מתקן האכלה לציפורים

מתקני האכלה המכילים זרעים

מתקני האכלה המכילים זרעים הם הסוג הנפוץ ביותר של מתקני האכלת ציפורים. הם יכולים להיות במגוון של עיצובים שונים ועשויים מצינורות, מגשים שונים ועוד. השימוש בגרעיני חמניות או תערובות של זרעים שונים הוא נפוץ במיוחד במתקנים אלו, ולרוב ימשוך ציפורי שיר רבות כגון קרדינל צפוני, פרושיים ועוד. זרעי חמניות שחורים גדולים פופולריים במיוחד בקרב חובבי ציפורים. הקליפה החיצונית של גרעיני חמניות שחורים אלו היא דקה ולכן קל יותר לפצח אותם מאשר סוגים אחרים של גרעיני חמניות, ובנוסף הם מכילים כמות גדולה יותר של שומן ולכן הם טובים במיוחד לשימוש בחורף. גרעיני קרנל גדולים יותר מאשר גרעיני חמניות מפוספסים או לבנים. רוב מתקני האכלת הציפורים נועדו להכיל מזונות בערך בגודל שיתאים עבור זרעי חמניות, אבל יש מתקנים מיוחדים שבהם יש פתחים קטנים יותר כדי להכיל זרעים כמו למשל זרעי ניז'ר אשר אהובים על ידי ציפורים מזנים מסויימים. 
מתקני-זרעים העשויים מצינורות או מגשים שונים לרוב יהיו חסינים בפני סנאים. בעקבות הצורך להרחיק סנאים ממתקני האכלת ציפורים, יצרנים יצרו מנגנוני הגנה שונים שעלולים להרתיע סנאים מלהתקרב לזרעים. ישנם מתקנים המצויידים בטכנולוגיות רגישות משקל אשר גורמות לסגירת הגישה ליציאה של זרעים בכל פעם שמזוהה משקל כבד (מאחר ורוב הסנאים שוקלים יותר מציפורים). במתקנים מעין אלו ציפורים עדיין יכולות לאכול מאחר ותחת משקלן הנמוך יותר, הפתחים יישארו זמינים עבורן. מתקני האכלה אחרים מיועדים להתקנה על גבי מוטות מאחר ויש נטייה להאמין כי סנאים מגיעים בקלות רבה יותר למתקן המונח ישירות על עץ מאשר לכזה המותקן על גבי מוט. הסוג הפשוט ביותר של מתקן האכלת ציפורים המוגן בפני זרעים הוא מתקן צינורי המוקף בכלוב מתכת. מתקנים מעין אלו מספקים גם הגנה מפני ציפורים גדולות ואגרסיביות יותר. מתקני האכלה צינוריים לרוב עשויים מצינורות פלסטיק שקופים עם סגירה פלסטית או מתכתית ובסיסם מקובע. מתקני האכלה בסגנון מעוגל יותר מעוצבים יותר כבית ולרוב מיועדים כדי למשוך מגוון רחב יותר של ציפורים כגון פרושיים, קרדינליים, ג'ייס כחול, דרוריים וציפורים שונות ממשפחת הירגזיים.

מתקני האכלה לקוליבריים

מתקני האכלה המיועדים לקוליבריים (יונקי דבש), במקום לספק זרעים לציפורים, מספקים מזון נוזלי ליונקי הדבש בצורת תמיסת סוכר . התמיסה לרוב מורכבת מ-4 חלקי-מים על כל חלק אחד של סוכר לבן. על פי מומחים בנושא, לצורך הכנת התמיסה יש להשתמש בסוכר קנים לבן טהור או סוכר סלק   .  
מתקני האכלה לקוליבריים לרוב יכילו חלקים בצבע אדום מזכוכית או מחומרים אחרים, כדי לעזור למשוך את הציפורים האלו ספציפית. תמיסת הסוכר לעיתים גם היא צבועה בצבע מאכל אדום כדי למשוך ציפורים, למרות שזה לא הכרחי אם המתקן עצמו הוא אדום, והוספת צבעי מאכל עלולה להיות מזיקה לציפורים. בעת הנחת מתקן האכלה לקוליבריים, המיקום המתאים ביותר הוא כ-20-15 מטר מהחלונות; כ-15-10 מטר מהצמחייה הקרובה; ובאזור פתוח המקבל שמש חלקית, כך שיונקי הדבש יכולים לנוע ממקור צוף אחד למשנהו.  
מתקני האכלה לקוליבריים עם מילוי עליון הם פופולריים בקרב אוהבי ציפורים מאחר והם קלים לתפעול (מילוי, ניקיון) וגם מאחר שאין חובה להעמיד אותם ולכן יש פחות סיכוי שהתמיסה מתוכם תישפך. מתקני האכלה המבוססים על אותו רעיון של בקבוקי ספורט נראים דומה לבקבוקים אלו מבחינת העיצוב החיצוני ומבוססים על מנגנון שעובד באופן דומה לבקבוקים אלו. עם סוג זה של מתקן, יש לדחוף את מיכל הפלסטיק על מנת לסגור את המאגר בו נמצאת התמיסה ולאחר מכן כדי לפתוח את המכסה ולצקת את הצוף. לאחר החלפת המכסה, ניתן למלא מחדש את המתקן. לסוג כזה של מתקן יש יתרון מאחר ולא צריך למלא אותו מחדש מלמטה למעלה, וכך נמנע בזבוז של צוף. המתקן המסורתי עם הפתח העליון הוא אחד הסוגים הנפוצים ביותר. יש גם סוגהמגיע עם בוכנה קטנה במיכל שיוצר את ואקום כאשר המכסה מהדק את המתקן והצוף יתחיל לזרום רק כאשר המכסה אטום כראוי ויציאות ההאכלה סגורות.  
המתקנים שמבוססים על טכנולוגיה של מילוי מלמטה כוללים מזין תחתון מסורתי וישנן כמה וריאציות למתקנים מסוג זה. המסורתיים מתמלאים מפתיחה של החלק התחתון במיכל הצוף, אבל יש גם וריאציות משופרת של הסגנון המסורתי של המתקנים, כדי להקטין את בזבוז הצוף. חלק מהמתקנים עם המילוי מלמטה מגיעים עם פתיחה מעין משפך בתחתית המיכל, שדרכו ממלאים את המתקן. ישנם גם מתקנים מסוג זה שניתן לחבר לחלון אחד כדי להנות ממבט קרוב על הציפורים.

מתקני האכלה לזהבנים

מתקני האכלה לזהבנים, אשר באופן מסורתי צבועים בצבע כתום, גם הם מספקים לציפורים צוף מלאכותי ונועדו למשוך ציפור מסוג פזאי, אשר בולטת בצורה יוצאת דופן של המקור והלשון שלה. ציפורים מסוג זה וגם מכמה סוגים אחרים יימשכו למזונות שונים מבוססי-פרי, כמו למשל ריבת ענבים, או תפוז חצוי. יונקי הדבש גם הם יאכלו ממתקני האכלה המיועדים לציפורים אלו. 
למתקני האכלה לזהבנים בדרך כלל יש מיכל עבור צוף העשוי מזכוכית או מפלסטיק, אשר נועדו למשוך את הציפורים האלו. יש לנקות את המתקן לפחות פעם בשבוע, ולעיתים אף יותר כאשר הטמפרטורות גבוהות. מתקנים מסוג זה גם מגיעים בצורה של מילוי בלמעלה, בעיצוב של כלי ועוד.

מתקני האכלה עם שומן

מתקנים אלו הם לרוב בצורה של כלוב מתכתי עם ציפוי פלסטיק המכיל בלוק או חתיכה של שומן שמטרתה להאכיל נקרים, סיטיים, ועוד מינים רבים של ציפורים אוכלות חרקים. מתקני עץ מסוג זה המכילים שומן גם כן נפוצים. מדובר בבלוקים מעץ בהם נקדחו חורים על מנת להכניס בהם שומן כזה. אחוז השומן הגבוה מסייע לציפורים לשמור על חום ותזונה נאותה במהלך חודשי החורף הקרים.

סוגים אחרים

ציפורים השוכנות בכלובי מתכת או זכוכית ניתן להאכיל עם מתקן האכלה אלקטרוני. מתקן אלקטרוני יכול לאחסן מזון ציפורים במשך ימים ואפילו שבועות, בהתאם לסוג המתקן והאם המזון מתווסף באופן אוטומטי לאחר שהוא מתרוקן. 
מתן מגוון רחב של אפשרויות האכלה לציפורים יביא לצמצום התחרות על מזון ומקומות מאכל עבור ציפורים, בדיוק כמו תכנון מיטבי של גינות וגנים שיכילו צמחים רבים שמספקים סוגים שונים של זרעים וצוף. אמבטיית ציפורים רדודה יכולה למשוך ציפורים רבות כמו שאר מתקני ההאכלה, אבל יש לוודא שהמקום מוגן מפני חתולים, נקי באופן קבוע, והמים בו מוחלפים באופן תדיר על מנת למנוע יתושים. אמבטיית הציפורים צריכה להיות ממוקמת במקום שיאפשר לציפור מבוהלת יכול לעוף בקלות לענפי עץ קרוב או למקום מנוחה במקרה של הפרעה או התקפה על הציפור.

הגנה מפני סנאים

סנאים יכולים גם הם לכבד את עצמם מהמזון הנמצא בתוך מתקני האכלת ציפורים, לעיתים קרובות לא רק כדי לאכול מיידית אלא גם כמקום בו הם מטמינים את האוכל שלהם. ישנן שיטות שונות זמינות כנגד סנאים המיועדות לסכל ניסיונות של סנאים לפשוט על מתקני האכלת ציפורים.   יצרנים אחדים מייצרים מתקני האכלה עם מוטות המתוכננים כך שיתקפלו תחת משקלם של בעלי חיים הכבדים יותר מציפור, או מתקנים המצוידים בסוללות כדי לתת שוק חשמלי לבעל חיים הפולש לאזור. לעיתים מתכננים את מתקני ההאכלה כך שסנאים לא יוכלו להגיע לזרעים שבפנים, אבל ציפורים יכולות בקלות לעוף דרך החורים של הכלוב. חברה בריטית מחזיקה בפטנט המקורי על עיצוב בצורת כלוב-בתוך-כלוב. מתקנים בכלוב הם הטובים ביותר כדי להתגונן מסנאים אפורים. טמיאסים וסנאים אדומים יכולים בדרך כלל להיכנס למתקנים מעין אלו (מאחר והם קטנים יותר). גם פלפל חריך הוכח כיעיל נגד סנאים וניתן להשתמש בו מבלי לפגוע בציפורים, מאחר וציפורים אינן רגישות לחומרים שיש בו אבל יונקים כמו טמיאסים וסנאים יחוו תחושת בעירה חזקה בחשיפה לחומר. 
בחירת המיקום של מתקן ההאכלה יכולה גם היא לסייע במניעת נגישות של הסנאים למזון. בנוסף, ניתן להשתמש במכשולים שונים על מנת למנוע מסנאים גישה למתקני ההאכלה. המכשולים השונים יכולים למנוע מסנאים לטפס, אבל סנאים הם זריזים ואקרובטיים מאוד ולכן לעיתים קרובות הם ימצאו דרך להתגבר על מכשול מכל סוג שהוא.

תחזוקה

חשוב לנקות את שולחן ההאכלה מלכלוך כלשהו ומשאריות, בעיקר משאריות רטובות של פירות למשל. ניקיון השולחן חשוב לשמירה על בריאות הציפורים, והוא מונע זבובים ומפגעי ריח. אם השולחן מותקן במרפסת, מומלץ להניח מתחת לשולחן שבבי עץ או עיתונים, כדי לאפשר איסוף קל של לשלשלת ועודפי מזון. בבתי דירות חשוב לא להתקין שולחן האכלה מעל חבלי כביסה של השכנים.  
יש להקפיד להשתמש בסוכר לבן נקי ולא להשתמש בסוכר חום על סוגיו השונים או בסוכר גולמי מאחר וסוכרים אלו מכילים רמות גבוהות של ברזל, מה שעלול להיות קטלני עבור ציפורים אלו. כמו אין אסור להשתמש בדבש, מאחר וזה עלול לקדם צמיחה פטרייתית מסוכנת. את התמיסה יש להחליף כל 3-5 ימים. שמרים נוטים לגדול בתוך המתקן ולקלקל את התמיסה, ולכן חובה להחליף את התמיסה לעיתים קרובות על מנת לשמור על ניקיון ולמנוע נזק לציפורים. נמלים וחרקים אחרים נמשכים גם הם לתמיסת הסוכר. מריחה של משחת וזלין על חלקים מסויימים של המתקן (הרחק מחלקים איתם עשויים לבוא הציפורים במגע) יכולה לסייע במניעת כניסה של נמלים לתוך המתקן.

השפעות שליליות אפשריות

בהאכלה של ציפורי בר עלולים להיות סיכונים פוטנציאליים. ציפורים יכולות להידבק ממחלות ולהפיץ אותן בהמשך; מתקני האכלה ותחנות השקיה המתוחזקים גרוע עלולים גם הם לגרום למחלות. ציפורים במתקן ההאכלה חשופים יותר לסיכון שחתולים או בעלי חיים אחרים יטרפו אותם, וגם עלולות להיגרם לציפורים פציעות כמו התנגשות לתוך חלון. יש לנקוט צעדים כדי להפחית את הסיכונים הצפויים לציפורים, כגון: חיטוי קבוע של מתקני האכלה ותחנות השקיה, ווידוא שמתקן האכלה לא מכיל זיהום או עובשים שונים, בחירה במיקום הנכון למתקנים על מנת לצמצם את הצפיפות ואת סכנת ההתנגשויות בחלונות. ציפורים נוטות פחות להתנגש לחלונות שיש להם תריסי עץ. התנגשות עם חלונות יכולה גם להיות מופחתת באמצעות מדבקות חלון.   
בהתאם לעיצוב המתקן וסוג המזון שמתשמשים בו, מיני ציפורים כגון הדרור הבית יכולים להיהפך לשתלטנים בשימוש במתקן. כתוצאה מכך, אוכלוסיית דרורי הבית יכולה לגדול באופן פתאומי ולא טבעי במקומות בהם יש מתקני האכלה. בצפון אמריקה, שם דרור הבית הוא מין פולש, תחרות מצד דרור הבית יכולה לשלול מציפורים כמו כחולי חזה מקומות קינון זמינים, כמו גם לגרום להתקפת הציפורים. 
יש הטוענים כי שימוש במתקני האכלה לציפורים הוא גורם לבעיות סביבתיות רבות אחרות; כמה מהם הובאו בשנת 2002 במאמר בעמוד הראשון של הוול סטריט ג'ורנל, מאמר שעורר תגובות בכל רחבי ארצות הברית מחובבי ציפור ומדענים שסתרו את הטיעונים שהובאו בכתבה והתלוננו על הכיסוי הבלתי-מאוזן של הנושא. 
לפני פרסום המאמר הזה בוול סטריט ג'ורנל, כתב גם האורניתולוג הקנדי ג'ייסון רוג'רס על הבעיות הסביבתיות הקשורות לשימוש במתקני האכלת ציפורים בכתב העת אלברטה נטורליסט. במאמר זה, רוג'רס מסביר כיצד השימוש במתקנים אלו טומן בחובו השפעות שליליות וסיכונים כגון טיפוח תלות, שינוי תפוצה טבעית, צפיפות, דפוסי הגירה, הפרעה לתהליכים אקולוגיים, גרימת תת תזונה, הקלה בהתפשטות המחלה, הגדלת הסיכון למוות של חתולים, התנגשות ציפורים בחלונות, וגורמים אחרים.