חגי

חַגַּי הוא נביא תנ"כי מימי שיבת ציון. ספרו בן שני הפרקים הוא העשירי בתרי עשר, וממוקם בין ספר צפניה לבין ספר זכריה. עיקרו עידוד שבי הגולה לבנות את בית המקדש השני.

רקע

שמונה עשרה שנים לאחר הצהרת כורש, מצא עם ישראל את עצמו במצב קשה: בית המקדש לא היה בנוי, העמים השכנים התנכלו בדרכים שונות והמצב הכלכלי היה בכי רע. התלהבותו של העם בראשית ימי שיבת ציון, הניכרת היטב בתחילת ספר עזרא, פגה ופינתה את מקומה לדאגות: "זְרַעְתֶּם הַרְבֵּה וְהָבֵא מְעָט, אָכוֹל וְאֵין-לְשָׂבְעָה, שָׁתוֹ וְאֵין-לְשָׁכְרָה, לָבוֹשׁ וְאֵין-לְחֹם לוֹ - וְהַמִּשְׂתַּכֵּר מִשְׂתַּכֵּר אֶל-צְרוֹר נָקוּב" (חגי, א', ו'). חגי נשלח לחדש את ההתלהבות, ולשכנע את העם וראשיו (זרובבל בן שאלתיאל פחת יהודה ויהושע בן יהוצדק הכהן הגדול) שבניין בית המקדש אפשרי; יתרה מזאת, פתרון כל בעיותיהם תלוי בבניינו. 
בנוסף, ניסה חגי לשכנע את העם שאין צורך בבית מקדש מפואר; כעת מוטלת הבנייה על העם חסר המשאבים, ואל להם לצפות לבית מקדש מפואר כמקדש שלמה. הכסף שייך לאלוהים, ועל כן מובטח כי "גָּדוֹל יִהְיֶה כְּבוֹד הַבַּיִת הַזֶּה הָאַחֲרוֹן" (חגי, ב', ט'). 
חגי הצליח במשימתו, ובית המקדש נבנה בעקבות דבריו, בשנת שש לדריווש.

חגי האיש

לא ידועים פרטים רבים על חגי כאדם פרטי, כיוון שהוא נזכר רק בספרו ובספר עזרא (פרק ה', פסוק א', פרק ו', פסוק י"ד). מהעובדה שהעם וראשיו נשמעו לו ומילאו אחר דבריו אפשר להסיק שהיה אדם בעל מעמד ציבורי גבוה. ניתן לשער, אם כי לא בוודאות, מתוך דבריו: "מִי בָכֶם הַנִּשְׁאָר, אֲשֶׁר רָאָה אֶת-הַבַּיִת הַזֶּה בִּכְבוֹדוֹ הָרִאשׁוֹן; וּמָה אַתֶּם רֹאִים אֹתוֹ עַתָּה - הֲלוֹא כָמֹהוּ כְּאַיִן בְּעֵינֵיכֶם" (חגי, ב', ג') שראה את הבית הראשון, ולפיכך גילו באותה עת היה גבוה למדי (למעלה מ-67 שנים).
ככל הנראה שהה חגי בירושלים או בסביבותיה בזמן מאורעות הספר.

השם חגי

השם חגי (בגרסאות שונות במקצת) חוזר לאורך התנ"ך מספר פעמים: אחד מבניו של גד נשא את השם חַגִּי (בראשית, מ"ו, ט"ז, במדבר, כ"ו, ט"ו). אחת מנשיו של דוד המלך ואמו של אדוניה נקראה חַגִּית.
השם חַגִּיָּה הוא שמו של אחד מצאצאי מררי בן לוי. השם נפוץ במכתבי יב ונמצא גם בחותמות עבריות וטביעות על גבי כדים שנמצאו בחפירות בארץ. 
במשנה לא מופיע השם חגי, אולם בתלמוד הבבלי והתלמוד ירושלמי מצוי שם זה.
היישוב בית חגי נקרא על שם הנביא.
משמעות השם: השם מרמז על חג שאירע בשעת לידתו של נושא השם, או על השמחה הרבה שחשו הוריו על לידתו.

חלוקה

הספר מורכב משלושים ושמונה פסוקים, המחולקים לשני פרקים. המסורה היהודית מחלקת את הספר לשמונה פרשיות, חמש פתוחות ושלוש סתומות.
מספר הנבואות בספר לא ברור לגמרי. לפי רוב הפרשנים, ישנן ארבע נבואות בספר (פרק א'; פרק ב פס' א-ט; י'-י"ט; כ'-כ"ג). דעת מיעוט (רבי יצחק אברבנאל, רד"ק) קובעת, לעומת זאת, שחמישה עשר הפסוקים הראשונים מהווים שתי נבואות נפרדות (פסוקים א'-ב', ג'-ט"ו) ולכן ישנן חמש נבואות בספר.

זמן הנבואה

בספר חגי מצוינים בפירוש מספר תאריכים, כולם בשנת שתיים לדריווש. לכל הדעות מדובר בדריווש הראשון (מלך בשנים 521-486 לפנה"ס), ולכן השנה היא 520 לפנה"ס. 
אין זה אומר, כמובן, שחגי נתנבא רק בימים אלו, ורק בתקופה זו. ידוע הכלל החז"לי: "נבואה שהוצרכה לדורות נכתבה ושלא הוצרכה לא נכתבה" (בבלי, מסכת מגילה יד ע"א).
הנבואה הראשונה נמסרה ביום הראשון לחודש השישי (הוא חודש אלול); 
הנבואה השנייה נמסרה בעשרים ואחד לחודש השביעי (תשרי). יש לשים לב - מדובר ביום השביעי של חג הסוכות, הושענא רבה. סביר שניצל חגי את ההזדמנות לנאום בפני קהל רב שנאסף בחג זה. 
שתי הנבואות האחרונות בספר נאמרו לחגי ביום אחד, העשרים וארבעה לתשיעי (כסלו) - יום ייסוד היכל ה'.

סגנון

סגנונו של חגי מתאפיין בפשטות. אין בספרו מליצות ואין חזיונות (שלא כבנבואות זכריה, בן תקופתו). דבר זה מעיד, אולי, שרק תמצית הנבואות נמסרה בספר, ולא הנבואות כלשונן.
חגי עצמו מוזכר בספר רק בגוף שלישי. 
שמות החודשים נקראים על פי מניינם מחודש ניסן, כפי המניין העברי הקדום המופיע בתורה ובנביאים, זאת בשונה מספר זכריה בו משולב מניין החודשים העברי לצד שמותיהם הבבליים (תשרי, חשוון, וכו').
בספר חגי חוזרות פעם אחר פעם הדגשות, שחגי נשלח על ידי ה'. כך למשל, צמד המילים "נְאֻם ה'" חוזר 12 (!) פעמים. דוגמה יפה נוספת לכך, היא המשפט: "וַיֹּאמֶר חַגַּי מַלְאַךְ ה' בְּמַלְאֲכוּת ה' לָעָם לֵאמֹר" (א', י"ג). 
בהקשר ההיסטורי, קל להבין את ההדגשות. חגי היה מאחרוני הנביאים, ובתקופתו הורגש מחסור בנביאים שנשלחו באמת על ידי ה'. כותב הספר טורח להטעים ולהדגיש שחגי הוא נביא כזה.
פסקאות רבות בספר חגי ערוכות בצורת דו-שיח (אף על פי שבמרבית הפעמים לא מובאת תשובת הצד השני).
בספר חגי מצוינים תאריכים מדויקים של נבואותיו, בדומה לנבואות יחזקאל וזכריה, ובשונה מנבואות נביאים אחרים.