בריטניה הפרהיסטורית

התקופה הפלאוליתית

התקופה הפלאוליתית בבריטניה הגדולה התחילה לפני כמעט 750 אלף שנה ונמשכה עד סביבות שנת 8000 לפני הספירה. שינויים רבים התרחשו בפרק זמן זה בכללם מספר תקופות קרח שהשפיעו רבות על יישוב האדם באזור. תושבי האזור באותה תקופה היו להקות של ציידים לקטים שנדדו ברחבי אירופה אחרי עדרי חיות.

התקופה הפלאוליתית התחתונה

מספר שרידי עצמות וכלי צור נמצאו באזורי חוף של נורפוק שמצביעות על כך שהומו ארקטוס היה נוכח בבריטניה הגדולה לפני כ-700,000 שנה. בזמן זה, חלקיה המזרחיים והדרומיים היו מחוברים לאירופה בגשר יבשתי ארוך שאיפשר תנועה בין האזורים. ארכאולוגים מצאו מספר אתרים קדומים לאורך מקור מים יבש שהיה פעם נהר בית'הם, דבר שיכול להעיד על הדרך שנוצלה כדי להגיע מערבה לבריטניה.
אתרים כמו בוקסגרוב בססקס מתארים את הגעתו של מין אדם קדום הנקרא הומו היידלברגנסיס מלפני 500 אלף שנה. בני אדם קדומים אלה יצרו כלי צור וצדו את היונקים המקומיים. הם דחקו בפילים, קרנפים והיפופוטמים מעבר לצוקים ואל תוך ביצות כדי שיוכלו להרוג אותם ביתר קלות].

תקופת הברונזה

בסביבות שנת 2,500 לפנה"ס הופיעה בבריטניה תרבות חדשה. בדרך כלל מתייחסים אל אנשיה כאל 'אנשי ביקר', בשל השימוש הרווח אצלם בגביעי חרס שחלקם העליון דמוי פעמון (באנגלית: Bell beaker). מאמינים שמקורם בחצי האי האיברי (כיום ספרד ופורטוגל). אנשי ביקר הביאו יחד איתם לבריטניה את המיומנות שבחישול מתכת. תחילה הם יצרו דברים מנחושת, אך משנת 2,150 לפני הספירה לערך הם גילו את הדרך לייצור ברונזה (שהינה חזקה הרבה יותר מנחושת) על ידי ערבוב נחושת עם מעט בדיל. במהלך אלף השנים הבאות הברונזה החליפה את האבן כמרכיב העיקרי בכלים ובכלי־נשק.
לבריטניה היה מצבור רב של בדיל באזורי קורנוול ודבון באזור שכיום הוא דרום-מערב אנגליה, וכך החלה חציבת בדיל באזור. בסביבות 1,600 לפני הספירה באזור הדרומי-מערבי של בריטניה המסחר פרח, כשהבדיל הבריטי יוצא לרחבי אירופה.
אנשי הביקר היו מיומנים גם ביצירת עיטורים מזהב, ודוגמאות לשכאלו נמצאו בקברים של עשירי תרבות וסקס של דרום בריטניה.
בתחילת תקופת הברונזה היו המתים נקברים מתחת לגבעות בתלי קבורה, בדרך כלל כשכד חרס מסוג ביקר בסמוך לגופה. מאוחר יותר באותה תקופה, שרפה אומצה כדרך הקבורה ובתי הקברות היו רק כדים עם אפר הגופות. אנשי התקופה בנו בניינים פרהיסטוריים מפורסמים רבים כמו השלבים המאוחרים של סטונהנג' כמו גם סיהנג'.
ישנו ויכוח בין הארכאולוגים אם אנשי הביקר היו גזע שהיגר אל בריטניה בהמוניו מהיבשת, או שהידע וההתנהגות שהגיעו מהם לבריטניה (ולבסוף לשאר מערב אירופה) הובאו יחד עם הסחר. לחלופין, ייתכן כי מספר אנשי ביקר שליטים היגרו לבריטניה והחלו לשלוט באוכלוסייה המקומית בדרך זו או אחרת.
יש עדויות להפרעה יחסית גדולה בתבניות החברתיות בסביבות המאה ה-12 לפנה"ס, שמלומדים אחדים מחשיבים אותה כפלישה (או לפחות להגירה המונית) אל תוך החלק הדרומי של בריטניה. דבר זה הורגש לא רק בבריטניה או באירופה, אלא גם מעבר לה; אימפריות רבות מהמזרח־הקרוב נפלו והתפוררו, או לפחות חוו בעיות רבות ופושטים אגאיים המכונים 'אנשי־הים' שלטו על רוב המזרח התיכון.

תקופת הברזל

בסביבות 750 לפני הספירה חישול הברזל הגיע לבריטניה מדרום אירופה. ברזל היה יותר חזק ומלא מברונזה, וכניסתו לבריטניה מסמלת את תחילת תקופת הברזל. הברזל שינה לחלוטין צדדים רבים בחיי הבריטים, בעיקר בחקלאות; חודי מחרשות מברזל יכלו לחרוש אדמה במהירות ובעומק רבים יותר מאשר עץ או ברונזה, וגרזנים מברזל יכלו לגדוע עצים ויערות ביעילות רבה הרבה יותר.
בסביבות שנת 900 לפני הספירה, החברה הבריטית השתנתה שוב. עד שנת 500 לפני הספירה התפשטה התרבות הקלטית לכל האיים הבריטיים. לקלטים הייתה אמנות מפותחת והם יצרו חרבות מסוגננות רבות מברזל ומברונזה, ותכשיטים מדהימים למראה.
בתקופת הברזל הייתה תושבי האי מחולקים לקבוצות חברתיות קטנות שבראשן עמד ראש השבט.
כשמספר האנשים גדל, קרבות ומלחמות פרצו בין שבטים יריבים. הדבר הוביל לבניית מבצרי גבעה. למרות שמבצר הגבעה הראשון נבנה בסביבות שנת 1,500 לפני הספירה, שיא בנייתם הגיע בזמן תקופת הברזל המאוחרת. משקים גדולים יצרו אוכל בכמויות תעשייתיות, ומקורות רומאים מספרים שהבריטים ייצאו כלבי ציד, עור חיות ועבדים.

המאות האחרונות של תקופת הברזל לפני פלישת הרומאים

במאות האחרונות לפני הפלישה הרומית באו לאי מהגרים פליטים מגאליה (האזור שכיום הוא צרפת ובלגיה), שברחו מהתפשטות האימפריה הרומית.
מסביבות שנת 175 לפני הספירה הם התיישבו באזורי קנט, הרטפורדשייר ואסקס, והביאו איתם את המיומנות לייצור חרס יותר טוב מכל מה שנעשה קודם בבריטניה. הגאלים, שהושפעו מתרבות האימפריה הרומית, יצרו את היישוב הראשון בבריטניה שהיה גדול מספיק להיקרא עיר.
מאות אלו ראו גם עלייה באיכות החיים באיים, כמו גם במורכבותם. בסביבות שנת מאה לפני הספירה החלו להשתמש במוטות ברזל כבמטבע, בעוד המסחר הפנימי ועם היבשת פרח, בעיקר בזכות המינרלים הרבים שמצויים בבריטניה. המטבעות פותחו, מבוססים על סוגים מהיבשת אבל נושאים שמות של ראשי שבטים מקומיים.
כאשר האימפריה הרומית התרחבה צפונה, היא החלה לגלות עניין בבריטניה.