google/wiki40b huggingface dataset:
קולונה (רובע)

קולונה (באיטלקית: Colonna) הוא הרובע השלישי מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.
משמעות שמו של הרובע הוא "עמוד" - המתייחס לעמוד מרקוס אורליוס הנמצא במרכז הרובע, בכיכר קולונה. בהתאם, סמל הרובע מתאר עמוד (משמעות שם הרובע) כסוף על רקע אדום.

היסטוריה

השטח בו שוכן כיום הרובע היה בתקופת האימפריה הרומית חלק מאזור שדה מרס של העיר רומא. בשל ריחוקו של הרובע מנהר הטיבר, והקושי להשיג מי שתיים עם סתימת אמות המים הרומיות, לאחר נפילת האימפריה הרומית התדלדלה אוכלוסיית הרובע.
בימי הביניים שמו של הרובע היה "רובע קולומן ומריה הקדושה באקווירו" (Regio Columne et Sancte Marie in Aquiro), על שם העמוד האמור, וכנסיית סנטה מריה אין אקווירו שנוסדה בשנת 400 לערך. במהלך תקופה זו היה הרובע מיושב בדלילות רבה.
עם שיקום אמות המים לעיר, בתקופת הרנסאנס, החל גידול באוכלוסיית הרובע, ובשלהי המאה ה-16 נבנו ברובע ארמונות עבור כמה מהמשפחות העשירות של רומא, בעיקר לאורכה של הויה לאטינה (כיום הויה דל קורסו).

אתרים בעלי חשיבות

במרכז הרובע נמצא עמוד מרקוס אורליוס בכיכר הנקראת על שם העמוד כיכר קולונה (piazza Colonna), ברובע נשתמרו שרידים מרשימים של מקדש הדריאנוס שנבנה משנת 195. המקדש שולב בבניין משרדי המכס של איטליה. ברובע ממוקם ארמון מונטצ'יטוריו המשמש כמושב הפרלמנט האיטלקי, ולפניו ניצב אובליסק מצרי.
בין הכנסיות מצויות ברומא ניתן למנות את סנטה מריה מדלנה, מהמאה ה-14 וסנט אנדראה דלה פראטה מהמאה ה-16 (ששמה "סנט אנדריה בין הגנים" מעיד על דלילות הרובע בתקופה זו).
אלפא בנחש מים קטן

מאפיינים

α בנחש מים קטן הוא תת-ענק לבן-צהבהב עם סיווג ספקטרלי F0 IV, שנמצא במרחק של כ-72 שנות אור ממערכת השמש. מסתו כפולה ממסת השמש, רדיוסו גדול פי 3 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-7,700 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 30 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ומעט יותר מכך בצרוף הקרינה בתחום העל-סגול. גילו של הכוכב הוא כ-800 מיליון שנים והוא כבר נמצא בשלבי סיום של היתוך המימן להליום בליבתו, תוך כדי תהליך של התקררות והתנפחות בדרך להפוך לענק אדום. בשל קרבתו למערכת השמש הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.
טכנולייז

הסיעות בעיר

לוקס היא שדה קרב של ארבע סיעות: אורגנו, הברית, לקן, והאצולה.
אורגנו היא ארגון דמוי מאפיה והיאקוזה בפרט, המייצר ומוכר איברי טקנולייז. הברית היא ארגון טרור דמוי ארגוני פועלים למיניהם המתנגד לאורגנו ולרעיון הטקנוליזציה בכלל משום שהם טוענים שטקנוליזציה משחיתה ומסלפת את הנשמה. הלקן (או רקן) הם קבוצה של נערים שעברו טקנוליזציה המבצעים פעולות אלימות בתקווה לחרחר מלחמה כוללת בין האורגנו לברית. האצולה היא סיעה רביעית שבקושי מתערבת בנעשה בעיר משום הקשרים שלהם עם העולם שלמעלה. קיימת גם סיעה חמישית, אך היא לא משתתפת במלחמות. גבה הוא כפר בו חיים אנשים דתיים המאמינים בנביאה שמופיעה פעם בדור, המאמינים בנביאה זו דוגלים בהשלמה עם הגורל.

עלילה

הסיפור מתרחש בעיר תת-קרקעית הנקראת לוקס בה התאורה המים ומחזור הימים הם מלאכותיים, באשר לאנשים השוכנים בה, מתרחשים קרבות בין הארגונים שונים של אנשים בעלי מטרות שונות, מה שמזיק לתושבי העיר. רוב הסדרה עוקבת אחרי קרבות אלה ואחרי גורמים יחידים המנסים להפנות את הסכסוכים ולהשתלט עליהם למען מטרתם. טקנולייז הוא שם של איברים מלאכותיים תותבים שסביבם סובבת כל הסדרה.
הגיבור של הסדרה הוא איצ'יסה, נער המתאגרף בשביל כסף.
הסדרה מחולקת לשני חלקים, הראשון בו מטייל ללא רקע ברור שהגיע לעיר לוקס מנסה לעשות שם מהפכה אך נכשל. והשני בו רודן בשם קאנו משתלט על העיר ומממש את גורלה ה"מר" שהמטייל ניסה למנוע.

ביקורת הסדרה

הסדרה נכשלה יחסית לתוצרים קודמים של אבה (סריאל אקספראימנט ליין והאיבנה רנמיי) הן באמריקה והן ביפן. וזאת אף על פי שהיא מתוארת על ידי רבים כפרויקט הטוב ביותר שלו. הביקורת של הצופים מעורבת, יש הרואים אותה כסדרה מעולה בגלל הרגשות שהיא מעלה (בדרך כלל עצב) והסימבוליות שמצויים בה ויש הרואים אותה כניסיון משעמם ולא מתגמל.
יצחק נריה

ביוגרפיה

נולד וגדל בירושלים. הרביעי מתוך שבעה אחים ואחיות. נקרא על שם סבו, הרב יצחק אפשטיין אשר היה אב בית דין, ממקימי הרבנות הצבאית ומעורכי האנציקלופדיה התלמודית. נולד לרבקה נריה ולרב נחום נריה, ראש ישיבת 'תורה בציון' ובנו של הרב משה צבי נריה. את ילדותו העביר ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים. 
למד בבית ספר היסודי אחינועם ברובע ובכיתה ד' הועבר לתלמוד תורה בירושלים. למד בישיבה התיכונית ובישיבת ההסדר בשעלבים. אחר כך למד בישיבת ההסדר אור עציון. שירת בפלחי"ק של חטיבת 769. כששב לישיבה מהשירות הצבאי התבקש על ידי הרב חיים דרוקמן לצאת יחד עם החברותא להפיץ יהדות וציונות בקהילות יהודיות ברוסיה, ונסע לחודשיים לדאגסטן.
שימש כר"מ בישיבת אור עציון במשך שלוש שנים, במהלכן השלים את מבחני ההסמכה לרבנות. לאחריה יצא לשליחות במונטריאול שבקנדה, בתחילת הדרך של ארגון 'תורה מציון'. במונטריאול כיהן כראש בית המדרש ואשתו לימדה בבית הספר היהודי ובקהילה. אחרי שלוש שנות שליחות שבו ארצה. במשך שמונה השנים הבאות כיהן כראש הישיבה התיכונית אור עציון.
לאחר תוכנית ההתנתקות עברה קהילת נצר חזני לקראווילות בעין צורים, כיהן הרב יצחק נריה כרב הקהילה שלהם במקביל להיותו ראש ישיבת אור עציון. בתקופה זו במקביל היה ממייסדי ישיבת תורה בציון.
מאז 2008 מכהן לצד אביו כראש ישיבת ההסדר וישיבה גבוהה תורה בציון השוכנת באפרת. כיום משמש כיו"ר העמותה של תורה מציון. עד כה נשלחו מטעמה יותר מ‑1,200 שליחים לקהילות יהודיות. הרב נריה הוא ממייסדי קרן 'אחד לאחד' ועומד בראשה. הקרן תומכת בלומדי תורה במגזר הדתי-לאומי. הרב נריה נוהג להתבטא בכלי התקשורת על "עולם התורה" הדתי לאומי ותחומים המשיקים לו. בשנת 2018 חבר לרבנים חגי לונדין ויוני לביא בהקמת ארגון קהלים, שמטרתו להפיץ שיעורי תורה של רבנים ורבניות.
הרב נריה נשוי לאהובה לבית הרץ, מורה למדעים באולפנת אבן שמואל ומדריכת כלות, ולהם שמונה ילדים ונכדה.
אנה-קטרין שוט

ביוגרפיה

שוט התאמנה בקבוצה בלייפציג.

שיאנית עולם

באליפות מזרח גרמניה שנערכה ברוסטוק מזרח גרמניה ב-6 ביולי 1974 זכתה שוט בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:37.89 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-6 שנים של קייטי בול מארצות הברית (2:38.5 דקות), לפני קרלה לינקה מדרזדן והנלורה אנקה מקמניץ‎. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה, אחרי רנטה פוגל ולפני קרלה לינקה.

סגנית אלופת אירופה

חודש וחצי לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:38.88 דקות, אחרי קרלה לינקה שקבעה שיא עולם חדש של 2:34.99 דקות. כבר בשלב המוקדמות שיפרה לינקה את שיאה העולמי של שוט והעמידה אותו על 2:37.44 דקות. 
באליפות מזרח גרמניה שנערכה בשנת 1975 זכתה שוט בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה אחרי הנלורה אנקה ולפני קרלה לינקה ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה, אחרי הנלורה אנקה וקרלה לינקה.

חיים איישים

כיום, שוט היא סגנית מאמנת ראשית באיגוד השחייה של סקסוניה ואחראית מיקצועית על מערך האימונים במדינה זו.
אדריאן ג'ונסטון

חייו

ג'ונסטון נולד בעיירה האנגלית קרלייל (Carlisle) שליד הגבול הסקוטי. הוא ניגן כמתופף בגלגול מוקדם של להקת The Waterboys. זמן מה טייל ברחבי העולם כשניגן בליווי סרטים אילמים. הוא החל לכתוב מוזיקה למחזות בעבור התיאטרון המלכותי הלאומי ובעבור החברה השייקספירית המלכותית. ב-1996 התבקש על ידי הבמאי מייקל וינטרבוטום לכתוב את המוזיקה בעבור הסרט ג'וד, ובהמשך כתב מוזיקה לשלושה סרטי טלוויזיה נוספים בבימויו של וינטרבוטום. הלחין את המוזיקה לסרט להיות ג'יין.
מאז 1995 הלחין ג'ונסטון מוזיקה עבור למעלה מ-80 תוכניות טלוויזיה וסדרות טלוויזיה.
בשנת 2002 זכה ג'ונסטון בפרס אמי על הלחנת המוזיקה לסדרת הטלוויזיה "שקלטון", ובשנת 2008 זכה בפרס באפט"א על המוזיקה שכתב לסרט הטלוויזיה Capturing Mary‏. כמו כן הוא היה מועמד לפרס אמי נוסף (על הלחנת המוזיקה לסרט הטלוויזיה "בתו של גדעון") ולארבעה פרסי באפט"א נוספים (על המוזיקה לתוכניות הטלוויזיה "הנסיך האבוד", Tipping the Velvet, Perfect Strangers ו"ידידינו המשותף" עיבוד לרומן מאת צ'ארלס דיקנס).
ג'ון אלן

חיים מוקדמים ולימודים

אלן נולד וגדל בעיירה פורט בליוור שבמדינת וירג'יניה. בשנת 1973 החל אלן את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בחיל הנחתים.

קריירה

בשנת 1976, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר אלן בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה מסייעת ברגימנט ה-8 בחיל. אלן השתלם במכללת המודיעין של משרד ההגנה. בשנת 1985 שב לחיל ושימש כמפקד פלוגה מסייעת וכקצין מבצעים חטיבתי ברגימנט ה-4 של החיל. בשנת 1988 הוצב באקדמיה הימית של ארצות הברית כמרצה מן המניין בחוג למדע המדינה ובמקביל שימש כמדריך הצניחה הראשי של האקדמיה. לאחר מכן שימש כראש ענף חי"ר בקורס הקצינים הבסיסי של החיל בקוואנטיקו, וירג'יניה. בשנת 1994 שירת כקצין המבצעים של דיוויזיית הנחתים ה-2 ובהמשך כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-4 של החיל. לאחר מכן שירת כמפקד בסיס טירונים בחיל וכסגן מפקד האקדמיה הימית של ארצות הברית וכמנהל זירת אסיה והאוקיינוס השקט במשרד ההגנה. בהמשך שירת כסגן מפקד כוח המשלוח ה-2 של החיל וכמפקד חטיבת הסיור ה-2 של החיל, ופיקד עליה במלחמת עיראק. בשנת 2008 שימש כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שימש כמפקד כוחות הקואליציה באפגניסטן. בשנת 2013 סיים את שירותו ופרש לגמלאות. בשנת 2014 מינה אותו הנשיא ברק אובמה לתפקיד ראש הקואליציה הבינלאומית למאבק בדאעש.
לא נשבר

עלילה

הסרט עוקב אחר סיפור חייו של האמריקאי לואי זמפריני, בן למשפחת מהגרים איטלקית קשת יום, שהצטיין בריצות בינוניות וארוכות וייצג את ארצות הברית באולימפיאדת ברלין (1936) בריצת 5000 מטר. הוא חלם להשתתף באולימפיאדת הקיץ 1940 בטוקיו, אך תוכניותיו התבטלו בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה והוא התגייס לצבא ארצות הברית. במהלך המלחמה שירת כמטילן בחילות האוויר, בדרגת סגן. ב-1943, במהלך אחת המשימות התרסק מטוסו בלב האוקיינוס השקט והוא עבר מסע הישרדות מפרך בשתי סירות הצלה, עם שני חבריו (אחד מהם נפטר אחרי חודש), במשך 47 יום, עד שהגיע לאוניית מלחמה יפנית ליד איי מרשל. הוא הובל לשבי הצבא היפני והועבר בין מחנות שבויים תוך ספיגת עינויים גופניים ונפשיים, בפרט על ידי סמל יפני שכונה "הציפור". 
אחרי שנתיים בשבי, הוא שוחרר עם שאר השבויים והתאחד עם משפחתו. 
בשקופיות הסיום, מסופר שזמפריני הקים משפחה, השלים עם גורלו מתוך תפיסה דתית נוצרית. לאחר שנים הוא שב ליפן, התפייס עם שוביו, מלבד "הציפור" שסירב לפגוש אותו. בגיל 80 השתתף בהעברת הלפיד האולימפי לקראת אולימפיאדת נאגנו (1998) ביפן. הוא נפטר בגיל 97, חודשים ספורים לפני צאת הסרט לאקרנים.

הפקה

הזכויות לסרט קולנוע על בסיס סיפור חייו של זמפריני נרכשו על ידי אולפני יוניברסל עוד בשנת 1956, אך הפקה שלו לא יצאה אל הפועל. רק לאחר הצלחת ספרה של לורה הילנברנד "בלתי שביר: סיפור הישרדותו הלא ייאמן של טייס במלחמת העולם השנייה" צברה ההפקה תאוצה והזכויות לסרט על בסיס הספר נרכשו על ידי האולפנים ב-2011. לבמאית הסרט נבחרה אנג'לינה ג'ולי שלה זהו סרט האולפנים הגדול הראשון כבמאית. לג'ולי חברו האחים כהן שנבחרו לשכתב את התסריט. 
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2013 באוסטרליה, סצנות ההישרדות באוקיינוס בוצעו במכל מים באולפנים בגולד קוסט, צילומי השטח נעשו באתרים בניו סאות' ויילס וצילומי אולפן בסידני. 
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית בחג המולד 2014.
קתדרלת סאת'ק

קתדרלת סאת'ק (באנגלית: Southwark Cathedral) או הקתדרלה והכנסייה הסמוכה של הגואל הקדוש ומרי אוברי הקדושה (באנגלית: The Cathedral and Collegiate Church of St Saviour and St Mary Overie) היא קתדרלה ברובע סאת'ק שבלונדון, דרומית לנהר התמזה בסמוך לגשר לונדון.
הקתדרלה היא הכנסייה המרכזית של מחוז הכנסייה האנגליקנית של סאת'ק.

היסטוריה

בשנת 606 נוסד המנזר הראשון באתר. המנזר נעזב, ובמאה התשיעית ייסד סווית'ון הקדוש מנזר נוסף במקום. בשנת 1106, לאחר הכיבוש הנורמני, הפך המנזר לאוגוסטיני; שרידיו נותרו עד ימינו. במנזר זה נאם תומאס בקט למאמינים בשנת 1162, לאחר שברח מלונדון.
הכנסייה ניזוקה בשריפה ב-1212, ובנייתה מחדש החלה בשנת 1220 ביוזמת הנרי קרדינל בופורט. הבנייה הסתיימה ב-1420, והיא הפכה לכנסייה הגותית הראשונה בלונדון. היא בנויה בסגנון גותי אנגלי מוקדם.
המלכה מרי הראשונה ניהלה בכנסייה בשנת 1555 משפטים נגד כופרים פרוטסטנטים.
בין הקבורים בכנסייה גם אדמונד, אחיו של שייקספיר, שנקבר על ידו באתר בשנת 1607 (אחד מחלונות הויטראז' של הכנסייה מוקדש לו), הסופרים ג'ון פלטשר ופיליפ מסינגר, ואיש הדת לנסלוט אנדרוז.
הכנסייה הפכה רשמית לקתדרלה ב-1905, עם הוקם המחוז הכנסייתי של סאת'רק.

שימושים נוספים

בקתדרלה נערכים טקסי חלוקת התארים של אוניברסיטת לונדון סאות' בנק ושל מכללת קינג'ס שבלונדון (King's College London).
אייקון פופ

אייקון פופ (באנגלית: Pop icon, בתרגום חופשי: כוכב התרבות הפופולרית) היא הגדרה לידוען, דמות או אובייקט, שניתנת בדרך כלל על ידי התקשורת או הציבור הרחב. אייקון הפופ משפיע רבות על תרבות הפופ.

הבחנה

אם אייקון הפופ הוא בן אדם לרוב הוא מקבל את ההגדרה הזו עקב הערצת המונים, נשיאת אידיאל מסוים, מראה חיצוני יוצא דופן או התנהגות מיוחדת.
כמו כן אייקוני פופ רבים מתו בגיל צעיר וחלקם נהפכו לאייקונים רק אחרי מותם.
אייקון יכול להיות גם דמות מצוירת, להקה, סרט או אפילו חפץ
בנוסף לכך  פעמים רבות מעטרת תמונתו או ציורו של אייקון הפופ מופיע על בגדים וחפצים ואנשים נוהגים לצטט את דבריו.
Online Computer Library Center

OCLC (ראשי תיבות של "Online Computer Library Center"‏; בתרגום חופשי, "מרכז ספריית המחשב המקוונת") הוא, כפי שהגדירו אותו מפעיליו, "שירות ספריית מחשב וארגון מחקר ללא מטרות רווח, המוקדש לעידוד הגישה לידע ולצמצום עלויות המידע".
העמותה נוסדה בשנת 1967 בשם "Ohio College Library Center".
ה-OCLC מפעיל את בסיס הנתונים "WorldCat", המשמש הן ספרנים והן את הציבור לצורכי קיטלוג וחיפוש. בסיס הנתונים מכיל, נכון ליוני 2011, 233,411,157 מיליון פריטים מקוטלגים, והוא בסיס הנתונים הביבליוגרפי הגדול בעולם, בו משתמשים למעלה מ-50,000 ספרנים מכ-100 מדינות שונות.
לובוסלב פנב

קריירת משחק

קבוצתו המקצוענית הראשונה של פנב הייתה צסק"א סופיה, מהבירה הבולגרית. הוא ערך בה את הופעת הבכורה בשנת 1984, כאשר היה בן 18 בלבד. בסוף שנות ה-80, צסק"א נחשבה לחממה מקומית לייצוא כישרונות לרחבי היבשת. בין שותפיו המפורסמים לסגל בצסק"א נמנו החלוץ חריסטו סטויצ'קוב, שחקן ההגנה טריפון איבנוב והקשר אמיל קוסטדינוב. במדי צסק"א סופיה, פנב זכה באליפות ליגת העל הבולגרית פעמיים, בשנים 1987 ו-1989. בנוסף זכה בגביע הבולגרי שלוש פעמים, 1987, 1988 וב-1989. בשנת 1988, הוא זכה בתואר "הכדורגלן הבולגרי" של השנה. במדי צסק"א פנב שותף ב-101 משחקי ליגה, בהם כבש 80 שערים.
בשנת 1989, אחרי שהפך לכוכב בזירה המקומית הבולגרית, פנב עשה צעד משמעותי בקריירה שלו כאשר הצטרף למועדון הלה ליגה הספרדית ולנסיה. פנב שיחק בוולנסיה עד שנת 1995, כאשר בעונתו הראשונה במועדון זכה בסגנות הליגה הספרדית. אחרי שהשיג מספרים מרשימים בוולנסיה, 167 הופעות ליגה ו-67 שערים, הוחתם על ידי המועדון אתלטיקו מדריד. בעונת 1995-1996, העונה היחידה שלו במועדון, זכה עם הקבוצה בדאבל היסטורי, וכבש 32 שערים ב-44 משחקים בלבד בכל המסגרות. אחרי העונה הסנסציונית באתלטיקו, חתם לובו לשנתיים בקבוצת קומפוסטלה. פנב עבר לשחק בקבוצת סלטה ויגו, בעונת 1998-1999. בסיום העונה, חזר פנב לקבוצת נעוריו צסק"א סופיה, ולאחר עונת קאמבק, חתם בלוקומוטיב פלובדיב, גם היא מליגת העל הבולגרית. בשנת 2002, פנב פרש ממשחק מקצועני.

קריירה בינלאומית

פנב ייצג את הנבחרת הבולגרית הלאומית בין השנים 1987-1998. הוא היה חלק מסגל הנבחרת ליורו 96 באנגליה ולמונדיאל 1998 בצרפת. הוא לא לקח חלק במונדיאל 1994 בארצות הברית משום שאובחן בתחילת אותה השנה כסובל מסרטן האשכים. 
את הנבחרת הבולגרית ייצג פנב סך הכל ב-62 משחקים בינלאומיים, בהם כבש 13 שערים.

קריירת אימון

במרץ 2009, פנב ירש את תפקידו של דימיטר פנב, דודו, כמאמן קבוצת נעוריו, צסק"א סופיה. תחת אימונו, המועדון העפיל לשלב הבתים של הליגה האירופית, אחרי שניצחו את דינמו מוסקבה הרוסית 2:1 בסיכום שני המשחקים. ב-6 בנובמבר 2009, הוא הודיע על התפטרותו מהקבוצה, אחרי הפסד 3:1 לפ.צ. בזל השווייצרית, ולאחר חילוקי דעות עם הבעלים של המועדון. צסק"א סיימה את הבית האירופי שלה במקום הרביעי והאחרון, אחרי בזל, רומא האיטלקית ופולהאם האנגלית. נקודתה היחידה של צסק"א בשלב הבתים, הייתה במשחק הפתיחה נגד פולהאם שהסתיים בתוצאה 1:1, וכשבסיום המשחק פנב ביקש להתפטר ולא קיבל אישור, עקב דרישת אוהדי הקבוצה שיישאר בתפקידו.
בעונת 2010-2011, אימן פנב בקבוצת ליטקס לובץ', אחרי שלקחה אליפות והחליף את פטקו פטקוב. משחקו הראשון בליטקס, היה נגד קבוצתו כשחקן וכמאמן לשעבר, צסק"א, משחק שהסתיים בתוצאה 1:1. בסיום העונה, ליטקס לקחה את האליפות הבולגרית תחת שרביטו של פנב.
בשנת 2011, פנב מונה לתפקידו הנוכחי כמאמן הנבחרת הבולגרית הלאומית. בנובמבר 2014 פוטר מאימון הנבחרת.
טווס קונגו

מאפיינים

טווס זה הוא עוף גדול שאורכו 64-70 ס"מ. הוא מזכיר את הטווס הכחול והירוק בצבעיו הכחולים וירוקים וגם הסגולים, אף שהם בולטים פחות מהטווס הכחול וזנבו אינו מרהיב כמו של הכחול. עור צווארו אדום, זנבו שחור עם נוצות כחולות והכתר מעוטר בנוצות לבנות. הנקבה קטנות יותר: אורכן 60-63 ס"מ ונוצותיהן בצבעי חום-ערמוני עם בטן שחורה, גבן ירוק כשפניהן בהירות ובעלות כתר קטן. בניגוד לטווס הכחול, טווס זה הוא מין מונוגמי הנקשר לנקבה אחת אליה הוא קורא בקריאות צורמניות נמוכות.
כמו רוב הפסיוניים, טווס קונגו אוכל כל הניזון הן מהחי והן מהצומח כמו גרגירים, זרעים, פירות, חרקים ולטאות קטנות. הוא מתעופף כאשר הוא נתקל בסכנה ונוחת על ענפים נמוכים. מין זה נחבא ומסתתר על כן קשה להיתקל בו. כתוצאה מציד ומכריתת היערות בהם הוא חי הטווס נפגע ומצב שימורו הנוכחי הוא פגיע.
תילו קהרר

קריירת מועדונים

קהרר גדל בטובינגן הקרובה לשטוטגרט לאב גרמני ואם מבורונדי, ובנעוריו שיחק במספר מועדונים באזור הולדתו, לרבות מועדון הכדורגל שטוטגרט. בשנת 2012, כאשר היה בן 16, החל לשחק במחלקת הנוער של שאלקה 04, הידועה ביכולתה לאתר כשרונות צעירים איכותיים. בפברואר 2015 ערך קהרר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של שאלקה 04 בבונדסליגה, בניצחון 3-0 על וולפסבורג. זו הייתה הופעתו היחידה של קהרר בבונדסליגה בעונה זו. בעונת 2016/17, קהרר הפך לשחקן משמעותי יותר, כשערך 16 הופעות ליגה, וסיים עם שאלקה במקום העשירי בבונדסליגה. בעונת 2017/18 קהרר תפס מקום חשוב בהגנת הקבוצה, בה שיתף פעולה עם בסטיאן אוצ'יפקה, נאלדו ומאתייה נסטסיץ', וסייע לקבוצה לסיים במקום השני בבונדסליגה, כשהקבוצה ספגה 37 שערים, ורק באיירן מינכן ושטוטגרט ספגו פחות. באותה עונה, הבקיע קהרר שלושה שערי ליגה, אחד מהם בתיקו 1-1 בדרבי של הרוהר מול בורוסיה דורטמונד.
יכולתו הטובה של קהרר לא נעלמה מהמועדונים הגדולים. בקיץ 2018 חתם קהרר על חוזה לחמש עונות בפריז סן ז'רמן, ששילמה עבורו 37 מיליון אירו לשאלקה 04. את הופעת הבכורה בפריז סן ז'רמן ערך קהרר בניצחון 3-1 על אנז'ה במסגרת ליגת העל הצרפתית.

קריירה בינלאומית

קהרר שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה, לרבות בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. עם נבחרת זו, זכה קהרר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017, בה ערך הופעה אחת, כשהחליף את גדעון יונג בחצי הגמר מול אנגליה, בו ניצחה גרמניה בפנדלים. במשחק הגמר, בו ניצחה גרמניה את ספרד, קהרר לא שותף. בהמשך, שימש קהרר קפטן במספר משחקים של הנבחרת עד גיל 21.
ב-9 בספטמבר 2018 ערך קהרר את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבכירה, כשהחליף את מתיאס גינטר בדקה ה-72 במשחק בו ניצחה גרמניה את פרו במשחק ידידות בריין-נקר ארנה.
האנס קריסטן מאמן

ביוגרפיה

מאמן נולד באסקר שבנורווגיה. הוא ומשפחתו ניהלו את חוות ווגלונד שבעיירה. הוא החל ללמוד תאולוגיה בבית הספר הנורווגי בשנת 1939, והיה מתנדב במלחמת החורף. במהלך כיבוש נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, נאלץ מאמן לנוס לשוודיה. הוא היה מחבריה הראשונים של תנועת המחתרת הנורווגית. במהלך המלחמה המשיך את לימודיו באוניברסיטת אופסלה שבשוודיה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בין השנים 1942–1945 שירת מאמן כטייס, והעביר יהודים מנורווגיה אל מעבר לגבול השוודי, ובכך סיכן את חייו, והציל את חייהם של עשרות יהודים שנכלאו במחנות ריכוז במזרח נורווגיה.

לאחר המלחמה

בשנת 1946, שנה לאחר תום מלחמת העולם השנייה, סיים את לימודי התאולוגיה בנורווגיה. הוא שב לטפל בחווה של משפחתו באסקר, והצליח לתקן את הנזקים שנגרמו לה במהלך המלחמה. הוא עבד ככומר בבית החולים דיקמארק באוסלו בין השנים 1948–1969.

הכרה והנצחה

מאמן הוכר בשנת 1979 כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
בשנת 1983 הוא זכה בפרס התרבות של מחוז אקרסהוס, וב-1995 בפרס התרבות של עיריית אסקר. כשהיה בן 86, בשנת 2005, הוא הוכר כאזרח כבוד של מדינת ישראל.
בשנת 2009, נפטר בשיבה טובה והוא בן 90.
הדורם שיריחי

חייו

שיריחי גדל בירושלים ובגיל 13 החל להתעניין בציפורים ובצפרות, והחל בתיעוד תנועתן של ציפורים בסביבת הרי ירושלים. במהלך שנות ה-80 וה-90 התגורר באילת, שם ייסד את פארק הצפרות באילת והיה למנהלו הראשון. הוא היה מעורב בגילויים של כמה מינים של ציפורים פלה-ארקטיות, וכמה מינים של ציפורים בישראל. בתקופה זאת נהג לערוך סיורי צפרות בנגב.
במהלך השנים פרסם מספר ספרים אקדמיים אודות ציפורים, הראשון שבהם היווה קודקס שלם ומקיף לציפורי ישראל (Birds of Israel), וכתוצאה מכך הרחיב את מחקריו ואף הוציא ספרים נוספים על ציפורי המזרח התיכון וציפורי אירופה. כל ספרים המרכזיים הוכתרו לאחר מכן לספר הטוב של השנה בתחום האורניתולוגיה. בשנים האחרונות חבר שיריחי במרבית ועדות העורכים של המגזינים המרכזיים בתחום האורניתולוגיה באירופה.
במרוצת שנות ה-90, החל לחקור ציפורים אוקיאניות ויונקים ימיים, ובייחוד בחצי הכדור הדרומי. מחקריו אוגדו לספר The Complete Guide to Antarctic Wildlife, שהוצאתו הובילה למחקר בן 10 השנים מסביב לעולם, שצפוי להסתיים ביציאת הספר Photographic Handbook of Birds of the World. שיריחי נמנה עם המעטים שביקרו בכל אחד מהאיים האנטארקטיים.
בינואר 2015, מין חדש של ינשוף שנתגלה נקרא על שמו, Strix Hadorami, על ידי ד"ר מנואל שווייצר. 
היה נשוי ללילי, ולהם בת אחת.
משה אביגדור ליכטנשטאדט

משה אביגדור ליכטנשטאדט (י"ב באב ה'תקמ"ז, 15 ביולי 1787 - ליל כ"ז בשבט ה'תר"ל, 17 בינואר 1870) היה חוקר תלמוד ומדעי היהדות, ופילנתרופ יהודי רוסי ממוצא פולני.

ביוגרפיה

נולד לאפרים זלמן ליכטנשטאדט בלובלין, שבפולין הרוסית. הוריו היו עשירים. חי ופעל בברודי ומאוחר יותר עקר יחד עם קבוצה גדולה ממשכילי העיר לאודסה. התעשר מעסקיו והחזיק כמה ארגוני צדקה, וגם תמך בתלמידים עניים באמצעות הענקת מלגת לימודים למקרא ולתלמוד. בנוסף, היה ליכטנשטאדט ממייסדי בית הספר היסודי הציבורי לילדים יהודיים באודסה, שבהמשך נעשה לבית ספר ממשלתי. הוא פעל גם לייסוד בית כנסת בתוך בית הספר.
ליכטנשטאדט היה בעל השכלה רחבה, בקיאות בספרות ובטקסטים תורניים. הוא כתב בעברית, גרמנית וצרפתית. מאמריו בענייני המקרא והתלמוד נדפסו בכתבי העת היהודיים האירופיים בני זמנו כמו: המליץ, המגיד והכרמל. בדרך כלל חתם בראשי תיבות שמו: מאל"ש.
קונטרס שלו בשם "ממחרת השבת" (וינה 1860) יצא לאור בידי ידידו שמחה פינסקר, ועיקרו הפרכת טיעוני הקראים בעניין קביעת זמן חג השבועות.
הוא נפטר בליל שבת כ"ז בשבט ה'תר"ל, 17 בינואר 1870, ונקבר ביום ראשון כ"ט בשבט בבית הקברות באודסה.
כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול)

מבנה הסרט

הקרדיטים בתחילת ובסיום הסרט מוצגים על רקע צילומי כמות גדולה מאוד של ארנבים לבנים, לרקע השיר "Let's Misbehave" של קול פורטר.
הסרט מחולק לשבע אפיזודות, כדלקמן:

האם אפרודיזיאקים באמת עובדים?

ליצן חצר (וודי אלן) נותן שיקוי אהבה למלכה (לין רדגרייב), אך מזימתו מסוכלת על ידי חגורת צניעות. לאורך כל אפיזודה זו ישנם אזכורים רבים למחזה המלט של ויליאם שייקספיר.

מהו מעשה סדום?

ד"ר רוס (ג'ין ויילדר) מתאהב בכבשה.

מדוע יש נשים שמתקשות להגיע לאורגזמה?

הומאז' של אלן לקולנוע האיטלקי בכלל, ולקזנובה 70, אנטוניוני ופליני בפרט; אפיזודה אודות ג'ינה (לואיז לסר), אישה שיכולה להגיע לאורגזמה רק בפרהסיה. השפה בחלק זה של הסרט היא איטלקית.

האם טרנסווסטיטים הם הומוסקסואלים?

סם מוסגרייב (לו ג'ייקובי), גבר נשוי בגיל עמידה, מתנסה בקרוס-דרסינג.

מה הם סוטי מין?

פרודיה של שעשועון הטלוויזיה "?‏What's My Line" בשם "מה הסטייה שלי?", שצולמה בסגנון קינסקופ-שחור-לבן בהנחיית ג'ק בארי. ארבעת חברי הפנל שמנסים לנחש את הסטייה של המתחרה הם רג'יס פילבין, רוברט ק. לואיס, פמלה מייסון, וטוני הולט. לאחר שהם לא מצליחים לנחש שהסטייה של המתחרה היא "לחשוף את עצמו ברכבת התחתית", מתחיל חלקו השני של השעשועון, שבו אחד הצופים (במקרה זה - רב), זוכה להציג את פנטזיית ה-BDSM שלו, בעוד אשתו אוכלת בשר חזיר.

האם הממצאים של רופאים ומרפאות שעורכים מחקרים וניסויים בנושא מיניות הם מדויקים?

החוקר ויקטור (וודי אלן), והעיתונאית הלן לייסי (הת'ר מק'ריאה), מבקרים את ד"ר ברנרדו (ג'ון קרדין), מדען שעבד בעבר עם מאסטרס וג'ונסון, אבל עכשיו יש לו מעבדה משלו, ואפילו עוזר מעבדה בשם איגור. לאחר שהם עדים לסדרה של ניסויים מוזרים המתנהלים במעבדה, ומגיעים למסקנה כי המדען הוא אדם מטורף. המדען מתכנן לבצע מחקר בהלן ועקב כך ויקטור והלן מנסים לברוח מהמקום. הקטע מסתיים בסצנה שבה שַד ענק, שנוצר על ידי המדען, מטיל אימה על חבל ארץ כפרי. החלק הראשון של הקטע הוא פרודיה על הסרט Bride of the Monster של אדוארד ווד, בעוד החלק השני הוא פרודיה על הסרט The Blob.

מה בדיוק קורה במהלך שפיכה?

האפיזודה מציגה את המוח האנושי של גבר אמריקאי צעיר כמרכז שליטה דמוי זה של נאס"א (בראשותם של טוני רנדל וברט ריינולדס), במהלך קיום יחסי מין עם בחורה צעירה (ארין פלמינג). כאשר הגבר עומד להגיע לאורגזמה, תאי הזרע, המוצגים כחיילים לוחמים במדים לבנים, נשלחים אל הלא נודע, בדומה לצנחנים הצונחים ממטוס.

ביקורות

לסרט יש דירוג 89% דירוג "טרי" באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על ממוצע של 19 ביקורות.
בגיליון של חודש אוגוסט 1972, נכתב בעיתון טיים שרבים מהרעיונות שבסרט "נשמעים טובים יותר על נייר"; הסרט כולל "כמה פרודיות מצחיקות על סרטים אחרים - כגון Fantastic Voyage ו-Notte La‏".
מדריך הסרטים של Time Out ציין כי חלק מהמערכונים של הסרט הם "חסרי טעם, אבל הפרודיות על אנטוניוני ועל שעשועוני טלוויזיה הן מדויקות בצורה מבריקה, ומצחיקות מאוד. חשוב מכל הוא הפרודיה המד"בית מה בדיוק קורה במהלך שפיכה?".
בשנת 2004, כריסטופר ריק, מייסד אתר אינטרנט filmcritic.com, כתב כי סרט זה הוא "קלאסיקה, וסרטו האבסורדי ביותר של וודי אלן אי פעם".