google/wiki40b huggingface dataset:
דיאנה טאימינה

ביוגרפיה

טאימינה קיבלה את השכלתה הפורמלית בריגה, לטביה, שם סיימה ב-1977 את לימודיה באוניברסיטת לטביה בהצטיינות יתרה. בשנת 1990 השלימה באוניברסיטה זו את הדוקטורט שלה בנושא מדעי המחשב (בהשגחת פרופסור רוסינס מרטינס פריואלדס). 
בדצמבר 1996 הצטרפה טאימינה לפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת קורנל. במהלך לימודיה בסדנת גאומטריה באוניברסיטת קורנל ב - 1997, ראתה דגמי נייר של מרחבים היפרבוליים שנוצרו על ידי המתמטיקאי ויליאם תרסטון. רעיון הדגמים מצא חן בעיני טאימינה, ועל כן החליטה ליצור דגמים נוספים מקרושה. 
לאחר הצלחתם של הדגמים שיצרה, היא הוזמנה יחד עם בעלה, דייוויד הנדרסון, גם הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קורנל, להציג את דגמיה. דגמים נוספים הופיעו בספרי גאומטריה שכתבו בני הזוג יחד.

עבודתה

בגאומטריה, מרחב היפרבולי הוא מרחב בעל עקמומיות קבועה ושלילית. זאת להבדיל מהגאומטריה האוקלידית, המבוססת על מרחבים בעלי עקמומיות אפסית.
לכן, השתמשה בסריגה על מנת ליצור מרחבים שאכן יקיימו את תנאי המרחב ההיפרבולי.

שימוש בדגמים

בדגמים שנוצרו ניתן לעשות שימושים שונים על מנת להסביר את תכונותיהם של המרחבים ההיפרבוליים. על ידי סריגה של חוטים דרך דגמי הקרושה, ניתן להבין כיצד מתנהגים ישרים, מעגלים וצורות גאומטריות נוספות במרחב ההיפרבולי, לעומת במרחב האוקלידי.
על פי דיאנה טאימינה, המודלים שיצרה עזרו פלאות לתלמידיה להבין את טבע המרחב ההיפרבולי. 
בהמשך, הפכו הדגמים לפופולריים בקרב הקהל הרחב. ביוני 2005, עבודתה הוצגה לראשונה בתערוכת אומנות בשם "Not the knitting you know" ("לא הסריגה שאתה מכיר") ב Eleven Eleven Sculpture Space, גלריית אומנות בוושינגטון  די. סי. 
עבודותיה הופיעו בתערוכות שונות בארצות הברית, בריטניה, לטביה, איטליה, בלגיה ואירלנד.  עבודות אלו נמצאות גם בבעלותם של אספנים פרטיים, מכללות ואוניברסיטאות. כמו כן, מוצגיה נמצאים באוסף המודלים המתמטיים האמריקני של מוסד סמית'סוניאן (רשת מוזיאונים), ובפרט במוזיאון הלאומי לעיצוב על שם קופר יואיט.
אסטרונאוטים שהלכו על הירח

מתוך משתתפי תוכנית אפולו רק 12 איש הלכו על הירח. נכון ליולי 2018,  ארבעה מהם עדיין בחיים. בסך הכול היו 6 נחיתות מאוישות על הירח, כולן התרחשו בתקופה קצרה יחסית, בין יולי 1969 לדצמבר 1972.
האדם הראשון שצעד על הירח היה ניל ארמסטרונג. הוא יצא מרכב הנחיתה הירחי של אפולו 11 ב-21 ביולי 1969 בשעה 2:56 UTC. עם צעדו הראשון על הירח הוא אמר:
זהו צעד קטן לְאדם, צעד גדול לאנושות.

That's one small step for [a] man, one giant leap for mankind.‎
נכון ל-2019, אפולו 17 הייתה המשימה המאוישת האחרונה אל הירח. האריסון שמיט הוא האדם ה-12 שצעד על פני הירח. יוג'ין סרנן, שירד אל פני הירח לפניו, היה האדם האחרון שחזר אל רכב הנחיתה הירחי, והאדם האחרון לצעוד על הירח. בעודו מתכונן לטפס על הסולם של מודול הירח, בפעם האחרונה בה נמצא אדם על הירח, אמר:
"כאשר אנו עוזבים את הירח ואת טאורוס-ליטרו, אנו עוזבים כפי שבאנו, ואם ירצה האל, אנו נחזור, בשלום ותקווה לכל המין האנושי. בעודי מבצע צעדים אחרונים אלה מפני השטח למשך זמן מה, הייתי רוצה רק לציין שהאתגר של אמריקה היום עיצב את יעודו של האדם מחר. יהיה האל עם צוותה של אפולו 17."
אינקובטור (רפואה)

אִינְקוּבָּטוֹר (בעברית גם חֲמָמִית) הוא עריסה שקופה, מעין חממה, המשמש פגים שנולדו טרם עת או תינוקות הלוקים במחלה כלשהי. מערכת החיסון של פגים ותינוקות מסוימים חלשה למדי, ולכן מכניסים אותם לאינקובטור שהוא מעוקר (סטרילי), מונע זיהומים מלחדור למרחבם, ושומר על טמפרטורה ולחות מתאימים. לעיתים מוזרם חמצן אל תוך האינקובטור, כדי לסייע לריאותיו החלשות של הרך הנולד בנשימה.
תיאטרון הצפון

תיאטרון הצפון הוא אולם תיאטרון ישראלי השוכן בקריית חיים. בעליו הם אנשי העסקים שמעון קזנסקי וישראל פלדמן.

היסטוריה

תיאטרון הצפון, הנמצא בקרית חיים, הוקם ב-1994 במבנה ששימש קודם לכן כ"בית העם" של הקריה. מאז היווסדו, נוהל המקום במשך כ-12 שנה על ידי אבנר מכטינגר ולאחריו, בשנים 2010-2006, נוהל על ידי ניצה בן צבי.
לרוב, תיאטרון הצפון אינו יוצר או מפיק הצגות, אלא מנוהל כהיכל תרבות בבעלות פרטית, המארח הצגות שמובאות מתיאטראות בישראל. משנת 2007 הפיק התיאטרון מספר מצומצם של מחזות עצמאיים כגון "בן בהפתעה", "האמא של הרווקה" ו"עפרה" (דרמה מוזיקלית על חייה ומותה של עפרה חזה). בנוסף להצגות של התיאטראות הרפרטואריים, מוצגים במקום הפקות ומופעים שונים, כגון קונצרטים, הצגות ילדים, מופעי בידור, מחול ומוזיקה.
בעשור השני של המאה ה-21, התיאטרון משרת כ-30,000 מנויי תיאטרון רובם מאזור חיפה, הקריות וצפון הארץ. מבנה התיאטרון מכיל אולם ובו 1,100 מקומות ישיבה, אולם כניסה, בית קפה ומשרדים.
התיאטרון מכיל 1100 מקומות ישיבה וכולל חניה וגישה מותאמת לנכים. מוצגים בו הצגות למבוגרים, הצגות ילדים, מופעי סטנדאפ, מופעי מחול, הצגות של התיאטרון האידי. מופעי זמר ושירה בציבור, מופעי מוזיקה וג'אז והרצאות.
יום נישואים

יום נישואין הוא יום בו נהוג לציין מדי שנה את נישואיהם של בני זוג, בתאריך שבו נערכה חתונתם.
בחלק מהמדינות בעולם המערבי, בהן ארצות הברית ובריטניה, קיימים שמות מסורתיים ייחודיים לכל יום נישואים, לפיהם נהוגה הענקת מתנות הדדית של בני הזוג בהתאם (או הבאת מתנות ברוח זו על ידי אורחי בני הזוג במקרה שנערכת מסיבה לציון יום הנישואים). מדינות רבות נבדלות במתנות הנהוגות בהן מדי שנה, אך לאורך השנים התבססו מתנות קבועות יחסית המשותפות לרוב המדינות, במיוחד בימים כגון יום השנה ה-5 (בו נהוגה מתנה העשויה מעץ), ה-10 (מתנה העשויה מבדיל), ה-15 (בדולח), ה-20 (פורצלן), ה-25 (כסף), ה-30 (פנינה), ה-40 (אבן אודם), ה-50 (זהב) וה-60 (יהלום). שרידיו של מנהג זה מצויים גם כיום בתרבות הישראלית, והם חגיגות "חתונת כסף" במלאת 25 שנות נישואים ו"חתונת זהב" במלאת יובל לנישואים. 60 שנות נישואים נקראו בעבר "חתונת שוהם".
מקור המנהג הוא כנראה בגרמניה של ימי הביניים, אז נהוג היה כי אישה החוגגת את יום הנישואים ה-25 מקבלת מחבריה ושכניה זר מכסף, וביום הנישואים ה-50 זר מזהב, כברכה על המזל הטוב שמלווה את בני הזוג לאורך שנים כה רבות; עם הזמן התרחב רפרטואר הסמלים עבור כל שנה, ונפוץ ברחבי העולם המערבי. סמלים אלו השתנו לאורך השנים, למשל היהלום היה סמל ידוע עבור יום הנישואים ה-75, אך הוא עבר ליום הנישואים ה-60 לאחר שויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, חגגה בסוף המאה ה-19 את שנת ה-60 למלכותה ביום שזכה לכינוי "יובל היהלום". 
בממלכות חבר העמים הבריטי עשויים בני זוג לקבל מכתב ברכה מראשי הממלכה לרגל יום הנישואים ה-60, ה-65 וה-70 שלהם (זאת לאחר שביצעו רישום בארמון בקינגהם או במשרד המושל הכללי של מדינתם). בקנדה עשויים בני הזוג לקבל מכתב ברכה מהמושל הכללי החל מהשנה ה-50 לנישואיהם, מדי חמש שנים, ובאוסטרליה וארצות הברית החל מהשנה ה-50 מדי שנה. נוצרים קתולים יכולים להירשם במחוז הבישוף המקומי כדי לקבל את ברכת האפיפיור לרגל ימי נישואים מיוחדים (ה-25, ה-50, ה-60 וכו').
אשמה

אשמה היא קיומה של אחריות פלילית למעשה המהווה עבירה.
ברלינגיירו ברלינגיירי

ברלינגיירו ברלינגיירי (באיטלקית: Berlinghiero Berlinghieri; לפני 1228 - ~1240) הידוע גם כ"ברלינגיירו מלוקה", הוא כינויו של צייר איטלקי בראשית המאה ה-13, ששמו האמיתי לא נודע.
ברלינגיירי היה מהאמנים המרכזיים בסצנת האמנות של טוסקנה בתקופת פעילותו. עבודותיו מוצגות במוזיאונים לאמנות ברחבי אירופה, וגם בארצות הברית במוזיאונים כמו: מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, מוזיאון קליבלנד לאמנות ומוזיאון צפון קרוליינה לאמנות.
הוא אביהם של הציירים: ברונה, בונוונטורה ומרקו ברלינגיירי.
תובל קין

תּוּבַל קַיִן הוא בנם של למך בן מתושאל וצלה, שמוזכר בספר בראשית, פרק ד', פסוק כ"ב, כאבי מקצוע הנפחות. אחיו הם יָבָל, יוּבָל ונַעֲמָה. לפי האגדה, תובל קין נכח בעת הריגתו בשוגג של קין על ידי למך (הריגתו של קין על ידי למך קרתה בגלל תובל קין. בשל היות למך כבד ראייה, תובל קין עזר לו לצוד, וכאשר כיוון למך את קשתו הוא ירה לכיוונו של קין. לאחר שלמך גילה זאת הוא הרג את תובל קין בשל טעותו).
 
חז"ל לעומת זאת דרשו שלמך הרג בשוגג לא רק את קין, אלא גם את תובל קין (תנחומא בראשית יא). מכאן הסיקו כי שושלתו החומרנית של קין, המתארת תאוותנות והישגים בכל תחומי החומר, פותחת ברצח הבל בידי קין ונחתמת בהרג קין ותובל קין בידי למך.
כיום, קיבוץ תובל וכן מספר רחובות בישראל קרויים על שמו.
ראיין סידני

קריירת מכללות

סידני שיחק בעבור בוסטון קולג' מהדויז׳ן 1 ממחוז הביג איסט בשנים 2000–2003, בהן ביסס את עצמו כשחקן השישי של הקבוצה. המכללה עלתה בימיו על הגל: מהמקום האחרון במחוז למקום הראשון עם שיאי יחס ניצחונות-הפסדים והזכייה בו פעמיים, תוך כדי השתתפויות בליגת ה-NCAA. באחד האימונים שבר את הלסת שלו ועלה לשחק חודשיים עם קיבוע ללסת. בעונה השלישית והאחרונה שלו בקבוצה נולד בנו הבכור ובנוסף הסתבך משמעתית כאשר אנדרו ברייאנט, חברו לקבוצה וחברו הטוב ביותר במכללה, הוחזק בן ערובה במעונות רובנשטיין של המכללה בידי אדם חמוש ממכללה אחרת, סידני טוען ששמע זאת מאדם שעלה אליו לחדר במעונות וחש לעזרת חברו שהוחזק בדירה כמה קומות מתחתיו אך הרשויות עצרו את שלושתם וכתוצאה מכך התקיים משפט שבו יצא סידני זכאי אך לא המשיך לעונה הרביעית בקבוצה, הוא טען כי עזיבתו נובעת ״מסיבות אישיות״ בהודעה לתקשורת. כתוצאה מהמקרה סיכוייו להיבחר בדראפט ה-NBA צנחו משמעותית, הוא בחר לסיים את התואר וקריירת המכללות שלו באוניברסיטת צ׳ייני של פנסילבניה הקטנה מהדויז׳ן 2 בעונת 2003/2004 והוא אכן לא נבחר בדראפט 2004.

קריירה מקצוענית

הוא יצא לאירופה לשחק במרסין מהליגה הטורקית השנייה בעונת 2004/2005, הוא הוביל את הליגה הזו בנקודות עם 30.2 למשחק והיה מהגורמים הבולטים לעלייתה לליגה הטורקית הבכירה. לאחר עונה זו חתם במכבי ראשון לציון של גיא גודס בה היה שחקן מצטיין (נבחר לחמישיית ההגנה של העונה) וחביב האוהדים המקומיים והוביל את הקבוצה לפיינל פור בעונת 2005/2006. בעונה שלאחר מכן היה הזר היחיד שהמשיך בקבוצה שהשתתפה גם במסגרת היורוקאפ צ'לנג' של פיב״א אך תרומתו לא הייתה כשהייתה ובינואר 2007 שוחרר מהקבוצה. הוא סיים את העונה בליגה חצי מקצוענית בארצות הברית. בעונה שלאחר מכן שיחק בחוזים קצרי טווח בקבוצות מספרד ואיטליה וסיים את העונה והקריירה בקבוצת אליאגה פטקים הטורקית.

לאחר הפרישה

בין 2008-2010 עבד כברמן לפי פרופיל הלינקדאין שלו. ב-2009 רואיין סידני לעיתון של בוסטון קולג׳ וסיפר את סיפורו ועל כך שהוא לא מתחרט על הקריירה המקצוענית בת 4 השנים שלו (״תראו לי עוד בן 27 שהספיק למלא שלושה דרכונים - כולל גיחות ברחבי המזרח התיכון, מצרים, דובאי ואיי יוון״) וכי הוא מאושר מהקריירה החדשה שלו כקבלן בניין ומחברת בנייה שהקים באן ארבור, מישיגן.
ב-2010 שיחק בליגת חובבים של נורת'וויל, מישיגן עם קבוצת הצ'אמפס.
אנה הקדושה

אנה הקדושה (יוונית: Άννα) היא על פי המסורת הנוצרית אמה של מרים הבתולה.

שמה

השם אנה הוא גרסה יוונית לשם "חנה". לשמה של אנה הקדושה גרסאות מקומיות בשפות שונות (Anne, Ann, Anna).

אזכורים בכתובים

על פי הבשורה על פי יעקב, בשורה אפוקריפית לקאנון הנוצרי, אנה ובעלה יהויקים הקדוש סבלו שנים רבות מעקרות. מלאך בישר להם שייוולד להם צאצא, ואנה הבטיחה להקדיש את התינוק לעבודת האל. במאה ה-4 ושוב במאה ה-15 החלה רווחת האמונה כי גם אנה ילדה את מריה בלידת בתולין, וכי גם היא התעברה בידי רוח הקודש. כיום מתנגדת הכנסייה הקתולית לראיה זו, ולפי גרסתה, אנה הרתה וילדה את מריה כדרך האדם, אך שוחררה מהחטא הקדמון בחסד אל. האירוע הנחוג ב-8 בדצמבר בכל שנה מכונה "העיבור ללא רבב". 
אנה הקדושה היא הקדושה המגינה של קוויבק ושל ברטאן, ומגינה על נשים בזמן הלידה, ועל כורים.

כנסיות על שם אנה

על שם אנה נבנו כנסיות רבות בעולם. הכנסייה הידועה ביותר היא כנסיית סנטה אנה בירושלים בדרך הייסורים הניצבת במקום בו לפי אחת המסורות שכן ביתם של יהויקים ואנה ובו נולדה מרים, אם ישו. כנסיות נוספות על שם אנה נבנו בארץ ישראל בציפורי, שם לפי מסורת אחרת גרו יהויקים ואנה וכן כנסיית צנדחנה בתל מרשה שם, על פי מסורת אחרת, התרחשה לידתה של מרים.
פיתון סלעים אפריקני

תיאור

אורכו של פרט בוגר יכול להגיע למעלה מ-6 מטרים, דבר ההופך אותו לאחד ממיני הנחשים הגדולים ביותר. אורכו הממוצע של בוגר הוא 4.8 מטר, אך קיימים דיווחים אמינים על פרטים באורך 6 מטר. משקלו המרבי מגיע ל-90 קילוגרם. צבעו הוא בדרך כלל חום משובץ בירוק זית ובז' ,הדוהה ללבן מבחוץ. הוא דומה במראהו לפיתון הבורמזי, אולם אין בין שני המינים קרבה. בשבי הוא יכול להאריך חיים עד ל-12 שנים.

תפוצה

הפיתון נפוץ באפריקה מדרום לסהרה, מסנגל במערב עד לאתיופיה וסומליה במזרח וכולל את המדינות: גינאה ביסאו, מאלי, גינאה, ליבריה, חוף השנהב, סיירה לאון, גאנה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, אוגנדה, בורונדי, אנגולה, צ'אד, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מלאווי, סודאן, דרום סודאן, קניה, טנזניה, זמביה, זימבבואה, מוזמביק, בוטסואנה, נמיביה, ודרום אפריקה.

מקום מחיה

מצוי בעיקר באזור עשבי ובסוואנה, קרוב למקור מים (נהרות, נחלים, ביצות) ולעיתים בשולי יערות. לעיתים קרובות מצוי ליד או בתוך שדות קנים.

מצב שימור

מין זה מוגדר מאוים ובסכנה וכלול ברשימת CITES קטגוריה II למינים, ששמה הגבלות על ייצואו ברחבי העולם. הדבר נובע מכך שעורו משמש את תעשיית העור, בעיקר לנעלים, חגורות וארנקים.

התנהגות

תלויים מאוד במקורות מים, הפיתון סלעים האפריקני נכנס לתרדמת קיץ בתקופות חמות במיוחד, שבהן הוא מתחפר עמוק במחילות של בעלי חיים אחרים. ידוע בתוקפנותו ונכונותו לנשוך אם מרגיזים אותו, זאת בניגוד לפיתון בורמזי.

תזונה

כמו כל הפיתונים, פיתון הסלעים הוא נחש לא ארסי ההורג את טרפו באמצעות חניקה. תזונתו מגוונת במיוחד וכוללת כמעט כל בעל חיים שהוא יפגוש ויהיה מסוגל להתגבר עליו. הפרטים הצעירים ניזונים בעיקר ממכרסמים למיניהם. פרטים בוגרים, לעומת זאת, מסוגלים לטרוף טרף גדול במיוחד הכולל תנינים, קופים, עיזים וצבאים.

הפיתון והאדם

תקיפות בני אדם על ידי מין זה הן מועטות ביותר, ומתחרשות לרוב בשבי כתוצאה של החזקה לקויה. בשל חוזקו הרב הוא יכול לגרום לפציעה חמורה ואף למוות של אדם בוגר. למרות זאת, לרוב הוא אינו מזהה בני אדם בתור טרף פוטנציאלי. סיפורי פולקלור על נחשי ענק אוכלי אדם התבררו לרוב כאגדות בלבד ואין תיעוד של מקרים בהם אדם בוגר נטרף על ידי נחש ממין זה. רוב מקרי התקיפה הם של ילדים, הדומים בגודלם לטרף הטבעי של הנחש ובעלי יכולת מועטה להתגונן. ידוע מקרה יחיד מסוגו בו נטרף ילד בן עשר, בשנת 2002.
בקהילות כפריות באזורי המחיה שלו קיים פחד גדול מפני פיתון הסלעים והוא ניצוד בכמויות. באזורים מסוימים הוא ניצוד גם למטרות מאכל ושימוש בעורו. מין זה משמש גם כחיית מחמד, אך התנהגותו תוקפנית ובלתי צפויה, מה שהופך את טיפולו בשבי למסוכן ודורש מומחיות וזהירות רבה במיוחד.
אזורי המחיה שלו אף הם בסכנה. למשל, אוכלוסיית הנחשים בדרום-מזרח ניגריה נמצאת בסכנה חמורה וממשית עקב כריתת יערות גשם לטובת תעשיית הנפט. לא מצוי מידע רב על היקף הסחר העולמי בפיתון הסלעים.
הוא נחשב למין מוגן ומצוי לעיתים קרובות באזורים מוגנים, כמו הפארק הלאומי סרנגטי בטנזניה, שהוא אתר מורשת עולמית.
דיאטה פלאוליתית

דיאטה פלאוליתית (פליאו, תזונה פלאוליתית, דיאטת האדם הקדמון; באנגלית: Paleolithic Diet, Paleo Diet) הוא אורח חיים תזונתי המנסה לחקות ולהתקרב ככל שניתן לאכילת מזונות האדם הקדמון טרם המהפכה החקלאית, כלומר בתקופה הפלאוליתית. הרעיון מאוחרי דיאטה זו הוא תפיסה כי המזון הנאכל על ידי האדם הקדמון תואם יותר טוב את האורגניזם האנושי, מאשר מזון מהתקופה המודרנית.

רקע: תזונת האדם הקדמון בתקופה הפלאוליתית

הידע הקיים על התזונה בתקופה הפלאוליתית, המשמש כבסיס לרעיון הדיאטה הפלאוליתית המודרנית, מגיע בעיקר ממחקר ארכאוזואולוגי וארכאובוטני של שרידי בעלי החיים והצמחים, בהתאמה, שהשתמרו באתרים הארכאולוגיים. מקורות מידע נוספים, המשתמרים לעיתים, כוללים מחקר של איזוטופים יציבים בעצמות אדם וניתוח צואת אדם מאובנת. ניתן גם להסיק על הדיאטה הפלאוליתית ממנהגי התזונה של חברות ציידים-לקטים שנחקרו על ידי אתנוגרפים במהלך המאה העשרים. 
לפי עדויות אלה, תזונת האדם הפלאוליתית כללה מגוון של צמחים לא מתורבתים ובעלי חיים מן הבר. הממצאים הארכאוזואולוגיים הפלאוליתיים מצביעים על איסוף פגרים וניצול מעט הבשר שנותר עליהם, כמו גם ניתוץ העצמות וצריכת מח העצם, כבר אצל ההומינידים בתחילת התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני כ-2.5 מיליון שנה. במקביל התפתח ציד שיטתי ומתוחכם של בעלי פרסות גדולים, לכל המאוחר בסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני כ-400 אלפי שנים. בתקופה הפלאוליתית התיכונה מוסכם על רוב החוקרים שהניאנדרטלים והאדם המודרני צדו באופן שיטתי פרטים בוגרים ובריאים של בעלי פרסות. בתקופה הפלאוליתית העליונה וביתר שאת בתקופה האפיפלאוליתית והמזוליתית החל האדם ללכוד מגוון רחב יותר של בעלי חיים קטנים, כולל דגים, עופות וזוחלים. 
במקרים בהם השתמרו שרידי צומח עולה תמונה של איסוף וניצול פירות וזרעים לעיתים מזומנות. ניצול דגני בר וקטניות בר אירע כבר בתקופה הפלאוליתית התיכונה ובוודאי בתקופה הפלאוליתית העליונה. גם כאן נראה כי ניצול הצמחים, בעיקר הדגנים, הוגבר בשלהי התקופה הפלאוליתית ובתקופה האפיפלאוליתית. 
התמורה המשמעותית ביותר בדרכי עיבוד המזון הייתה תחילת השימוש באש לצלייה, קלייה או בישול, אשר העלה את הערך התזונתי של המזון וחיטא אותו. בני האדם הפלאוליתיים הסתגלו בהדרגה לאכילת מזון צלוי או מבושל, והתאמה זו הייתה כה מוצלחת עד שנעשתה מאפיין אנושי אוניברסלי, לכל המאוחר בתקופה הפלאוליתית התיכונה.

הדיאטה הפלאוליתית המודרנית

הדיאטה הפלאוליתית מנסה להידמות לתזונתו של האדם הקדמון על ידי בחירת מזונות ויחסים ביניהם המשחזרים כביכול את התזונה האופיינית לאדם בתקופה הפלאוליתית. אין הגדרה אובייקטיבית אחת למונח "דיאטה פלאוליתית" והגדרות שונות נבדלות זו מזו בהדגשים שלהן ביחס לאורח חיים זה. גישה אחת רואה את הדיאטה הפלאוליתית כדרך חיים תזונתית המתחקה באופן מקסימלי אחר תזונתו של האדם הפלאוליתי, גישה אחרת מדברת על הימנעות מקבוצות מזון אשר על פי מחקרים מסוימים (אך לא על פי אחרים) אינן טובות לאדם, ועוד; חלק מגדירים את התזונה הפלאוליתית ככוללת מידה קטנה של חלב ומוצריו וחלק נוקטים בגישה שמרנית יותר אשר לא כוללת מוצרי חלב כלל, לפחות לא בצורתם התעשייתית. מרבית הגישות מפחיתות בהרבה את צריכת הפחמימות ונמנעות במידה מקסימלית ממזון תעשייתי ומעובד.

ביקורת

הדיאטה זכתה לפופולריות מצד אחד ולביקורת רבה מצד שני. ארגון הדיאטנים הבריטי הכניס אותה לרשימת חמש הדיאטות הגרועות של 2015 וטען שהיא לא מאוזנת ולוקה במחסור רב במינרלים חיוניים. נטען בין היתר כי הדיאטה לא מבוססת על מחקר מדעי וייתכן שדיאטה פלאוליטית אף מזיקה לבריאות ויכולה לגרום להשמנה ולתופעות לווי שונות. פלאו קיבלה 2.4 נקודות מתוך 5 על ידי מדרג הדיאטות של U.S News.
פדרציה (חללית)

היסטוריה

ב-23 בנובמבר 2005 סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה הודיעה על מכרז תחרותי לבניית חללית רוסית חדשה. שלושה תאגידים וחברות הציעו את הפרויקט שלהן: תאגיד הטילים והחלל אנרגיה הציג את חללית קליפר, חברת מולניה ("ברק"), המרכז לחקר החלל ע"ש מיכאיל חרוניצ'ב.
לאחר סירובה של סוכנות החלל האירופית ליטול חלק בפרויקט "קליפר", החליטה רוסיה לשתף פעולה עם אירופה בבניית חללית אירופית, שרכיבים ממנה יתבססו על החללית ATV.
ב-14 ביוני 2006 תאגיד החלל הרוסי אנרגיה הודיע כי בהתאם לתוכניות הממשלה לטיסות מאוישות בשנים 2006-2030, נבחנת הקמתה של מערכת חלל שתתבסס על תעשיית התחבורה במדינה, מערכת שתהיה הבסיס לשיגור טיסות לכוכבי הלכת מאדים ונוגה. כחלק מן המערכת בוצעו מודרניזציה וחידוש לחלליות הסויוז. נוסף לכך, לאחר 2015 מתוכננת בנייתה של תוכנית לאומית, בנפרד מאירופה, לביצוע טיסות מאוישות לירח, החללית עתידה להיות חללית מאוישת ולהוות אלטרנטיבה רוסית לחללית אוריון האמריקנית.
בינואר 2016 ראשי רוסקוסמוס הכריזו כי החללית החדשה תישא את השם "פדרציה".

פיתוח החללית

ב-6 באפריל 2009, סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה הכריזה כי על פיתוח החללית יעבדו תאגיד הטילים והחלל אנרגיה ומרכז החלל והטילים פרוגרס. החללית החדשה, שקיבלה את השם פדרציה, עתידה להוות את חללית הבסיס של רוסיה לשיגור משימות מאוישות למאדים ולסייע ביישוב הירח.
בסלון האווירי במוסקבה שנערך באוגוסט 2011 הוצג מודל בקנה מידה 1:1 של החללית רוס. באוקטובר 2011 ראש סוכנות החלל, ולדימיר פופובקין, הופיע בישיבת הדומה והכריז כי רוסקוסמוס הגיעה להחלטה משותפת עם ממשלת רוסיה על הפסקת פיתוח טילי רוס-M, שהיו אמורים לשאת את החללית רוס בטיסת הבכורה. פופובקין לא הזכיר את הגורם להחלטה.
ביולי 2019 במהלך הפורום הבינלאומי לנוער "מהנדסי העתיד", ראש מחלקת פיתוח עסקי הטיסות המאוישות של תאגיד הטילים והחלל אנרגיה, איגור ורחובסקי, דיווח על קשיים בפיתוח החללית העתידית, ברם בהתאם לתוכניות החברה טיסה מאוישת ראשונה מתוכננת לשנת 2022.
אניאגרם (הדרך הרביעית)

האניאגרם (לעיתים אניאגון) הוא צורה גאומטרית בעלת תשעה קודקודים. השם הוא הלחם של שתי המילים היווניות אניאה (תשע) וגרמוס (דבר כתב או סמל מצויר). בתרגום ספרו של פ"ד אוספנסקי "החיפוש אחר המופלא" מכונה האניאגרם "תְשִׁיעוֹן".
סמל האניאגרם משמש למספר מטרות בתורות ומערכות אמונות שונות. במאה ה-20 התבלטה הצורה במערכת שלרוב מכונה "האניאגרם של האישיות". המקורות ההיסטוריים של הסמל שנויים במחלוקת, אך גיאורג איבאנוביץ' גורדייף (Gurdjieff, 1870-1949, שהציג לראשונה את הצורה בעולם המערבי בתחילת המאה ה-20) טען שהצורה פותחה לראשונה במסגרת הזרם הסוּפי באסלאם.
השימוש המודרני בסמל האניאגרם מיוחס בדרך-כלל לגורדייף ולתורתו הרוחנית, "הדרך הרביעית".
סמל האניאגרם, על-פי המסורת של "הדרך הרביעית", מייצג שני חוקים קוסמיים יסודיים: שילוב (קומבינציה, הידוע גם כחוק של שלוש השלשות) ותהליך (פרוצס, הנקרא גם חוק השבע). שילוב הוא ההתקלויות של אותם הכוחות החוברים יחדיו ליצירת מאורע חדש. חוק התהליך הוא הקובע את הסדר בו הדברים מתרחשים.
אד אוניל

קורות חייו

אדוארד אוניל נולד ב-12 באפריל 1946 באוהיו, ארצות הברית. הוא למד באוניברסיטה מקומית באוהיו. היה מורה למדעי החברה. נשוי לשחקנית קתרין רוסוף החל מ-1986.
אוניל שיחק בסרטים ובסדרות טלוויזיה שונות, ולוהק בדרך כלל לתפקיד של שוטר. בין היתר השתתף בסרט "אספן העצמות" (1999, בכיכוב דנזל וושינגטון ואנג'לינה ג'ולי), בסרט "ענקים קטנים" ובשני סרטי "עולמו של ויין" (1992 ו-1993, בכיכוב מייק מאיירס), אך התפרסם בעיקר בתפקיד אל באנדי, אב המשפחה בקומדיה "נשואים פלוס", ששודרה מאפריל 1987 עד אפריל 1997 ברשת FOX. למרות שהסדרה הייתה התוכנית המצליחה ביותר של רשת FOX באותה עת, הרשת סירבה להשקיע בפרק סיום מיוחד. ההחלטה הזאת עוררה כעס רב אצל אוניל, ובעקבותיה הוא סירב בתוקף להשתתף בשידורים מיוחדים (ספיישלים) של הרשת.
בשנת 2003 שיחק בסדרת המשטרה "רשתות אל.איי." ברשת ABC בתור לוטננט ג'ון פריידי, בהפקתו של דיק וולף. הסדרה מבוססת על תכנית רדיו "Dragnet" שעברה מספר גרסאות לרדיו ולטלוויזיה.
ב-2005 שיחק אוניל בסדרה "הבית הלבן" (רשת NBC), בתפקיד אריק בייקר, מושל מדינת פנסילבניה המועמד לתפקיד סגן הנשיא.
החל מ-2009 הוא מככב בסדרה הקומית "משפחה מודרנית" שמשודרת ברשת ABC ובישראל ב-yes  Comedy.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד קטן בסרטה של ג'ניפר מוריסון "כלבי השמש". 
באוגוסט 2011 זכה לקבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אוניל הוא בעל חגורה שחורה באמנות הלחימה ג'ו ג'יטסו ברזילאי.
דגל כחול

"דגל כחול" היא סדנת הדגל של מערך הקרב של חיל האוויר הישראלי. הסדנה מתקיימת בבסיס עובדה שבנגב. הסדנה נמשכת שבועיים ומשתתפים בה עשרות מטוסי קרב מטייסות הקרב של חיל האוויר הישראלי. הסדנה מתקיימת בחיל-האוויר מדי שנתיים, מאז שנת 2013. מקורם של התפקידים והחוקים בסדנה שאולים מתרגיל הרד פלאג האמריקני.
צוותי האוויר מתחלקים לשתי טייסות: ה"כחול", שמייצג את הכוח האווירי של מדינה ידידותית דמיונית, וה"אדום", המייצג מדינת אויב. הטייסים נלחמים זה בזה בקרבות אוויר, ומתרגלים תקיפות מטרות קרקע באזורים מוכי טיל קרקע-אוויר (אזור מוגן-טילים).
בסדנה בשנת 2017 השתתפו, מלבד ישראל, נציגי חילות האוויר של ארצות הברית, איטליה, יוון, פולין, ולראשונה גם הודו, צרפת וגרמניה. חילות האוויר של בריטניה ואוסטריה לא השתתפו אך שלחו משקיפים. זו הייתה הפעם הראשונה מאז מלחמת העולם הראשונה שמטוסי חיל האוויר הגרמני טסו בשמי ישראל. השתתפו כ-100 מטוסים מדגמי טורנדו, מיראז', יורופייטר, F-15, F-16 ועוד. בסדנה ניתן דגש על תרחישים כמו התמודדות עם סוללות נ"מ, הפלת מל"טים, קרבות אויר, והטלת חימוש ממרחק רב.
הסדנה בשנת 2019 צפויה לכלול לראשונה מטוסים מדגם F-35.
קחי אותי שרון

על התוכנית

התוכנית הונחתה על ידי אקי אבני. התוכנית עסקה בשרון איילון, אישה בגיל 30, דיילת באל על לשעבר ואשת היי טק המחפשת אהבה. במהלך התוכניות 15 מתמודדים יצאו לפגישות איתה, קיבלו משימות ועברו ניפויים על ידי איילון. באחד הפרקים התקיים שלב "גלגל הצלה" בו התבקש הקהל לבחור אחד מהמתמודדים שאיילון ניפתה ולהחזיר אותו לתוכנית. בחירת הקהל הייתה רודריגו גונזלס, שלימים הפך למנחה בערוץ הילדים. לבסוף, שרון בחרה ביואב שוורד כבן זוגה. השניים קיימו זוגיות גם לאחר התוכנית, אך לאחר תשעה חודשים נפרדו. לאחר עשור סיפרו השניים כי לא הגיעו במטרה למצוא אהבה. שוורד היה דוגמן שנשלח לאודישן מטעם הסוכנות שייצגה אותו; שרון חיפשה דירה והפרס בתוכנית כלל דירה לשנה. שרון הייתה נשואה לארז אלוביץ, בנו של שאול אלוביץ ואם לשלושה ילדים. בדצמבר 2016 פורסם שהם נפרדו.
נוסחת אוילר (אנליזה מרוכבת)

נוסחת אוילר היא נוסחה יסודית באנליזה מרוכבת, הקושרת את הפונקציה המעריכית הטבעית לפונקציות הטריגונומטריות סינוס וקוסינוס. הנוסחה נקראת על-שמו של לאונרד  אוילר.
הנוסחה קובעת כי:  לכל  ממשי, כאשר e הוא בסיס הלוגריתם הטבעי ו-i הוא היחידה המדומה.

זהות אוילר

כאשר מציבים בנוסחה את  כערכה של הזווית  , מתקבל:
 או ,
תוצאה הקרויה זהות אוילר ומקשרת בצורה פשוטה בין 5 קבועים מתמטיים בסיסיים.

משמעות אלגברית

מנוסחת אוילר נובע שההעתקה  היא הומומורפיזם של חבורות מן הישר הממשי כחבורה ביחס לפעולת החיבור, אל מעגל היחידה במישור המרוכב כחבורה ביחס לפעולת הכפל. זהו אפימורפיזם שאיננו איזומורפיזם שכן .
הגרעין של  הוא הקבוצה  ולכן לפי משפט האיזומורפיזם הראשון מעגל היחידה איזומורפי ל-, או אחרי נרמול .

הוכחות

קיימות מספר הוכחות לנוסחה, שמתבססות על ההגדרה של פונקציית האקספוננט המרוכבת לפי טור טיילור של הפונקציה הממשית או כפונקציה המקיימת את התכונות הידועות של הפונקציה הממשית.

הכללות

ניתן להכליל את נוסחת אוילר מהמספרים המרוכבים אל הקווטרניונים על ידי הנוסחה  כאשר r הוא נקודה על כדור היחידה התלת-ממדי במרחב הקוונטרניונים ה-4 ממדי הנקרא ורסור.
אות מלחמת ששת הימים

האות

במרכז האות פסים בצבע תכלת ולבן כצבעי דגל המדינה, בצדדים מופעים פסים רחבים של כחול ואדום - צבעי הניצחון והגבורה.
ככל אותות המערכה בישראל, האות מעוצב בצורת סרט בגודל 40×10 מ"מ המחובר באמצעות סיכות לבגד. לאחר מלחמת לבנון השנייה החל ייצור האות ממתכת מצופה אמייל.
חייל שקיבל צל"ש במהלך המלחמה עונד אותו על גבי האות.
צבעוני החרמון

מאפיינים

צבעוני החרמון הוא בעל פרחים הדומים לפרחים של צבעוני ססגוני. הפרח בצבעים ורוד-לבן בצידו הפנימי ובצבעים צהוב-כתום בצידו החיצוני. לצבעוני החרמון פרח דמוי גביע בעל 6 עלי עטיף צבעוניים. הבצל של צבעוני החרמון קטן מהבצל של צבעוני ההרים והוא גם פחות מעמיק ממנו בקרקע. צבעוני החרמון מצמיח גבעול פריחה אחד באורך 5 עד 10 סנטימטר ועליו פרח אחד. הפרח פורח בחודשים מאי-יוני כשלושה שבועות לאחר הפשרת השלגים. הפרח נפתח החל משעה 16:00, למשך מספר שעות ובערב הוא נסגר. למחרת הוא נפתח מחדש אבל כבר אינו במיטבו.