google/wiki40b huggingface dataset:
לא רעב ולא אוהב

עלילה

העלילה כוללת שתי דמויות - סם (Sam; בתרגום לעברית "שמי הוא שב") ודמות ששמה לא מוזכר. סם הוא דמות אנרגטית ושמחה המנסה לשכנע את הדמות השנייה (העצבנית, רגזנית ודיכאונית) לאכול "ביצים וירך-חזיר ירוקים" - "green eggs and ham" (בתרגום לעברית לא מוזכר שם המאכל). הדמות השנייה מסרבת לאכול את המאכל. סם מציע לאכול אותו במספר אתרים (בית, מכונית, צמרת עץ) ועם מבחר בעלי חיים (שועל, תיש, עכבר). 
בסיום הספר מסכימה הדמות השנייה לאכול את המאכל ומגלה שהיא אוהבת אותו.

אוצר המילים

ספר זה מיועד לקוראים מתחילים ולכן הוא מכיל 49 מילים שונות בנות הברה אחת (ועוד מילה אחת בת שלוש הברות). מקורו של הספר בהתערבות בין בנט סרף, המוציא לאור של דוקטור סוס, אשר התערב עמו שלא יוכל לכתוב סיפור הכולל רק 50 מילים שונות, לאחר שחתול תעלול כלל 236 מילים שונות.
הסיפור הוא "סיפור מצטבר" כאשר כל פעם נוספת שורה והשורות הקודמות חוזרות עצמן.
חמישים המילים המופיעות בספר הן: a, am, and, anywhere, are, be, boat, box, car, could, dark, do, eat, eggs, fox, goat, good, green, ham, here, house, I, if, in, let, like, may, me, mouse, not, on, or, rain, Sam, say, see, so, thank, that, the, them, there, they, train, tree, try, will, with, would, you.
בספר זה, שמי-הוא-שב (Sam-I-am) מדבר לרוב במשקל טרוכאי (מקצב עולה), והדמות הכעוסה אותה הוא משכנע משיבה לו במשקל יאמבי (מקצב יורד).

איורים

בדומה לרבות מדמויותיו האחרות של דוקטור סוס, סם ("שמי הוא שב") וחברו הם יצורים פרוותיים עם אף גדול, העומדים על רגליים, מסוגלים לדבר ובעלי הבעות פנים אנושיות.
לראש החבר כובע שחור וגבוה, המציג את רגשותיו של החבר (כשהחבר עומד הכובע נמתח, כשהחבר נבהל גם הכובע מתקפל).
איורי הספר כוללים איורים האופייניים לספריו של סוס, כגון שלטים דמויי כף יד שעליהם הכיתוב "כאן" ו"שם", ומסילות ברזל בעלות פניות בלתי אפשריות מבחינה מעשית.

פרסום ופופולריות

הספר פורסם בשנת 1960 וזכה להצלחה מיידית. הספר נחשב לספר הילדים בכריכה קשה הרביעי מבחינת שיאי מכירה בכל הזמנים. בסקר שנערך בקרב מחנכים בארצות הברית בשנת 1999 זכה הספר במקום השלישי בפופולריות שלו.
הספר תורגם לשפות רבות, ואף הופצו מתכונים המבוססים על שם הספר האנגלי ("ביצים וירך-חזיר ירוקים").

אזכורים

בדיון שנערך ב-21 בספטמבר 2007 בבית משפט מחוזי בארצות הברית, פסק שופט בית המשפט המחוזי ג'יימס מורהד בפרפרזה על האמור בספר, לאחר שקיבל מאסיר ביצה בדואר כי "אינו אוהב ביצים בתיקיו": 
"I do not like eggs in the file. I do not like them in any style. I will not take them fried or boiled. I will not take them poached or broiled. I will not take them soft or scrambled/Despite an argument well-rambled. No fan I am/Of the egg at hand. Destroy that egg! Today! Today! Today I say! Without delay!'"
Celebration: The Video Collection

ביקורת והצלחה

הביקורות על האלבום היו מעורבות, חלק מהמבקרים מתחו ביקורת כלפי האיכות הירודה של הקליפים אך חלק נתנו ביקורות חיוביות על העובדה שהאלבום מציג את מדונה כאמנית חזותית. האלבום זכה להצלחה, הוא הגיע למקום הראשון במדינות רבות ביניהם ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד ואף הגיע למעמד פלטינה כפולה בברזיל וצרפת, למעמד פלטינה בארצות הברית ולמעמד זהב בפולין ופורטוגל. 
בנוסף למהודה הרגילה של האלבום, יצאו לאלבום מספר גרסאות נוספות ביניהם גרסת האייטונס אשר כוללת חלק מהשירים באלבום בגרסת האודיו שלהם.
אנדרס פוג ראסמוסן

חבר פרלמנט ושר

ראסמוסן נולד בשנת 1953 והיה פעיל פוליטי כל ימי חייו. הוא נשא משרות שונות בממשלה ובאופוזיציה לאורך כל חייו המקצועיים. בשנת 1978 הוא נכנס לראשונה לפרלמנט הדני, הפולקטינג. בשנים 1987–1990 היה שר המיסוי ומשנת 1990 היה שר הכלכלה והמיסוי, בממשלתו השמרנית של פול שלוטר. בשנת 1992 התפטר ראסמוסן מכהונתו כשר לאחר שחקירת בית משפט קבעה שמידע שמסר לפרלמנט לא היה שלם ומדויק. ראסמוסן חלק על מסקנות הוועדה, אך אל מול איום בהצבעת אי-אמון, החליט להתפטר מתפקידו בעצמו.

ראש ממשלת דנמרק

מפלגתו הליברלית ונסטרה - זכתה בכוח פוליטי רב בבחירות שנערכו בנובמבר 2001 והביסה את ממשלתו של פול נירופ ראסמוסן, מה שאיפשר לו להקים את ממשלתו הראשונה. בחירות אלו סימנו שינוי דרמטי בפוליטיקה הדנית.
ניצחון מפלגתו של ראסמוסן הייתה הפעם הראשונה מאז שנות העשרים שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית איבדה את מעמדה כמפלגה הגדולה ביותר בפולקטינג. מאז, המפלגה הליברלית שלו פעלה בקואליציה יחד עם מפלגת העם השמרנית כדי ליצור ממשלת מיעוט, שהמשיכה להתקיים גם לאחר הבחירות הכלליות של שנת 2005. סדר היום של ממשלתו של ראסמוסן נחשב היה "ימני" הרבה יותר מהמקובל בדנמרק זה שנים רבות. הממשלה פעלה גם כדי להגביל את מספר המהגרים לדנמרק.
ראסמוסן החזיק במשרת נשיאות האיחוד האירופי מיולי 2002 עד דצמבר אותה שנה. במהלך תקופה זו הראה את מסירותו לסדר יום פרו-איחוד ולעקרונות המנחים של דוקטרינת אלמאן ינסן.
ראסמוסן הוא מחברם של מספר ספרים.
ב-28 במאי 2008, במהלך ביקורו בישראל, קיבל תואר דוקטור של כבוד בפילוסופיה מאוניברסיטת חיפה.
ב-4 באפריל 2009 הצביעו 28 המדינות החברות בארגון נאט"ו פה אחד על מינויו לתפקיד מזכ"ל הארגון. יום לאחר מכן, ב-5 באפריל 2009 הגיש את התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה למרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. במקומו מונה שר האוצר הדני, לארס לקה ראסמוסן. למרות השם הדומה, אין בין השניים קרבה משפחתית.
מאצ'י קורו

מהלך המשחק

המשחק מתחיל כאשר לכל אחד מהשחקנים שלושה מטבעות, קלף משאב וקלף תעשייה (הקלפים זהים לכל השחקנים). בתחילת המשחק מטיל כל שחקן בתורו קובייה אחד, ועל פי תוצאת ההטלה "מופעלים" הקלפים השונים שבידי השחקנים. אם כתוצאה מהטלת הקוביה על השחקן לשלם לשחקנים אחרים, תהא זו פעולתו הבאה. לאחר מכן השחקן יקבל את כל המטבעות המגיעים לו, ולבסוף, לבחירתו ובהתאם לסך המטבעות שמצוי בידו, יכול לרכוש קלף נכס אחד. ככל שמתקדם המשחק הכמות ההולכת ועולה של קלפי נכס שנמצאים בידי שחקן מגדילים את ההסתברות שיקבל תשלומים ואת גדלם.

שחקן שבוחר לבנות את תחנת הרכבת, יכול להטיל בהמשך המשחק לפי בחירתו קובייה אחת או שתיים. השחקן שמצליח לבנות ראשון את כל ארבעת קלפי האטרקציה מנצח.
צבא טורקיה

צבא טורקיה (בטורקית: Türk Kara Kuvvetleri - "כוחות היבשה הטורקים") הוא הזרוע היבשתית של הכוחות המזוינים של טורקיה. נכון לשנת 2018, הצבא הטורקי הוא השמיני בגודלו בעולם (לשם השוואה צה"ל הוא ה-11 בגודלו) והחמישי בגודלו מבין חברות נאט"ו, והוא נחשב לצבא המוסלמי החזק בעולם.

היסטוריה

אחרי נפילת האימפריה העות'ומאנית והקמת הרפובליקה הטורקית המודרנית תחת הנהגתו של אתא טורק, הוקם הצבא הטורקי על יסודות הצבא העות'ומאני.
הצבא הטורקי לא השתתף בלחימה במהלך מלחמת העולם השנייה אך היה דרוך ומוכן למקרה של מתקפה גרמנית. ב-1950 השתתפה טורקיה במלחמת קוריאה ושלחה כוחות קרקעיים ואוויריים להשתתף בלחימה במהלכה איבדה יותר מ-700 חיילים.
ב-1952 הצטרפה טורקיה לארגון נאט"ו אשר הביא לתהליך מודרניזציה מואץ.
ב-1974 פלשה טורקיה לקפריסין כדי למנוע את איחודה עם יוון ובטענה להגן על המיעוט הטורקי החי באי. עד היום מחזיקה טורקיה כוחות בחלקו הצפוני של האי.
מאז שנות ה-80 מצוי הצבא הטורקי בתהליך מודרניזציה. במסגרת התהליך החלה טורקיה לייצר גם מערכת נשק עצמאיות.

מבצעים בצפון עיראק

מבצע שנועד להלחם בלוחמים הכורדיים אשר אחראים לשורת פיגועים בתחומי טורקיה. המבצע התנהל ב-1992 ונטלו בו כוחות קרקעיים ואוויריים כנגד הלוחמים בצפון עיראק.
בדצמבר 2007 יצאה טורקיה למבצע נוסף כנגד הלוחמים הכורדיים בצפון עיראק. תחילה השתמשה טורקיה בהפצצות מהאוויר של מטרות כורדיות ובהמשך נכנסו כוחות קרקעיים אל תחומה של צפון עיראק. המבצע הסתיים ב-29 בפברואר 2008.

נשק גרעיני

לצבא הטורקי אין נשק גרעיני משלו. אך לאחרונה נודע באמצעות ויקיליקס כי ארצות הברית הציבה בשטח טורקיה עשרות רבות של פצצות אטום
כריסטיאן וולף (פילוסוף)

רקע משפחתי ולימודיו

וולף נולד בעיר ברסלאו, אשר הייתה אז בפרוסיה. הוא למד באוניברסיטת יינה פילוסופיה, פיזיקה ומתמטיקה. בשנת 1703 קיבל דיפלומת Privatdozent, המקבילה לדוקטורט, באוניברסיטת לייפציג שם הרצה עד שנת 1706. אחר כך מונה לפרופסור למתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטת האלה, אולם בדעותיו הרציונליסטיות הקיצוניות הרבה להתנגח עם המיסטיקה הפייטיסטית של מייסדי האוניברסיטה, עד שבשנת 1723 סולק מתפקידו בה, והוגלה מפרוסיה בידי פרידריך וילהלם הראשון.
בשנת 1740, כשפרידריך השני ירש את כסאו של אביו, הוחזר וולף אל הקתדרה שלו בהאלה. השקפותיו של וולף, חסיד הרציונליזם המוחלט, שהטיף לחופש האמונה הדתית כיון שהיא לא תאמה לתפיסת העולם והמדינה שלו, התאימו לצרכיו ולדעותיו של פרידריך השני, "המלך הפילוסוף".
לאחר מותו גישתו הפילוסופית, אשר חסידיה כונו הוולפים (Wolffianer), הפכה להיות הגישה הדומיננטית בגרמניה עד להופעות של עמנואל קאנט.
העובדה שפרסם את מרבית עבודותיו בשפה הגרמנית עזרו להפוך אותה לשפת כתיבה לגיטימית, כאשר באותה תקופה היה נהוג לכתוב הגות בשפה הלטינית.

פילוסופיה והגות

וולף הושפע מאוד מלייבניץ, ולכן נוהגים להתייחס לגישתם המשותפת הזרם הלייבניציאני-וולפיאני.
וולף הצליח להציג את שיטתו של לייבניץ באופן שיטתי ומשכנע. הפילוסוף הגרמני אדמונד הוסרל כותב על דרך זו "דרך החשיבה של הרציונליזם הבתר־קארטזיאני, שמשלימו הגדול היה לייבניץ, ושזכה להצגתו השיטתית, כעין ספר לימוד, ולצורתו היעילה ובוודאי המשכנעת ביותר מידי כריסטיאן וולף" (משבר המדעים האירופיים והפנומנולוגיה הטרנסצנדנטלית).
וולף שאף ליצור משנה המקיפה את כל ענפי המדע והפילוסופיה, ולשם כך יצר יצירה גדולה, בת 24 כרכים, העוסקת בלוגיקה, אונטולוגיה, קוסמולוגיה, פסיכולוגיה נסיונית, תאולוגיה טבעית, אתיקה, פוליטיקה, כלכלה, ואף מתמטיקה ומדעי הפיזיקה, למעט תחום האסתטיקה שפותח על ידי תלמידו, אלכסנדר גוטליב באומגרטן. בכך העמיד וולף מערכת מסועפת יותר משל לייבניץ, אך גם עקבית מאוד ובעלת בהירות מושלמת, ולכן זכתה לפופולריות רבה. הרעיון השולט במערכת הזאת הוא שניתן לבסס את הידע על התבונה הטהורה, השולטת בכל, ולא ייתכן שניסוי אמפירי כלשהו יעלה תוצאות מנוגדות. התפקיד היחיד של הניסיון הוא לחזק את המסקנה הרציונלית. 
שיטתיות זו בהצגת משנתו של לייבניץ הטביעה את חותמה על כל "המאה של המונאדות", והשפיעה רבות, בין היתר, על משה מנדלסון שחלק נכבד מחיבוריו מוקדש לשאלות מטפיזיות ולבעיות אסתטיות הנגזרות מהפילוסופיה הרציונליסטית מבית מדרשם של לייבניץ וכריסטיאן וולף. גם ההוכחה של לייבניץ לקיומו של האל, כפי שנוסחה על ידי וולף, אומצה על ידי מנדלסון, ועובדה זו הוצגה על ידי שלמה מימון כחוסר יושרה מצידו של מנדלסון, הדבק בעקשנות בהוכחות ארכאיות גם אחרי שקאנט הפריך אותן.
חיים בן-דוד

חייו

בן-דוד נולד בווינה בירת אוסטריה בשנת 1919, התחנך בגימנסיה העברית המקומית על שם צבי פרץ חיות. הצטרף לתנועת הנוער "גורדוניה", ועלה לארץ ישראל ב-1938. הצטרף לארגון "ההגנה", סייע בייסוד מעלה החמישה ועבר הכשרה חקלאית בגניגר. היה מראשוני הלוחמים בפלוגות הלילה המיוחדות, במסגרת זו עסק בשמירה על צינור הנפט כירכוכ-חיפה ובשדות עמק יזרעאל. עמד בראש גרעין "אבוקה" שהתיישב בעמק בית שאן, וכיהן כמפקד החי"ש הראשון באזור. 
לאחר הקמת חטיבת כרמלי היה מפקד פלוגה בחטיבה ובמלחמת העצמאות לחם בקרב רמת יוחנן, בקרבות בגליל המערבי לשחרור יחיעם, במבצע דקל ובמבצע חירם. בתקופה זו התקדם לקצין מבצעים ומפקד גדוד בחטיבה. בתום המלחמה היה אחראי להקמת בסיס ההדרכה של פיקוד הצפון ושירת כקצין אג"ם של הפיקוד. 
באוקטובר 1951 מונה לעוזר ראש אג"ם, מרדכי מקלף, וב-1953 מונה לארגון מחלקת אכ"א-פרט באגף כוח אדם, התמנה ב-1955 למפקד חטיבת גולני 
,תפקיד בו שימש עד 1956.בנובמבר 1955 פיקד על 'מבצע ניצנה', כיבוש מוצבי הסחנה. בהמשך שימש בתפקיד ראש מטה פיקוד הצפון וראש מינהל הסגל באגף כוח האדם. 
התאבדותו של נחמיה ארגוב הביאה למינויו למזכיר הצבאי של ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון. בן-דוד ליווה את בן-גוריון במשך למעלה מחמש שנים, כשברקע מתעצמת פרשת לבון. במקביל להתפטרותו של בן-גוריון מראשות הממשלה מונה בן-דוד ביולי 1963 לראש אגף כוח האדם, ובאפריל 1964 קודם לדרגת אלוף.
לאחר שיחרורו ב-1966 מונה לשגריר ישראל באתיופיה, נהרג בנובמבר 1967 בתאונת מטוס, בעת שטס מאדיס אבבה לחווה חקלאית שנוהלה בידי ישראלים במסגרת ארגון המזון והחקלאות של האו"ם.
הוא נקבר בית הקברות הצבאי קריית שאול הותיר אחריו את רעייתו יעל ושלושה בנים.
על שמו נקרא רחוב ביד אליהו בתל אביב.
בראש צעיר

בראש צעיר הייתה תוכנית רדיו יומית לנוער ולסטודנטים המשודרת ברשת א' של קול ישראל.
התוכנית שודרה למעלה מ-40 שנה, והייתה אחת מתוכניות הנוער הוותיקות ביותר בעולם הרדיו בישראל. התוכנית הייתה הפלטפורמה הראשונה לנוער שסיפקה חשיפה מעשית לרדיו. מגישי ועורכי התוכנית הם תלמידי תיכון וסטודנטים, כאשר מעליהם ממונה עורך אחראי וכל תוכנית עוסקת בנושא שונה, הקרוב ללבם של התלמידים. 
התוכנית היוותה קרש קפיצה למגישיה הצעירים שפיתחו את כישוריהם העיתונאיים. עם מגישי התוכנית הבולטים אז והיום נמנים יוסף טרגין, שתוכנית המדע הפופולרי שלו "עולם המדע" שודרה במשך כשלושים שנה; אריה אלדד, לימים חבר הכנסת מטעם מפלגת האיחוד הלאומי; דליה סיגן, לימים עורכת תוכניות הנוער של קול ישראל; שרית לוי, שמיד עם סיום שידוריה הצטרפה ליחידת דובר צה"ל; דפנה ליאל, כתבת חינוך ומבזקנית בחדשות ערוץ 2; קריין החדשות אלעזר בן לולו, שמיד עם עזיבתו את המחלקה שימש ככתב צבאי בבטאון חיל האוויר ולאחר מכן שימש כמפיק ורכז מחלקת החדשות של השבועון "במחנה"; איש הטלוויזיה והעיתונאי דרור גלוברמן ורבים נוספים. 
העורכת הראשית של מחלקת הנוער ברשת א' הייתה צילה אילן. עורכים אחראיים נוספים היו זיוית אורי, אפרת שושני, מושיק גולדברג, עפרה הלחמי ושירן מיארה. התוכנית ירדה מהאוויר עם סיום שידורי רשת א', אשר הוחלפה ב"כאן תרבות" של תאגיד השידור הישראלי.
צבי שכטרמן

צבי שכטרמן (1887 סטארה סיניאווה, אוקראינה - 16 ביולי 1947 תל אביב) עסקן ציוני מטעם תנועת המזרחי. היה ממקימי כפר יעבץ.

שנותיו הראשונות

שכטרמן נולד ב-1887, בעיירה סטארה סיניאווה בחבל פודוליה שבאוקראינה, כבן יחיד להוריו שרה מלכה ויחיאל שכטרמן. ב-1905 התקבל ללימודים בישיבה האודסאית בראשות חיים טשרנוביץ אך עוד לפני שנפתחו הלימודים אירעו פרעות בעיר, שכטרמן נפצע בראשו והלימודים נדחו בשנה. ב-1906 התחדשו הלימודים ושכטרמן סיים והוסמך ב-1909. על אף שלא למד אדריכלות התקבל לעבודה במשרד אדריכלים באודיסה שם עבד כ-3 שנים במהלכן למד את התחום. ב-1914 החל לעבוד בחברת בניין שם החל את דרכו כמחסנאי וסיים כמנהל החברה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ב-1918 נתקל שכטרמן בגילויי אנטישמיות מצד חבריו לעבודה והחליט לעזוב את החברה.

פעילותו הציבורית בגולה

לאחר שעזב את חברת הבניה נבחר שכטרמן על ידי הקהילה היהודית באודסה לעמוד בראש ועד הקהילה ומתוקף תפקידו פעל להכניס סדר בפעולות הנהגת הקהילה. עקב חוסר היציבות ברוסיה שנגרמה עקב המהפכה הבולשביקית ב-1917 החליט שכטרמן לעזוב את רוסיה ועבר עם משפחתו לקישינב שם התקבל לעבודה כמורה לתנ"ך בגימנסיה העברית "מגן דוד" מייסודו של יהודה לייב צירלסון. לאחר 4 חודשי הוראה התבקש לעמוד בראש "הועד לעזרת ילדי רוסיה" שפעל להעביר סיוע לרעבי רוסיה דרך נהר הדנייסטר שהיווה את הגבול בין רוסיה ורומניה.

פעילותו ההתיישבותית

ב-1929 רכש שכטרמן קרקעות בקרבת גוש תל מונד, שנועדו לנטיעת פרדסים עבור משפחות החברות בהסתדרות "המזרחי" בארצות הברית. כוונת המהלך היה ליישב את המשפחות במקום כשהפרדסים יתחילו להניב פירות. תחילה נקרא המקום "גבעת חיים" על שם הרב חיים טשרנוביץ ובהמשך שונה השם לכפר יעבץ. במקום התיישבו העולים מארצות הברית וחבורת נוטעי הפרדסים כששכטרמן עצמו התיישב במקום עם משפחתו. בתקופת המרד הערבי הגדול הותקף היישוב, שהיה מבודד, על ידי תושבי הכפרים במשולש הגדול. בכל אותה תקופה המשיך שכטרמן במסעותיו לצפון אמריקה על מנת לשכנע יהודים לבוא ולהתיישב באדמות שרכש. מאמצים אלו נבלמו בתקופת מלחמת העולם השנייה אז נפסקו לחלוטין הנסיעות האזרחיות.
לאחר המלחמה עבר לתל אביב והיה ממיסדי בית הכנסת "פועלי צדק" שברחוב צ'לנוב.

משפחתו

שכטרמן נישא למרים לבית פרידמן ב-19 במרץ 1910 ולזוג נולדו חמישה ילדים - שלוש בנות ושני בנים. בנו הבכור, אברהם שכטרמן, שירת כסגן ראש עיריית תל אביב (1957–1959) וכחבר כנסת מטעם גח"ל והליכוד (1969–1977). בנו הצעיר, הרצל שפיר שירת כאלוף בצה"ל וכמפכ"ל המשטרה. שכטרמן נפטר ב-1947 והובא לקבורה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב. אשתו נפטרה ב-1953
Congratulations (שיר של סילביה נייט)

ניתוח המילים

מילות השיר נכתבו על ידי סילביה נייט עצמה. בגרסה האיסלנדית הראשונית של השיר הוא נקרא "מזל טוב איסלנד" (Congratulations Iceland) ומילותיו התמקדו בעיקר בהאדרת האומה האיסלנדית, אך בתרגומו לאנגלית הוא הפך לשיר שנועד להאדיר את ה"אגו" של הדיווה הגדולה - סילביה נייט.
השיר נפתח בזלזול של נייט כלפי האומה האירופאית הלא איסלנדית: "נולדתי ברייקיאוויק, בליגה אחרת, לא כמו כל זבל אירופי אחר". לאחר מכן מתחילה נייט בהאדרתה של עצמה, היא בטוחה לאורך כל השיר שהיא הולכת לזכות בתחרות: "ההצבעה בפנים, אני הולכת לזכות, חבל על האחרים..." בבית השני בשיר מדברת נייט על השיר שלה: "השיר שלי - מגניב לגמרי, ממש לא החדשות של אתמול, לוהט מאוד אבל לא יותר מדי הומוסקסואלי." בפזמון מדברת נייט אל חובבי האירוויזיון באומרה: "ברכות! הגעתי, אני סילביה נייט ואני נוצצת מאוד. אומת אירוויזיון יקרה, החלום שלכם התגשם, חיכיתם וחיכיתם שאבוא להציל אתכם."
השיר נחשב לפרובוקטיבי מאוד והוא מונה אזכור למקלחת זהב (סילביה צועקת: "אלוהים אדירים, זו מקלחת זהב!" כאשר קונפטי זהוב יוצא מתוך מוט) וזלזול באלוהים ("היי, אלוהים? מה קורה כפרה?"). השיר זכור מאוד בקרב חובבי האירוויזיון והוא אייקון אירוויזיוני.
שנה טרופית

מדידת אורך השנה הטרופית

במצרים העתיקה התקיים לוח שנה שהיה מבוסס על אורך שנה בן 365 ימים. במאה ה-3 לפנה"ס תוקן לוח השנה על ידי המלך תלמי הראשון כדי שיתאים לאורך שנה בן 365.25 ימים. מכאן ברור שכבר בתקופת המלך תלמי היה ידוע שאורך השנה הטרופית קרוב יותר ל-365.25 מאשר ל-365 ימים, אולם בהחלט ייתכן שמידע זה היה ידוע עוד קודם ושינוי הלוח התעכב. ביוון העתיקה שינה מטון את לוח השנה האטי ממחזור של 8 שנים למחזור של 19 שנים כדי להגיע להתאמה טובה יותר עם מחזורי הירח. מחזור ה-8 שנים התבסס על אורך שנה טרופית של 365.25 ימים, והמחזור ה-19 שנה התבסס על שנה ארוכה יותר בת  ימים. מכיוון שמטרת לוחות אלו הייתה להתאים בין שנות השמש לחודשי הירח לא ניתן לדעת את אורך השנה הטרופית המדויקת ביותר שהייתה ידועה לחכמי אתונה, אולם ברור שהיה בסביבות 365.25 ימים.
קביעה מדויקת של אורך השנה הטרופית התבצעה על ידי היפרכוס, במאה ה-2 לפנה"ס, הודות להצטברות של רישומים על-פני מאות שנים של זמני ההיפוך ושיפור במכשירי המדידה. תלמי, במאה ה-2 לספירה, מביא בספרו אלמגסט בשם היפרכוס, שאורך השנה הטרופית היא  שהם 365.246667 ימים. היפרכוס השווה בין זמן ההיפוך הקיצי שחזה אריסטרכוס מסאמוס, בשנת 280 לפנה"ס, לתצפית שלו של זמן ההיפוך הקיצי משנת 135 לפנה"ס. הוא מצא שהתקופה בין שתי נקודות הקיצון הייתה קצרה ב-12 שעות מ-365.25 ימים לשנה עבור תקופת 145 שנה, או ביממה שלמה עבור תקופת 300 שנה. תלמי עצמו חישב את אורך השנה הטרופית על-פי זמן שוויון סתוי שהוא צפה בשנת 139 לספירה וזמן שוויון שרשם היפרכוס בשנת 147 לפנה"ס, כמו גם על זמן שוויון אביבי שלו משנת 140 לספירה לעומת זמן שוויון אביבי של היפרכוס משנת 146 לפנה"ס. תלמי גם אישש את חישוביו בהתבסס על תצפית של מטון. מדענים מודרניים העלו השערות שונות לגבי השאלה מדוע תלמי לא הצליח להגיע לתוצאות מדויקות יותר מהיפרכוס, למרות שהיו בידיו תצפיות משנים רחוקות יותר זו מזו. היו שטענו שתלמי זייף את תצפיותיו ואחרים טענו שתלמי התקשה לברור בין תוצאות נכונות לתצפית שגויות. פדרסון מייחס את אי הדיוק במדידת אורך השנה לאי דיוק במכשירי המדידה והעדר פיצוי על שבירה של האור.
סנדנסקי

היסטוריה

בסמוך למעיינות המרפא החלה התיישבות אנושית מאורגנת בתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. חלק מהמקורות מציינים שביישוב הקדום אשר נקרא מדיוס, נולד ספרטקוס בן השבט התראקי מָאֶדִי, מחולל מרד העבדים הגדול כנגד הרפובליקה הרומית.
עד למאה ה-6 הפכו תושבי היישוב לנוצרים, והיה זה אחד מהיישובים הראשונים בבלקן שתושביו התנצרו. בסוף המאה ה-6 הוחרבה העיר על ידי שבטים גותים והוא כונן מחדש בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה על ידי שבטים סלאבים ונקרא  קדושי וראצ'ובה. העיר וסביבתה היו מרכז רוחני נוצרי אורתודוקסי חשוב בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבאות האימפריה העות'מאנית ונותר בשליטת האימפריה למעלה מ-500 שנים. במסגרת חוזה סאן סטפנו והסכמי קונגרס ברלין אשר סיימו את המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נותרה העיר בשליטה עות'מאנית תוך התקוממויות חוזרות ונשנות של האוכלוסייה הבולגרית.
ב-1913, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כבש הצבא הבולגרי את העיר והיא נותרה בחזקת הממלכה הבולגרית, גם לאחר תבוסתה במלחמת הבלקן השנייה מתוקף הסכם בוקרשט. לאחר מלחמת העולם הראשונה בוצע טרנספר של אוכלוסיות בין יוון לבולגריה ואוכלוסיית העיר גדלה מאד, עם הגעת פליטים בולגרים מהשטחים שנמסרו ליוונים. ב-18 ביולי 1929 זכה היישוב למעמד של עיר.

אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מרכסי ההרים, החוסמים את הרוחות הצפוניות הקרות. הטמפרטורה השנתית הממוצעת 14.7ᵒc, כאשר ערכי הקיצון נעים ממינוס 1.5ᵒc בחודש ינואר ועד 24ᵒc בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית עומדת על 533 מילימטרים.

כלכלה

תחנת הרכבת של העיר ממוקמת כ-4.5 קילומטרים ממרכזה וכ-2 קילומטרים ממרכזה חולף הכביש המהיר E79 המחבר את סנדנסקי לבירה סופיה. העיר ידועה במרכז הספא המתקדם שבה, המעיינות החמים הנובעים בסביבתה והפארק הסובב אותה. תיירות המרפא הוא הענף המוביל מבחינת התוצר המקומי הגולמי. בנוסף קיימים בשטח הרשות המקומית שטחים חקלאיים ובהם מגדלים עגבניות בהיקף של 850 טון לשנה, כרוב, פלפל, מלפפונים, שעועית, חיטה בהיקף של 864 טון לשנה, וכן טבק. בנוסף, קיימים בשטח הרשות המקומית מפעלי מזון, עיבוד שיש וגרניט.
סטרואיד

הסטרואידים (Steroids) הם מולקולות המכילות גרעין סטרואידי אשר בנוי מ-4 טבעות פחמניות קבועות. הסטרואידים הם סוג של ליפידים עם שלד פחמני, והידוע בהם הוא הכולסטרול. מקורו של סטרואיד זה, וכן של שאר הסטרואידים הוא בתרכובת האורגנית סטרול ומכאן שמם (דהיינו, מכאן התחילית Stero).אל הגרעין הסטרואידי נקשרות קבוצות שונות אשר יכתיבו פעילות שונה.
הסטרואידים הטבעיים כוללים את הורמוני המין הזכריים והנקביים (אנדרוגנים ואסטרוגנים), את ההורמונים של קליפת יותרת הכליה וכן פרוגסטרון, מלחי מרה וסטרולים. כמו כן קיימים סטרואידים סינתטיים למטרות טיפול רפואי. סטרואידים סינתטיים מיוצרים על פי רוב מכולסטרול.
מרבית ההורמונים הסטרואידיים חוצים את ממברנות התאים ומתקשרים לקולטנים תוך-תאיים. זאת בניגוד למרבית ההורמונים האחרים שמתקשרים לקולטנים על גבי הממברנות. אחת הסיבות לכך היא שמתוקף היותם ליפידים, גדל הסיכוי שמולקולות הסטרואידים יתמוססו בממברנת תאי המטרה (אשר היא שומנית בעיקרה), יכנסו אל תוך התא, ויפעלו שם.
אנטוני ואן לוונהוק

ביוגרפיה

לוונהוק נולד בדלפט בשנת 1632 לאב שהיה קולע סלים ואם שהייתה בת למשפחת מבשלי בירה. אביו נפטר בילדותו והוא גדל עם אמו ובעלה. הוא למד בבית ספר יסודי ובגיל 16 החל תקופת חניכות של שש שנים כשוליה בשוק הבגדים באמסטרדם, תקופה בה עבד בעיקר כקופאי. בגיל 22 שב לדלפט, פתח חנות משלו והתחתן. עסקיו הצליחו ולוונהוק רכש מעמד שהביא למינויו למגוון תפקידים עירוניים. בין השאר, כיהן כראש מועצת העיר, מפקח על מידות ומשקלות ומודד עבור בית המשפט.
סוחרי הבדים נהגו באותה תקופה להשתמש בזכוכית מגדלת כדי לבחון את איכות האריג אשר רכשו. לוונהוק לא הסתפק בעדשות פשוטות קנויות והחל ללטש עדשות משלו. בהמשך, החל בייצור מיקרוסקופים והסתכל על יצורים זעירים. לוונהוק שכלל את מיקרוסקופ האור ובעזרתו היה מהראשונים שהבחינו בתאים והראשון שתיעדם, לצד רוברט הוק באנגליה. בסביבות שנת 1672, שוכנע על ידי רגנייר דה גראף להעלות את תיאורי הדברים שראה על הכתב ודה גראף גם קישר בינו לבין החברה המלכותית. מאז ניהל לוונהוק תכתובת ענפה עם החברה המלכותית עד מותו, שכללה מעל שלוש מאות מכתבים מלוונהוק לחברה המלכותית, בה תיאר לוונהוק את ממצאיו. החברה המלכותית סיפקה ללוונהוק תמיכה ועידוד להמשיך בעבודתו וכן הדריכה אותו לגבי כיוונים שכדאי לחקור.
בשנת 1674 ראה לוונהוק יצורים חיים במי ביצה שראה במיקרוסקופ שלו ובשנת 1676 הוא שלח את המכתב השמיני שלו לחברה המלכותית בו תיאר את היצורים החיים שראה. בשנת 1680 זכה להתקבל כחבר בחברה המלכותית. את המיקרואורגניזמים שראה כינה בשם אנימלקולס animalcules ("חיות קטנות").
המיקרוסקופ שלו היה מורכב מעדשות המגדילות עצמים פי 250 (שאותן ליטש בעצמו) המשובצות בגלילי מתכת שהכין. לוונהוק גילה עולם של יצורים זעירים. הוא תיאר בין היתר תאי דם אדומים, נימי דם, חיידקים ותאי זרע. לוונהוק חקר את מחזור החיים של חרקים והראה כי הם נוצרים מביצים ולא מרבייה ספונטנית.
ג'ון אוליבר

קורות חיים

אוליבר נולד בארדינגטון  שבווסט מידלנדס, פרבר של העיר ברמינגהאם שבאנגליה למשפחה נוצרית ממוצא אנגלי ואירי. בנם של מורה למוזיקה ומנהל בית ספר שהגיעו מליברפול. שם נעוריה של אמו הוא מקנלטי (McNunlty). אחד מסבי סביו היה הבישוף של ריפון, ויליאם בויד קרפנטר. הוא התחנך בבית ספר בעיירה קטנה שבבדפורדשייר. בשנת 1997 סיים את לימודיו בכרייסט'ס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', שם למד לתואר ראשון באנגלית. בעת לימודיו באוניברסיטה, שירת אוליבר כחבר בהרכב התיאטרון הקומי "Cambridge Footlights" .

קריירה

אוליבר החל לעבוד במופעי סטנד-אפ שונים עם שותפו אנדי זלצמן. המופעים התבצעו גם דרך שידורי רדיו, טלוויזיה ואף כללו השתתפות בפסטיבל אדינבורו.

הדיילי שואו עם ג'ון סטיוארט

בשנת 2006 הצטרף לדיילי שואו ככתב בריטי בכיר. הוא רואיין לתוכנית במסגרת המלצתו של הקומיקאי ריקי ג'רווייס. אף על פי שג'רווייס לא פגש אותו אישית, המליץ עליו משום שהכיר את עבודתו. הוא התקבל לעבודה כשבועיים לאחר הראיון. לאחר מכן, טס מלונדון לניו יורק והחל לעבוד ביום שלמחרת. אוליבר זכה בפרס אמי על כתיבתו בתוכנית בשנים 2009, 2011 ו-2012 ובפרס גילדת התסריטאים.
לצד הופעתו בדיילי שואו, זכה להכרה בדמותו של פרופסור איאן דאנקן בסדרה קומיוניטי של רשת NBC, בתוכניות הרדיו והפודקאסטים שהמשיך להגיש עם אנדי זלצמן, ובזכות תפקידיו בסרטים גורו האהבה של מייק מאיירס ושני שוברי הקופות של הדרדסים. במקביל, המשיך אוליבר בפעילותו כסטנדאפיסט, וכיכב בסדרת ספיישלים משלו בקומדי סנטרל, בתוכנית "John Oliver’s New York Stand-Up Show", שנמשכה ארבע עונות. בשנת 2013 אף זכה להגיש מספר חודשים את תוכנית הדיילי שואו, עקב היעדרו של ג'ון סטיוארט, שביים את סרטו Rosewater. הופעתו של אוליבר כמחליף קיבלה שבחים אוניברסליים, ולאחר שחוזר רבות על ידי רשתות שונות, חתם על חוזה ארוך טווח עם רשת HBO.
משנת 2007 מנחה גם את תוכנית הפודקאסט הסאטירית The Bugle, יחד עם אנדי זלצמן, שכעת נמצאת בפגרה נוכח עבודתו בתוכנית "השבוע שעבר".

חייו האישיים

אוליבר הוא תושב קבע של ארצות הברית ומתגורר בניו יורק עם רעייתו לה הוא נשוי מאז 2011, קייט נורלי, בוגרת מלחמת עיראק, ולהם בן אחד.
שי רותם

ביוגרפיה

שי רותם נולד וגדל באור יהודה ומגיל 14 החל לכתוב שירים. השיר הראשון שהעניק לרותם תשומת לב תקשורתית וציבורית היה ״לאן נעלמו השנים״ (2014) בביצוע של רוחמה רז. בהמשך, רותם כתב שירים נוספים לזמרים ויוצרים במוזיקה הישראלית כגון: ״השיר שלך״ (רותם כהן), ״מספיק קרוב״ (ישי לוי), ״פריז״ (הראל מויאל), ״שיגיע כבר האושר״ (שיר לוי), ״מנגנת בי״ (אריק סיני), ״באמצע החיים״ (לירון בן שמעון) ועוד.

חיים אישים

רותם בזוגיות ומתגורר באבן יהודה עם בת זוגו.