google/wiki40b huggingface dataset:
הספרייה העירונית - כפר סבא

הספרייה העירונית - כפר סבא היא ספרייה הפועלת בשני מבנים המצויים בקריית ספיר שבמרכז כפר סבא, ובנוסף על כך מפעילה שבעה סניפים ברחבי העיר: המרכז הקהילתי ע"ש זאב גלר (רח' מור), המרכז קהילתי ע"ש אלי כהן (רח' ויצמן), בית הנוער והקהילה לזרוס (רח' רמז), בית הנוער והקהילה עציון (רח' הרב גולד), בית הנוער והקהילה קפלן (רח' ירמיהו), בית הספר רחל המשוררת (רח' נעמי שמר) ובית הספר ש"י עגנון (רח' ספיר)

ספריות שפעלו בכפר סבא לפני הקמת הספרייה העירונית ובמקביל לקיומה

בשנות ה-30 של המאה ה-20, הספרייה היחידה שפעלה בכפר סבא הייתה ספרייה שהשתייכה לוועדת התרבות של מועצת פועלי כפר סבא. בספרייה היו כ-1000 ספרים, וכ-50 קוראים קבועים. 
בשנת 1963, ההסתדרות הכללית של העובדים בישראל הפעילה בכפר סבא שתי ספריות: ספרייה מרכזית בבית ההסתדרות, וסניף נוסף של ספרייה שפעל בשכונת סירקין ונקרא על שם אהרן אמיר. בשנת 1973 הפעילה ההסתדרות שלוש ספריות: ספרייה אחת במרכז כפר סבא, ספרייה בשכונת עלייה וספרייה בשכונת יוספטל.

הספרייה העירונית בכפר סבא

בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, עם הדיונים על הפיכת כפר סבא ממושבה לעיר, הוחלט על הקמת היכל תרבות עירוני שיכלול ספרייה למבוגרים ולנוער. התוכניות הבשילו לבניית בית יד לבנים שכלל, בין היתר, אולם לספרייה, בשנים 1970–1973.
יואל כהן, המנהל הראשון של הספרייה, עסק בהקמת אוספי הספרייה השונים ובבנייתם, וניהל את הספרייה עד שנת 2007. 
באוקטובר 2009 הספרייה העירונית של כפר סבא זכתה בציון לשבח ארצי עבור הפעילות שהתקיימה בה במהלך אותה שנה.

אוספי הספרייה

בספרייה העירונית בכפר סבא ספרי קריאה בעברית, אנגלית, רוסית וצרפתית וכן אוסף של ספרי עיון וכתבי עת. כמו כן, קיימים בה ספרים לפעוטות, לילדים ולנוער. 
בספרייה מדף ספרים בינלאומי של ספרי ילדים מאוירים ממדינות העולם השונות, מדף "ספרים של פעם" של ספרי ילדים מוקדמים ואוסף ספרי משחק.

נגישות בספרייה

בספרייה קיימים עזרים לאנשים בעלי מוגבלויות: כבדי ראייה ולקויי קריאה המבקרים בספרייה יכולים להיעזר במכשיר הגדלה שולחני, המשמש לצילום המסמך אשר רוצים להכירו, ולהגדלתו בעזרת מסך מחשב. כמו כן, באפשרותם להיעזר בתכנת הקראה ממוחשבת, המאפשרת לבחור את המסמך שאותו רוצים להכיר, ולשמוע אותו דרך אוזניות. 
האזנה לטקסטים כתובים מתאפשרת גם באמצעות שאילת תקליטורים שבהם הקלטות של ספרים שונים, ועבור מנויי הספרייה - גם דרך התחברות לתוכנה המאפשרת להאזין להקלטות של ספרים בעזרת גלישה ישירה (streaming).
הנסיך אוסקר, דוכס סקונה

לידה

הנסיך אוסקר נולד ב-2 במרץ 2016 בשעה 20:28 CET. הוא שקל 3.655 ק"ג והיה בגובה 52 ס"מ בלידה. התארים שלו הוכרזו למחרת על ידי סבו מצד אמו, המלך.
טקס טה דאום התקיים לכבודו בארמון קפלה רויאל ב-3 במרץ 2016.
יוסקה מאיור

"יוסקה מאיור" הוא סיפור קומיקס בהמשכים שנוצר על ידי גיורא רוטמן ודב (דובי) זיגלמן והתפרסם בשבועון לילדים "הארץ שלנו" בשנים 1972–1973. הקומיקס מתרחש על רקע המאבק להקמת מדינת ישראל. הוא מקיף 81 פרקים, ובכך הוא סיפור הקומיקס הארוך ביותר שפורסם בעיתון ישראלי.

היסטוריה

"יוסקה מאיור" נכתב על ידי דב זליגמן וצויר על ידי גיורא רוטמן. הוא הקיף שני סיפורים בהמשכים שונים שהתפרסמו בשער האחורי של השבועון "הארץ שלנו". 
חלקו הראשון של הסיפור החל להתפרסם ב-24 בינואר 1972, והקיף 50 פרקים. הוא מתאר את קורותיו של יוסקה מאיור, נער פרטיזן שהתגייס לפלמ"ח ועסק בפעולות של העפלה לארץ ישראל. חלקו השני של הסיפור מתרחש על רקע מלחמת העצמאות ובו יוסקה נלחם בקרבות על גוש עציון ומשתתף בשיירות לירושלים הנצורה. בסופו של הסיפור משתתף יוסקה בגילוי דרך בורמה.
בראיון מאוחר טענו רוטמן וזליגמן כי הסיפור נולד על רקע מחסור בידע על אודות תקופה זו בקרב בני הנוער. השניים הקפידו על דיוק בפרטים ההיסטוריים בעלילת הסיפור ובאופן ציור הפרטים. לשם כך, עסקו השניים במחקר היסטורי על אודות התקופה ויצרו גיבור בדיוני הפועל בתוך מרחב היסטורי ממשי.
יאיר כספי

ד"ר יאיר כספי (נולד ב-1954) הוא מייסדו ומנהלו של מרכז "פסיכולוגיה ביהדות" בתל אביב. שותף לתיקונה של "יהדות ישראלית".

ביוגרפיה

אביו, משה, היה בן למשפחה חרדית מהיישוב הישן שנטש את הדת בנעוריו, עבר לקיבוץ ונמנה עם מקימי מפעלי ים המלח. אמו, חנה, עלתה מפולין והייתה חברה בפק"פ. בהיותו בן תשע התגרשו הוריו, והוא נשאר עם אמו. בגיל 14 עבר ללמוד בפנימיית "הדסים".
את הדוקטורט עשה בישיבה יוניברסיטי בניו יורק. נושא עבודתו הוא "אקלקטיות בפסיכותרפיה". כספי עבד במרפאה הפסיכיאטרית של בית החולים הדסה, וניהל תוכניות לטיפול בהתמכרויות.
בשנת 1999 ייסד את התוכנית "פסיכולוגיה ביהדות" במרכז למורשת היהדות על שם צימבליסטה באוניברסיטת תל אביב. זו תוכנית לימודים שנועדה במקורה בעיקר לפסיכולוגים ולעובדים סוציאליים, אך נפתחה גם לציבור הרחב, ועסקה בפסיכולוגיה המתבססת על מורשת היהדות. בנוסף לכספי לימדו בתוכנית רבנים, פסיכולוגים וחוקרי יהדות. בשנת 2009 הפכה התוכנית למכון עצמאי בתל אביב, אשר במסגרות הקבוצתיות ותוכניות הלימוד שלו לומדים מאות תלמידים. לתוכנית הלימודים נוספו "קבוצות עבודה" הפועלות במשך כל השנה, ומציעות מסגרת עבודה מתמשכת של תיקון עצמי והתמודדות עם נושאי יסוד בחיי המשתתפים. על פי כספי ומארגני התוכנית, חברי הקבוצות יוצאים למסע אל לב השבר האנושי של היחיד והתרבות, ולומדים לוותר על אשליותיהם על מצב האדם.
בשנת 2002 יצא לאור ספרו "לדרוש אלוהים", המציג את עיקרי השקפתו. הספר הפך לרב מכר. בשנים האחרונות כותב כספי טורי דעה באתרים ועיתונים שונים, המציגים "רגעי דעת" ושינויים שעברו תלמידי "פסיכולוגיה ביהדות". בסתיו 2013 ראה אור ספרו "ניסיון - פסיכולוגיה ויהדות: מסע תיקון" המביא את סיפוריהם האישיים של עשרות מתלמידיו, שחוו רגעי תובנה פסיכולוגית ששינתה את חייהם ויצרה התגלות של ייעודם. בקיץ 2017 ראה אור ספרו "הילד שכמעט הציל את אמו", סיפור ניסיונו של המחבר להתמודד עם פציעה שהוא נושא עמו, מן השנים בילדותו שבהן חי לבדו עם אמו, שמחלת הנפש שלה הלכה והחמירה, כשהמחבר נע בין הזדהות עמה, פחד ממנה, ומאמץ רב שנים למלט את נפשו: "הלכתי לשחרר את עצמי וחיפשתי את כל מקומות מאסרי".
כספי מגדיר עצמו כיהודי חילוני דתי. הוא לא מוצא בין ההגדרות המקובלות היום לזהות יהודית אף אחת שמתאימה לו. שיטתו הפסיכולוגית מעוררת עניין רב גם בקרב דתיים.
כספי נשוי ואב לשלושה ילדים, מתגורר בירושלים.
משפטי המכשפות של איי התעלה

משפטי המכשפות של איי התעלה (באנגלית: Channel Islands Witch Trials) היו סדרה של משפטי מכשפות באיי התעלה ג'רזי וגרנזי בין השנים 1562-1661.

רקע

הרפורמציה הפרוטסטנטית הביאה להתנתקותה של כנסיית אנגליה (או הכנסייה האנגליקנית) מרומא במהלך מלכותו של הנרי השמיני, החל בשנת 1529 וכלה בשנת 1537. בעקבות פרסומו של ג'ון קלווין את הגותו בצרפת ב-1536 הוא נאלץ לנוס לז'נבה ואז לשטרסבורג, שם הקלוויניזם הפך לזרם דת משמעותי, אותו אימצו שווייץ, הולנד, שוודיה, וכן בעלי כוח בגרנזי, על פני הכנסייה הרומית-קתולית שממנו התנתקו. ניתוק זה הוביל לרדיפת כופרים מצד הקתולים, כולל חברי הכנסייה הרפורמית של צרפת, ההוגנוטים, אשר נמלטו מצרפת וחלקם מצאו מקלט באיי התעלה.
בתורם, הקלוויניסטים בז'נבה, בראשותו של ג'ון קלווין בעצמו, פתחו ברדיפות משלהם, ועצרו, עינו והוציאו להורג את מתנגדיהם. בכלל זה, פתחו בצידי מכשפות, כאשר המואשמות הוגלו, ולעיתים גם נהרגו.

המרטיריות מגרנזי

כשעלתה לכס המלכות באנגליה המלכה הקתולית מרי הראשונה, היא פתחה ברדיפות נרחבות נגד פרוטסטנטים. במסגרת מאורעות אלו, בשנת 1556, נשפטו בגרנזי בעוון גניבה שלוש נשים: גיימין גילברט, אחותה פרוטין מאסי, ואמן, קתרין קושה. בעוד הן זוכו מאשמת הגניבה, מכיוון שפרוטין מאסי הייתה אשתו של איש כמורה קלוויניסטי, בית המשפט הרשיע את שלושתן בגין השקפות דתיות המנוגדות לדרישות הכנסייה הקתולית, ושלושתן נשרפו על המוקד. פרוטין, שהייתה בהריון מתקדם, ילדה את תינוקה בעודה עולה בלהבות. הנשים נהיו מוכרות בכינוי "המרטיריות מגרנזי".

קלוויניזם ומלחמות הדת

בתקופת מותה של מרי ועלייתה של אליזבת הראשונה הפרוטסטנטית למלכות ב-1558, הגיעו ההוגונוטים לאיים, ועמם אנשי כמורה דוברי צרפתית. אירועים אלו הובילו לסיום השפעת הכנסייה הקתולית באיים.
שינוי זה הוביל בין היתר לפתיחת חקירה לנסיבות מותן של המרטיריות, ובעלי תפקידים אחראיים הואשמו גם במעילת כספים. בין הנאשמים היה פקיד בית המשפט הלייה גוסלן, וכן הדיקן, ג'יימס איימי, אשר נכלא ונושל מכל רכושו. גוסלן פוטר ממשרתו, אך זכה ב-1562 בחנינה מאת המלכה יחד עם מספר נאשמים נוספים.הצרפתית מלחמות של דת שהתרחשו בין 1562 ל-1598 הגדילו את מספר הפליטים הפרוטסטנטים שהגיעו לאיים.
מכיוון שהקלוויניזם היא דת קפדנית ומחמירה, העלייה של זרם פרוטסטנטי זה באיים הביא לשינויים סוחפים גם בתרבות הדתית - הכנסיות הופשטו מציורים וסמלים דתיים כגון פסלים, עיטורי מזבחות, מזרקות מים, וכן צלבים. בתי משפט כנסייתיים אכפו חובת נוכחות בכנסייה פעמיים בכל יום ראשון, וכן איסורים על הימורים וריקודים ועוד הגבלות רבות, במיוחד בימי ראשון, בעזרת איומים במלקות, ארכוף במרחב הציבורי, ומאסר.
ארמילוס

ארמילוס, המכונה רשיעא, הוא דמות של מלך רשע בתורת אחרית הימים היהודית המוכרת מספרות המדרשים של תקופת הגאונים ואילך. 
ארמילוס מתואר כמלך רשע, שעתיד להתנכל ליהודים ולהמית את משיח בן יוסף, ולבסוף יוכרע על ידי משיח בן דוד. ייתכן ששמו נגזר משיבוש שמו של מייסד רומא המיתולוגי רומולוס. הקישור למייסד רומא בא כדי להצביע שהוא, ארמילוס, יהיה אחרון מלכי "רומי הרשעה" (שהביאה לחורבן בית המקדש), כפי שרומולוס היה מלכה הראשון. ייתכן גם ששמו נגזר משמו של רומולוס אוגוסטולוס, אחרון קיסרי האימפריה הרומית המערבית. ארמילוס, אחרון מלכי רומי, אמור להתמודד עם המשיח, אחרון מלכי יהודה לפני אחרית הימים.
אחת ההתייחסויות המוקדמות לארמילוס היא בתרגום יונתן (ישעיהו יא ד) על תכונותיו של המשיח, "וברוח שפתיו ימית רשע" - "בממליל ספותיה יהי ממית ארמילוס רשיעא" (בעברית: בדיבור שפתיו יהא ממית את ארמילוס הרשע). התרגום מפרש פסוק זה מספר ישעיהו כמוסב ספציפית על דמותו של ארמילוס.
האגדות המאוחרות יודעות לספר שמלחמת ארמילוס ביהודים תימשך שלושה חודשים. הן גם מתארות אותו בצורה מאוד לא מחמיאה, כקירח בעל עיניים בגדלים שונים. גם ידיו באורכים שונים ועל מצחו צרעת. מסופר גם שאוזנו הימנית סתומה ומשמשת אותו כאשר באים אנשים להגיד דברים טובים על אחרים ולעומת זאת, כשבאים אנשים לדבר רעות, אז הוא מפנה אליהם את אוזנו השמאלית, האוזן השומעת. 
יש תיאורים נוספים של ארמילוס, הסותרים את התיאור, שהובא לעיל, אך כל התיאורים מציגים אדם מעוות, מפלצתי. הוא מתואר גם כבן השטן והאבן, ולעיתים גם מצוין שהוא גר באבן. לפי אגדה שנמצאה במאמר "אותיות המשיח", מקורו באבן דמוית נערה יפת תואר שברא אלוהים ונמצאת ברומא, ורשעי אומות העולם בועלים אותה, ומזרעם אלוהים יוצר בה ולד, והיא מתבקעת ויוצא ממנה ארמילוס: "ויבוא אצל אדום הרשעה ויאמר להם משיח אני, אני אלהיכם! מיד מאמינים בו וממליכים אותו עליהם." אגדה זו השתלשלה מאגדה נוכרית לפיה המשורר הרומי ורגיליוס יצר דמות אבן של נערה, דמות מופלאה כל כך, שרומיים מסוימים קיימו איתה יחסי מין.
יש מהאחרונים שהנחו לכוון בתפילה על כך שמשיח בן יוסף לא יהרג בידי ארמילוס.
התייחסויות נוספות לארמילוס נמצאות בספר האמונות והדעות (מאמר ח'), בן איש חי (פרשת מקץ) וספר מעייני הישועה (מעיין ח תמר ו).
סרג'נט יורק (סרט)

תקציר העלילה

אלווין יורק (גרי קופר) הוא חקלאי דל אמצעים הגר בכפר קטן בטנסי, ומפרנס בקושי את אמו האלמנה (מרגרט ויצ'רלי), אחיו ואחותו. את תסכולו הוא פורק בהתנהגות פרועה של שתיית אלכוהול וקטטות.
אמו מבקשת מהכומר (וולטר ברנן) שישוחח עם בנה וינסה להחזירו למוטב דרך הדת.
אלווין מתאהב באחת מבנות הכפר, גרייסי ויליאמס (ג'ואן לסלי). כדי לקנות את ליבה הוא הוא מנסה לקנות חלקת אדמה פורייה. הוא מעביר למוכר את פרדתו וציוד נוסף, ואת שאר הכסף הוא צריך לגייס תוך 60 יום. הוא עובד בפרך, וגם זוכה בכספי התחרות בקליעה, אך כשהוא מגיע עם הכסף מסתבר שעברו יותר מ-60 יום, והקרקע נמכרה לאחר. הוא מתחיל לשתות ומתכנן נקמה, אך כאשר הוא רוכב בחזרה לביתו מתחיל גשם שוטף וסופת ברקים. הוא נפגע על ידי ברק ומושלך ארצה, אך ניצל ומגיע לכנסייה בה מנהל הכומר מסע התעוררות בשירה. אלווין נסחף לדת, נרגע ומחליט לשנות את התנהגותו.
כשמגיעה פקודת ההתייצבות לצבא, מסרב אלווין להתגייס מבחינה מצפונית, כי הדת אוסרת להרוג. בעזרת הכומר הוא כותב מכתבים לצבא, אך נדחה ברמות שונות.
לבסוף הוא מתגייס ומגיע למחנה אימונים בג'ורג'יה, שם מבחינים ביכולתו בתור צלף ומעלים אותו לדרגת קורפורל.
יורק מועבר באנייה עם יחידתו לצרפת, והם משתתפים בהתקפה בחזית מאז - ארגון ב-8 באוקטובר 1918. על יחידתו נורית אש רצחנית ממכונות ירייה של הגרמנים, ורבים מהם נהרגים. יורק מוצא את עצמו בודד ולא פגוע מבין המשקי"ם. הוא מאגף בשקט את הגרמנים, ומפיל זה אחר זה את הגרמנים על ידי צליפות מרובה ואקדח. הם נכנעים ואלווין מכריח את המפקד הגרמני להורות לגרמנים בעמדה נוספת להיכנע. סך הכול שובה יורק 132 גרמנים ומוביל אותם לקווי האמריקאים.
יורק מקבל מדליה מגנרל פוש, ובשובו לארצות הברית הוא מתקבל כגיבור בניו יורק, ומוענקת לו מדליית הכבוד של ארצות הברית.
הוא מתקבל במלון וולדורף אסטוריה על ידי חבר הקונגרס קורדל הול שמציע לו 250,000 דולר, אך יורק מסרב לקבל פרס על מה שהיה חייב לעשות למען מדינתו.
הוא חוזר לעיירתו ומתקבל בכבוד מלכים על ידי אנשי העיירה, משפחתו ואהובתו גרייסי המודיעה לו כי מדינת טנסי קנתה עבורם חווה חקלאית.

פרסים ומועמדויות

גרי קופר זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר
ויליאם הולמס זכה בפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר
כן היה הסרט מועמד לעוד תשעה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר, הבימוי, הצילום, העריכה, העיצוב האמנותי, המוזיקה, הסאונד, שחקני משנה (וולטר ברנן ומרגרט ויצ'רלי).
אוניברסיטת ארץ הקודש

אוניברסיטת ארץ הקודש (אנגלית: University of the Holy Land) הוא מוסד נוצרי להשכלה גבוהה הפועל בישראל. המוסד אינו מוכר כמוסד אקדמאי על ידי הרשויות בישראל או בארצות הברית.
האוניברסיטה הוקמה על ידי המרכז לחקר הנצרות הקדומה (Center for the Study of Early Christianity) בשנת 1985. היא שוכנת ברחוב הרוזמרין 1104 בשכונת גילה בירושלים.
מיקה אלמוג

ביוגרפיה

נולדה בכפר אז"ר לבתו של שמעון פרס, הבלשנית פרופסור צביה ולדן ופרופסור רפי ולדן, סגן מנהל בית החולים שיבא. למדה במגמת תיאטרון בתיכון תלמה ילין. התגייסה לצה"ל, אך שוחררה לאחר הטירונות. עברה לניו יורק ולמדה משחק באוניברסיטת ניו יורק ובבית הספר למשחק של לי סטרסברג. לאחר סיום לימודיה עברה ללוס אנג'לס ושיחקה שם בתיאטרון.
עם שובה לישראל החלה לעבוד בכתיבה ועריכה בערוץ הילדים ולאחר מכן כתבה לתוכניות "ארץ נהדרת", "משחק מכור" ו"קצרים". לאחר מכן הייתה מנהלת התוכן של חברת ארמוזה פורמטס, המתמחה בפיתוח ובהפצה של פורמטים ישראליים בשוק הבינלאומי.
במקביל עבדה כעורכת במוסף "הארץ" וכשותפה לצוות הסאטירי "באנה באנה" (יחד עם ליאת שביט, שחר סגל, לילך ברנע-לשם ועוד), שפרסמו כפולת עמודים במוסף "הארץ" בשנים 2012–2015 תחת הכותרת "נשים מתפרעות על עמוד". בהמשך כתבה טור אישי (שכלל גם סיפורים קצרים שחלקם התפרסמו בספרה "ציפייה") וטור סאטירי שהתפתח לטור המתאר כביכול שיחות בקבוצת ווטסאפ (התחיל בקבוצה של הורים בגן ילדים והמשיך לתיאור של קבוצות נוספות). טור זה עבר ב-2015 ממוסף "הארץ" למוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות". באוקטובר 2019 פוטרה מ"ידיעות אחרונות".
ב-2014 החלה גם לעבוד כשחקנית והופיעה כאסנת, סוכנת השחקנים של יהודה לוי בסדרה "איש חשוב מאוד".
בשנת 2019 מתחה ביקורת חריפה על ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לקראת הבחירות לכנסת ה-21, ולקראת הבחירות לכנסת ה-22.

חיים אישיים

אלמוג נשואה לדרור ואמא לשלושה ילדים.
מרכז ש. דניאל אברהם לדיאלוג אסטרטגי

מרכז ש. דניאל אברהם לדיאלוג אסטרטגי פועל במסגרת המכללה האקדמית נתניה ועיסוקו המרכזי הוא שימוש בגישות חדשניות למציאת פתרונות לסכסוכים באזורנו ובעולם. במרכז מכהנים זה לצד זה אנשי אקדמיה מובילים, אישים ידועי שם בזירה הפוליטית בעולם, אנשים אשר כיהנו בעבר כראשי מוסדות ביטחוניים, ואנשי עסקים.
אסאדור אטשברי

אסאדור אטשברי (בבאסקית: Asador Etxebarri) היא מסעדה ספרדית באשפה (ספ') שבביסקאיה  בארץ הבסקים. המסעדה מדורגת במקום השישי בעולם ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם מאז שנת 2015. בשנת 2018 היא דורגה במקום העשירי.
יחודיות המסעדה בכך שכל המאכלים המוגשים בה, כולל הקינוחים מוכנים אך ורק בצריבה קלה על אש או גחלים, לפי מינון מדויק של חום, זמן, רמת ה'בישול' של העצים ומקורם, שקובע השף ויקטור ארגינסוניס (Victor Arguinzoniz). לפי ארגינסוניס, בישולו מבוסס רק על הדגשת טעמי המקור באמצעות תוספת ארומה עדינה של עצים מסוגים שונים, ולמרות שכל המאכלים מוכנים על גבי עשן קל, הוא עומד על כך שאין מדובר בעישון או בהכנה אחרת באמצעות עשן.
טירת אורט

טירת אורט (גרמנית: Schloss Ort) היא טירה אוסטרית הנמצאת באגם טראונזה, בגמונדן, 19 קילומטרים מפקלברוק, בירת מחוז פקלברוק, בדרך לזאלצקמרגוט.

הקמת הטירה

הטירה נוסדה בשנת 1080, ושיפור והרחבת הטירה נמשכו לתוך המאה ה-13. ב-1344 האחים פרידריך וריינפרכט הראשון מוולסי רכשו את הטירה, ועברה לבעלותו הבלעדית של פרידריך ב-25 בינואר 1350. הטירה נשארה ברשות המשפחה עד לשנת 1483, אז עברה הטירה לרשות פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

1484-1689

בין השנים 1484 - 1491 הטירה הייתה מושב מושל אוסטריה עילית, גוטהרד משטרנברג. מ-1492, ברנהרד משטרנברג וצאצאיו שלטו בטירה עד שנת 1584. לאחר שעברה הטירה מספר בעלים, כולל העיר גמונדן עצמה, הגיע הטירה לבעלותו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

העת המודרנית

בשנת 1876, נרכשה הטירה על ידי הארכי-דוכס יוהאן סלבטורה מאוסטריה. מאוחר יותר, שינה יוהאן את שמו וקרא לעצמו יוהאן מאורט, על שם הטירה שרכש. לאחר מותו בטביעה בים, והכרזתו כמת בשנת 1911, נרכשה הטירה על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. הטירה נועדה עבור תלמידי בתי הספר בגמונדן, אבל מלחמת העולם הראשונה שיבשה את תוכניות אלו.
בין השנים 1919 - 1973 הטירה הייתה מוזנחת וללא טיפוח.
כיום הטירה משמשת כמרכז למידה עבור המשרד הפדרלי לקרקעות ויערות (Bundesministeriums für Land- und Forstwirtschaft). ב-5 בינואר 1995 נרכשה הטירה באופן רשמי על ידי העיר גמונדן. החל משנת 1996 עד 2004 שימשה הטירה כאתר צילומים עבור סדרת הטלוויזיה "שלוסהוטל אורט".
NBA 2K19

משחק

NBA 2K19 אושר באופן רשמי ביוני 2018 והוא יצא ב-11 בספטמבר 2018. שחקנים שהזמינו מראש את הגרסה המיוחדת מקבלים את המשחק יותר מוקדם ב-7 בספטמבר. זה יהיה המשחק הראשון מאז שנת 2007 בסדרה שלא יהיה זמין בקונסולת Xbox 360 ופלייסטיישן 3.

קבוצות ישראליות במשחק

בחודש אפריל 2019 צפוי לצאת טלאי לליגה הישראלית ב-NBA 2K מיוחד המביא קבוצות ישראליות למשחק.
בטלאי יש 35 קבוצות ישראלית ביניהם 12 מליגת העל, 14 מהליגה הלאומית, 2 מליגות נמוכות, 2 מהליגה לנשים, קבוצה אחת מליגת העל לנוער, נבחרת ישראל, אולסטאר ישראלים ואולסטאר זרים.
קבוצות נוספות שקיימות במשחק הם 14 קבוצות עבר ישראליות בניהם מכבי תל אביב של עונת 2013/2014 והפועל חולון של עונת 2007/2008.
בנוסף קיימות במשחק 11 קבוצות אולטיים מהליגה הישראלית, 2 קבוצות היורוליג שהגיעו לגמר בשנה שחלפה ועוד 2 קבוצות בינלאומיות עם קשר לישראל.
הטלאי משוחק בקונסולות:פלייסטיישן 4, xbox one ובגרסת ה Microsoft Windows.
מוליכות הידראולית

מוליכות הידראולית היא תכונה של הקרקע המלמדת על כושר הקרקע להוליך נוזל ביחידת זמן כאשר ברוויה תכונה זו נשארת קבועה וייחודית לכל קרקע. מוליכות הידראולית היא תכונה אנאיזוטרופית, כלומר, תלויה בכיוון. אם נציף ולאחר מכן נייבש דגימת קרקע (על ידי יניקה בלחץ שלילי) נקבל שני עקומים שונים של תכולת רטיבות כתלות בלחץ. תופעה זו מכונה "היסטרזה".
המוליכות ההידראולית של הקרקע תלויה בעיקר בגודל הגרגרים ממנה עשויה הקרקע.
גודל הגרגרים מסווג לפי שלושה גדלים עיקריים: חרסית - גודל הגרגר הקטן ביותר. טין - גודל גרגר בינוני. חול - גודל גרגר גדול. ככל שיהיה גודל הגרגר ממנו עשויה הקרקע גדול יותר - כך תגדל גם המוליכות ההידראולית של הקרקע והנוזל יזרום מהר יותר דרכה. חול לדוגמה, עקב מוליכותו ההידראולית הגבוהה, משמש לטיהור מים. במפעל השפד"ן, על ידי הזרמת מי קולחין ברמת טיהור שניוני (ללא מוצקים וחומר אורגני) דרך אגני חול וחלחולם המהיר יחסית - (למים לוקח שנה להגיע אל מי התהום) מתקבלים מים ברמת טיהור שלישוני כך שניתן אפילו לשתות אותם. בפועל משמשים מי השפד"ן להשקיה באזור הנגב המערבי בלבד ואסורים לשתייה למרות שהם נקיים ומותאמים גם לשתייה.
מאיר רוטברג

מאיר רוטברג (21 בינואר 1887 - 2 באוגוסט 1951) היה איש העלייה השנייה, מייסד המשביר המרכזי ומנהלו הראשון ומבכירי ההגנה.

חיי עבודה ופעילות פוליטית

נולד בויניצה שבאוקראינה (כ-260 ק"מ מהבירה קייב) למשפחה יהודית מסורתית. עוד בנעוריו השתתף בפעילות ציונית וב-1905 עלה לארץ ישראל. 
בארץ עבד כפועל חקלאי במושבות ראשון לציון, פתח תקווה, גדרה, רחובות, ואדי חנין (נס ציונה) ובמקומות נוספים. בניגוד לרבים מבני העלייה השנייה הסתגל היטב לחיי העבודה ולתנאים עד כי כונה "מלך המעדר". בשנת 1909 היה חבר בגרעין הראשון של קבוצת כנרת שהתרכז בחוות כנרת לצד בן ציון ישראלי ונח נפתולסקי, שכונו יחדיו "שלישיית יחד". הם התגוררו (יחד עם מנחם שמואלביץ (ממש"י) ופועלים נוספים) בבית המוטור שם עסקו בעבודה ובשמירה. עקב סכסוכים שהתגלעו בינם ובין מנהל הפעילות החקלאית בחווה, האגרונום משה ברמן, נאלצו לעזוב ועברו לעבוד בסג'רה ובמסחה.
בד בבד עם העבודה החקלאית עסק רוטברג בפעילות ארגונית ופוליטית והיה מבין ראשוני מפלגת הפועל הצעיר, לאחר זמן עבר לתנועת הבלתי מפלגתיים והיה ממארגני הוועידה הראשונה של "הסתדרות פועלי יהודה" (אחת משלוש הסתדרויות הפועלים מהן נוצרה ההסתדרות הכללית) ומפעיליה המרכזיים. בשנת 1913 נשלח כציר מטעם "הפועל הצעיר" לקונגרס הציוני ה-11 בווינה. עם חזרתו לארץ, בנמל אודסה, הכיר נערה יהודייה צעירה בשם חיה שנסעה עמו באנייה כעולה חדשה, והשניים התחתנו בארץ. חיה ליוותה את מאיר ברוב תחנות חייו ואף הייתה בעצמה פעילה בתחומי ההתיישבות וקליטת העלייה.
בשנים 1913–1915 היה חבר בקבוצה לכיבוש אדמה (קבוצת חלוץ של מתיישבים שנועדה לקבוע את עובדת הבעלות היהודית על השטח ולהכשיר את התנאים להתיישבות) בכפר אוריה (1913) שעלתה לבסוף על הקרקע בקלנדיה (עטרות) וב-1915 היה אחראי על קבוצה שעלתה לדילב קריית ענבים.
בשנת 1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, שב לכנרת ועמד על המצב הכלכלי הנורא. המחסור בחומרי גלם ומוצרי יסוד גרם לעליית מחירים ויצר תופעות של ספסרות במזון ובחומרי גלם כגון זרעים לחקלאות. לפיכך, ובהשראת יוסף המקראי, פנו הוא וברל כצנלסון להסתדרות הציונית בהצעה להקים מחסני מזון שירכשו בסיטונאות וימכרו לצרכנים בלא רווח וכך יצילו את מפעל ההתיישבות שעמד לפני קריסה. הצעתו התקבלה וכך הוקם המשביר המרכזי שמאיר רוטברג היה למנהלו הראשון.
על אף שב-1919 היה מבין התומכים בהקמת מפלגת אחדות העבודה ואף פרש עקב כך מ'הפועל הצעיר' לא הצטרף לבסוף ל"אחדות העבודה". 
היה מיוזמי הקמת הסתדרות העובדים הכללית ב-1920 כנציג הסתדרות פועלי יהודה. 
בשנת 1925, עקב חוסר הסדר והבעייתיות שבניהול המשביר המרכזי שניסה לפעול במספר תחומים ללא תיאום ונקלע לקשיים, הודח רוטברג מהנהלת הארגון. רוטברג בחר להצטרף לקואופרטיב 'נמליט' בחיפה וחזר לעסוק בעבודה פיזית בנמל.

פעילות בהגנה

עוד בשנות ה-20 היה רוטברג פעיל בהגנה ואף היה נוכח בהקמתה. במסגרת פעילות במשביר, ריכז גם פעילות רכש של נשק והבאתו לארץ. בשנים 1929–1940 היה חבר המפקדה הארצית של ההגנה מטעם ההסתדרות (יחד עם ה"גיסים" אליהו גולומב, דב הוז ושאול אביגור) והיה ממונה על אזור חיפה והצפון ועל שיתוף הפעולה עם "תעש". בשנת 1932 יזם קורס ארצי למפקדי יישובים כפריים. 
רוטברג נהג להקדיש להגנה מזמן הפנאי שלו, לאחר יום של עבודה פיזית. בשנת 1936, עקב פרוץ המרד הערבי הגדול וההחמרה שחלה במצב הביטחוני, התגייס לפעילות מלאה בהגנה. בשנת 1940 הודח ממרכז הארגון עקב חילוקי דעות.

אחרית ימיו

בשנת 1940, זמן קצר לאחר שהודח ממרכז ההגנה, נפגע קשה בתאונת דרכים ונותר משותק עד מותו, 11 שנים מאוחר יותר. רוטברג נפטר בעין חרוד, שם גם נערכה הלוויתו וכן התגוררה אלמנתו חיה עד מותה ב-1982.
על שמו רחובות בחיפה ובגבעתיים.
יהונתן ליס

קריירה

ליס החל לעבוד בעיתון הארץ בשנת 2002, והיה אחראי על כיסוי אזור ירושלים ושימש ככתב לענייני משטרה. ב-2004 עבר לסקר את עבודת המטה הארצי של משטרת ישראל, כולל היחידות המיוחדות, כגון יאחב"ל ויאח"ה.
ב-2009 הפך לכתב הפרלמנטרי של העיתון, תפקיד בו הוא משמש עד היום.
רישות עסקי

רִשּׁוּת עסקי (נטוורקינג) הוא גישה שיווקית העושה שימוש במפגשים חברתיים של אנשי עסקים ובעלי עסקים מרקעים שונים, למטרת יצירת רשתות חברתיות העשויות להוביל לשיתופי פעולה והזדמנויות עסקיות.

מטרות הרישות העסקי

שיטת הפעולה יעילה במיוחד עבור אנשי עסקים המעוניינים להגיע ללקוחות נוספים לחברתם או לעסק אותו הם מנהלים. השיטה מכילה בתוכה כלים להגיע לגורמים מפנים אשר יסייעו להם בהפניית לקוחות, ואף להשיג יתרון בהגשת הצעת מחיר- לאו דווקא בבחירת הצעתם אלא במידע אשר יסייע להם להגיש את ההצעה הנכונה או לשפר אותה.