google/wiki40b huggingface dataset:
23andMe

הקמה

החברה הוקמה על ידי לינדה אייבי, פול קוסנזה ואן ווייציצקי במטרה להעניק בדיקות גנטיות לציבור הרחב.
החברה שהחלה מעניקה שירותיה בנובמבר 2009, משתמשת בדגימת רוק של הלקוחות ובאמצעותה קובעת את ערך הגנוטיפ בכמיליון סניפים. תוצאות הבדיקה מפורסמות באתר האינטרנט של החברה וכוללות תכונות תורשתיות, גנאלוגיה ומידע על הסיכון למום מולד. בנוסף, החברה מספקת שירותי מחקר על ידי מתן מידע גנטי אנונימי לחוקרים למציאת קשרים גנטיים למחלות ולהפרעות שונות.

שירותים

החברה פיצלה את שירותיה והציעה שלוש גרסאות שונות בתמחור שונה: שירותי גנאלוגיה, בדיקות רפואיות ושילוב של השניים. שנה מאוחר יותר בוטלו הגרסות השונות והשירותים אוחדו מחדש. בסוף שנת 2010 החלה החברה לגבות שירותי עדכון בתשלום חודשי, אולם הגבייה בוטלה באמצע שנת 2012 עקב חוסר עניין הציבור.
נכון למרץ 2014, החברה אספה כ–650,000 דגימות.

יחסים עם הממשל האמריקאי

היכולת למפות חלקים נרחבים של הגנום האנושי העלתה שאלות שנויות במחלוקת, כגון: האם הנתונים מתורגמים בצורה משמעותית והאם אלו יובילו להפליה גנטית.
בשנת 2008, כשלו ניסיונותיהן של מדינות ניו יורק וקליפורניה לחסום את שירותיה של 23andMe ושל חברות המעניקות שירותים דומים, תחת הטענה שהן לא היו בעלות רישיון מתאים. כמו כן, הועלתה האפשרות לדרוש הפניית רופא לצורך בדיקה מסוג זה. באוגוסט 2008, קיבלה החברה רישיון לפעול בקליפורניה.
בשנת 2008 הודיע ה-FDA האמריקאי לחברות שונות המספקות מידע גנטי ביניהן 23andMe, שהשירות אותו הן מספקות נחשב להליך רפואי ועל כן הן זקוקות לאישור פדרלי להפעלתו. החברה לא הגישה את המסמכים הדרושים לאישור מסוג זה, ולכן בחודש נובמבר 2013 הפסיקה למכור את ערכות איסוף הרוק והחל מדצמבר של אותה שנה החברה מוכרת מידע גנטי לא מעובד ובדיקות גנאלוגיות בלבד.

תביעות

כיום מתנהלות מול החברה שתי תביעות ייצוגיות: האחת בקליפורניה והשנייה במסצ'וסטס. התביעות הייצוגיות טוענות כי החברה השתמשה בפרסום כוזב והבטיחה להעניק מידע גנומי אישי, על אף שהדבר אינו בר תוקף.
יוסף בצרי

יוסף בצרי (אברס) (נולד ב-1923 – הוצא להורג ב-19 בינואר 1952, כ"א בטבת ה'תשי"ב) מהרוגי המלכות, היה עורך דין ישראלי שהוצא להורג בעיראק באשמת ריגול ובטענה כי היה מעורב בפיגועים בבגדאד 1950-51  גם כנגד יהודי בגדאד, במטרה לעודדם לעלות לישראל.

ביוגרפיה

בצרי נולד בבגדאד, בנם של גורג'יה ואפרים והיה עורך דין במקצועו. החל מ-1942 הצטרף לתנועת "החלוץ" ול"הגנה". בדצמבר 1949 הצליח לעלות לישראל דרך הברחת הגבול עם איראן. בישראל גויס לפעילות מודיעינית, ושב לעיראק. בשנת 1951 התרחש גל פיגועים נגד מטרות יהודיות ומערביות בבגדד. ב-14 בינואר 1951 התרחש פיצוץ בחצר בית הכנסת "מסעודה שם-טוב" בבגדד. בפיגוע נהרגו ארבעה, בהם ילד בן 12, ונפגעו עשרות. לטענת יהודה תג'ר, גם הוא איש מודיעין ישראלי שפעל בבגדד באותה תקופה (ואף נאסר ל-10 שנים בשל פעילות זו), את הפיגוע ביצעו אנשי "האחים המוסלמים". 
החל מאמצע 1951 החלה הבולשת העיראקית בגל מעצרים נגד מחתרת ציונית שפעלה במדינה. ב-22 במאי נעצרו שני שליחי מודיעין בבגדד - יהודה תג'ר ומרדכי בן פורת. בצרי ירד למתחרת והסתתר אצל דודו, ששון צדיק. ב-5 ביוני 1951 נעצר בצרי יחד עם שלום צלאח ולטיף אפרים על ידי הבולשת העיראקית באשמה, כי היו מעורבים בפעילות חבלנית נגד יהודים בבגדד, במטרה לעודד אותם לעלות לישראל. בסך הכל נעצרו 21 איש. בצרי, צלאח ואדם שלישי, יוסף בית הלחמי (שהצליח להימלט חזרה לישראל), הואשמו במעורבות בשלושה פיגועים: ב-13 במרץ, ב-10 במאי וב-5 ביוני. בצרי הואשם גם בריגול. ב-24 באוקטובר החל משפטו הראשון של בצרי, שהועמד בסך הכל לשלושה משפטים על עבירות שונות שיוחסו לו. ב-1952 הוצאו בצרי וצלאח להורג. הרב ג'ורג'י מועלם היה איתם ב-30 דקות האחרונות לחייהם, ומספר שהם אחזו בידיו וקראו "שמע ישראל", לדבריו בקשתם האחרונה הייתה "אחרי מותנו קחו אותנו לקרובנו". לאחר מכן הובילו אותם לכיכר ושם ניתלו כששק שחור מכסה את פניהם. בקשתם לבא לקבורה בישראל לא התמלאה, אך בהר הרצל הוקמה מצבה לזכרם. שלמה הלל סיפר כי מילותיהם האחרונות היו "תחי מדינת ישראל". אחרי מותו הוענקה לבצרי דרגת קצונה בצה"ל.
ז'וזפ ברוגדה

ביוגרפיה

ז'וזפ ברוגדה נולד בבניולס בקטלוניה בממלכת ספרד כבנו השני מבין ארבעה ילדים של רמון ברוגדה, חוואי מגדל עופות ושל פפיטה לבית טורדיליאס.  
ברוגדה למד רפואה באוניברסיטת ברצלונה וסיים את עבודת הדוקטורט שלו בשנת 1986 בגיל 28. בשנים 1988-1989 השתלם ועבד בעיר מונפלייה בצרפת בתחום רפואת הספורט והקרדיולוגיה. בשנים 1989-1991 עבד כמדריך בקרדיוןלוגיה באוניבריטת לימבורג במאסטריכט, בהולנד. 1991 הוא זכה בפרס הראשון לחוקר צעיר שהוענק על ידי איגוד הקרדיולוגים הקטלאנים. הוא ייסד יחידה להפרעות קצב הלב בבית החולים האוניברסיטאי בברצלונה, הפך לראש המחלקה לקרדיולוגיה והתמנה לפרופסור לרפואה באוניברסיטת ברצלונה. הוא יועץ בכיר בבית החולים סן ז'ואן דה דאו בברצלונה.  
הוא היה בעבר יושב ראש האיגוד האירופי להפרעות קצב  ומכהן כראש הוועד המדעי לאלקטרופיזיולוגיה ולהפרעות קצב במסגרת החברה האירופית לקרדיולוגיה
ז'וזפ ברוגדה כתב 10 ספרים ו-350 מאמרים מדעיים.

חיים פרטיים

גם האח הבכור פדרו, האח הצעיר רמון, וגם אחייניתם, ז'ורז'יה, בת אחותם, דולורס, הפכו לקרדיולוגים.
בזמן הפנוי עוסק בדיג של דגי סלמון בימים הצפוניים והוא אוהד של קבוצת הכדורגל ברצלונה
הקימוט האלפיני

הקימוט האלפיני הוא אורוגנזה קדומה שיצרה את החגורה האלפידית – רצף אורוגני הכולל בין השאר את הרי האלפים, הרי היורה והפירנאים באירופה, את הרי האטלס בצפון-אפריקה, את הרי זגרוס, הרי אלבורז, הרי קופט והרי רוד באיראן וכן את הרי ההימלאיה במרכז אסיה. בהרי אלבורז נמצאת הפסגה הגבוהה ביותר במזרח התיכון – פסגת הר הגעש דמאוונד שגובהו 5,610 מ'.
גם רצועת ההר בארץ ישראל היא למעשה חלק משני מהקימוט האלפיני, אך היא נמוכה בהשוואה לאזורי הקימוט האלפיני האחרים כי היא רחוקה ממוקד ההתנגשות. 
הקימוט האלפיני צעיר יחסית, בן 60-70 מיליון שנה והוא נמצא עדיין בשלבי התהוות והתפתחות.
יוהנס בסלר

קריירה מוקדמת

בסלר נולד ב-3 במאי 1892 בגראסגרונד בשלזיה, והיה אחיו הצעיר של אריך בסלר. בשנת 1912 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-156, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה שבה הועלה לדרגת לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל בסלר את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.
לאחר המלחמה הצטרף בסלר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1925 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 בדצמבר 1932 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 ביולי 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה לקצין האג"ם של דיוויזיית הפאנצר ה-1. בקיץ 1936 הוא הועבר למפקדה הראשית של פיקוד השריון, וב-1 בינואר 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1938 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-16, וב-10 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-4.

מלחמת העולם השנייה

ב-10 בספטמבר 1939 הוא מונה לראש המטה של הקורפוס ה-11, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, המערכה על צרפת, המערכה בבלקן ובמהלך מבצע ברברוסה. ב-1 בפברואר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-15 באפריל 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-9 בחלק הדרומי של החזית המזרחית. בתפקיד זה נפצע קשה ב-25 ביולי 1942, ולאחר החלמתו באמצע נובמבר 1942 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14 בסטלינגרד. כבר לאחר 10 ימים הוא התפטר מתפקידו, וב-9 בינואר 1943 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. באמצע יוני 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה 'A', אשר בתחילת יולי 1943 הפכה לדיוויזיה ה-242. בסתיו 1943 הוא עבר עם הדיוויזיה לצרפת, וב-1 בפברואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בקיץ 1944 הוא לחם עמה נגד הפלישה האמריקאית לטולון, שם נפצע קשה שוב ב-26 באוגוסט 1944. בעקבות כך, בסלר נכנע בראש כוחותיו לאמריקנים ועד מהרה הוחזר לגרמניה לצורך טיפול רפואי, אולם כמה ימים מאוחר יותר הוא מת בבית החולים בווינה.
קארל רוב

קריירה

רוב ניהל את מסעות הבחירות של בוש בשנים 1994 (למושל מדינת טקסס) 2000 ו-2004 (לנשיאות). 
שימש בממשל בוש כיועץ בכיר לנשיא, אסטרטג פוליטי ראשי, וסגן ראש מטה הבית הלבן לענייני מדיניות. נחשב לבעל ההשפעה הרבה ביותר של בוש בעניינים פוליטיים, ומתנגדיו של בוש מכנים אותו לעיתים "המוח של בוש".
רוב היווה לעיתים קרובות מטרה לחיציהם של מבקרי ממשל בוש. הוא הואשם בשימוש במסעי הכפשות אישיים נגד יריביו של בוש. כך הן בבחירות למושל טקסס ב-1994 בהן בוש התמודד נגד אן ריצ'רדס, והן בבחירות המוקדמות לנשיאות בשנת 2000 בהן הוא התמודד נגד ג'ון מקיין הופיעו סקרים מדומים שנועדו להפיץ שמועות אישיות נגד המתמודדים מול בוש
. הוא גם הואשם כי עמד מאחורי חשיפת זהותה של הסוכנת הסמויה של ה-CIA, ואלרי פליים (עניין שנודע כפרשת פליים), אחרי שבעלה יצא בביקורת על הממשל. למרות שהוא אכן שוחח עם עיתונאים על הנושא, התברר שהוא לא היה המקור להדלפה שהחלה את הפרשה, ולא הוגש נגדו כתב אישום.
בבחירות של 2004 הוביל לניצחון של בוש, בעזרת מסע בחירות בו פנה בוש במידה רבה לא לאמצע המפה הפוליטית, אלא דווקא לאנשי הבסיס השמרני-דתי אותם הצליח רוב לרתום בהתלהבות, על ידי הדגשת נושאים של "ערכי מוסר" כמו למשל התנגדות לנישואים חד-מיניים 
, ולהביא לקלפי בזכות יכולת ארגונית עדיפה. 
ב-2007 שמו הועלה בשימועים בקונגרס, כמי שהיה מעורב בפיטורים של תובעים פדרליים, מסיבות פוליטיות כביכול. הוא נקרא להעיד בפני הקונגרס, אך הממשל סירב לבקשת הקונגרס בנימוק שיש חיסיון על העצות אותן הוא נותן לנשיא. 
באוגוסט 2007 הודיע על פרישתו מתפקידיו בממשל בוש. כיום הוא משמש כפרשן פוליטי בערוץ פוקס ניוז, מגזין ניוזוויק והעיתון וול סטריט ג'ורנל.
מה שבחורה רוצה

עלילה

בטיול שעורכת ליבי (קלי פרסטון) במרוקו, היא פוגשת בהנרי דֶשווּד (קולין פירת'), לורד בריטי. השניים מתאהבים ומתחתנים בטקס חתונה בדואי. כשהם מגיעים לביתו של הנרי, הוריו לא אוהבים את הנערה האמריקאית, שאינה ממשפחת האצולה הבריטית. אחד היועצים של הנרי, שיודע שליבי בהיריון, אומר לה שהנרי רוצה שתעזוב. ליבי מאמינה לו, וחוזרת לארצות הברית, שם נולדת דפני (אמנדה ביינס). לאחר 17 שנה, דפני רוצה להגשים את חלומה ולפגוש את אביה.
דפני מגיעה ללונדון, ופוגשת את איאן (אוליבר ג'יימס), שעובד בקבלה של בית המלון שבו היא מתארחת. היא רואה בתוכנית טלוויזיה שהנרי התארס, לארוסתו יש בת, ושהוא מועמד להיות ראש ממשלת בריטניה. דפני מגיעה לביתו של הנרי, ומודיעה לו על קיומה. הנרי נכנס להלם, ומחליט לתת לה להישאר למשך הקיץ.
במהלך שהותה בלונדון מתנהגת דפני באופן פרוע ולא מנומס, גורמת למבוכה במשפחתו של הנרי וגורמת לו לרדת בסקרים. בנוסף, היא ואיאן מתאהבים. הנרי מבקש מדפני שתנסה להתנהג כמו בת אצולה. דפני מבינה, והיא אכן נוהגת כך, מה שפוגע מאוד באיאן, מכיוון שהדבר גורם לה להפסיק להתייחס אליו.
ביום טקס היציאה לחברה של דפני, ליבי מגיעה. כשדפני מגלה שהיועץ (אביה של ארוסתו של הנרי ),  אמר לה לעזוב היא עומדת לספר על כך להנרי וליבי, אך ארוסתו של הנרי נועלת את דפני בחדר צדדי. כשמגיע הזמן ל"ריקוד אב ובת" בטקס, ליבי מוצאת אותה בחדר הנעול, ומשחררת אותה. הנרי נתקל בהן, ולאחר דין ודברים הן מחליטות לעזוב את בריטניה.
לאחר שליבי ודפני עוזבות, הנרי מודיע שהוא מסיר את מועמדותו לראשות הממשלה. הוא מכה את יועצו על שהונה אותו, ומודיע לו על ביטול האירוסין.
סצנת הסיום מתרחשת בארצות הברית. דפני וליבי עובדות באולם אירועים, כאשר ליבי שרה, ודפני ממלצרת. בדיוק כשמגיע "ריקוד אב ובת" באירוע, ליבי רואה את הנרי מגיע. מרוב התרגשות, היא לא מצליחה לשיר. לאחר מכן, גם דפני מבחינה בו. הוא אומר לה שהוא אוהב אותה, והם רוקדים. לאחר מכן אומר הנרי לדפני שהביא לה הפתעה - איאן הגיע. דפני ואיאן רוקדים, וגם ליבי והנרי רוקדים.

כרזת הסרט

בכרזה המקורית של הסרט, אמנדה ביינס הציגה בידה סימן V, אך בעקבות מלחמת עיראק שהתרחשה באותו זמן, החליטו האחים וורנר להוריד את הסימן מהכרזה, כדי שלא יחשבו שהם נוקטים בצעדי מחאה לגבי המלחמה.
ייצוג של חבורה

בתורת החבורות, ייצוג חבורה על ידי יוצרים ויחסים היא דרך הגדרה או אפיון של חבורה. בשיטה זו ישנה קבוצת יוצרים, המקיימים יחסים מסוימים. למשל, חבורה ציקלית סופית מסדר  ניתן לייצג על ידי .

הגדרה

חבורה חופשית מעל קבוצה  מוגדרת כקבוצת כל המילים (הסופיות) מחזקות של איברי , והפעולה היא שרשור. נסמנה . התכונה המיוחדת של חבורה חופשית הוא שאיבריה לא מקיימים אף יחס לא טריוויאלי ביניהם, ומכאן שמה.
בהינתן קבוצה כלשהי של מילים  באיברי , מגדירים את החבורה הנוצרת על ידי  עם היחסים  בתור חבורת המנה של  עם הסגור המוצמד שלו, שהוא תת-החבורה הנורמלית הקטנה ביותר שמכילה את . את הייצוג מסמנים ב- .
את איברי  נהוג לכנות יוצרי החבורה, ואילו איברי  הם יחסי החבורה.
אומרים כי לחבורה  יש ייצוג מהצורה  אם G איזומורפית לחבורה .
אם לחבורה  יש ייצוג מהצורה  שבו הקבוצה  סופית, אומרים כי  נוצרת סופית. אם קיים ייצוג שבו  שתיהן סופיות, נאמר כי  מוצגת סופית.
לעיתים, במקום לסמן את היחס בתור מילה , כותבים . כך למשל, החבורה הציקלית הסופית מקבלת את הייצוג .

תכונות

ראשית, לכל חבורה יש ייצוג על ידי יוצרים ויחסים: כדי להוכיח זאת, נביט באפימורפיזם הטבעי מ, השולח כל יוצר של החבורה החופשית לעצמו. הגרעין  של העתקה זו הוא ודאי קבוצה נורמלית, והיא בדיוק הקבוצה שמייצגת את היחסים של החבורה . אם כן, הייצוג של החבורה הנו .
יש להדגיש כי ההוכחה שהוצגה לעיל איננה בעלת אופי יישומי, משום שבייצוג שהוגדר ישנו שימוש בכל איברי החבורה ובכמות גדולה של יחסים (לרוב אינסופי); מציאת ייצוג נוח עלולה להיות משימה קשה.
לכל חבורה סופית יש ייצוג סופי, משום שאפשר לקחת את איברי החבורה G כיוצרים, ואת קבוצת היחסים להיות טבלת הכפל של החבורה.
ייצוג של חבורה איננו יחיד - הבעיה של לזהות שני ייצוגים לאותה החבורה היא בעיה נפוצה בתחומים שונים במתמטיקה; בעיה זו איננה כריעה, ולעיתים מתגלה כמאוד קשה ומהותית.
יודלובה

תולדות היישוב

ליודלובה הוענקו זכויות עיר באמצע המאה ה-14, ובמשך השנים התקיימו במקום ירידים שנתיים ושווקים שבועיים.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנות ה-60 של המאה ה-19 נטלו תושבי היישוב חלק פעיל במרד ינואר. בתחילת מלחמת העולם הראשונה התרחשו קרבות בין הרוסים והאוסטרים בסביבת היישוב.

יהודי יודלובה

יהודים התיישבו ביודלובה מסוף המאה ה-18, ומאמצע המאה ה-19 התקיימה במקום קהילה עצמאית, אשר זמן מה התנהלה בה חצר אדמו"רים. בשנת 1919 ערכו הפולנים תושבי היישוב פרעות ביהודי המקום, ובשנים שלאחר מכן הוטל חרם על עסקי היהודים ביישוב. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 301 יהודים.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, ריכזו אלו את יהודיו, והריצו אותם באלימות לנהר המקומי. שם אילצו הגרמנים את היהודים לצעוד על הנהר הקפוא, וחלקם טבעו במים. עם שובם של היהודים לבתיהם, גילו שאלו נבזזו. באביב 1940 בוצע שוד נוסף של רכוש יהודי היישוב בידי אנשי גסטאפו ואנשי המשטרה הפולנית. בתקופה זו נלקחו יהודי היישוב, כמו גם פליטים יהודים שהגיעו למקום, לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה.
ב- 10 ביולי 1942 רצחו שוטרים גרמנים 25 מיהודי היישוב, וב-12 באוגוסט 1942 רוכזו כ-160 היהודים שנותרו ביישוב, נשדדו, והובלו בקבוצות ליער פשצ'יצה הסמוך, שם נרצחו עירומים בבור ירי. מקהילת יודלובה שרדו את השואה 17 איש, ובהם יהודי אחד שיצא חי מבור הירי.
פאתוס

שימוש בפאתוס

השימוש בפאתוס רווח מאוד כאמצעי שכנוע רטורי במצבים בהם שכנוע באמצעות היגיון (כלומר, באמצעות שימוש ב"לוגוס") אינו אפשרי או אינו רצוי, או כאשר הדובר מבקש לעורר אצל שומעיו הזדהות רגשית שתחזק את כוחו של טיעון הגיוני.  
אחד הנואמים שהרבה לעשות שימוש בפאתוס בדבריו היה מנחם בגין. סיום נאומו בכנסת משנת 1956 על רצח ארלוזורוב מהווה דוגמה לכך:
אני פונה לכל חברי הסיעות הדתיות, על אף הלחץ בו עמדו ביממה האחרונה, ואני קורא להם: זכרו, רבותי, לא רק את הצו העליון "צדק צדק תרדוף", אלא גם את יסודי מלחמתו של רבנו הגדול הרב קוק זצ"ל ואת הודעתו המזעזעת: "מוכן אני להישבע על ספר תורה בליל כל נדרי, כי רבי אברהם סטבסקי נקי וחף מכל פשע".
...
אני פונה אל חברי מפא"י: היה איש בישראל ושמו טוביאנסקי. שלושה קצינים גבוהים בצבאנו דנוהו למיתה. אלמנתו תבעה טיהור שמו אחרי מותו. בקשתה ניתנה לה, ושמו טוהר. רגשותיה של אלמנה קדושים הם, ומה על קדושת הרגשות של אם שכולה, אבלה? זעקתה החרישית: "אני דורשת כי שמו של בני הנרצח יטוהר לחלוטין, וייוודע בכל העם כולו כי הוא לא היה רוצח אלא בן נאמן לעמו ולארצו" - זעקה זו לא תגיע לאזניכם, לא תחדור ללבותיכם? 
אני פונה אל כל חברי הבית לסיעותיהם, על השקפותיהם; אני פונה אליהם כיהודי אל יהודים, כבן הדור שאולי לא היה כפגיעה באדם חי, ובן-זוגו של אותו אדם או שארו הקרוב ליתמות, לשכול, לרשע, לזדון, מחד גיסא, ולגדולה, לקדושה, להקרבה, לגבורה ולהתעלות מאידך גיסא - אל בני הדור הזה, בטרם נרד כולנו מעל הבמה, ילדינו יבואו במקומנו, ואנו כולנו ניתן דין-וחשבון לפני דיין דייני הדיינים: תנו יד להקמת ועדת השופטים הזאת, למען האמת, למען גילויה ולמען עילויה! 
עשו זאת לא למעננו. לנו האמת ידועה, ואנו מתגאים בכך, כי משחר נעורינו ידענוה, גם נשאנוה. עשו זאת למענכם ולמען ילדיכם, שהם מבחינת אהבת-עם כילדינו. עשו זאת בעיקר למען העניין שהוא המופשט ביותר והממשי ביותר, הפשוט ביותר והנעלה והעמוק ביותר - זה העניין שבשמו עלו אבותינו למוקד, שלמענו נשפך דמנו כמים מדור לדור.
זה העניין הנותן טעם לחיינו, קדושה למאמצינו, גדולה לשאיפתנו - שמו: צדק!
פאתוס רווח מאוד גם ביצירות קולנועיות, אך אופן השימוש בו מותאם למדיום: במקום פאתוס מילולי מופיע פאתוס ויזואלי. לדוגמה, במקום בו נואם ידבר על "העניין שבשמו עלו אבותינו למוקד, שלמענו נשפך דמנו כמים מדור לדור" עשוי הקולנוע להשתמש ברצף של תמונות, ב"דיזולב" חלקי עם דגל ישראל ומלווה בנעימת הנושא של "עמוד האש" או "התקווה". 
המילה "פתטי" מקורה במושג פאתוס, ומשמעותה המקורית היא מלא רגש,  מעורר רחמים.
פנחס ביזברג

פנחס בִּיזְבֶּרג (בכתיב יידי: ביזבערג; בספרדית: Pedro (Pinjas) Bizberg;‏ 20 ביולי 1898–1970) היה סופר יידיש, מבקר ועורך.

ביוגרפיה

ביזברג נולד בשנת 1898 בעיירה זגיֶיז' (בפולנית: Zgierz) שליד העיר לודז' בפולין, בן למשפחת סוחרים.
קיבל חינוך מסורתי, ב"חדר" ואחר כך גם בישיבות. אך כבר בשנת 1918, בהיותו כבן עשרים, יצא לעיר זוננברג שבגרמניה, השלים שם את לימודי הבגרות שלו, ולאחר שעמד בהם בהצלחה, החל בלימודי אגרונומיה באוניברסיטאות קיל ובון.
בשנת 1923 קיבל תואר אגרונום מדופלם, ועבד במקצועו בגרמניה, דנמרק וצרפת. בשנת 1927 התמנה לאגרונום של יק"א, למושבות הברון היהודיות בארגנטינה. בבואנוס איירס התמנה ביזברג למזכיר של ייוו"א (המכון המדעי היהודי), והקים בתי ספר יהודיים דוברי יידיש בארגנטינה.
פנחס ביזברג החל בכתיבתו הספרותית ככתב-קורספונדנט של העיתון היידי הוורשאי "היינט" ('היום') בגרמניה. עם הגיעו לארגנטינה כתב סיפורים ומאמרים לעיתונות היידיש בארגנטינה. היה עורך "נייע צייט", ביטאון פועלי ציון בבואנוס איירס. כן ערך כמה אנתולוגיות וכתב כמה ספרים. הוא היגר לצ'ילה, וזמן קצר לאחר מכן עלה לישראל.
אף ספר מספריו לא תורגם לעברית.
יברייסקיה אנציקלופדיה

יברייסקיה אנציקלופדיה (מרוסית: Еврейская энциклопедия; האנציקלופדיה היהודית) הייתה האנציקלופדיה היהודית הראשונה בשפה הרוסית אשר הוקדשה ל"יהדות ולתרבותהּ, בעבר ובהווה".
האנציקלופדיה, שכללה 16 כרכים, יצאה לאור בהוצאת ברוקהאוס-אֶפרון בין השנים 1906–1913 בסנקט פטרבורג שברוסיה. עם עורכיה נמנו יולי גסן, שמעון דובנוב, יהודה לייב קצנלסון (בוקי בן יגלי), אלברט הרכבי, שאול גינזבורג וישראל צינברג. הברון גינסבורג סייע במימון.
האנציקלופדיה התבססה על ה-Jewish Encyclopedia, אך גם הדגישה את מרכזיותהּ של הקהילה היהודית הגדולה בעולם דאז: יהדות האימפריה הרוסית.
גם כיום משמשת אנציקלופדיה זאת כלי עזר חשוב בחקר יהדות מזרח אירופה.
חיים סלע

קורות חייו

סלע נולד ברמת גן כבנם של מלכה ואהרן סלע שהיה המפכ"ל הרביעי של משטרת ישראל. גדל בטבריה ובחיפה. באוגוסט 1958 התגייס לצה"ל ושובץ בנח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר כחניך מצטיין. בתום הקורס שב לנח"ל והיה למפקד מחלקה. בשנת 1963 שימש כמפקד פלוגה בגדוד 51 של חטיבת גולני. בשנת 1965 מונה למפקד סיירת אגוז, והוביל אותה במלחמת ששת הימים. לאחר מכן שימש כסמג"ד גדוד 13 (גדעון). במלחמת ההתשה לחם סלע כמפקד גדוד 12 (ברק). לאחר מכן שימש כמדריך בבה"ד 1 וכמדריך בפו"ם. במלחמת יום הכיפורים, לחם כקצין אג"ם באוגדה בחזית הדרום, ובמהלכה נתמנה למפקד כוח חטיבתי שכלל גדוד שריון ושני גדודי חרמ"ש. לאחר מכן השלים הסבה לשריון ומונה למפקד חטיבת שריון במילואים. 
בשנת 1975 שימש כקצין אג"ם פיקוד הדרום. באותה שנה נהרגה בתו, הדס, בתאונת דרכים. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל בתאילנד. בשנת 1979 מונה לסגן מפקד אוגדה. באפריל 1981 השתחרר מצה"ל. לאחר שחרורו עבד בכלל סחר. שישה ימים לאחר תחילת מלחמת לבנון הראשונה סייר סגן הרמטכ"ל האלוף יקותיאל אדם עם סלע, בכפר דוחא, בפאתי העיירה דאמור. בעת הסיור בכפר נפתחה לעברם אש מחבלים, והם פנו למצוא מסתור בבית שטרם טוהר. באותו בית הסתתרה חוליית מחבלים והם ירו בהם למוות. גיורא ענבר, שהיה בקרבת מקום והוביל כוח של יחידת שלדג, הוביל את הלוחמים, ובהם צוות בפיקוד טל ורדי ואת לוחמי חטיבת גולני להסתערות והמחבלים חוסלו. היחידה הואשמה בכישלון האבטחתי באירוע.
סלע היה נשוי ואב לשלושה. הוא היה בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית מטעם אוניברסיטת תל אביב בהצטיינות.
ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג

ביוגרפיה

ארנסט אוגוסט נולד ב-20 בנובמבר 1629 בהרצברג על ההארץ, לגאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולאנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט, בתם של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט ומגדלנה מברנדנבורג.
ארנסט אוגוסט היה בנו הרביעי של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולכן לא היה סיכוי רב כי האדמות הנרחבות של בית הנובר יגיעו אי פעם לידו, אולם בשנת 1665 מת כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ושני אחיו הנותרים של גאורג נותרו עדיין ללא צאצאים. בשנת 1679 נפטר עוד אחד מאחיו - יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג וארנסט אוגוסט ירש את נסיכות קאלנברג, שבירתה בעיר הנובר. אחיו היחיד שנותר בחיים גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג נישא למאהבתו כדי להפוך את בתו סופיה דורותיאה לחוקית אולם השניים לא ילדו עוד ילדים. תחת החוק הסאלי נאסר על נשים לרשת את אדמותיהם ותאריהם של אביהן, ולכן נותר בנו של ארנסט אוגוסט - גאורג לודוויג היורש היחיד לדוכסות בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1682 החליט בית הנובר לאמץ את זכות הבכורה, לפיה הבן הבכור יורש את כל אדמותיו של אביו ולא חולק אותן עם אחיו הצעירים, כפי שהיה נהוג בדוכסות עד אז.
בשנת 1692 קיבל ארנסט אוגוסט מעמד של נסיך בוחר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כהוקרה על תרומתו של בית הנובר במהלך מלחמת תשע השנים. אולם ארנסט אוגוסט נפטר ב-23 בינואר 1698, לפני שקיבל רשמית את התואר, והוריש את כל תאריו ואדמותיו לבנו גאורג לודוויג.
קליסטה פלוקהארט

נעוריה

פלוקהארט נולדה באילינוי שבארצות הברית למשפחה נוצרית. אחות לגארי ובתם של קיי ורונאלד פלוקהארט, מורה לאנגלית ומפקח בתאגיד המזון קראפט. בגלל עבודתו של אביה במפעל המזון נאלצה המשפחה לעבור מיקום פעמים רבות.
בילדותה כתבה מחזה בשם "ארץ הצעצועים" והופיעה לפני קהל קטן באירועים משפחתיים.
פלוקהארט למדה בתיכון מקומי בעיירה בניו ג'רזי. לאחר סיום לימודיה בשנת 1983 התקבלה לבית ספר לאמנויות ולמשחק בניו ג'רזי. המורה שלה למשחק זיהה את כישרון המשחק שלה ונתן לה תפקיד ראשי במחזה בשנתה השנייה באוניברסיטה, תפקיד ששמור בדרך כלל לבוגרי השנה האחרונה. פלוקהארט סיימה את לימודיה בשנת 1988 עם תואר בתיאטרון, אחת מתוך מעטים שסיימו את הקורס.
בשנת 1989 עברה להתגורר בניו יורק, שם גרה עד 1997 עם עוד שלוש שותפות ועבדה כמלצרית ומדריכת אירובי.

ראשית דרכה

ההופעה הראשונה שלה על המסך הייתה הופעת אורח קטנה בסדרה "אור מנחה" ובסדרה "סיפורי חיים: משפחות במשבר". לאחר מכן שיחקה בסרטים "Naked in New York" ו"Getting In". לאחר מכן שיחקה בסרטו של רוברט רדפורד "חידון האשליות",
פלוקהארט הופיעה לראשונה בברודוויי בשנת 1994 בתפקיד לאורה במחזה "ביבר הזכוכית". פלוקהארט התחברה לשחקניות דיאן ויסט ופיי דאנאוויי במהלך עבודתה בסרטים "Drunks" ו"Jane Doe". בשנת 1996 הופיעה בסרט "כלוב הציפורים" והמשיכה להופיע ברודוויי במחזה "שלוש אחיות".

"אלי מקביל"

בשנת 1997 קיבלה הצעה לשחק בסדרה של דייוויד אי קלי, "אלי מקביל" כדמות הראשית. היא התקבלה לתפקיד ושנה לאחר מכן קיבלה את פרס גלובוס הזהב על התפקיד. ב-29 ביוני 1998 הופיעה על שער ה"טיים מגזין".

המשך דרכה

פלוקהארט שיחקה בתפקיד הלנה בגרסה של שנת 1999 של הסרט "חלום ליל קיץ". בשנת 2000 שיחקה בסרט "דברים שאפשר לדעת עליה". ובמחזה "מונולוגים מהווגינה".
בשנת 2004 הופיעה בסרט "הצילום האחרון" ולאחר מכן נסעה לספרד לצילומי הסרט "Fragile" שיצא בשנת 2005. הציעו לה לגלם את דמותה של סוזן מאייר בסדרה "עקרות בית נואשות", אך היא סירבה. מ-2006 עד 2011 שיחקה בסדרה אחים ואחיות.
ב-2014 הופיעה פלוקהארט בעונה השנייה של הסדרה "Full Circle". 
מ-2015 עד 2017 שיחקה בסדרה "סופרגירל" בתפקיד קאט גרנט. באותה שנה התארחה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "מעגל שלם" בתפקיד אלן קלי.

חיים אישיים

החל משנת 2002 היא בת זוגו של השחקן האמריקאי-יהודי האריסון פורד ולשניים יש בן שאימצה פלוקהארט בשנת 2001 בשם ליאם. במרץ 2009 הודיעו השניים על אירוסיהם. ב-15 ביוני 2010 הם נישאו.
Dynamic HTML

Dynamic HTML, או DHTML, היא שיטה ליצירת דפי HTML אינטראקטיביים על ידי שילוב של HTML - שהיא השפה שמשמשת לבניית ועיצוב דפים לרשת האינטרנט כמעט מאז ראשיתה, שפת תסריט שעובדת בצד הלקוח (כמו Javascript), שימוש ב־DOM המאפשר התייחסות לכל תג HTML כאל אובייקט ופעמים רבות גם שימוש ב־Cascading Style Sheets על מנת להגדיר מאפיינים בתצוגה של העמוד.
בדרך זו ניתן להציג בדף האינטרנט תפריטים הנפתחים ונסגרים באופן דינמי, תאים המשנים את צבעם בעת מעבר סמן העכבר מעליהם וכדומה. את הפעולות מבצעת תוכנת הדפדפן על גבי מחשב הגולש, עובדה שפירושה לרוב זמן תגובה קצר יותר (המידע לא צריך להישלח ממחשב הגולש אל השרת וחזרה, וכן נחסכת טעינת המסמך מחדש במחשב הגולש). הבעייתיות בשימוש בדפי DHTML היא העובדה שעל אף קיומו של תקן שנקבע על ידי ה־W3C דפדפנים שונים מתייחסים בצורה שונה למאפיינים של ה־DOM ולפקודות JavaScript ומוסיפים מאפיינים ופקודות שאינן קיימות בתקן על מנת ליצור אפשרויות חדשות. שונות זו מקשה על המעצב ליצור דף DHTML שיוצג כראוי בכל הדפדפנים.
נמל התעופה דלמאן

הנמל

הנמל נפתח ב-1981  כחמישה קילומטרים מדרום לעיר דלמאן, סמוך לחוף הים. תחילה שימש כמנחת ובשנת 1989 שודרג לנמל תעופה. מצוי בו מסלול טיסה יחיד שכיוונו הכללי הוא צפון-דרום. בנייני הנמל ממוקמים ממערב למסלול הטיסה.
בשנת 2003 הוגשה על ידי קבוצת YDA בקשה לניהול נמל התעופה על פי מודל BOT. הקבוצה זכתה במכרז להקמה והפעלה של מסוף התעופה הבינלאומי בנמל, והיא מפעילה אותו מאז 2006. 
בנמל שני טרמינלים. הטרמינל הישן משרת טיסות פנים ארציות. הטרמינל החדש, ששטחו כ-95 אלף מטר ובו ארבעה מפלסים, משרת טיסות ליעדים בינלאומיים. יש בו 60 עמדות בידוק ו-12 שערי עלייה למטוס, ששמונה מהם מצוידים בגשרי עלייה למטוס. במקביל להקמת הטרמינל החדש גם הוספו לנמל רחבות חנייה עד לקיבולת מקסימלית של 35 מטוסים. בנמל מקומות חניה ל-550 כלי רכב.
בשנת 2016 החלה הקמת בניין טרמינל שלישי בנמל.
הנמל משרת למעלה מ-40 חברות תעופה, רבות מהן חברות שכר וחברות תעופה זולה. אלו מפעילות קווי תעופה בין הנמל לבין יעדים בטורקיה, בצפון מערב אירופה, במרכז אירופה, במזרח אירופה ובסקנדינביה (כולל יעדים רבים במיוחד ברוסיה, בריטניה וגרמניה) וכן קווים אל אזרבייג'ן, לבנון וישראל.