google/wiki40b huggingface dataset:
יעקב שליטא

יעקב שליטא (תרנ"ו, 1896–1943) רבה האחרון של טרנופול שבגליציה, נספה בשואה.

ביוגרפיה

נולד בעיר זבורוב בגליציה המזרחית לרב בן ציון שליטא. הוסמך לרבנות בהיותו בן עשרים, אז גם נשא לאשה את הענא בת הרב יהושע השל באבד, נכדו של רבי יוסף באבד, מחבר "מנחת חינוך", שהיה רב בטרנופול. כחלק מהסדר הנישואין נקבע שבבוא היום הוא יירש את רבנות טרנופול. עם פטירת חותנו בתרע"ט (1919) ירש את מקומו ברבנות, אך לצדו כיהן גם קרוב משפחתו, הרב דוד מנחם מאניש באב"ד מחבר שו"ת "חבצלת השרון", שהיה מבוגר בהרבה. שני האישים הנהיגו את הרבנות בשיתוף פעולה, כאשר חוגי החסידים נהו יותר אחרי הרב באבד ואילו מתפללי "נוסח אשכנז" ראו ברב יעקב שליטא הצעיר את רבם, אם כי גם הוא נסע לעיתים לרבי מהוסיאטין ובכך זכה בהדרגה גם לאהדת החסידים. ב-1927 נחקק חוק בפולין ולפיו בכל קהילה יכהן רב אחד בלבד, דבר שהעיב על שיתוף הפעולה בין שני הרבנים עד לפטירת הרב באבד בשנת 1938.
היה חבר באגודת הרבנים בפולין, וחתימתו מופיעה על כרוז תמיכה במוסדות בית יעקב (תר"ץ). עם זאת, היה מאוהדי תנועת המזרחי.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה טרנופול על ידי הסובייטים, בהתאם להסכם לחלוקת פולין. מאז הפכה טרנופול מוקד לפליטים שנמלטו מהחלק הגרמני של פולין, והרב שליטא פעל רבות לעזרתם.
עם הכיבוש הגרמני של טרנופול (תמוז תש"א, יולי 1941) החלו פרעות ביהודים על ידי הגרמנים ומקומיים אוקראינים, ובין ההרוגים היה בנו של הרב שליטא. בספטמבר עברה המשפחה לגטו, ובפברואר 1943 נספה הרב יעקב שליטא במחנה ההשמדה בלז'ץ.
יונה אבן ג'נאח

תולדותיו

שנת לידתו ומותו אינן ידועות בוודאות. הוא חי בתור הזהב של יהדות ספרד, ופעל על רקע עולם השירה שהצמיחה יהדות זו. על פי הערות אוטוביוגרפיות המצויות בספריו מתברר כי בצעירותו רצה להיות משורר, ואף למד שירה אצל המשורר רבי יצחק אבן מר שאול בעיר אליסאנה. אולם אמנות השירה לא עלתה יפה בידו, ולימים אף העיד על עצמו כי "השיר אינו ממלאכתי והפיוט איננו מעסקי, ואינני מתייחס אליו...אך אמרתי בימי הבחרות חרוזים, הם נמצאים אצלי ונודעים לי". לאחר ניסיונות הבוסר שלו בחיבור שירים פנה לעסוק בדקדוק ובמילון של השפה העברית, ועד מהרה הוכר כסמכות בלתי מעורערת בתחום זה.
בתורת הדקדוק המשיך את דרכו של רבי יהודה חיוג', ואחז בשיטתו בעניין השורש השלָשי, בניגוד לתפיסה ששלטה בדקדוק העברי עד חיוג', שלפיה מספר העיצורים בשורש איננו קבוע ויכול לנוע מאחד ועד שבעה. הוא אף קיבל את כשרותם של השורשים התנייניים, ובכך הצדיק את השימוש שעושה בהם לשון חז"ל. 
עם הזמן הפך לפוסק החשוב ביותר בענייני "צחות הלשון" בשירה, וקבע כללים שבהם רשאי המשורר לחרוג מכללי הדקדוק המקראי המקובל בגלל אילוצי "דוחק השיר". ככל הנראה ניסיונו המוקדם כמשורר תרם לנטייה שלו להקל על המשוררים ולהתיר חריגות דקדוקיות מסוימות שלא היו מקובלות על כל המדקדקים בתקופתו.
ספרו הראשון, ספר ההשגה, עסק בהשלמות ותיקונים לתורתו של ר"י חיוג' רבו. ספרו המפורסם והחשוב ביותר הוא מחברת הדקדוק, ובו שני חלקים: ספר השורשים (כתאב אלאצול), שהוא מילון מלא של השורשים שבמקרא, וספר הרקמה (כתאב אללמע), שהוא תיאור מקיף של הדקדוק המקראי לפי תפיסתו. בספר הרקמה הוא גם מעיר מפעם לפעם על טעויות דקדוקיות וסגנוניות של פייטנים ומשוררים, בהם דונש בן לברט, יצחק אבן מר שאול ואחרים. הספרים נכתבו במקור ערבית יהודית, ותורגמו לעברית בידי רבי יהודה אבן תיבון. מכיוון שנכתבו ערבית, לא יכול היה רש"י, שחי אחרי אבן ג'נאח, לקרוא את הספרים, ולכן ביסס את פירושו לתורה על שיטת הדקדוק המיושנת של דונש ומנחם בן סרוק. על חיבוריו מסתמכים כל חכמי ימי הביניים שעסקו בדקדוק ובפרשנות המקרא אחריו, ובראשם רבי אברהם אבן עזרא (שמכנה אותו "רבי מרינוס"), והוא אף מוזכר בספר מורה נבוכים של הרמב"ם, ובספר חובות הלבבות של רבי בחיי.
לפי הערות שיש בספריו עולה כי בראשית ימיו חי בקורדובה, עד גירוש קורדובה בשנת 1012. לאחר הגירוש עבר לעיר סרגוסה. לפרנסתו עסק ברפואה וכנראה אף פרסם ספרי רפואה, שלא שרדו.

מדבריו

בעל המאור מביא בהקדמת חיבורו (ביחס למחלוקותיו שלו עם הרי"ף) מדברי אבן ג'נאח במחלוקתו עם רבי יהודה חיוג':
כתב החכם המורה אבן גנא"ח בהשיבו על המורה הגדול בעל הדקדוק רבי יהודה ז"ל. הזכיר דברי הפילוסוף שהשיב על רבו ואמר: "ריב לאמת עם אפלטון ושניהם אהובינו, אך האמת אהוב יותר". ואמר עוד: אני לא באתי לגרוע מעלת האיש הזה ולהשפילה, אך להפליאה ולהגדילה, כי כולנו משדי חוכמתו הניקנו, ומעושר בינתו העניקנו, ומפרי פי שכלו אנחנו לוקטים, ובים דעתו אנחנו שטים, והוא אשר פקח עינינו ולמדנו, והועילנו וגידלנו והשכילנו בחכמה הזאת, וכאשר למדנו מפיו אנחנו משיבים מדבריו על דבריו.
אליזבטה סיראני

תולדות חייה

סיראני נולדה בבולוניה ואביה, ג'ובאני אנדראה סיראני שהיה צייר ותלמידו של גווידו רני, לימד אותה את המקצוע. יחד איתה, למדו גם אחיותיה לצייר אצל אביהן. בגיל 17 הייתה בקיאה באמנות הציור והתחריט, וביצעה למעלה מ-90 יצירות. עד למותה בגיל 27, ביצעה עוד למעלה מ-80 יצירות. בנוסף, היא גם ניהלה את הסטודיו של משפחתה בו נמכרו יצירות שלה ושל אביה. לאחר שאביה חלה בשגדון, הייתה אחראית לפרנס את הוריה, את עצמה ואת אחיה, ועשתה זאת באמצעות האמנות לבדה. היא גם לימדה ציור לתלמידות בסטודיו המשפחתי. נסיבות מותה אינן ברורות וייתכן שהאחריות הגדולה מוטטה אותה, כיוון שתיאור מותה דומה לתיאור של אולקוס. עם זאת, קיימות טענות על הרעלתה. היא נקברה בבזיליקת סן דומניקו שבבולוניה, ליד הצייר גווידו רני.

עבודותיה

על פי ההערכה, מספר יצירותיה עומד על כ-200. נושאי יצירתה היו אישים בנצרות, סצנות מהמיתולוגיה היוונית והרומית ובני משפחות אצולה איטלקיים שהזמינו אצלה פורטרטים.

לקריאה נוספת

אישה בגן מאת רות אלמוג, הוצאת זמורה ביתן, 2012, עמ': 159-173
Shellshock

Shellshock (נקרא גם Bashdoor) היא משפחה של באגים הקשורים לביטחון מידע במחשבים במגוון רחב של מעטפות באש ב-UNIX. הראשון שבהם נחשף ופורסם בספטמבר 2014.
שירותי אינטרנט רבים, כגון עדכון גרסה של אתר אינטרנט, עושים שימוש בבאש כדי לבצע פעולות, אשר עשויות להיות מנוצלות על ידי מתקיף כדי לגרום למעטפת לבצע פקודות ערוכות שלו. על ידי כך ניתנת אפשרות לכאורה למתקיף להשיג גישה למערכות ממוחשבות מוגבלות גישה.
סטפן שאזלאס (Stéphane Chazelas) יצר קשר עם מתחזק הבאש, צ'ט רמיי (Chet Ramey) ב-12 בספטמבר כדי לדווח לו על פרצת האבטחה. הוא קרא לפרצה זו "Bashdoor". בעבודה משותפת עם מומחי אבטחת מידע, הם יצרו גרסה אשר מטפלת בפרצה האמורה. ב-24 בספטמבר יצאה הודעה לציבור על הבעיה כאשר כבר יצאה לאור הפצה עם תיקון.
הנדסה חקלאית

הנדסה חקלאית היא תת-תחום הנדסי של הנדסה אזרחית, העוסק בתכנון מכלולים הנדסיים-ביולוגיים.
הנדסה חקלאית נחלקת לשני תחומים עיקריים: תכנון מכונות חקלאיות או מים וקרקע. התחום בא לשרת את החקלאות המודרנית שנסמכת במידה רבה על התחום כדי להגדיל את כמות התוצרת, הטיב שהוא פרמטר חשוב מההיבט הצרכני, וחדשנות המאפשרת לחקלאים לקבל מחירים גבוהים עבור תוצרת מיוחדת.
ההנדסה החקלאית היא הנדסה רב-תחומית, וקשורה בעיקר למדעי הכימיה, הביולוגיה, אך מהנדסים חקלאים בעלי ידע נרחב גם בתחומי אקולוגיה, מכניקה, בקרה, אופטימיזציה וניהול.

החקלאות המודרנית

בעבר אחוז גדול של אוכלוסיית העולם יצרה מזון באופן עצמאי, כיום עקב התקדמות ההנדסה החקלאית בשיפור מכונות, אוטומציה, שליטה ובקרה וייעול של מערכות טבעיות בשילוב עם פיתוחים אגרונומיים ביולוגיים בצמח, רק כ-2% עוסקים בתחום בארצות מערביות.

הכשרת המהנדס החקלאי

המהנדס החקלאי מקבל הכשרה מגוונת, הן בתחומי הבסיס כגון מתמטיקה, פיזיקה, כימיה שפת תכנות ושרטוט הנדסי, תכנון בעזרת מחשב (CAD) הן בתחומים הקשורים בצומח כגון ביולוגיה של הצמח, אגרונומיה, קרקע, כימיה בצומח, בוטניקה, והן בתחומים הנדסיים כגון הנדסת מכונות, מכניקת זורמים, הנדסת מים, מבוא להנדסת חשמל, מערכות חישה ובקרה, דינמיקה של רכב בשטח חקלאי, טיפול בתוצרת חקלאית, תכנון מבני גידול כגון חממות, מחסני תבואה ועוד.
תחום עיסוקו של המהנדס החקלאי רחב ביותר, החל מתכנון מערכת השקיה לפרויקט חקלאי ועד תכנון הנדסי של חממות גידול, מתכנון תוכנת מחשב לאופטימיזציה של ייצור חלב ברפת ועד תכנון קו ייצור במפעל אריזה חקלאי.

לימודי הנדסה חקלאית בישראל

בישראל ניתן ללמוד הנדסה חקלאית רק במקום אחד והוא במסלול להנדסה בחקלאית השייכת לפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון, הלימודים נמשכים כ-4 שנים בסיומם מקבלים הבוגרים תואר B.Sc בהנדסה חקלאית. מהנדסים חקלאיים רבים מועסקים בצה"ל בפיתוח נגמ"שים, טנקים וכלי לחימה הנדרשים לעבירות בשטחים קשים בגלל הידע הנרחב שיש בידם על יחסי מכונה-קרקע.
זוג מנצח VIP

רקע

במהלך התוכנית התחרו 8 מפורסמים ובני זוגם על התואר ׳הזוג המנצח׳.
למשך 6 שבועות הם עברו לגור בווילה מפנקת במרכז הארץ ולקחו חלק במשחק שהעמיד את הזוגיות שלהם במבחן ובדק עד כמה הם מכירים אחד את השנייה ועד כמה הם סומכים על בן הזוג שלהם ומאמינים בו.
חוקי המשחק:
מידי שבוע קיבל כל זוג 50 אלף ש"ח לקופה השבועית שלו, איתם יכול היה לשחק במשימות של אותו שבוע: משימת גברים ומשימת נשים.
לפני כל משימה, נדרש אחד מבני הזוג (שלא ביצע את המשימה), להשקיע כסף בהצלחת בן הזוג שלו במשימה. הסכום יכול היה לנוע בין 0 שקלים עד לכל הסכום שנמצא בקופה השבועית של הזוג. אם בן הזוג הצליח במשימה- סכום ההשקעה השתלשל לקופה השבועית של הזוג, במידה ובן הזוג הפסיד, אותו סכום ירד מהקופה שלהם.
בסוף אותו שבוע, הזוג שנמצא בתחתית הטבלה עם הכי מעט כסף בקופה השבועית, היה הזוג הראשון שמועמד לעזוב את המשחק.
בכל שבוע התקיימה גם משימה זוגית, הזוג שהפסיד במשימה הזוגית היה גם הוא מועמד לעזוב את המשחק.
הזוג שניצח במשימה הרוויח בונוס של 25 אלף שקלים לקופה השבועית שלו.
בסיומו של כל שבוע התקיים טקס פרידה בו הצביעו שאר הזוגות לזוג שהם רוצים להשאיר במשחק. כאשר הזוג שזכה ברוב קולות נשאר במשחק והזוג השני עזב ללא הכסף שצבר במשחק. במקרה של שוויון בקולות, עזב הזוג שבקופתו היה הסכום הנמוך יותר.
הקורפוס ה-25 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם בבאדן-באדן ב-24 בנובמבר 1938 בשם "מפקדת הכוחות בריין העליון", והועמד תחת פיקוד אלפרד וגר.
עם פרוץ המלחמה היה וגר מפקד מפקדת הכוחות בריין העליון, שהפכה ב-17 בספטמבר 1939 לקורפוס ה-25, והייתה חלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית.
במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן נשאר בצפון צרפת. ב-1 במאי 1942 מונה וילהלם פהרמבאכר למפקד הקורפוס, ובמהלך הפלישה לנורמנדי לחם פהרנבאכר עם הקורפוס שבפיקודו בניסיון לבלום את בעלות הברית. לאחר מבצע קוברה התבצר הקורפוס בלוריאן עד סוף המלחמה, וב-10 במאי 1945 נכנע לצבא האמריקני.
ליסנדרוס (אפור)

ליסנדרוס (ביוונית: Λύσανδρος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה אפור ספרטני, נודע כתומך הבולט ביותר לרפורמות של אגיס הרביעי.

ביוגרפיה

על ילדותו של ליסנדרוס לא ידוע דבר. פלוטארכוס מציין שהוא היה בנו של אדם בשם מנדרוקלידס שנודע כמדינאי מוכשר. לפיכך היה ליסנדרוס פופולרי מאוד בקרב האזרחים בספרטה במאה השלישית לפני הספירה. כאשר המלך אגיס הרביעי, הציע רפורמות שנועדו לחזור למסורת הליקורגית ולהשיב לספרטה את גדולתה שאבדה לה לפני עשרות שנים. מרבית העם לא התלהב מהרעיון, אולם לא כן ליסנדרוס. הוא התקבל למשרת האפור והציע בפני הגרוסיה את תוכניתו של אגיס, ביטול החובות וחלוקה מחדש של אדמות הפולייס. ההצעה זכתה להתנגדות חריפה, ראש המתנגדים היה המלך השני לאונידס השני שטען שמטרתו האמיתית של אגיס אינה הוספת אזרחים לפולייס, כי אם להפוך לטיראן באמצעות רכישת שומרי ראש נאמנים על ידי חלוקת אדמות העשירים לעניים. 
אולם ליסנדרוס הנמרץ לא התייאש, הוא האשים את לאונידס בכך שנשא אשה בת אסיה והעלה מתהום הנשייה חוק ישן האוסר על אדם מבית המלוכה הספרטני להינשא לאשה שאינה ספרטנית. ליסנדרוס טען שללאונידס ואשתו הפרסייה היו שני ילדים, הוא אף העלה מנהג לפיו אם פעם בתשע שנים נראה כוכב נופל בשמיים אזי זה סימן לכך שהמלך חטא ויש לגרשו. ליסנדרוס טען שראה כוכב נופל, ואף גייס את חתנו של לאונידס קלאומברוטוס השני כדי שיעיד נגדו.לאונידס נמלט לטגאה מרחק יום מספרטה, חתנו קלאומברוטוס השני הוכתר למלך במקומו. אולם האפורים הצליחו למנוע את בחירת תומכי אגיס למשרת האפוראט לשנה הבאה. והאפורים החדשים האשימו את ליסנדרוס בבוגדנות. אולם הא הצליח לגרום לפיטורם בטענה של אי חוקיות, ובמקומם מונו חדשים. בראש ועד האפורים מונה אגסילאוס, דודו של אגיס שסמך עליו במאה אחוזים. אולם אגסילאוס החל להכשיל את הרפורמות על ידי מתן עצות כושלות לאגיס.
אולם כאשר יצא אגיס למסע מלחמה נגד האיטולים, חזר לאונדיס מטגאה ובעזרת שכירי חרב השתלט על העיר. הוא הגלה או הרג את כל תומכי אגיס. גורלו של ליסנדרוס לא ברור, ככל הנראה הוגלה או נרצח.
כד

מבנה הכד

על פי רוב מבנה הכד הוא עגול. חלקו העלון של הכד פתוח ולעיתים הוא בעל זרבובית המשמשת למזיגת הנוזלים. במקרים רבים מצורפת לכד ידית אחיזה אחת או יותר.
הכד עשוי לרוב מחומר קשיח, כגון: חרס, מתכת, זכוכית נירוסטה ועוד.
גודלו של הכד מותאם למטרת השימוש בו. בהתאם לכך הכד יכול להופיע במגוון גדלים.
בדרך כלל הכד בעל צוואר ארוך ולעיתים גם בעל ידית.

היסטוריה

האדם החל לייצר ולהשתמש בכדים כבר בתקופות מוקדמות.

הכד במקרא

האישה הצרפית היא דמות מקראית מסיפורי אליהו הנביא בספר מלכים א (פרק יז), אשר אליהו הבטיח לה ש"כַּד הַקֶּמַח לֹא תִכְלָה וְצַפַּחַת הַשֶּׁמֶן לֹא תֶחְסָר עַד יוֹם תֵּת ה' גֶּשֶׁם עַל פְּנֵי הָאֲדָמָה".

הכד בתרבות ובטקסים

ישנם טקסים רבים המשתמשים בכדים לצרכים שונים.
לדוגמה, בסיום טקס שריפת גווייה האפר נשמר בכד מיוחד או מפוזר במקומות שונים.
יומנו של פטר גינז

''יומנו של פטר גינז'' (1928-1944) הוא ספר המבוסס על יומנים שכתב נער יהודי, פטר גינז, ובהם תיעד את עירו הכבושה בידי הנאצים.

גילוי היומן

הספר יצא לאור בעקבות צירוף מקרים טראגי אשר הביא לגילויו של היומן, כשישים שנה לאחר שנכתב בין השנים 1941-1942. שבועות ספורים לאחר התפוצצות "קולומביה" פנה תושב פראג, שנחשף לסיפורו של פטר לאחר האסון, אל מוזיאון יד ושם וסיפר על שש מחברות גדושות בכתביו של פטר ובציוריו שנמצאו בבית ישן שקנה בפרברי פראג. בין הפריטים שהתגלו - היו שני יומנים קטנים וסיפורים שכתב פטר.
הספר, יצא לאור בעריכת אחותו חוה פרסבורגר אשר נולדה כאווה גינז ובתוספת הקדמה מאת הסופר ג'ונתן ספרן פויר, תורגם ל־11 שפות והיה מועמד לפרס ספר הנוער הטוב ביותר בגרמניה לשנת 2007.

עלילת הספר

הספר, יומנו של צעיר יהודי צ'כי שנספה בשואה, מתאר את השנתיים האחרונות בגטו בפראג לפני שגורש לטרזינשטט ואחר כך לאשוויץ. בחלק המרכזי של הספר, הכולל את היומן, מתוארים הימים בשפה לקונית, חסכנית, מאופקת מאוד. הנער בן ה-14 מבקש לתעד ביומן את המציאות כמו שהיא, להכניס בה סדר. בעיניו הנלהבות של הילד על האבסורד והמציאות הטרגית, היומן חושף גם את צדדיו הפזיזים ואת תצפיותיו על ההתנגדות נגד הכובשים הגרמנים ומעשי הגמול הפראי שלהם.
היומן מסתיים בגירושו של פטר עצמו לטרנזינשטט, שם הפך לכוח המניע מאחורי העיתון הסודי "ודם" ("אנו מובילים"), ושם המשיך לצייר, לכתוב ולקרוא, ולחנך את עצמו בזיעת אפיים על עתיד שלא יראה לעולם. יומנו שהתגלה כ-60 שנים לאחר שנכתב, הוא בבחינת עדות הרואה את הנולד של צופה שהתבונן במציאות לפרטיה.

ביקורת על הספר

רבים אמרו על הספר שהוא מרגש ומעורר השראה. יש החושבים שנקודת מבטו של פטר רק מחזקת את הבנת המציאות הלא פשוטה שנער היה צריך לחוות בזמן מלחמת העולם השנייה. עיתונים נכבדים ברחבי העולם סיקרו את הספר והציגו אותו כיצירת עדות כואבת של נער צעיר מוכשר ואמיץ. היו אף שאמרו שהספר אינו פחות חשוב מיומנה של אנה פרנק, ובזכות מילותיו חסרות התקדים הוא ברא שפה וחיים חדשים.
צ'אבי אלונסו

מועדונים

אלונסו החל את הקריירה שלו בריאל סוסיאדד, המועדון מסן סבסטיאן שבמדיו זכה אביו מיגל אנחל אלונסו בשתי אליפויות בראשית שנות ה-80. גם אחיו מיקל אלונסו, הגדול ממנו בשנה, שיחק בקבוצה. הוא הושאל לאייבר מהליגה השנייה בעונת 2000/2001 אולם עוד באותה עונה שב לקבוצת האם ופרץ להרכב הראשון. בעונת 2002/2003 הייתה יכולתו של אלונסו בלב הקישור אחד מהגורמים העיקריים להצלחתה של סוסיאדד, שסיימה במקום השני בלה ליגה, אחרי ריאל מדריד.
לאחר עונה נוספת בסוסיאדד עבר אלונסו לליברפול בקיץ 2004, תמורת 10.5 מיליון ליש"ט. לתפקיד מנג'ר הקבוצה התמנה ביולי רפא בניטז, ספרדי גם הוא, אשר הביא באותו קיץ ארבעה שחקנים ספרדים שאת יכולתם הכיר מימיו כמאמן ולנסיה. העברתו של אלונסו הייתה יקרה משלוש האחרות בהפרש ניכר.
עונת 2004/2005 הייתה רצופת תהפוכות עבורו: בראשיתה הוא השתלב מצוין בקבוצה והציג יכולת גבוהה, אולם ב-1 בינואר נפצע במהלך משחק מול צ'לסי, כתוצאה מתיקול של פרנק לאמפרד. שבר בקרסול הרחיק אותו מהמגרשים לשלושה חודשים אולם הוא הספיק לחזור בזמן כדי לסייע לליברפול בשלבי הנוק-אאוט של ליגת האלופות, מול יובנטוס ולאחר מכן מול אותה צ'לסי. בגמר המפעל היוקרתי, שנערך באיסטנבול, הוא היה אחד משחקני המפתח שהובילו את ליברפול להפוך את תוצאת המשחק, לחזור מפיגור של 3:0 למילאן במחצית ולזכות בגביע. הוא הבקיע את שער השוויון לזכות ליברפול, לאחר שהצליח לדחוק פנימה את הכדור החוזר שנהדף על ידי דידה, בבעיטת הפנדל שלו. 
בעונת 2005/2006 זכה עם ליברפול בגביע ה-FA וסייע לה לצמצם את הפער בינה ובין אלופת הפרמייר ליג צ'לסי.
בקיץ 2009 נרכש אלונסו תמורת 30 מיליון ליש"ט על ידי ריאל מדריד. נמנה עם סגל הקבוצה שזכתה באליפות ספרד בעונת 2011/2012.
אלונסו היה מושעה מגמר ליגת האלופות 2014 שבו שיחקה ריאל מדריד נגד אתלטיקו מדריד, בעקבות צבירת צהובים בדרך אל הגמר. מאוחר יותר באותה השנה, נקבע כי מספר הכרטיסים הצהובים יאופס לאחר שלב רבע הגמר של המפעל, ובכך הפך אלונסו לשחקן האחרון שמושעה מסיבה זו.
ב-28 באוגוסט 2014 עזב אלונסו את ריאל מדריד וחתם לשנתיים בבאיירן מינכן. ב-30 באוגוסט, ערך אלונסו את הופעת הבכורה שלו במדי באיירן בתיקו 1:1 של קבוצתו מול שאלקה 04. ב-9 במרץ 2017, הודיע אלונסו על פרישה ממשחק פעיל בסוף שנה כשכתב "חייתי ואהבתי את המשחק. להתראות משחק יפהפה" בחשבון הטוויטר שלו. ב-20 במאי 2017 ערך אלונסו את הופעתו האחרונה בקריירה, בניצחון 4-1 על פרייבורג במסגרת המחזור האחרון בליגה. הוא הוחלף בדקה ה-82 של המשחק על ידי פרנק ריברי, על-מנת לזכות בתשואות הקהל.

בינלאומית

אלונסו שיחק בנבחרת ספרד מאז שנת 2003. הוא שיחק עם הנבחרת בשני משחקיה נגד רוסיה ופורטוגל בשלב הבתים של יורו 2004.
ב-14 ביוני 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, במשחק נגד אוקראינה בשלב הבתים של מונדיאל 2006. מ-2008 היה שותף לזכיות של ספרד ביורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012. ברבע גמר יורו 2012, כבש אלונסו צמד שערים לזכותה של ספרד בניצחון 0:2 על צרפת, בהופעת המאה שלו במדי הנבחרת. 
באוגוסט 2014 אלונסו הודיע על פרישה מהנבחרת, לאחר כישלונה במשחקי מונדיאל 2014. 
לאלונסו גם חמש הופעות במדי הנבחרת הבאסקית, כשההופעה האחרונה שלו במדיה הייתה ב-29 בדצמבר 2012 בניצחון על בוליביה 1:6.

קריירת אימון

ב-1 ביוני 2019 אלונסו מונה למאמנה של ריאל סוסיאדד ב' ,קבוצת המילואים של מועדון נעוריו ריאל סוסיאדד.
אורי דאובה

שירות צבאי

דאובה נולד וגדל בקיבוץ עין צורים. עם גיוסו לצה"ל בשנת 2001, התנדב דאובה לצנחנים ושובץ בגדוד 890. דאובה עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 890 ומונה לתפקיד מפקד מחלקה והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך מונה למפקד פלוגה בגדוד ולחם במלחמת לבנון השנייה. בין השנים 2009–2011 שימש כמפקד פלנ"ט צנחנים ובהמשך לחם במבצע צוק איתן. בשנים 2015–2017  פיקד דאובה על גדס"ר צנחנים. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של עוצבת האש וב-29 באוקטובר 2018 הוחלט על מינויו למפקד חטיבה 226.
אחיו, חנוך, קצין שריון בדרגת אל"מ, הוא מפקד חטיבת קרייתי ובעל עיטור העוז.
לם הולם

גאוגרפיה

שטחו של האי כ-0.4 קמ"ר וגובהו המרבי 20 מטרים מעל פני הים. האי ממוקם במצר הולם (Holm Sound), מצר המהווה את אחת מהכניסות המזרחיות לאגן סקפה פלו, בין האי מיינלנד (הגדול באיי אורקני) לבין האי בוריי.

היסטוריה

בשל מיקומו של האי, שימש האי כחלק מהתוכנית הבריטית במלחמת העולם השנייה להקים מערכת של הגנה ימית במטרה למנוע כניסת צוללות גרמניות לאגן סקפה פלו אשר שימש כמעגן אסטרטגי של הצי המלכותי. מחצבה שהוקמה באי שימשה לאספקת חומר הגלם לבניית מחסומי צ'רצ'יל שנועדו ליצור סוללות יבשתיות אשר תחסומנה כניסה לאגן הימים.
במסגרת המחסומים נבנתה סוללה המקשרת את האי דרום רונלדסיי לאי מיינלנד. הסוללה מקשרת את האי לאי גלימס הולם הנמצא דרומית מערבית לו באמצעות מחסום מספר 2, (גלימס הולם מקושר לאי בוריי באמצעות מחסום מספר שלוש). סוללת נוספת (סוללה מספר 1) מקשרת את האי לם הולם לאי מיינלנד.
כ-1,300 שבויי מלחמה איטלקיים אשר נכלאו במחנות בלם הולם ובוריי הועסקו בין השנים 1941–1944 בחציבת חומרי הגלם במחצבה אשר מוקמה באי ובבניית הסוללות המחברות כיום את גלימס הולם לאיים הסמוכים אליו. כ-500 מהשבויים היו כלואים במחנה 60, שהיה ממוקם באי.
כיום המחצבה מוצפת ומשמשת כבריכת דגים.
שבויי המלחמה שעבדו באי בנו בה כנסייה בסגנון איטלקי הניצבת באי גם כיום. הכנסייה נבנתה בשנת 1943 ביוזמת מפקד מחנה 60, בו נכלאו השבויים, מייג'ור ט. פ. בקלנד (Major T P Buckland) וביוזמת הכומר ג'אקומבאזי (Giacombazzi). שני צריפים אוחדו, והאסירים, תחת תכנונו של דומניקו צ'יקטי (Domenico Chiocchetti) עיטרו את הקפלה שנבנתה, ויצרו לה חזית שנועדה להסתיר את מראה הצריפים.
בשנים שלאחר שחרורם, נהגו שבויי המלחמה לשוב ולערוך טקסים בקפלה.
ברונט

הברונט (Baronet) הוא תואר אצולה העובר בירושה המוענק על ידי הכתר הבריטי. התואר הוצג לראשונה באנגליה של המאה ה-14 ושימש את ג'יימס הראשון מלך אנגליה בשנת 1611 כאמצעי לגיוס כספים.
ברונט הוא תואר אצולה לשם כבוד, והתואר היחיד העובר בירושה שאינו ממעמד האצילים. נוסח הפניה אל ברונט הוא "סר", כמו אל אביר, אך התואר נמצא מעל כל דרגות האבירות למעט מסדר הבירית ומסדר הדרדר.
ולאדו מילוניץ'

ביוגרפיה

מילוניץ', יליד זאגרב, הגיע בילדותו לפראג ביחד עם הוריו, זוג רופאים שהיו בסוף שנות הארבעים לחייהם, וחזרו מהתמחות של שנתיים בארצות הברית. בשובם עצרו בפראג והחליטו להישאר שם במעמד של גולים פוליטיים. 
ב-24 באוקטובר 1956 עלה על מטוס בבלגרד לכיוון פראג עם עצירה בבודפשט. במהלך הטיסה נודע כי בהונגריה פרצה המהפכה וברגע האחרון המטוס המריא ונחת בפראג.
הוא למד באוניברסיטה הטכנית של צ'כיה בפראג (1960-1966), שהיא אחת האוניברסיטאות הגדולות בצ'כיה. ב-1969, לאחר שסיים את לימודיו, עבר לפריז לצורך התמחות, במהלכה החליף את מקום עבודתו מספר פעמים. לאחר שובו לצ'כוסלובקיה הוא החל בשיתוף פעולה עם ג'ון לינקה, אותו סיים כעבור מספר שנים. לאחר מהפכת הקטיפה בשנת 1990 הקים סטודיו משלו בשם "מחשבות חינם".
יחד עם פרנק גרי יצר את מבנה הבית הרוקד, ובנוסף תרם רבות לפתרון אחד ה"פרדוקסים" שקיימים בפראג, שנחשבת מצד אחד לעיר יפה במיוחד, ומאידך חלק ניכר מאוכלוסייתה חיה בבתים שחזותם אינה מזמינה למגורים.
הוא מופיע בקביעות בדיונים בתקשורת כנגד שחיתות שלטונית, בניית גורדי שחקים וסופרמרקטים, ניצול לרעה של אדריכלים, התנהגות מחפירה של הבנקים, חברות הביטוח והיזמים ונושאים נוספים.
מילוניץ' אמר על עצמו:
אני אדריכל צ'כי מאחר שסיימתי את בית הספר בצ'כיה. אבל אני לא צ'כי, על אף שיש לי אזרחות צ'כית. אני יוגוסלבי, היות שכך אני מרגיש, למרות העובדה שיוגוסלביה לא קיימת יותר. ואני איש פראגי מכיוון שפראג היא ביתי.
אלון חסן

ביוגרפיה

חסן נולד וגדל באשדוד. אביו אמיל חסן שימש אף הוא כיו"ר ועד עובדי נמל אשדוד. בצה"ל שירת כעובד כללי בבסיס דלק ליד אשדוד. לאחר שיחרורו נקלט כבן ממשיך בתפקיד סוור בנמל אשדוד. לאחר מספר שנים עבר לשמש כמפעיל מלגזה ומאוחר יותר כמנופאי.

יו"ר ועד העובדים

החל משנת 2002 אלון חסן שימש כיו"ר ועד עובדי סקטור הציוד המכני בנמל אשדוד. התבלט בתפקידו והיה משך תקופה ארוכה הדובר המרכזי של ועדי העובדים בנמל, מהועדים החזקים בהסתדרות העובדים, ונודע בתקשורת כ"יו"ר ועד עובדי נמל אשדוד".
במאי 2013 חשף אולפן שישי מספר עסקים השייכים לקרובי משפחה ומקורבים לאלון חסן. עסקים אלו היו חלק מתפעול נמל אשדוד, בעקבות כך פתחה המשטרה בחקירה. בעקבות התחקיר, החל סכסוך מתוקשר בין חסן לבין שלי יחימוביץ' ששימשה באותה עת, יושבת ראש מפלגת העבודה, בעיקר על גבי הפייסבוק שפרסמו סטטוסים משמיצים אחד על השני וכן יחימוביץ' קראה לחסן להתפטר מתפקידו כיו"ר ועד בנמל אשדוד, בעקבות החשדות נגדו. באחד הפוסטים שפרסמה יחימוביץ' כינתה את חסן 'תפוח רקוב', חסן שלח מכתב תגובה בו הוא טען כלפיה שהיא 'הוציאה את דיבתו'. בפריימריז לראשות מפלגת העבודה שנערכו בנובמבר 2013, פעל חסן נגד בחירת שלי יחימוביץ'. לאחר כשלונה, העלה את הסטטוס "המשימה הושלמה בהצלחה".
ביוני 2013 חסן השעה את עצמו מתפקידו כיו"ר ועד, כדי לאפשר בדיקה של החשדות נגדו, ובספטמבר 2013 הוחזר חסן לתפקידו על ידי ההסתדרות, למרות הביקורות נגד מהלך זה.
ביולי 2013 ממשלת ישראל החלה בקידום תוכנית להקמת נמלי ים נוספים בישראל בבעלות פרטית, לצורך הגברת התחרות בנמלים והורדת המחירים. בעקבות כך החל סכסוך מתמשך בין חסן שמתנגד להקמת נמלים נוספים לבין שר התחבורה ישראל כ"ץ שיוזם ודוחף להקמת הנמלים. הסכסוך ביניהם לווה בפרסום סטטוסים משמיצים בפייסבוק אחד כלפי השני. באחד המקרים שבו נפגשו בדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת, איים חסן על כ"ץ במקומו בליכוד בפריימריז הקרובים, לאחר שנפקדו כ-1200 מעובדי נמל אשדוד לליכוד. ביוני 2014 לאחר פרסום דבר מעצרו של חסן, אמר כ"ץ ליו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן שיש צורך להדיח אותו מתפקידו ולא להסתפק רק בהשעייתו.
במאי 2014 נעצר חסן בחשד לשחיתות, בתום חקירה סמויה שנוהלה במשך כשנה. בעקבות זאת, הושעה חסן מתפקידו, על ידי ההסתדרות.
ביולי 2014 פורסם כי חסן גויס על ידי המחלקה לחקירות שוטרים כדי להעביר לרונאל פישר מזוודה עם $150,000 במזומן תמורת שירותיו הלא-כשרים לכאורה.
בינואר 2015, לנוכח החשדות והחקירה המתנהלת כנגדו הוא הושעה מעבודתו בנמל, והוא חדל מלכהן כיו”ר הוועד. במרץ 2016 הוגש נגדו כתב אישום בשורה של עבירות, ובהן לקיחת שוחד והלבנת הון. ב-29 במרץ 2018 זוכה חסן מכל האישומים נגדו, מחוסר אשמה. עוד נקבע, כי פעולותיו הארגוניות כיו"ר ועד נעשו במטרה להגן על העובדים עליהם היה אמון.