גרטה הרמן

מתמטיקה

הרמן למדה מתמטיקה בגטינגן תחת אמי נתר, שם היא קיבלה תואר דוקטור בשנת 1926. עבודת הדוקטורט שלה, "Die Frage der endlich vielen Schritte in der Theorie der Polynomideale" (בעברית, "השאלה על כמות צעדים סופית בתורת האידיאלים הפולינומית"), שפורסמה ב"Mathematische Annalen", מהווה את יסודות האלגברה החישובית. העבודה קבעה לראשונה את קיומן של אלגוריתמים (כולל גבולות סיבוכיות) עבור בעיות רבות באלגברה מופשטת, כגון בעיית השייכות באידיאלים בחוגי פולינומים. האלגוריתם של הרמן על פירוק לאידיאלים ראשוניים עדיין בשימוש כיום.

עזרה ללאונרד נלסון

משנת 1925 עד 1927, הרמן עבדה כעוזרת של מתמטיקאי ופילוסוף גרמני, לאונרד נלסון תוך המשך מחקר משל עצמה.

מכניקת הקוונטים

כפילוסופית, הרמן התעניינה במיוחד ביסודות הפיזיקה. בשנת 1934, היא הלכה ללייפציג במטרה מפורשת "ליישב תפיסה נאו-קאנטנאית של סיבתיות בעזרת המכניקה הקוונטית החדשה". בלייפציג, היו חילופי דעות רבות בין הרמן, קרל פרידריך פון וייסאקר, וורנר הייזנברג. בעת הזו, תוכן עבודתה, כולל דגש על ההבדל בין יכולת חיזוי לסיבתיות, ידועות משלושה פרסומים שלה, ומאוחר יותר מתיאור של דיוניהם מאת פון וייסאקר, והדיון על עבודתה של הרמן בפרק העשירי של "החלק והשלם", ספרו של הייזנברג. הרמן פירסמה בדנמרק את עבודתה יסודות המכניקה הקוונטית בפילוסופיה הטבעית. (בגרמנית, שם המאמר המקורי: Die naturphilosophischen Grundlagen der Quantenmechanik). עבודה זו יוחסה כ-"אחד הטיפולים הפילוספיים המוקדמים וטובים ביותר של המכניקה הקוונטית החדשה". בעבודה זו, היא מסכמת:
בשנת 1935 הרמן פרסמה טיעון שהדגים פגם בהוכחה של ג'ון פון נוימן (מ-1932) שטען שלא תיתכן תאוריית משתנים חבויים במכניקת הקוונטים. התוצאה של הרמן נותרה ללא ייחוס עד שהיא גולתה באופן בלתי תלוי ופורסמה על ידי ג'ון סטיוארט בל, ב-1966, והגילוי המוקדם יותר של הרמן צוין על ידי משה ימר ב-1974. יש שמניחים שאילו הביקורת שלה לא נותרה כמעט לחלוטין לא מוכרת לעשרות שנים, ההתפתחות ההיסטורית של מכניקת הקוונטים הייתה מושפעת רבות. בפרט, הושער כי מודעות רחבה יותר של עבודתה הייתה שמה בספק את הקבלה החד משמעית של פרשנות קופנהגן של המכניקה הקוונטית, בכך שהייתה נותנת בסיס מהימן להמשך פיתוח תאוריות משתנים חבויים לא מקומיות. ב-2010, ג'פרי באב פרסם טיעון שבל (וכך גם הרמן) פירשו באופן שגוי את ההוכחה של פון נוימן, וטען שההוכחה כלל לא מנסה להוכיח את בלתי האפשרויות המוחלטת של משתנים חבויים, ושהיא לא פגומה אחרי הכל.
בשנת 1936, הרמן קיבלה את פרס ריצ'רד אבנאריוס, יחד עם אדוארד מאי, ות. וגל.

פעולות פוליטיות

בזמן שאדולף היטלר עלה לשלטון בגרמניה, הרמן השתתפה במחתרת כנגד הנאצים. היא לקחה חלק בארגון הפוליטי הגרמני, "Internationaler Sozialistischer Kampfbund".

הגירה ושנים מאוחרות

עד 1936 הרמן עזבה את גרמניה, לחיות בדנמרק, ולאחר מכן צרפת ואנגליה. בלונדון, כדי להימנע מלהבלט עקב המוצא הגרמני שלה, היא נשאה אדם בשם אדוארד הנרי מוקדם ב-1938. הסיבה הזו הוצדקה על ידי אירועים מאוחרים יותר: שנתיים לאחר מכן הממשלה הבריטית הוציאה את תקנה 18B להגנה הכללית, ובכך זיהו כמה אלפי פליטים שברחו מגרמניה מסיבות פוליטיות כאויבי המדינה, ושמו אותם במחנות מעצר.
לאחר שהמלחמה הסתיימה ב-1945, היא יכלה לאחד את ענייניה בפיזיקה ומתמטיקה עם פילוסופיה פוליטית. היא הצטרפה חזרה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה בחזרתה ב-1946 למה שיהפוך, ב-1949, לרפובליקה הפדרלית של גרמניה (המערבית). מתחילת 1947, היא הייתה אחת מהתורמים מאחורי הקלעים לתוכנית באד גודסברג, שהוכנה מתחת למנהיגות חברתה מהמחתרת, וילי איכלר, שהופקו ב-1959, שנתנה מצע מודרני מפורט שהביא את המפלגה אל הממשלה בשנות ה-60.
היא הייתה מועמדת לפרופסור לפילוסופיה ופיזיקה באוניברסיטה "Pädagogische Hochschule" בברמן, ושיחקה תפקיד רלוונטי באיגוד הגרמני לחינוך ומדע. מ-1961 ועד 1978, היא הייתה יושבת ראש באקדמיה הפילוסופית-פוליטית, ארגון שייסד נלסון בשנת 1922, שמכוון אל חינוך, אי-צדק חברתי, פעולות פוליטיות אחראיות והבסיס הפילוסופי שלהם.