google/wiki40b huggingface dataset:
מרכוס פלדמן

קורות חיים

מרכוס פלדמן נולד בפרת', אוסטרליה לסימון ואידה פלדמן. אביו היה מהנדס ובזכותו החל מרכוס להתעניין במתמטיקה. הוא נשוי ויש לו שלושה ילדים.
בשנת 1959 החל ללמוד באוניברסיטת מערב אוסטרליה לקראת תואר בוגר במתמטיקה וסטטיסטיקה וסיים את לימודיו בשנת 1964. ב-1966 קיבל תואר מוסמך במתמטיקה מטעם אוניברסיטת מונש. לאחר מכן  המשיך בלימודיו לקראת דוקטורט בביולוגיה מתמטית באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית.
בשנת 1969, לאחר לימודי הדוקטורט, פלדמן חזר לאוסטרליה והתחיל ללמד באוניברסיטת לה טרוב אשר במלבורן. לאחר שנתיים חזר לקליפורניה על מנת להצטרף לסגל הביולוגיה באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 1973, יחד עם ל.ל. קאואלי- ספורזה, פלדמן יצר את התאוריה הכמותית של האבולוציה התרבותית ויזם תוכנית מחקר שעוסקת בלמידה תרבותית (Cultural learning) ובאבולוציה ההדדית בין הגן לתרבות (Gene–culture co-evolution). התאוריה והמחקר התבססו על השילוב בין מתמטיקה שימושית לבין יצירת מודלים על מנת לחקור את תופעות האבולוציה. יישום תאוריה זאת מתבטא במחקרו על אי השוויון בין יחס המינים בסין. למחקרו בנושא זה ישנן השלכות חשובות לניהול החברתי, אשר הובילו את הממשלה הסינית לניסיונות להפחתת וצמצום תרבות העדפת הזכרים במדינה. 
בנוסף, פלדמן הוכיח כי הדפוס הרחב של הווריאציה הגנומית נגרם בעיקר בזכות רצף ההגירה של בני האדם במשך מעל ל-60,000 שנה מאז שבני האדם המודרניים עזבו את אפריקה. ממצאו כי 10 אחוז מהווריאציה הגנומית הוא בין היבשות תרם רבות לדיון על משמעות הגזע.
יתר על כן, פלדמן וקולגות נוספים יצרו את מודל "התהוות גומחות אקולוגיות" (Niche construction) שהוא הכללה של תורת האבולוציה שמדגישה את האינטראקציה בין האבולוציה של האורגניזם לבין הדינמיקה הסביבתית. הוא מדגים זאת בעזרת מודל שמסביר כי לפנוטיפים יש תפקיד פעיל וחשוב יותר באבולוציה מאשר שסברו בעבר. עובדה זאת השפיעה רבות על מחקרים נוספים בנושא האקולוגיה האבולוציונית.
תחומי המחקר הנוספים שבהם עוסק פלדמן כוללים בין היתר את האבולוציה של המערכות הגנטיות המורכבות שיכולות לעבור ברירה טבעית ושחלוף (רקומבינציה), באבולוציה של הלמידה כממשק בין שיטות מודרניות ליצירת בינה מלאכותית לבין מודלים של תהליכים ביולוגיים ובהם תקשורת. בנוסף, פלדמן חוקר את ההתפתחות של האדם המודרני בעזרת מודלים לדינמיקה של רב צורתיות (פולימורפיזם) מולקולרית, עם דגש על הגרסאות השונות של ה-DNA.
ממצאיו של פלדמן עוררו את ההתפתחות של תחומים חדשים במדעי הרוח ובמדעי החיים. הוא שופך אור על מספר רב של שאלות מפתח בנושא האבולוציה, אשר כוללות בין היתר את ההתפתחות של התרבות. פלדמן ערך מחקרים דמוגרפים רבים על מגמות חשובות לעתיד האנושות.
הרי הבלקן

מעברי הרים

את רכס הבלקן חוצים 20 מעברי הרים ושני ערוצי נהרות. 
כבישים סלולים עוברים ב-13 מעברי הרים ובערוץ אחד, ערוץ הנהר איסקר (Искър). במעבר שיפקה, בין גברובו לקאזאנלק, ובערוץ איסקר, בין סופיה לווראצה, עוברת גם מסילת רכבת בנוסף לכביש.
במעבר שיפקה התרחשו קרבות עקובים מדם במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה. על גבעה לצד המעבר ניצבת אנדרטה המנציחה את הקרבות. בכפר שיפקה, שלרגלי המעבר, נבנתה כנסייה רוסית אורתודוקסית, להנצחת הקרבות באזור.
קרלס אלניה

קריירה

אלניה נולד במטרו, עיר בקטלוניה בקרבת ברצלונה שבספרד. בגיל 7 הצטרף אלניה למחלקת הנוער של ברצלונה, מהמפורסמות בעולם. אלניה התקדם במהרה בקבוצות הנוער השונות במועדון, ובקיץ 2015 קודם לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה ב', ששיחקה אז בליגה השלישית ואומנה על ידי ג'רארד לופס. במקביל שיחק עם קבוצת הנוער בליגת האלופות לנוער, וב-24 בנובמבר כבש שער נגד רומא שמשך אליו תשומת לב רבה. ב-19 בדצמבר כבש את שער הבכורה בברצלונה ב', בהפסד 4 - 2 לאלדנסה. אלניה ערך 14 הופעות במהלך עונת 2015/2016 בקבוצת המילואים, שסיימה את העונה במקום ה-11 שבמרכז הטבלה.
ב-30 בנובמבר 2016 ערך אלניה את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת, אותה אימן לואיס אנריקה. זה היה במשחק גביע המלך נגד הרקולס אליקנטה. בנוסף להופעת הבכורה, אלניה גם כבש שער בכורה בקבוצה הבוגרת באמצעות בעיטה מטווח רחוק, והמשחק הסתיים בתיקו 1-1.
ב-2 באפריל 2017 ערך את הופעת הבכורה בלה ליגה, לקראת סוף עונת 2016/2017, כשנכנס כמחליף לאיוואן רקיטיץ' בניצחון 4 - 1 על גרנדה. בהמשך ערך עוד שתי הופעות כמחליף. אלניה סייע לקבוצת המילואים לסיים במקום הראשון בביתה עם 3 שערים ב-24 הופעות, וכך היא המשיכה לפלייאוף ההעפלה לליגה השנייה, שם אלניה פתח בכל 6 המשחקים, עוזר לקבוצה לגבור על יריבותיה ולהשלים את העלייה. במהלך הקיץ סיכם עם המועדון על הארכת חוזהו בקבוצה, ונקבע לו סעיף שחרור בגובה 75 מיליון אירו.
בעונת 2017/2018 היה אלניה אבן יסוד בברצלונה ב' של ג'רארד לופס, שהתקשתה מאוד והייתה מתחת לקו האדום ברוב שלבי העונה. לקראת סוף העונה הוחלף לופס על ידי גארסיה פימיינטה, שלא הצליח לשפר את מצב הקבוצה והיא ירדה חזרה לליגה השלישית בתום העונה. במקביל, ערך אלניה 3 הופעות במסגרת גביע המלך בקבוצה הבוגרת, תחת אימונו של ארנסטו ואלוורדה. ב-2 ביוני 2018, במשחק האחרון של ברצלונה ב' לעונה זו נגד ריאל סראגוסה, קרע אלניה את אחד הגידים בשרירי מיתר הברך ברגל ימין, פציעה בעקבותיה נאלץ לעבור ניתוח שהשבית אותו עד אוקטובר.
על אף שהובטח לו מקומו בקבוצה הבוגרת בעונת 2018/2019, הוא עשה את צעדיו הראשונים לאחר הפציעה בקבוצת המילואים עדיין, בליגה השלישית. במקביל, החל לקבל הזדמנויות מוואלוורדה בקבוצה הבוגרת. ב-2 בדצמבר נכנס כמחליף במשחק נגד ויאריאל, כבש שער בכורה בליגה הספרדית מבישול של ליונל מסי וקבע את תוצאת המשחק על ניצחון 2 - 0 לקבוצתו. יומיים לאחר מכן עלה באופן רשמי לקבוצה הבוגרת, בצל הפציעה החמורה של חברו לקבוצה ראפיניה אלקנטרה.
לראות את נאפולי ולמות

לראות את נאפולי ולמות (Vedi Napoli e poi muori) היא אמרה איטלקית שאין יודעים מה מקורה ומי מחברה. ישנה סברה שהשחקן הנפוליטני הידוע אנטוניו דה קורטיס, שנודע בשם הבמה "טוטו", טבע את הביטוי בהתייחסו לעיר. לפי סברה נוספת נטבעה אמרה זו על ידי מלך בורבוני.
אמרה זו מבקשת לומר כי אדם שראה את נאפולי שוב לא יראה מקום יפה יותר, וכי לאחר שראה אותה, יוכל האדם למות בשקט תוך ידיעה שראה את המקום היפה ביותר בעולם. ואכן, מלבד יופייה של העיר עצמה, ממוקמת נאפולי באחד המקומות הנאים באיטליה כולה. היא מצטיינת בשפע של שמש, במים הכחולים של מפרץ נאפולי, באי קאפרי ובהר הגעש וזוב הנראה מרחוק, כשהעשן עולה מתוכו ביום ונוגה אש מרחף מעליו בלילה.
יש הטוענים כי מדובר בשיבוש האמרה המקורית. לפי טענה זו נאמר במקור: "אתה רואה את נאפולי ולאחר מכן את מואורי" (ישוב שאכן קיים). והמשבשים קראו: "אתה רואה את נאפולי ולאחר מכן את מורטו" ("מת" באיטלקית).
לוניניץ

היסטוריה

לונינץ מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1540. היא נכללה במחוז פינסק של פולין עד החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793 עת עברה לשלטון רוסי. בשנת 1888 נבנה בה צומת מסילות ברזל, ובשנת 1905 הוקמה בה תחנת רכבת גדולה.
בשנת 1920 עברה לונינץ לידי הרפובליקה הפולנית השנייה שזה עתה קמה, אך בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולוטוב עברה בספטמבר 1939 לידי ברית המועצות. בשנים 1944-1941 הייתה העיירה תחת שלטון גרמניה הנאצית, ולאחר מכן שבה להיות חלק מבלארוס - בתחילה כחלק מברית המועצות, ולאחר התפרקותה, בבלארוס העצמאית.

יהודי לונינץ

יהודים רבים עברו ללונינץ בעקבות הקמת מסילת הברזל שעברה בה. היהודים התרכזו ברובע זמד וסביב השוק. בשיאה כללה הקהילה היהודית כ-3,000 איש, כשליש מתושבי העיירה. בעיירה פעלו מספר חסידיות: חסידות קרלין סטולין, חסידות ברזנה וחסידות הורודוק. בעיירה הייתה ישיבה של חסידות קרלין, ובמשך מספר שנים כיהן בראש הישיבה במקום הרב אלעזר מנחם מן שך. רב העיירה הראשון והיחיד שכיהן בה היה הרב אלתר יהודה זוליאר, מחסידי סטולין, שכיהן כרב במשך מעל 40 שנה.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת יולי 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה. כמו כן, רצחו הגרמנים את הרופאים היהודים בעיירה.
באוגוסט 1941 רצחו הנאצים את רוב הגברים היהודים מגיל 14 ומעלה בעיירה. כ-3,000 היהודים שנותרו בעיירה, בעיקר נשים וילדים, הועברו במרץ 1942 לגטו שהוקם בה, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים מיישובי הסביבה, ובו סבלו היהודים מרעב כבד ומהוצאות להורג בידי השוטרים הבלארוסים.
ב-18 באוגוסט 1942 נרצחו כ-2,800 מיהודי הגטו מחוץ לעיירה, ובאוקטובר 1942 נרצחו כ-100 היהודים האחרונים שהושארו בגטו.
שרה סימיוני

ביוגרפיה

סימיוני נולדה בריבולי ורונס בוונטו (מחוז בצפון-מזרח איטליה).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד 1971 סיימה סימיוני במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.78 מטר, המנצחת הייתה אילונה גוסנבאואר מאוסטריה (1.87 מטר).
באולימפיאדת מינכן (1972) סיימה סימיוני במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר, המנצחת הייתה אולריקה מייפארת בת ה-16 ממערב גרמניה שהשוותה את השיא העולמי, 1.92 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה 1974 זכתה סימיוני במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר, אחרי רוזמרי אקרמן ממזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 1.95 מטר ומילדה קרבנובה מצ'כוסלובקיה (1.91 מטר).
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה סימיוני במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.91 מטר, אחרי אקרמן שקבעה שיא אולימפי חדש של 1.93 מטר, ולפני שיאנית העולם הקודמת יורדנקה בלגובה מבולגריה (1.91 מטר).

שיא עולם

בתחרות אתלטיקה שנערכה בברסיה, באוגוסט 1978 קבעה סימיוני בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.01 מטר, שיפור של ס"מ אחד לשיא העולם של אקרמן. שיא זה היה שיא איטליה עד לשנת 2007. חודש לאחר מכן, באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה 1978 זכתה סימיוני במדליית זהב בקפיצה לגובה לאחר שהשוותה את שיאה העולמי, 2.01 מטר, לפני אקרמן (1.99 מטר) ובריג'יט הולצפל ממערב גרמניה (1.95 מטר). למעשה אקרמן עברה גובה של 2.01 מטר, אך בשל קפיצות הניצחון שלה על המזרן, הרף נפל והתוצאה לא אושרה.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה סימיוני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אולימפי חדש של 1.97 מטר, לפני אורסולה קילן מפולין (1.94 מטר) ויוטה קירסט ממזרח גרמניה (1.94 מטר). 
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון 1982 זכתה סימיוני במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, אחרי מייפארת ששיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 2.02 מטר וטמרה ביקובה מברית המועצות (1.97 מטר).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סימיוני לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. בתחרות עצמה היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.00 מטר, אחרי מייפארת שקבעה שיא אולימפי חדש של 2.02 מטר ולפני ג'וני הנטלי מארצות הברית (1.97 מטר).
סימיוני נשואה לארמיניו אזארו.
בצ'ה פוש

בצ'ה פוש (בפרסית: بچه پوش; בתרגום: "לבושה כמו בן") הוא מנהג תרבותי באזורים של אפגניסטן ופקיסטן, לפיו משפחות ללא בנים בוחרות אחת מבנותיהן לחיות ולהתנהג כמו בן. הדבר מאפשר לילדה להתנהג יותר בחופשיות: ללמוד בבית הספר, ללוות את האחיות שלה בציבור, לעבוד, וכן הלאה. בצ'ה פוש גם מאפשר למשפחה להימנע מהסטיגמה החברתית הכרוכה בכך שאין לה בן זכר.

שורשי המנהג

המנהג מתועד מזה לפחות מאה שנים, אך הוא כנראה עתיק עוד יותר, ועדיין קיים בימינו. המנהג אולי התחיל עם נשים שהתחפשו לגברים כדי להילחם, או להגן על עצמן, בתקופות של מלחמה.
על פי ההיסטוריונית ננסי דופרי, צילום מתחילת שנות ה-1900, בתקופת שלטונו של חביבאללה חאן, מראה נשים לבושות כגברים שומרות על הרמון המלך, כי באופן רשמי, אסור היה לגברים להיות השומרים על נשותיו, וגם אסור היה לנשים לשמש כשומרות.

בעידן המודרני

באפגניסטן ופקיסטן, יש לחץ חברתי על משפחות ללדת בן שימשיך לקיים את שם המשפחה ואשר יירש את נכסי אביו. בהיעדר בן, ישנן משפחות אשר מלבישות את אחת הבנות שלהן בלבוש של בן, מנהג שלעיתים מלווה באמונה שנוכחות הבצ'ה פוש יגדיל את סיכויי האם ללדת בן.
בן שחייה בתור בן לובשת ביגוד אופייני לבנים, מספרת את שיערה קצר, ואף מאמצת שם זכרי. המטרה של המנהג היא לא להוליך שולל את הבריות, ואנשים רבים, כגון מורים או חברים של המשפחה, מודעים לכך שהילד הוא בעצם ילדה. במשפחתה, הבצ'ה פוש מתקיימת בסטטוס ביניים, במצב שבו לא מתנהגים אליה כבת, אך גם לא כבן במלוא מובן המילה. היא לא נדרשת לבשל או לנקות כמו הבנות האחרות, מותר לה ללמוד בבית ספר, לעשות סידורים מחוץ לבית, לנוע בחופשיות במרחב הציבורי, וללוות את אחיותיה למקומות בהם נדרש מלווה זכר. מותר לה גם לשחק בספורט ולעבוד.

החזרה לחברה

כאשר הבצ'ה פוש מגיעה לגיל נישואים (בסביבות 17–18, לפעמים מוקדם יותר, ובמקרים נדירים מאוחר יותר) היא נדרשת להפוך בחזרה לנערה. לעיתים קרובות שינוי זה מתרחש כאשר הנערות נאלצות להינשא למישהו שנבחר על ידי הוריהן. בצ'ה פוש רבות מבכרות לא להתחתן, כי הן חוששות מהדיכוי החברתי כנשים, ופוחדות מהתעללות מצד בעליהן, שכן בתרבות האפגנית גברים הם מעל נשים בהיררכיה החברתית. יתר על כן, מכיוון שהבצ'ה פוש נחשבות לבנים בצעירותן, הן לא לומדות מה שנשים בחברה שלהן בדרך כלל לומדות בגיל צעיר, כמו בישול, תפירה ושאר מטלות הבית. זה הופך את חיי הנישואים לקשים יותר עבורן, כי הן לא יודעות למלא את התפקיד המגדרי שיועד להן.

שכיחות

המנהג כפי הנראה מתפשט, ונחשב למקובל, ואף כפתרון סביר להיעדר בן במשפחה. עם זאת, בשל אופי המנהג ורישומים ממשלתיים לא מדויקים, אין לדעת בדיוק מה שכיחותו של מנהג הבצ'ה פוש.

השפעות

לאחר שנים עם הפריווילגיות והחופש של בנים, הרבה נערות שהיו בצ'ה פוש מתקשות להתחבר שוב עם בנות, כי התרגלו להתרועע עם בנים. גם אופיין של הבצ'ה פוש לא הובנה על פי הציפיות החברתיות מבנות, אלא על פי אלו של בנים, במהלך השנים הכי מעצבות שלהן. ישנן נשים שגדלו כבצ'ה פוש שמרגישות כאילו איבדו זיכרונות ילדות נחוצים, בעוד אחרות מרגישות ששפר מזלן שהייתה להן ההזדמנות לחוות חופש שלא היה ניתן להן כילדות נורמטיביות באפגניסטן. בכל המקרים, הצורך להתרגל למציאות מוגבלת יותר תמיד קשה לבצ'ה פוש.
קיימת מחלוקת בקרב תנועת זכויות הנשים המתעוררת באפגניסטן, לגבי השאלה האם מנהג הבצ'ה פוש מעצים נשים ועוזר להן להצליח, או האם בפועל הוא גורם לנזק פסיכולוגי. רבות מהנשים אשר עברו את התהליך אומרות ששני הדברים נכונים לגביהן בו זמנית - הן גם הועצמו, וגם מרגישות חנוקות. פעילות פמיניסטיות רבות טוענות שהשאלה כלל לא נכונה, כי הבעיה היא לא במנהג הבצ'ה פוש, אלא בכל מערך הזכויות של נשים בחברה האפגנית.
ג'ק קולמן

ביוגרפיה

קולמן נולד בפנסילבניה. הוא למד בתיכון "סולברי" ובאוניברסיטת דיוק. אחרי שקולמן סיים את לימודיו הוא הצטרף למכון התיאטרון הלאומי.

קריירה

הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה באופרת הסבון "ימי חיינו". הוא שיחק בסדרה מ-1981 עד 1982 ולאחר מכן שיחק בסדרה "שושלת" בין 1982 ל-1988. ב-1997 שיחק בסרט "זמן תחת אש" לצד בריאן קראנסטון.  
קולמן הופיע בתפקידי אורח בסדרות "הרשת" (1999), "CSI: Miami", ניפ/טאק", "ללא עקבות", "החיים על פי ג'ים" ו-"הפמליה". 
ב-2006 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "גיבורים" בתור נוח בנט, אביה של קלייר (היידן פנטייר) למשך כל 4 עונות הסדרה, שהאחרונה הסתיימה ב-2010.
ב-2015 שיחק בסרט "ילד הצוללת", בכיכובו של פין ויטרוק.

חיים אישיים

ב-1996 קולמן נישא לבת' טוסנט, וב-1999 נולדה להם ביתם, טס.
אצטדיון שיי

היסטוריה

בשתי העונות הראשונות לקיומם, בזמן בניית אצטדיון שיי, שיחקו המטס את משחקי הבית שלהם באצטדיון הפולו גראונדס שבו שיחקו עד שנת 1957 הניו יורק ג'איינטס, לפני שעברו לסן פרנסיסקו והפכו לסן פרנסיסקו ג'איינטס.
אצטדיון שיי נפתח ב-17 באפריל 1964. המשחק הראשון היה הפסד של המטס לפיטסבורג פיירטס. המשחק האחרון היה הפסד של המטס לפלורידה מארלינס ב-28 בספטמבר 2008. הפסד שמנע מהמטס את האפשרות להעפיל לפלייאוף.
באצטדיון היה מקום ל-57,333 צופים.
חוץ מהמטס שיחקו באצטדיון גם קבוצות הפוטבול ניו יורק ג'טס וניו יורק ג'איינטס. גם היריבה העירונית בבייסבול, ניו יורק יאנקיז שיחקו באצטדיון כאשר אצטדיונם, יאנקי סטדיום היה בשיפוצים.
האצטדיון היה סמוך מאוד לנמל התעופה לה גוארדיה, ולעיתים קרובות התעכבו המשחקים שניות מספר עקב רעש נחיתת המטוסים.
משחק האול-סטארס התקיים באצטדיון בשנת 1964, כמו גם משחקים ב-4 סדרות וורלד סיריז, מתוכן שתיים שבהן זכו המטס באליפות. בשתיהן (1969, 1986) התקיים המשחק המכריע באצטדיון שיי.

תפוח ההום ראן

כאשר שחקן המטס חבט הום ראן היה תפוח גדול מפלסטיק יוצא מכובע גדול. התפוח סימל את כינוייה של העיר ניו יורק, "התפוח הגדול". בשנת 2009 הועבר התפוח לתצוגה בפתח האצטדיון החדש, סיטי פילד, ובמקומו הוצב תפוח חדש וגדול יותר המשמש לסימון הום ראן.

אירועים שאינם קשורים לספורט

האירוע המפורסם ביותר, שאינו קשור לספורט, שאירע באצטדיון הוא הופעת להקת הביטלס בשנת 1965. בשנת 2008, עם סגירת האצטדיון, הופיע בו הזמר בילי ג'ואל.
גם האפיפיור יוחנן פאולוס השני הופיע וערך מיסה באצטדיון בשנת 1979.

הריסת האצטדיון

בהתאם לחוקי העיר ניו יורק, האצטדיון פורק ולא פוצץ. הריסתו הושלמה ב-18 בפברואר 2009. במקומו נבנה מגרש חנייה שישמש את האוהדים שיגיעו לסיטי פילד.
בעיית קבוצת קודקודי המשוב

בתורת הגרפים, קבוצת קודקודי משוב היא קבוצת קודקודים בגרף שהסרתם מהגרף תיצור גרף ללא מעגלים. במילים אחרות, כל קבוצת קודקודי משוב מכילה לפחות קודקוד אחד של כל מעגל בגרף.
בעיית קבוצת קודקודי המשוב היא הבעיה הבאה: בהינתן גרף ומס' טבעי k, האם קיימת קבוצת משוב בגרף בגודל k? בעיה זו היא NP-שלמה בתורת הסיבוכיות. זו אחת מ21 הבעיות הNP-שלמות של קארפ, הבעיות הראשונות שהוצגו כבעיות NP-שלמות. לבעיה זו יש שימושים רבים במערכות הפעלה, בסיסי נתונים ותכנון שבב אלקטרוני מסוג VLSI.

NP-קושי של הבעיה

ריצ'רד קארפ הראה בשנת 1972 כי הבעיה בגרף מכוון היא NP-קשה. הרדוקציה שקארפ עשה מראה גם את הNP-שלמות של בעיית קבוצת קודקודי המשוב עבור גרף לא מכוון. בעיית קבוצת קודקודי המשוב יכולה להיפתר בזמן פולינומי בגרפים שדרגתם היא לכל היותר 3.
הבעיה של מחיקת הקבוצה הכי קטנה של צלעות בגרף על מנת להפוך אותו לגרף חסר מעגלים שקולה למציאת עץ פורש, מה שיכול להתבצע בזמן פולינומי. לעומת זאת, הבעיה של מציאת צלעות בגרף מכוון, ונקראת בעיית קבוצת צלעות המשוב , היא NP-שלמה.

אלגוריתם מדויק

בעיית הNP-אופטימיזציה המתאימה למציאת גודל של קבוצת קודקודי משוב ניתנת לפתרון בזמן , כאשר  הוא מספר הקודקודים בגרף. אלגוריתם זה מחשב יער מושרה מרבי, וכאשר יער כזה מתקבל, המשלים שלו הוא קבוצת קודקודי משוב מינימלית. מספר קבוצות קודקודי משוב מינמליים בגרף חסום על ידי . ניתן עדיין למצוא קבוצת קודקודי המשוב בגרף מכוון בזמן , כש זה מספר הקודקודים בגרף המכוון.

אלגוריתם קירוב

בעיה זו היא APX-שלמה (נובע ישירות מAPX-שלמות של בעיית כיסוי קודקודים). אלגוריתם הקירוב הטוב ביותר עבור הבעיה עם גרף לא מכוון פותרת את הבעיה עם פרמטר קירוב 2, על סמך משפט Becker-Geiger.

יישומים במערכות הפעלה

במערכות הפעלה, קבוצת משוב קודקודי משחקת תפקיד מרכזי בחקר שחזור קיפאון (Deadlock). בגרף הwait-for  של מערכת הפעלה, כל מעגל מכוון מתאים למצב קיפאון. על מנת לפתור את כל מצבי הקיפאון השונים, יש צורך לבטל תהליכים חסומים. קבוצת קודקודי המשוב המינימלית בגרף הזה היא המספר המינימלי של תהליכים שיש לבטל
דוברובנה

תולדות היישוב

האזכור הראשון של דוברובנה הוא משנת 1514. במהלך המלחמה הצפונית הגדולה נחרב היישוב כתוצאה מפשיטת הקוזקים, אך השתקם לאחר מכן, ובשנת 1732 ניתן היתר לקיים בו ירידים שנתיים.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בשטחי האימפריה הרוסית. בשנת 1925 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

יהודי דוברובנה

בתחילת המאה ה-20 נמנו בדוברובנה כ-4,300 יהודים, רוב תושביה. בעיירה פעל בית חרושת יהודי לאריגה, שהטליתות שייצר נמכרו ברחבי האימפריה הרוסית אותו ניהל רבי נחמיה גינזבורג. ערב מלחמת העולם השנייה עמד מספר יהודי העיירה על כ-2,100.
העיירה נכבשה בידי הגרמנים ב-16 ביולי 1941, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד. כעבור זמן מה רוכזו יהודי העיירה בגטו, בו נרצחו כ-200 יהודים.
בדצמבר 1941 נערכה בגטו אקציה, בה נלקחו כ-1,500 מיושביו אל בית העלמין היהודי בעיירה, ונרצחו בסמוך לו. בפברואר 1942 נרצחו כ-300 בעלי המקצוע היהודים שהושארו בגטו ובני משפחותיהם.
שרה גילברט

שנים מוקדמות

נולדה בשם שרה רבקה אבלס (Sara Rebecca Abeles) בסנטה מוניקה, קליפורניה שבארצות הברית להורים יהודיים. בתם של רבקה קריין והארולד אבלס. לגילברט אח ואחות גדולים מאומצים: השחקנית מליסה גילברט וג'ונתן גילברט, שכיכבו בסדרת הטלוויזיה "בית קטן בערבה". הם אומצו על ידי רבקה ובעלה הראשון פול, שנפטר בשנת 1975. ב-1984 היא שינתה את שם משפחתה לגילברט, שהוא שם המשפחה של בעלה הראשון של אמה.
בוגרת אוניברסיטת ייל עם כבוד לשנת 1997, בלימודי אמנות עם התמחות בצילום.

קריירה

גילברט החליטה שהיא רוצה להיות שחקנית בגיל 6, כאשר אחותה הגדולה מליסה קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. לאחר שהופיעה בסרט טלוויזיה ובפרסומת למשקה הפופולרי "Kool-Aid", היא קיבלה בגיל 13 את התפקיד של דרלין קונר-הילי, הילדה האמצעית והסרקסטית בקומדיית המצבים "רוזאן". היא גילמה את התפקיד במשך כל תשע העונות של הסדרה, משנת 1988 ועד 1997, ואף כתבה את אחד הפרקים של העונה הרביעית. תפקידה בסדרה היה כה חשוב, עד שהמפיקים שינו את העלילה ואת לוחות הזמנים של הצילומים על מנת לאפשר לה להמשיך ולהשתתף בסדרה במקביל ללימודיה באוניברסיטת ייל. היא למדה אומנות עם התמקדות בצילום, וסיימה בהצטיינות בשנת 1997.
גילברט ביצעה תפקידי אורח בסדרות שונות, בהן: משפחת סימפסון, 24, ויל וגרייס וחוק וסדר: מדור מיוחד. החל משנת 2004 היא מגלמת תפקיד בסדרת הדרמה ER. היא חזרה לפריים טיים בסתיו 2005 בסיטקום "Twins" של רשת The WB. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת שכן הרשת התמזגה לתוך UPN והפכה לרשת The CW, מהלך שהביא לביטול תוכניות. מאז 2007 היא הופיעה בפרקים רבים של הסדרה המפץ הגדול בתור לזלי וינקל.
גילברט הופיעה בשני סרטי קולנוע לצד דרו ברימור: פיתוי קטלני 4 בשנת 1992 והבחורים בחיי בשנת 2001. היא ביצעה שני תפקידים קטנים בסרטים נוספים, וביימה סרט משלה בשם "Persona Non Grata" בשנת 1998.
בשנת 2013 התארחה לשני פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.

חיים אישיים

בשנים 2001–2011 היא הייתה בזוגיות עם המפיקה והתסריטאית אליסון "אלי" אדלר. היא יצאה מהארון כלסבית באופן רשמי ב-2010. אליסון היא אימו הביולוגית של בנן המשותף, לוי האנק, שנולד באוקטובר 2004. וגילברט ילדה את בתן סויר באוגוסט 2007. ב-2011 הודיעו על פרידה.
לאחר מכן, החלה לצאת עם המוזיקאית לינדה פרי. ב-2013 השתיים התארסו וב-2014 התחתנו. בשנת 2015 נולד להן בנם המשותף, רודס אמיליו גילברט פרי.
בילדותה הפכה גילברט לצמחונית, והיא תומכת בארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, כמו כן בארגונים אחרים למען חופש הביטוי, ארגון הסעד "Meals on Wheels", וארגונים למען חולי איידס. בשנת 2008 הצהירה כי עברה לסגנון חיים טבעוני.
סמל הרפובליקה העממית של סין

סמל הרפובליקה העממית של סין מכיל תיאור של שער טיאנאנמן, שער הכניסה לעיר האסורה מרובע טיאנאנמן שבבייג'ינג, בעיגול אדום. מעל תיאור זה מופיעים חמשת הכוכבים שנמצאים בדגל. משמעותם הסמלית של הכוכבים אינה ידועה, ויש המפרשים אותם כמייצגים את חמשת הלאומים המרכזיים של סין (אף כי בפועל מכירה הממשלה בחמישים וששה לאומים); לפי פרשנות אחרת הם מייצגים את חמשת המעמדות. גבול העיגול האדום מכיל חיטה המשקפת את הפילוסופיה המאואיסטית של מהפכה חקלאית. בחלק המרכזי התחתון של גבול העיגול יש גלגל שיניים שמציין את העובדים התעשייתיים.
כל האלמנטים האלו עוצבו במטרה לסמל את המאבקים המהפכניים של העם הסיני מאז תנועת הארבעה במאי, והקואליציה של מעמד הפועלים שהצליחה לייסד את הרפובליקה העממית של סין.
הסמל עוצב על ידי ליאנג סישנג, אדריכל מפורסם, בתחרות שנערכה בעת ייסוד הרפובליקה העממית, עם דמיון ברור לסמלים שהשתמשו בהם בברית המועצות. הסמל נקבע ב-20 בספטמבר 1950 על ידי השלטון העממי המרכזי.
שיכחון הינקות

היסטוריה

התופעה פורסמה לראשונה על ידי הפסיכולוגית קרוליין מיילס במאמרה "מחקר על פסיכולוגיה אינדיבידואלית" ב-1893 בכתב העת האמריקני לפסיכולוגיה, המונח אמנזיה של גיל הינקות נטבע על ידי פרויד שטען כי הזיכרונות המוקדמים מודחקים מפני היותם בלתי הולמים לגיל מבוגר.
וילפריד מלרס

תולדות חייו

מלרס נולד בווריקשייר ולמד אנגלית ומוזיקה באוניברסיטת קיימברידג'. החל מ-1936 כתב ביקורות מוזיקה לרבעון Scrutiny אותו ערך ידידו פרנק ריימונד ליוויס. בין 1942 ל-1948 היה מלרס חבר בצוות העריכה של כתב העת.
ב-1964 היה מלרס הדיקן המייסד של המחלקה למוזיקה באוניברסיטת יורק. אף שפרש ב-1981 נותר פרופסור אמריטוס באוניברסיטה עד מותו. המחלקה החדשה איפשרה לו חופש פעולה ליצירת תוכנית לימודים וגישה מוזיקולוגית חדשה לחלוטין. בתוכניות הקורסים באוניברסיטה שילב לימוד וניתוח של מוזיקת רוק ופולק יחד עם מוזיקה קלאסית "רצינית". גישתו זו זכתה לכותרת "From Bach to the Beatles and Back" (מבאך לביטלס וחזרה) וספגה גינויים הן מצד הממסד הקלאסי השמרני והן מצד חובבי מוזיקת הרוק. מלרס ביקש להראות כיצד מבנים, הרמוניות, מסורת מלודית ותזמור של שירי הביטלס בפרט ושירי רוק ופופ בכלל מוצאים את מקומם כחלק מהמסורת של מוזיקה אירופאית תזמורתית וקאמרית וטען שלא ניתן "לבודד" את מוזיקת הרוק והפופ מהמסורת המוזיקלית הכללית. מתוך אותה גישה חקר את המוזיקה של פרנסואה קופרן והקשריה למסורת הצרפתית, של ראלף ווהן ויליאמס והקשריה למסורת האנגלית ושל בוב דילן והקשריה למסורת האמריקאית. מלרס שילב הוראה אקדמית והרצאות פומביות (למשל סדרת הרצאות פומביות אודות Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band סמוך ליציאת האלבום) יחד עם כתיבה אקדמית ופרסומים רבים.
עבודה חשובה נוספת שפרסם הייתה Caliban Reborn: Renewal in Twentieth-Century Music משנת 1968. כותרת הספר מרמזת על קאליבן דמות הפרא במחזה הסערה של ויליאם שייקספיר בהקשר של חשיפתה של המוזיקה היצרית במאה ה-20 את "החיה שבאדם". מלרס מנתח בספר את המוזיקה של הייטור וילה לובוס הברזילאי, של דריוס מיו הצרפתי ששהה וכתב אף הוא בברזיל, של הארי פארץ' (Harry Partch), איש קליפורניה, של קולון ננקרו (Conlon Nancarrow) ממקסיקו, של דיוק אלינגטון ושל ג'ורג' גרשווין (בעיקר פורגי ובס).
בשנת 1982 קיבל תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE).
באוקטובר 2004 התקיים ביורק פסטיבל מוזיקה מודרנית לכבוד יום הולדתו ה-90. 
מלרס היה נשוי שלוש פעמים ולו שתי בנות מנישואיו השניים ובת נוספת מחוץ לנישואין.
וילן

במערכת הפיאודלית, וילן (villein) הוא צמית או חבר במעמד הצמיתים, המוצמת לאדמתו. הווילן אינו עבד אך הוא מוגבל על–פי חוק ואינו אדם חופשי. המילה צמחה מן המונח הלטיני villanus, שמשמעותו קשור או שייך לאחוזה (villa). למונח הוצמדו גם משמעויות שליליות רבות, כפי שניתן לראות מהמונח האנגלי "villain" המשמש גם להגדרת נבל או אדם שלילי. מעמדו של הוילן הוא הוילנז' (villenage).