לודוויג בלום

ביוגרפיה

לודוויג בלום נולד בעיירה לישן (Líšeň) שבסמוך לעיר ברנו שבמוראביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (לימים צ'כוסלובקיה). בין השנים 1910–1912 למד ציור בווינה אצל הצייר דויד קוהאן. בין השנים 1913–1918 גויס ונלחם במלחמת העולם הראשונה בצבא האוסטרו הונגרי. לאחריה, בין השנים 1919–1920 למד באקדמיה לאמנות בפראג והיה פעיל בארגון מכבי. ובמהלך השנים 1921–1923 ערך מסעות לימודיים בלונדון, ספרד, איטליה, בפריז ובאמסטרדם. לבסוף, ב-1923 עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים. ובשנת 1924 נשא את דינה מאיר (מאייר), מחנכת ופעילת ציבור. בני הזוג היו הורים לבת ובן, דבורה (היום, חרמון) ואליהו (אלי).
עם עלייתו ערך לודוויג בלום מסעות ציור ומחקר ביחד עם חברו הקרוב, העיתונאי זאב (וולפגנג) פון וייזל, בארץ ובמדינות השכנות, בחצי האי ערב, באיראן ובעיראק.
ציורי הנוף של ירושלים היו תחום המומחיות המיוחד של לודוויג בלום. כשבשנת 1936 צייר נוף פנורמי של "מראה ירושלים מהר הזיתים" – ציור שרוחבו קרוב לשמונה מטרים – אשר הוזמן על ידי המוזיאון לעתיקות המקרא בברנו, צ'כוסלובקיה. הציור נמצא עד היום במנזר האוגוסטיני בברנו. גרסה קטנה לציור תלויה כיום במשכן הנשיא בירושלים. כמו כן, הירבה לודוויג בלום לצייר את דיוקנאותיהם של אישים חשובים, כגון נציבים עליונים או המלך עבדאללה הראשון.
בני משפחת בלום לא עזבו את ירושלים בימי מלחמת העצמאות. חרף גילם, התנדבו לסייע למתנדבי משמר העם וללוחמי ההגנה וצה"ל. לודוויג בלום מילא תפקידי שמירה, ולכל גִזרה ועמדה ששמר בה הביא עמו פנקס רישומים ופעל כמעין "צלם צבאי" המתאר דיוקנאות לוחמים ואתרי לחימה. מן הרישומים יצר ציורים בצבעי מים ובצבעי שמן. חלק מיצירות אלו מוצגות בתצוגת קבע במוזיאון שבבית הפלמ"ח. לאחר נפילת העיר העתיקה, המשיך בלום לציירה מתוך זכרונו. עיתוני התקופה כתבו כי"בסטודיו של בלום ניתן היה להמשיך ולבקר בסמטאות העיר העתיקה".
בנו, אליהו בלום, היה לוחם בפלמ"ח ונפל בליל הגשרים, ב-17 ביוני 1946 בקרב על גשר א-זיב, בגיל 19.5. בעקבות נפילת בנו, הקדיש בלום את כל אוסף תמונות מלחמת השחרור לזכר בנו.
בלום היה מהיוזמים הראשיים להקמת בית האמנים בירושלים, במבנה ששכן ליד מלון המלך דוד ושימש כמועדון קצינים בריטיים. לאחר מכן שימש כיו"ר אגודת אמני ירושלים. בשנת 1968, הוענק לבלום אות יקיר ירושלים.
בשנת 2000 נערך טקס בעיר ברנו ובו נקבע שלט על קיר הבית בו נולד וגדל בלום. על השלט, מתחת לשמו ולתאריכי חייו, נכתב באנגלית Painter of Jerusalem - הצייר של ירושלים.
באוגוסט 2014, נקבע בירושלים, בסיבוב מוצא, רחוב הנושא את שמו.

תערוכות קבוצתיות

1928-1924 - אגודת האמנים, מגדל דויד, ירושלים
1930 - תערוכת אמנים יהודים מהמאות 19–20, פראג
1932 - אמני ישראל, מגדל דויד, ירושלים
1934 - הפוטרט בארץ ישראל, בצלאל, ירושלים
1936 - אמני ישראל, מוזיאון תל אביב
1938 - האקדמיה המלכותית, לונדון
1938 - תערוכה שנתית של אגודת בן אורי, לונדון
1950 - ים באמנות, בית האמנים, תל אביב
1958-1957 - תערוכת אביב של אמני ירושלים, בית האמנים, ירושלים
1969 - פסטיבל ציור ופיסול, גני התערוכה, תל אביב
1984 - ציורי נוף באמנות ישראלית: מאה שנות יצירה, משכן נשיאי ישראל, ירושלים
1986 - טריטוריות של צבע, ביתן ישראל, ביאנלה ונציה
1987 - נופי צפת - תור הזהב, משכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד
1988 - דור תש"ח באמנות ישראל, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב
1988 - על אחד ההרים: ירושלים באמנות ישראלית, הגלריה האוניברסיטאית, אוניברסיטת תל אביב
1993 - על שפת ים כנרת: מבחר ציורים של אמני ישראל, בית גבריאל, צמח
1996 - חלונות, מוזיאון ישראל, ירושלים
1998 - 90 שנה של אמנות ישראלית: מבחר מאוסף יוסף חכמי - הפניקס ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב
2002 - שיבת ציון: מעבר לעקרון המקום, גלריה זמן לאמנות, תל אביב
2003 - מחורבותייך אבנך: דימוי החורבה בישראל 1803–2003, גלריה זמן לאמנות, תל אביב
2004 - נופי ארצינו: הערות על ציור הנוף בישראל, הגלריה לאמנות אוניברסיטת חיפה, חיפה
2005 - העברים החדשים: מאות שנות אמנות בישראל, מרטין גרופיוס באו, ברלין
2008 - 1948: אמנות עברית ארצישראלית מובילה אל המחר, משכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד
2008 - העשור הראשון: הגמוניה וריבוי, משכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד
2008 - אשת חיל מי יצמא: דימויי נשים לוחמות בשנות הקמת המדינה, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע
2013 - דם המכבים: זיכרון ושכול באמנות ישראל, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע.