גיולה גמבש

חייו

גמבש נולד במורגה, כפר קטן במחוז טולנה שבהונגריה, והצטרף לצבא ההונגרי בגיל צעיר. הוא הוסמך לקצונה ושירת כקפיטן (מקביל לסרן בצה"ל) במלחמת העולם הראשונה. בעודו בצבא הטיף גמבש לעצמאותה של הונגריה מן האיחוד עם אוסטריה, והיה מבין מבקריו של בית הבסבורג. לאחר המלחמה, כאשר הופרדה אוסטריה מהונגריה, הצטרף גמבש לכוחות בעיר סגד המכונים "הצבא הלבן" אשר התנגדו לכוחותיו של הקומוניסט בלה קון אשר שלט בהונגריה לתקופה קצרה בשנת 1919.
גמבש הפך לבעל בריתו הקרוב של האדמירל מיקלוש הורטי, מפקד "הצבא הלבן", ושיחק תפקיד חשוב בארגון הצבא. בשל שירותיו מונה לשר ההגנה ב"ממשלת סגד" אשר התיימרה להיות האלטרנטיבה לממשלה הקומוניסטית שקמה בבודפשט. לאחר קריסת ממשלתו של קון, באוגוסט 1919, גמבש עזר בארגון הטיהורים המכונים "הטרור הלבן", בהם נרצחו אלפי יהודים ושמאלנים. גמבש היה אנטישמי ארסי, ובמסגרת תגובת הנגד למשטרו של קון, הוביל את הטוענים כי היו אלה היהודים אשר עמדו מאחורי המשטר הקומוניסטי, והדריכם לפעולות אלימות ולפוגרומים כנגד היהודים.
לאחר שהורטי הוכרז כעוצר הונגריה בשנת 1920 הפך גמבש למנהיג האגף הרדיקלי הימני בפוליטיקה ההונגרית, אגף אשר קיבל לגיטימציה בשל ההתנגדות העממית לקומוניזם, מורשת משטרו הכושל של קון, ובשל אובדן שני שלישים משטחה של הונגריה במסגרת הוויתורים אותם נאלצה לעשות בחוזה טריאנון. כאשר ניסה הקיסר קארל הרביעי מאוסטריה לתפוס את השלטון בשנת 1921 היה גמבש ממטרפדי המהלך, וסייע להורטי לשמור על שליטתו בהונגריה. אך משהביאו המאורעות לעליית ראש הממשלה השמרני אישטוון בתלן, היה גמבש באופוזיציה למשטרו. משטרו של בתלן נמשך כעשר שנים, עד לשנת 1931. במהלך שנים אלו הטיף גמבש מן האופוזיציה להפיכתה של הונגריה למדינה חד מפלגתית וטוטליטרית, לפרישה מחבר הלאומים ולחקיקת חוקים אנטישמים. ב-1929 קיבל גמבש דרגת מיור-גנרל ומונה לשר ההגנה בממשלת בתלן, במאמץ שעשה הורטי לפייס את הימין הקיצוני. אך לא היה בכך די על מנת לספק את האמביציה של גמבש.
בשנת 1932 הפך הימין הקיצוני לכוח כה משמעותי במדינה, עד שהורטי נאלץ למנות את גמבש לראש הממשלה. הורטי אילץ את גמבש שלא לפזר את הפרלמנט ולקרוא לבחירות חדשות, ובכך הצר את צעדיו ומנע ממנו לממש את הרפורמות הרדיקליות עליהן חלם, מכיוון שאף כראש ממשלה עדיין היה תלוי בפרלמנט בעל הרוב השמרני שנותר עוד מימי בתלן. עם זאת ממשלת גמבש התקרבה ככל האפשר למודל הגרמני ממנו שאב השראה. הוא נעזר במשטרה חשאית על מנת לפגוע במתנגדיו, והרחיק לכת בצעדים לקראת מדינה טוטליטרית הרבה יותר מקודמיו.
בכהונתו כראש ממשלה נקט גמבש בפעילות רבה במישור הבינלאומי. לדעת גמבש חייב האינטרס ההונגרי יצירת ציר מדיני עם איטליה הפשיסטית, ואוסטריה. בסמוך לאחר מינויו טס לאוסטריה וביקר את בניטו מוסוליני. השניים הגיעו מיד להבנה, ומוסוליני הצהיר כי הוא תומך ברביזיה של חוזה טריאנון ובמשתמע בהחזרת שטחים שנמסרו לצ'כוסלובקיה, רומניה ויוגוסלביה לידי הונגריה. מוסוליני אף הבטיח לגמבש סיוע צבאי במלחמה עם יוגוסלביה או רומניה אם זו תפרוץ.
בשנת 1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה. גמבש הפך למנהיג הראשון מחוץ לגרמניה שביקר את מנהיג גרמניה החדש. מיד לאחר מכן חתם גמבש על הסכם סחר עם גרמניה שסייע מאוד לכלכלתה של הונגריה בשנות השפל הגדול. צעדים אלו הרתיעו מנהיגים הונגרים רבים שסברו שיחסיו של גמבש עם גרמניה עלולים לפגוע בתמיכתה של איטליה (מכיוון שטרם נוצר הציר האיטלקי גרמני, ובאותה העת היו המדינות חלוקות בדבר האיחוד לו הטיפו הגרמנים בין גרמניה לאוסטריה, שנראה לאיטלקים כאיום ישיר). לבסוף החליט גמבש לדבוק בבריתו עם איטליה ואוסטריה, כאשר הבהיר היטלר כי יתמוך בצעדים הונגריים כנגד צ'כוסלובקיה אך לא כנגד יוגוסלביה או רומניה. היטלר אף התנגד לדרישתו של גמבש להגדיל את צבאה של הונגריה אשר חוזה טריאנון הגביל ל-35,000 חיילים, בעוד שמוסוליני תמך בדרישה זו.
בשנת 1935 הצליח גמבש לשכנע את הורטי לפזר את הפרלמנט ולערוך בחירות חדשות. תוצאת הבחירות הגדילה את כוחו של הימין הרדיקלי, אשר קיבל את השלטון בפרלמנט, והגדיל מאוד את כוחו של גמבש. גמבש הרחיב וחימש את הצבא, מילא את שורות הצבא בקצינים השייכים לימין הרדיקלי, והרחיב את שליטתו במנגנון שירות המדינה, שאף את שורותיו מילא בתומכיו. מטרתו של גמבש, כפי שהצהיר בפני הרמן גרינג בשנת 1936 הייתה כי בתוך שנתיים תהיה הונגריה מדינה פשיסטית, והוא יהיה הדיקטטור שלה. מטרות אלו לא הוגשמו. לאחר מחלת כליות ארוכה, נפטר גמבש מכשל כלייתי בעיר מינכן ב-6 באוקטובר 1936.