google/wiki40b huggingface dataset:
Michael (אלבום)

רקע

האלבום כולל שני שירים שנכתבו בתקופת Thriller: ‏"Behind the Mask ‏ ו-"Much Too Soon" ‏.
השיר, "(I like) The Way You Love Me ", הופיע קודם באוסף, The Ultimate Collection תחת השם "The Way You Love Me" כשיר שטרם יצא לאור. לכבוד Michael, השיר נערך מחדש ונוספו לו קולות חדשים. השיר "Best of Joy" הוא אחד האחרונים שג'קסון הקליט בחייו, בשנת 2009.
עטיפת האלבום מציגה את ג'קסון בשלבים שונים של הקריירה המוזיקלית.

אותנטיות

האותנטיות של השירים ‏ "Breaking News"‏, ‏"Keep Your Head Up"‏, ו-‏"Monster"‏ מוטלת בספק. 
רבים מסביבתו הקרובה של ג'קסון הכוללים את אמו, אחיו (ברנדי), אחותו (לה טויה), שני בניו הגדולים, אחייניו, וויל. איי.אם שעבד איתו ומעריציו מטילים ספק שהקול בשירים אלו הוא אכן קולו של ג'קסון.

ברנדי טען שחברי המשפחה לא הורשו להימצא באולפן, היכן שהאלבום הושלם. עוד טען, כי כששמע את השירים זיהה מיד שזה אינו קולו של אחיו. 
סוני, חברת האם של אפיק הקלטות אשר תחתיה יצא האלבום, הצהירה כי היא בטוחה באותנטיות של השירים. המפיק טדי ריילי שעבד על שירים אלו, הגן על הצהרת סוני. הוא טען שהיה צריך לבצע עיבודים נוספים לקול ולכן אנשים מטילים ספק באותנטיות השירים.
ג'יסון מלאכי, חקיין מוביל של ג'קסון שהועלה כמועמד אפשרי לביצוע הקולות בשירים אלו טען כי אינו מעורב בהקלטה. בינואר 2011 פורסם ווידוי בפייסבוק של מלאכי, בו הוא טוען כי הוא העומד מאחורי שירים אלו. מאוחר יותר, טען מלאכי במיי ספייס כי האתר הרשמי והפייסבוק שלו נפרצו.

הוצאת חומרים ללא אישור ג'קסון

לקראת שחרור האלבום, אביו של ג'קסון, ג'ו, טען על ידי עורך דינו כי ג'קסון היה פרפקציוניסט ולעולם לא היה רוצה להוציא לאור חומר בלתי גמור. וויל. איי.אם אשר שיתף פעולה עם ג'קסון לפני מותו ביקר גם הוא את הוצאת האלבום וכינה את הוצאת החומרים הלא מוגמרים כחסרת כבוד מאחר שג'קסון לא היה יכול לתת לה את ברכתו.
ריקי גל (אלבום)

הפקה

בשנת 1986 עבד מתי כספי על אלבום וחיפש זמרת שתבצע אותו. הוא סבר שהשירים הללו לא התאימו לאופי שלו כזמר ולא התאימו לקול שלו. לאחר התלבטויות רבות הבין כספי שהשירים האלו מתאימים לקול הרבה יותר נוקב ומתכתי, שיש בו אנרגיות שאינן מצויות בקולו. "פתאום קיבלתי הארה", אומר כספי, "והבנתי שזה מתאים לריקי. פניתי אליה, ומשם זה התחיל".
גל הסכימה מיד. השניים נכנסו לאולפן וכעבור שנה, ב-1987 יצא אלבום הבכורה האפונימי של ריקי גל, בהפקתו המוזיקלית של מתי כספי, שגם הלחין ועיבד את כל שירי האלבום, שהיו ברובם בסגנון רוק. האלבום הציג את גל כזמרת רוק חושנית ומלאת עוצמה.
השירים היותר מפורסמים היו: "ליל שרב" ו-"הנה פתחתי חלון" שכתב נתן זך, "מערבה מכאן" שכתבה תרצה אתר ו-"ילד אסור ילד מותר" שכתב יעקב גלעד.
כמו כן נכלל באלבום שיר בשם "נערת הרוק" שהלחין כספי למילים של יצחק לאור. השיר נפסל לשידור בתחנות הרדיו בעקבות תוכנו, המכיל ביטויים מיניים בוטים. רק מאוחר יותר הותר לתחנות הרדיו להשמיע את השיר.
האלבום זכה להצלחה והגיע למעמד "אלבום זהב".
הקוסם מארץ עוץ (אנימציה)

עלילה

דורותי (דורין יוחננוף) מגלה בוקר אחד את נעלי האודם בפתח ביתה, חוזרת לארץ עוץ ומתאחדת עם ידידיה. גלינדה (עירית ענבי) מגלה לה שעוץ בסכנה: הקופים המכונפים הצליחו בכישוף להקים לתחייה את המכשפה הרעה מהמערב (שרי צוריאל) וזו מתעללת בקוסם (אלברט כהן), ששבוי בכדור פורח המפורסם שלו.

פתיח

הפתיח מכיל את סיפור הפיילוט של הסדרה, כולל החייאת המכשפה (כשברקע המנגינה המפורסמת שלה מהסרט ב-1939). כשהחבורה אומרת "צריך להציל ת'קוסם" ברקע מתנגנת מנגינת השיר "We're off to see the wizard" מהסרט.
ש. שפרה

קורות חייה

ש. שפרה, החמישית בין שמונה ילדים, נולדה בתל אביב, גדלה בבני ברק למשפחה ירושלמית ותיקה; אביה היה מראשוני המורים בארץ ישראל. היא למדה בגימנסיה תלפיות בתל אביב, וסיימה את מכללת לוינסקי לחינוך. כמו כן, למדה קבלה, פילוסופיה יהודית, ספרות עברית, ובהמשך גם שומרית ואכדית. שיריה הראשונים התפרסמו ב-1953.
ש. שפרה הייתה חברת הנהלת "אמנות לעם" ויו"ר המדור לספרות; הקימה את "המרכז לספרות ילדים ערבית" בשיתוף עם המכללה למורים ערבים בחיפה ובניהולו של המשורר נעים עריידי. עסקה שנים רבות בהוראה ופיתחה תוכניות לימודים ייחודיות בספרות. מ-1998 עד 2006 לימדה באוניברסיטת תל אביב (כמורה מן החוץ) ובמכללת לוינסקי לחינוך.
בשנת 1964 נישאה למתי שמואלביץ.
שפרה שיפמן שמואלביץ נפטרה בראשית שנת 2012, בגיל 80, לאחר מחלה ממושכת. היא נקברה לצד בעלה בבית העלמין ירקון.
ארכיונה האישי נמצא בארכיון גנזים של אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.

עבודתה הספרותית

עבודתה הגדולה ביותר של ש. שפרה, שאותה עשתה בצוותא עם פרופ' יעקב קליין, היא מפעל התרגום שהקדישה לו 15 שנים מחייה - האנתולוגיה "בימים הרחוקים ההם" משירת המזרח הקדום. השניים תרגמו משפות המקור - שומרית ואכדית. האנתולוגיה של השירה בת 4,500 השנים מחזיקה כ-670 עמודים, והיא מכילה אפוסים, מיתוסים ומחזורי שירים, כגון: עלילות גילגמש, אנומה אליש, מחזור שירי תמוז-אשתר, ועוד.
ערכו של תרגום זה הוא ייחודי, מאחר שמקור רוב התרגומים הקלאסיים לעברית הוא בתרבות המערב, ואילו תרגום זה נלקח מתרבות המזרח. התרגום חושף את התשתית המשותפת של המיתולוגיה של המזרח הקדום ושל סיפורי הבריאה והמבול המקראיים, ומגלה קול נשי ייחודי ומלא עוצמה.
בשנותיה האחרונות פרסמה ספרי ילדים ונוער העוסקים גם הם במיתולוגיה השומרית-אכדית ובבלית. דרך דמותו של סופר אשורי דמיוני קרדי-נרגל, המספר סיפורים למלך אשורבניפל, הציגה לקוראים הצעירים את סיפורי המיתולוגיה.
החוט המקשר בין עבודת התרגום שלה לרבות מעבודותיה האחרות הוא הקשר למקום (ארץ ישראל והמזרח התיכון). על פי דבריה, הגיעה להתעניינות בספרות המזרח הקדום כתוצאה מהתעמקותה ביצירתו של נסים אלוני. קשר זה היה מרכזי לאידאולוגיה של החבורה שכונתה הכנענים, וש. שפרה הייתה מקורבת לחבריה, ובפרט ליונתן רטוש. עליו העידה שערך את שיריה הראשונים, ושחלק מכתביו הוציאה לאור אחרי מותו, ולאהרן אמיר. הייתה חברת מערכת בעמותת "קשת החדשה".
שירתה של ש. שפרה תורגמה לשפות שונות, ויצירתה המקורית ותרגומיה פורסמו בכתבי עת ובמוספי ספרות.

תרגום

בימים הרחוקים ההם - אנתולוגיה משירת המזרח הקדום, מתורגמת מן השומרית והאכדית בהוצאת עם עובד והמפעל לתרגום ספרות מופת, 1996 בשיתוף עם פרופ' יעקב קליין.

ציטוט

לקראת סיום עלילותיו מתבונן גילגמש במוות מבעד לעיני אנכידו חברו ודורש ממנו לתאר לו את מראות השאול; אנכידו מסרב להיענות לבקשתו, כי הוא חס על רגשותיו:
"לֹא אַגִּיד לְךָ, חֲבֵרִי, לֹא אַגִּיד לְךָ,

אִם אַגִּיד לְךָ אֶת מִשְׁפְּטֵי הַשְּׁאוֹל אֲשֶׁר רָאִיתִי - 

אַתָּהּ שֵׁב וּבְכֵה,

אָנֹכִי אֵשֵׁב וְאֶבְכֶּה.

בְּשָׂרִי אֲשֶׁר נָגַעְתָּ בּוֹ וְיִשְׂמַח לִבְּךָ,

כְּמוֹ בֶּגֶד נוֹשָׁן תּוֹלֵעָה תֹּאכְלֵהוּ.

בְּשָׂרִי אֲשֶׁר נָגַעְתָּ בּוֹ וְיִשְׂמַח לִבְּךָ,

כְּמוֹ נְקִיק סֶלַע עָפָר נִמְלָא."
— לוח שנים עשר, שורות 96-90

שמות עט

בגליון אלף ממאי 1972 פרסמה מאמר, "לא לבעול, ולא בשמחה - על בעית האהוב הזר בספרות הארץ-ישראלית", בשם העט יוסף דותן.
חואנג שיאנפאן

ביוגרפיה

חואנג שיאנפאן נולד למשפחת איכרים סינית בכפר פוסוי, כיום במחוז גואנגשי הדרומי. סיים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה בקולג' בנַאנִּינְג. ב-1926, החל ללמוד באוניברסיטה בבייג'ינג, כתלמידו של חן יואן, ובהמשך קיבל מאסטר בהיסטוריה בשנת 1935.
לאחר מכן עבר חואנג ליפן, שם למד באוניברסיטת טוקיו. לאחר פרוץ מלחמת סין-יפן השנייה ב-1937, הוא חזר לסין, והרצה באוניברסיטה גואנגשי, בה מונה לפרופסור חבר להיסטוריה ולאחר מכן ראש המחלקה לספרות. ב–1941 התמנה כפרופסור להיסטוריה סינית באוניברסיטת סון יאט סן בגואנגדונג. בשנים 1953–1982 היה פרופסור לתולדות סין באוניברסיטה גואנגשי. במהלך השנים פרסם חואנג עשרות מאמרים וספרים ונחשב למומחה החשוב ביותר לנושא ההיסטוריה הסינית ואנתרופולוגיה. בשנות חייו המאוחרות יותר עסק בג'ואנג ופרסם מספר ספרים ומאמרים בנושא. חואנג הלך לעולמו בגואנגשי בגיל 83 ונקבר בחלקת הקבר הממשלתית בבית הקברות של נַאנִּינְג בגואנגשי.
פסנג'ר

ביוגרפיה

רוזנברג נולד בברייטון אנד הוב שבמחוז מזרח סאסקס דרום-מזרח אנגליה, לאב ממוצא אמריקאי-יהודי ולאם אנגלייה. בילדותו למד לנגן על גיטרה קלאסית, ובגיל 14 החל לכתוב שירים.
Caution

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי דיג'יי מוסטרד, פול ג'פריס ג'ורדון מנסוול. האלבום הוא אלבום אשר יכיל בתוכו שירים בסגנון הרית'ם אנד בלוז. אלבום זה הוא הראשון שקארי הוציאה מזה ארבע שנים, לאחר שבשנת 2014, הוציאה את אלבומה Me. I Am Mariah... The Elusive Chanteuse.
שירי האלבום הוקלטו בשנת 2018. בנוסף לכך, פרסמה קארי את השיר "The Distance", בשיתוף עם טיי דולה סיין, אשר נכלל באלבום גם כן.

סיבוב הופעות

על מנת לקדם את האלבום, עתידה מריה קארי לצאת לסיבוב ההופעות ה-11 שלה, "Caution World Tour". סיבוב ההופעות יחל ב-27 בפברואר 2019, בדאלאס, ארצות הברית ויסתיים ב-31 באוגוסט 2019, בוילמסטאד, קוראסאו.
בין היתר, סיבוב ההופעות יתקיים באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית ואירופה.
אהרון טרופ

ביוגרפיה

למד בישיבת נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב למעלה מעשר שנים. שימש ר"מ ומחנך במדרשיית נעם בפרדס חנה ורב קהילה באנטוורפן.
בשנת 1999 מונה לראש הישיבה התיכונית בני צבי, שהוקמה שנתיים קודם לכן ונקראת על שם הרב צבי יהודה הכהן קוק. הישיבה מונה כ-250 תלמידים. הוא נמנה עם רבני תנועת קוממיות. לאחר מכן התפטר כדי לעסוק בהפצת יהדות.
נשוי ואב לשמונה. מתגורר ביישוב בית אל.
הרב טרופ הוא נכדו של הרב ראובן טרופ ונינו של הרב נפתלי טרופ.

עמדותיו

הרב טרופ הוא אחד מרבני הזרם החרדי לאומי המעדיפים ישיבות תיכוניות עם מינימום לימודי חול ומקסימום לימודי קודש. התכתב על כך רבות עם ראשי ישיבות קטנות.
בשנת 2005 פורסם בעיתון בשבע ריאיון שערך עם הרב אברהם שפירא ובו קרא הרב שפירא לסירוב פקודה לפינוי יישובים בגוש קטיף וצפון השומרון. בגיליון ראש השנה תשע"ז בעיתון בשבע הכריז העיתון שזהו הסקופ הגדול ביותר של העיתון מיום הקמתו. הרב טרופ פרסם מאמרים נוספים בשבח סירוב פקודה בעיקר על גבי גליונות העיתון בשבע, אתר ערוץ 7 וירחוני תנועת קוממיות.
הוא מאמין במאבק פעיל למען עצירת פינוי יהודים בארץ ישראל ובפרט בשטחי יהודה ושומרון. מנגד מתנגד להפגנות וסובר כי הן אינן מועילות והן "בזבוז אנרגיה".
דמטריוס מסלוניקי

תולדות חייו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

פולחן

יום חגו של הקדוש נחגג בנצרות הקתולית ב-9 באפריל ובנצרות האורתודוקסית ב-26 באוגוסט. כנסיית האגיוס דמטריוס הוא מקום פולחנו והנצחתו המרכזית של הקדוש ושם גם נמצאים שרידיו. הקדוש זכה להיות הקדוש המגן של העיר היוונית סלוניקי ושם מתקיים לכבודו
בהוד והדר פולחנו ביום חגו מדי שנה.
וייה סראנו

גאוגרפיה

וייה סראנו ממוקמת כ-483 ק"מ מלה פאס וכ-91 ק"מ מבירת המדינה ומבירת המחוז סוקרה. בנוסף, העיירה ממוקמת ליד הנהר אל פסקדו (Río El Pescado).

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 16 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא נובמבר (20 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (14 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 936 מילימטרים בשנה. חודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (173 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (4 מ"מ גשם).

תנועה ותחבורה

העיירה ממוקמת ליד הכביש המהיר F38.
הדיוויזיה ה-709 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 במאי 1941, והועמדה תחת פיקוד ארנולד פון בסל. ביוני 1941 הוצבה הדיוויזיה בברטאן שבצרפת, ובדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לנורמנדי.
ב-6 ביוני 1944 הותקפה הדיוויזיה בפיקודו של קרל-וילהלם פון שליבן, על ידי הדיוויזיה האמריקנית ה-4 שנחתה בחוף יוטה, כחלק מהפלישה לנורמנדי. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות, ונאלצה לסגת לחצי האי קוטנטן. הדיוויזיה השתתפה בקרב על שרבור, וב-30 ביוני נכנעו שרידיה לצבא האמריקני.
מיגון כלוב

מיגון כלוב הנקרא גם מיגון סטטיסטי (על ידי צה"ל), מיגון סורגים, מיגון סולמות, מיגון רשת או מיגון קרינולינה (על שם שמלת קרינולינה ושלד הברזל שלה) ובאנגלית Slat Armour או Cage Armour, הוא מיגון לרכב קרבי משוריין שנועד להתמודד עם ראש קרב חלול של רקטות נגד טנקים וטילי נ"ט.

היסטוריה

עוד במלחמת העולם השנייה הותקנו רשתות מתכת על טנקים כמענה לאיום רקטות הנ"ט שהתפתחו זה עתה, בפרט הפאנצרפאוסט והפאנצרשרייק הגרמניות. ניתן למצוא תמונות של טנקי T-34 סובייטים בכיבוש ברלין עם מיגון רשת עליהם.
בזמן שהיית צה"ל ברצועת הביטחון בדרום לבנון הותקנה רשתות נ"ט על מוצבי צה"ל כדי להתמודד עם ירי רקטות וטילי נ"ט, ולגרום להן ליזום על הרשת ולא על העמדות שמאחוריה.
מיגון הכלוב בגרסתו הנוכחית פותח ב-2005 בעקבות השימוש הרב ב-RPG-7 ורקטות נ"ט אחרות נגד כוחות צה"ל והכוחות המזוינים של ארצות הברית בידי ארגוני טרור במלחמות במזרח התיכון, בעיקר בשטחי יהודה, שומרון ועזה ועיראק. המיגון נועד כנגד רש"ק חלול, החימוש העיקרי של רקטות אלה.
המיגון הותקן על לא מעט כלים, בהם דחפור D9R צה"ליים, סטרייקר, ווריור, נגמחון, טנק חילוץ M-88 ונקפומ"ה. המיגון הוכיח את עצמו כמציל חיים ומנע לא מעט חדירות על ידי רקטות נ"ט. למרות שהוצג כבר ב-2005 מיגון הכלוב הותקן על ה-D9R (הדור הנוכחי של דחפור די-9 בשירות צה"ל) במספרים גדולים רק ב-2006 עקב הפעילות הגוברת ברצועת עזה (חטיפת גלעד שליט ומבצע גשמי קיץ) ומלחמת לבנון השנייה. מיגון הכלוב הותקן על הדחפורים במספרים גדולים תוך פרק זמן קצר, והצליח למנוע חדירה של הרבה רקטות נ"ט ואף של טילי נ"ט. על המיגון זכו חט"ל, מש"א ומנת"ק בפרס מפקד זרוע היבשה. כיום רוב דחפורי ה-D9 הסדירים של צה"ל הם בעלי מיגון כלוב.
צבא ארצות הברית התקין מיגון כלוב על מספר כלי רכב משוריינים בהם נגמ"ש סטרייקר, רכבי באפלו והמחפרונים הממוגנים HMEE.
בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה שפרצה ב-2011 החל צבא סוריה להתקין מיגוני כלוב על כלי רכב משוריינים לרבות טנקים, בהם T-72 המהווה את הטנק הכבד והמתקדם ביותר של הצבא הסורי.
תיק נעדר (סדרת טלוויזיה)

עלילה

עופר שרעבי תושב חולון בן ה-16 הוכרז כנעדר. תחילה עלה חשש שהוא נחטף במהלך פיגוע ירי בתל אביב, אך חשש זה הוזם לאחר שנלכד המחבל. פקד אברהם אברהם, הוא השוטר הממונה על חקירת פרשת היעדרותו של הנער.
זאבי אבני, שכנו של עופר מדווח בשיחה אנונימית שקרית למשטרה כי גופתו של עופר נמצאת ליד "כיכר הדמעות". בנוסף מתגלה שאבני זייף מכתב שנכתב לכאורה  על ידי עופר ומופנה להוריו בנוגע להיעדרותו.
במקביל לחקירת הפרשה מגיעה משלחת שוטרים מבלגיה במסגרת חילופי שוטרים. השוטרת הבלגית מריאנקה מוצמדת לפקד אברהם.
זאב אבני מוזמן לחקירה ומודה כי בדה את המכתב מטעם עופר ושיקר בשיחה האנונימית למשטרה. הוריו של עופר לא דיווחו למשטרה על שיחת הטלפון בנוגע לגורלו של עופר, מה שמוביל את החוקרים לחשוד בהוריו ולעצור את אביו של עופר. בחקירתו מספר האב כי ראה את עופר פוגע מינית באחותו דנית, ותוך כדי ניסיון למנוע ממנו להמשיך את מעשיו הרג אותו בשוגג. האב מספר כי לקח את גופתו לספינה והשליך אותה אל הים. לחוקרים נודע מחקירתה של האם, כי עופר תפס את אביו פוגע מינית בדנית.
המשך הסדרה מבוסס על הספר "אפשרות של אלימות". פקד אברהם חוקר הנחת מטען דמה ליד גן ילדים בחולון. הוא חוקר חשוד שנעצר בזירת האירוע אך נאלץ לשחררו מחוסר ראיות. הוא חוקר גם קבלן מנופים בשם חיים שרה, אשר עוזרת הגננת מעידה כי היה לו ויכוח קולני עם חווה הגננת. התנהגותו ותשובותיו של שרה, אשר מספר גם כי אשתו התאילנדית נסעה לתאילנד לביקור משפחתי, גורמות לפקד אברהם לראות בו את החשוד העיקרי בהנחת המטען. כשחווה הגננת מותקפת באכזריות ומעידה על זהות התוקף, מוסר החשד מעל חיים שרה והוא מתכנן לקחת את שני ילדיו הקטנים בטיסה לתאילנד כדי לבקר את אימם. אולם, חקירותיו המוקדמות של פקד אברהם לגבי חיים שרה, המוצאות כי אשתו לא נכנסה לגבולות תאילנד, ודאגתו לשלום ילדיו של שרה (לאחר הטראומה שחווה בחקירת רצח עופר שרעבי), מביאים אותו להתעקש שלא להניח לשרה ולהמשיך עד מיצוי החקירה בעניינו.
ריי ויליאם ג'ונסון

רקע כללי

ג'ונסון סיים את לימודיו בתיכון נורמן, אוקלהומה, בשנת 1999. בזמן שהוא למד לימודי היסטוריה באוניברסיטת קולומביה, הוא החל לצפות בסרטונים באתר YouTube, ולאחר מכן החל ליצור סרטונים בעצמו.
ג'ונסון ידע כי הגולשים באתר מבקרים בו למטרת צפייה בסרטונים ויראליים, או לצפייה בבלוגר החביב עליהם. בעקבות כך, הוא שילב את שני סוגי הסרטונים לתוך תוכנית אחת – "Equals Three", שבמהלך הזמן נהייתה פופולרית ביותר.

Equals Three

ב-"Equals Three" (מילולי: שווה שלוש, נכתב גם כ-"3="), מציג ג'ונסון את ביקורתו ההומוריסטית על שלושה סרטונים ויראליים שעלו לכותרות באותו שבוע. הסרטונים של ג'ונסון מועלים לערוץ בימי שלישי ושישי.
הפופולריות הרבה של "Equals Three" גורמת לעלייה חדה במספר הצפיות של הסרטונים הוויראליים אותם הוא סוקר בתוכניתו.
הערוץ שבר את שיא גינס של מספר המנויים בערוץ YouTube לשנת 2011 – כ-5 מיליון מנויים בערוץ. הערוץ הוא כה פופולרי, עד כדי כך שכל סרטון המתפרסם, צובר מיליונים ספורים של צפיות בפחות משבוע אחד. דבר זה גורם להופעה עקבית של הסרטונים של ג'ונסון בעמוד הראשי של YouTube.
בנוסף לכך, עד 2012, בכל שבוע נבחרה שאלה אחת – "The Comment Question Of The Day" (בתרגום חופשי: "שאלת התגובה של היום"), אותה ג'ונסון העביר דרך השואל (בנוסף לקטע קצר בו הצופה מציג את השאלה). הצופים השיבו על השאלה בתגובות על הסרטון, וג'ונסון הציג תשובות נבחרות בסרטון הבא. דבר זה תורם רבות למעורבות הצופים – או ה"פורום", בתוכנית.
ב-12 במרץ 2014 הודיע ג'ונסון על השהיית התוכנית עד למציאת מנחה מחליף. כעבור כארבעה חודשים, ב-15 ביולי, עלתה התוכנית מחדש בהנחיית רובי מוץ' (Robby Motz).

Your Favorite Martian

"Your Favorite Martian" הוא ערוץ נוסף של ג'ונסון, שנחנך בינואר 2011, כשהוא פרסם את הקליפ הראשון בסדרה – "My Balls". בערוץ מועלים קליפים מצוירים הומוריסטיים (לא מצונזרים בניגוד ל-"Equals Three").
הערוץ זכה גם הוא להצלחה רבה עם כ-2 מיליון מנויים, וסך הכול 474 מיליון צפיות. קליפ ממוצע בערוץ זה נצפה כ-10 מיליון פעמים.
במרבית הקליפים מופיעות ארבע דמויות המרכיבות להקה: פאף (Puff) הזמר הראשי (מבוסס על ג'ונסון), בנטר (Benattar) הגיטריסט, די ג'יי (Dee Jay) התקליטן, ואקסל (Axel) המתופף.
בנובמבר 2012 ג'ונסון הכריז שפרוייקט YFM פרש, מכיוון ש"מייקר סטודיו" הפסיקו להפיק את האלבום של Your Favorite Martian מכיוון שג'ונסון עזב את מייקר סטודיו.
נייט אבנר

ביוגרפיה

אבנר נולד בדבלין שבאוהיו, בנם של אם נוצרייה, ננסי פריצ'ט, ואב יהודי, ג'ף אבנר. הוא מגדיר עצמו כיהודי. הוריו התגרשו כשהיה בן שלוש. אביו של אבנר היה שחקן רוגבי באוניברסיטת מינסוטה ומאמן בתיכון באוהיו, ב-2008 נרצח במהלך שוד במוסך בבעלותו. 
אבנר החל לשחק רוגבי בגיל צעיר והתאמן תחת הדרכתו של אביו בתיכון. בגיל 16 היה לשחקן הצעיר ביותר בנבחרת ארצות הברית ברוגבי שביעיות עד גיל 19. הוא נבחר לשחקן המצטיין של הנבחרת עד גיל 19 באליפות העולם ב-2007 ולשחקן המצטיין של הנבחרת באליפות העולם עד גיל 20 ב-2008. 
אבנר למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו, לאחר שנתיים החליט לנסות ולהצטרף לנבחרת הפוטבול של האוניברסיטה והיה הסטודנט היחיד שעבר את מבחני הקבלה לקבוצה בינואר 2009. אבנר נהיה לשחקן הגנה מצטיין ומנהיג בקבוצה בעונות 2009 עד 2011. ב-2010 זכה עמה ברוז בול לאחר ניצחון על אוניברסיטת אורגון. 
בדראפט ה-NFL של 2012 נבחר בסיבוב השישי על ידי ניו אינגלנד פטריוטס, בה הפך לשחקן הרכב בקבוצה המיוחדת. בעונת 2014 זכה עם הפטריוטס בסופרבול XLIX. 
במרץ 2016 חתם על חוזה לשנתיים נוספות בקבוצה. במסגרת החוזה קיבל אישור מיוחד לנסות ולהתקבל לנבחרת הרוגבי שביעיות של ארצות הברית לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, על אף שהדבר יהיה על חשבון השתתפותו במחנה האימונים של הקבוצה. לאחר מספר חודשים של משחקי מבחן ואימונים נבחר אבנר ביולי 2016 לחבר סגל המשלחת האולימפית. בטורניר האולימפי שיחק אבנר בכל שלושת משחקי השלב המוקדם בו הודחה ארצות הברית, הוא הבקיע טריי בניצחון על נבחרת ברזיל וטריי נוסף בהפסד לנבחרת פיג'י. 
בעונת 2016 זכה עם ניו אינגלנד בסופרבול LI. עונה לאחר מכן נפצע בברכו במהלך המחזור ה-12 במהלך הטעייה ונאלץ להחמיץ את שאר המשחקים. לפני תחילת עונת 2018 חתם על הערכת חוזהו לשתי עונות נוספות. הוא סייע לקבוצה לזכות בסופרבול LIII באותה עונה.
קברט (סרט)

עלילת הסרט

סאלי בולס היא זמרת במועדון הלילה "הקיט-קט", אמריקנית בשנות ה-30 המוקדמות לחייה וביתו של שגריר. בריאן רוברטס, בריטי שעבר לגרמניה, גר בדירה שכורה לצד סאלי בולס. בריאן מנסה להתקיים ממתן שיעורי אנגלית ומתרגום ספר פורנוגרפי לאנגלית. ניסיונות הפיתוי של סאלי לא צולחים, והיא חושדת שבריאן הומו. לבסוף היא מצליחה והם הופכים להיות בני זוג. בריאן מתערה בגרמניה ולומד להכיר אנשים שונים במסגרת שיעורי האנגלית שהוא מעביר.
בו זמנית, מתחילה עלייתם של הנאצים לשלטון, ומגיע מקסמיליאן פון-הוינה, ברון עשיר, שכובש הן את סאלי והן את בריאן. הם מבלים איתו הרבה, ובריאן לא מביע חיבה יתרה כלפי מקסמיליאן על פני השטח. לקראת הסוף מתוודה סאלי בתוקפנות כי היא מנהלת רומן עם מקס, ובאותה נימה מתריס כלפיה בריאן "גם אני". בסופו של דבר מאבד הברון עניין בשניהם ונוטש אותם לנפשם בברלין.
עלילת הסרט כולה מועברת תוך הקבלה אל בימת המועדון בו סאלי עובדת, ובו מוצגים האירועים שבעלילה, אך מוצגים בהקצנה וחושפים את מה שמוסתר, לכאורה, במציאות. כמו שהסרט נפתח כך הוא מסתיים עם תזמורת מועדון הלילה. אך אם בתחילת הסרט מדובר על תזמורת בעלת הופעה נוצצת בסוף הסרט כאשר השלטון הנאצי מתבסס בברלין התזמורת כבר נראית עלובה למדי.
מצוות המלך

ריבוי נשים

על המלך יש איסור להרבות נשים, פירושו של דבר שאסור לו לשאת נשים רבות על מנת ש"לא יסור לבבו" מעבודת ה' (כפי שקרה לשלמה). הרמב"ם פוסק שמעבר ל-18 נשים אסור למלך לשאת. נחלקו תנאי המשנה בשאלה כמה נשים מותר למלך לשאת. לפי תנא קמא מותר למלך לשאת עד 18 נשים, רבי יהודה סובר שההגבלה נאמרה רק בנשים שמסירות את ליבו, אבל בנשים צדיקות לא נאמר האיסור, רבי שמעון סובר שהאיסור נאמר רק בנשים צדיקות, אבל נשים המסירות את ליבו, אסור לשאת כלל.

ריבוי סוסים

איסור נוסף על המלך הוא להרבות סוסים. ומסבירה הגמרא, שריבוי סוסים, הוא יותר מצורכי מרכבת המלך (הכוונה לא רק למרכבתו האישית, אלא לכל צורכי המדינה). לאחר האיסור מופיעות המילים "ולא ישיב את העם מצרימה", יש מפרשים אותם כאיסור נפרד על המלך, שלא להחזיר את העם למצרים, אך יש המפרשים את המילים הללו כטעם לאיסור הקודם, כלומר, "לא ירבה סוסים כדי שלא ישיב את העם מצרימה (שם היו סוסים משובחים)".

ריבוי ממון

האיסור השלישי המוטל על המלך הוא איסור להרבות בכסף וזהב (שלא לצורך). טעם האיסור אינו כתוב בפסוק, והמפרשים נחלקו בטעמו: לפי תרגום יונתן, התורה חוששת שהמלך יתגאה יתר על המדה וימרוד בה', ולפי פירוש האבן עזרא, מטרת האיסור היא למנוע מהמלך להטיל על הציבור מיסים שלא לצורך.

מצוות עשה

וְהָיָה כְשִׁבְתּוֹ עַל כִּסֵּא מַמְלַכְתּוֹ וְכָתַב לוֹ אֶת מִשְׁנֵה הַתּוֹרָה הַזֹּאת עַל סֵפֶר מִלִּפְנֵי הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם. וְהָיְתָה עִמּוֹ וְקָרָא בוֹ כָּל יְמֵי חַיָּיו לְמַעַן יִלְמַד לְיִרְאָה אֶת ה' אֱלֹהָיו לִשְׁמֹר אֶת כָּל דִּבְרֵי הַתּוֹרָה הַזֹּאת וְאֶת הַחֻקִּים הָאֵלֶּה לַעֲשֹׂתָם. לְבִלְתִּי רוּם לְבָבוֹ מֵאֶחָיו וּלְבִלְתִּי סוּר מִן הַמִּצְוָה יָמִין וּשְׂמֹאול לְמַעַן יַאֲרִיךְ יָמִים עַל מַמְלַכְתּוֹ הוּא וּבָנָיו בְּקֶרֶב יִשְׂרָאֵל.
— ספר דברים, פרק י"ז, פסוקים י"ח-כ'
המלך מצווה לכתוב ספר תורה ולשאת אותו תמיד (בנוסף למצוות כתיבת ספר תורה החלה על כל יהודי). ציווי נוסף הקשור לכך הוא מצוות הקהל, שהיא ציווי לקיים במוצאי שמיטה מעמד, בו המלך קורא בתורה לאוזני כל העם. את הכתיבה אין הוא חייב לבצע בעצמו אלא הוא יכול למנות לו שליח שיכתוב.
יוסף מוגלניצקי

יוסף מוגלניצקי (18 באפריל 1941 - 5 באוקטובר 2001) היה נכה צה"ל וספורטאי ישראלי. השתתף בשתי אולימפיאדות נכים.

ביוגרפיה

נולד בפולין לחנה ואברהם מוגלניצקי. במלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו לרוסיה וב-1945 חזרו לפולין. ב-1957 עלה לישראל.
ב-1959 התגייס לשירות צבאי בחטיבת גולני וב-1960 נפצע במבצע חרגול כשהרכב בו נסע עלה על מוקש. בעקבות פגיעה בעמוד השדרה איבד את יכולת ההליכה. לאחר שנת שיקום בתל השומר הצטרף למעון נכי צה"ל והתגורר בו עד 1969. הוא עבד בתעשייה האווירית וב-1971 נישא ללילי והם התגוררו ברמת חן.
מוגלניצקי התאמן בבית הלוחם, בעיקר בטניס שולחן. ב-1968 התחרה בטניס שולחן יחידים באולימפיאדת הנכים בתל אביב והגיע לשמינית גמר. ב-1976 יצא לאולימפיאדת הנכים בטורנוטו והשתתף בתחרויות טניס שולחן ליחידים ולזוגות. במסגרת תחרויות אחרות הגיע גם להישגים וזכה במדליות.
לאחר שהחמיר מצבו הבריאותי ב-1998 עברו ליישוב הקהילתי רם און ושם נפטר ב-2001. הוא הוכר כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות פעיל.
חטיפת אומרו דיקו

פרשת חטיפתו של אומרו דיקו הייתה ניסיון כושל לחטוף את השר הניגרי אומרו דיקו (Umaru Dikko) בלונדון ב-1984, במטרה להביאו לניגריה בדואר דיפלומטי. בפרשה היו מעורבים שלושה ישראלים, שנשכרו על ידי שירותי הביון של ניגריה.

רקע

אומרו דיקו היה שר התחבורה הניגרי בממשלתו של גיסו, שהו שאגארי. עם ההפיכה בניגריה ב-1983 בראשותו של הגנרל מוחמדו בוהרי, נמלט דיקו לגלות בלונדון, שם הפך למבקר קולני של השלטון החדש. שלטונות ניגריה, שטענו כי דיקו היה מעורב במעשי שחיתות, החליטו להחזירו לניגריה בכוח, ושכרו לשם כך את שירותיהם של שלושה ישראלים.

החטיפה

קודם לחטיפה הגיע ללונדון מטוס בואינג 707 של ניגריה איירוייז כשהוא ריק מנוסעים, במטרה לשנע דואר דיפלומטי לניגריה.
ב-4 ביולי 1984, במהלך טיול רגלי, נחטף דיקו לתוך רכב מסחרי, נהוג על ידי ניגרי ושמו מוחמד יוסופו. מלבדו נכחו בחטיפה שלושה ישראלים: אלכס ברק, שאירגן את החטיפה, ד"ר אריה שפירא, רופא הצוות, ופליקס אביטל, לשעבר אבוטבול (אביו של אסי אבוטבול). החוטפים התנפלו על דיקו, סיממו אותו והכניסוהו לארגז שהיה מיועד למשלוח בדואר הדיפלומטי.
מזכירתו האנגלייה של דיקו מיהרה לדווח לסקוטלנד יארד, שפתח בחקירה. לפקידים שבדקו את המשלוח לא הוצגו המסמכים הרלוונטיים לדואר דיפלומטי, הארגז נפתח ודיקו נמצא בו כפות ומסומם, עם אמצעים להבטחת המשך נשימתו. הוא הועבר לבית חולים ונמצא בריא. המטוס הניגרי קורקע עד לגמר החקירה. בתגובה הורו שלטונות התעופה הניגריים למטוס של חברת התעופה הבריטית בריטיש קלדוניאן לחזור על עקבותיו לאחר שכבר המריא משדה התעופה של לאגוס. המטוס שוחרר רק לאחר שחרור המטוס הניגרי.

סוף דבר

שלושת הישראלים הועמדו לדין. ברק נידון ל-14 שנות מאסר ושני האחרים לעשר שנים. שלושתם ריצו מספר שנים מעונשם, ואז שוחררו וגורשו לישראל. פליקס אבוטבול, שישב בכלא הבריטי עד לשחרורו ב-1993, נרצח בשנת 2002 על רקע פלילי. אלכס ברק נפל קורבן להתנקשות, שבה נפצע קשה. דיקו חי בגלות עוד כעשר שנים, וב-1995 חזר לניגריה וייסד מפלגה חדשה.
הפרשה גרמה למשבר חמור ביחסי בריטניה-ניגריה. בריטניה אף הודיעה על גירושם מבריטניה של שני בכירים ניגריים. ישראל הכחישה כל קשר לפרשה, למרות ניסיונות מצד אמצעי תקשורת בריטיים לייחס את החטיפה ל"מוסד".
אנטואן שלחת

אנטואן שלחת (בערבית: أنطـوان شلحـت; נולד ב-1956) הוא מבקר ספרות, מתרגם, מחזאי ועיתונאי ערבי ישראלי.

ביוגרפיה

ב-1977 החל לעבוד כמשכתב בעיתון אל-איתיחאד. בהמשך עבר לכתוב ביקורות ספרות ותיאטרון. לאחר מספר שנים מחוץ לעיתון שב ב-1999, ועד 2001 שימש ממלא מקום העורך הראשי. בשנים 2001-2004 עבד בעיתון פסל אל-מקאל של תנועת בל"ד.
שלחת כתב שני מחזות בערבית. הראשון, משנת 1991, נקרא "עאמוד אלכהרבא" (עמוד החשמל), השני משנת 2005 נקרא "מראיא" (מראות).
שלחת משמש כחבר מערכת בכתב העת משארף, הוא גם עובד במסגרת "מדאר", המרכז הפלסטיני ללימודים ישראלים שמרכזו ברמאללה, ערך תרגומים רבים של כותבים ישראלים מעברית לערבית. חבר בהנהלת מרכז "אעלאם", ארגון תקשורת ערבי-פלסטיני בישראל.
לקראת סוף שנת 2005 קיבל שלחת צו מאת שר הפנים האוסר עליו לצאת את ישראל עד סוף 2006. הצו ניתן על סמך תקנות ההגנה (שעת חירום) ומחשש ששלחת יצור קשר עם גורמים עוינים. שלחת עתר בנושא לבג"ץ באמצעות מרכז עדאלה, וצירף חוות דעת של סמי מיכאל ופרופסור ששון סומך. בדיון בעתירה שהתקיים ב-27 במארס 2006 האזינו השופטים לטענות נציג השב"כ מאחורי דלתיים סגורות ולאחר מכן משכו העותרים את עתירתם בהמלצת בית המשפט.
שלחת נשוי ואב לשלושה ילדים, מתגורר בעכו.