google/wiki40b huggingface dataset:
תומאס קראפט

קריירת מועדונים

קראפט החל לשחק בקבוצת הנוער של באיירן מינכן בשנת 2004, כאשר היה בן 16. כעבור שנתיים עלה לקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה אז בליגה השלישית בהייררכיית הליגות בגרמניה. בשנת 2008 החל לשחק בקבוצה הבוגרת כשוער השלישי, לאחר מיכאל רנסינג והאנס-יורג בוט. כאשר רנסינג שוחרר מהקבוצה בקיץ 2010, קראפט הפך להיות השוער השני אחרי בוט, ושיחק 90 דקות ושמר על שער נקי במשחק הסופר קאפ הגרמני מול שאלקה 04 בשנת 2010, בו ניצחה באיירן מינכן בתוצאה 2-0. בנובמבר 2010 ערך קראפט את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-2 לרומא, לאחר שבאיירן מינכן הובילה 2-0 במחצית. לא הייתה חשיבות למשחק זה, מאחר שבאיירן מינכן כבר הבטיחה את עלייתה לשמינית הגמר מהמקום הראשון, ולכן התאפשר לתת לקראפט את ההזדמנות, והוא הפגין יכולת טובה על אף ההפסד. במחצית השנייה של עונת 2010/11 קודם קראפט על ידי המאמן לואיס ואן חאל להיות השוער הראשון של באיירן מינכן עד לתום העונה. בשמינית גמר ליגת האלופות הציג קראפט יכולת טובה בניצחון החוץ של באיירן מינכן 1-0 מול אינטר מילאנו, אך כשל בגומלין בו באיירן מינכן הפסידה 3-2 בבית והודחה בשערי חוץ, וביצע מספר טעויות במשחקי הליגה. בדיעבד, ההחלטה לתת לקראפט את המקום בהרכב הייתה אחת העילות לפיטוריו של ואן חאל מהקבוצה לפני תום העונה. המאמן שהחליף את ואן חאל, אנדראס יונקר, החזיר את בוט להרכב. בתום עונה זו, עם חתימת מנואל נוייר בבאיירן מינכן, עבר קראפט להרטה ברלין, שרק העפילה לליגת הבונדסליגה, בהעברה חופשית. 
החל מעונת 2011/12 קראפט הוא השוער הקבוע של הרטה ברלין. את בכורתו בקבוצה ערך קראפט במשחק הליגה מול אאוגסבורג. באוקטובר 2011 חזר קראפט לאליאנץ ארנה, והפעם כיריב של באיירן מינכן, ולפני המשחק נערך טקס לכבודו ולכבוד שחקני העבר של באיירן מינכן ששיחקו אז בהרטה ברלין, כריסטיאן לל ואנדראס אוטל. המשחק הסתיים בתוצאה 4-0 לבאיירן מינכן. בתום עונה זו ירד קראפט עם הרטה ברלין לבונדסליגה השנייה, אך הקבוצה חזרה תוך עונה אחת לבונדסליגה מהמקום הראשון. קראפט המשיך לשחק בהרטה ברלין, אך איבד את מקומו בהרכב במהלך עונת 2015/16 לשוער הנורווגי רונה יארסטיין.

קריירה בינלאומית

קראפט שיחק בנבחרות הנוער של גרמניה, אך מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.
אנתוני לפאליה

ביוגרפיה

לפאליה נולד בעיר אדלייד שבאוסטרליה הדרומית, בנם של מריה ג'והנס וגדיו לפאליה.
בן לאם ממוצא הולנדי ולאב ממוצא איטלקי, אחיו הצעיר ג'ונתן עוסק גם הוא בתחום המשחק, ללפאליה אח נוסף בשם מייקל סוחר מכוניות במקצועו.
למד ב"מכללת רוסטרוור" שבפרבר וודפורד.
החל להיכנס לתחום המשחק בשנות נעוריו כשנרשם לסוכנות השחקנים האוסטרלית "S.A. Castings".
נרשם לקורס משחק למשך שנתיים וחצי, עזב את לימודי המשחק כאשר נשארה לו עוד שנה אחת לסיים ונסע לנסות את מזלו בלוס אנג'לס.

קריירת משחק

לפאליה החל את דרכו בקולנוע המקומי באוסטרליה בסרט "האפורטרופס", משם התקדם להוליווד ולקומדיה "אשתי רוצחת לשעבר" שם הופיע לצד הקומיקאי העולה מייק מאיירס.
את תפקיד הפריצה שלו עשה ב-1994 בדרמת המתח של ג'ואל שומכר "הלקוח" בו גילם רוצח שכיר של המאפיה בשם בארי "הלהב" מולדאנו.
בשנה שלאחר מכן כבר קיבל תפקיד ראשי בקומדיית הנעורים "רקורד חזק" בדמותו של ג'ו מנהל חנות התקליטים "אמפייר רקורדס" העומדת להימכר לרשת מסחרית.
ב-1999 שיחק בדרמת הפשע של ספייק לי "הקיץ של סם" ובדרמה המוזיקלית המצליחה של וודי אלן "מתוק ומרושע" שם הופיע בתור אל טורינו.
הופיע בקריירה שלו גם בשלושה מחזות הברודוויי כשהבולט בהם הוא "מראה מעל הגשר", תפקידו במחזה זיכה את לפאליה בפרס הטוני.
בשנת 2000 הופיע בתפקיד ראשי בדרמה הקומית האוסטרלית "מחפשים את אליברנדי" ובדרמה הרומנטית "סתיו בניו יורק".
לפלגיה השתתף בסרט האוסטרלי "לנטנה" בו הופיע בתור החוקר המשטרתי לאון זאט וזכה בפרס האקדמיה האוסטרלית.
ב-2002 ערך הופעת אורח בסדרת הסיטקום "פרייז'ר" עליה זכה בפרס אמי בקטגוריית הופעת האורח הטובה ביותר.
לקראת סוף 2002 זכה לפאליה בתפקיד הראשי בסדרת הפשע "ללא עקבות", בסדרה גילם את הדמות הראשית ג'ון מייקל "ג'ק" מלון העומד בראש יחידת איתור הנעדרים של ה-FBI.
לפאליה שיחק בסדרה במשך שבע עונות וזכה בשנת 2004 בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
התפרסם בתפקידי משנה בסרטים "בואו נדבר על זה פעם שנייה" ו"אגם המוות", הפיק ושיחק בתפקיד הראשי של העיתונאי רוג'ר איסט במותחן האוסטרלי המרתק "מה קרה בבאליבו?".
ב-2010 דיבב בסרט האנימציה "אגדה עם כנפיים" את דמותו של הינשוף האפור טוויליט.

קריירת כדורגל

בשנות ה-80 שיחק לפאליה כשוער בקבוצות "אדלייד סיטי" ו"ווסט אדלייד" בליגה הכדורגל האוסטרלית הלאומית.
כיום משמש כבעלים של קבוצת "Sydney FC" מליגת העל האוסטרלית, לפאליה טס בתדירות מסידני ללוס אנג'לס כדי לעקוב אחר משחקי הקבוצה.
בשנת 2004 עבר ניתוח במפרק הירך בשל פציעות שעבר עוד שהיה שחקן פעיל, החלים לחלוטין מהפציעה ואף שיחק במספר קבוצות חובבים בקליפורניה.
בזמנו הפנוי משמש כשוער בקבוצת החובבים האמריקאית "הוליווד יונייטד" לצידם של סטיב ג'ונס והשחקן הבריטי ויני ג'ונס.

חיים אישיים

נישואיו הראשונים היו לשחקנית שרי מיצ'אן.
כיום לפאליה נשוי לשחקנית האוסטרלית ג'יה קרדיאס, הזוג התחתן ב-1998 והוליד ילדה אחת.
לפאליה אימץ את המבטא האמריקאי כדי לקדם את קריירת המשחק שלו, היום לטענתו הוא איבד לחלוטין את מבטאו האוסטרלי.
מקרה קצה

מקרה קצה הוא מצב או בעיה, שקורים רק בנסיבות נדירות או בתנאים קיצוניים.
פתרון מקרי קיצון, דורש חשיבה "מחוץ לקופסה", כיוון שנלקח בחשבון, ונדרש לבדוק כיצד המערכת מתמודדת עם מצבים בלתי רגילים ושגרתיים.

במתמטיקה

במתמטיקה, מקרה קצה הוא בדרך-כלל מקרה שיש לו תכונות מיוחדות נוספות או היעדר כמות משמעותית של תכונות ("מקרה מנוון"). אחת הדרכים להבחין במקרי קצה היא כאשר במהלך הוכחה כללית נתקלים בקושי שלא מאפשר להתייחס אל מקרים מסוימים כחלק ממקשה אחת, ויש להפריד את ההוכחה הכללית למקרים פרטיים קטנים ולתת לכל אחד "יחס מיוחד" ושונה.

ביחסים בינלאומיים

תרחיש של מקרה קצה ביחסים בינלאומיים, יכול להוביל להכרזת מלחמה, או להפסקת מסחר בין מדינות.
גל גבאי

ביוגרפיה

גבאי נולדה וגדלה בבאר שבע. שירתה בבסיס חצרים של חיל האוויר. החלה את פעילותה העיתונאית בגיל 22 ככתבת המקומון "כל הנגב". חשיפותיה בתחום השחיתויות המוניציפליות הביאו לחקירות פליליות. בהמשך יצרה מספר סרטים תיעודיים ואחד שעסק בעולם העברייני שודר בערוץ 2 הניסיוני. פעילותה בתקשורת המקומית בדרום הובילה לתפקיד כתבת הפלילים בגלי צה"ל, ומאוחר יותר בחברת החדשות של ערוץ 2. גבאי נחשבת לאחת האחראיות העיקריות להעלאת נושא הסחר בנשים לסדר היום הציבורי בישראל. בנוסף אחראית גבאי לחשיפת "התקציב לממתקים לפעוטות לומדי תורה", שהועבר לש"ס במסגרת הסכם קואליציוני. בשנת 2004 הצטרפה לצוות ההקמה של ערוץ הכנסת מטעם חברת החדשות של ערוץ 2, ובין היתר הגישה את תוכנית הבוקר של הערוץ. במהלך עבודתה כמבזקנית בחברת החדשות היא התייחסה בתוכנית הבוקר "העולם הבוקר" למחאת טכנאי אולפני ג"ג שטענו כי שכרם הולן על ידי הנהלת האולפנים, ועל-רקע זה הודחה מתפקידה כמבזקנית, עזבה את חברת החדשות, והצטרפה לטלוויזיה החינוכית כמגישה של תוכנית יומית, לצידו של בן כספית. בתוכנית גבאי מייצגת לא פעם דעות פוליטיות שנויות במחלוקת. בשנת 2011 עוררה שערוריה כאשר כינתה בשידור את שטחי יהודה ושומרון "פלסטין". בעקבות תלונות הצופים, היא נדרשה על ידי הנהלת הטלוויזיה החינוכית להתנצל בפומבי. ב-2007 הגישה גבאי את הסדרה "מישהו מטפל בך?" בערוץ 8. בשנת 2012 פרסמה בתוכנית "ואקום" תחקיר, על פיו הופעלו לחצים על נשים אתיופיות רבות לקבל זריקות דפו פרוברה בלי שניתן להן מידע על תופעות הלוואי ועל אמצעים חלופיים. על פי עדויות שנאספו במסגרת התחקיר, איימו על מועמדות לעלייה כי לא יוכלו לעלות לישראל אם לא יקבלו את הזריקה. 
בשנת 2013 זכתה גבאי בפרס סוקולוב על "תחקיריה שחשפו עוולות חברתיות הנוגעות לאוכלוסיות מוחלשות". באותה השנה זכתה גבאי גם בפרס פרימור של הרשות השנייה. החל משנת 2008 גבאי מגישה את התוכנית עושים סדר עם בן כספית.

חיים אישיים

גבאי נשואה לרופא ואם לשלושה, מתגוררת בתל אביב. אצבעות ידה הימנית נקטעו לאחר שהכניסה את ידה למטחנת בשר בגיל שנה ושמונה חודשים. חרף הפגיעה, ניגנה בילדותה במנדולינה. בראיון ל"הארץ" סיפרה כי היא סובלת מהפרעת קשב.
שכבה כפולה חשמלית

שכבה כפולה חשמלית (באנגלית: electrical double layer, EDL), היא מבנה שנוצר על משטח של עצם, כאשר הוא נחשף לנוזל. המבנה, עשוי משתי שכבות מנוגדות של מטען חשמלי, המקבילות וצמודות אחת לשנייה. השכבה הראשונה, היא זו הצמודה למשטח עצמו, ועשויה ממטענים חשמליים ה"ספוגים" בתוך העצם עקב תגובות כימיות. השכבה השנייה, בעלת מטען מנוגד לשכבה הראשונה, נמשכת לשכבה הראשונה עקב חוק קולון.
עץ (תורת הגרפים)

בתורת הגרפים, עץ הוא גרף קשיר ללא מעגלים. מלבד התפקיד של עצים בתורת הגרפים, כגרפים הקשירים המינימליים, ובטופולוגיה כמודל למרחב היפרבולי, עצים הנושאים מידע נוסף מהווים משפחה חשובה של מבני נתונים.
לעץ יש "ענפים" – קשתות הגרף, ו"עלים" - הצמתים הקיצוניים. עץ שבו בוחרים ומסמנים את אחד הקודקודים נקרא עץ עם שורש, ואז אפשר לראות אותו כצומח ועולה מן השורש הזה, כמו אילן יוחסין - לכל קודקוד פרט לשורש יש "הורה" (הקודקוד שבא מיד לפניו בדרך מן השורש) ו"בנים" (הקודקודים שבאים מיד אחריו כשמתרחקים מן השורש). בתמונה מוצג עץ שהשורש שלו הוא צומת 6, והעלים שלו הם הצמתים 1, 2 ו־3.

מושגים

שורש - בגרפים מכוונים, שורש הוא צומת שקיים מסלול ממנו לכל צומת אחר בגרף.
עץ מושרש - עץ שקיים בו שורש.
עומק של צומת - מספר הקשתות במסלול בין השורש לצומת.
אב ובן - צומת  הוא האב של  ו- הוא הבן של  אם ורק אם ישנה קשת ביניהם ועומקו של  קטן באחד מעומקו של .
עלה - צומת שאין לו בנים. הגדרה מקבילה: צומת שהדרגה שלו היא 1.
קודקוד פנימי - צומת שיש לו בנים.
אב קדמון וצאצא - צומת  הוא האב הקדמון של  ו- הוא הצאצא של  אם ורק אם  הוא הבן של  או ש- הוא בן של צאצא של .
גובה של צומת - מספר הקשתות במסלול הארוך ביותר בין הצומת לאחד הצאצאים שלו.
גובה העץ - הגובה של השורש.
תת עץ - בהינתן עץ , תת-עץ שלו הוא עץ שצמתיו הם צומת  וצאצאי   מהעץ  כאשר  הוא שורשו. הקשתות של תת-העץ הם הקשתות מהעץ  שעוברות בין הצאצאים והקשתות בין הצאצאים ל.
יער - גרף חסר מעגלים. ניתן לראות יער בתור איחוד זר של עצים (ומכאן שמו).
גרף מכוון ייקרא עץ אם גרף התשתית שלו הוא עץ וניתן לסמן אחד מהצמתים של העץ כשורש העץ, כך שיש מסלול מהשורש לכל צומת בעץ. בהינתן עץ לא מכוון, ניתן להפוך אותו לעץ מכוון על ידי בחירה שרירותית של אחד הצמתים בתור שורש, ובחירת הכיוון שעל הקשתות בצורה שתאפשר מעבר מהשורש לכל צומת בעץ.
עץ המוכל בגרף  וכולל את כל הצמתים שלו נקרא עץ פורש של .

עצים פילוגנטיים

עץ פילוגנטי (מופשט) הוא עץ בינארי בעל שורש, שהקשתות שלו ממושקלות. עצים כאלה משמשים למידול תהליכים אבולוציוניים, כגון ההתפצלות הפילוגנטית של בעלי החיים, מיקרו-אבולוציה של נגיפי שפעת, כתבי יד המועתקים זה מזה עם שגיאות, וכדומה. 
הבעיה המרכזית בנושא היא שחזור העץ ממידע על העלים שלו. ארכי הקשתות של העץ מגדירים מטריקה על קבוצת העלים שלו. בהינתן מטריקה על קבוצת קודקודים, תנאי ארבעת הקודקודים (Buneman, 1974) הוא תנאי הכרחי ומספיק לכך שהמטריקה ניתנת למימוש על ידי עץ פילוגנטי שאלו הם עליו: נדרש כי לכל ארבעה קודקודים i,j,k,l, מבין שלושת הסכומים ,  ו-, המקסימום מתקבל לפחות פעמיים.
קרל מיכאל, דוכס מקלנבורג

ביוגרפיה

קרל מיכאל נולד ב-17 ביוני 1863 באורנינבאום שברוסיה, לגאורג אוגוסט, דוכס מקלנבורג-שטרליץ וליקטרינה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ושרלוטה, נסיכת וירטמברג. בילדותו עברו הוריו לגור ברוסיה, והוא קיבל חינוך צבאי, ואף התגייס לצבא האימפריה הרוסית, והגיע בו לדרגת גנרל לויטננט. קרל מיכאל למד באוניברסיטת שטרסבורג וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. כאשר אחיו נפטר בשנת 1909 מונה קרל מיכאל לאפוטרופוס על ילדיו קתרינה, מריה, נטליה וגאורג על ידי אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. בין השנים 1908–1910, הוא כיהן כראש הארטילריה בקורפוס הראשון של הצבא הרוסי הקיסרי.
ב-24 ביוני 1914, שבועיים לאחר מותו של דודנו אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, כתב קרל מיכאל לדוכס הגדול החדש, אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ והודיע לו כי הוא רוצה לוותר על זכויותיו על כס הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ. ב-7 באוגוסט, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא הפך לאזרח רוסי. במרץ 1917 נעצר קרל מיכאל והוצג בפני הפרלמנט הרוסי הדומה. לאחר מכן נמלט לאזור הקווקז.
פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין כתב לקרל מיכאל והודיע לו שדודנו אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ מת ב-23 בפברואר 1918, ושהוא אמור לרשתו. כמו כן, נשלחה עתירה לקרל מיכאל לקבל את הכתר על ידי אזרחי מקלנבורג-שטרליץ, אשר רצו לשמור על עצמאותם ולא להתאחד עם מקלנבורג-שוורין. עם זאת, קרל מיכאל מעולם לא קיבל את זה, כך שהוא כתב מכתב פרטי המאשר את רצונו לוותר על זכויותיו למקלנבורג-שטרליץ, אף על פי שהמכתב לא הגיע לפרידריך פרנץ הרביעי, ששימש כעוצר למקלנבורג-שטרליץ, עד ינואר 1919 לאחר נפילת המלוכה הגרמנית. כתוצאה מכך, סוגיית הירושה לא הייתה ניתנת לפתרון בזמן, ושתי הדוכסות הגדולות של מקלנבורג הפכו למדינות חופשיות נפרדות ברפובליקת ויימאר.
קרל מיכאל עזב בסופו של דבר את רוסיה עם משפחתו והתגורר בתחילה בצרפת, ולאחר מכן עבר להתגורר בדנמרק, שם הוא כיהן כיו"ר אגודת הצדקה ההדדית של קצינים רוסים בדנמרק. בשנת 1921 שילמה לו ממשלת מקלנבורג חמישה מיליון מארק, בתמורה לוויתורו על תביעתו לכס מקלנבורג-שטרליץ. באפריל 1930 הוא חזר לגרמניה והתיישב באחוזה שלו, טירת רמפלין.
קרל מיכאל אימץ את אחיינו גאורג, רוזן קרלוב שהיה בנו המורגנטי של אחיו הגדול, גאורג אלכסנדר, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ב-11 בספטמבר 1928, והאימוץ אושר בבתי המשפט במלצ'ין ב-5 באוקטובר 1928. קרל מיכאל מת ברמפלין ב-6 בדצמבר 1934, ואחיינו גאורג, דוכס מקלנבורג ירש את תאריו.
אוסאס, מלך אקסום

אוסאס(מבוטא גם כאוסאנה) היה מלך אקסום במאה ה-5. הוא ידוע בעיקר מהמטבעות שטבע במהלך שלטונו.
מאחר שמטבעות הזהב של מלך זה דומים לאלה של המלך כלב מאנרו-האי טוען שיכול להיות שאוסאנה הוא בעצם שם אחר של טאזנה, אשר
מתואר הן במסורת האתיופית והן על מטבעותיו של כלב, כאביו של כלב.
רוברטו דונאדוני

קריירה ככדורגלן

דונאדוני החל את הקריירה שלו בקבוצת אטלנטה האיטלקית ב-1982. הוא עבר למילאן בשנת 1986, והפך לשחקן מוביל בקבוצה. דונאדוני שיחק לרוב בצד הימני של חוליית הקישור, והיה חלק חשוב בזכייה בחמישה תוארי אליפות הסרייה א', שלושה גביעי אירופה, שלושה סופר קאפ אירופיים ושני גביעים ביניבשתיים. כשחקן של נבחרת איטליה בכדורגל, הוא השתתף בגביעי העולם של 1990 ו-1994, וסייע לנבחרת לסיים במקומות השלישי והשני בטורנירים אלה בהתאמה. הוא החמיץ את אחת מבעיטות העונשין במהלך דו-קרב בעיטות העונשין בחצי הגמר ב-1990 נגד ארגנטינה, מה שהוביל להפסדה של הנבחרת האיטלקית.
ב-1996 דונאדוני הוחתם על ידי קבוצת ניו יורק/ניו ג'רזי מטרו סטארס מליגת ה-MLS האמריקאית. הוא שיחק בשתי העונות הרשמיות הראשונות של ליגת ה-MLS, וקבוצתו החדשה בנתה עליו כשחקן מוביל. זמן קצר לאחר מעברו לארצות הברית הוא זומן לסגל נבחרת איטליה ליורו 1996, ואכזב עמה בטורניר זה. בשתי עונותיו ב-MLS הציג דונאדוני יכולת טובה, ונכלל בנבחרת העונה של הליגה בעונתו הראשונה. עם זאת, הוא לא הצליח להוביל את המטרו סטארס לאף הישג משמעותי מבחינה קבוצתית.
הוא חזר למילאן לאחר עונת ה-MLS של 1997, ומיד סייע לקבוצה לזכות באליפות נוספת של הסרייה א', שהייתה תואר האליפות השישי שלו. הוא סיים את קריירת המשחק שלו לאחר ששיחק זמן קצר במדי קבוצת אל-איתיחאד מערב הסעודית.
דונאדוני הבקיע 18 שערים עבור מילאן ושישה שערים עבור המטרו סטארס. הוא כבש גם חמישה שערים במדי נבחרת איטליה, ב-63 משחקים ששיחק.

קריירה כמאמן

לאחר שפרש ממשחק, דונאדוני עבר לקריירת אימון. ב-2001 הוא מונה למאמנה של קבוצת לצ'ו מהליגות הנמוכות באיטליה, וכעבור שנה הוא עבר לאמן את ליבורנו מהסרייה ב' והמשיך לקבוצת גנואה. ב-2005 קיבל דונאדוני לראשונה הזדמנות לאמן בקבוצת סרייה א', כאשר חזר לליבורנו, שעלתה בעונה שלפני כן לליגה העליונה. הוא הצטרף לקבוצה באמצע העונה, והצעיד אותה במפתיע למקום התשיעי בליגה בעונה זו ולמקום השישי ב-2006. עם זאת, הוא עמד תחת ביקורת של נשיא המועדון, אלדו ספינלי.
ביולי 2006 מונה דונאדוני על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית למאמנה של נבחרת איטליה, במקומו של המאמן המצליח מרצ'לו ליפי שזכה עם הנבחרת במונדיאל 2006. הטורניר החשוב הראשון של דונאדוני בתפקידו הנחשק היה מוקדמות יורו 2008. בשני המשחקים הראשונים בקמפיין איטליה כשלה, וסיימה בתיקו 1-1 מול ליטא והפסידה 3-1 לצרפת. אף על פי כן, דונאדוני הוביל את איטליה לחמישה ניצחונות רצופים מאוחר יותר, ולהעפלה לטורניר היורו לאחר קמפיין מוצלח. איטליה סיימה את הקמפיין עם ניצחון 1-2 על סקוטלנד, וזכתה במקום הראשון בבית, מעל נבחרת צרפת. דונאדוני קיבל ביקורת על כך שלא זימן לסגל הנבחרת את שני השחקנים המובילים אלסנדרו דל פיירו ופרנצ'סקו טוטי.
בטורניר היורו עצמו דונאדוני לא זכה להצלחה עם הנבחרת. איטליה הובסה במשחק הראשון של הטורניר, 3-0 מול נבחרת הולנד, ובמשחק השני סיימה רק בתיקו עם נבחרת רומניה הנחותה ממנה. לאחר ניצחון 0-2 על צרפת היא העפילה לרבע הגמר, שם פגשה את ספרד. לאחר תיקו 0-0 בתום המשחק, הפסידה איטליה 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין, והודחה מהטורניר על ידי הספרדים שהמשיכו עד לזכייה. בשל ההופעה המאכזבת ביורו הוא קיבל ביקורת בתקשורת, ופוטר מתפקיד מאמן הנבחרת על ידי ההתאחדות.
לאחר תקופה ארוכה שבה לא אימן אף קבוצה, מונה דונאדוני למאמנה של נאפולי בתחילת שנת 2009. עם זאת, בעקבות פתיחה חלשה של עונת 2009/2010, הוא פוטר מהמועדון.
ב-16 בנובמבר 2010 מונה דונאדוני למאמן קליארי.
מוחמד יונוס

מוחמד יונוס (בבנגלית: মুহাম্মদ ইউনুস; נולד בצ'יטגונג, בנגלדש ב-28 ביוני 1940) הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת צ'יטגונג בבנגלדש, מקים בנק גראמין הפועל למיגור העוני בבנגלדש, וזוכה פרס נובל לשלום לשנת 2006. את תואר הדוקטור קיבל באוניברסיטת ואנדרבילט בטנסי שבארצות הברית, שלימודיו בה התאפשרו הודות למלגה שקיבל מתוכנית פולברייט.

ביוגרפיה

בשנת 1974 סייר יונוס עם קבוצת סטודנטים לכלכלה מאוניברסיטת צ'יטגונג בכפר נידח בבנגלדש. שם הם פגשו באישה אשר יצרה רהיטים מבמבוק. האשה סיפרה להם כיצד לוותה מעט כסף על מנת לקנות את חומרי הגלם בריבית גבוהה של כ-10% לשבוע. הסטודנטים הבינו כי לו יכלה האישה ללוות את הכסף בריבית סבירה יותר, הייתה יכולה להתפרנס מעבודת ידה. יונוס הלווה מכיסו סך של כ-17 פאונד (בריטי) ל-42 עוסקים זעירים כדוגמת האישה הזו. הלוואה זו איפשרה לאותם עוסקים זעירים לפתח את עיסקיהם באופן שיוציא אותם ממעגל העוני ויאפשר להם להתפרנס מעבודתם.
בשנת 1983 הקים את בנק גרמין (Grameen) המעניק מיקרו אשראי (מיקרו קרדיט). פעולותיו למיגור העוני וליצירת שגשוג חברתי "מלמטה" (כך על פי ועדת הפרס) זיכו אותו ואת הבנק בפרס נובל לשלום לשנת 2006. היה זה מקרה חריג שבו זכה בפרס ארגון עסקי הפועל למטרות רווח.
רעיון המיקרו קרדיט: לתת הלוואות קטנות לאנשים שלא יוכלו לקבל הלוואות מבנקים גדולים. אנשים אלו הם יזמים שישקיעו את כספם ויוכלו להחזירו. יונוס ביקש לראות את המעלות של העניים: לאפשר להם באמצעות הלוואה להגיע לעצמאות כלכלית.
כיום מעניק הבנק הלוואות לכ-2.1 מיליון איש בכ-37,000 כפרים ומעסיק לשם כך כ-12,500 עובדים ב-1,084 סניפים ברחבי בנגלדש. 94% מההלוואות ניתנות לנשים ולמעלה מ-98% מההלוואות משולמות חזרה לבנק על ידי הלווים (שיעור גבוה אף מהשיעור הממוצע בבנקים מערביים "רגילים").
שיטת המיקרו קרדיט הועתקה ב-58 מדינות נוספות לרבות ארצות הברית, קנדה, צרפת, הולנד ונורווגיה.
ב-1994 זכה יונוס בפרס המזון העולמי על חלקו בצמצום העוני והרעב העולמיים.
ב-18 בפברואר 2007, הודיע יונוס כי הוא מתכוון להקים מפלגה חדשה, "נגאריק שאקטי" ("כוח האזרחים"), ולהתמודד על הנהגת בנגלדש. דבר זה נעשה על רקע חוסר ההצלחה הממושך בניהול בנגלדש מצדן של שתי המפלגות הגדולות. זמן מועט לאחר מכן ויתר על כוונתו זו, בעקבות פגישה עם ראש ממשלת המעבר באותה עת, פאחרודין אחמד.
יונוס קיבל מנשיא ארצות הברית, ברק אובמה, את מדליית החירות הנשיאותית באוגוסט 2009, ואת מדליית הזהב של הקונגרס ב-2010.
צ'סטר נימיץ

ילדותו

נימיץ נולד לצ'סטר ברנרד ואנה נימיץ בפרדריקסבורג, טקסס. הוא נשלח לאקדמיית הצי מטעם מחוזו בשנת 1901 וסיים את האקדמיה בהצטיינות בינואר 1905. הוא התקדם במהירות בשורות הצי, ופיקד על צי הצוללות האטלנטי.

זירת האוקיינוס השקט

עשרה ימים לאחר המתקפה על פרל הארבור, ב-17 בדצמבר 1941, הוא מונה למפקד בפועל של צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית, בדרגת אדמירל. למרות מצבם העגום של כוחותיו הוא הצליח לארגנם במהירות ולעצור את ההתקדמות של האימפריה היפנית. מיד כשתנאי האספקה אפשרו זאת, הוא עבר למתקפה ונחל ניצחונות חשובים בקרב ים האלמוגים, קרב מידוויי והמערכה באיי שלמה.
בשלבים מאוחרים יותר של המלחמה הוא פיקד על הפלישה לסאיפאן ואיי מריאנה, גואם והפיליפינים וכן הקרב המכריע במפרץ לייטה (24-26 באוקטובר 1944). הוא הביא לשיא את האסטרטגיה שלו בפלישה אמפיבית מוצלחת באיוו-ג'ימה ואוקינאווה. 
למשך זמן קצר נשקל לתת לו את דרגת אדמירל הצי (המקבילה לדרגת גנרל הצבאות), אולם ההצעה בוטלה על ידי מחלקת הצי של ארצות הברית לפני סיום המלחמה, ולא הועלתה מאז פעם נוספת.

כניעת יפן

ב-2 בספטמבר 1945 קיבל גנרל דאגלס מקארתור את כניעתה של יפן בתור המפקד העליון של כוחות הברית, על סיפון אוניית המערכה מיזורי (BB-63), שעגנה במפרץ טוקיו. לאחר מכן חתם נימיץ בשם ארצות הברית על כתב כניעתה של יפן, ואחריו נציגי יתר בעלות הברית.

משפטי נירנברג

במהלך משפטי נירנברג הוא שלח תצהיר שתמך בקרל דניץ, תוך שהוא מציין שגם כוחות ארצות הברית ניהלו מלחמת צוללות בלתי מוגבלת כטקטיקה במלחמתה נגד האימפריה היפנית באוקיינוס השקט, ושצוללות אמריקניות לא הצילו ניצולים מספינות שהוטבעו על ידיהן במקרה בו היו בסכנה.

חיים אזרחיים

לאחר המלחמה הוא פרש מהשרות הצבאי, ועבר להתגורר באזור סן פרנסיסקו. שם עבד כעוזר מיוחד למזכירות הצי וטרח רבות לשיקום היחסים בין ארצות הברית ליפן. בין היתר פעל לגיוס תרומות לשיקומה של אוניית המערכה מיקאסה, אוניית הדגל של האדמירל היאצ'ירו טוגו בקרב צושימה (1905).
נימיץ נפטר ב-1966 ונקבר בבית הקברות הלאומי שער הזהב בקליפורניה.

הנצחתו

על שמו נקראים נושאת המטוסים נימיץ, הראשונה מנושאות המטוסים מסדרת נימיץ הגדולות בעולם, בעלות הינע גרעיני, וכן קרחון באנטארקטיקה, מספר כבישים מהירים, והספרייה המרכזית של אקדמיית הצי האמריקאי.
גרניט

תיאור והרכב הגרניט

הגרניט הוא בדרך כלל סלע קשה שיש בו מעט מאוד נקבוביות, הסלע סדוק על ידי מספר מערכות סדקים ניצבות זו לזו. צבעו של הגרניט הוא לרוב ורדרד־אפור, אך יש גם סלעי גרניט בגוונים שונים של ורוד ואפור וכן בצבעים אדום, שחור ולבן.
הגרניט מכיל בעיקר מינרלים מקבוצת פצלת השדה (פלדספטים) מהסוגים אורתוקלז ופלגיוקלז נתרני, 15% ומעלה של קוורץ, הורנבלנדה, ביוטיט, מוסקוביט וכמויות מעטות של מגנטיט, גארנט, זירקון, ואפטיט. לעיתים נדירות מצוי בגרניט פירוקסן. גרניט מכיל תמיד כמויות קטנות של פלגיוקלז, אך כשמינרל זה נעדר, הסלע מכונה גרניט אלקלי. כמות גדולה מדי של פלגיוקלז בסלע משנה את הגדרתו מגרניט לגרנודיוריט. סלע המכיל כמויות שוות של אורתוקלז ופלגיוקלז וקוורץ מכונה קוורץ מונוזוניט. גרניט המכיל את סוגי הנציץ ביוטיט ומוסקוביט קרוי גרניט בינארי. המשקל הסגולי של הסלע מצוי בתחום שבין 1.74 גרם/סמ"ק ל-2.80 גרם/סמ"ק כשהמשקל הסגולי הממוצע הוא 2.75 גרם/סמ"ק.
בבליה נוצרת מהגרניט אבן חול קוורצית או אבן חול פלדספטית (ארקוזה). בבליה ממושכת הופכים הפלדספטים (קבוצת המינרלים הקרויה גם פצלת השדה) למינרלי חרסית.

מקור הגרניט

קיימות שתי תאוריות להיווצרות הגרניט. התאוריה המגמטית טוענת שהגרניט נוצר בהפרדות המינרלים במאגמה בעת שהיא מצטננת, ולכן גופי גרניט הם תוצאה של חדירה של מאגמה נוזלית לתוך סלעים קיימים. כשמאגמה מתקררת בכיס תת-קרקעי היא אינה מתגבשת בבת אחת, הטמפרטורה שלה יורדת לאיטה ובזה אחר זה "פורשים" ממנה המינרלים כל אחד בהתאם לטמפרטורת ההתמצקות שלו, תאוריה הקרויה שורת בואן. הגרניט נוצר בשלב האחרון כשהטמפרטורה יורדת מתחת ל-1000°.
תאוריית הגרניטיזציה טוענת כי הגרניט נוצר במקום בו מצוי בהתמרה קיצונית. קיימות עדויות התומכות בשתי התאוריות, ושתיהן שימושיות להסברת תכונות שונות של הגרניט. השתיים אף מתמזגות כאשר בשל תנאי חום קיצוניים הגרניט המותמר עובר התכה והופך להיות מאגמה נוזלית.

תפוצה

הגרניט הוא אומנם סלע פלוטוני (סלע תהום) אך הוא נחשף על פני השטח בשל תהליכי בליה או בשל תהליכי קימוט היוצרים שלשלות הרים. גרניט מופיע בשתי צורות עיקריות, גופים קטנים יחסית במבנה המכונה "סטוק" בשטח של עד 100 קמ"ר או כבָּתוֹליתים גדולים, לרוב קשורים לרכסי הרים (כדוגמת שלשלת הרי החוף של קולומביה הבריטית). דייקים וסילים קטנים שהרכבם גרניטי הקרויים אפליטים נוצרים בשולי גושי הגרניט. במקומות מסוימים נוצרים פגמטיטים, סלעים בעלי גבישים גדולים במיוחד יחד עם גרניט.
מחדרים של גרניט נוצרו בקרום כדור הארץ במהלך כל התקופות גאולוגיות, למעט אולי הראשונה, רובה בעידן הפרקמבריון. הגרניט נפוץ בכל הקרום היבשתי (בניגוד לקרום הימי שרובו בזלת) והוא הסלע המוצק הנפוץ ביותר ביבשות מתחת לציפוי דק יחסית של סלעי משקע.

בישראל

בישראל ניתן למצוא גרניט בעיקר בדרום הארץ. באזור אילת ניתן למצוא גרניט גס גרגיר שצבעו אדום, באזור נחל רודד מצוי גרניט שהוא דק גרגיר וצבעו ורוד ובו כמות גדולה יחסית של קוורץ, באזור נחל נקרות מצוי גרניט גס גרגיר שצבעו אדום, וכן מצוי גרניט באזור תמנע. לסלעי הגרניט המצויים בישראל אין שימוש מסחרי, שכן הם לא נשארו בטבע במצב שבו ניתן לנסר מהם חלקים שלמים ורחבים לשימושים מסחריים. הגרניט המשווק בארץ מובא ממזרח אירופה וממזרח אסיה, היכן שהשינויים בטמפרטורה ביממה ובעונות השנה נמוכים יותר.
הגרניט בישראל הוא בעצם חלקו הצפוני של השילד הערבו-נובי שהוא תא מגמטי ענק שנחשף אל פני הקרקע וחובק, כמשתמע משמו, חלקים ממזרח אפריקה (לאורך חופי מצרים, סודאן ואתיופיה) וחלקים של ערב הסעודית מסביב לים סוף. הגרניט בישראל אם כן, הוא רק הפינה הצפונית ביותר של אותו "גוש על".
באנדונדו

ערים

בירת המחוז נקראת באנדונדו. אוכלוסיית העיר באנדונדו מונה 116,700 איש, נכון ל-2002. המרחק בינה ובין קינשאסה הוא 400 ק"מ. 
עיר מרכזית נוספת היא קיקביט (Kikwit) השוכנת על גדות נהר הקווילו. אוכלוסיית העיר מונה 149,000 לערך. קיקביט היא מרכז מסחרי ומנהלי חשוב, ויש בה אצטדיון ספורט ונמל תעופה. היא ידועה כמרכז מחול מסורתי. ב-1995 התרחשה בעיר התפרצות של וירוס האבולה. קיקביט היא בירת מחוז קבילו החל מ-2009.

שפות

השפה רשמית במחוז היא צרפתית. שתי שפות עיקריות נוספות מדוברות בבאנדונדו, לינגלה ו-קיטובה. השפות נפוצות עד כדי כך, שהן מהוות למעשה כשפת אם למרבית התושבים.