google/wiki40b huggingface dataset:
נמל התעופה הבינלאומי סנגסטר

היסטוריה

ג'מייקה הייתה אי פעיל מבחינת תחבורה אווירית עוד מראשית ימי התעופה. ב-1940 הוחלט על הקמת נמל תעופה במקום וב-1947 הושלמה בנייתו. מונטיגו ביי הייתה עיר נופש לעשירים ומפורסמים מארצות הברית וקווי התעופה הראשונים לאזור, שהיו קווי חופשה ונופש, הופעלו על ידי חברת פאן אמריקן וורלד איירווייז, שהפעילה את השדה עד 30 בספטמבר 1949, אז נטלה ממשלת ג'מייקה את הפעלת השדה. מבנה הטרמינל הראשון הוקם ב-1953 ועם השנים הפך הנמל לגדול ולעמוס יותר משני נמלי התעופה הבינלאומיים של ג'מייקה (השני הוא נמל התעופה הבינלאומי נורמן מנלי ליד קינגסטון).

נתונים

בנמל עברו בשנת 2014 3,633,998 נוסעים. מבין 1.7 מיליון תיירים המגיעים לאי, 72% משתמשים בנמל תעופה זה. 
בין החברות המפעילות טיסות לנמל  אייר קנדה, אמריקן איירליינס, ג'ט בלו איירווייז, דלתא איירליינס, וירג'ין אטלנטיק, ווסט ג'ט, יונייטד איירליינס, סאות'ווסט איירליינס, קופה איירליינס, קיימן איירווייז, תומאס קוק איירליינס, ת'ומסון איירווייז, US איירווייז ו-Arkefly.

אירועים יוצאי דופן

ב-21 בינואר 1960 התקלקל אחד מארבעת מנועיו של מטוס לוקהיד קונסטליישן של חברת התעופה הקולומביאנית אוויאנקה שהיה בטיסה סדירה מניו יורק לבוגוטה דרך מונטיגו ביי. המטוס תוקן במיאמי והמשיך בדרכו. בעת הנחיתה במונטיגו ביי התרסק המטוס על המסלול ועלה בלהבות. 35 נוסעים (מתוך 39) ו-2 אנשי צוות (מתוך 7) נספו בתאונה האווירית הקשה ביותר שפקדה את ג'מייקה.
סנטה

היסטוריה

האזכור הראשון בכתובים ליישוב במקום שנקרא Szintarev הוא מ-1216 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. באמצע המאה ה-13 פשטו על האזור הטטרים, והעיר נכבשה ונבזזה. בהמשך, שבה סנטה לידי ההונגרים וב-1506 קיבלה מעמד של עיר. ב-1542 נכבשה העיר על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) הפכה העיר לזירת קרב בין העות'מאנים לכוחות ממלכת הבסבורג ולאחר המלחמה הועברה לחזקת ההבסבורגים מתוקף הסכם קרלוביץ. במהלך המרד ההונגרי של 1848 הפכה שוב העיר לזירת קרבות ובהמשך נכללה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפו מדינות הציר את יוגוסלביה והכניעו אותה תוך ימים אחדים. הממלכה חולקה לאזורי שליטה וסנטה סופחה להונגריה. לאחר המלחמה נכללה בשטחי יוגוסלביה. לאחר התפרקותה של יוגוסלביה נכללת העיר בשטחי סרביה.

הקהילה היהודית

קהילה יהודית נוסדה בעיר במהלך המאה ה-18 וב-1775 הוקם במקום בית עלמין יהודי. ב-1793 נמנו בסנטה 20 משפחות יהודיות ובראשית המאה ה-19 הייתה הקהילה תחת הנהגתו של הרב יצחק היילברון. במהלך המרד ההונגרי של 1848 נערכו פרעות ביהודי סנטה. לאחר הקרע ביהדות הונגריה התפצלו יהודי סנטה לשתי קהילות. האחת קהילת נאולוגית אשכנזית גדולה, והשנייה קטנה יותר סטטוס קוו אנטה חרדית חסידית שהתפללה בנוסח ספרד. ב-1873 נחנך בית הכנסת הגדול בסנטה ובהמשך הוקם בית ספר יסודי יהודי. מרבית בני הקהילה עסקו במסחר ובמלאכה זעירה. ב-1928 נחנך בית הכנסת החסידי בסנטה. במהלך שנות ה-30 עמד בראש הקהילה האשכנזית הרב ד"ר אלכסנדר אהרנפלד ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה עמד בראש הקהילה החרדית הרב משה טייטלבוים, לימים האדמו"ר מסאטמר. 
ב-1940 התגוררו בסנטה 1,480 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי מדינות הציר והסיפוח להונגריה, החלו רדיפות היהודים. יהודי העיר נשלחו לעבודות כפייה בהונגריה וכן באזור אוקראינה. ב-1944, לאחר הפלישה הגרמנית להונגריה נעצרו יהודי העיר ונשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ. שרידי הקהילה שבו לסנטה וחידשו את הפעילות הקהילתית. ב-1947 התגוררו בעיר 228 יהודים. רבים מיהודי העיר עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1968 התגוררו בסנטה 58 יהודים. ב-2018 עמד על תילו בית העלמין היהודי שבעיר. הוא לא היה מתוחזק ונגרם לו נזק משני. נכון ל-2002 עמד על תילו מבנה בית הכנסת החרדי בעיר. בית הכנסת הנאולוגי חרב ובסמוך למקום בו שכן הוצב גלעד זיכרון לקהילה.
דייוויד היי

ביוגרפיה

היי נולד בלונדון אנגליה לאם ממוצא בריטי ולאב ממוצא ג'מייקני. אביו הוא מאמן MMA, ובילדותו למד היי MMA וג'ודו אולם לא נהנה מאמנויות לחימה אלו משום שהתרכזו רבות בטכניקות הגנה, והיי העדיף להתרכז באמנות לחימה שעיקרה מתקפה ולכן עבר לענף האיגרוף. בשנת 2008, התחתן עם נטשה, ולבנם הם קראו קסיוס, על שם המתאגרף הנודע קסיוס קלי (המוכר בשם מוחמד עלי). בשנת 2011, הנחה את תוכנית הטלוויזיה David Haye versus  בה אירח ידוענים שונים כגון ג'סטין ביבר, ריקי ג'רווייס ומיקי רורק. בשנת 2012, השתתף בעונה ה-12 של תוכנית המציאות I'm a Celebrity...Get Me Out of Here  וסיים במקום השלישי. באותה השנה, הביוגרפיה שלו Making Haye יצאה לאור.
בשנת 2014, החליט לאמץ אורח חיים טבעוני מטעמי מוסר לאחר שצפה בסרט דוקומנטרי על תעשיית משק החי. בדצמבר 2014, החל היי לשווק אבקת חלבון טבעוני לספורטאים. באותה השנה, ארגון PETA כלל אותו ברשימת הטבעונים הסקסיים לשנת 2014.

קריירה

היי החל להתאגרף בשנת 1998 במשקל קל, בהיותו בן 18. הוא התאמן במכון האיגרוף Fitzroy Lodge Boxing Club הנודע בשיטות האימון המסורתיות שלו. בשנת 2001, היה לבריטי הראשון שהגיע לגמר אליפות העולם של הפדרציה הבינלאומית לאיגרוף חובבים  וזכה בגמר במדליית כסף. בדצמבר 2002, בהיותו בן 22, החל היי את הקריירה המקצוענית שלו. בדצמבר 2005, גבר על המתאגרף אלכסנדר גורוב  וזכה בתואר אלוף אירופה באיגרוף  במשקל בינוני כבד. היי הגן על תואר זה שלוש פעמים. בשנת 2007, זכה בתואר אלוף העולם באיגרוף של ה-WBA ושל ה-WBC במשקל בינוני כבד לאחר שגבר על ז'אן מארק מורמק . בשנת 2008, זכה בתואר אלוף העולם באיגרוף במשקל בינוני כבד של ה-WBO, ובכך היה לבריטי הראשון שזכה בשלושה תוארי אליפות עולם באיגרוף (מתוך ארבעה תוארי אליפות עיקריים) במשקל בינוני כבד. בשנת 2009, זכה בתואר אלוף העולם במשקל כבד של ארגון ה-WBA. זכייה זו העניקה להיי הכרה עולמית, משום שגבר על המתאגרף הכבד ביותר בהיסטוריה של הענף, ניקולאי ולוב , שנהנה מעליונות פיזית רבה עליו בגובה ובמשקל.
נכון למאי 2018, מאזן הקרבות של היי עומד על 28 ניצחונות (26 מתוכם בנוק-אאוט) וארבעה הפסדים.
מכון היצוא הישראלי

חטיבות ענפיות

למכון שתי חטיבות ענפיות – חטיבת טכנולוגיות וחטיבת מוצרי צריכה, וכן חטיבת שירותים מקצועיים וחטיבת תערוכות. 

חטיבת ענפים טכנולוגיים

החטיבה פועלת במטרה להגדיל את ההזדמנויות העסקיות עבור
היצואנים הישראליים בתחומים הטכנולוגיים, עם דגש על יצירת קשרים עסקיים איכותיים ברחבי העולם. במסגרת פעילותה השוטפת יוזמת החטיבה מפגשים עסקיים אפקטיביים, הסכמים לשיתופי פעולה, ופעילות שיווקית בתערוכות. היחידה פועלת לחיבור בלתי אמצעי בין חברות ישראליות לגורמים עסקיים ומוסדיים בעולם, וכן לפתיחת דלתות ליצואנים אצל אינטגרטורים.
ענפי היצוא המיוצגים בחטיבה הם: תקשורת, מדיה דיגיטלית, תוכן, קולנוע וטלוויזיה, תעופה וחלל, ביטחון המולדת (HLS), סייבר, מדעי החיים, אגרוטכנולוגיה, טכנולוגיות מים, רכב, ופרויקטים בינלאומיים. כמו כן פועלת בחטיבה יחידה המרכזת את פעילות המכון אל מול השוק הסיני. יחידה זו פיתחה שירותים ממוקדים לשוק מורכב זה שמטרתם לייעץ ולהכין החברות לפגישות וכן לסייע בפולו-אפ והבנת התרבות העסקית. 

חטיבת מוצרי צריכה

חטיבה זו מהווה צומת של מידע עסקי רבחשיבות ליצואני מוצרי הצריכה. החטיבה ממוקדת ביצירה והרחבת הזדמנויות עסקיות ליצואנים הישראליים, תוך יצירת קשרים עם הנהלות של רשתות קמעונאיות מובילות וחיבור לקניינים מובילים בתחום, ייזום מפגשים עסקיים בתערוכות בינלאומיות, קישור לסוכנים ומפיצים, חשיפה באמצעי התקשורת ובקרב לקוחות פוטנציאלים. החטיבה יוזמת ומציעה ליצואנים ליטול חלק בפעולות שיווק מגוונות כמו ביקורי קניינים ועיתונאים ומפגשים עם לקוחות באתרים שונים בחו"ל.
הענפים המיוצגים בחטיבה הם: מזון ומשקאות, תוצרת טרייה ויין, מוצרים לבית ולמשפחה, DIY, קוסמטיקה וטואלטיקה, אריזה, טקסטיל, אופנה ותכשיטים, יודאיקה וחפצי-חן.

חטיבת התערוכות

יוזמת מקימה ומנהלת ביתנים לאומים בכ-30 תערוכות בינלאומיות מובילות ברחבי העולם בכל שנה. 

חטיבת קשרי חוץ

אחראית לארגון משלחות עסקיות נכנסות ויוצאות ויוזמת תוכניות הדדיות עם שותפים מרחבי העולם.

המרכז ללימודי יצוא וסחר בינלאומי

מציע מגוון אירועי הכשרה, לרבות קורסים, סדנאות וסמינרים בהיבטים מגוונים של השיווק הבינלאומי.

היחידה הכלכלית

מנתחת ומפרסמת מידע וסקירות כלכליות על מדינות ושוקי יעד לייצוא הישראלי.

יחידת המידע והמודיעין תחרותי

עוסקת במחקרי שוק אסטרטגיים ומחקרי מתחרים עבור יצואנים, עוסקת בניטור ואיתור הזדמנויות עסקיות ואיתור לידיים עבור יצואנים.

היחידה לאיתור שותפים עסקיים

עוסקת באיתור שותפים עסקיים ליצואנים  במדינות היעד.

היחידה לשירותי ייעוץ

נותנת מענה מקצועי לפניות היצואנים בכל הנושאים הקשורים לתחום היצוא.

מרכז סיוע ליצואנים קטנים

משמש כתובת מרכזית לעסקים המעוניינים להיכנס לפעילות יצוא, או יצואנים קטנים שמחפשים דרכים להגדלת היצוא. זוהי יחידת מטה העוסקת בחיבור היצואנים אל מגוון השירותים במכון ואל כלי הסיוע שמדינת ישראל מעמידה עבור אוכלוסייה זו.

חטיבת תקשורת ופרסום

מפיקה ומוציאה לאור פרסומים מודפסים ודיגיטליים אודות התעשייה הישראלית, וכן עוסקת בסיקור התקשורתי השוטף של המכון.
אטמוספירה (מידה)

אַטְמוֹסְפֵרָה היא יחידת מידה לא-סטנדרטית (כלומר, אינה שייכת ליחידות SI) למדידת לחץ. סימולה atm.
אטמוספירה אחת מוגדרת כלחץ שמפעיל עמוד כספית בגובה של 760 מ"מ, והיא שווה ל-101,325 פסקל לערך. היחידה מבוססת (בקירוב) על הלחץ הממוצע שמפעילה אטמוספירת כדור הארץ בגובה פני הים.
שימושה נפוץ במטאורולוגיה, באסטרונומיה, בצלילה ובתחומים אחרים.
המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר

רקע

המחלקה השלישית לא הייתה גוף המשטרה החשאית הראשון ברוסיה, קדמו לו משמר  האופריצ'נינה של איוואן האיום, הלשכה החשאית (Тайная канцелярия) בתקופת פיוטר הגדול ויקטרינה הראשונה; הלשכה לעניינים חשאיים (Канцелярия тайных розыскных дел) מתקופת יליזבטה פטרובנה ואנה יוהאנובנה; "המשלחת החשאית" (Тайная экспедиция) מתקופת שלטונם של יקטרינה הגדולה ופאבל הראשון והלשכה המיוחדת של משרד המשטרה (Особая канцелярия) בתקופת אלכסנדר הראשון.

היסטוריה

לאחר פרוץ מרד הדקבריסטים ועלייתו לשלטון של ניקולאי הראשון הלשכה הקיסרית פוצלה למחלקות שלכל אחת מהן יועד תפקיד, ביניהן הייתה גם המחלקה השלישית בראשות הרוזן אלכסנדר בנקנדורף. למחלקה הוענקו תפקידי ביטחון המדינה ומניעת חתרנות. 
ב-25 ביוני 1826 קיסר רוסיה ניקולאי הראשון חתם על צו להקמת מפקד הז'נדרמים ובראשו העמיד את הגנרל-אדיוטאנט והרוזן אלכסנדר בנקנדורף שהוטל עליו לפקד על הז'נדרמריה הרוסית, לאחר שבנקנדורף ניסה להזהיר את אלכסנדר הראשון מפרוץ מרד הדקבריסטים לכן ניקולאי הראשון ראה בו מפקד מעולה שיוכל לנהל את המשטרה החשאית. בצו קיסרי מיולי 1826 הלשכה המיוחדת במשרד הפנים הרוסי שהוקמה על ידי אלכסנדר הראשון, הפכה לגוף עצמאי בשם "המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר (Третьего Отделения Собственной Е. И. В. канцелярии), כך המשטרה החשאית ויחידות הז'נדרמים הפכו לגוף אחד עד שנת 1829. בנקנדורף ניהל את המחלקה עד למותו בספטמבר 1844, במקומו מונה אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב שניהל את המחלקה מספטמבר 1844 עד אפריל 1856.
בעת הקמתה היו במחלקה 16 חוקרים בלבד, מספרם גדל ל-40 עד שנת 1855 ועד מהרה הייתה המחלקה לגוף חקירות ומעקב עיקרי באימפריה הרוסית עד שנת 1880 כאשר פעלו בה 72 חוקרים.
המודיעין שהמחלקה השלישית סיפקה היה לוקה בחסר וכשלונותיה לעצור את סופיה פרובסקאיה ולמנוע את ההתנקשות בחיי הצאר אלכסנדר השני הביאו לבסוף לפירוק המחלקה
יופ דה יונג

יופ (יוהנס) דה יונג (בהולנדית: Joop de Jong; נולד ב-1951) הוא פסל מתכת ישראלי.
הוא נולד בהולנד למשפחה פרוטסטנטית אך קיבל חינוך קתולי. הוא החל ללמוד סיעוד פסיכיאטרי אך הפסיק לימודיו לטובת שירות בצבא ההולנדי.
ב-1973, זמן קצר לפני מלחמת יום הכיפורים, עלה לישראל והגיע לקיבוץ מרום גולן לשלושה חודשים כדי להכיר מקרוב את התופעה החברתית של חיים בקיבוץ.
הוא נשאר בקיבוץ, נישא לחברת קיבוץ והקים משפחה אך לא וויתר על דתו ואזרחותו ההולנדית. שירת שנה בצה"ל.
שנים רבות עבד במחצבה ופיסל כתחביב. עם הפרטת הקיבוץ הפך את הפיסול לעיסוקו העיקרי.
פסליו עשויים מגרוטאות מתכת מרותכות. מפסלים קטנים עד לפסלים ענקיים. הסטודיו שלו נמצא בקיבוץ מרום גולן ופסלים רבים שלו מפוזרים בכל הקיבוץ. פסלים רבים שלו נמצאים על הר בנטל.
בחולון נמצאים פסליו בגן סיפור "האריה הרעמתן והג'ירפה גם" לפי ספרו של דב אלבוים.
ולדימיר אקופיאן

ביוגרפיה

בגיל 8 הוא ניצח בתחרות הראשונה שלו. בגיל 14 הוא ניצח באליפות העולם לנערים עד גיל 16. בשנת 1989 הוא ניצח באליפות העולם לנוער.
בשנת 1991 הוא השתתף באליפות ארצות הברית הפתוחה וחלק את המקום ה-1–2 עם מייקל רודה.
בשנת 1991 הוענקה לו דרגת רב אמן ובשנת 1992 הוא הגיע למד כושר 2600.
בשנת 1999 הוא העפיל לגמר אליפות העולם והפסיד בדו-קרב על התואר לאלכסנדר חליפמן.
ג'ארד פולוויל

ביוגרפיה

ג'ארד נולד בנאשוויל, טנסי. הוריו, שהתגרשו כשהיה צעיר, הם איוון לאון פולוויל, מטיף בזרם הדתי נוצרי UPCI, ובטי אן.
בגיל 14 עזב ג'ארד את בית הספר כדי להצטרף ללהקת קינגס אוף ליאון, ולימד את עצמו לנגן על גיטרת בס תוך חודש - בזמן להקלטת אלבומה הראשון של הלהקה, "Youth and Young Manhood". בהמשך כתב חלק משירי הלהקה.
אורח חייו כחלק מהלהקה כלל שימוש רב בסמים וצריכת אלכוהול רבה, שמהם לבסוף נגמל.
בספטמבר 2012 התחתן ג'ארד עם חברתו מרת'ה פטרסון.
כיום השניים מתגוררים בנאשוויל יחד עם אחיו של ג'ארד
ברכת המינים

ברכת המינים היא הברכה ה-12 בתפילת שמונה עשרה, והיא מופיעה בין ברכת המשפט לבין ברכת על הצדיקים. ברכה זו היא אחת מ-13 ברכות הבקשה של תפילת שמונה עשרה. הברכה מבקשת את הכרתתם של אויבי ישראל, המלשינים והמינים.
נוסח הברכה המקורי היה "משומדים" (ולא מינים), אך שונה מאימת הצנזורה הנוצרית שראו בביטוי עלבון כלפיהם ומאז לא חזר הביטוי למקור ו"מינים" משמש גם כיום במרבית סידורי התפילה. הביטוי "מינים" מופנה בפרט כלפי הנוצרים, ותיקונה של הברכה מסמן את היפרדות הנצרות והיהדות.
ברכה זו תוקנה בתקופה מאוחרת יותר משאר הברכות בתפילת שמונה עשרה, והייתה לברכה ה-19 בה, אך למרות זאת לא שונה שם התפילה.

תיקון הברכה

במסכת ברכות שבתלמוד הבבלי (דף כ"ח ע"ב), מובא כי ברכת המינים לא תוקנה יחד עם שמונה עשרה ברכות תפילת העמידה, אלא נוספה בתקופה מאוחרת יותר כברכה התשע עשרה במספר. ברכת המינים תוקנה ביבנה, בתקופתו של רבן גמליאל. באותה תקופה, מיד לאחר חורבן בית שני השתרר משבר עמוק בשאלת המשכיותה של היהדות ולאיזה כיוון יתפתח; שרידי כיתות בית שני, כגון הצדוקים, וקבוצות חדשות, כמו הנוצרים ואף בעלי השקפה גנוסטית-יהודית, נאבקו על השפעה. 
הסנהדרין החדשה שהוקמה ביבנה וייצגה את הרבנים יורשי הפרושים, שאפה שהנהגתה תתקבל ללא עוררין וניסתה ליצור קהילה אחידה תחת שלטונה. כדי להרחיק את החולקים עליהם מתוך הקהל ביקש רבן גמליאל לתקן את ברכת המינים, ושמואל הקטן נבחר לתקן את הברכה. הברכה גרמה לכך שהמינים בבתי הכנסת יימנעו בשעה שישמשו כשליחי ציבור מלומר את ברכת המינים, וכך ייחשפו ויתבקשו לחזור בתשובה או יגורשו, או שבכלל ימנעו מלבוא לבתי הכנסת וכך ייווצר חיץ ברור בין עם המינים.
בתלמוד מובאת ברייתא, שמספרת על סידור 18 הברכות שבתפילה ועל התוספת של הברכה הנוספת:
שמעון הפקולי הסדיר שמונה עשרה ברכות לפני רבן גמליאל על הסדר ביבנה. אמר להם רבן גמליאל לחכמים: כלום יש אדם שיודע לתקן ברכת המינים? עמד שמואל הקטן ותיקנה. לשנה אחרת שכחה, והשקיף בה שתיים ושלוש שעות, ולא העלוהו
— תלמוד בבלי, ברכות כח ע"ב
הרמב"ם מסביר את הצורך שהיה בתוספת הברכה:
בימי רבן גמליאל רבו המינים בישראל, והיו מצֵירין לישראל ומסיתין אותן לשוב מאחרי ה'. וכיון שראה שזו גדולה מכל צורכי בני אדם, עמד הוא ובית דינו, והתקין ברכה אחת שתהיה בה שאילה מלפני ה' לאבד המינים, וקבע אותה בתפילה, כדי שתהיה ערוכה בפי הכול. נמצאו הברכות שבתפילה, תשע עשרה ברכות
— משנה תורה, ספר אהבה, הלכות תפילה, פרק ב', הלכה א'
ברכה זו סימלה בין היתר את הנתק בין היהדות לנצרות בדורות הראשונים להופעת הנצרות, יחד עם עוד תקנות שנועדו לכך, כמו ביטול אמירת "עשרת הדברים" יחד עם קריאת שמע: "רבי שמואל בר נחמן אמר... בדין הוה שיהו קורין עשרת הדיברות בכל יום; ומפני מה אין קורין אותן? מפני טענת המינין, שלא יהו אומרים: אלו לבדם ניתנו לו למשה בסיני".

דיני הברכה

בגמרא נאמר ששליח ציבור הטועה בתפילתו ימשיך בתפילתו, אך אם הוא נמנע מלהתחיל את ברכת המינים מונעים ממנו להמשיך להיות שליח ציבור, היות שחושדים בו שהוא מין. (אך אם התחיל וטעה, אין מונעים ממנו להמשיך להיות שליח ציבור.)
הברייתא מספרת, ששמואל הקטן שימש פעם אחת כשליח ציבור, וכשהגיע לברכת המינים שכח את הנוסח והתעכב מעט כדי להיזכר בו. הציבור המתין בינתיים, ולא סילקו. התלמוד דן במעשה זה, שהרי ישנה הלכה ששליח ציבור שטעה בברכת המינים מסולק מן התיבה לאלתר, מחשש שהוא מין. התירוץ המובא הוא שרק טעה בנוסח ולא נמנע מלומר; דעה שנייה היא שכיון שהוא עצמו תיקן הברכה, אין לחשוש שחזר בו.
נורברט אדר

נירנברג

אדר הצטרף לקבוצת הנוער של נירנברג בגיל 18, וכעבור שנה, בשנת 1974, עלה לקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה  בה העביר ארבע עונות. בשנת 1978 אדר העפיל עם נירנברג אל הבונדסליגה  אשר ירדה בחזרה כעבור עונה אחת. בעונת 1980 נירנברג עם אדר העפילה שוב אל הבונדסליגה, כאשר היא זוכה באליפות הבונדסליגה השנייה, ואדר משמש כאחד השחקנים החשובים בקבוצה, כאשר בשנים האחרונות שלו בקבוצה שיחק בעיקר כקשר. אדר שיחק בנירנברג במשך עשור, צבר 301 הופעות וכבש 27 שערים.

באיירן מינכן

בשנת 1984 חתם אדר בבאיירן מינכן, ששילמה עבורו 150 אלף מארק גרמני. אדר הפך לאחד השחקנים החשובים ביותר בבאיירן מינכן בשנות ה-80, זכה עמה בשלוש אליפויות רצופות ובגביע מקומי אחד, והעפיל עמה לגמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה 2-1 לפורטו, כשאדר משחק 90 דקות. סך הכל אדר השלים ארבע שנים בבאיירן מינכן, וכבש שישה שערים ב-132 הופעות.

פ.צ. ציריך

בשנת 1988 חתם אדר בפ.צ. ציריך, בה שיחק עונה אחת, וכבש שני שערים ב-25 הופעות. בקיץ 1989 פרש אדר ממשחק פעיל, ונשאר לעבוד בפ.צ. ציריך בתפקידים ניהוליים, בעיקר בקבוצות חובבים.

קריירה בינלאומית

לאדר 9 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית. אדר היה שחקן הרכב קבוע בנבחרת במונדיאל 1986, בו הפסידה בגמר לנבחרת ארגנטינה.

קריירת אימון

לאחר הפרישה, אדר התנסה באימון, בעיקר במועדונים קטנים כ-DJK רוזנהיים, פ.צ. גרמיש-פרטנקירכן, 1860 רוזנהיים ו-TuS הולצקירכן.
רוני אנקונה

חיים אישיים

אנקונה הייתה במערכת יחסים עם השחקן אליסטר מקגוון במשך שבע שנים, שהסתיימה לפני שהשניים החלו לעבוד יחד. אנקונה נשואה לג'ררד הול, רופא ראומטולוג. לבני הזוג יש שתי בנות והם חיים בלונדון.
אחיה סיימון אנקונה (CBE) הלך בעקבות אביו והוא סגן אדמירל (Rear admiral) בצי המלכותי הבריטי (נכון ל-2016).
יעל שמש

יעל שמש (נולדה ב-21 במאי 1962) היא מרצה בדרגת פרופסור חבר במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. היא דתייה, פמיניסטית, טבעונית ופעילה למען בעלי חיים.

קורות חייה

יעל שמש נולדה בבאר שבע לאביה רוברט שמש, מהנדס, יליד מצרים, ולאמה שרה אסטלה שמש לבית באבאני, עקרת בית, ילידת מקסיקו. בגיל 5 הייתה לצמחונית, בעקבות זעזוע שתקף אותה למראה מוכר במרכול שהרג דג במכת פטיש, ובגיל 31 עברה לטבעונות מלאה, לאחר שנחשפה למידע על ניצול בעלי החיים בתעשיות הביצים והחלב.
את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל.
בשנת 1984 החלה ללמוד תנ"ך וספרות עברית לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן. היא המשיכה בלימודי תואר שני בתנ"ך וכתבה עבודה לתואר שלישי במסלול הישיר לדוקטורט. העבודה נכתבה בהדרכת פרופ' אוריאל סימון, ועסקה בניתוח ספרותי של סיפורי אלישע הנביא. בשנת 1997 קיבלה תואר דוקטור.
בשנות לימודיה עבדה בספרייה המרכזית של האוניברסיטה ובמכון לתולדות חקר המקרא היהודי בראשותו של אוריאל סימון. בשנת 1994 החלה ללמד במכללת אשקלון, ובשנת 1995 הצטרפה לסגל ההוראה של המחלקה לתנ"ך. בשנת 2007 קיבלה דרגת מרצה בכירה. בשנת 2013 נבחרה לתואר "מרצה מצטיין" באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2016 הועלתה לדרגת פרופסור חבר. בשנת 2018 התמנתה לראש המרכז לחקר האישה ביהדות באוניברסיטת בר-אילן.
שמש נשואה ליריב גלבוע, אף הוא טבעוני ופעיל למען בעלי חיים. בשנת 2011 החלה באימוני ריצה, וכיום היא רצה מרתון ואולטרה מרתון, ומתארת את חוויותיה בבלוג "טבעונית למרחקים ארוכים" (ראו קישורים חיצוניים), שבאמצעותו היא מקדמת את האידאולוגיה הטבעונית.

תרומתה המחקרית

יעל שמש עוסקת בשני כיווני מחקר עיקריים.
הכיוון הראשון הוא הפואטיקה של הסיפור המקראי. היא משלבת גישה של קריאה צמודה וחקר הסוגים, ומבררת כיצד תורמים האמצעים הספרותיים המשמשים בסיפור מסוים (כגון סגנון, מבנה, עיצוב הזמן והמרחב, עיצוב הדמויות וכיוצא באלה) להבהרת המסר של הסיפור. גישה זו ננקטה בעבודת הדוקטור שלה. על פי ניתוחה, אלישע אינו מתואר כנביא שליח, אלא כאיש אלוהים קדוש, בעל כוחות על טבעיים, המוצגים בסיפורים באמצעות הנסים שהוא מחולל על דעת עצמו. סיפורי אלישע הם הדוגמה הקדומה ביותר] בתולדות ספרות עם ישראל לסוג הספרותי של סיפורי קדושים, והיא עומדת עליהם ועל דמותו הייחודית של אלישע. גישה מחקרית זו משתקפת גם במאמריה השונים העוסקים בסיפורים במקרא.
הכיוון השני הוא פרשנות אידאולוגית למקרא. היא מתמקדת בפרשנות פמיניסטית למקרא ובאתיקה כלפי בעלי חיים. שמש מלמדת שנים רבות קורס בפרשנות פמיניסטית למקרא, ומרצה על נושא זה בבמות שונות. במאמריה בתחום זה היא נוקטת בדרך החקר הפמיניסטי המגשר – גישה מחקרית המבקשת למצוא, או ליצור מחדש, גשר בין המקרא ובין האידאולוגיה הפמיניסטית.
בתחום האתיקה כלפי בעלי חיים פרסמה שמש כמה מאמרים על צער בעלי חיים ביהדות. בשנת 2003 יזמה וארגנה (עם חנה כשר ונעם זהר) כנס באוניברסיטת בר-אילן בנושא: "אתיקה, יהדות ובעלי חיים".
היא מרבה לפרסם מאמרים בתחום זה גם בבמות לא אקדמיות, מתראיינת בערוצי התקשורת ומגיבה לפרסומים על התאכזרות לבעלי חיים.
שמש נוקטת בפרסומיה גישה בין תחומית ונעזרת בספרות מקצועית מתחומי הפילוסופיה, המשפטים, הפסיכולוגיה, האנתרופולוגיה והסוציולוגיה. גישה זו בולטת במאמרה על ההתאבדות במקרא, הבוחן את ההיבטים הפסיכולוגיים של ההתאבדות (ראו סעיף "מאמרים נבחרים", א), ובספרה על האבלות במקרא, הנתמך במחקרים מתחומי הפסיכולוגיה והאנתרופולוגיה.
מאפיין בולט נוסף של מחקרה הוא שילוב תחומי העניין האישיים במחקר אקדמי. כך למשל העיסוק האקדמי בשאלת צער בעלי חיים נובע מהיותה טבעונית ופעילה למען בעלי חיים. הרעיון לספרה על האבלות במקרא צמח בעקבות פטירת אביה.
ג'ובאני בטיסטה גראציולי

ביוגרפיה

גראציולי נולד בווילאוטרו די גארניאנו. הוא עבר לוונציה, שם היה תלמידו של פרדיננדו ברטוני, נגן עוגב בקפלה של בזיליקת סן מרקו. ב-2 במרץ 1781 יצא ברטוני לחופשה של שנתיים וגראציולי מילא את מקומו. ב-28 במאי 1782, עם מותו של דומניקו ברטוני, נגן העוגב השני, תפס גראציולי את מקומו. במשרתו זו נשאר עד 1785, אז הלך בלדאסארה גאלופי לעולמו וגראציולי היה לנגן העוגב הראשון. בסביבות 1780 יצאו לאור בדפוס 12 סונאטות שלו לצ'מבלו ו-6 סונאטות לצ'מבלו עם כינור אובליגטו. נוסף לסונאטות לצ'מבלו, הניח אחריו גראציולי כ-400 יצירות, כמעט כולן שמורות בוונציה. ידוע בוודאות, שכתב מוזיקה ליטורגית לשימוש הקאפלה וייתכן שחלק ממוזיקת הקודש שלו נכתבה בהזמנה. 
גראציולי מת ממחלת השחפת ב-1820 בוונציה. בכפר הולדתו, וילאווטרו, נשמר הבית שבו נולד, ברחוב הקרוי כיום על שמו. שלט הנצחה מתנוססת על הבית.
ראש ממשלת בלגיה

סמכויות

ראש הממשלה אחראי על תיאום מדיניות הממשלה. מלבד זאת, ראש הממשלה אחראי על ביצוע ההסכם הקואליציוני. הוא נוכח בכל ישיבות מועצת השרים. בנוסף, ראש הממשלה מייצג את הקואליציה בפומבי, הן בבלגיה והן מחוץ לבלגיה. ראש הממשלה אמון ליצור קשר עם המלך ולעדכן אותו במצב הפוליטי של המדינה.
ראש הממשלה מציג את מדיניות הממשלה בפרלמנט הפדרלי של בלגיה- בסנאט הבלגי ובבית הנבחרים.  הוא גם יכול להעלות בפרלמנט הצבעת אמון בממשלתו. אם הצבעת האמון לא עוברת, דבר זה יוביל להתפטרות של הממשלה. הממשלה כולה מתפטרת אך ורק אם הממשלה נפלה בהצבעת אי אמון, אך אם ראש הממשלה מתפטר מסיבות אישיות או בריאותיות הממשלה ממשיכה לכהן תחת ראש ממשלה חדש.
ראש הממשלה מייצג את בלגיה בארגונים הבינלאומיים שונים ובמדינות שונות, לצד שר החוץ. בשל רפורמת המדינה. לראש הממשלה יש משימות נוספות, כגון שמירה על היחסים בין האזורים והקהילות בבלגיה.
איומי טאנימוטו

קריירה

טאנימוטו התחרתה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2004 ו-2008. באתונה 2004 היא זכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון היא ניצחה באיפון את סעידה דחארי התוניסאית ובשלבי שמינית ורבע הגמר ניצחה שוב באיפון יריבות מאקוודור וקנדה כאשר הצליחה להפיל אותן בעזרת תרגילי אוצ'י-מטה. בחצי הגמר היא התמודדה מול דניאלה קרוקובר הארגנטינאית-ישראלית ולאחר שעלתה ליתרון של יוקו, כדקה וחצי בתוך הקרב, הצליחה טאנימוטו להוריד לריתוק את קרוקובר, שנפגעה במהלך התרגיל במרפק, ונאלצה להיכנע. בגמר טאנימוטו ניצחה את קלאודיה הייל האוסטרית כאשר 54 שניות מפתיחת הקרב הצליחה להטיל את האוסטרית על גבה וקיבלה ניקוד ווזארי, משם המשיכה לריתוק שזיכה אותה באיפון וניצחון.
בבייג'ינג 2008 טאנימוטו זכתה שוב במדליית הזהב לאחר שניצחה את כל ארבעת קרבותיה באיפון. בקרב הראשון, בשלב שמינית הגמר, ניצחה טאנימוטו את איסיס בארטו מוונצואלה בעזרת תרגיל בשם יוקו-שיהו-גטאמה. ברבע הגמר היא ניצחה את קונג ג'ה-יאנג הדרום-קוריאנית ובחצי הגמר היא ניצחה את דריאוליס גונזאלס הקובנית שוב לאחר תרגיל יוקו-שיהו-גטאמה. בגמר טאנימוטו התמודדה מול לוסי דקוס הצרפתייה ודקה ו-26 שניות מהפתיחה, ניצחה טאנימוטו בעזרת תרגיל אוצ'י-מטה.
טאנימוטו מחזיקה בשלוש מדליות מאליפויות העולם, מדליית כסף (2005) ושתי מדליות ארד (2001 ו-2007). במשחקי אסיה היא זכתה במדליית זהב (2002) ומדליית ארד (2006) ובאליפויות אסיה היא זכתה בשתי מדליות זהב (2001 ו-2004).
במהלך הקריירה אואנו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים.
בספטמבר 2010 טאנימוטו פרשה מג'ודו תחרותי. לאחר פרישתה החלה לאמן והייתה מאמנת נבחרת הנשים של יפן באולימפיאדת ריו 2016. בנוסף, טאנימוטו היא חברה במועצת ההנהלה של הוועדה המארגנת של אולימפיאדת טוקיו 2020.