רביב דרוקר

ביוגרפיה

דרוקר הוא הילד האמצעי מבין שלושה אחים. אחיו הבכור הוא מאמן הכדורסל שרון דרוקר. גדל בשכונת רמת ורבר בפתח תקווה. הוא למד בבית הספר היסודי "נווה עוז" בעיר, ובהמשך למד בתיכון במגמה הריאלית.
בשירותו הצבאי שימש כחוקר מצ"ח, ולאחר השחרור עבד כשנה כחוקר פרטי בתחום הביטוח. הוא בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת תל אביב.
החל לעבוד ככתב כללי ב"מעריב". בהמשך שימש כתב לענייני נדל"ן ותשתיות, ולאחר מכן ככתב מדיני. ב-1998 עבר להיות הכתב המדיני של גלי צה"ל. במקביל הגיש לעיתים בתחנת הרדיו את התוכנית "מה בוער".
החל מאוגוסט 2003 משמש כפרשן הפוליטי של "חדשות עשר". ממרץ 2006 עד אפריל 2009 הגיש לצד עפר שלח את "שישי" - מהדורת ליל שבת של ערוץ 10. ממאי 2009 הגישו השניים את תוכנית התחקירים "המקור", ובהמשך דרוקר הגיש את התוכנית לצד מיקי רוזנטל ורזי ברקאי, וכיום מגיש לצד ברוך קרא.
בשנת 2004 היה שותף לייסודה של התנועה לחופש המידע, וכיהן כיושב הראש שלה עד דצמבר 2016.
22 יום לפני הבחירות ב-2006 חשף דרוקר את "יומני עמרי" - רשימות ובהן מינויים פוליטיים של עמרי שרון, בנו של ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון. ב-15 ביוני 2007, שלושה ימים לאחר סיום הבחירות הפנימיות לתפקיד יו"ר מפלגת העבודה וההכרזה על ניצחונו של אהוד ברק, חשף דרוקר צילומים מקלפיות במגזר הערבי, שהראו כי כמות המצביעים בפועל הייתה נמוכה משמעותית ביחס לאחוזי ההצבעה הגבוהים שלכאורה נרשמו במגזר. החשיפה הובילה לחקירת משטרה של יאח"ה.
במרץ 2007 חשף דרוקר מסמך פנימי מלשכתו של אהוד אולמרט, אשר מתעד את ההטבות שנתנו אולמרט ואנשיו לפעילי ליכוד. כמה חודשים לאחר מכן הורה היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, על חקירת יאח"ה בנושא, בעקבות התחקיר.
בשנת 2008 פרסם כי בזמן מלחמת לבנון השנייה כשנסע בנימין נתניהו בלוויית אשתו - שרה נתניהו ללונדון למסע הסברה הוצאותיהם היו גבוהות ושולמו על ידי תורם לונדוני. בתגובה הגיש נתניהו תביעת דיבה כנגד דרוקר וערוץ 10,‏ שאותה ביטל כעבור זמן מה. הסתבר שנסיעתה של שרה נתניהו לא אושרה כנדרש על ידי ועדת האתיקה, ונתניהו קיבל הערה על כך מהוועדה.
ביוני 2008 חשף דרוקר אי סדרים בספר המתפקדים של קדימה, חשיפה שהובילה לחקירת משטרה של יאח"ה.
במרץ 2011 פרסם תחקיר בתוכנית "המקור" שבו טען כי בשנים 1999–2008 נסעו נתניהו ובני משפחתו מחוץ לישראל על חשבון גופים פרטיים, גם אחרי חזרתו של נתניהו לפוליטיקה ב-2002. התחקיר, שנודע כ"פרשת ביביטורס" הביא לבדיקה של מבקר המדינה. בסופו של דבר החליט היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין בספטמבר 2014, לאמץ את המלצות המשטרה ופרקליטות המדינה ולסגור את התיק משום ש"במכלול החומר שנאסף לא נמצא שיש מקום לפתוח בחקירה".
בשנת 2015 עתרו דרוקר וחדשות ערוץ 10 לבית המשפט המחוזי בירושלים, כדי לקבל מידע על כל השיחות שנערכו בין ראש הממשלה נתניהו ועמוס רגב, עורך "ישראל היום", ובעל העיתון שלדון אדלסון. השופט דוד מינץ פסק שנתניהו יחויב למסור את הפירוט המלא של מועדי שיחותיו עם אדלסון ורגב, אולם הוסיף כי טרם חשיפת המידע יש לעדכן את אדלסון ואת רגב על תוצאות העתירה ולאפשר להם להתנגד לה. אלה אכן התנגדו בנימוק של פגיעה בפרטיותם ובפברואר 2016 ביטל בית המשפט העליון את החלטת המחוזי. לאור זאת קבע השופט מינץ ביולי 2016 שנתניהו לא יחויב למסור את המידע, משום שבנסיבות מקרה זה, העניין הציבורי העומד בבסיס הבקשה לקבל את המידע לא גובר על פני זכותם לפרטיות של רגב ואדלסון. באוקטובר 2016 ערערו שוב דרוקר וחברת החדשות של ערוץ 10 בבית המשפט העליון על ההחלטה, ובאוגוסט 2017 קיבל בית המשפט העליון את הערעור, וקבע שהאינטרס הציבורי במסירת המידע על בסיס חוק חופש המידע, גובר על הפגיעה בפרטיותם של אדלסון ורגב.
בנובמבר 2016 חשף דרוקר את מה שהפך לפרשת הצוללות. הוא גילה כי עורך דינו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, דוד שמרון, ייצג את איש העסקים מיכאל גנור בקידום עסקה למכירת צוללות של חברת תיסנקרופ הגרמנית לישראל. בעקבות הפרסום הורה היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, על בדיקה משטרתית של הפרשה. באותו חודש פרסם דרוקר כתבה שלפיה קיבל בנו של ראש הממשלה, יאיר, טובות הנאה מהמיליארדר האוסטרלי ג'יימס פאקר. בתגובה האשים אותו בנימין נתניהו ב"טפטוף בלתי פוסק של כזבים ושטיפת מוח", במטרה "לעשות רצח אופי לראש הממשלה ולבני משפחתו".
באפריל 2018 החל להגיש את הסדרה התיעודית "הקברניטים" העוסקת במנהיגותם של שישה מראשי ממשלות ישראל.
דרוקר הוא בן זוגה של העיתונאית ענת גורן. הם מתגוררים בתל אביב והם הורים לארבעה בנים.

ביקורת על עבודתו

בתביעת דיבה שהגיש יו"ר הכנסת דן תיכון נגד דרוקר, גולן יוכפז ומפקד גלי צה"ל זאב דרורי, פסק בית המשפט המחוזי כי התחקיר שפירסמו על תיכון מהווה הוצאת לשון הרע וגזר עליהם תשלום של חצי מיליון ש"ח פיצויים, בערעור שהוגש, הוריד בית המשפט העליון את סכום הפיצויים ל-300,000 ש"ח.
באוגוסט 2008, פרסם העיתון ידיעות אחרונות כתבה נגד דרוקר, תחת הכותרת "חפיף דרוקר". בכתבה פורסמו טענות כנגד המקצועיות, האתיקה והאישיות של דרוקר, רובן, מלבד אחת, בעילום שם. דרוקר טען בתגובה שהכתבה כוללת שקרים רבים וכי היא נובעת מנקמנות על כך שמתח מצדו ביקורת על ידיעות אחרונות ובכיריו. בהמשך תבע דרוקר את העיתון בסך של מיליון שקל בגין הוצאת דיבה. הצדדים פנו להליך גישור ובסופו הוסכם כי העיתון יפרסם בכפולה הפותחת של המוסף "7 לילות" כי לא הייתה לו כוונה להטיל דופי ביושרה האישית והמקצועית של דרוקר.