google/wiki40b huggingface dataset:
סטיבן הולנד

ביוגרפיה

הולנד נולד בניו סאות' ויילס. הוא התאמן בהדרכתו של לורי לורנס.

שיאן עולם

בתחרות הכנה לקראת אליפות העולם בשחייה שנערכה בבריזביין, ב-5 באוגוסט 1973 קבע הולנד במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 15:37.80 דקות, שיפור לשיא העולם של מייק ברטון מארצות הברית (15:52.58 דקות). במהלך המשחה הוא קבע שיא עולם נוסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:17.60 דקות, שיפור לשיאו של בן ארצו בראד קופר (8:23.8 דקות).

אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה הראשונה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 בגיל 15, זכה הולנד במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בשיא עולם חדש של 15:31.85 דקות, לפני ריק דמונט מארצות הברית (15:35.44 דקות) וקופר (15:45.04 דקות). במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.27 דקות.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 1974 זכה הולנד במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:34.73 דקות. במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:15.88 דקות.
באליפות קווינסלנד שנערכה בבריזביין ב-17 בינואר 1975 קבע הולנד במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:15.2 דקות, שבוע לאחר מכן, במשחקי ניו זילנד שנערכו בקרייסטצ'רץ' ב-25 בינואר הוא קבע במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש נוסף של 15:27.79 דקות. במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:15.02 דקות.
במבחנים האוסטרליים לאולימפיאדת מונטריאול שנערכו בסידני בפברואר 1976 קבע הולנד במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 15:10.89 דקות. במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:06.27 דקות. יומיים לאחר מכן, הוא שיפר שוב שיפר את השיא והעמיד אותו על 8:02.91 דקות. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:04.66 דקות, אחרי בריאן גודל שקבע שיא עולם חדש של 15:02.40 דקות ורוברט האקט (15:03.91 דקות) שניהם מארצות הברית. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.59 דקות.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש הולנד משחייה תחרותית.
יחסי ונואטו–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ונואטו לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין ונואטו לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-10 בספטמבר 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בונואטו אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן למשך שלושים ימים. לעומת זאת, אזרחי ונואטו שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
מוזיאון חיפה לאמנות

המבנה

הבניין נבנה בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ונחנך בראשית שנות ה-30 כבית ספר אנגליקני לבנות. עם קום המדינה שימש כבית עולים, ומתחילת שנות ה-50 פעל בו בשעות הבוקר בית ספר תיכון פרטי שנקרא "בית חינוך תיכון לילדי עובדים", שנוהל בידי קואופרטיב מורים והשתייך ל"זרם העובדים"; ובשעות הערב תיכון ערב בשם "תיכון חדש". בסוף שנות ה-60 החל לפעול בו בשעות אחר הצהריים סניף של בית הספר ההסתדרותי "משלב" שהכין תלמידים מבוגרים לבחינות בגרות. בשנת 1978 נפתח המקום לקהל כמוזיאון עירוני, לאחר שיפוץ נרחב שנועד להכשיר חללי תצוגה וגלריות.
בינואר 2019 פרצו מהומות ליד מוזיאון חיפה לאמנות, שם הוצגה יצירתו של יאני לינונן "מק ישו" בה נראית דמותו של רונלד מקדונלד כישו על צלב. מאות מפגינים נוצרים השליכו אבנים על המוזיאון ודרשו להסיר את הפסל. בהפגנה נפצעו שלושה שוטרים. לינונן הצהיר כי הוא תומך בחרם אמנותי על ישראל וביקש בעצמו מהמוזיאון להסיר את היצירה.
מזרח טימור

פוליטיקה

בראש המדינה עומד נשיא שנבחר לכהונה של חמש שנים בבחירות ציבוריות. תפקידו בעיקרו טקסי אך יש בידיו זכות וטו חלקית על חקיקת הפרלמנט. עם פרסום תוצאות הבחירות ממנה הנשיא את ראש המפלגה שזכתה ברוב הקולות (או מי שיכול לכונן קואליציה שתהווה רוב בפרלמנט) לתפקיד ראש הממשלה. ראש הממשלה עומד בראש מועצת המדינה (הקבינט). הפרלמנט הוא הפרלמנט הלאומי ויש לו בית אחד שחבריו נבחרים בבחירות ציבוריות לכהונה של חמש שנים. מספר חברי הפרלמנט יכול להשתנות מ-52 ועד 65. כיום, כתוצאה מכך שזאת הכהונה הראשונה של הפרלמנט מאז הקמתו, יש בו 86 חברים.
חוקת מזרח טימור מתבססת על החוקה של פורטוגל. המדינה עדיין נמצאת בשלבי גיבוש והקמת מוסדותיה, וסובלת מחוסר יציבות.
ב-11 בפברואר 2008 התרחש במדינה ניסיון הפיכה כושל ובמהלכו נורה ונפצע הנשיא, ז'וזה רמוס הורטה, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1996. באותה עת אף נפתחה אש על שיירת ראש הממשלה, שנאנה גושמאו אולם הוא לא נפגע. הפרלמנט במזרח טימור הכריז על מצב חירום במדינה למשך עשרה ימים, בעקבות ניסיון ההפיכה הודיעה אוסטרליה כי תשלח חיילים נוספים לחיזוק כוח השלום הנמצא במדינה. ב-31 בדצמבר 2012 יצאה המשלחת המדינית של האו"ם יחד עם כוח השמירה על השלום מהמדינה.

כלכלה


לפי נתוני 2006, הכלכלה של מזרח-טימור היא הכלכלה החלשה והנחשלת ביותר באסיה ובאוקיאניה. (אף כי אין נתונים על כלכלות עיראק וקוריאה הצפונית).

גאוגרפיה


מזרח טימור שוכנת בחציו המזרחי של האי טימור, שבקצה המזרחי של איי סומדה הקטנים שבאינדונזיה. במדינה נכללת גם מובלעת קטנה(אוקוסי-אומנו) בחלקו המערבי של האי, וכן שני איים קטנים: דה אתאורו מצפון לדילי וג'אקו סמוך מעבר לקצה המזרחי של טימור. שטח המדינה כ-15,007 קמ"ר, מן הקטנות ביותר באסיה.
חלק מפני השטח, בפנים האי, הרריים מאד. הנקודה הגבוהה ביותר, הר רמלאו, היא בגובה 2,963 מטרים מעל פני הים.
מזג האוויר טרופי: חם ולח, כאשר כמעט כל המשקעים יורדים בעונה הגשומה.

דת

עם קבלת עצמאותה, מזרח טימור הצטרפה אל הפיליפינים כמדינה השנייה בלבד באסיה בעלת רוב נוצרי קתולי. על פי מפקד האוכלוסין שנערך במדינה בשנת 2010, 96.9% מהאוכלוסייה מגדירים את עצמם כקתוליים, בעוד 2.2% מגדירים עצמם אוונגליסטים/פרוטסטנטים ו-0.3% כמוסלמים. בעוד חוקת המדינה תומכת בחופש מדת ובהפרדת דת ומדינה, היא גם מכירה ב"השתתפותה של הכנסייה הקתולית בתהליך השחרור הלאומי".
יוסף יגודה

הרב יוסף יגודה (נולד בשנת 1959) הוא אב בית דין בבית הדין הרבני בחיפה.

ביוגרפיה

נולד בישראל בשנת תש"כ. למד "במדרשית נעם" בפרדס חנה.
בשנת תשל"ח - 1978 החל ללמוד בישיבת הסדר "כרם ביבנה" ובכולל של הישיבה במסגרת ההסדר שירת בשריון והשתתף בקרב סולטן יעקוב.
למד דיינות בכולל פסגות מכון גבוה להוראה ודיינות במשך 9 שנים.
בשנים תשנ"ד - תשס"ז שימש ר"מ בישיבת ההסדר במעלות.
בשנת תשנ"ג - 1993 קיבל כושר לשמש רב עיר מהרבנות הראשית. בעל תעודת הוראה.
הקים בית דין לממונות בצפת ובמעלות-תרשיחא. מכהן כרב בית כנסת "רמב"ם" בקהילה הדתית במעלות.
ב- 29 באוקטובר 2007 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני בחיפה. כמו כן שימש כדיין גם בבתי הדין הרבניים צפת וטבריה.
ב- 25 באוקטובר 2015 התמנה לכהן כאב בית הדין הרבני בחיפה.
נשוי ומתגורר במעלות-תרשיחא.

היתר עגונה על ידי זיכוי גט

הרב יוסף יגודה הוא אחד מכותבי פסק הדין התקדימי בשנת 2014 שהתיר עגונה שבעלה שכב שבע שנים ללא הכרה וללא שינוי במצבו במצב 'צמח', באמצעות "זיכוי גט", שעוקף את התנאי ההכרחי בכל גט והוא ששני בני הזוג ירצו בפירוק הנישואים ביניהם מתוך מודעות ומרצונם. במקרה הזה, בית הדין שם עצמו כשליח מטעם הבעל, שאינו מודע לנעשה סביבו, והתיר לאשה להינשא לאחר, הכל בהסכמת בני משפחת הבעל. אב בית הדין באותו פסק היה הרב אוריאל לביא.
ש

הקלדה

כך מקלידים את הנקודות של שין ימנית ושמאלית במערכות הפעלה שונות:

גימטריה

בגימטריה ערכה 300. בערכה זה היא מופיעה במושג "שס"ה גידים".

ייצוג האות ש'

בקוד ASCII מיוצגת האות ש' בערך F9, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E9.
בקוד מורס מיוצגת האות ש' באמצעות הרצף: ... (נקודה נקודה נקודה).
ייצוגה של האות שׁ' (ימנית) בכתב ברייל הוא 
ייצוגה של האות שׂ' (שמאלית) בכתב ברייל הוא 
באלפבית צלילי מיוצגת האות ש באמצעות המילה "שמיר".
באיתות בדגלי סמפור ש' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מזרחה (ימינה) ודגל שני הפונה צפון-מערבה.

האות ש' בשפות אחרות

האות ш באלפבית הקירילי מבוססת על האות ש העברית, מאחר שמייסדי הכתב, האחים קירילוס ומתודיוס, התבססו בעיקר על הכתב היווני, ומכיוון שאין מקבילה לצליל זה באלפבית היווני השתמשו האחים באות הגלגוליטית המקבילה שצורתה התבססה על האות ש העברית.
ממפיס

המטרופולין

אזור המטרופולין של ממפיס מונה כ-1,280,000 תושבים, המטרופולין השנייה בגודלה בטנסי אחרי המטרופולין של נאשוויל. בכל ההיסטוריה של טנסי, ממפיס מעולם לא הייתה עיר הבירה בגלל מקומה המערבי. ממפיס ממוקמת על צוק צ'יקאסאו מעל נהר מיסיסיפי ועל שפת נהר וולף. נמל התעופה של ממפיס משמש נמל הבית לצי המטוסים (כ-600) של חברת המשלוחים הבינלאומית Fedex.

היסטוריה

תושביה הראשונים של ממפיס היו השבט האינדיאני של תרבות המיסיסיפי ולאחר מכן השבט צ'יקסאו.
בשנת 1682, רנה-רובר קוואלייה, אדון לה-סאל הגיע דרך נהר האילינוי עד למפגשו עם המיסיסיפי ומשם הפליג עם משלחתו במורד נהר המיסיסיפי בסירות קנו עד לשפכו במפרץ מקסיקו. לה-סאל תבע את כל אגן המיסיסיפי בשם צרפת והחליט לקרוא לאזור כולו לואיזיאנה, על שם מלך צרפת לואי הארבעה עשר. הוא בנה מבצר קטן בשם "מבצר פרודום", שהפך מאוחר יותר לעיר ממפיס.

מקור השם

השם ממפיס עצמו מגיע משמה של העיר ממפיס, שהייתה בירתה של מצרים העתיקה, ושוכנת לגדת הנילוס מדרום לדלתא. השם עצמו נגזר משיבוש ביוונית של שמו של אחד הפרעונים, Pepi I Meryre, מהשושלת הפרעונית השישית.
בן-ציון אבא-שאול

ביוגרפיה

נולד בירושלים לבניה ולאליהו אבא שאול שעלה מהעיר שיראז שבפרס בילדותו. בארץ שימש אביו כגבאי בית הכנסת "אוהל רחל" בשכונת בית ישראל בירושלים. גדל בשכונת שמואל הנביא בירושלים, בכור במשפחה מרובת ילדים. בילדותו בתלמוד תורה "בני-ציון", עסק בתורה מתוך רעב. בגיל 11 החל ללמוד בישיבת פורת יוסף, שם למד מהרב יעקב עדס, וחכם צדקה חוצין וכן מראש ישיבת פורת יוסף הרב עזרא עטייה. על ספסל הלימודים הכיר את בני גילו הרבנים עובדיה יוסף ומרדכי אליהו.
לאחר שנישא להדסה מסעודה, בתם של שולמית סול והרב יוסף שהרבני (בן הרב יהושע שהרבני), התגורר ברחוב אלקנה בשכונת תל ארזה שבירושלים, בשכנות לרב עובדיה יוסף. שימש גם כמוהל.
לימים התמנה לאחד מראשי ישיבת פורת יוסף, עם הרב יהודה צדקה. הדגיש את חשיבות ההתעמקות בדברי רש"י על הגמרא. בשבתות מסר שיעורים בהלכה בבית הכנסת "אהל רחל" בירושלים.
בי"ג בסיון ה'תשמ"ג (מאי 1983), מיד לאחר שסיים להספיד בלוויה של הרב יעקב מוצפי, לקה באירוע מוחי וסבל משיתוק חלקי.
נפטר ביום שלישי י"ט בתמוז ה'תשנ"ח, (1998). ספדו לו בין היתר הרב עובדיה יוסף והרב מרדכי אליהו. נקבר בבית העלמין סנהדריה בירושלים.

משפחתו

לרב אבא שאול ארבעה אחים ותשע אחיות. אחיו הצעיר הרב יצחק אבא-שאול חיבר את סדרת הספרים "שמחה לאיש". אח נוסף, יעקב שאול, היה מזכירו האישי של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, ולימים מנהל מחלקת הישיבות במשרד הדתות.
בנו היחיד הרב אליהו אבא שאול, ראש ישיבת "אור לציון" (על שמו), וחתנו של הרב יהודה מועלם.
אחותו היא אלמנתו של הדיין עמנואל זרביב אב"ד לשעבר בבית הדין הרבני בתל אביב.

דרך פסיקה

בספריו הוא מתחשב רבות בדעתו של החזון איש, וכמוהו הוא סבור שתלמיד חכם שהגיע להוראה יכול להכריע בספקות מדעתו. זאת בניגוד לדעת חברו הרב עובדיה יוסף, שפסיקתו נשענת בדרך כלל על דעות קודמות. לדעת הרב עובדיה אין לסמוך על ספר אור לציון חלק ב' משום שנכתב על ידי תלמידיו, ובשו"ת יביע אומר נכללו עשרות דפים שבהם הוא חולק על הפסיקות בספר זה.
לדעתו אין לבחור לכנסת כיוון שחבריה מושבעים על ספר החוקים על פי ערכאות של גויים], ועל פי פסיקת הרמב"ם והשולחן ערוך העושה זאת נחשב מרים יד בתורת משה.
בשבח האבירות החדשה

בשבח האבירות החדשה (בלטינית: De Laude Novae Militiae) או בשמו המלא: ספר למען חיילי המקדש בשבח [של] האבירות החדשה (לטינית: Liber ad milites Templi de laude novae militiae), הוא חיבור בן 5 פרקים מאת ברנאר מקלרבו, שפורסם בשנת 1128, ובו הוא מהלל את האבירים המחרפים נפשם למען האל. התפיסה של ברנאר על פי החיבור היא שלא המלחמה היא העיקר, אלא עצם היציאה למסע צלב, והמוכנות של האביר להקריב את חייו למען ישו. יהושע פראוור מסיק מחיבורו של ברנאר כי:
"קידוש-השם היא המטרה העליונה של האביר, ומסדר הטמפלרים הוא אגודה של אבירים מקדשי-השם."
החיבור נכתב בעקבות הקמתו של מסדר הטמפלרים בשנת 1118, אשר מטרת הקמתם הייתה להגן על העולים לרגל בממלכת הצלבנים. פרסומו של החיבור בא בעקבות האישור שנתן האפיפיור, הונוריוס השני, לתקנון המסדר הטמפלרי, באותה שנה. החיבור הוקדש לאיג מפאיין, מי שהיה ראש המסדר בשנת 1119. מטרתו הייתה לקרוא לכל האבירים להקדיש את חייהם לקידוש שם האל.
קיפוד חולות מצוי

תפוצה בעולם

קיפוד החולות נפוץ מלוב במערב עד הודו ומונגוליה במזרח ומדרומה של רוסיה עד לצפון חצי האי ערב. בנוסף, קיפוד החולות מצוי גם בקפריסין.

תפוצה בישראל

בעבר איכלס הקיפוד חולות ואדמה קלה באזור החוף מקיסריה בצפון ועד החולות של מערב הנגב בדרום. דרומה ומזרחה לבאר שבע הוא נפגש עם המין קיפוד המדבר. נפוץ היה גם בבקעת ערד. עם התרחבות השטחים החקלאיים חדר הקיפוד המצוי לחולות ולאזורי האדמות הקלות שיוצבו על ידי החקלאות ודחק משם את קיפוד החולות.
על פי בדיקה של החברה להגנת הטבע, שבוצעה בין השנים 2001 ל-2006, קיפוד החולות נכחד מאזור החוף.
מרכז היהודים (רומניה)

מרכז היהודים (רומניה) היה ארגון שהוקם בעיר בוקרשט בסוף שנת 1941, במצוות הדיקטטור יון אנטונסקו, במקום המוסדות הקודמים של יהדות רומניה.
מרכז היהודים הוקם לאחר פירוק כל מוסדות היהודים ובראשו הוצב כנשיא הנריק שטריטמן וכמזכיר כללי דוקטור ננדור גינגולד, יהודי שהתנצר בשנת 1941. בדצמבר 1942 החליף גינגולד את שטריטמן בתפקיד הנשיא. ראש מרכז היהודים קיבל את הוראותיו מראדו לקה, קומיסר כללי לעניין יהודי רומניה מטעמו של יון אנטונסקו.
המרכז הוציא לאור כתב עת בשם Gazeta Evreiască, שנועד לתקשורת עם יהודי רומניה.
אנתומיתיים

מאפיינים

גופם של האנתומיתיים מוארך ולרוב צבעו אפור. יש ומופיע עליו ציור שחור או שחלקים ממנו צהובים.
מינים רבים ניזונים מאכילת צוף ואבקת פרחים. ישנם מינים הניזונים משתן, זיעה ודם. בדומה לזבובים אחרים, האנתומיתיים נוהגים להפריש רוק על מזונם לפני שהם יונקים אותו.
הנקבות לרוב מטילות את ביציהן על הפונדקאי המיועד. בני הסוג דליה מטילים את ביציהן בקרקע. זחלי המינים השונים ניזונים ממקורות רבים, ביניהם שורשי צמחים, עלים (בהם הזחלים חופרים מנהרות), חומרים צמחיים נרקבים. אצל חלק מהמינים הזחלים גדלים בקנים של חרקים אחרים, חלק גדלים בקומנסליזם עם מינים אחרים וחלקם טפיליים. רוב המינים עוברים את החורף כגלמים. הבוגרים חיים לרוב באזורי צומח עשבוני, בצל, על פרחים או על חומרים אורגניים רקובים.
בין מיני המשפחה יש כמה שנחשבים מזיקים משמעותיים לחקלאות, בעיקר מסוג דֶלְיָה. למשל דליה קדומה (Delia antiqua, Delia coarctata, (Delia floralis, דליה שטוחת-זנב (Delia platura) ו-Delia radicum.
רפאל בש

ביוגרפיה

רפאל בש נולד בשנת 1913 בלטביה. בשנת 1930, בהשפעתו של אלעזר גלילי, הגיע לעיירתו רז'יצה, החל בש לפעול כמדריך בתנועת הנוער הציונית "נצ"ח" (נוער צופי חלוצי).
בשנת 1938 עלה לארץ ישראל. עד שנת 1956 היה חבר קיבוץ כפר בלום.
ב-1944, בהיותו גזבר המשק, הביאו ברל כצנלסון לירח העיון של ההסתדרות ברחובות.
בשנות ה-40 החל בפעילות במוסדות מפא"י, ובשנת 1950 נבחר למזכיר מחלקת הנוער של המפלגה.
בבחירות לכנסת הראשונה שובץ ברשימת מפא"י לכנסת, ובשלהי כהונתה, במאי 1951 הושבע כחבר הכנסת במקומו של יוסף מיכאל לם שמונה למשרת שופט. תקופת כהונתו הייתה קצרה בשל פיזורה המוקדם של הכנסת, ובש, שהספיק לכהן פחות מארבעה חודשים, לא מונה לחבר בוועדות הכנסת.
בראש מחלקת הנוער עמד עד שנת 1953. בשנים 1954–1956 כיהן כמזכ"ל המפלגה ובשנים 1962–1966 היה מזכיר מחוז תל אביב במפא"י.
בש היה חבר מזכירות מועצת הפועלים של תל אביב, וכן חבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות (שלוש קדנציות) ויו"ר המרכז לתרבות ולחינוך של ההסתדרות עד דצמבר 1977.
פרסם מאמרים פובליציסטיים ב"דבר" וב"הפועל הצעיר". בשנת 1975 ראה אור ספרו "הוָויוֹת חברה".
בש נפטר בשנת 2000, בגיל 87.
אהרון בן שמעון

הרב אהרון בן שמעון (ה'תר"ך, 1860– ה'תש"ט, 1949) היה רבה הראשי של צפת וראש "ישיבת מרן הבית יוסף", מייסד וראש ישיבת עץ חיים אלג'יר, רבה של הקהילה הספרדית בהונגריה ושליח עיר הקודש צפת בבוכרה.

ביוגרפיה

נולד בצפת, בנם של מזל-טוב והרב שלמה (סאלם) בן שמעון, שהיה בנו של הרב מסעוד חי בן שמעון ונכדו של הרב דוד בן שמעון בעל "הצוף דבש" וראב"ד העדה המערבית.
עקב המצב הכלכלי הקשה של העדה הספרדית ומוסדותיה בצפת, יצא לחו"ל בשליחות רבני צפת, כשד"ר, כדי לעורר את אחיו לטובת ארץ ישראל והעיר צפת. בכל מסעותיו הרבים בעולם, דאג קודם כל לייסד ישיבה במקום ולהצמיח גדולי תורה בכל אתר ואתר.
בשנת תרס"א חזר לצפת ונתמנה לעמוד בראשות ישיבתו של שם "מרן הבית יוסף" (רבי יוסף קארו). ישיבה זו המשיכה להתקיים בצפת עד הרעש הגדול שבו נחרבו בתי המדרש בעיר, ולאחר שיפוץ המקום על ידי רבי יצחק גויטע מעיר טריאסט קבע בה מחדש את ישיבת מרן הבית יוסף.
עם כינונה של הרבנות הראשית בארץ ישראל מונה לרב ראשי ואב"ד צפת והגליל. לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב בעיר העתיקה בצפת.
אחיינו היה הרב מנצור בן שמעון.
אלי קרטן

חייו

קרטן נולד בכפר במחוז איזר שבחבל רון-אלפ שבצרפת, בנו של נפח. למד בתחילה בתיכון בפריז ולאחר מכן החל ללמוד באקול נורמל סופרייר בשנת 1888 וקיבל את תואר הדוקטורט ב-1894. לאחר מכן החל ללמד באקדמיה בליאון ובמונפלייה וב-1903 באוניברסיטת נאנסי. ב-1909 החל ללמד בסורבון, ומונה לפרופסור שם ב-1912, תפקיד בו החזיק עד פרישתו ב-1940.

עבודתו

על פי דבריו עצמו, עיקר עבודתו של קרטן התרכזה בתאוריות קבוצות לי (186 מאמרים שהתפרסמו בין השנים 1893 - 1947). הוא החל בהנחת היסודות על מרכיבי קבוצת לי פשוט, כשהוא מחבר את עבודותיהם של פרידריך אנגל ווילהלם קילינג. קרטן הציג לראשונה את הרעיון של חבורה אלגברית, נושא שלא פותח בצורה רחבה לפני שנת 1950. בנוסף הוא פיתח את ההבנה הכללית של תבנית דיפרנציאלית אנטי-סימטרית.
גברת עם סלים

"גברת עם סלים" הוא שיר ילדים ישראלי נודע, פרי-עטה של חיה שנהב, בלחנו של יוני רכטר ובביצועם של רכטר ואריק איינשטיין. השיר התפרסם באלבומם המשותף של איינשטיין ורכטר "הייתי פעם ילד".
השיר מדבר על אישה ששבה מקניות מן השוק או מהמכולת, עולה על אוטובוס, ומניחה את כל הסלים עם המוצרים שרכשה על ספסלי האוטובוס משום שכמותם הגדולה מקשה על נשיאה ידנית. לרוע מזלם של הנוסעים לא נותר ספסל פנוי ויתר על כך: האישה עצמה נזקקת גם לספסל.
במהלך השיר מסופר מה מכיל כל סל. מרבית המוצרים שהאישה רכשה הם מוצרי-מזון בסיסיים. יוצאים מכך שני הסלים האחרונים המוזכרים בשיר: אחד מהם מכיל "כל מיני", דהיינו שלא מוסבר במדויק מהו תוכנו של הסל. הסל האחרון המוזכר בשיר מכיל עיתונים, אולם מפאת החריזה בשיר נאמר כי הוא מכיל "עיתונֵי". כידוע אין זו מילה תקנית אלא סמיכות (כמו "רמת", "נקודת", "שעת" וכדומה).
השיר הופיע באלבום "הייתי פעם ילד", ובהמשך בקלטת הילדים "כמו גדולים" יחד עם שירי ילדים נוספים. לפני תחילת השיר ניתן להבחין בשלושה אנשים הממתינים בחוסר סבלנות לאוטובוס. כפי שניתן לראות אחד האנשים (המגולם על ידי מוני מושונוב) הוא נגן צ'לו. מלבדו מחכה לאוטובוס גם איש ששבר את הזרוע ואת רגלו (המגולם על ידי צבי שיסל) ואיש נוסף המגולם על ידי אריק איינשטיין בעצמו. במהלך הקליפ מגיעה אישה לתחנה, דורכת בשוגג על רגלו של האיש החבול וגורמת למהומה. כאשר האוטובוס מגיע האישה טוענת כי היא הייתה לפניהם בתור. כמו כן גם על האוטובוס האישה גורמת למהומה.
פה גדול (סדרת טלוויזיה)

תגובות וביקורות

אתר האינטרנט Vox תיאר את התוכנית כחדה, וכמתארת את המבוכה של גיל ההתבגרות וההתבגרות המינית.
מריו פצ'אלקה

קריירה

פצ'אלקה נולד ברודינה שבצ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה), והחל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית. בשנת 2004 עבר למ.ש.ק. ז'ילינה, בה צבר 103 הופעות וכבש ארבעה שערים. עם ז'ילינה זכה פצ'אלקה בשתי אליפויות ובעונת 2010/2011 שיחק עמה בליגת האלופות, שם ספגה 19 שערים בשלב הבתים והפסידה את כל ששת משחקיה.
בחלון ההעברות של ינואר 2011 חתם בהפועל תל אביב לאחר שזאת חיפשה בלם שיחליף את דאגלס דה סילבה שנמכר לרד בול זלצבורג. פצ'אלקה ערך את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה במשחק הליגה מול הפועל פתח תקווה, ומאז ביסס השחקן את מעמדו בקבוצה. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. בעונה שלאחר מכן, כבש ב-27 בנובמבר את שערו היחיד במדי הקבוצה בניצחון 3–1 בדרבי על מכבי תל אביב.
בחלון ההעברות של ינואר 2012, לאחר שנפצע, שוחרר מהפועל והושאל לסלובן ברטיסלבה עד תום העונה. לאחר תקופה ארוכה בה לא שיחק עקב פציעה, הודיע פצ'אלקה על פרישה ממשחק פעיל במאי 2013.

קריירה בינלאומית

ב-10 בפברואר 2009 ערך פצ'אלקה את הופעת הבכורה בנבחרת סלובקיה, כשפתח בהרכב בהפסד 2–3 לנבחרת אוקראינה. בסך הכל רשם עד שנת 2011 שלוש הופעות במדי הנבחרת.
סודטים

הסוּדֶטִים (בצ'כית ובפולנית: Sudety, צ'כית: Krkonošsko-jesenická subprovincie, "סוּדֶטִי"; בגרמנית: Sudeten, "סודֶטֶן") הם רכס הרים במרכז אירופה, הנמתח ממזרח גרמניה ועד פולין וצ'כיה. ההר הגבוה ביותר ברכס הוא הר סניאז'קה (Sněžka / Śnieżka / Schneekoppe) שבהרי קרקונושה, בגבול פולין-צ'כיה, וגובהו 1,602 מטרים.
בעשור האחרון החלה התיירות להרי קרקונושה לפרוח, ומתקני הסקי שלהם הולכים ונעשים אלטרנטיבה לאלו של הרי האלפים.

אטימולוגיה

השם "סודטים" נגזר מהשם "Sudeti montes", ליטון של השם "Soudeta ore" שבספרו של תלמי מאמצע המאה ה-2, "גאוגרפיה" (כרך ב', פרק 10), אשר מתייחס להרי צפון צ'כיה של היום. תלמי מציין כי הם נמצאים מעל יער גַּבְּרֶטָה, מה שממקם אותם בחבל הסודטים. השם היווני הוא במין נייטרלי (רבים), אולם "הרים" בלטינית הוא בזכר-רבים, ומכאן "Sudeti". הגרסה הלטינית היא קרוב לוודאי חידוש משכילי, שכן היא אינה נתמכת במקורות מן הספרות הלטינית הקלאסית.
משמעות השם אינה ידועה. לפי גזירה היפותטית אחת, פירושו "הרים של חזירי בר" (הצעה הנשענת על המילה ההודו-אירופית "סוּ-", שפירושה חזיר). לפי אטימולוגיה עדיפה אולי, השם נגזר מהמילה הלטינית sudis (וברבים sudes), "שדרה", אשר עשויה להתפרש כמתייחסת לשטח קוצני.

חלוקה משנית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
קוואדראטוס

אוּמידיוּס קוואדראטוּס, היה נציב רומאי בפרובינקיה סוריה באמצע המאה הראשונה.
שמו נזכר על ידי יוסף בן מתתיהו בספרו "מלחמות היהודים" בהקשר להתערבותו בהתקוממויות שאירעו בין היהודים לשומרונים תחת נציבותו של ונדיטיוס קומאנוס ביהודה.

פרשת השומרונים

במהלך תקופת נציבותו של קומאנוס ביהודה (48-52 לסה"נ) התגברו החיכוכים בין האוכלוסייה היהודית ביהודה ובין השומרונים.
אנשי הגליל היו עוברים בארצם של השומרונים בדרכם לעלות לרגל לירושלים בחגים. פעם אחת יצאו שומרונים מהכפר גינַי (בסביבת ג'נין של ימינו) והרגו בהם. ראשי הקהילה היהודית בגליל פנו לנציב קומאנוס ודרשו שיינקום את דם המתים, אולם הוא זלזל בהם שכן שוחד קודם לכן על ידי השומרונים. בתגובה, הגליליים שדדו ושרפו כמה כפרים שומרונים. כששמע על כך קומאנוס, יצא בראש צבאו ודיכא את המהומה.
מסופר כי השומרונים פנו אז לנציב פרובינקיה סוריה, אומידיוס קוואדראטוס, שהיה באותה עת בצור והתלוננו על היהודים. היהודים, לעומתם, טענו בפניו על אשמתם של השומרונים ועל אשמתו של קומאנוס ששוחד על ידם. קוואדראטוס דחה את החלטתו עד שיגיע ליהודה. בהגיעו לשומרון לשמוע את הפרשייה הבין כי השומרונים היו אשמים בה. למרות זאת הורה על תלייתם של היהודים שהיו אחראיים על המרדת הגליליים. לאחר מכן הגיע ללוד שם הורה על הוצאתם להורג של 4 מורדים יהודים נוספים.
כדי לפתור את הבעיה שלח קוואדראטוס לרומא את קומאנוס, את הטריבון הצבאי קֶלֶר ואת ראשי היהודים (ובראשם חנניה הכהן הגדול) והשומרונים שיתייצבו לבירור וחקירה בפני הקיסר. מכיוון שחשש ממרידה הגיע בעצמו לירושלים, מצאה חוגגת ורגועה וחזר לאנטיוכיה. בהתערבותו של אגריפס השני, הכריע הקיסר קלאודיוס לטובת היהודים, והורה להוציא להורג את ראשי השומרונים ולהגלות את קומאנוס.
ההיסטוריון טקיטוס מזכיר גם הוא את האירועים הללו בספרו "ספרי השנים". הוא מאשר את מרבית תיאוריו של יוסף בן מתתיהו אך אינו מזכיר כלל את עולי הרגל היהודים שנרצחו בשומרון, אלא תולה את סיבת הסכסוך באיבה ששררה בין הגליליים לבין השומרונים. על פי גרסת טקיטוס, היה קוואדראטוס השופט, אשר דן את הנציבים בהרשאתו של קלאודיוס, ולא קלאודיוס עצמו, כפי שטען יוסף בן מתתיהו.
אל תקנו תוצרת רוסיה

אל תקנו תוצרת רוסיה! (אוקראינית: "Не купуй російське!") או החרימו תוצרת רוסית! (אוקראינית: "Бойкотуй російське!") הוא קמפיין התנגדות בלתי אלימה אשר מקדם חרם צרכנים על תוצרת רוסיה באוקראינה. המחאה החלה ב-14 באוגוסט 2013 כתגובה לאמברגו שהטילה הפדרציה הרוסית על אוקראינה. את המחאה ארגנה קבוצת "וידסיץ'" (אוקראינית: "Відсіч") באמצעות מדיה חברתית. מסע הפרסום התרחב וכלל גם הפצת עלונים, כרזות ומדבקות בכחמישים ערים. לאחר שדעך לפני תחילת הפגנות יברומאידאן בנובמבר 2013, הוא חודש ב-2 במרץ 2014 במהלך המשבר בחצי האי קרים וההתערבות הצבאית הרוסית באוקראינה.

סיבות

לדברי הפעילים, הקמפיין ניזום בתגובה לסדרה של מהלכי לוחמה כלכלית רוסית כלפי אוקראינה, ובהם "מלחמת הבשר", "מלחמת הגבינה", ו"מלחמת השוקולד". ב-14 באוגוסט 2013 הגדיר שירות המכס הרוסי את כל היצואנים האוקראיניים כ"חברות בסיכון", מה שאיפשר אמברגו על מוצרים אוקראיניים ברוסיה. זה גרם לפקק בן מאות משאיות שהובילו סחורה אוקראינית במעברי המכס אל רוסיה.

באוקראינה

ב-22 באוגוסט 2013, ערכו פעילים מחאה ליד משכן הנשיא האוקראיני. הקמפיין נמשך באמצעות חלוקה המונית של עלונים, כרזות ומדבקות בכ-45 ערים באוקראינה. קריקטורות של בובות מטריושקה רוסיות היו מוטיב בולט בקמפיין. הקמפיין החל לדעוך עם התחלת אירועי יברומאידאן.
ב-2 במרץ 2014, הודיעו פעילי הקמפיין באמצעות מדיה חברתית על חידוש החרם על מוצרים ושירותים המעשירים חברות רוסיות. הכוונה הייתה למנוע כסף אוקראיני מלהגיע לרוסיה ולתרום למימון הצבא הרוסי. החרם חודש בתגובה למשבר בחצי האי קרים ולהתערבות הצבאית הרוסית באוקראינה. באותו חודש, החלו להתארגן מצגי פלאש מוב במרכולים במטרה לעודד לקוחות שלא לרכוש תוצרת רוסית. ולהחרים תחנות דלק רוסיות, בנקים בשליטה רוסית, וקונצרטים. באפריל 2014, החלו בתי קולנוע מסוימים בקייב, לביב, ואודסה להימנע מהקרנת סרטים רוסיים.
באותו חודש החלו יצרנים רוסיים לשנות את סימון המוצרים שלהם מסימון רוסי לסימון אוקראיני. בתגובה, פותח יישום אנדרואיד בשם "החרימו את הפולשים", כדי לזהות (על פי ברקוד) מוצרים מרוסיה, לרבות כאלו המסתירים את מדינת היצרן.
בקיץ 2014, פעילים בקייב החלו לארגן מצגי פלאש מוב ופעילויות מחאה במסעדות ובתי קפה רוסיים.
החל מאוגוסט 2014 השיקו הפעילים קמפיין משנה "חרם על הקולנוע הרוסי" (אוקראינית: "Бойкот російського кіно"), אשר עם הזמן הפך לקמפיין עצמאי. המקרה הבולט הראשון של החרם החל ב-11 אפריל 2014, כאשר מספר בתי קולנוע בקייב, לביב ואודסה הודיעו שיפסיקו הקרנת סרטים רוסים.

התפשטות בעולם

החל מחודש מרץ 2014, התפשט החרם למדינות אחרות, ובמיוחד ללטביה, ליטא, אסטוניה, פולין, מולדובה, גאורגיה, ארצות הברית, וצ'כיה.

תוצאות

מכירות תוצרת רוסית באוקראינה ירדו בשיעור של בין 35 ל-50 אחוזים במחצית הראשונה של שנת 2014. במאי 2014, החלו מרכולים אוקראיניים לבטל הזמנות של תוצרת רוסית. משלוחי סחורה מרוסיה פחתו בכשליש.
לפי דירוג סטנדרד אנד פורס, איבדו בנקים אוקראיניים בשליטה רוסית כמחצית מההון המופקד בהם.