google/wiki40b huggingface dataset:
Skyscraper

וידאו קליפ

כאשר המנהל האישי שלה וחברת התקליטים הציעו לה עיבודים שונים לווידאו קליפ, היא קיבלה הצעה אחת מהבמאי המוערך מארק פלינגטון, שהפיק קליפים לזמרים רבים ומוכרים, כמו מייקל ג'קסון, ג'ון בון ג'ובי והפו פייטרס. דמי מספרת שלפלינגטון הייתה פרשנות מוצלחת כאשר הוא הסב את השיר לעיבוד וידאו, ושהיא הייתה אסירת תודה על כך ולכן בחרה בו כמפיק. הווידאו צולם באמצע מדבר המלח סולט פלאטס בונוויל שביוטה, וההפקה שלו נעשתה באווירה אינטימית כאשר במקום נכחו רק אנשי צוות הכרחיים כמו האמרגן, הצלם, המפיק, מעצבת השיער והמאפרת. לובאטו ואנשי הצוות המצומצם הגיעו למקום במטוס פרטי, והצילומים נמשכו כ-12 שעות. דמי מספרת שהיה לה קל יחסית לבטא את ההתרגשות במהלך הצילומים כאשר היא מציינת ש"הייתי סוג של מנותקת מהעולם האמיתי בכל מקרה", אולם מציינת שלעיתים היה לה קשה לא להיסחף עם הרגע, ושבין הטייקים לא יכלה לעצור את הדמעות.

יציאת הקליפ לעולם

יום אחרי הוצאתו של הסינגל, ב-13 ביולי, שודר הווידאו קליפ הרשמי שלו בהופעת בכורה ב-חדשות E!‎

שבערוץ E!, וביום שלמחרת השתחרר לחשבון ה-Vevo של לובאטו באתר יוטיוב ב-14 ביולי. הביקורות על הווידאו היו חיוביות ביותר; מבקרת מוזיקה מאתר הבידור HitFix שיבחה את הווידאו קליפ באומרה כי: 
אף אחד אחר לא מופיע בקליפ שבהפקתו של מארק פלינגטון, כאשר הפוקוס הוא בבירור על הצגת הכאב שעברה וממנו היא מתרוממת, לא כמו הפיניקס המפורסם, אלא כמו גורד שחקים. הווידאו שומר על הנימה האישית העצמתית של השיר, ופלינגטון מביא תחושה של אינטימיות אל תוך הקליפ, למרות המרחבים הפתוחים שנראים לרוב.
— מלינדה ניומן, כתבת אתר הבידור HitFix
כתב החדשות באתר MTV האמריקאי כתב על הווידאו קליפ כי: 
היא מגלה עומקים חדשים עם כל תו, וכשהיא שרה את הפזמון האחרון, והקול שלה נדחק עד לנקודה בו הוא נשבר, ובכן, אם זה לא עושה לכם עור ברווז, אז יש סיכוי די טוב שאתם לא בחיים. הווידאו קליפ חסר כל גימיקים, ועדיין מצליח להלום רגשית. נכון, יש בדים שעפים בצורה דרמטית וזכוכיות נשברות, אבל באמת, השיר הוא הכוכב הראשי. והפשטות הזאת היא מושלמת כאן, מפני שהשיר מספק לך את כל הפירוטכניקה הנדרשת. עם Skyscraper, לובאטו לא רק הוכיחה את מסוגלותה לדברים דגולים, אלא גם את היותה שורדת. והאמת, לא נותר להגיד עוד דבר. לא כשהשיר מדבר במקומך.
— ג'יימס מונטגומרי, כתב חדשות MTV

ביקורת נוספת מצד כתב בידור של המגזין האמריקאי Entertainment Weekly מציינת כי: 
אין גיטרות חשמליות או עלילות מטופשות כאן - רק תשוקה פשוטה, גולמית. גאגא, לתשומת לבך.
— גריידי סמית', כתב Entertainment Weekly
למת הרגולריות של סמרדי

הלמה

לכל ‎ 0<ε<1 ‎ יש (M=M(ε כך שלכל גרף G קיימת חלוקה ε-רגולרית בגודל לכל היותר M.

רעיון ההוכחה

ההוכחה מתבססת על הגדרת פונקציה q שמקבלת חלוקה ומחזירה מספר בין 1 ל-0. הרעיון בהוכחה הוא להתחיל מהחלוקה הטריוויאלית לחלק אחד, וכל עוד היא לא ε-רגולרית, למצוא חלוקה שמעדנת אותה, כך ש-q גדלה. לשם כך, עבור כל זוג קבוצות שאינן רגולריות, מוצאים שתי תתי קבוצות שהצפיפות שלהן רחוקה מהצפיפות של הקבוצות הגדולות (קיומן של קבוצות כאלו נובע מהגדרת הרגולריות) ולקיחת החלוקה הגסה ביותר כך שכל אחת מתתי הקבוצות האלו יהיו איחוד מחלקות בחלוקה החדשה. אפשר להראות שערך ה-q גדל בלפחות ε⁵, ולפיכך תוך לכל היותר ε⁻⁵ צעדים נגיע לחלוקה שהיא בהכרח רגולרית (כי ערך ה-q לא יכול לעלות מעבר ל-1).
בכל איטרציה, חילקנו את כל אחד מהחלקים למספר חלקים שעלול להיות אקספוננציאלי במספר הקודם (כי לכל חלק אחר מוצאים תת-קבוצה אחרת, והחלוקה שמעדנת את כולן עלולה להיות אקספוננציאלית). מכיוון שיש ε⁻⁵ שלבים בהוכחה, מתקבל חסם שהוא tower-type של ε. בתחילה הייתה תקווה לשפר חסם זה, אך בשנת 1997 הוכיח טימותי גוורס חסם תחתון שגם הוא tower-type, ובכך ביטל תקווה זו.

שימושים

מהלמה אפשר לקבל גרף ממושקל שהוא "כיווץ" של הגרף המקורי: מחליפים כל קבוצת קודקודים בקודוקוד בודד, ובין כל שתי קבוצות שמים קשת שמשקלה כצפיפות בין שתי הקבוצות המקוריות. הגרף הזה מכיל את "כל המידע" על הגרף המקורי, ולפיכך פעולות שהיו קשות לעשייה על הגרף המקורי נהיות קלות יותר. אפשר למשל להוכיח שכדי לספור את מספר המשולשים בגרף G אפשר למצוא את הגרף המקרב G', לספור בו משולשים (כאשר "מספר המשולשים" בין שלושה קודקודים הוא מכפלת משקולות הקשתות) ואפשר להוכיח שהיחס בין מספר המשולשים ב-G' לגודלו קרוב (עד כדי ביטוי שתלוי ב-ε) ליחס הזה בגרף G.

הכללות

ללמה יש הכללות רבות, רבות מהן נוגעות להיפרגרף, בדרך כלל k-יוניפורמי (כלומר, שכל קשת חלה בבדיוק k קודקודים; גרף רגיל הוא 2 יוניפורמי). הכללות כאלו ניתנו על ידי גוורס, טרי טאו, נוגה אלון ועוד.
בכל ההכללות הללו, החסם המתקבל הוא תמיד השלב ה-k בהיררכית אקרמן (שלב 2 הוא מגדל חזקות).
הכללות נוספות נוגעות לשיפור הדיוק שהגרף המתקבל מקרב את הגרף המקורי.
צ'ורצ'חלה

צ'וּרצ'חֶלָה (בגאורגית: ჩურჩხელა) הוא ממתק מסורתי שנאכל כקינוח. מקור הצ'ורצ'חלה הוא בקווקז הגאורגי, והוא מצוי גם בטורקיה וברוסיה. 
צ'ורצ'חלה עשוי מאגוזי מלך (ולעיתים מאגוזים אחרים, שקדים או צימוקים), השזורים אחד לשני בחוט (בעזרת חוט ומחט), שנטבלים בדבש ענבים, ונתלים לייבוש (כמו כביסה). מראה הצ'ורצ'חלה שנוצר דומה לנקניקיה, ומכאן שמו בטורקית Cevizli Sucuk, שמשמעותו "נקניק אגוז". המקבילה הארמנית נקראת "סוג׳וך". ממתק הצ'ורצ'חלה קיים בגאורגיה מאות שנים ונמכר כמעט בכל מקום במדינה.
אלכסנדרו צ'יפצ'יו

בראשוב

צ'יפציו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בראילה, עיר הולדתו. מבראילה עבר לספורטינג פיטאשי וממנה לקבוצה הבוגרת של בראשוב מהליגה הרומנית השנייה. כבר בעונתו הראשונה במועדון כבש 4 שערי ליגה כאשר הוא רק בן 18, אך עונה לאחר מכן מעמדו בקבוצה ירד.
בקיץ 2008 הושאל לפורקס בראשוב ובינואר 2009 הושאל לבראילה מהליגה הרומנית השלישית.
בעונת 2010/2011 צ'יפציו חזר להרכב הראשון של בראשוב וסיים את העונה עם 3 שערים ב-31 משחקי ליגה.

סטיאווה בוקרשט

ב-21 בדצמבר 2011 חתם בסטיאווה בוקרשט לחמש שנים תמורת 1.2 מיליון אירו ו-25% ממכירה עתידית של השחקן. ב-31 במרץ 2012 צ'יפציו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד פאנדורי טרגו ז'יו. ב-7 במאי הורחק במשחק בליגה נגד קונקורדיה קיאז'נה.
ב-10 במאי 2013 שבר את רגלו ונעדר חמישה חודשים מהמגרשים.

אנדרלכט

ב-19 ביולי 2016 צ'יפציו חתם לארבע שנים באנדרלכט הבלגית ששילמה עליו 3 מיליון אירו. ב-7 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קורטרייק.
ב-3 ביולי 2018 צ'יפצ'יו הושאל לספרטה פראג עד לסיום העונה.

קריירה בינלאומית

ב-10 באוגוסט 2011 צ'יפציו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה בניצחון 0-1 נגד סן מרינו. ב-15 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד יוון.
צ'יפציו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016.
סימונה פפה

קריירת מועדונים

פפה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רומא, אך לא זכה לשחק בקבוצה הבוגרת. לאחר שעבר בלקו ובטראמו, בקיץ 2003, חתם בפאלרמו. פפה היה שותף ב-19 משחקים והבקיע שער אחד ועלה עם המועדון לראשונה בתולדותיו לסרייה א'. ביולי 2004 הושאל לפיאצ'נצה על מנת לצבור דקות משחק. ביוני 2005 פפה חזר לפאלרמו.
בינואר 2006 חתם פפה באודינזה, כעבור חצי שנה הושאל לקליארי. ב-18 בנובמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בסרייה א' נגד פאלרמו. ב-22 ביוני 2007 חזר לאודינזה.
ב-9 ביוני 2010, הושאל ליובנטוס תמורת 2.6 מיליון אירו עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו לאחר חודש תמורת 7.5 מיליון אירו. ב-1 ביולי 2010 יובנטוס מימשה את האופציעה. בעונתו הראשונה במועדון הוא הבקיע 5 שערים ב-30 משחקים. בעונת 2011/2012 זכה פפה עם המועדון באליפות ראשונה לאחר 7 שנים. בסיום עונת 2014/2015 שוחרר מהקבוצה. 
ב-11 באוגוסט 2015 חתם בקייבו ורונה.

קריירה בינלאומית

פפה נכלל בסגל נבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21 לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2006. ב-11 באוקטובר 2008, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בוגרת בתיקו 0-0 נגד בולגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. פפה נכלל בסגל הנבחרת הבוגרת לקראת גביע הקונפדרציות 2009 ומונדיאל 2010.
יהושע משולח

יהושע משולח (28 במרץ 1907 — כ"ג בתמוז תש"מ 7 ביולי 1980) היה עיתונאי ישראלי.

אודות

נולד בשנת 1907 בעיר דובנו שבפולין (כיום באוקראינה) לסוחר יוסף, ולשרה לבית פרנס. בילדותו למד ב"חדר" ובבית ספר רוסי. בהמשך התגורר בקלבאן (Klewan), בפלך רובנו, ווהלין, שסבו יהושע, אביו של יוסף, היה רבה עד 1883.
היה עסקן ציוני, בקק"ל וב"החלוץ". בעיתונות החל לעסוק כשהיה בן כשבע עשרה. משולח כתב בעיתון היידי הווהלינאי "וואלינער לעבן" מאז שנת 1924. בשנת 1926 עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב. עבד בבית חרושת לזבל כימי, ואחר כך בבית מלאכה לספרים שהפיץ ספרים וספרות בעברית. 
החל לכתוב ב-1929 בעיתונות הארצישראלית, ב"הארץ", "דבר", "תשע בערב" ("העולם הזה" בראשית דרכו), וגם בעיתונים הומוריסטיים שונים.
בקיץ שנה זו שוטט בכפרים ובערים ערביים בדרום ישראל, וישב כמה שבועות בחברון. בדיווחיו מתקופה זו הוא מתאר את שאירע טרם מאורעות תרפ"ט.
משנת 1945 ועד קום המדינה ב-1948 היה עורך מדור ביקורת הרדיו, "בשולי  התוכניות", בעיתון "הגלגל",  שבועון תחנת הרדיו המנדטורית "קול ירושלים". הוא הציע להקריא ב"קול ירושלים", שהיה פעיל בה, פרק יומי מן התנ"ך. כמו כן כתב ביקורות רדיו ב"דבר" מ-1936 ועד קום המדינה, וערך את המדור שנושאו היה רדיו ב"דבר לילדים". כתב גם בעיתון "המדינה" שפורסם למשך תקופה לא ארוכה בשנת 1948. מאז החל להופיע "הדור", בנובמבר 1948, היה משולח חבר מערכת העיתון, וכתב במדורי העיתון השונים. שימש חבר בוועדת השירותים של אגודת העתונאים.
בשנות ה-50 הצטרף למערכת "דבר" והיה כתבה הכלכלי והכתב לענייני תיירות. הוא ניהל מאבקים ציבוריים רבים עליהם כתב בכתבותיו השבועיות ודיבר בהרצאותיו, ביניהם למען שיפור הבטיחות בדרכים, שהגיע אף לכנסת, בנושא "שוק יהודי משותף" (על משקל "שוק אירופי משותף"), עליו יצא ספר זמן קצר לאחר מותו, להגדלת הצריכה של פירות וירקות, וכו'.
בשנת 1963 הוענק למשולח ולעמי שמיר "פרס אילת" על ידי עיריית אילת ולשכת התיירות לאילת.
לקראת סוף חייו התגורר בפלורידה. גם בארצות הברית קידם את המיזמים שלו. בשנת 1980 נפטר משולח בתל אביב מהתקף לב, והוא בן 73. נקבר בבית הקברות חולון לצד אשתו.
היה נשוי לשרה בת אברהם יעקב ודינה אלבלינג (נפטרה ט"ו בחשוון תשנ"ה), משוררת שכתבה שלושה ספרי שירה ("שירים של סבתא", "מיתרי כינורי" ו"שירי תפילתי"), ואב לשניים.
מישה מייסקי

ילדות וצעירות

מישה מייסקי נולד בריגה, לטביה, בשנת 1948 במשפחה של מוזיקאים. בילדותו היה חבר לבית הספר בריגה עם רקדן הבלט מיכאיל ברישניקוב. מגיל 8 התחיל ללמוד צ'לו ואחרי לימודים בבית ספר למוזיקה נרשם לקונסרבטוריון של ריגה. אחיו ולרי למד נגינה בפסנתר ואחותו -נגינה בכינור. החל משנת 1962 עבר ללמוד בקונסרבטוריון של לנינגרד והחל מ-1963 בקונסרבטוריון של מוסקבה אצל מסטיסלב רוסטרופוביץ' .
מגיל הנעורים בנה מייסקי קריירה במסעות קונצרטים ברחבי ברית המועצות. בשנת 1965 זכה בפרס ראשון בתחרות על-סובייטית לנגינה וב-1966 בתחרות הבינלאומית צ'ייקובסקי במוסקבה.
אחרי עלייתה לישראל של אחותו, לינה יאקובסון בשנת 1969, לא הורשה מייסקי לצאת מחוץ לברית המועצות בגלל חשש השלטונות שיעזוב את המדינה. לאחר מכן התחיל לסבול מהצקות ונלקחה ממנו מלגת הלימודים. בשנת 1970 אחרי שנתפס קונה טייפ ללא רשות מחנות המיוחדת שנועדה רק לנומנקלטורה נתפר לו תיק פלילי והושלך לכלא למשך 4 חדשים, ואחר כך ריצה 14 חדשים עבודות כפייה במחנה עבודות בעיר דזרז'ינסק באזור גורקי.
אחרי שחרורו על מנת להימנע מגיוסו לצבא הסובייטי התאשפז לחדשיים בבית חולים פסיכיאטרי במוסקבה. שם למד יוגה ומדיטציה. אחרי שנתיים של השבתה מנגינה חזר בהצלחה לאמנותו האהובה. ב-8 בנובמבר 1972 הצליח לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל בעזרת התערבותו של ראש עיריית ירושלים, טדי קולק ואיש עסקים יהודי אמריקאי ששילם את הכופר (20,000 דולר) שנדרש כפיצוי על הלימודים על ידי השלטונות הסובייטיים.

העלייה לישראל וקריירה אמנותית הבינלאומית

אחרי הגיעו לישראל התגורר תקופה בעיר חולון. בקריירת ההופעות וההקלטות שלו, עבד מייסקי בשיתוף פעולה מתמשך עם אמנים כמו הפסנתרנים מרתה ארחריץ' וראדו לופו, הכנרים ודים רפין וגדעון קרמר והמנצחים ליאונרד ברנשטיין, זובין מהטה ולדימיר אשכנזי, דניאל בארנבוים וג'וזפה סינופולי.
זכה שלוש פעמים בפרסים של אקדמיית דיסקים בטוקיו וכן ב"גראן פרי" לדיסקים בפריז. מייסקי הקליט לראשונה את כלל יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך לצ'לו, ללא ליווי.
בשנת 2005 הופיע, בין היתר, לצד בתו בפסטיבל למוזיקה קאמרית באילת.

חייו הפרטיים

כיום חי מייסקי בבלגיה אולם הוא עדיין מחזיק באזרחות ישראלית.
אחיו היה נגן העוגב ולרי מייסקי. לילי מייסקי, בתו של מישה, היא פסנתרנית ובנו אלכסנדר מייסקי הוא כנר. ב-1 בפברואר 2019 הופיעו השלושה יחד בקונצרט ה"שוברטיאדה" השנתי בסדרת "קאמרי בצהרי שישי" של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.
שלומית בת הרודיאס

שלומית או שלום (Salome, ביוונית Σαλώμη; נולדה בשנת 14 לספירה לערך) הייתה נסיכה לבית הורדוס, בתם של הרודיאס והורדוס בן הורדוס הגדול.
בשנת 20 (או 27) לערך, עזבה אמה את אביה ונישאה לאחיו למחצה (ממלתקי השומרונית), הורדוס אנטיפס, ששלט בטטרארכיה של הגליל.יוסף בן מתתיהו מדגיש כי הייתה זו הפרה של "חוקי האבות", קביעה המתבססת על כך שאשה אינה יכולה לתת גט לבעלה ויכולה להתגרש ממנו רק בהסכמתו. מאחר שהרודיאס עזבה את הורדוס בעודו בחיים וללא הסכמתו, הרי שעל-פי המשפט היהודי חל איסור עריות על אנטיפס להינשא לאשת אחיו.
גם בברית החדשה יש התייחסות להפרת החוק שבנישואי הרודיאס ואנטיפס, שם מסופר כי יוחנן המטביל אמר לאנטיפס כי הרודיאס אינה מותרת לו לנישואין, ובעקבות מחאתו נכלא בבית הסוהר. בברית החדשה שלומית אינה נזכרת בשמה, אלא כ"בת הרודיאס" (אך לפי המסורת הקתולית מדובר בשלומית), שהפכה כלי בידי אמה, כדי לנקום ביוחנן על הוקעת נישואיה:
וַיְהִי... כַּאֲשֶׁר עָשָׂה הוֹרְדוֹס מִשְׁתֶּה בְּיוֹם הֻלֶּדֶתו לִגְדוֹלָיו וּלְשָׂרֵי הָאֲלָפִים וּלְרָאשֵׁי הַגָּלִיל, וְתָּבֹא בַת הוֹרוֹדְיָה וַתְּרַקֵּד וַתִּיטַב בְּעֵינֵי הוֹרְדוֹס וּבְעֵינֵי הַמְסֻבִּים עִמּוֹ וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ אֶל הַנַּעֲרָה: שַׁאֲלִי מִמֶּנִּי אֶת־אֲשֶׁר תַּחְפְּצִי וְאֶתֵּן לָך!... וַתֵּצֵא וַתֹּאמֶר לְאִמָּהּ: מָה אֶשְׁאָל? וַתֹּאמֶר: אֶת רֹאשׁ יוֹחָנָן הַמַּטְבִּיל! וַתְּמַהֵר מְאֹד לָבוֹא אֶל הַמֶּלֶךְ וַתִּשְׁאַל לֵאמֹר: רְצוֹנִי שֶׁתִּתֵּן לִי עַתָּה בַקְּעָרָה אֶת רֹאשׁ יוֹחָנָן הַמַּטְבִּיל... וּמִיָּד שָׁלַח הַמֶּלֶךְ אַחַד הַטַּבָּחִים וַיְצַוֵּהוּ לְהָבִיא אֶת רֹאשׁוֹ. וַיֵּלֶךְ וַיִּכְרֹת אֶת רֹאשׁוֹ בְּבֵית הַסֹּהַר, וַיְבִיאֵהוּ בַּקְּעָרָה וַיִּתְּנֵהוּ לַנַּעֲרָה, וְהַנַּעֲרָה נָתְנָה אֶל אִמָּהּ
— הבשורה על פי מרקוס, פרק ו', פסוקים 28-21
בשנת 30 לערך, נישאה שלומית לפיליפוס, דודה למחצה (אחיהם למחצה של אביה הביולוגי ואביה החורג, מקלאופטרה הירושלמית), ששלט בטטרארכיה של ארץ טרכון (הבשן). לאחר מותו (בשנת 34), ללא בנים, נישאה שלומית לאריסטובולוס מלך כלקיס, בן דודה (הבן של אחי אמה), וממנו נולדו לה שלושה בנים: הורדוס, אגריפס ואריסטובולוס.
המדינה האסלאמית בלוב

היסטוריה

בשנת 2011 לאחר הפלת שלטון מועמר קדאפי ורציחתו, עברו מורדים מלוב לסוריה להילחם נגד בשאר אל-אסד, צבאו ותומכיו. חלק מהמורדים הלובים שלחמו במלחמת האזרחים בסוריה חזרו ללוב והקימו בעיר דרנה את ארגון "מועצת השורא של הנוער האסלאמי", שגייסה אליה פעילים מקומיים. רבים מהמגויסים פעילים של אנצאר א-שריעה הפועל בדרנה. בספטמבר 2014 הגיעה ללוב משלחת של מפקדים בכירים בארגון המדינה האסלאמית מסוריה ומעיראק, בהם ויסאם נג'ם עבד זייד א-זוביידי, הידוע בכינויו אבו נביל אל-אנבארי. באוקטובר 2014 "מועצת השורא של הנוער האסלאמי" נשבעה אמונים לאבו בכר אל-בגדאדי. ב-13 בנובמבר 2014 פורסמה הקלטת שמע של אל-בגדאדי שבה הוא אמר כי הוא קיבל את שבועת האמונים של תומכיו בחמש מדינות, בהן מצרים (מחוז סיני) ולוב.

מתקפות ולחימה

המדינה האסלאמית מנהלת לחימה עיקשת מול כל הארגונים החמושים בלוב ומוציאה להורג כל מי שנחשב לבוגד, כופר או פעיל בארגון יריב. 
ב-15 בפברואר 2015 פורסם סרטון המתעד את עריפות ראשיהם של 21 נוצרים קופטים מצרים על חוף הים התיכון בסירת. הארגון איים בהרחבת פעילות הטרור והג'יהאד שלו לאירופה. יום למחרת, הפציץ חיל האוויר המצרי את העיר דרנה וקרוב ל-50 חמושים של המדינה האסלאמית נהרגו. ב-20 בפברואר 2015, נקמו מחבלי המדינה האסלאמית בפיגוע התאבדות משולש בעיר אל-קובה שבמזרח לוב, המזוהה עם הממשלה המוכרת על ידי הקהילה הבינלאומית, רצחו 45 בני אדם ופצעו כ-70.
ב-19 באפריל 2015 פורסם סרטון הוצאה להורג של נוצרים אתיופים. ההוצאות להורג התבצעו במדבר במחוז פזאן, שם ההוצאה להורג התבצעה בירי, ועל חוף הים במחוז ברקה, שם ההוצאה להורג התבצעה בעריפות ראשים. שלושה מהמוצאים להורג היו למעשה אריתראים שהסתננו לישראל ולפחות אחד מהם שהה במתקן חולות.
ב-13 בנובמבר 2015 יום השנה להקמת סניף המדינה האסלאמית בלוב, חוסל מנהיג הארגון, אבו נביל אל-אנבארי, בתקיפה של חיל האוויר האמריקאי בסביבת העיר דרנה. זו הייתה התקיפה האווירית הראשונה של האמריקאים נגד מנהיגי הארגון בלוב.
ב-19 בפברואר 2016 נהרגו 40 בני אדם בתקיפה של חיל האוויר האמריקאי על מחנה של המדינה האסלאמית בסביבת העיר סברתה שבמערב לוב.
ב-20 באפריל 2016 נסוגו פעילי המדינה האסלאמית מהעיר דרנה, שהייתה לאחד המעוזים הראשונים של הארגון בלוב ולמקום בו הוקם הסניף הלובי.
כיום שולט הארגון על רצועת החוף המרכזית, הכוללת את העיר סירת וסביבתה - אזור המהווה נתיב הסתננות לאירופה ומכיל מאגרי נפט גדולים.
ב-9 ביוני 2016 נכנסו כוחות הנאמנים לממשלת האחדות בלוב לעיר סירת. הכוחות חסמו את היציאות מהעיר דרך הים והחלו לנהל לחימה בפאתי העיר תוך כדי הפצצות מהאוויר של מטוסי קרב אמריקאיים ולוביים. בדצמבר 2016, הודיעו הכוחות הנאמנים לממשלת האחדות כי הם הצליחו לכבוש ולטהר את העיר מפעילי המדינה האסלאמית.
פרדיננדו ברטוני

חייו

ברטוני נולד בסאלו והחל ללמוד מוזיקה בברשה, לא רחוק מעיר הולדתו. בסביבות 1740 יצא לבולוניה, שם למד עד 1745 אצל תאורטיקאי המוזיקה הנודע ג'ובאני בטיסטה מרטיני. מבולוניה עבר לוונציה ושם התמנה, בשנת 1752, לנגן עוגב ראשון בקתדרלת סן מרקו. משנת 1755 עד 1777 היה מנצח מקהלה ב"אופספדאלה דאי מנדיקנטי", גם הוא בוונציה. בתקופה שבין 1778 ל-1783 שהה בלונדון, שם חיבר אופרות לתיאטרון המלכותי. בשנים אלה מילא את מקומו תלמידו, ג'ובאני בטיסטה גראציולי. הוא שב לוונציה בשנת 1784 ובשנה שאחריה החליף את בלדאסארה גאלופי כמנצח המקהלה בסן מרקו, שם נשאר עד פרישתו ב-1808. הוא מת בדזנצאנו דל גארדה.
ברטוני, מלחין פורה של מוזיקה כנסייתית, חיבר גם 70 אופרות, שכולן, פרט ל"אורפיאו" (ונציה, תיאטרון סן בנדטו 1776), נשכחו מלב. "אורפיאו" כתובה לאותו לברית מאת קלצאביגי של "אורפיאו ואורודיצ'ה" של גלוק, אשר הוצגה בבורגתיאטר בווינה ב-1762. ברטוני כתב אופרה זו במיוחד לידידו, זמר הקסטרטו גאטנו גואדאני, שביצע אותו תפקיד באופרה של גלוק. ברטוני התעלם באופן כללי מחידושיו של גלוק וכתב את היצירה בסגנון הישן של אופרה סריה.
יצירותיו של ברטוני כוללות לפחות 200 יצירות קודש, בהן כ-50 אורטוריות, קנטטות, יצירות אינסטרומנטליות ומוזיקה קאמרית.
ג'ורג'יאן איירווייז

תולדות החברה

חברת התעופה נוסדה והחלה לפעול בספטמבר 1994 בשם אָיִירזֶנַה (აირზენა). בתחילת פעילותה ביצעה טיסות עסקיות וטיסות צ'רטר. בשנת 1997 החלו שירותי טיסה סדירים לוינה דובאי וטשקנט, ומאז שיתפה פעולה עם אוסטריאן איירליינס ואוזבקיסטן איירליינס. בנובמבר 1999, התמזגה החברה עם אייר גאורגיה (נוסדה ב-1992), והפכה לאיירזנה ג'ורג'יאן איירליינס. שמה הנוכחי של החברה אומץ ב-1 באוקטובר 2004.

פעילות החברה בישראל

החברה מבצעת 12 טיסות שבועיות בין נמל התעופה הבינלאומי של טביליסי לנמל התעופה בן-גוריון, ובנוסף מפעילה 2 טיסות שבועיות בקו נמל התעופה הבינלאומי בתומי - נמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 737-700 ולעיתים במטוסי CRJ-200.
אהרן גולדשטיין

חייו

אהרן גולדשטיין נולד ב-19 בדצמבר 1902 בזלטופול שבאוקראינה. היה פעיל בתנועת "החלוץ העברי". עלה לארץ בשנת 1921 ביחד עם רעייתו מרים, אחיו שלמה וגיסתו זינה. היה חבר גדוד העבודה. עבד כפועל בניין וביחד עם אחיו שלמה, היה ממייסדי שכונת בורוכוב וגבעתיים ואף שימש, תקופות מסוימות, כיו"ר הוועד המקומי של שכונת בורוכוב. היה חבר ההגנה.
משנת 1933 עבד כקבלן בניין, וביחד עם אחיו ייסד את חברת הבניה "האחים גולדשטיין", אשר הפכה לאחת מחברות הבניה הגדולות בישראל. בשנת 1952 נבחר ליו"ר התאחדות הקבלנים והבונים בישראל.
היה ממייסדי המפלגה הליברלית וחבר מרכז המפלגה, ושימש כחבר בכנסת החמישית (חלקית), השישית והשביעית בין השנים 1963 ועד 1973. שימש חבר בוועדת הכלכלה, ועדת העבודה והרווחה וחבר בוועדת הכספים של הכנסת.
אהרן גולדשטיין נפטר בביתו בגבעתיים, בשנת 1976.
גלן א. לארסון

מוזיקה

לארסון החל את הקריירה שלו בתעשיית הבידור כמוזיקאי בלהקה "The Four Preps". לארסון כתב והלחין רבות משירי הלהקה, שהפיקה שלושה אלבומי זהב עבור חברת התקליטים "Capitol Records". בסדרות מאוחרות שלו, "באק רוג'רס במאה ה-25", "בטלסטאר גלקטיקה", ו-"The Fall Guy", לארסון כתב והלחין את מנגינות הנושא.

טלוויזיה

בשנות ה-70, לאחר שעזר בהפקת הסדרה "הנמלט" (The Fugitive), לארסון חתם על חוזה הפקות עם אולפני יוניברסל למספר שנים. הסדרה הראשונה שלו הייתה "אליאס סמית' ומשפחת ג'ונס", ובהמשך לארסון היה מעורב בפיתוחה של הסדרה "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים", שהתבססה על ספרו של מרטין קיידן "Cyborg", ואף שימש כמפיק בפועל.
משנת 1968 לארסון עבד על סדרת מדע בדיוני בשם בטלסטאר גלקטיקה ששודרה בסוף שנות ה-70. השואבת הרבה השראה מסרט מלחמת הכוכבים ואלמנטים מהתאולוגיה המורמונית, שלארסון עצמו חבר בקהילה. הסדרה עצמה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד, אך הפכה לסדרת קאלט וגם החביבה של לארסון. לאחר מכן יצר את סדרת מדע בדיוני/הרפתקאות "באק רוג'רס במאה ה-25". התחילה כסרט קולנוע שיצא ב-1979 והפך ללהיט לא צפוי, שכנעה את רשת NBC להביא לה סדרה משלה. למרות שהסדרה נחשבה חביבה לקהל, היא בוטלה לאחר שתי עונות, בשל אחוזי צפייה נמוכים. 
בשנות ה-80 לארסון קיבל את הזדמנות לעבוד על גלקטיקה 1980, סדרת ההמשך ל"בטלסטאר גלקטיקה", לאחר לחץ כבד ממעריצי הסדרה. אבל היו שינויים דרמטיים בתהליכי הפקה, שפגע בסדרה וגרם לביטולה אחרי עשרה פרקים. היה גם אחראי על מגוון רחב של סדרות פעולה כ"כל-יכול" (Automan) ו"אדם-חיה" (Manimal) שבטלו לאחר עונה אחת. לאחר רצף של כישלונות ברציפות לארסון מצא הצלחה עם סדרת דרמת בילוש "מאגנום, בלש פרטי" (שבה היה שותף לכתיבה יחד עם דונלד בליסריו) וסדרת פעולה "אביר על גלגלים". ב-1987 הפיק את הסדרה "הרפתקאות בדרכים" (The Highwayman) שבוטלה אחרי תשעה פרקים. 
בשנות ה-90 לארסון יצר את סדרת פעולה/מדע בדיוני "איש הלילה" (Night Man) שמבוססת על סדרת קומיקס ובוטלה לאחר שתי עונות.
בשנות ה-2000, לארסון שימש כיועץ בסדרת בטלסטאר גלקטיקה המחודשת, גם עבד על עיבוד מחודש לסדרת הטלוויזיה הישנה "אביר על גלגלים". עקב אחוזי צפייה נמוכים הסדרה בוטלה אחרי עונה אחת.
נסטיה ליוקין

ביוגרפיה

ליוקין נולדה במוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות. בת יחידה לשני אלופים אולימפים: ולרי ליוקין מדליסט זהב באולימפיאדת סיאול 1998, ואנה קוצ'נבה מדליסטית התעמלות אומנותית. משפחתה היגרה לארצות הברית כשנסטיה הייתה בת שנתיים וחצי, לאחר התפרקות ברית המועצות.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במלבורן שבאוסטרליה בשנת 2005 זכתה ליוקין במדליית הזהב הראשונה שלה במכשיר המקבילים והקורה ומדליית כסף בקרקע ובקרב-רב. ב-2006 זכתה ליוקין בגביע האמריקאי במקום הראשון בקרב-רב. באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט שבגרמניה בשנת 2007, זכתה נסטיה ליוקין במדליית זהב במכשיר הקורה וכסף במקבילים מדורגים ובקטגוריית הקבוצות.

זהב באולימפיאדת בייג'ינג

באולימפיאדת בייג'ינג זכתה ליוקין ב-5 מדליות: 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. את תחרות הקרב-רב אישי סיימה במקום הראשון בציון 63.325. בתחרות הקבוצתית זכתה במדליית הכסף יחד עם שון ג'ונסון, אלישה סקרמונה, סמנטה פסצ'זק ובריג'יט סלואן והופיעה בשלושה גמרים אישיים במכשיר הקרקע, הקורה ומקבילים מדורגים. זכתה במדליית כסף במכשיר הקורה והמקבילים ובמדליית הארד במכשיר הקרקע.
ב-2009 זכתה בפרס ESPY לספורטאית השנה.

גביע נסטיה ליוקין

גביע נסטיה ליוקין (Nastia Liukin Cup) היא תחרות שנתית הנערכת בארצות הברית באירוחה של ליוקין. התחרות החלה לפעול בשנת 2010, ופועלת מאז. התחרות פתוחה לדרגה 10 האמריקאית, ובה מתקיימת קטגורית צעירים ובוגרים.

פרישה

נסטיה ליוקין הייתה חברת מפתח בנבחרת ההתעמלות של ארצות הברית. היא ייצגה את ארצות הברית בשלוש אליפויות עולם, ובאולימפיאדת בייג'ינג 2008. באוקטובר 2011, הודיעה שהיא חוזרת להתעמלות כדי להשתתף באולימפיאדת לונדון ב-2012. ליוקין לא הגיעה לאולימפיאדה לאחר מספר נפילות במבחנים האולימפיים והקדם-אולימפיים, ופרשה מהספורט בשנת 2012.

חייה האישים

ב-24 בנובמבר 2015 ליוקין שחררה אוטוביוגרפיה, Finding My Shine.
כרמל סלע

ביוגרפיה

כרמל סלע נשוי ולו בן ושתי בנות. שמו נגזר משם המושב שבו נולד ובו גר כל חייו. אביו, מרדכי סלע היה ראש המועצה האזורית חוף הכרמל - תפקיד, שמאוחר יותר, כיהן בו כרמל סלע עצמו.
כרמל סלע למד בבית הספר בכרם מהר"ל ואחר כך בבית הספר התיכון כפר גלים. את שירותו הצבאי ביצע בחיל האוויר. עם שחרורו מהצבא בשנת 1973 השתלב כרמל במשק החקלאי המשפחתי שמרכזו מטע בננות.

שירות ציבורי

שימש, החל משנת 1983 חבר הנהלה במושב, יו"ר ועד המושב וחבר מליאה. ביצע את פרויקט ההרחבה בגבע כרמל והוסיף כ-100 מגרשים חדשים ליישוב.
כיהן כיו"ר חגיגות 40 לגבע כרמל, יו"ר אירועי היובל של גבע כרמל, וב-2001 יו"ר אירועי יובל המועצה האזורית, וניהל את להקת המחול "כרמל מנשה".
ב-2004 נבחר סלע לראש המועצה האזורית חוף הכרמל. בתקופה זו מונה כרמל סלע ליו"ר הוועדה הכלכלית של מרכז המועצות האזוריות, ליו"ר רשות ניקוז כרמל, ליו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה וכחבר הוועדה לשמירת הסביבה החופית. בין היתר ביצע איחוד רשויות מוצלח עם היישוב עתלית ומחק גירעונות שהצטברו בקדנציות של קודמיו בסך כ-11 מיליון שקל.
ב-2009 נבחר כרמל בשנית לראשות המועצה. החל משנה זו הוא מכהן בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה. בקדנציה זו פעל סלע בלהקמת היכל התרבות "מוזה" במרכז מיר"ב, ולצדו ספרייה ובית קפה, שיקום יישובים לאחר השריפה בכרמל, במאבק להרחקת מתקן קליטת הגז מבתי התושבים, להרחבת עתלית, להסדרת קרקעות בקיסריה, ולהקמת שני מכוני טיהור מתקדמים .
ב-2013 נבחר בפעם השלישית לראשות המועצה האזורית חוף הכרמל. ב-2018 הודיע שלא יתמודד לקדנציה נוספת בבחירות שהתקיימו באותה השנה.
Maxwell's Silver Hammer

משמעויות אפשריות

המאמינים בתאוריית קשר שעל פיה פול מת בתאונה ב-1966 והביאו מחליף הדומה לו, מציינים שהקורבנות של מקסוול הם Joan (ששמה מזכיר את שמו של ג'ון), המורה - באנגלית Teacher (שמזכירה בצליל את השם ריצ'רד, שמו האמיתי של רינגו סטאר) והשופט - Judge (שמזכירה בצליל את השם של ג'ורג' האריסון). המאמינים בקונספירציה אומרים שלסוכן שטיפל בפרשת ההחלפה כביכול של פול שם הקוד היה מקסוול.]
אפשרות מעניינת אחרת היא שאולי זו ביקורת על הנאצים שהחליטו לחסל את החברים היהודים שלהם, המורים היהודים שלהם והשופטים היהודים שלהם - כלומר, ביום בהיר אחד החליטו לחסל את בני עמם היהודים.]