google/wiki40b huggingface dataset:
קווינס אוף דה סטון אייג'

היסטוריה

אלבומה הראשון של הלהקה Queens of the Stone Age ‏ (1998) הוקלט על ידי הומי, שניגן גם גיטרה וגם בס (תחת השם קרלו וון סקסרון), ומתופף Kyuss לשעבר אלפרדו הרננדז. הקטע הסופי באלבום, "I Was A Teenage Hand Model" כולל סמפול של הודעה קולית שהשאיר באסיסט Kyuss לשעבר, ניק אוליברי, בו הוא מודיע להומי שהוא מעוניין להצטרף ללהקה.
בשנת 2000 הוציאה הלהקה את האלבום Rated R, אלבום שהיווה את פריצת הדרך של הלהקה. לצד הופעת אורח של סולן הסקרימינג טריז מארק לאנגן, כלל האלבום עיבודים מחודשים למספר שירים שהוקלטו בפרויקטים שונים של חברי הלהקה ביניהם ה-Desert Sessions של הומי ו-Mondo Generator של אוליברי.
הרכב הלהקה השתנה שוב בשנת 2002 עם צאת אלבומה השלישי Songs for the Deaf וכלל שוב את לאנגן, מתופף נירוונה וסולן להקת הפו פייטרס דייב גרוהל, וגיטריסט A Perfect Circle לשעבר טרוי ואן ליואן שנשאר חבר בלהקה עד היום.
גרוהל עזב לאחר סיבוב הופעות קצר עם הלהקה והוחלף על ידי מתופף Danzig לשעבר ג'ואי קסטילו. בשנת 20טניי04 פיטר הומי את אוליברי בעקבות תקרית אלימה בה היה מעורב.
בשנת 2005 הקליטה הלהקה את אלבומה הרביעי Lullabies to Paralyze, הנקרא על שם שורה מהשיר "Mosquito Song" שנעל את האלבום הקודם. האלבום כלל בין השאר הופעות אורח של בילי גיבונס מלהקת ZZ Top, ג'ק בלאק מלהקת טניישס די, סולנית להקת Garbage שירלי מנסון וסולנית להקת Distillers ואשתו של הומי, ברודי דייל.
ביולי 2006 חזרה הלהקה לסטודיו והקליטה את אלבומה החמישי Era Vulgaris אשר יצא ביוני 2007.
בנובמבר 2012 הודיע מתופף הלהקה ג'ואי קסטילו על פרישתו מההרכב לאחר 9 שנים. הלהקה החלה עבודה על אלבומה השישי שעתיד לצאת בתחילת שנת 2013 עם דייב גרוהל שוב בעמדת המתופף.
במרץ 2013 הודיעה הלהקה שאלבומה החדש שיקרא Like Clockwork... ישוחרר ב 4 ביוני 2013. האלבום יהיה הראשון של הלהקה בחברת התקליטים העצמאית Matador Records.
ב-30 במרץ 2013 חשפה הלהקה את המתופף החדש שלה ג'ון ת'יאודור, מתופף דה מארס וולטה לשעבר. במהלך 2015 הקליט סולן הלהקה את האלבום Post Pop Depression המשותף עם איגי פופ אשר שוחרר במרץ 2016. באלבום השתתף גם דון פרטיטה ובמסע ההופעות שליווה את האלבום השתתף גם טרוי ואן ליואן.
באוגוסט 2017 שוחרר אלבומה השביעי של הלהקה, Villains. בהפקת האלבום השתתף בין היתר מארק רונסון.
סאוורד, מלך אסקס

סאוורד (באנגלית: Sæward) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 616–617.
סאוורד היה בנו של קודמו, המלך סאברט. במותו של אביו ירש אותו יחד עם אחיו, סיקסרד ומלך לצידו.
ייתכן שמלך לצידם אח נוסף בשם סיקסבולד.
בעוד שאביהם התנצר בשנת 604 וניסה לנצר את הממלכה, בניו נותרו פגנים באמונתם. במותו השיבו סיקסרד וסאוורד את דת המדינה לדת הקלטית הפגנית, וגירשו את מילטוס הקדוש - ההגמון של לונדון מהממלכה לאחר שעל פי הנוהג סירב לתת להם את לחם הקודש המיועד לנוצרים בלבד.
בשנת 617 פלש צבא ממלכת וסקס לאסקס, ושני האחים נהרגו בקרב למול הצבא הפולש.
אוניברסיטת נאנסי

ספריות

לאוניברסיטת נאנסי היו מספר ספריות אקדמיות. הספרייה האקדמית של אוניברסיטת נאנסי 2, נפתחה בידי הנשיא אלבר לברן, כשהיא מכילה 500,000 מסמכים, מתוכם כ-250,000 ספרים, ב-35 מקומות.

היסטוריה

האוניברסיטה המקורית של נאנסי נוסדה ב-1572 בעיר סמוכה על ידי שארל השלישי, דוכס לורן, ושארל, קרדינל לורן והועברה אל נאנסי ב-1768. האוניברסיטה נסגרה על ידי המהפכנים ב-1793 ונפתחה מחדש ב-1864.
גידו בוכוואלד

שטוטגרטר קיקרס

בוכוואלד שיחק בקבוצת הנוער של שטוטגרטר קיקרס, ובשנת 1979, עלה ממנה לקבוצת הבוגרים בגיל 18. בוכוואלד שיחק בשטוטגרטר קיקרס במשך ארבע עונות, בהן צבר 146 הופעות והבקיע 18 שערים.

שטוטגרט

בשנת 1983 עבר בוכוואלד ליריבה העירונית של שטוטגרטר קיקרס, שטוטגרט, והחל קריירה מפוארת שנמשכה 11 שנים, בהן צבר 325 הופעות והבקיע 28 שערים בבונדסליגה. בוכוואלד זכה עם שטוטגרט בשתי אליפויות הבונדסליגה. הראשונה בשנת 1984, והשנייה בשנת 1992, כאשר בוכוואלד הבקיע שער במחזור האחרון מול באייר לברקוזן שש דקות לתום המשחק, שהתברר כשער שהעניק לשטוטגרט את תואר האליפות.

אוראווה רד דיימונדס וקרלסרוהה

בשנת 1994 עזב בוכוואלד את שטוטגרט ועבר לליגת העל היפנית שהייתה ליגה חדשה באותה תקופה. בוכוואלד חתם באוראווה רד דיימונדס מהעיר סאיטאמה, בצוותא עם חברו לנבחרת גרמניה לשעבר, אובה ביין. בוכוואלד שיחק בקבוצה היפנית שלוש עונות, והבקיע 11 שערים ב-127 הופעות. בשנת 1997 חזר בוכוואלד לליגת ההבונדסליגה וחתם בקרלסרוהה, שם שיחק שתי עונות. בעונה הראשונה סיים עם הקבוצה במקום השישי שהקנה מקום בגביע אופ"א בעונה העוקבת, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה בעונה השנייה, שבסופה פרש ממשחק פעיל, בשנת 1999.

קריירה בינלאומית

בוכוואלד שיחק עשר שנים בנבחרות של גרמניה, החל משנת 1984. תחילה שיחק בנבחרת גרמניה המערבית, ולאחר איחוד גרמניה עבר לשחק בנבחרת גרמניה. בשנת 1984 ייצג בוכוואלד את גרמניה המערבית ביורו 1984, בו לא עברה הנבחרת את שלב הבתים, ולאחר מכן בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לוס אנג'לס, שם נעצרה הנבחרת ברבע הגמר. למונדיאל 1986 בוכוואלד לא זומן על ידי המאמן פרנץ בקנבאואר, אך כן זומן ליורו 1988 ואחר כך למונדיאל 1990, בו זכה עם נבחרת מערב גרמניה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה. בוכוואלד זומן גם ליורו 1992, בו סיימה נבחרת גרמניה המאוחדת במקום השני לאחר הפסד בגמר לנבחרת דנמרק, ולמונדיאל 1994, בו הודחה נבחרת גרמניה ברבע הגמר לאחר הפסד לנבחרת גרמניה. לאחר טורניר זה פרש בוכוואלד מהנבחרת, לאחר שצבר 76 הופעות בהן כבש ארבעה שערים.

לאחר הפרישה

לאחר פרישתו ממשחק, התנסה בוכוואלד באימון, וחזר לאוראווה רד דיימונדס, שם אימן בין השנים 2004-2006 בהצלחה רבה, וזכה באליפות יפן, בשני גביעים ובסופר קאפ אחד, ואף נבחר כמאמן השנה ביפן בשנת 2006. לקראת עונת 2007/08 חתם באלמניה אאכן, היורדת הטרייה מהבונדסליגה, במטרה להחזיר אותה במהירות לבונדסליגה. בוכוואלד פתח את העונה בצורה גרועה ופוטר אחרי חמישה חודשי עבודה. נכון לשנת 2015, בוכוואלד הוא מנהל הכדורגל בקבוצת נעוריו, שטוטגרטר קיקרס.
ISO 9660

ISO 9660 הוא תקן למערכת קבצים לתקליטורים, אשר פורסם על ידי ארגון התקינה הבינלאומי (ISO). מטרתו לתמוך במערכות הפעלה שונות, כגון Windows, Mac OS ומערכות תואמות יוניקס, כך שיהיה ניתן להעביר מידע ביניהן.
גם תקליטורי DVD-ROM משתמשים מערכת הקבצים של ISO 9660.

דמויות דיסק

דמויות של דיסקים ממערכת קבצים של ISO 9660 (הידועים יותר בשם דמויות ISO) היא דרך נפוצה להעביר אלקטרונית את התוכן של תקליטורים. לרוב יש להם את הסיומת .iso (אם כי לא בהכרח), ולכן נהוג להתייחס אליהם כ"ISO"-ים.

הרחבות

ישנן הרחבות לתקן ה־ISO 9660 כדי להתגבר על ההגבלות. הנפוצים ביותר הם Rock Ridge ו־Joliet:
הראשון מאפשר לשמר את ההרשאות של יוניקס ושמות ASCII ארוכים יותר, והשני תומך בשמות השמורים בUnicode, דבר המאפשר להשתמש בכמעט כל התווים האפשריים לשמות קבצים, אפילו מכתבים לא רומיים (למשל עברית, ערבית וסינית).
ישנו גם תקן מיוחד בשם ISO 13490 שהוא תקן ISO 9660 עם תמיכה בצריבה-חוזרת (multisession) על התקליטורים.
בוקר טוב ישראל (סדרת סרטים)

בוקר טוב ישראל

הסרט מתאר בוקר יום חול בחייהם של 5 נערים: קיבוצניק, צפון תל אביבי, נער מעיירת פיתוח, ערבי וחרדי. זו השעה הדומה ביותר בסדר היום שלהם, אך ההבדלים גדולים. מיקרוקוסמוס של החברה הישראלית.
הילדים הם: מאיר מקיבוץ מעברות, סער מרמת אביב ג', יוסי מעיירת הפיתוח אופקים, מונדר מהעיר טייבה, ויהושע מכפר חב"ד.

בוקר טוב ישראל- עשר שנים אחרי

כעבור עשר שנים מצילום הסרט המקורי, הבמאי חוזר אל גיבורי הסרט ומסקר את חייהם.

בוקר טוב ישראל- עשרים שנה אחרי

לפני 20 שנה תיעד אמיר הר-גיל חמישה ילדים בני 13 שהיו מיקרוקוסמוס קלאסי של החברה הישראלית: בן עיירת פיתוח, "צפוני" מרמת אביב ג', קיבוצניק, חרדי וערבי. הם שיקפו את מערכת הערכים בחברה הסובבת אותם והיו מוטרדים מהנושאים החוצים את החברה הישראלית: יחסי יהודים- ערבים, דתיים - חילוניים, עשירים - עניים, אשכנזים - מזרחיים. 
20 שנים אחרי, יוצא הר-גיל שוב למסע אחר אותם גיבורי סרטו עטור הפרסים, כדי לבחון מה השתנה בהם ובו, מה קרה להם ומה עבר עליו בתקופה זו. 
סיפורם המשולב של הבמאי וגיבוריו הוא למעשה סיפורה של המדינה: התקוות והערכים שהשתנו.
נשות טרויה

נשות טרויה (ביוונית עתיקה: Τρῳάδες) היא טרגדיה יוונית מאת המחזאי היווני אוריפידס. המחזה הועלה לראשונה בשנת 415 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפלופונסית, ומביע ביקורת על כיבוש האי מילוס על ידי אתונה באותה שנה.
המחזה מהווה חלק מטרילוגיה, ביחד עם המחזות אלקסנדרוס ופאלאמדס ושלושתן הוצגו יחד בפסטיבל הדיוניסיה הדתי, יחד עם מחזה סטירים בשם סיסיפוס. אוריפדס לא זכה בתחרות, והזוכה היה המחזאי קסנוקלס.
ארבע הנשים הטרויניות - גיבורות הטרגדיה, הן אותן דמויות המופיעות בפרק הסופי של האיליאדה ומבכות את גופתו של הקטור.

עיבודים מודרניים

הבמאי היווני מייקל קקויאניס ביסס על המחזה את סרטו משנת 1971 "נשות טרויה" בכיכובן של קתרין הפבורן האמריקאית כהקובה, ונסה רדגרייב הבריטית כאנדרומכה, בריאן בלסד הבריטי כטאתיביאוס, ז'נבייב בוז'ולד הקנדית כקסנדרה, אירין פפס  היוונית כהלנה ופטריק מגי האירי כמנלאוס.
ז'אן פול סארטר כתב את המחזה המבוסס על נשות טרויה, עם רמזים וביקורת כנגד האימפריאליזם האירופי באסיה, ועם תמות אקזיסטנציאליסטיות.
חנוך לוין כתב את המחזה הנשים האבודות מטרויה, טרגדיה שהאלים נעדרים ממנה ושנשקפת ממנה המלחמה במלוא זוועתה. בולט במחזה גם הקשר שבין מלחמה והיחסים בין המינים.
אביב רגב

ביוגרפיה

רגב היא בוגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב. השלימה דוקטורט באוניברסיטת תל אביב בהנחיית חוה יבלונקה ואהוד שפירא. מחקרה עוסק בהתבטאות גנים ובחישוב ייצוג תהליכים ביוכימיים.
רגב חוקרת במכון ברוד, ואחראית על "המצפה התאי ע"ש קלרמן" (Klarman Cell Observatory) ומנהלת התוכנית המשותפת של המכון עם הקרן הלאומית למדע של ישראל.
ב-2019 נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
גיא בורנשטיין

חייו

בורנשטיין נולד בירושלים המנדטורית, וחי בעיר את מרבית שנותיו. הוא יצא לפריז שבצרפת, ללימודי אדריכלות באוניברסיטת סורבון, ומאז שובו ב-1973 הוא עוסק בתכנון מבנים ושכונות בירושלים. בורנשטיין התמסר לתחום של שימור ושיקום מבנים. הוא נחשב לאחד מגדולי המומחים בתיעוד האדריכלי-היסטורי של גגות וגינות בתי ירושלים. ביולי 1991 זכה בפרס שוורץ לחינוך ומורשת על עבודתו בחקר ובתיעוד המורשת הבנויה של ירושלים.
גולת הכותרת של מפעל המחקר החלוצי שלו, הוא כתיבת והוצאת שלושת הכרכים של סדרת הספרים "אבנים שערים וגגות", שיצאו בהוצאת "עם עובד", בשיתוף מכון ירושלים לחקר ישראל. שלושת הכרכים הללו הם תשתית עיונית-תיעודית לחקר הבנייה בירושלים. בורנשטיין הוא סופר וחוקר פורה, וספרו "ירושלים, אריות של אבן" התפרסם בציבור.
בורנשטיין הוא בעליה של חברת האדריכלות בורנשטיין ובניו בע"מ. במסגרת עבודותיו, יעץ לבניית חלק גדול מגגות וגשרים בירושלים, ביניהם גג קניון מלחה, גג מרכז הקונגרסים הבינלאומי של ירושלים, גשר רנה קאסן וחומת בית ראש הממשלה.
בורנשטיין נשוי לשירן זלירמן בורנשטיין משנת 1966, לזוג שלושה ילדים.
אפריל היינריקס

כשחקנית

אפריל היינריקס נולדה ב-1964 בעיר דנוור שבקולורדו. ב-1986 היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל, כשבמהלך שנותיה באוניברסיטה היא זכתה פעמיים בפרס שחקנית השנה ושלוש פעמים נבחרה להרכב הראשון של ה"אול-אמריקן". באותה שנה היא אף ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת, השתתפה עימה במונדיאליטו שנערך באיטליה ונבחרה לכדורגלנית השנה בארצות הברית. 
בעקבות המחסור בליגת כדורגל מקצוענית בארצות הברית באותן שנים, עברה היינריקס ב-1987 לסרייה א' האיטלקית - אחת מליגות כדורגל הנשים היחידות שפעלו אז באופן מקצועני. היא שיחקה במשך שלוש שנים ביובנטוס ובפראטו וונדר, ולאחר מכן חזרה לארצות הברית.
בנובמבר 1991 שיחקה היינריקס בטורניר הבינלאומי הגדול היחיד בקריירה שלה - גביע העולם שנערך באותה שנה בפעם הראשונה אי פעם. היינריקס יצרה ביחד עם חברותיה לנבחרת - מישל אקרס וקארין ג'נינגס, את שלישיית ההתקפה האמריקאית שכונתה "החרב בעלת שלושת הלהבים", ושכבשה בטורניר 20 שערים ביחד. את שלב הבתים סיימו האמריקאיות במאזן מושלם, וברבע הגמר הביסו את נבחרת טאיוואן 0-7. בחצי הגמר פגשה ארצות הברית את גרמניה, ניצחה אותה 2-5 (היינריקס כבשה צמד), והעפילה לגמר הטורניר נגד נורווגיה. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1-2 וזכתה בטורניר. היינריקס זכתה להיות הקפטנית הראשונה בהיסטוריה שמניפה את גביע העולם בכדורגל נשים.
באותה שנה הודיעה היינריקס על פרישתה ממשחק פעיל. ב-46 משחקים בנבחרת ארצות הברית היא כבשה 35 שערים.

כמאמנת

ב-1990 החלה היינריקס את קריירת האימון שלה, כשמונתה למאמנת קבוצת הנשים של אוניברסיטת פרינסטון. שנה לאחר מכן היא עזבה את פרינסטון והחלה לאמן באוניברסיטת מרילנד. במרילנד אימנה היינריקס במשך חמש שנים והשיגה מאזן של 56 ניצחונות, 40 תוצאות תיקו ו-7 הפסדים בלבד. ב-1995 זכתה היינריקס בפרס מאמנת השנה בחוף המזרחי, לאחר שהובילה את האוניברסיטה לזכייה באליפות ה-NCAA בפעם הראשונה בתולדותיה. באותה שנה, אף החלה לשמש כעוזרת-מאמן בנבחרת ארצות הברית.
ב-1996 התמנתה היינריקס למאמנת אוניברסיטת וירג'יניה, תפקיד בו שירתה כארבע שנים. במהלך שנותיה באוניברסיטה, הובילה היינריקס את הקבוצה לארבע הופעות רצופות בטורניר האליפות של ה-NCAA, וסיימה את תפקידה במאזן של 52 ניצחונות, 27 תוצאות תיקו ו-7 הפסדים. 
בשנת 2000, לאחר ששימשה חמש שנים כעוזרת-מאמן, מונתה היינריקס למאמנת הראשית של נבחרת ארצות הברית. במהלך שנותיה כמאמנת הנבחרת, לא הצליחה ארצות הברית לזכות בגביע העולמי, אך קטפה שלל תארים אחרים כמו גביע אלגארבה וגביע הזהב. השיא הגיע בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אתונה 2004, בו זכתה ארצות הברית במדליית הזהב לאחר ניצחון 1-2 בגמר על ברזיל.
ב-15 בפברואר 2005 פרשה היינריקס מאימון הנבחרת, ומספר חודשים לאחר מכן החלה לאמן את אוניברסיטת קליפורניה באירוויין. היא אימנה בקליפורניה זמן קצר בלבד, בשל קבלתה למשרה בוועד האולימפי הלאומי של ארצות הברית. בינואר 2011 מונתה היינריקס על ידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית לתפקיד טכני בפיתוח כדורגל הנשים במדינה.
קבוצת חמת

היסטוריה

קבוצת חמת התאגדה בישראל בשנת 1951 תחת השם "מרחב - מרכז חומרי בניה וקרמיקה" (בקיצור: "מרחב"). בשנת 2013 שונה שמה לשם הנוכחי.
חברת כור, שהייתה בעלת השליטה ב"מרחב" וכן ב"חמת ארמטורות ויציקות" וב"חרסה", הכלילה את חמת ואת חרסה כחברות בנות של "מרחב". בתחילת 1993 הנפיקה כור את "מרחב" בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ובשנת 1999 מכרה את יתרת אחזקותיה ב"מרחב" לחברת ליפסקי. 
בשנת 2000 רכשה "מרחב" את חברת ליפסקי מוצרי אינסטלציה.
בשנת 2003 נוסדה חמת מקלחונים (שמפעלה ממוקם באשדוד), המייצרת ומשווקת מקלחונים סטנדרטיים.
בשנת 2006 התבצעה הנפקת מניות לקרן ההשקעות הפרטית קבוצת פימי, שביחד עם קבוצת כתר רכשו את השליטה ב"מרחב". 
בשנת 2011 הועברה השליטה בחברת "מרחב" מקבוצת פימי וכתר פלסטיק לחברת ניאור אחזקות שבבעלות יואב גולן.

פעילות החברה

החברה פעילה, דרך החברות הבנות שבבעלותה, בתחומי הייצור, השיווק והייצוא של מגוון מוצרים מעוצבים לחדרי אמבט, שירותים ומטבחים, כגון: ברזי אמבט וברזי מטבח, מקלחונים, מוצרי אינסטלציה, כלים סניטריים ועוד.
לקוחות החברה הם בעיקר אולמות תצוגה, סוחרים וסיטונאים, ולא צרכנים סופיים.
החברה פעילה בעיקר בישראל, אך פועלת גם בגרמניה ובצפון אמריקה.

Global Bath Ltd (חמת מקלחונים)

חברה העוסקת בפיתוח, עיצוב וייצור מקלחונים. כל פעילויות החברה מתבצעות בשטח המפעל באשדוד. החברה מייצרת מגוון של דגמי מקלחונים וכן מספקת אבזור נלווה.

חרסה סטודיו יצרני כלים סניטריים (חרסה)

פיתחה וייצרה מוצרים במפעל קרמיקה בבאר שבע. עוסקה בייצור אסלות, כיורי רחצה וכיורי מטבח, והייתה בעלת מספר פטנטים עולמיים בתחום הכלים הסניטריים. המפעל נסגר בשנת 2019.

חרסה סטודיו (ליפסקי)

"ליפסקי מוצרי אינסטלציה וסניטציה" הוקמה בשנות ה-60 והייתה החברה הראשונה בארץ שפיתחה את אביזרי התבריג מפלסטיק לתחום האינסטלציה. כיום היא ממשיכה לעסוק בייצור תשומות לבניה מפלסטיק כגון: מוצרי אינסטלציה סניטרית, צינורות אינסטלציה, מוצרי סניטציה מפלסטיק, ציוד לאינסטלטורים ועוד.

צוקר את מינקין

חברה שנרכשה על ידי קבוצת חמת ב-2014. החברה אחראית לפעילויות הייבוא, השיווק וההפצה של הקבוצה.
מארי בראון

ביוגרפיה

בראון נולדה ברוטרדם. אמה, מה בראון (1881 – 1956) הייתה המאמנת הלאומית של נבחרת הולנד בשחייה ב-5 אולימפיאדות שונות (1928, 1932, 1936, 1948 ו-1952).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבולוניה, איטליה בשנת 1927 זכתה בראון במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי (6:11.8 דקות) ובשתי מדליות כסף במשחה ל-100 מטר גב (1:26.2 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (5:11.6 דקות).
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכתה בראון בשתי מדליות, אחת זהב ואחת כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:22.0 דקות, לפני אלן קינג (1:22.2 דקות) וג'ויס קופר (1:22.8 דקות) שתיהן מבריטניה, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 1:21.6 דקות. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:57.8 דקות, אחרי מרתה נורליוס שקבעה שיא עולם חדש של 5:42.8 דקות ולפני ג'וזפין מקים (6:00.2 דקות) שתיהן מארצות הברית. בשלב המוקמדות היא קבע תוצאה של 5:53.8 דקות. בנוסף, היא השתתפה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, אך הרביעייה ההולנדית פסלה בשלב הגמר, בשלב המוקדמות הן קבעו תוצאה של 5:08.8 דקות, תוצאה שהייתה מספיקה למדליית ארד.
באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכתה בראון ב-3 מדליית זהב והייתה לשחיינית המצטיינת של האליפות. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי (5:42.0 דקות), במשחה ל-100 מטר גב (1:22.8 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (4:55.0 דקות).
לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הגיעה בראון כמעומדת עיקרית לניצחון. היא עלתה לשלב הגמר בשני המשחים בהם השתתפה, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:23.8 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:50.5 דקות, אך היא לא הצליחה להגן על תוארה משום שלקתה בחום כבד כתוצאה מעקיצת חרק ונלקחה לבית החולים. לאחר מכן, פרשה משחייה תחרותית.
ג'ון המילטון-גורדון

ראשית חייו

ג'ון המילטון-גורדון נולד באדינבורו כבנם של ג'ורג' המילטון-גורדון, רוזן אברדין החמישי ושל רעייתו, מרי באילי, בתו של ג'ורג' באילי ואחותו של ג'ורג' באילי-המילטון רוזן הדינגטון העשירי. הוא למד באוניברסיטת סנט אנדרוז ובקולג' האוניברסיטאי של אוקספורד. בעקבות מותו של אחיו, ג'ורג' המילטון-גורדון, רוזן אברדין השישי, הוא ירש ממנו את התואר, והיה לרוזן אברדין השביעי.

קריירה פוליטית

בעקבות מותו של אחיו נכנס אברדין לבית הלורדים. כליברל הוא נכח בסדרת הנאומים של ויליאם גלאדסטון שהתקיימו בביתו של הלורד רוזברי ב-1879. ב-1880 הוא מונה ללורד לוטננט של אברדינשייר. בין השנים 1881 – 1885 הוא שימש כלורד הנציב העליון של האספה הכללית של הכנסייה של סקוטלנד (ב-1915 הוא החזיק שוב במשרה זו) ולזמן קצר הוא שימש כלורד לוטננט של אירלנד ב-1886. באותה שנה הוא היה לחבר במועצה המלכותית. ב-1884 הוא אירח לסעודה בבית האדו שליד אברדין את גלאדסטון בעת סיורו בסקוטלנד. האירוע הונצח בציורו של אלפרד אדוארד אמסלי, שכיום מוצג בגלריית הדיוקנאות הלאומית שבלונדון ושנתרם ב-1953 על ידי בתו של הלורד אברדין, מרג'ורי סינקלייר.

המושל הכללי של קנדה

בין השנים 1893 – 1898 כיהן אברדין בתפקיד המושל הכללי של קנדה, בתקופה שהייתה רצופה תהפוכות פוליטיות. הוא סייר רבות ברחבי קנדה והוא תואר כמי ש"שינה את תפקיד המושל הכללי מאריסטוקרט שמייצג את המלך או המלכה בקנדה לסמל שמייצג את האינטרסים של האזרחים". ב-1891 הוא רכש את חוות קולדסטרים שבעמק אוקנגן שבקולומביה הבריטית ויזם את תחילת פעילותו של ענף המטעים באזור, שהתפתחה רבות מאז ועודדה הגירה של בריטים רבים לאזור. כיום החווה היא חלק מהעיר קולדסטרים ושמות מקומות רבים באזור מנציחים את הלורד ואת משפחתו, כמו אגם אברדין וערוץ האדו. ב-1895 הוענק לו תואר אביר הצלב הגדול של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.

הלורד לוטננט של אירלנד

בין השנים 1905 – 1915 שימש אברדין שוב בתפקיד הלורד לוטננט של אירלנד. בתקופה זו הוא גם שימש כלורד רקטור של אוניברסיטת סנט אנדרוז. ב-1906 הוענק לו התואר אביר עמית של מסדר הדרדר וב-1911 הוענק לו התואר אביר הצלב הגדול של המסדר הוויקטוריאני המלכותי. בינואר 1916, עם פרישתו, הוענק לו התואר רוזן האדו במחוז אברדין ומרקיז אברדין וטמייר במחוז אברדין, במחוז מית' ובמחוז ארגייל.

שנותיו האחרונות

בשנותיו האחרונות חי הלורד אברדין בבית קרומר שבכפר טרלנד שבמחוז אברדינשייר, שאותו הוא בנה וחי בו עד יום מותו ב-1934. בנו ג'ורג' ירש ממנו את תואר המרקיז. לאחר מותו הועבר הבית לסר אלכסנדר מקרוברט ושמו שונה לבית אלסטרין על ידי אלמנתו של מקרוברט. ב-1984 הוחכר הבית לקרן הצדקה של חיל האוויר המלכותי.
קברות המורדים מעל נחל חבר

קברות המורדים מעל נחל חבר הם קבר אחים של שרידי עצמות שיוחסו ללוחמים ובני משפחותיהם מימי מרד בר כוכבא. ב-11 במאי 1982 העצמות נקברו בטקס צבאי מלא בנוכחות  בנוכחות ראש הממשלה מנחם בגין. מקום הקבורה - מעל נחל חבר, שבין מורדותיו נמצאות מערת האימה ומערת האגרות, בהן נאספו השלדים. בסמוך לו נמצאים שרידי אחד משני מחנות הצבא הרומיים.
ב-2007 גילו מטיילים שהמצבה הושחתה. היא שופצה בינואר 2008 על ידי מתנדבים, לאחר שהושחתה בפעם השנייה מתנדבים שיפצו מחדש את המצבה והקימו לוח מתכת להנצחת הנופלים בדצמבר 2012.
מגדה סאבו

מגדה סאבו (בהונגרית: Magda Szabó‏; 5 באוקטובר 1917 – 19 בנובמבר 2007) הייתה משוררת, מחזאית, מתרגמת וסופרת הונגרייה, שכתבה גם ספרות ילדים ונוער. ספריה תורגמו ליותר מארבעים שפות וספרה "הדלת" זכה לגרסה קולנועית . 
סאבו נולדה בעיר דברצן ב-1917 וסיימה את לימודיה באוניברסיטת דברצן עם תואר דוקטור לפילוסופיה בהוראת לטינית והונגרית. בתקופת מלחמת העולם השנייה עבדה כמחנכת בפנימיית בנות פרוטסטנטית ולאחר המלחמה הפכה לעובדת מדינה במשרד הדתות והחינוך ההונגרי. 
ב-1947 נישאה לסופר והמתרגם ההונגרי טיבור סובוטקה. באותה שנה התפרסם ספר השירים הראשון שלה - הטלה. הספר זכה להצלחה. ב 1949 זכתה בפרס באומגרטן הנחשב אך בו ביום הוא נשלל ממנה, ספריה הוחרמו ונאסרו לפרסום והיא פוטרה מעבודתה על ידי השלטון ההונגרי הקומוניסטי הפרו-סטליניסטי .חרם זה נמשך עד 1958.לאחר תקופה זו היוצרת שהחלה דרכה כמשוררת פנתה לכתיבת רומנים ומחזות. במהלך השנים הפכה סאבו לאחת הסופרות הנחשבות בהונגריה ובעולם. היא זכתה בפרסים ספרותיים רבים והייתה ממייסדי האקדמיה הספרותית הדיגיטלית. בשנת 2007 הלכה לעולמה כשהיא בת תשעים בעודה שקועה בקריאה .
ברניאיין

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 12 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא דצמבר (2 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת הוא 1,146 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (146 מ"מ גשם), וחודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (30 מ"מ גשם).
אברהם צבי פינחס

קורות חיים

נולד בנובי דבור , פולין, הסמוכה להורדנה (לימים בבלארוס), לרב יצחק אייזיק פינחס (שם המשפחה המקורי היה אליאשברג) ולאשתו פרומה (לבית גולדשמידט). למד בילדותו אצל רבי מנדלי מדוברובה, ואחר כך בישיבות ליטא, בישיבת שער התורה בגרודנה אצל רבי משה טרופ, ובישיבת רוזינוי אצל רבי מרדכי גימפל יפה.
נישא לחיה גיטל קְרֶשֶׁס בת רבי יצחק משה (בנו הלמדן של הגביר שרגא פייבל קרשס) מביאליסטוק והמשיך בלימודיו לאחר נישואיו באיישישוק, בה למד עם הרב יואל הרצוג, ומאוחר יותר בישיבת וולוז'ין, בה היה תלמידם של הנצי"ב מוולוז'ין ורבי חיים סולובייצ'יק. חבריו לישיבה היו הרבנים לעתיד איסר זלמן מלצר, משה מרדכי אפשטיין צבי שטינמן (לימים רבה של רחובות) ואברהם יצחק הכהן קוק. לפי עדות בניו של הרב פינחס, השניים למדו בחברותא. עוד סיפרו כי אביהם הוא למד בארבע שנותיו בישיבה במשך שמונה עשרה שעות ביממה ולא דיבר דברים בטלים. 
ב-1886 נסמך לרבנות בידי הנצי"ב מוולוז'ין. הוא שב לבית חמיו בביאליסטוק והיה פעיל בארגון שיעורי תורה. ב-1888 התמנה לרבנות העיירה קופצ'ווה, ב-1901 עבר לכהן ברבנות סרהייא (סייריאי ) הסמוכה לסובאלק. באותן שנים סייע לרב שמואל מוהליבר בענייניו הציוניים. 
החל מסוף שנת 1908 (ג' בטבת תרס"ט) כיהן כרבה של טיקטין. הוא נודע במיוחד בשל מאמציו הרבים לרווחת בני קהילתו בימי מלחמת העולם הראשונה.
בשנת תרע"ד, נפטרה אשתו חיה גיטל. לאחר מותה נישא בשנית לצינה זלמן מביאליסטוק.
בשנת 1928 עזב את טיקטין ועלה לארץ ישראל. הוא נתקבל בנמל יפו בנוכחות מאות אנשים. בארץ ישראל לא כיהן במשרה רבנית והתמקד בלימוד וכתיבת חידושי תורה. הוא התגורר בתל אביב, בביתו ברחוב הגלבוע התקיימו מנייני תפילה, ו"בית הכנסת" הזה כונה "אוהל אברהם".
נפטר בתל אביב בכ"א בכסלו תש"ד, 18 בדצמבר 1943, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.
ברוך ברלינר

ביוגרפיה

ברוך ברלינר נולד בתל אביב שבישראל, בשנת 1942. הוא סיים את לימודי הדוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת ציריך בשווייץ, שם גם עבד כאקטואר בחברה השווייצרית לביטוח משנה ה"סוויס רי", חברת ביטוח המשנה הגדולה בעולם, עד שנת 1990, בה חזר עם משפחתו ארצה.
משנת 1990 עד פרישתו בשנת 2007 שימש כחוקר בכיר בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב וכיושב ראש המכון המדעי לביטוח על שם ארהרד.  במסגרת עבודתו ומחקריו, הוזמן להרצות באוניברסיטאות רבות ובכנסים אקטואריים. ד"ר ברלינר כתב שני ספרים ומעל 100 מאמרים בנושאי אקטואריה, מימון וכלכלה.
ברלינר עוסק מזה שנים בכתיבת שירה בעברית, בגרמנית ובאנגלית. מלבד היצירה "בריאת העולם", יצירות נוספות כ"אברהם" שהיא פואמה סימפונית לתזמורת פילהרמונית, קריין ומקהלת גברים, וכן ריקודים דרום אמריקניים ונעימות במקצב הוואלס. בשנת 2016 נערך קונצרט זיכרון בקייב שציין 75 שנה לטבח בבאבי יאר. בקונצרט אותו הנחה אלכס אנסקי, ניגנה התזמורת הסיפמונית של אוקראינה את יצירותיו של ברלינר: "אברהם" ו"קין והבל", לאחר מכן בוצעו יצירותיו בפסטיבל הוברמן בפולין, בבולגריה, ארצות הברית, מולדובה, רוסיה, צרפת, סרביה ואוסטריה. בנוסף יצא ספר שיריו בגרמנית.
קרחון ראגוצקי

גילוי הקרחון

הקרחון מופה באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית.

מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 
הקרחון נקרא על שם רוברט א. רגוצקי, שהיה מנהל פרויקטים בתוכנית החקר האנטארקטית של ארצות הברית, בתחום מחקרי העמקים שאינם מכוסים קרח באנטארקטיקה. בנוסף הוא חקר את אדמת ויקטוריה בעונת המחקר 1963–1962.
הרתי

הֶרֶתי (בגאורגית: ჰერეთი) הייתה פרובינציה היסטורית של אלבניה הקווקזית ואחר כך של גאורגיה, והיא ממוקמת בפינה הדרום-מזרחית של מחוז קאחתי, במזרח גאורגיה. חלק מהפרובינציה ידוע בשם סאינגילו ונמצאת כיום באזרבייג'ן. בשנים 759–787, הייתה הפרובינציה מונרכיה עצמאית ששיחקה תפקיד חשוב בהיסטוריה של ימי הביניים של גאורגיה.