google/wiki40b huggingface dataset:
ליל כל הקדושים

מקורו הנוצרי

מקורו הנוצרי של החג הוא היותו ערב "יום כל הקדושים" המצוין ב-1 בנובמבר. כבר במאות הראשונות לספירת הנוצרים, צוין על ידי הכנסיות הנוצריות השונות "חג הקדושים", שהוקדש לזכר כל הקדושים ומי שמצאו את מותם בשל אמונתם בנצרות. מועד החג לא היה אחיד עד המאה השביעית לספירה הנוצרית, בתקופתו של האפיפיור בוניפקיוס הרביעי. האפיפיור חנך בתאריך 1 בנובמבר את הפנתאון ברומא, שהיה קודם היכל פגאני, והקדישו כ"כנסיית מרים הקדושה של הקדושים המעונים". מאז מצוין "יום כל הקדושים" בכל שנה ב-1 בנובמבר. התאריך נבחר, כפי הנראה, גם בשל קרבתו לחג הפגאני הקלטי שצוין בצפון אירופה. ערבו של אותו יום הוא 31 באוקטובר, שהוא מועד החג הקלטי. בהיותו ערב "חג כל הקדושים" הוא קרוי "ליל כל הקדושים".
כמו כן ב-31 באוקטובר מציינים בזרם הנוצרי-לותרני את יום הרפורמציה.

מקורו האירי

מקורו האירי של החג נשען, ככל הנראה, על חגיגות השנה החדשה בימי הקלטים - Samhain, שבו מקובל היה לחשוב כי הרוחות מהלכות על הארץ כי בלילה זה עולם הרוחות קרוב ביותר לעולם החיים. מכשפות ובעלי כוחות על טבעיים אחרים עדיין נזכרים בכל רחבי אירלנד בשעה שילדים בתחפושות מפחידות שונות סובבים בחוצות נושאים בידיהם לפידי חג מיוחדים - דלועים מנוקבים שפרצוף מפחיד גולף בצדם האחד ונר דולק מאיר בתוכם.
כפי הנראה, גם מקור המנהג להתחפש בליל כל הקדושים נובע מהחג הקלטי. מחשש שהרוחות ייכנסו באדם, הקלטים התחפשו לרוחות ושדים על מנת לבלבלם.
מסיבות ליל כל הקדושים (בעיקר לילדים) כוללות משחקים, כגון תפיסת תפוחים בגיגית מים או תלויים על חוט. מטרת המשחק היא לתפוס תפוח בשיניים בלבד בלי שימוש בידיים.

תעלול או ממתק

עם השנים צברה פופולריות המסורת של "תעלול או ממתק" (בתרגומים אחרים: "תעלול או גמול" או "ממתק או ברדק", באנגלית: "Trick or treat") והיא נחשבת מאז לאחת מהמסורות העיקריות בחג. לפי המסורת, הילדים יוצאים בתחפושות מפחידות לרחובות, עוברים מבית לבית, דופקים על הדלת ואומרים "תעלול או ממתק!". אם האדם שנמצא בבית לא נותן לילדים ממתקים, הם מעוללים לו תעלול כלשהו, בדרך כלל זריקת ביצה על הבית, או כריכת נייר טואלט סביב הבית.
אף על פי שנוהג זה מוכר יותר בארצות הברית, הרי שמקורו באנגליה, בליל התעלולים, בו הילדים נהנו מערב אחד ללא עונשים על כל מעשי הקונדס שיעשו, בדרך כלל ב-1 באפריל או בערב ליל כל הקדושים. על פי סקר שנערך בארצות הברית כ-80% מהמבוגרים מתכוננים לתת ממתקים ו-93% מהילדים התכוונו ללכת לאסוף ממתקים.
בתחילת המאה ה-21 מתקיימת מסורת זו בעיקר בארצות הברית, בקנדה, באירלנד ובממלכה המאוחדת (אנגליה, ויילס, סקוטלנד וצפון אירלנד), וגם בקרב מיעוטים גדלים באירופה, באוסטרליה, בניו זילנד בהונג קונג וביפן. בבריטניה המשטרה מרשה לילדים לבצע רק כמה סוגים של "תעלולים" ואילו אנשים שמבצעים תעלולים חמורים מדי עלולים להיעצר.

מנהגי החג

בארצות הברית, בקנדה ובמרבית בריטניה כוללות חגיגות ליל כל הקדושים מספר אלמנטים: בתים מקושטים ברוח החג, כולל ג'ק-או-לנטרן בחזית הבית ומוטיבים מסרטי אימה שונים; הילדים מתחפשים לדמויות מעוררות פחד - החל מרוחות רפאים ועד דמויות מודרניות מסרטי קולנוע - יוצאים לאסוף ממתקים ולעיתים מתחרים זה בזה על התחפושת הטובה ביותר; ממתקים מסוימים, כגון סוכריות דלעת וסוכריות תירס מהוות חלק עיקרי במכירות הממתקים בתקופת החג. באולמות הקולנוע בארצות הברית נפוצה מסורת של סרטי אימה היוצאים בסמוך לליל כל הקדושים וסדרות טלוויזיה אמריקאיות רבות מקדישות פרק ברוח החג שמשודר בסמוך (לרוב לפני) החג. הסדרה משפחת סימפסון ידועה במיוחד בפרקי חג כל הקדושים שלה, המופקים כבר 25 שנים ברציפות.
מבוכה

מבוכה היא מצב רגשי של מוטרדות מסוימת ואי-נוחות, שאדם עשוי לחוות כאשר הוא מבצע פעולה חברתית או מקצועית שאינה מקובלת, בעוד אנשים בסביבתו עדים לה או נחשפים אליה, או כאשר הוא עד לפעולה כזו שאחרים מבצעים. לעיתים מעורבים בכך גם פגיעה בכבוד או ביושרה של מבצע הפעולה המביכה. יש המגדירים מבוכה כסוג של חרדה עקב התנהגות שאינה מקובלת בחברה; סיבת המבוכה אינה ידועה, לכן זוהי חרדה ולא פחד ספציפי.
תחושת מבוכה דומה במידה מסוימת לבושה, אך הן נבדלות בכך שבושה נגרמת לעיתים קרובות בעקבות מעשה לא מקובל מבחינה מוסרית בעוד מבוכה נגרמת בהקשר חברתי; בנוסף, בושה עשויה להיגרם גם בשל מעשה שבוצע וידוע רק לאדם עצמו.
מצבים אפשריים בהם האדם נבוך בעקבות פעולה שביצע, עשויים להיות למשל מצבים בהם הוא נתפס בשקר שאמר או בטעות שביצע, או כאשר אחרים נחשפים לפעולות גופניות שביצע כגון נפיחה. בתרבויות רבות, מצב בו אדם נתפס בטעות כאשר אינו לבוש כהלכה או ערום בחלקו עשוי להביא למבוכה רבה. גם פעולות של אחרים עשויות לגרום מבוכה לפרט, למשל כאשר הפרט מגלה שהוא נושא לרכילות בשיחה המתקיימת בקבוצה חברתית, או כאשר אחר מעיר לו בזלזול בפני אחרים על התנהגותו או הופעתו.
יש הבעות פנים ומחוות גוף אופייניות המופיעות תמיד ומזוהות ללא קשר לתרבות עם מבוכה.תגובת המבוכה מתחילה כחצי שנייה לאחר שהאדם "נתפס בקלקלתו". היא כוללת הסטת מבט למטה ואז לצדדים, "חיוך" מיוחד השונה מההבעה הידידותית בכך שמעורב בו רק שריר אחד (הזיגומטיקוס) המעלה את זוויות הפה כלפי מעלה כששאר המחצית התחתונה של הפנים קפואה ומכווצת. אחר כך מורכן הראש למטה ועימו נשמטות הכתפיים, בשלב זה מופיעה לעיתים קרובות נגיעה של היד בפנים. ילדים בגיל שנתיים כבר מבצעים את רצף הפעולות השלם הזה כשהם נדרשים, למשל, להופיע בפני זרים.
לא רק מחוות המבוכה אוניברסליות אלא גם הפענוח שלהן. אנשים מתרבויות שונות זיהו נכון מבוכה אצל בני עמים רחוקים. התרבות משפיעה בהחלט על הסיטואציות שיפעילו את המבוכה אבל לא על דרך ההבעה שלה. הסומק אינו חלק מהותי של תצוגת המבוכה: הפנים מאדימות כ-15 עד 20 שניות מתחילת האירוע ואילו רצף המחוות הטיפוסי אורך כחמש שניות בלבד.
נראה כי למבוכה יש תפקיד חברתי חשוב בשיקוף והגדרת גבולות לגבי האופן בו רצוי שיתנהלו קשרים חברתיים, בהתאם לנורמות המקובלות בכל חברה ותרבות.
ג'ק קמפ

ביוגרפיה

קמפ נולד ב-13 ביולי 1935. הוא גדל והתחנך בלוס אנג'לס, והיה השלישי מבין ארבעת בניו של פרנסס אליזבת (לבית פופ) ופול רוברט קמפ. פול הסב את עבודתו כשליח דואר על אופנוע לעבודה בחברת הובלות. פרנסס הייתה עובדת סוציאלית משכילה ומורה לספרדית. קמפ גדל באזור וילשייר היהודי שבמערב לוס אנג'לס, אך משפחתו מהמעמד הבינוני והמצומצם התפללה בכנסייה באורח קבע. קמפ הצעיר בחר להתעסק בספורט, אף שאמו ניסתה להרחיב אופקיו בשיעורי פסנתר ובטיולים להוליווד בול.
קמפ למד בתיכון פיירפקס, שהיה ידוע אז בריכוזו הגבוה של תלמידים יהודים וילדי ידוענים. למעלה מ-95% מחבריו של קמפ היו יהודים, ולאחר מכן הפך לתומך של עניינים יהודיים. חבריו לכיתה כללו את המוזיקאי הרב אלפרט ואחרים. בשנותיו בתיכון עבד קמפ עם אחיו בחברת המשאיות של אביו במרכז העיר לוס אנג'לס. בזמנו הפנוי הוא היה נוהג לקרוא, והתמקד בספרי היסטוריה ופילוסופיה.
לפני כניסתו לפוליטיקה האמריקאית, קמפ קוורטרבק מקצועי במשך 13 שנים. הוא שיחק לתקופה קצרה בליגת הפוטבול הלאומית (NFL) ובליגת הפוטבול הקנדית (CFL), אולם הפך לכוכב בליגת הפוטבול האמריקאית (AFL), ליגת פוטבול מקצוענית שהתאחדה עם ה-NFL ב-1970. הוא שימש כקפטן הן של סן דייגו צ'רג'רס והן של באפלו בילס וזכה בפרס השחקן המועיל ביותר של ליגת ה-AFL ב-1965 אחרי שהוביל את באפלו בילס לאליפות השנייה ברציפות. הוא שיחק ב-AFL במשך עשור קיומה, הופיע במשחק האולסטאר שלה שבע פעמים, שיחק במשחק האליפות חמש פעמים, והחזיק בשיאי פוטבול רבים. נוסף על כך, קמפ ייסד את אגודת שחקני ליגת הפוטבול האמריקאית, שם כיהן כנשיאה במשך חמש כהונות. במהלך החלק הראשון של קריירת הפוטבול שלו, שירת בכוחות המילואים של צבא ארצות הברית.
כשמרן כלכלי, קמפ דגל בכלכלת צד-היצע ובשמירה על מיסים נמוכים ​​במהלך הקריירה הפוליטית שלו. עמדותיו נפרשו לאורך הספקטרום החברתי, החל מהתנגדותו להפלה מלאכותית לתפיסותיו הליברטריאניות יותר, שצידדו ברפורמות בתחום ההגירה לארצות הברית. כחסיד אסכולת שיקגו וכלכלת צד-היצע, בלט קמפ בהשפעתו על סדר היום של ממשל רונלד רייגן ונחשב לאדריכל חוק ההתאוששות הכלכלית שהועבר בקונגרס של ארצות הברית ב-1981.
לאחר חייו הפוליטיים נשאר קמפ פעיל ציבורי, והיה חבר בדירקטוריונים של תאגידים ומוסדות ללא כוונת רווח. הוא גם חיבר בשיתופי פעולה עם מחברים אחדים וערך מספר ספרים. הוא קידם פוטבול אמריקאי וסיפק מקור תמיכה בשחקני פוטבול שפרשו לגמלאות. לאחר מותו עוטר קמפ במדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא דאז ברק אובמה.
אל-קאים באמר אללה

ביוגרפיה

אל-קאים באמר אללה נולד בסלמיה שבסוריה בשנת 895, בשם עבד א-רחמאן. לאחר שאביו, עוביד אללה אל-מהדי באללה, עלה לשלטון, הוכרז אבו אל-קאסם כיורש העצר המיועד בשנת 912, ועזר לדכא את ניסיונות המרד.
אל-קאים באמר אללה הוביל את ההתנגדות לבית עבאס, אשר נתפסו כרודנים, במערכות שהתרחשו הן בין השנים 914–915 ובין השנים 919–921.
בשנת 934 ירש אל-קאים באמר אללה את השלטון מאביו, והוכתר כח'ליפה.
תחת הנהגתו, האימפריה של השושלת הפאטמית הפכה לכוח החשוב והמוביל באגן הים התיכון.
בין השנים 944–947, האימפריה נכנסה למשבר, כאשר פרץ מרד הח'וארג' בהנהגתו של אבו יזיד.
למרות המרד הקשה, הצליח אל-קאים באמר אללה לשמור על השלטון ועל אחדות האימפריה, אך הוא נפטר ב-17 במאי 946, בטרם דוכא המרד לחלוטין.
לאחר פטירתו, תפס את מקומו והמשיך את דרכו בנו, אלמנצור באללה אלפאטמי.
ויליאם ברנס

השכלתו ותאריו

ברנס סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת 'לה סלה' שבפילדלפיה, ולאחר מכן תואר שני בפילוסופיה ובעקבותיו גם דוקטורט באותו התחום, בבית הספר ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת אוקספורד, שם למד בסיוע "מלגת מארשל" (Marshall Scholar). ברנס הוא בעל שלושה תוארי דוקטור של כבוד. ברנס חיבר את הספר "סיוע כלכלי והמדיניות האמריקנית כלפי מצריים, 1955-1981" (הוצאת "בית הדפוס של אוניברסיטת מדינת ניו יורק", 1985). הוא דובר רוסית, ערבית וצרפתית, ובעל שני עיטורי שרות וכבוד נשיאותיים, כמו גם כמה עיטורי מחלקת המדינה האמריקנית, ביניהם שני תוארי כבוד, ב-2006 כשגריר, עבור הצלחה וייזום בתחום פיתוח הסחר, ב-2005 שני תוארי כבוד נוספים, ועוד עיטורי כבוד גבוהים בשירות החוץ האמריקני. ב-1994, הוא הוצב ברשימת "50 האנשים המבטיחים ביותר למנהיגות, מתחת לגיל 40" של טיים מגזין, וברשימת "100 המנהיגים הגלובאליים הצעירים", של אותו עיתון.

קריירה

ברנס כיהן כשגריר ארצות הברית לירדן בין השנים 1998–2001, וכן כעוזר מזכיר המדינה לענייני המזרח הקרוב בין השנים 2001 - 2005. כמו כן, כיהן בשורה של תפקידים אחרים במחלקת המדינה, מאז נכנס לשרות החוץ ב-1982, ובהם, מנכ"ל מחלקת המדינה ועוזר מיוחד למזכיר המדינה; יועץ מיניסטריאלי בשגרירות ארצות הברית במוסקבה; סגן מנהל וממלא מקום המנהל הראשי לצוות תכנון המדיניות של מחלקת המדינה; שימש כעוזר מיוחד לנשיא ומנהל ראשי לענייני המזרח הקרוב ודרום אסיה בצוות המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית.
בשנים 2005–2008 כיהן כשגריר ארצות הברית לרוסיה. ב-18 בינואר 2008, מזכירת המדינה דאז, קונדוליסה רייס, הכריזה על מינויו של ויליאם ברנס, כמיועד לרשת את ניקולס ברנס, בתפקיד תת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים, במרץ 2008, תפקיד אשר מהווה את המשרה הגבוהה ביותר המוחזקת בידי מועסק של מחלקת המדינה, שאינו מינוי פוליטי, ומהווה רק דרגה אחת נמוכה יותר מאשר מזכיר המדינה עצמו או סגניו.
ברנס כיהן במשך יממה כמזכיר המדינה בפועל, בין ה-20 ל-21 בינואר 2009, בין יום ההשבעה של הנשיא ברק אובמה, לבין אישור מועמדותה בסנאט, של מזכירת המדינה הילרי קלינטון.
צלאח ח'לף

קורות חייו

ח'לף נולד ביפו וגלה עם משפחתו לעזה ב-1948. הוא למד באלכסנדריה ושם פגש ביאסר ערפאת. הוא התפרסם כאידאולוג וכמי שניסח, יחד עם ערפאת, את העקרונות והיעדים של הפת"ח. בפת"ח הופקד ח'לף על ארגוני המודיעין. בינואר 1970 הוא ניהל עם ערפאת את המגעים עם לבנון. בספטמבר 1970 הוא נתפס על ידי הלגיון הירדני ושוחרר לאחר מספר ימים אחרי שהושג הסכם הפסקת אש בינו לבין חוסיין.
הוא הוביל את פעולות הטרור של הפת"ח מחוץ לישראל ובין השאר הקים את "ספטמבר השחור", הגם שהכחיש מעורבות בפעילות הארגון. באפריל 1973 פרצו כוחות ישראלים לביתו בביירות והרגו את חברו, אך הוא ניצל במקרה.
במהלך מלחמת לבנון באוגוסט 1982 הוא נפצע בהפצצה בביירות שכוונה לחסלו. בשנת 1983 ביקש אורי אבנרי להזמין את אבו איאד לישראל וטען שהוא מסכים לשלום עם ישראל. 
בהמשך דרכו, צבר לעצמו אויבים רבים. בסופו של דבר חוסל בתוניס בשנת 1991, יממה לפני פרוץ מלחמת המפרץ הראשונה, על ידי אחד משומרי ראשו, שפעל מתוך אמונה אידאולוגית שאבו איאד נוקט עמדה פייסנית מדי כלפי ישראל. המתנקש, שגויס על ידי ארגון אבו נידאל, קיבל הוראה לחסל את אבו איאד זמן קצר לאחר שהכריז כי מדינה פלסטינית תקום לצד מדינת ישראל ולא במקומה.

עמדותיו

בשנים 1973-1970 הוא שלל את האפשרות של הקמת מדינה פלסטינית לצד ישראל. אולם בתחילת 1974 הוא תמך בהליכה לשיחות ז'נבה ובהמשך 1974 הוא הצהיר על נכונות להקמת מדינה פלסטינית על השטחים שנכבשו ב-1967, במסגרת תוכנית השלבים של אש"ף. אבו איאד גם הוביל קו יותר פרו סובייטי מאשר ערפאת.
בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון, הכריז אבו איאד כי הדרך לשחרור ירושלים "עוברת דרך ג'וניה" (הנמל שבשליטת הפלנגות).
בשנת 1988 יצא ח'לף בהכרזה על נכונות להכרה במדינת ישראל. אך לטענת רבים, אין לראות בו גורם מתון - אלא טקטיקן. בין השאר מכיוון שבשנת 1989 הוא קבע בנאום: "אנו נשיב את פלסטין כמו היהודים: שעל, שעל. אנו לומדים מהם, ואין בכך שום בושה!"
יואל רוזנהק

יואל (ז'יל) רוזנהק (פריז, 1870 - ניס, 7 במרץ 1940) היה אגרונום ופקיד הברון רוטשילד בארץ ישראל.

חייו

רוזנהק נולד בפריז, בן לשמואל ופאני לבית רוז וקיבל חינוך יהודי מסורתי. עם תום חוק לימודיו התיכוניים רכש את השכלתו האקדמאית בבית הספר הגבוה לחקלאות באלג'יר. בשנת 1893, מיד עם סיום לימודיו, החל לעבוד בשירותו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד והחל בפיקוח על נטיעת כרמים במושבה זכרון יעקב (1893) ומאוחר יותר במושבה ראשון לציון (1897). לאחר מספר שנים נתמנה למנהל ענייני מושבות הברון בגליל התחתון ממשרדו שבנצרת. עם ביטול פקידות הברון בארץ והעברת ניהול מושבות הברון לחברת יק"א בשנת 1900 המשיך רוזנהק לנהל את עבודות החברה במחוז הצפון ממשרדי החברה שבחיפה. עם חלוף הזמן ובהדרגה החל לאהוד את המתיישבים ואת מפעל תחיית היישוב בארץ ישראל.
בזמן מלחמת העולם הראשונה שרת כקצין בצרפת ולאחר המלחמה חזר לעבודתו ביק"א כראש משרד חיפה. עם הקמת פיק"א בשנת 1924 שהחליפה את יק"א המשיך רוזנהק לנהל את מושבות הברון בשומרון ובגליל עד לשנת 1930. לאחר כ-37 שנות שירות בארץ ישראל, בהיותו כבן 60, פרש לגמלאות, חזר לצרפת והיה לפעיל במוסדות הקהילה הספרדית בפריז.
בשנת 1931 ניהל את הביתן הארצישראלי שבתערוכה הקולוניאלית הצרפתית מטעם הברון. בעשור שלאחר מכן ביקר כמה פעמים בארץ ישראל.
עוד בטרם מלחמת העולם הראשונה נשא רוזנהק את רבקה, לבית ארדיטי שמביירות, לאשה. לבני הזוג נולדו חמישה ילדים: רחל (איבון), אדמונד (שנקרא על שם הברון), לוסיאן (שנספה באושוויץ), נלי ופולט.
פרוצ'ו פארי

ביוגרפיה

פארי נולד בשנת 1890 בפיימונטה. הוא שירת כקצין במלחמת העולם הראשונה ולאחר המלחמה למד ספרות והיה מורה בבית ספר תיכון. באמצע שנות ה-20 עבר לעבוד כעיתונאי בעיתון "קוריירה דלה סרה" שהיה בעל קו דמוקרטי. בשנת 1926, כשהעיתון נמכר לשלטון הפשיסטי עזב את העיתון והקים מחתרת אנטי-פשיסטית שסייעה לאנשים שנרדפו על ידי השלטון לברוח מאיטליה. על פעילותו זאת הועמד לדין במשפט מתוקשר שעורר תרעומת רבה נגד השלטון הפשיסטי. פארי לא שוחרר בתום המאסר המתון שנגזר עליו במשפט אלא הוגלה אל האיים הליפאריים. לאחר מספר שנים שב למילנו ושם היה פעיל בתנועת הצדק והחופש שברבות הימים הייתה למפלגת הפעולה. הוא היה מראשי ועד השחרור של איטליה הצפונית שביצע פעולות חבלה נגד הכובש הנאצי. בסוף 1944 עבר לרומא ובשובו למילנו נתפס על ידי הנאצים. הוא הצהיר על זהותו ותפקידו בפני אנשי הגסטפו, ונכלא במילנו ואחר כך בוורונה. 
ביוני 1945, בעקבות התפטרות בונומי עלה שמו של פארי לראשות ממשלת איטליה. למרות מחאות ראשוניות מצד הסוציאליסטים והקומוניסטים, הצליח פארי להרכיב ממשלה, בה הוא כיהן גם כשר הפנים. בסוף נובמבר 1945 התפטר מתפקידו והסביר את המהלך בכך שקיימת סכנה לעתיד הדמוקרטי של איטליה.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עב-ראש מנומר

מאפיינים

זוהי ציפור באורך 24 ס"מ ומשקל עד 29 גרם. היא בעלת נוצות אפורות עם זנב וכנפיים חומות ואזור השת חום. הראש גדול ועבה כשמו, העיניים גדולות והמקור מזכיר מקור של חנקן עם עיקול בקצהו. הנוצות שסביב העיניים יותר חומות משאר הראש.
זוהי ציפור יער נחבאת הניזונה מחרקים שהיא חוטפת מהאוויר. היא מצויה בעיקר ביערות ההרריים ביערות טרופיים או סובטרופיים.
ביצ'קראפט

היסטוריה

ביץ' איירקראפט קורפוריישן (The Beech Aircraft Corporation) נוסדה בויצ'יטה שבקנזס ב-1932 על ידי וולטר ה. ביץ' ורעייתו אוליב אן מלור ביץ'. החברה החלה את פעולתה במפעל מושבת של ססנה. ביחד עם המתכנן טד וולס, הם פיתחו את המטוס הראשון של החברה, הסטאגרווינג, שהוטס לראשונה בנובמבר 1932. 785 מטוסי סטאגרווינג יוצרו בסך הכל, מתוכם מעל ל-400 הופעלו על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית והכוחות המזוינים של בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה, הוחלף הסטאגרווינג בבוננזה המהפכני בעל זנב הוי שהפך לסימן ההיכר שלו. מטוסים חשובים אחרים שפותחו על ידי החברה הם סדרת מטוסי הקינג אייר הנמצאים בייצור החל מ-1964 ומונעים על ידי שני מנועי טורבו-פרופ, והברון, הגרסה הדו-מנועית של הבוננזה.
ב-1950, מונתה אוליב אן ביץ' לנשיאה ומנכ"לית החברה, בעקבות מותו הפתאומי של בעלה מהתקף לב ב-29 בנובמבר אותה שנה. היא המשיכה לכהן כמנכ"לית החברה עד שביץ' נרכשה על ידי ריית'און קומפני ב-8 בפברואר 1980.
ב-1994, איחדה ריית'און את ביצ'קראפט עם קו המוצר של הוקר אותו רכשה שנה קודם לכן מבריטיש איירוספייס, ליצירת ריית'און איירקראפט קומפני. ב-2002, הוחייה שם המותג ביצ'קראפט ככינוי למטוסים שיוצרו בויצ'יטה. ב-2007, מכרה ריית'און את ריית'און איירקראפט לחברת האחזקות הוקר ביצ'קראפט שייסדו אונקס קורפוריישן וגולדמן סאקס.
סים סיטי (סדרת משחקים)

SimCity 4

החידוש הראשון בSimCity 4 הוא ה"מחוז". זהו השטח הכללי של המשחק, והשחקן יכול לבנות עיר אחת גדולה המתפרסת על כל המחוז. המחוז מחולק לעשרות מקטעים בגדלים שונים, וכל קטע מיצג שכונה בעיר. לשחקן יש אפשרות לבחור את החלקים שברצונו להפוך לשכונת גורדי השחקים או הפרברים הנחותים של העיר.
עוד חידוש היא המנוע הכלכלי של המשחק, לכל פעולה של ראש העיר ישנה השפעה ישירה על כלכלת העיר, לכל פרט בעיר ישנו תקציב משלו, החל מכבישים ועד מיסים, ובניהם הקצבה של בתי הספר, בתי החולים והמרפאות, תחנות המשטרה והכיבוי, בנין העירייה, אצטדיונים פארקים ועוד. על ראש העיר לעצב את המצב הכלכלי של העירייה ולהחליט כיצד להשקיע את התקציבים, והאם התקציב יהיה מאוזן, בהפסד או ברווח.
בנוסף לפעילות של ראש העיר (השחקן), ישנם 5 יועצים שכל אחד מהם אחראי על תחום אחר: איכות הסביבה, חינוך ורפואה, משטרה וכוחות כיבוי, כלכלה, מגורים ותעשייה ותחבורה. בכל פעם שמתעוררת בעיה כלשהי, היועץ המתאים נותן עיצות לשיפור המצב או לפתרונו. כאשר אם ראש העיר מספק טיפול טוב לעיר, היועצים שקטים, או מפרגנים לראש העיר. אך אם ראש העיר יוצר מצב רע לתושבי העיר, היועצים ידווחו על הבעיות, ואף יהוו בעיה בפני עצמם.
בנוסף לתחום בנית העיר במשחק, יכול ראש העיר לממן "סימים" שיחיו בעיר שלו, יעבדו וישמשו בעצם כ"יועצים" נוספים המדווחים על מצבם ישר מהאזור. סימים יכולים לדווח על בעיות בחינוך, בתחבורה (לדוגמה: קושי להגעה לעבודה) ועוד, כדי לעזור לראש העיר לנהל את העיר בצורה טובה יותר.

SimCity 4: Rush Hour

SimCity 4: Rush Hour (שעת השיא) הוא תוסף למשחק אשר מתעסק בתחבורה. בתוסף זה מתווספים סוגים שונים של כבישים מהירים, כבישים ראשיים, רכבות עיליות ותחתיות, מעבורות ועוד. תוסף זה מדמה את בעיות התחבורה העירונית. הפעם משימתו העיקרית של ראש העיר היא לבנות תשתית תחבורה רחבה ויעילה ככל הניתן של תחבורה ולפעול על מנת שלא יווצרו עומסי תנועה כבדים או נזקים לאיכות החיים בעיר.

SimCity Societies

החידוש העיקרי ב-SimCity Societies הוא המנגנון הגרפי שלו, כשבכל סוגי הSimCity הקודמים היה יכול השחקן לצפות בעיר מזווית מסוימת, כאן השחקן יכול לסובב את ה"מצלמה" של המשחק מכל זווית שרק ירצה, חידוש נוסף היא היכולת של השחקן לבחור איזה מבנים לבנות בעיר, שלא כמו בכל משחקי ה-SimCity הקודמים שהשחקן היה מגדיר אפיון לאזורים (תעשייה, מגורים וכלכלה) - כאן ראש העיר בונה בעצמו כל מבנה ומבנה. החידוש השלישי והאחרון במשחק הוא ה"חברות". על ראש העיר ליצב ככל הניתן את היחס החברתי בעיר, כאשר לכל מבנה שיבנה בעיר תהינה השפעה על היחס החברתי בעיר ועל המראה העתידי של העיר.
בוטן

גידול

הבוטנים גדלים מתחת לאדמה בתוך תרמיל עצי, כל תרמיל מכיל בדרך-כלל זוג זרעים. מגדלים אותו בארצות שאקלימן חם למדי.
הצמח נמנה עם משפחת הפרפרניים, אחת משלוש תת-משפחות של סדרת הקטניות, מוצאו מאמריקה הדרומית.
צמחי אגוז האדמה הם חד שנתיים. העלים מורכבים משני זוגות עלעלים; הפרחים קטנים וצהובים. לאחר ההפריה מתכופפים העוקצים הנושאים את השחלה המופנית כלפי מטה, ונועצים את הפרי המתפתח בתוך האדמה. מפתח תרמיל (המכונה "קטנית"), ובו זרע אחד עד שלושה.
גידול אגוזי האדמה מצליח בעיקר בקרקעות קלות או חוליות, שכן אם הקרקע נוקשה או טינית  יכבד על הפירות לחדור ולהתפתח בתוכה. אף על פי כן אפשר לקבל יבולים גדולים גם באדמות כבדות, בתנאי שהן תחוחות, והגידול עולה יפה אף בקרקעות הלס בנגב בישראל.
הבוטנים נאכלים כשהם קלויים (כ"פיצוחים"), מבושלים במי-מלח, או ללא עיבוד כלל. הם משמשים לייצור חטיפים (דוגמת "במבה" או "קבוקים"), ממרחים (דוגמת חמאת בוטנים) ומוצרי מזון שונים נוספים. השמן המופק מהם משמש לעיתים לטיגון והשמן המופק מזרעי הצמח תופס מקום נכבד בייצור המרגרינה.
בוטנים עם ציפוי אפוי הם חטיף פופולרי בישראל ומכונים "בוטנים אמריקאיים", אף על פי שלא הגיעו מארצות הברית. הציפוי מורכב מקמח ותבלינים שונים - ב-100 גרם של בוטנים אמריקאים יש כ-54 גרם פחמימות. במקומות אחרים הם מכונים "בוטנים יפניים" והם נחשבים לחטיף בירה פופולרי במיוחד במקסיקו (שם הם מכונים cacahuates japon's). סוברים כי הם זכו לכינוי 'יפניים' כיון שיוצרו במקסיקו על ידי מהגרים מיפן שהגיעו למקסיקו במאה ה-19 כתוצאה מהסכמי שיתוף פעולה בין קיסר יפן ונשיא מקסיקו.

סכנות ואלרגיות

ישנם אנשים הסובלים מאלרגיה חריפה לבוטנים. במקרים קיצוניים אכילת בוטן יחיד (או אף שאיפת אבק מבוטנים) עלולה להוביל לתגובה קשה ואף למוות. שמן בוטנים אינו מכיל את כל החלבונים הקיימים בבוטן עצמו (שלא כמו חמאת בוטנים המשמרת את רובו), כך שמעט מאוד אנשים אלרגיים אליו.
בוטנים עשויים להזדהם בעובש Aspergillus flavus, המייצר את הרעלן המסרטן אפלטוקסין. מחלקת החקלאות של ארצות הברית בודקת כל מטען בוטנים טריים, ומשמידה אותו אם נגוע.

היסטוריה

אגוז האדמה בוית ממיני הבר A. duranensis או A. ipaensis לראשונה בדרום אמריקה לפני כ-7,500 שנה בארגנטינה או בוליביה. הוא הופץ צפונה עד למרכז אמריקה שם גילו אותו הספרדים, שהפיצו אותו לעולם המערבי.
הבוטנים הובאו לראשונה לסין במאה ה-17 על ידי סוחרים פורטוגזים. ג'ורג' וושינגטון קרבר חקר את שימוש בבוטנים ופירט כ-300 מוצרים בהם ניתן להשתמש בבוטנים. הדבר גרם להגידול משמעותי בגידולי בוטנים בדרום ארצות הברית. בשנות ה-80 עלתה הפופולריות שלהם בסין והחל מ-2006 הפכה סין למובילה עולמית בייצור בוטנים, לפני הודו וארצות הברית. רוב התצרוכת היא לשוק הסיני ובעיקר לייצור שמן.
הבוטן הפך למאכל נפוץ באפריקה ומשם הגיע, יחד עם העבדים, לארצות הברית, והפך פופולרי שם ובשאר ארצות המערב (החקלאות של מרכז אמריקה לרוב לא הגיעה צפונה מדרום מקסיקו).
עירוי

עירוי (אינפוזיה) הוא תכשיר המוכנס בווריד פריפרי בידיים או ברגליים, לעיתים אף בצוואר או בווריד מרכזי, ומשמש על מנת להכניס דרך הוורידים נוזלים לתוך מחזור הדם: בדרך כלל תרופות או מים פיזיולוגיים. 
בהחדרת עירוי משתמשים בשיטת "ווריד פתוח" שנוצר באמצעות החדרת קטטר לעירוי לווריד.
סקוואט (תרגיל)

סקוואט (באנגלית: Squat) הוא תרגיל, שמעצב את שרירי הרגליים והישבן. זהו תרגיל מורכב רב מפרקי שבעת ביצועו מפעילים את מפרק הקרסול, הברך והירך. את הסקוואט ניתן לבצע בכל גיל ובזמן ביצוע התרגיל הוא תרגיל השורף קלוריות, מתרחשת עלייה בדופק והפעלת מספר רב של שרירים בו זמנית.
דוב המשקפיים

מאפיינים

דוב המשקפיים נפוץ בדרום אמריקה בהרי האנדים בוונצואלה, בקולומביה, באקוודור, בבוליביה ובפרו. זהו המין היחיד במשפחה הדוביים שאנדמי לאמריקה הדרומית.
דוב המשקפיים במצב שימור פגיע בעיקר בגלל פגיעה באזורי המחיה שלו ומעריכים כי נותרו פחות מ-2,000 פריטים בבר. הוא גם ניצוד בשל פרוותו ובשרו ומשתמשים בחלקי גופו ל"רפואה מסורתית".
משך חייו של דוב משקפיים בשבי יכול להגיע ל-25 שנה.
זכרים בוגרים שוקלים 100–155 ק"ג ונקבות בוגרות 64–82 ק"ג.
דוב המשקפיים הוא קטן ושעיר. יש לו סימנים לבנים צהבהבים הדומים למשקפיים סביב עיניו ועד לבית החזה. סימנים אלו מיוחדים במינם לכל אחד. שאר פרוותם עשויה להיות בצבע חום כהה עד שחור. לו חוש ריח חד ואף גדול למציאת מזון בחרכי קרקע קטנים ועל עצים גבוהים. כמו כן יש לו טפרים חדים וארוכים לחפירת מערכות שורשים ועקירת צמחים.
דובי המשקפיים פעילים בלילה ובין הערביים. הם אוכלי כול, אך צמחים מהווים את עיקר מזונם. המזון המועדף עליהם הוא פירות, אך הם ניזונים ממגוון גדול של מזונות כגון עשבים ודבש. הם יכולים גם להסתפק במכרסמים קטנים, ציפורים וחרקים.
הם מפזרים זרעים ובכך תורמים תרומה ישירה לצמיחת היערות שבהם הם חיים.
ההזדווגות נעשית בדרך כלל בין אפריל ליוני. הזוג נשאר ביחד במשך מספר ימים במהלך עונת הרבייה ומזדווג פעמים רבות. הזכר אינו משתתף בגידול הגורים. אחד עד שלושה גורים נולדים בין נובמבר לפברואר. משך ההיריון בשבי הוא בסביבות 8 חודשים. בלידה הגורים עיוורים ושוקלים 300 עד 360 גרם. האם שומרת על גוריה ולאחר כחודש הגורים מסוגלים לחפש אוכל יחד עם אמם. לאחר 6–8 חודשים הם יכולים להסתדר בעצמם.
על אף שהם נוטים להתבודד אחד מהשני כדי להימנע מתחרות, הם אינם טריטוריאליים.
כאשר נפגשים בבני אדם או בדובי משקפיים אחרים, הם יגיבו בצייתנות אבל באופן זהיר, אלא אם כן בן האדם נראה כאיום או כמסכן את גורי האם. אמהות תועדו תוקפות ציידים באופן ברוטלי ביותר, אך שום מיתה לא תועדה על ידי ממשלות דרום אמריקה.
קרן חבצלת

קרן חבצלת הוא ארגון שהוקם על ידי הקיבוץ הארצי השומר הצעיר בשנת 1967 ומטרתו היא לתמוך כספית במוסדות החינוך והתרבות של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. בין המוסדות הנתמכים: תנועת הנוער השומר הצעיר בישראל, תנועת הנוער השומר הצעיר העולמית, סמינר גבעת חביבה, מועדון צוותא, קשת איילון, מקהלת הקיבוץ הארצי וארגונים נוספים.
בנוסף לתמיכה במוסדות החינוך והתרבות קרן חבצלת מחלקת מלגות לסטודנטים וכן לאומנים אנשי הקיבוץ הארצי.
לאחר איחוד התנועות הקיבוציות וסיום פעילותו של הקיבוץ הארצי מהווה קרן חבצלת את המסגרת הארגונית והרעיונית שמאגדת את קיבוצי הקיבוץ הארצי-השומר הצעיר.
הקרן מקבלת ממשרד התרבות והספורט תמיכה שנתית של כ-390,000 ש"ח.