google/wiki40b huggingface dataset:
נטואי

גאוגרפיה

נטואי ממוקמת כ-69 ק"מ מבירת המדינה ומבירת המחוז יאונדה. בנוסף היא נמצאת על גדות הנהר סאנגה .

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 21 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (20 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,847 מילימטרים בשנה. חודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (354 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (7 מ"מ גשם).

תנועה ותחבורה

היא ממוקמת ליד הכביש הלאומי N15 ונמצאת כ-13 ק"מ מהכביש הלאומי N1.
חלב זכר

חלב זכר הוא מונח המתייחס ליצירת חלב בבלוטות החלב של זכרים במחלקת היונקים. 
מקרים של ייצור חלב מתועדים במינים מסוימים של יונקים, בהם האדם.
בנוסף, תינוקות משני המינים יכולים מדי פעם לייצר חלב, אך חלב זה לא נחשב לחלב של הנקה גברית ונקרא חלב יילודים.
צ'ארלס דרווין התייחס בספרו "מוצא האדם" לאפשרות של יצירת חלב על ידי זכרים, בעיקר במקרה של מחלת חצבת.

בבעלי חיים

מקרים של הנקה על ידי זכרים מתקיימים כנראה במקרים קיצוניים בהם בעלי חיים שרויים בחרדה או סובלים ממחלות מסוימות. המקרים הידועים של הנקה על ידי זכרים, הם בסוג דייאק 
(Dyacopterus spadiceus) של עטלף פירות החי באינדונזיה. כמו כן התופעה ידועה אצל עזים ובעלי חיים נוספים.

בספרות חז"ל

מקרה מיוחד מובא במסכת שבת דף נג: 
תנו רבנן - מעשה באחד שמתה אשתו והניחה בן לינק ולא היה לו שכר מניקה ליתן, ונעשה לו נס ונפתחו לו דדין כשני דדי אשה והניק את בנו...
גם במשנה מוצאים עדות קצרה על אפשרות כזאת. "רבי שמעון בן אלעזר אומר: חלב הזכר טהור" (מסכת מכשירין פ"ו, ז). ולפירוש ר' עובדיה מברטנורה - "דלא חשיב משקה" (אלא זיעה בעלמא).
סיפור דומה מובא במדרש על מרדכי ואסתר - "מרדכי זן ופרנס. ר' יודן אומר: פעם אחת חזר על כל המניקות ולא מצא לאסתר מניקה והוא היה מניקה, כדדרש ר' אבהו בצבורא גחיך צבורא. אמר להון: ולא מתניתא היא (תרגום מארמית: כשדרש על כך ר' אבהו בציבור, גיחך הציבור (על הדרשה), אמר להם -"ולא שנינו כך..") - ר' שמעון בן אלעזר אומר : חלב הזכר טהור" (ילקוט שמעוני, מגילת אסתר, סי' תתרנג).

בהלכה

דינו של חלב זכר מובא בהלכה לצורך שני עניינים. האם חלב זכר מטמא כחלב של שאר שבעת המשקים, וכן האם יש לו דין של "משקה" להעברת טומאה. 
על פי הרמב"ם בספרו משנה תורה – "חלב האדם שאינו צריך לו אינו משקה, לא מכשיר ולא מטמא. לפיכך חלב הזכר אינו משקה. אבל חלב האשה... סתמו משקה ומטמא או מכשיר, מפני שהוא ראוי לתינוק" (הל' טומאת אוכלין, פ"י, ד).
התייחסות נוספת היא לגבי שאלה של בשר וחלב (בנוסף לשאלת הדין לגבי חלב אשה רגיל).
הש"ך ביורה דעה סימן פ"ז פוסק "אבל בחלב זכר דאדם פשיטא דלא גרע מחלב אשה ולפי זה המחבר (בשולחן ערוך) שהעתיק לשון 
הרמב"ם דמשמע מיניה דגם בחלב זכר פטור אבל אסור".
בלאדס

היסטוריה

כנופיות הבלאדס מזוהים עם הצבע האדום ולובשים כל לבוש בצבע זה. הכנופיה נוסדה כדי למנוע את התפשטות הקריפס ומאז ישנם עימותים רבים בין השתיים. 
חברי הכנופיה קוראים לפעמים אחד לשני "Damu" (המילה דם בשומרית) ומכנים את כנופיות הקריפס בכינויי גנאי כגון "Crab" או "E-Ricket" או שאחרי כל אות C הם יכתבו K כדי לבנות את הצירוף "Crip Killa". 
כנופיות הבלאדס ממוקמות בערים שונות ברחבי מחוז לוס אנג'לס (בעיקר אזור סאות' סנטרל) ומונים שם כ-75 כנופיות פעילות. בשנות השמונים התחילו כנופיות הבלאדס להתפשט ברחבי קליפורניה ואחר כך גם בכל ארצות הברית כאשר בניו יורק ישנם אחוז גבוה יותר של כנופיות בלאדס מקריפס אך מספר כנופיות הבלאדס במחוז לוס אנג'לס הוא עדיין הגבוה ביותר בעולם. בשנות התשעים ניתן כבר היה ניתן למצוא כנופיות בלאדס בודדות אפילו במערב אירופה.
עיסוקה העיקרי של כנופיית הבלאדס היא סחר בסמים, סחר בנשק לא חוקי והימורים בלתי חוקיים, אף על פי שלפי דיווח משטרתי יש בידה כשלושה בתי קזינו מפוארים בלאס וגאס.
כנופיה זו וכנופיית הקריפ שולטות ברוב אזורי לוס אנג'לס מבחינת פשע.
האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה

תיאור האנדרטה

האנדרטה בנויה שני קירות העשויים אבנים מסותתות. על הקיר מופיע הפסוק: "מנשרים קלו מאריות גברו" מספר שמואל ב. מתחת לפסוק כתובה הכתובת באנגלית "לזכר הלוחמים היהודים שנפלו בשורות הצבא הפולני".
בחלקה הימני של האנדרטה מצוי קיר נוסף ועליו נמצאים תבליטים המתארים חיילים אוחזים בנשק ומתחתיהם הכתובת בפולנית: "למען חירותינו שלך".
לפני האנדרטה מצויה רחבת טקסים אליה מוביל גרם מדרגות ולפניו 2 אבנים מוגבהות. בצידו הימני סמל הצבא הפולני ומתחתיו חקוקות השנים 1939-1945 באותיות מתכת מצופות זהב. בצידו השמאלי קיר שיש שעליו מצוין מגן דוד עשוי מתכת בצבע צהוב ומתחתיו הכתובת: "לזכר הלוחמים היהודים בצבאות פולין שנפלו במלחמת העולם השנייה 1939-1945"
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יצחק רחלין שתכנן גם את האנדרטה לזכר הלוחמים היהודים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה הנמצאת בצמוד.
ניסים קינן

ביוגרפיה

נולד בשם ניסים קקון, וגדל בבית שמש. אחיו מסעוד קקון, היה משגיח בישיבת חב"ד באגאדיר שבמרוקו ונהרג ברעידת אדמה. 
קינן שירת בצה"ל בסיירת שקד. לאחר תום שירותו הצבאי, המשיך לשרת במילואים, והגיע לדרגת סגן-אלוף. למד מדעי המדינה ותקשורת באוניברסיטת תל אביב.
קינן עוסק בעיתונות מ-1973 ובמשך השנים זכה לפרסים בתחום זה: פרס קול ישראל על שם אילן רועה (2008), פרס ירושלים (2009) ופרס העיתונאי המצטיין (2018).
בינואר 2019 לקה באירוע מוחי. במשך 3 חודשים היה מחוסר הכרה. כשהתעורר, תיקשר רק עם העיניים. היום הוא מדבר ובהכרה מלאה ומקווים שיצליח גם ללכת.
קינן מתגורר בבאר שבע ואב לשלושה ילדים.
פתיחת רץ המלך

היסטוריה ושימוש

פתיחת רץ המלך היא אחת מהפתיחות העתיקות ביותר. היא פותחה על ידי השחמטאים הספרדים לואיז רמירז דה לוסינה ורוי לופז דה סגור ושוחקה על ידי השחמטאי הצרפתי פילידור. בנט לארסן, רב אמן דני בשחמט, היה זה שהחיה פתיחה זו בשנת 1964. למרות נדירותה בעת החדשה, לעיתים נעשה שימוש בפתיחה זו כהפתעה על ידי שחקנים כמו קספרוב. נאן משתמש בה כדי להימנע מהגנת פטרוב (1.ה4 ה5 2.פ-ו3 פ-ו6), ופטר לקו שיחק אותה באליפות העולם 2007 נגד קראמניק, הידוע כשחקן קבוע של הפטרוב.
ויבר אדמס בספרו הקלאסי, הלבן - לשחק ולנצח, טען כי פתיחת רץ המלך כופה ניצחון ללבן בגלל המהלך השני. עם זאת, הוא לא היה מסוגל להוכיח זאת על ידי הבסת שחקנים חזקים ממנו, ומאוחר יותר נטש את פתיחת רץ המלך לטובת משחק וינה, וטען לגביה את אותה טענה. רב האמן, ניק דה פיירמיאן, במהדורה ה -14 של הספר, פתיחות שחמט מודרניות, מסכם כי פתיחת רץ המלך מובילה לשוויון כאשר שני הצדדים מציגים משחק טוב, והעיר כי, "בין השחקנים מודרניים רק בנט לארסן שיחק את זה הרבה, אבל גם קספרוב נתן לו ניסיון (זכייה נגד ברייב)".

וריאציות עיקריות

עקב העובדה שהמהלך השני (מצד הלבן) בפתיחת רץ המלך לא מהווה איום ישיר לשחור, לאחרון יש מספר דרכים אפשריות לתגובה. לכן, לפתיחה זו יש מספר וראיציות.
סוציולוגיה של הגוף

הסוציולוגיה של הגוף היא תחום בסוציולוגיה, העוסק בייצוגים ובשימושים חברתיים של הגוף האנושי, בחברות מודרניות.

תאוריות מוקדמות

לדברי תומאס לאקר, לפני המאה ה-18 המודל הדומיננטי להבנה חברתית של הגוף היה "מודל מין אחד / גוף אחד". על פי מודל זה, קיים רק גוף אחד עם שינויים קלים בין המינים והגזעים. למשל, הנרתיק נראה פשוט כגרסה חלשה יותר של הפין ואפילו היה נהוג לחשוב כי הוא פולט זרע.
גישה זו השתנתה בעידן הנאורות. במאה ה-16, אירופה החלה להשתתף בסחר העבדים ועל מנת להצדיק את זה הופקה כמות גדולה של ספרות המראה את המיניות ואכזריות של האפריקאים (פנון, 1976). במאה ה-18, הרעיונות של שוויון, זכויות אוניברסליות וצאן ברזל הפכו לנורמה האינטלקטואלית, אך עם זאת, הן לא יכלו להצדיק את כפיפותן של נשים בתוך תאוריה זו.
כדי להסביר את אלה, הביולוגיה של הבלעדיות נוצרה. ביולוגיה זו טענה כי מינים וגזעים שונים הותאמו להיות טובים יותר למשימות שונות ולכן יש צורך באפליה ובכפיפות.
הבנה זו קרתה בשילוב גם עם ההתפתחויות הטכנולוגיות שהתרחשו, מה שהוביל אנשים לראות את הגוף כמכונה, ולכן כמשהו שניתן להבנה, לסיווג ולתיקון, אחת הדוגמאות הראשונות לכך הייתה עבודתו של ויליאם הארווי בתחילת המאה ה-17.

חשיבות לימוד הגוף בסוציולוגיה של בריאות וחולי

נושא חשוב במיוחד בתוך המסורת של הסוציולוגיה של הגוף הוא הסוציולוגיה של הבריאות והחולי. זאת, משום שמחלה עלולה כמובן להפחית את רמת התפקוד התקין של הגוף. כמו כן, יותר ויותר אנשים בחברה מאמינים כי מחלה ניתנת למניעה על ידי ביצוע פעילויות שמובילות לגוף בריא (ובכך לשנות את אורח החיים של אדם) כגון דיאטה ופעילות גופנית, כמו גם הימנעות מכל דבר שיכול לגרום לנזק לגוף, כמו עישון. יתר על כן, מדע הרפואה כיום מסוגל לשנות את גופנו באמצעות ניתוח פלסטי, השתלת איברים ואף ביצוע שינויים במבנה הגנטי של תינוק שטרם נולד.
צ'ארלס מוריס (קצין ימי)

ביוגרפיה

מוריס נולד בוודסטוק שבקונטיקט. הוא הצטרף לצי האמריקני, וביולי 1799 מונה לפרח קצונה (midshipman). במהלך שירותו ארוך השנים השתתף במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת, במלחמות הברבריות ובמלחמת 1812. במרץ 1813 הועלה לדרגת קפטן. 
בתחילת מלחמת 1812 שירת מוריס כלוטננט בפריגטה "קונסטיטושן", ונטל חלק ואף נפצע בקרב בו הכניעה את אה"מ "גרייר". בסוף אותה שנה נמסר לפיקודו הסלופ המלחמתי "אדמס". בשל ההסגר הימי שהטילו הבריטים על מפרץ צ'סאפיק לא הצליחה האונייה לצאת לים אלא ב-18 בינואר 1814. "אדמס" סיירה בחוף האטלנטי של ארצות הברית ובחוף המערבי של אפריקה, לכדה חמש אוניות סוחר ובאפריל אותה שנה חזרה אל סוואנה שבג'ורג'יה. באפריל שוב יצאה האונייה לים, הפליגה צפונה אל חופי ניופאונדלנד ומשם עשתה דרכה מזרחה אל האיים הבריטיים. במהלך הפלגתה תפסה שלל חמש אוניות סוחר נוספות, רדפה אחר שתיים אחרות עד שפך הנהר שאנון וכמעט שנתפסה על ידי אוניית מלחמה בריטית גדולה ממנה. ב-17 באוגוסט, בדרכה חזרה לארצות הברית, עלתה האונייה על שרטון ליד האי הוט (Isle Haute) בנובה סקוטיה וניזוקה קשות, אך הצליחה להגיע מקרטעת אל נהר פנובסקוט שבמיין ונכנסה לנמל המפדן. מוריס ואנשיו הורידו לחוף את תותחי האונייה, ובסיוע מיליציה מקומית ניסו לגונן על האונייה מפני התקפה של חיילים בריטיים שהונחתו בחוף. הניסיון נכשל, והם נאלצו לסגת אל פורטלנד, לא לפני שהטביעו את האונייה כדי שלא תיפול לידי האויב. 
לאחר המלחמה שירת מוריס כקצין מנהלת הצי מ-1823 עד 1827, וכראש ענף בנייה, הצטיידות ותיקונים מ-1844 עד 1847.
הוא מת בוושינגטון די.סי. ב-27 בינואר 1856.
אוניות אחדות של הצי האמריקני נקראו על שמו.
ג'ומה

ג'ומה הוא לבוש בוכרי אותנטי שמקורו במדינות מרכז אסיה כגון אוזבקיסטן וטג'יקיסטן.
הג'ומה הוא ז'קט מרשים ועשיר העשוי, לרוב בעבודת יד, מבד קטיפה בצבע בוהק וחזק, ורקומים עליו עיטורי זהב.
נוסף לז'קט, ישנו כובע מיוחד מותאם שגם הוא מעוטר וצבעוני, כובע המתאים לגבר וכובע שונה מעט המתאים לאישה. לכובע של האישה מחוברת חתיכת בד הנראית כהינומה של כלה.
מקור הג'ומה הוא במלבושי המלכות שהתלבשו מלכי האזור ועוזריהם, כגון אמיר בוכרה, והועברו במנהג מדור לדור.
את הג'ומה נהוג ללבוש באירועים מיוחדים כגון שמחות משפחתיות. בעבר נלבש הג'ומה באירועים חגיגיים 
כחליפה לכל דבר, אך כיום לובשים אותו רק בחלק מהאירוע, בעיקר בעת הריקודים.
בעלי השמחה ומקורביהם הם אלו שלבשו את הג'ומה. באירועים כגון חתונה, זו הייתה גם דרך לזהות את הורי החתן והכלה. נוסף על כך, ישנה אמונה שמי שלובש את הג'ומה יזכה גם הוא לאירוע משמח במשפחתו, כפי שיש לבעלי השמחה.
לבוש זה נהוג גם בקרב יהודי בוכרה שמשמרים מנהג זה עד היום ולובשים את הג'ומה באירועים חגיגים כגון חתונה, ברית, בר מצווה וכדומה.
לורה לייטון

ביוגרפיה

לייטון נולדה באיווה סיטי. ב-1993 היא החלה לשחק את תפקידה של סדני אנדרוז בסדרת הטלוויזיה מלרוז פלייס שבה התפרסמה.
ב-1994 הופיעה על שער רולינג סטון ביחד עם הת'ר לוקליר. 
ב-1997 הפסיקה לשחק במלרוז פלייס, ולאחר מכן הופיעה במספר פרקים של בוורלי הילס 90210 כשחקנית מתחילה המנהלת רומן עם דייוויד סילבר, שגולם על ידי בריאן אוסטין גרין.
היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה בגבולות המסתורין ובוסטון ליגל. 
בשנת 2000 שיחקה בקומדיה "השמיים נופלים" לצד שון אסטין. בשנת 2003 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Skin" של רשת FOX, לייטון גילמה את סינתיה פטרסון בסדרה שירדה משידור לאחר עונה אחת.   
בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את לסלי טאון. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ואריק מביוס.  
ב-2009 הופיעה בגרסה המחודשת של מלרוז פלייס, וב-2010 החלה לשחק את אמה של האנה בסדרה שקרניות קטנות ויפות.
ב-1998 נישאה לשחקן דאג סאוואנט ולהם נולדו שני ילדים.
אנג'לו בואנו

ביוגרפיה

בואנו נולד ברוצ'סטר ניו יורק, דור ראשון למהגרים איטלקים-אמריקאים מסן בואנו איטליה. בתקופה שקדמה לרציחות, לבואנו כבר הייתה היסטוריית פשיעה רחבה שכללה התחמקות מתשלום מזונות, גניבת רכבים, תקיפה ואונס. בשנת 1975 בואנו חידש את הקשר שלו עם בן דודו, קנת' ביאנקי.
בואנו, שהעמיד פנים שהוא מצליח עם בנות המין השני, שכנע את ביאנקי לסרסר בשתי בחורות, אותן החזיק בדירתו כאסירות. בסוף שנת 1977, הצמד עבר מסרסרות בנשים לרצח נשים, ועד למעצרם בשנת 1979 ביצעו עשר רציחות. בואנו סיפר שכפה על נשים לכנותו בשם "סוס הרבעה איטלקי".

משפטו

תיק החקירה נגד בואנו התבסס בעיקר על עדותו של ביאנקי. החוקרים מטעם פרקליטות מחוז לוס אנג'לס קבעו שביאנקי הוא עד לא אמין ואינו משתף פעולה ולכן שחררו את בואנו. השופט רונלד מ.ג'ורג' דחה את הבקשה לבטל את התיק נגדו והעביר את החקירה לצוות אחר.
משפטו של בואנו היה המשפט הארוך ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית לאדם בודד, הוא התחיל בנובמבר 1981 והסתיים כעבור שנתיים בנובמבר 1983. במהלך המשפט, ביאנקי העיד נגד בואנו במטרה לזכות בהמתקת דינו. בית המשפט הרשיע את בואנו בתשעה סעיפים של רצח. בית המשפט דן אותו למאסר עולם, והשופט במשפט טען כי עונש מוות היה הולם יותר בעבורו.
טובה שטרסברג-כהן

ביוגרפיה

טובה שטרסברג-כהן נולדה בפולין בשנת 1933 ועלתה לארץ ישראל ב-1934 והתגוררה עם משפחתה בירושלים, שם למדה בבית הספר "אליאנס" עד 1947. בשנת 1951 סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר שליד האוניברסיטה העברית, ובשנת 1955 קיבלה תואר מוסמך אוניברסיטה במשפטים. בסוף 1958 הוסמכה כעורכת דין.
נשואה לעורך הדין יהודה כהן, אם לשלושה.

קריירה משפטית

סיימה את לימודיה האקדמיים בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בשנת 1955, ועד לגיוסה לצה"ל התמחתה בפרקליטות מחוז חיפה. את שירותה הצבאי ביצעה כסניגורית צבאית בפרקליטות מחוז צפון. בשנת 1958 הוסמכה כעורכת דין ועסקה במקצוע כ-18 שנה במשרדים פרטיים.
בשנת 1977 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בחיפה ורשמת בית משפט מחוזי, ובאותה שנה מונתה לכהונה בפועל כשופטת בבית המשפט המחוזי בחיפה. בשנת 1994 מונתה כשופטת בבית המשפט העליון, תפקיד שבו כיהנה עד לפרישתה בשנת 2003‏.
בשנת 2017 יצא לאור ספר יובל לכבודה, "ספר שטרסברג-כהן", בעריכת אהרן ברק, יצחק זמיר, אבנר כהן, מורן סבוראי ואלעד עפארי.

פועלה כנציבת תלונות הציבור

מונתה בשנת 2003 להיות הנציבה הראשונה של "נציבות תלונות הציבור על שופטים" ובכך הייתה גם האישה הראשונה בתפקיד זה. טרם הקמת גוף הנציבות, מנגנון הפיקוח על השופטים, היה קיים "משוב" על שופטים. לגישתה, "המשוב" היה זילות ממדרגה ראשונה בשופטים, היא התנגדה לו נחרצות וכבר בראשית פועלה בנציבות נטלה על עצמה את התפקיד בכובד ראש, כאשר מה שמנחה אותה הוא העובדה כי תפקיד האתיקה הוא להבין את השופט ולנסות לעזור לו לשפר את דרכיו אם צריך ואפשר, האתיקה לא נועדה למטרת ביזוי שופטים בכיכר העיר. במסגרת תפקידה בנציבות פעלה לקידומם של מספר נושאים בוערים במערכת המשפטית, ביניהם מבצע חיסול תיקים ישנים מ-1996 ומיגור תופעת התארכותם היתרה של תיקים משפטיים. כמו כן היא עסקה בפיתוחם של מספר מנגנונים, שבאמצעותם עזרה למערכת המשפטית להתייעל ולקצר את זמן ניהולם של תיקים על ידי שופטים כגון, ביקורת יזומה בבתי הדין ואצל השופטים ולא רק פעולה כתגובה מצד הנציבות לתלונות שמוגשות, פעלה למען הסרת חיסיון המידע המגביל את הנציבות בפרסום מסקנותיה. הנהיגה הסדר לפיו מדי חודש יאסוף מנהל בית המשפט את התיקים הנמצאים בפיגור ויעביר אותם לנשיא בית המשפט אשר בהתאם לממצאים יעביר חזרה את התיק לשופט והנציבות תעזור לשופט בייעול הזמן מבחינת ניהול תיקים בעלי עדיפות גבוהה יותר או פחות, העברת תיקים מאותו השופט לשופטים אחרים ועוד והכל במטרה לתת את פסק הדין בהקדם האפשרי. בתפקיד הנציבה לא פסחה על שום גורם שיפוטי וכשבנציבות התקבלו תלונות על בתי הדין הרבניים ביצעה ביקורת גם על גופים אלה. בתפקיד הנציבה נתקלה לאורך השנים בעימותים עם שופטים, אשר נגעו לתחום סמכותה כנציבה, ולקראת תום כהונתה אף נכנסה לעימות עם מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס, אשר אותו האשימה בפלישה לתחומי סמכותה, בעקבות פרסום דוח מבקר המדינה, בו הועברה ביקורת על התנהלות שופטים ובתי הדין הרבניים.
במהלך תפקידה הוגשו לה סך הכל 5,054 תלונות ובשנות כהונתה הביאה להתפטרותם של 9 שופטים ודיינים בהתאם לממצאים אשר נחקרו רבות על ידי הנציבות. בכל שנה משנות כהונתה, הוציאה דוח פעולות ומסקנות, אשר אותו הגישה לשר המשפטים ולנשיא/ת בית המשפט העליון.
לאחר סיום כהונתה בנציבות, היא מרצה ומרכזת בצוות הקבוע של "המכון להשתלמויות שופטים".
ג'ואן פלורייט

ביוגרפיה

ג'ואן פלורייט נולדה בלינקולנשייר שבאנגליה. היא ידועה כשחקנית תיאטרון מעולה, אשר רכשה את הכשרתה בתיאטרון אולד ויק בלונדון. הופעת הבכורה שלה על הבמה הייתה ב-1951 ובלונדון הופיעה לראשונה ב-1954. ב-1956 הצטרפה לקבוצת התיאטרון "English Stage Company". בקולנוע שיחקה לראשונה ב-1957 בתפקיד קטן בסרטו של ג'ון יוסטון מובי דיק.
ב-1958 שיחקה לצד מי שיהיה בעלה, לורנס אוליבייה, במחזה "הבדרן" מאת ג'ון אוסבורן. הם הופיעו יחד גם בגרסה הקולנועית של "הבדרן" ב-1960. עוד הופיעה לצד בעלה בסרט "שלוש אחיות" מ-1970, שאותו אוליבייה גם ביים.
ב-1961 זכתה פלורייט בפרס טוני על הופעתה בברודוויי במחזה "טעם הדבש". בשנות השישים גידלה את משפחתה והופיעה פחות על הבמה. בשנות השבעים חזרה לשחק לצידו של אוליבייה בתיאטרון ובתוכניות טלוויזיה. בקולנוע שיחקה ב-1977 בסרט אקווס בכיכובו של ריצ'רד ברטון. מאז 1982 הופיעה בשורה ארוכה של סרטי קולנוע וטלוויזיה, בהם בלט כשרונה להתאים את המבטא שלה לדמות שהיא מגלמת.
ב-1992 הייתה מועמדת לפרס האוסקר וזכתה בפרס גלובוס הזהב עבור תפקידה בסרט "אפריל הקסום". ב-1993 גילמה בסרט "אחרון גיבורי הפעולה" תפקיד של מורה. עוד הופיעה בסרטו של פרנקו זפירלי "ג'יין אייר" ובסרט "אהבותיו של פיקאסו". ב-1999 שחקה בסרט נוסף של זפירלי "תה עם מוסוליני" לצידן של מגי סמית', ג'ודי דנץ' ושר.
פלורייט נישאה ב-1953 לרוג'ר גייג' ממנו התגרשה ב-1960. שנה אחר כך נישאה ללורנס אוליבייה שהתגרש למענה מאשתו ויוויאן לי. לזוג נולדו שלושה ילדים, ריצ'רד קר, טמסין-אגנס-מרגרט וג'ולי-קייט. שתי הבנות הן שחקניות. פלורייט הייתה נשואה לאוליבייה עד מותו ממחלת הסרטן ב-1989.
ב-1960 קבלה את אות Commander of the British Empire, ועם נישואיה ללורנס אוליבייה שהיה בעל תואר אבירות הייתה לליידי אוליבייה. ב-1970 כשקיבל אוליבייה את התואר ברון, קבלה כאשתו את התואר ברונית. ב-2004 קבלה בזכות עצמה את התואר "דיים" (Dame Commander of the British Empire).
שמעון שרון

שמעון שרון (10 באפריל 1915 – 21 במרץ 1995) היה צייר.

ביוגרפיה

שמעון שרון נולד בשם שמעון הירשהורן בגרובין, לטביה באפריל 1915. בנעוריו למד בבי"ס המקצועי "אורט" והצטרף לתנועת הנוער הציונית החלוצית "נצח – השומר הצעיר". בקיץ תרצ"ו (1936) עלה יחד עם חברי הגרעין שלו, "הגרעין הלטבי", והתיישב בחוות כנרת, שם הכיר את גיטה נימן, רעייתו לעתיד. יחד עם חבריו עבד בבניין ובסיקול האבנים הגדולות, בהכינם את השטח של קבוצת "בתלם" שתיקרא אחר-כך קיבוץ עין גב. בימי המאורעות (המרד הערבי הגדול, 1936-9) עבד גם כנוטר באזור כנרת ועמק הירדן.
בשנת 1942 עבר לקיבוץ אשדות יעקב, שם עבד בסנדלריה במשך 40 שנה. בגיל מבוגר, במקביל לעבודתו בקיבוץ החל לצייר. עיסוקו בציור גבר לאחר שיצא לפנסיה. עבודותיו הוצגו במרכזים קהילתיים בטבריה, כנרת ומנחמיה, ובמוזיאון "בית אורי ורמי" באשדות יעקב מאוחד.
למד ציור אצל אהרון גלעדי, ובקבוצת ציור במכללה האזורית בעמק הירדן. בשנת 1988 זכה בפרס המועצה האזורית עמק הירדן לעידוד יוצרים בתחום האמנות.
שמעון שרון הרבה לצייר נופים ודמויות מאזור טבריה, הכנרת ועמק הירדן, כמו גם דמויות יהודים מעיירת מולדתו. בנוסף צייר קריקטורות ואיורים לעלון הקיבוץ. ציוריו פיגורטיביים ומאופיינים באווירה אימפרסיוניסטית.
שמעון שרון נפטר בקיבוצו, אשדות יעקב איחוד, במרץ 1995.
גאדיס אריביה

ביוגרפיה

אריביה נולדה בניו דלהי, שבהודו, בשנת 1964. היא בתו של דיפלומט אינדונזי, ובילתה את רוב ילדותה במחוזות זרים - מלבד הודו, היא גם חייתה באתיופיה ובהונגריה, שם למדה בבית הספר של השגרירות הבריטית בבודפשט. היא התחילה את לימודי התיכון שלה באינדונזיה, אך השלימה אותם במקליין, וירג'יניה, כשאביה היה מוצב בוושינגטון.
אריביה השלימה תואר בוגר בפילוסופיה באוניברסיטת אינדונזיה. בעת לימודיה התחילה להתעניין בפמיניזם. השפיעו עליה במיוחד כתביה של אחת ממרצותיה, טואטי הראטי, וכן האנתולוגיה בעריכתן של הפמיניסטיות השחורות, ברברה סמית, אקאשה האל, ופטרישה בל-סקוט, All the Women Are White, All the Blacks Are Men, But Some of Us Are Brave: Black Women's Studies (כל הנשים לבנות, כל השחורים הם גברים, אבל חלק מאיתנו אמיצות), שנחשב כטקסט המכונן של תחום לימודי נשים שחורות היא החלה ללמד באוניברסיטת אינדונזיה ב-1991, והייתה אחראית על הגשת הקורס "פרדיגמות פמיניסטיות" בפעם הראשונה, לפני שהיא נרשמה בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בפריז ב-1992. אריביה קיבלה את התואר השני שלה בפסיכולוגיה חברתית כעבור שנתיים.
עם חזרתה לאינדונזיה, אריביה חזרה ללמד באוניברסיטה. והיא התקשתה במציאת חומרים פמיניסטיים באינדונזיה, אז מתוך תקווה לקדם דמוקרטיזציה להגן על זכויות מיעוטים, היא יסדה את כתב העת הפמיניסטי הראשון של אינדונזיה, בעזרתן של אידה אסיקין, דהאני עריף, וטואטי הראטי. קודם הנשים הקימו ב-1995 את הקרן התומכת - Jurnal Perempuan Foundation, או קרן ג'ורנאל הנשים, כשמו של כתב העת, וכעבור שנה, ב-1996, יצא גיליון הבכורה. הקרן פעלה תמיד במחסור כספי, ובשמונה שנותיה כמנכ"לית, אריביה לא קיבלה משכורת. לאחר שסיימה תפקיד זה, היא נשארה במועצת המנהלים של הג'ורנאל.
במהלך המשבר הפיננסי באסיה, ב-1997, אריביה – שכבר הוכרה כאחת החוקרות הפמיניסטיות המובילות בג'קרטה – מחאה על עליית מחירי החלב. ב-23 בפברואר 1998, הצטרפה לכעשרים נשים אחרות במלון אינדונזיה לאירוע מחאה שאורגן על ידי ג'ורנאל הנשים. המפגינות התפללו, שרו, חילקו פרחים, והקריאו הצהרה שקראה למספר גדול יותר של נשים להשתתף בפתרון המשבר. אריביה נעצרה יחד עם שתי נשים נוספות, האסטרונומית קרלינה לסקונו סופלי, והפעילה וילאסי נוביאנה. לאחר קבלת תמיכה ציבורית נרחבת, השלוש שוחררו.
בשנת 2002, השלימה אריביה את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת אינדונזיה, בחוג לפילוסופיה. עבודת הדוקטורט שלה, "Dekonstruksi Filsafat Barat, Menuju Filsafat Berperspektif Feminis" ("דה-קונסטרוקציית הפילוסופיה המערבית, התקדמות לעבר פילוסופיה פמיניסטית") פורסמה ב-2003.
בשנת 2009, אריביה פרסמה אוסף שירה שכותרתו Yang Sakral dan yang Sekuler (הקדוש והטמא), בשנת 2009. האוסף פורסם שנה לאחר שעבר באינדונזיה חוק שנוי במחלוקת – "החוק נגד פורנוגרפיה ופורנו-אקשן", מילה שהומצאה לצורך החוק, שמטרתה למנוע כל מעשה שיכול להיחשב "לא צנוע", כולל סגנון לבוש, ואשר מתמקד במיוחד על נשים – והוא התפרש כגינוי נגד הכוח המופעל על ידי ממשלת אינדונזיה על גופן של נשים ומיניותן.
אריביה מלמדת בפקולטה לידע ותרבות באוניברסיטת אינדונזיה קורסים בפילוסופיה מודרנית ותאוריה פמיניסטית. היא נשואה לריצ'רד פולארד, איתו יש לה שני ילדים.
שח איגרוף

חוקים

תחרות בין שני מתמודדים מורכבת מסבבי שחמט וסבבי איגרוף לסירוגין. התחרות מתחילה בסבב של משחק שחמט בן ארבע דקות, שלאחריו סבב איגרוף בן שלוש דקות, וכך הלאה, עד מקסימום של 11 סבבים: 6 סבבי שחמט ו־5 סבבי איגרוף. בין הסבבים השונים יש הפסקה בת דקה אחת, שבה המתמודדים חובשים או מסירים את כפפות האיגרוף ומתכוננים לסבב הבא. משחק השחמט מתנהל על פי כללי שחמט מהיר, שבו לכל שחקן יש סך של 12 דקות לכל המשחק. אם מתמודד לא מבצע מסע בסבב השחמט, הוא יקבל נזיפה מהשופט, ואז הוא יחויב לבצע מסע תוך 10 שניות. מתמודד יכול לנצח בתחרות במספר דרכים: נוקאאוט באיגרוף, מט במשחק השחמט, החלטה של השופט, או אם נגמרו 12 דקות המשחק של היריב שלהם.
Cue bid

Cue bid היא הכרזה לא טבעית בברידג' בה שחקן מכריז הכרזה בסדרה אותה הכריז שחקן יריב. למשל: הכרזה של ♠2 לאחר ששחקן יריב הכריז ♠1. המשמעות של ההכרזה שונה במצבים בהם השחקן היריב הכריז הכרזת אוברקול לעומת המצבים בהם השחקן היריב פתח.

Cue bid לאחר פתיחה של שחקן יריב

בדרך כלל משמש כקונבנציה, המתארת יד עם קוצר בסדרת היריב ושתי סדרות אחרות כשבכל אחת מהן לפחות חמישה קלפים. קונבנציות נפוצות מסוג זה הן: Michaels cuebid ו Ghestem. קונבנציה נוספת נפוצה פחות היא Quantum convention.

מטרת הכרזת Cue bid לאחר פתיחה של שחקן יריב, עשויה להיות הפרעה ליריבים במציאת חוזה מתאים או מציאת חוזה מתאים ברמה של משחק חלקי, משחק מלא או סלאם. ידו של מכריז הכרזה זו עשויה להיות חלשה, בינונית או חזקה בהתאם למה שנקבע בקונבנציות שונות.
איינרו

הרס איינרו

במהלך הכיבוש האינדונזי (1975-1999), איינרו היה מרכז השליטה של הצבא האינדונזי (TNI). ולכן בחודשיים שקדמו ל-30 באוגוסט 1999 (תאריך קבלת העצמאות), נכנסו מליציות חמושות ופגעו בבסיס החיילים. כתוצאה מכך סבלה העיר איינרו מהרס כמעט מוחלט ויותר מ-95 אחוזים מבנייניה נהרסו.
RTGS

Real Time Gross Settlement (מערכת לסליקה פרטנית מיידית; בראשי תיבות – RTGS) היא מערכת לסליקה מיידית וסופית של תנועות כספיות בין בנקים וגורמים עסקיים כמו מסלקות אחרות ובין לקוחות. סליקה במערכת RTGS היא סופית ובלתי ניתנת להחזרה.
השימוש במערכת RTGS נועד להפחית את הסיכון שבנפילת גורם פיננסי במערכת הבנקאית במדינה, כאשר המצב האמיתי של הגורם הפיננסי אינו ברור במהלך היום.
השימוש במערכת סליקה בזמן אמת מחייב את הגורמים הפיננסיים השונים לנהל נזילות תוך יומיות ולא רק בין יומית. כמו כן, על מנת שהמערכת תהיה רלוונטית – כל מערכות התשלומים האחרות צריכות לעשות שימוש ב-RTGS.
במדינות שונות הפעלת המערכת נעשית על ידי הבנק המרכזי ובאחרות על ידי גוף נייטרלי המשותף לבנקים ולבנק המרכזי תוך פיקוח של הבנק המרכזי.

בישראל

במדינת ישראל קיימת מערכת RTGS, המכונה זה"ב – זיכויים והעברות בזמן אמת, וזאת לאחר שדו"ח של הבנק העולמי, שנכתב לפני מספר שנים, העלה את המחסור במערכת לסליקה בזמן אמת כסיכון.
קליע נותב

קליע נותב (באנגלית: Tracer) הוא סוג מיוחד של קליע, המכיל חומר בעירה הניצת ברגע הירי ויוצר להבה קטנה בחלקו האחורי של הקליע (בדרך כלל להבה בעלת צבע אדום). להבה קטנה זו בוערת לאורך כל מעופו של הקליע למטרה ולעיתים גם למשך זמן קצר לאחר שהקליע פגע במטרתו. עקב מהירות המעוף הרבה של הקליע, מתווה הלהבה "קו" בהיר בין היורה למטרה, שלוחמים רבים בסביבה יכולים לראות במידה והירי נעשה בלילה (מכאן שמו של הקליע: "נותב" מלשון "מתווה נתיב"). למעשה, זאת מטרת השימוש העיקרית בקליע נותב, היורה מסמן לכוחות אחרים הסמוכים אליו היכן המטרה עליה הוא יורה.
סוג זה של תחמושת נכנס לשימוש נרחב במכונות ירייה בתקופת מלחמת העולם הראשונה, והוא משמש את צבאות העולם עד היום.

הסבר

קליע נותב הוא חלול ולתוכו מוכנסים חומרים הגורמים לנתיבה, כגון תערובת של סטרונציום ומגנזיום, הגורמים לנתיבה בצבע אדום.
התחמושת הסטנדרטית של ארצות הברית וברית נאט"ו זוהרת בדרך כלל באור אדום, בעוד תחמושת סינית ורוסית זוהרת לרוב בצבע ירוק, כתוצאה משימוש בבריום.
סוגים עיקריים של תחמושת נותבת הם התחמושת הסטנדרטית הנדלקת מיד כשהיא נורית, תחמושת הנדלקת רק לאחר מרחק מסוים על מנת שלא לחשוף את היורה ותחמושת שהזוהר שהיא מפיקה עמום מאוד, כך שניתן לראותו רק באמצעות מכשירי ראיית לילה.