֹת יְדַבֵּרוּן׃ נְחָשִׁים כִּי-יִשְׂאוּ אוֹ כִי-יִשְׁתּוּ סַמִּים אֲשֶׁר מָוֶת בָּם לֹא יָרֵעוּ וְלֹא יַשְׁחִיתוּ לָהֶם וִידֵיהֶם יָשִׂימוּ עַל-חוֹלִים וְחָיוּ מֵחָלְיָם׃
— הבשורה על-פי מרקוס, פרק ט"ז, י"ז-י"ח
וַאֲנִי הִנְנִי נֹתֵן מֶמְשָׁלָה בְּיֶדְכֶם לִרְמֹס נְחָשִׁים וְעַקְרַבִּים וְכָל־גְּבוּרַת אוֹיֵב וְאֵין נֹגֵעַ בָּכֶם לְרָעָה׃
— הבשורה על-פי לוקס, פרק י, י"ט

מייסדי הפולחן

הדעה המקובלת היא כי ג'ורג' ונט הנסלי (1880-1955) היה הראשון שהנהיג בין עדת מאמיניו את פולחן אחיזת הנחשים כטקס היטהרות בכנסייה, בשנות ה-20 של המאה ה-20. הנסלי היה מטיף אשר נטש את כנסיית האל (פעלה בקליבלנד, טנסי), לאחר שהכנסייה בה פעל הסתייגה מן הפולחן והקים כנסייה משלו בה הונהג פולחן אחיזת הנחשים. עד מהרה קמו כנסיות אחיות במקומות כפריים נידחים שונים בהרי האפלצ'ים.
פולחני אחיזת נחשים היו נפוצים עוד קודם להקמת כנסייתו של הנסלי, בעיקר בין מטיפים אשר נדדו באזורים כפריים במאה ה-19 ועשו שימוש באחיזת נחשים כהוכחה לטענותיהם בדבר כוחו של האל לחולל פלאים. בתחילת המאה ה-20 הפולחן אף מצא אחיזה באזורים שונים בקנדה.

אחיזת נחשים בתחילת המאה ה-21

רוב הפולחנים של אחיזת נחשים עדיין מתקיימים באזור הרי האפלצ'ים ובמדינות דרום-מזרח ארצות הברית, במיוחד במדינות אלבמה, ג'ורג'יה, קנטקי, טנסי, מערב וירג'יניה ואוהיו. אולם המודעות לקיומו של הפולחן הולכת וגוברת כתוצאה מפרסומים בתקשורת, סרטים וספרים על הנושא.
בשנת 2001 פעלו כ-40 כנסיות קטנות בהן התקיים פולחן אחיזת נחשים. בשנת 2004 פעלו באלברטה ובקולומביה הבריטית, בקנדה, 4 כנסיות של אוחזי נחשים. רוב הכנסיות הללו עושות שימוש בתנ"ך של המלך ג'יימס ודוחות בגרסאות אחרות של כתבי הקודש. האמונה בכנסיות אלה היא בפירוש מילולי ודווקני של כתבי הקודש. תפילות נערכות בכנסייה מספר ערבים בשבוע והן עשויות להימשך עד חמש שעות בכל פעם.

מקור הפולחן

אלה המאמינים באחיזת נחשים מבססים את אמונתם על פרק ט"ז בספר הבשורה על-פי מרקוס. משכך, התפילות בכנסייה כוללות לעיתים לא רק אחיזת נחשים ארסיים (כגון, עכסנים), אלא אף אוחזים באש ושותים מים בהם נמהל סטריכנין, ארסן, או רעל אחר. בחלק מן הכנסיות אוחזים אף בעקרבים.
לשם אחיזה באש מעבירים ביניהם המאמינים צנצנת מלאה בנפט שבה בוער סמרטוט. כל מאמין מעביר באיטיות את ידו בתוך האש או שם את הלהבות תחת סנטרו.
המאמינים באחיזת נחשים דוחים כדברי כפירה את אותם פרשנים הרואים בפרק ט"ז בספר הבשורה על-פי מרקוס תוספת מאוחרת לברית החדשה. הפרק מופיע כהערת שוליים בגרסאות ידועות של הברית החדשה. אף אלה, מחוץ לעדת אוחזי הנחשים, הרואים בפרק ט"ז חלק מן הבשורה על-פי מרקוס, טוענים כי אין לפרש את הפסוקים באופן מילולי וכי אחיזת נחשים היא בבחינת התגרות באל.

סיכונים

חלק ממנהיגי עדת המאמינים באחיזת נחשים הוכשו על ידי נחשים מספר רב של פעמים, כפי שהדבר נראה לעין בבירור בצלקות על גופם. הנסלי, מייסד הכנסייה, מת בשנת 1955 לאחר שהוכש על ידי נחש בו אחז. בשנת 1998 מת אוחז הנחשים ג'ון ויין "פנקין" בראון, לאחר הכשת נחש עכסן בו אחז בכנסייה בצפון-מזרח אלבמה. בני משפחתו טענו כי הלך לעולמו כתוצאה מהתקף לב, אף שאשתו נפטרה שלוש שנים קודם לכן כתוצאה מהכשת נחש בו אחזה בכנסייה בקנטקי.

היבטים חוקיים

אחיזה בנחשים נאסרה על פי חוק כבר בשנת 1941 במדינת ג'ורג'יה, זאת לאחר שילדה בת שבע מתה לאחר הכשת עכסן במהלך פולחן. אולם החוק בוטל בשנת 1968. המדינות אלבמה, קנטקי וטנסי חוקקו חוקים האוסרים על אחיזה בנחשים ארסיים ו/או זוחלים אחרים במקום שבו הם עלולים לסכן חיי אחרים, או ללא רישיון. החוק בקנטקי מזכיר באופן מפורש איסור על אחיזה בנחשים בפולחנים דתיים, עבירה על פי חוק זה נושאת קנס ששיעורו 50-250 דולר. לכן רוב פולחני אחיזת הנחשים בימינו מתבצעים בבתי המאמינים, דבר שאינו מצריך בקשה מן הרשויות לרישיון לבית תפילה. רשויות החוק מתעלמות בדרך כלל מקיומם של פולחנים אלה, אלא אם כן הם נקראים במפורש למקום הפולחן. במדינת מערב וירג'יניה פולחן אחיזת נחשים עדיין חוקי.