ג'ורג' סטיבנסון

התחלות

ג'ורג' סטיבנסון נולד בווילאם שבחבל נורת'אמברלנד באנגליה, כ-15 ק"מ מערבית לעיר ניוקסל. בשנת 1748 נבנתה בסמוך לעירו מסילה לקרונות שנגררו על ידי סוסים, בדומה למסילת רכבת, אך הייתה עשויה מעץ. סטיבנסון גדל בסמוך למסילה ובשנת 1802 החל לעבוד כמכונאי במכרה פחם. במשך עשר שנים צבר ידע בטיפול ובאחזקת מנועי קיטור ובשנת 1812 פרש מעבודתו והחל לבנות מנועי קיטור בעצמו. 
בשנת 1814 בנה סטיבנסון את קטר הקיטור הראשון בתכנונו, אשר נועד לגרירת קרונות פחם מן המכרה. הקטר נקרא "בליכר" (Blücher), על שם גנרל פרוסי בשם גבהרד בליכר (Gebhard Leberecht von Blücher) אשר נלחם בנפוליאון בקרב ווטרלו. הקטר היה מסוגל לגרור 30 טון פחם והיה הקטר הראשון שנע בזכות החיכוך שבין גלגליו למסילה. בין השנים 1814-1819 בנה 16 קטרים נוספים. סטיבנסון לא הגביל את עיסוקו רק לבניית קטרים ואף פיתח בשנת 1815 מנורת כורים, לשימוש במכרה הפחם.
בשנת 1820 נקרא סטיבנסון להקים מסילה לאורך של כ-13 ק"מ ממכרה בהטון לעיר סנדרלנד. במורדות נעו הקרונות על המסילה בכוח הכבידה ואילו במישור ובעליות נגררו על ידי קטרי קיטור. הייתה זו המסילה הראשונה באנגליה שבה לא נעשה כל שימוש בגרירה בכוח בהמות. 
בשנת 1821 החל במפעל בניית מסילת סטוקטון ודרלינגטון (Stockton and Darlington Railway). התוכנית המקורית הייתה לעשות שימוש בסוסים לגרירת קרונות על מסילות ברזל, אולם לאחר שמנהל החברה פגש בסטיבנסון הוא שינה את התוכניות. העבודה על המסילה החלה בשנת 1822 ובחודש ספטמבר 1825 השלים סטיבנסון את בניית הקטר הראשון למסילה, אשר כונה בתחילה "אקטיב", אולם אחר כך שונה שמו ל"לוקומושן" (תנועה באנגלית). המסילה נפתחה לתנועה ב-27 בספטמבר 1825, כאשר הקטר "לוקומושן" נהוג על ידי סטיבנסון, גרר 80 טון של פחם לאורך 15 ק"מ והשלים את המסע בשעתיים. בקטע אחד של הנסיעה הוא הגיע למהירות של 39 קמ"ש. כחלק מן הרכבת הראשונה היה גם קרון נוסעים שנבנה במיוחד לצורך כך ובו ישבו מכובדים שהגיעו לטקס הפתיחה. הייתה זו רכבת הנוסעים הראשונה שנגררה על ידי קטר קיטור.

עלייתו לתהילה

בעת בניית מסילת סטוקטון ודרלינגטון הבחין סטיבנסון כי אף עליות מתונות במסילה מפחיתות במידה רבה את מהירות הרכבת. הוא הגיע למסקנה כי יש לתכנן מסילות רכבת כך שתהיינה מישוריות ככל האפשר. ידע זה הוא יישם בעת שעבד בבנית מסילת בולטון ולי וכן מסילת ליברפול ומנצ'סטר. לצורך השגת המטרה של מישוריות המסילה הוא תכנן שורה של סוללות, תעלות וגשרים בתוואי הדרך. בשנת 1829, לקראת סיום סלילת מסילת ליברפול ומנצ'סטר הכריזו מנהלי החברה על תחרות לבניית הקטרים בהם ייעשה שימוש במסילה זו. סטיבנסון עזר לבנו רוברט לבנות לצורך התחרות את הקטר "רוקט", אשר גבר על תשעה מועמדים אחרים והפך לקטר הקיטור המפורסם ביותר בעולם.
ב-15 בספטמבר 1830 נפתחה לתנועה מסילת ליברפול - מנצ'סטר, בטקס רב-רושם בהשתתפות נכבדים רבים ובהם ראש ממשלת בריטניה, הדוכס מוולינגטון. על הטקס העיבה תאונת רכבת שבה נהרג חבר פרלמנט בריטי, ויליאם האסקיסון, כתוצאה מפגיעת הקטר "רוקט", אולם המסילה הייתה להצלחה מיידית ושמו של סטיבנסון יצא למרחוק.
סטיבנסון הוזמן לתכנן מסילות רבות נוספות, אולם לעיתים טבעו השמרני היה לו לרועץ. הוא העדיף תמיד לבחור בתוואי מסילה מישורי, אפילו במחיר של הארכת התוואי במידה ניכרת, בעוד שמהנדסים אחרים הצליחו לעיתים להציע ולבצע תוכניות מסילה בעלות תוואי קצר יותר, המתגבר על מכשולי גובה. בשנת 1847 היה סטיבנסון לנשיאו הראשון של המוסד למהנדסי מכונות בבריטניה. בתקופה זו כבר הפחית במידה ניכרת את עבודתו. לאחר שצבר הון רב בחייו, הוא הלך לעולמו בביתו בצ'סטרפילד שבמחוז דרבישייר, ב-12 באוגוסט 1848.

מורשתו

בנו, רוברט סטיבנסון, היה אף הוא למהנדס רכבות ידוע והיה מעורב ברבים מן הפרויקטים של אביו. בשנת 2001 נוסד על שמו קולג' ג'ורג' סטיבנסון, באוניברסיטת דורהאם שבסטוקטון. בעיירה נורת' שילד קם מוזיאון הרכבת על שם סטיבנסון. במוזיאון בצ'סטרפילד קיים חדר המוקדש כולו לחפציו האישיים של סטיבנסון.
דיוקנו של ג'ורג' סטיבנסון הופיע על שטרות בערך 5 לירות שטרלינג של בנק אנגליה בין השנים 2003-1990.