google/wiki40b huggingface dataset:
הור ההר הצפוני

הֹר הָהָר - החלק ההררי של ההר, הוא שם מקום הנזכר בספר במדבר, המשמש כגבולה הצפון מערבי של ארץ ישראל.
הר ההר הצפוני מתואר כנקודת הגבול הצפונית מערבית של ארץ ישראל: "וְזֶה יִהְיֶה לָכֶם גְּבוּל צָפוֹן מִן הַיָּם הַגָּדֹל תְּתָאוּ לָכֶם הֹר הָהָר. מֵהֹר הָהָר תְּתָאוּ לְבֹא חֲמָת וְהָיוּ תּוֹצְאֹת הַגְּבֻל צְדָדָה".

מיקום משוער

בתלמוד הבבלי מזוהה הר ההר כ"טורי אמנון". זיהויו המדויק של ההר נתון במחלוקת. בדומה, תרגום יונתן מתרגם את הביטוי 'הר ההר' שבתורה ל'טורוס אמנוס' המזוהה עם דרום הרי הטאורוס, בדרום טורקיה, מצפון לקו רוחב 36.
הרמב"ם מזהה את הר ההר עם העיר הסורית בניאס השוכנת מעט מצפון לקו רוחב 35.
רבי אשתורי הפרחי (יצחק הכהן) קובע כי הר ההר הוא הר אל-אקרע אשר לצפון לאטאקיא וכן העיר ״עמה״ אשר לשבט אשר נמצאת בכיוון מזרח ההר, אלא שבתקופה זו קראוהו ״עים״ וכן הערים ״חלבה״ ״רחב״ ו״חמם״ אשר כולם התחלקו לשבט אשר נמצאות באזור הר זה. 
הר"ש סירילאו מזהה את הר ההר סמוך לטריפולי, באזור ההררי שמצפון לעיר בתרון.
בעל הספר 'אדמת קדש' מזהה את הר ההר באזור הכפר 'חמנה' השוכן כשלושים ק"מ ממזרח לביירות, ומהווה חלק מרכס הרי הלבנון. 
החוקר חיים בר-דרומא משער כי הר ההר הצפוני אינו אלא ההר הענק הר ארג'ייס.
שאחריאר אפשאר

ביוגרפיה

מאז יולי 2004, אפשאר הוא פרופסור מן החוץ במחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת רואן (Rowan) בניו ג'רזי וזאת למרות שהתואר שלו הוא תואר ראשון (.B.S) במדעים. 
כמו כן יש מספר פטנטים על שמו בתחום ההיי-טק.

"ניסוי אפשאר"

אפשאר תכנן וביצע ניסוי אופטי אשר לדבריו מדגים סתירה של עקרון ההשלמה (principle of complementarity) במכניקת הקוואנטים. כתוצאה ממחלוקת עזה וטענות כנגד הניסוי, אפשאר התלונן על כך שהוא הותקף על רקע דת ומוצא אתני

קריירה עסקית

לאחרונה אפשאר משמש כנשיא, מנכ"ל ו-CTO של סטארטאפ בקיימברידג', מסצ'וסטס בשם Immerz Inc, המפתח מוצר בתחום המדיה.

הפרסום סביב בוזון היגס

ב -18 בנובמבר 2009, ערב השקתו של מאיץ LHC, הודיע ​​אפשאר על הימור כנגד מציאת בוזון היגס, הידוע גם בשם "החלקיק האלוהי", ובמקום זאת הוא הציע את התאוריה שלו על מקור האינרציה. עם ההכרזה ב -4 ביולי 2012 על ידי מדענים ב-CERN כי הם זיהו את בוזון היגס נראה כי אפשאר הפסיד את ההימור.
ובלי (אקדח)

ובלי סימן 4 0.38 אינץ' (9 מ"מ)

בסוף מלחמת העולם הראשונה הגיע פיקוד הצבא הבריטי למסקנה כי אקדח קליבר 0.445 גדול מידי לשימוש צבאי מודרני, לאחר בחינת מספר אפשרויות התגבשה ההחלטה כי הקליבר האופטימלי הוא 0.38 (9 מ"מ) היורה כדורי 200 גריין (13 גרם). חברת ובלי הגישה את הדגם סימן 4 0.38/200 לבחינת הצבא, אך תחילה העדיף הצבא לאמץ את אקדח האנפילד מס' 2. חברת וובלי וסקוט אף תבעה את ממשלת בריטניה בטענה שהאנפילד מס' 2 היה למעשה העתק כמעט מוחלט לוובלי, פיתוח המס' 2 החל לאחר שמשרד המלחמה הבריטי קיבל לידיו את הוובלי סימן 4 לבחינה, חברת אנפילד שפיתחה אותו היא למעשה חברה ממשלתית. לאורך מלחמת העולם השנייה, קצב יצור אקדחי האנפילד לא עמד בדרישות הצבא ולכן הוובלי סימן 4 (0.38) התקבל גם הוא כאקדח שירות לצד האנפילד.
בעוד שהסימן 6 (0.445 אינץ') יצא משירות שדה רשמי בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, הסימן 4 המשיך לשמש אקדח שירות עד לשנת 1963 כאשר הוחלף על ידי ה-FN HP. לאחר מכן הסימן 4 המשיך לשרת בצבאות וכוחות משטרה במספר מדינות סביב העולם, בהם גם הודו, הונג קונג וישראל. במהלך שנות ה-70 וה-80 הוחלף בהדרגה האקדח במקומות בהם שירת סביב העולם.

צה"ל ומשטרת ישראל

אקדחי ובלי ראשונים הגיעו לארץ כבר בתקופת המנדט הבריטי, הם הפכו במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 לאקדחי השירות הסדיר הראשון של צה"ל. בתקופה זו היה זה הדגם 0.38 אינץ'/9 מ"מ (סימן 4) של הוובלי ששימש את הצבא הבריטי והגיע לישראל. אקדחים אלו היו נפוצים במיוחד במשטרת ישראל ושימשו את קציני צה"ל עד לשנות ה-80 של המאה ה-20, לרוב קציני שריון, תותחנים וקציני מטה.
הרוח הגדולה

הרוח הגדולה או וקאן טנקה ("המסתורין הגדול") היא ישות אלוהית וכוח עליון, בחלק מהתרבויות האינדיאניות והאינואיטים באמריקה הצפונית. 
הרוח הגדולה מתוארת כאל פרסונלי ואימננטי ביחס לעולם הגשמי. הוא בלתי נראה ונעדר גשמיות וחולש על שדות הצייד הנצחיים (המקבילים לגן עדן בתרבויות המערביות).
הצ'יף האינדיאני דן אבהמה, המנהיג הרוחני של אומת ההופי, מתאר את הרוח הגדולה כך:
עבור ההופי, הרוח הגדולה היא כל יכולה, היא לימדה אותנו איך לחיות, להתפלל, להשיג מזון וסיפקה לנו זרעים לזרוע ולקצור. היא נתנה לנו את לוחות האבן המקודשים שבתוכן היה אצורות כל תורותיו על מנת לשמור ולהגן על אדמתו ועל החיים. באבנים אלה נחקקו חוקים, נבואות ואזהרות.
הרוח הגדולה נחשבת בדרך כלל למושג הקרוב ביותר לאלוהים של הדתות המונותאיסטיות (יהדות, נצרות ואסלאם). עם זאת, היא נבדלת מהם באופיה הפנתאיסטי, בהיותה חלק בלתי נפרד מהטבע ומוטמעת בתוכו.
נועה פרנקל

נועה פרנקל היא זמרת אלט ישראלית.

ביוגרפיה

נועה פרנקל היא בוגרת בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב והקונסרבטוריון המלכותי בהאג. הרפרטואר העשיר שלה כולל יצירות מתקופות שונות – ממוזיקה עתיקה ועד למוזיקה בת זמננו. היא הופיעה עם הרכבי בארוק ידועים, ביניהם אנסמבל "לזאר פלוריסאן"  בניצוח ויליאם כריסטי, Ensemble Elyma בניצוח גבריאל גרידו ואנסמבל הבארוק של אוטרכט (הולנד) בניצוח יוס ון פלדהובן. כמו כן ייסדה נועה פרנקל את חמישיית קסיופאה, ועמה הקליטה  את כל ספרי המדריגלים של קרלו ג'זואלדו, שיצאו בשישה תקליטורים. 
הופעותיה האופראיות של פרנקל החלו באופרה "חליל הקסם" (מוצרט), בניצוחו של קנת מונטגומרי. הופעות נוספות כללו בין היתר את "אחנתון" (פיליפ גלאס) בהולנד, "הנזירה אנג'ליקה" (פוצ'יני) בגרמניה, "המדיום" (מנוטי) ברוטרדם, "פרומתאו" (לואיג'י נונו) בלה סקאלה שבמילנו, פריז, פרנקפורט, וינה, פסטיבל לוצרן ועוד, ו"חליל הקסם" בנאנט, צרפת. בקיץ 2006 היא השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "זאידה/אדמה" (מוצרט/חיה צ'רנובין) בפסטיבל זלצבורג בניצוחו של איבור בולטון, הפקה שהועלתה לאחר מכן בבית האופרה של בזל ובברמן, גרמניה. לאחרונה היא שרה באופרה "פנימה" מאת חיה צ'רנובין בבית האופרה בשטוטגרט, השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "אחוזי הדיבוק" מאת המלחין האוסטרי יוהנס קאליצקה בתיאטר אן דר וין בווינה, בביצוע השיר על הארץ מאת מאהלר עם התזמורת הסימפונית של טולוז, צרפת, ובבכורה העולמית של האופרה "יום ראשון של אור" מאת שטוקהאוזן. 
פרויקטים עתידיים כוללים את "השיר על הארץ" (מאהלר, בנוסח הקאמרי של שנברג/רין) עם אנסמבל מיתר בת"א, שירי עם של בריו בפרייבורג, והאופרה "פרומתאו" בפסטיבל למוזיקה מודרנית בברלין ובפסטיבל זלצבורג. פרנקל היא גם מבצעת מוערכת של מוזיקה מודרנית, והיא מופיעה בקביעות בפסטיבלים חשובים למוזיקה מודרנית באירופה עם אנסמבלים כמו Ensemble Modern  פרנקפורט,  Ensemble Recherche פרייבורג, Schönberg Ensemble אמסטרדם ו-Ensemble intercontemporain פריז. בישראל הופיעה כמה פעמים עם אנסמבל מוזיקה נובה ועם אנסמבל המאה ה-21. נוסף על כך היא הסולנית של MAE) Maarten Altena Ensemble) אמסטרדם, שאיתו הופיעה באירופה, בארצות הברית וביפן והקליטה תקליטורים אחדים. רבות מהיצירות של האנסמבל נכתבו במיוחד לקולה.
מתיאס באמרט

ביוגרפיה

באמברט נולד בשווייץ. החל את דרכו כמנצח בתזמורת קליבלנד ומאז ניהל מוזיקלית מספר תזמורות, ביניהן התזמורת הפילהרמונית המלזית, תזמורת רדיו שווייץ ואחרות.
כיהן כמנצח אורח ראשי במספר תזמורות בהן התזמורת הפילהרמונית של לונדון והתזמורת הסקוטית הלאומית. בשנותיו בלונדון עמד בראש מפעל הקלטות של יצירות מוצרט על ידי בני דורו, מיזם שזיכה אותו בפרס בינלאומי חשוב.
כמנצח אורח הוביל מספר תזמורות בהן התזמורת הסימפונית של ברמינגהם, תזמורת רשות השידור הבריטית, התזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ואחרות. באמרט ניהל פסטיבלי מוזיקה שונים. הוא הקליט עד היום יותר מ-80 תקליטורים כמנצח ורבים מהם זכו בפרסים.
טקטום

התלילים

אצל מבוגרים, הטקטום בנוי מתליל עליון ותליל תחתון.

 התליל העליון (Superior colliculus) מעורב בעיבוד מידע חזותי ושליטה בתנועות עיניים. אצל בעלי חוליות שאינם יונקים הוא משמש כאזור הראייה הראשי של המוח, ומקביל מבחינה תפקודית לאזורי הראייה שבקליפת המוח אצל יונקים.
התליל התחתון (Inferior colliculus) מעורב בעיבוד מידע קולי. הוא מקבל קלטים מגרעינים שונים בגזע המוח שאותם הוא משגר לתלמוס אשר מעביר מידע קולי לקליפת המוח.
שני התלילים משגרים מידע לתצורה הרשתית (לאזור בשם paramedian pontine reticular formation) וכן לחוט השדרה. מסלולים אלה מאפשרים תגובות מהירות יותר לעומת עיבוד שמתבצע בקליפת המוח.
תוכנית בריחה

עלילה

ריי ברסלין הוא מהנדס בניין שכל חייו עסק בכניסה לכלא ומציאת דרכים לברוח ממנו, על ידי תוכנית בריחה קבועה שתכנן לבדו. מטרתו המרכזית הייתה לבדוק את רמת האבטחה של הכלא על מנת לוודא שאף פושע לא יברח ממנו. באחת מהפעמים מקבלים ריי ושותפיו הצעה מסוכנת מה-CIA בשווי מיליוני דולרים, שמטרתה היא לברוח מהכלא הכי מאובטח בעולם (הקרוי קבר) שאף אחד לא יודע מהו מיקומו. העובדה שאף אחד לא יודע מהו מיקומו של הכלא מהווה בעיה מרכזית שמקשה מאוד על ריי לברוח מהכלא . על מנת להיכנס לכלא הוא מתחזה למחבל ספרדי בשם "אנתוני פורטוס.", אך התוכנית משתבשת כאשר לוקחים ממנו את מכשיר הקשר שלו ובכך הוא מאבד את הקשר עם שותפיו מה שמקטין את הסיכוי שלו  לצאת מן הכלא.             
על מנת לוודא שאף אחד לא יודע את מיקומו של הקבר ועל מנת שריי לא ידע על סביבת הכלא שיכולה לעזור לבריחותו  " חוטפים" אותו ומעלפים אותו. תוך זמן קצר מוצא את עצמו בתא זכוכית ללא חלונות מבלי לדעת היכן  הוא נמצא וכמה זמן היה מעולף, כאשר הוא מתעורר מבין ריי שהיציאה לא תהיה קלה. הסיבות המקשות על ריי לברוח מן הכלא הן מפני שהכלא  הוא מבוך אין סופי שבנוי מתאי זכוכית הנמצאים במעקב תמידי ושומריו הם רעולי פנים כך שגם אם ריי רוצה ללמוד את החלפת המשמרות שלהם לא יוכל לדעת,  בנוסף לכן ישנו. השומר הסדיסט (ג'יימס קאביזל) שמציב לעצמו משימה לשבור את רוחו של ריי, הוא עושה הכל על מנת למרר את חייו  ולהקשות אליו .
בכלא ריי פוגש את אמיל רוטמאיר שעובד בשביל אדם הנקרא ויקטור מנהיים, שניהם הופכים לצמד אשר מחפש דרך לבריחה, אחרי חיפושים רבים השנים מבינים שהדרך לצאת מהכלא היא מהצינוק ולכן הם מתנהגים באלימות ומרביצים לחבורת עבריינים שבראשם המוסלמי ג'באד וכך מכעיסים את השומרים ומפרים את כללי הכלא. ריי מבין שרצפת התא עשויה בפלדה אך הברגים עשויים מאלומיניום, מה שיכול לעזור להם לפרוץ את התא. ריי מצליח לפרוץ ועולה לפני השטח של הכלא ומגלה שהכלא הוא בעצם אונייה שנמצאת בתנועה מתמדת, מה שמונע את היכולת של הבריחה משם.                                                              
באמצעות שינוי מזג האוויר ( מהמקום ממנו נלקח ריי ולמקום בו נמצאת האונייה ), ריי  ורוטמאיר מסיקים שהם באוקיינוס ​​האטלנטי ליד מרוקו. ריי מבקר במרפאה של ד"ר קיריה הנמצא בקשר עם ארצות הברית  ומשכנע אותו לעזור לו לברוח על ידי שליחת דוא"ל אל מנהיים. דרך נוספת הייתה על ידי  שליחת מילת קוד סודי. כשניסו לצאת מן הכלא בפעם השנייה התחיל מאבק בין השומרים לריי ורוטמאיר, בסוף המאבק הם מצליחים  להימלט בעזרת מסוק. כשהם נוחתים בחופי מרוקו מתגלה כי רוטמאיר הוא ויקטור  והסוכנת ששלחה את ריי לכלא הייתה ביתו  של ויקטור וכל זה היה ניסיון כדי לראות שריי אינו אויב  ואפשר לסמוך עליו.

הפקה

לפי ראיון בעיתון בריטי הסרט היה אמור להתחיל את צילומיו ב-16 באפריל עד 23 ביוני ומיקום הצילומים היה בלואיזיאנה, בסוף שנת 2012 הודיעו כי צילומי הסרט נגמרו .
ביוני 2013 הודיעו כי בספטמבר של אותה השנה הסרט יצא לאקרנים ושמו שונה מ"הקבר" לתוכנית הבריחה .
ביוני 2013 הוציאו את הטריילר הראשון של הסרט ובאוקטובר באותה שנה יצא לאקרנים.

ביקורות

לאחר יציאתו של הסרט לאקרנים האינטרנט הוצף בביקורת, חלקן טובות וחלקן פחות. באחת מהביקורות הוצגה דעה שלישית ולפיה הסרט היה יכול להיות הרבה יותר מוצלח אם היו משתתפים בו שחקנים  שונים 
בביקורת נוספת אהבו את שילוב השחקים אך, אמרו שהוא חיקוי של סרט אחר. בנוסף, בביקורת אחרת שבה הוצגה דעה חיובית על הסרט כתוב שהבמאי הפיק את הסרט בצורה טובה ומותחת ושהטוויסט בעלילה היה מעניין.
המסך הקרוע

עלילת הסרט

מייקל ארמסטרונג (פול ניומן), מדען פיזיקאי ורקטות אמריקאי מוערך, נוסע להשתתף בכנס מדעי בקופנהגן. הוא לוקח את ספינת תענוגות לקופנהגן יחד עם עוזרתו וארוסתו, שרה שרמן (ג'ולי אנדרוז). ארמסטרונג מנסה למנוע מארוסתו להגיע איתו לקופנהגן. שם הוא עורק למזרח גרמניה במטרה לעזור לגוש המזרחי ממניעים פציפיסטיים.
לאחר מכן מתברר (לצופים) כי עריקתו היא למעשה תחבולה כדי לזכות באמון של הממסד המדעי הקומוניסטי ולדעת מה מצב מערכות הטילים של ברית המועצות. בנוסף, ארמסטרונג מגלה כי ארוסתו הגיעה אחריו למזרח גרמניה.
לאחר מסע ארוך, שבו ארמסטרונג כמעט נתפס על ידי סוכן שטאזי והורג אותו, הוא מגיע לאוניברסיטת לייפציג. שם הוא מצליח לגלות סודות גרעין של הגוש הסובייטי, ולאחר מכן בורח עם אשתו למזרח ברלין. הזוג בורח באוטובוס מדומה של ארגון פאי, אשר סייע לארמסטרונג מתחילת הסרט. האוטובוס מלא באנשי המחתרת, שמתיימרים להסוות את האוטובוס המדומה לאוטובוס רגיל כדי לחפות על הזוג. כאשר מגיע האוטובוס לברלין, אנשי השטאזי מגיעים לאוטובוס במטרה לתפוס את הזוג, אך אנשי המחתרת יורדים במהירות ומתפזרים לכל עבר במטרה להסוותם. הזוג יורד בבטחה. לאחר מרדף של אנשי השטאזי, הזוג מצליח לשוט עם להקת בלט לשוודיה ולחזור למערב.
פארק רו 41

היסטוריה

בניין המשרדים הראשון של עיתון הניו יורק טיימס היה ברחוב נסאו 113. העיתון העתיק את מושבו מאוחר יותר לנסאו 138 ובשנת 1858 עברו משרדיו לבניין בן חמש קומות ברחוב פארק רו 41, שתוכנן על ידי האדריכל תומאס ג'קסון. הבניין ברחוב פארק רו 41 הוא הראשון בעיר ניו יורק שתוכנן מראש לשימוש משרדי עיתונאים. בנוסף, הוא שכן בסמוך לבניין העירייה והיה גבוה יותר מבניין הניו יורק טריביון הסמוך לו, שהיה בבעלות הוראס גרילי. לאחר שנבנה בניין ניו יורק טריביון בן תשע הקומות בשנת 1875, החליט הטיימס לבנות בניין חדש על המגרש. למען מטרה זו, הוטל על לאדריכל, ג'ורג' בראון פוסט, לתכנן אותו, והוא נחנך בשנת 1889. הבניין, שחופה בגרניט מיין ואבן גיר מאינדיאנה, נבנה סביב גרעין הבניין הקודם. חלל זה נוצל מאוחר יותר על ידי אוניברסיטת פייס כמכון כושר. בראש הבניין תוכננה תקרת זכוכית שתאפשר לאור טבעי רב לחדור אליו. בעקבות רכישת הניו יורק טיימס בשנת 1896, על ידי אדולף אוקס, הוחלט על הסרת תקרת הזכוכית והוספת שלוש קומות נוספות עבור משרדים.
בשנת 1951 נרכש הבניין על ידי אוניברסיטת פייס ומשמש אותה (נכון לשנת 2014) לכיתות לימוד ומשרדים.
Thriller (שיר)

רקע

השיר נכתב על ידי רוד טמפרטון והופק על ידי קווינסי ג'ונס. בתחילה הוא אמור היה להיקרא Starlight או Starlight Love, אך שונה לבסוף ל-Thriller. כאשר טמפרטון כתב את השיר הוא רצה שבסוף השיר יהיה קטע דיבור. לשם כך הביא את וינסנט פרייס.

וידאו קליפ

הווידאו-קליפ בוים על ידי ג'ון לנדיס וצולם באתרים שונים בניו יורק ובלוס אנג'לס. לנדס טען שתקציב הפקת הווידאו-קליפ עמד על חצי מיליון דולר, למרות הערכות המדברות על תקציב שבין שמונה מאות אלף, למיליון דולר. אורך הווידאו קליפ 14 דקות והוא הוצג בערוץ MTV בצורה אינטנסיבית. במקביל להוצאתו, שוחרר סרט תיעודי באורך 45 דקות המציג את מאחורי הקלעים של הפקת הווידאו קליפ. ערוץ MTV שילם 250 אלף דולר לזכויות הבלעדיות של הסרט התיעודי, רשת "שואוטיים" שילמה 300 אלף דולר עבור זכויות השידור, ורשת וסטרון וידאו שילמה 500 אלף דולר עבור שיווק הקלטות והשתתפות ברווחים.

העלילה

הווידאו קליפ צולם באווירת שנות החמישים. הוא פותח עם אדם בשם מייקל. מייקל וחברתו לדייט הולכים לכיוון היער ומייקל מציע לה נישואים. היא נענית להצעה והוא עונד לה טבעת. הוא מזהיר אותה שהוא שונה. ירח מלא מופיע, ומייקל מתחיל להתעוות בייסורים ומשנה עצמו לאדם זאב. חברתו בורחת מפחד, אך אדם הזאב משיג אותה, מפיל אותה ארצה ומסתער עליה בטפריו. הסצנה נקטעת ועוברת לסרט באולם קולנוע שם צופה מייקל עם חברתו בסרט הנקרא "מותחן". מייקל וחברתו המפוחדת מהסרט, עוזבים את הקולנוע באמצע. מייקל מנסה להרגיע אותה ואומר לה שזה רק סרט. היא טוענת שהיא לא מפחדת למרות שמייקל חולק עליה. הם הולכים בדרך מעורפלת וחולפים על בית קברות, כאשר זומבים וגופות יוצאים מקבריהם. הזומבים מקיפים את מייקל וחברתו ומתקרבים לעברם כשלפתע מייקל נהפך לזומבי בעצמו. חבורת הזומבים מבצעים קטע ריקוד ושרים את השיר Thriller. חברתו של מייקל תופסת מחסה בבית נטוש. מייקל וחבורת הזומבים צובאים על הבית ופורצים אותו. מייקל נוגע בגרון חברתו אשר צועקת מבהלה ופחד כשלפתע היא מתעוררת ומתברר לה שכל זה היה חלום. מייקל מציע לקחת אותה הביתה והיא מסכימה. כאשר הם הולכים, מייקל מביט למצלמה ומציג עיניים צהובות של אדם הזאב, ונשמע ברקע קול צחוק לעגני (צחוקו של וינסנט פרייס הוקלט למען הקליפ ורצועת הצחוק עצמה פופולרית מאוד ביו טיוב).
הווידאו קליפ מלווה באפקטים קוליים רבים כמו דלת חורקת, רעמים ורוחות.

תגובות

הווידאו קליפ היה מועמד לשישה פרסי קליפים של MTV וזכה בשלושה.
ב-2001 דורג הווידאו קליפ במקום הראשון ברשימת 100 הווידאו קליפים של ערוץ VH1‏.
ב-1999 דירגה MTV את הווידאו קליפ כטוב ביותר שנעשה אי פעם.
ב-2011 צוין הווידאו קליפ כאחד מ-30 הווידאו קליפים הטובים בכל הזמנים על ידי מגזין טיים.
טורי בואי

ביוגרפיה

בואי נולדה במיסיסיפי. כתינוקת נמסרה עם אחותה למשפחה אומנת ובגיל שנתיים אומצה על ידי הורי אביה. בתקופת התיכון הצטיינה בכדורסל ובאתלטיקה וזכתה פעמיים באליפות התיכונים של מיסיסיפי בקפיצה לרוחק. היא קיבלה מלגת ספורט ללימודים באוניברסיטת דרום מיסיסיפי, ב-2011 זכתה באליפות ה-NCAA בקפיצה לרוחק באצטדיון ובאולם. לפני המבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת לונדון, הייתה מעורבת בקטטה במועדון, שברה את לסתה ונאלצה להיעדר מהמשך התחרויות במהלך השנה.

2014

באליפות העולם באתלטיקה באולם ב-2014 סיימה במקום ה-13 והאחרון בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.12 מטר. היא עברה להתמקד בריצות קצרות ושיפרה את שיאה האישי בריצת 100 מטר ל-10.80 שניות ובריצת 200 מטר ל-22.18 שניות.

מדליית ארד באליפות העולם

ב-2015 זכתה באליפות ארצות הברית בריצת 100 מטר, באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בהמשך השנה בבייג'ינג, זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.86 שניות, לאחר שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה (10.76 שניות) ודפנה סחיפרס מהולנד (10.81 שניות).

2016

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיימה שישית בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.14 שניות. במאי 2016 שיפרה את שיאה האישי בריצת 200 מטר ל-21.99 שניות.

אלופה אולימפית

במבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה ראשונה בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.25 שניות ושלישית בריצת 100 מטר בשיא אישי של 10.78 שניות והעפילה למשחקים האולימפיים. במשחקים האולימפיים עצמם, היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בריצת שליחות 4X100 מטר ביחד עם טיאנה ברטולטה, אליסון פליקס ואינגליש גרדנר בתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 41.01 שניות, לפני ג'מייקה (41.36 שניות) ובריטניה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.77 שניות. מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.83 שניות, אחרי אליין תומפסון מג'מייקה (10.71 שניות) ולפני האלופה היוצאת שלי-אן פרייזר-פרייס (10.86 שניות). מדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.15 שניות, אחרי אליין תומפסון (21.78 שניות) ודפנה סחיפרס (21.88 שניות).

2017

במסגרת ליגת היהלום שנערכה ביוג'ין, אורגון, במאי 2017 סיימה בואי ראשונה בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 21.77 שניות, לפני שוני מילר מאיי בהאמה (21.91 שניות), אליין תומפסון (21.98 שניות) ודפנה סחיפרס (22.30 שניות).
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.85 שניות, לפני מארי-ז'וזה טה לו מחוף השנהב (10.86 שניות) ודפנה סחיפרס (10.96 שניות) ובריצת שליחות 4X100 מטר בתוצאה של 41.82 שניות, לפני בריטניה (42.12 שניות) וג'מייקה (42.19 שניות).

באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיימה רביעית בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.81 מטר.
סולם הטונים השלמים

במוזיקה סולם הטונים שלמים הוא סולם המורכב ממרווחים של טון בין כל צליל. מפני שסולם זה מורכב מטונים שלמים, יש בו רק אקורדים מוגדלים. לסולם זה יש רק 2 "היפוכים": אם הסולם מתחיל מהתו דו, אז צליליו יהיה דו, רה, מי, פה#, סול# ולה#. אם מתחילים לנגן אותו מהתו דו#, אז צליליו יהיו: דו#, רה#, פה, סול, לה, וסי. אם מתחילים את הסולם מהצליל רה, הצלילים יהיו זהים לסולם שמתחיל מהצליל דו. נגינה של הסולם נותנת תחושה אין סופית, ושימוש נפוץ בסולם קיים בסרטים, כדי ליצור אפקט של חלום, או משהו על-מציאותי.
יחסי דנמרק–סין

שושלת צ'ינג

במאה ה-17 החלו אניות סוחר דניות להגיע מדנמרק לסין, אשר נשלטה בידי שושלת צ'ינג. במהלך המאה ה-19 הפכו הערים גואנגג'ואו ושנחאי ליעד העיקרי של הסחר הדני.
יותר ויותר חברות דניות הגיעו לסין במהלך המאה ה-19, ובשנת 1896 החליטה הממשלה הדנית לשלוח נציגים מיוחדים לשנחאי כקונסול למסחר. עם זאת, שתי החברות הגדולות של דנמרק בסין, חברת הטלפון הצפונית הגדולה וחברת מזרח אסיה, הסכימו כי יהיה עדיף שיהיה דיפלומט דני אחראי ישירות לדיאלוג עם הממשלה הסינית בבייג'ינג.
בשנת 1908 הוחלט בפרלמנט הדני כי מן הראוי לפתוח שגרירות בבייג'ינג, ואכן בשנת 1912, לאחר ארבע שנות שיתוף פעולה עם רוסיה, החליטה דנמרק להקים שגרירות משלה בבייג'ינג, ואכן באותה שנה הוקמה שגרירות דנמרק בבייג'ינג.

הרפובליקה הסינית

במהלך מלחמת העולם השנייה, סין הייתה כבושה חלקית על ידי האימפריה היפנית, ואילו דנמרק נכבשה על ידי גרמניה הנאצית. תחת לחץ של ממשלת גרמניה, השגריר הדני ביפן מונה לשגריר בממשלת הבובות במנצ'וקואו. בכיבוש היפני בשנחאי קיבל השגריר הדני את ההכרה בממשלת נאנג'ינג, שהייתה ממשלת בובות יפנית, אולם שגריר דנמרק בוושינגטון, גאו פומן, הפך לדובר של הנוכחות הדנית החופשית בסין, והוא אף כשגריר הדני בבייג'ינג, ובעקבות כך היו לדנמרק שלושה נציגים בסין באותה העת.
לאחר המלחמה חזרה הממשלה הסינית לנאנג'ינג, ובשנת 1946 הגיש השגריר הדני החדש בסין, אראקס מוק, את כתב האמנתו לצ'יאנג קאי-שק. ב-1 באוקטובר 1949, לאחר הקמתה של הוקמה הרפובליקה העממית של סין, ובעקבות כך נותקו יחסיה של דנמרק עם הרפובליקה הסינית.

הרפובליקה העממית של סין

ב-9 בינואר 1950 הכירה דנמרק ברפובליקה העממית של סין, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-11 במאי 1950, ובכך הייתה דנמרק המדינה המערבית הראשונה שכוננה יחסים דיפלומטיים עם סין העממית. ב-15 בפברואר 1956 שתי המדינות שדרגו את יחסיהן הדיפלומטיים למעמד של שגרירויות.
דנמרק תמכה במהלך שנות ה-50 ולאחר מכן, בנתינת מושב באו"ם לסין העממית, ובשנת 1974 העבירה דנמרק את השגרירות משנגחאי לבייג'ינג.
סין השעתה את הקשרים עם דנמרק לאחר שראש הממשלה הדני לארס לקה ראסמוסן פגש את הדלאי לאמה ב-29 במאי 2009, וחידשה אותם רק לאחר שהממשלה הדנית פרסמה הצהרה בדצמבר אותה שנה, ולפיה היא תתנגד לתנועת העצמאות הטיבטית, ותשקול את תגובתה של בייג'ינג לפני שתזמין אותו שוב לביקור.

ביקורים רשמיים

בשנת 1974 ביקר ראש ממשלת דנמרק פול הארטלינג בסין, ובשנת 1979 ביקרה מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק בסין, ובכך הייתה לראש המדינה הדנית הראשון שביקר בסין. בשנת 1995 ביקר ראש ממשלת סין לי פנג בדנמרק, ובשנת 2012 ביקר נשיא הרפובליקה העממית של סין חו ג'ינטאו בדנמרק.

יחסים דיפלומטיים

סין מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן. מאידך, דנמרק מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג, ו-4 קונסוליות כלליות הנמצאות בצ'ונגצ'ינג, גואנגג'ואו, הונג קונג ושנגחאי.
המטה למאבק בגזענות בישראל

המטה למאבק בגזענות בישראל נוסד בשנת 2003, והוא ארגון-גג המאגד כ-45 ארגוני חברה אזרחית הנאבקים נגד אפליה וגזענות בישראל.

היסטוריה

המטה למאבק בגזענות הוקם בשנת 2003 ביוזמתו של מרכז מוסאוא לזכויות האזרחים הערבים בישראל. מטרתו העיקרית היא להילחם בגזענות בישראל ובאפליה מוסדית, וכן בגזענות בין אנשים.
באתר הארגון הוא מגדיר את עצמו באופן הבא: "המטה למאבק בגזענות בישראל הוא ארגון-גג המאגד כ-45 ארגונים, קבוצות, פעילים ופעילות, הנאבקים ונאבקות נגד גזענות ואפליה כלפי קבוצות ופרטים בחברה ובכלל זה: גזענות כלפי ערבים וערביות, יוצאי ויוצאות אתיופיה, מזרחים ומזרחיות, דוברי ודוברות רוסית, מהגרי ומהגרות עבודה, פליטים ופליטות וגזענות מגדרית. המטה פועל כדי לקדם חזון של חברה שוויונית מכילה וחפה מגזענות."
הארגון משתף פעולה עם משרד החינוך ועם ועדת החינוך של הכנסת, במטרה לקדם תוכניות חינוך לזכויות אדם ולשותפות וכן תוכניות נגד גזענות.
הארגון מפרסם מדי שנה את "דו"ח הגזענות" השנתי, וכן מסמכים ומחקרים נוספים הרואים אור מספר פעמים בשנה. למשל, בשנת 2017 פרסם הארגון מסמך בשם "ביטויים של גזענות ואפליה נגד בני ובנות נוער בישראל - במערכת החינוך ובמערכת אכיפת החוק."

פעילויות נוספות

לקראת הבחירות לכנסת העשרים יזם המטה למאבק בגזענות בישראל קמפיין תחת הכותרת "בחירות ללא גזענות מחזקות את הדמוקרטיה". מטרת הקמפיין הייתה להעלות את המודעות בציבור הישראלי לחשיבותה של מערכת בחירות הנמנעת משימוש במסרים גזעניים ושומרת על ויכוח ענייני וחף מביטויי שנאה.
בדצמבר 2016 פנה הארגון לעופר עיני, יושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל, וביקש טיפול משמעתי תקיף בתופעת הקריאות הגזעניות המושמעות על ידי אוהדי בית"ר ירושלים במשחקי הקבוצה.
באוגוסט 2017 השיק הארגון, ביחד עם המרכז הרפורמי לדת ומדינה, מוקד סיוע ותיעוד בשם "המרכז לנפגעי גזענות". המרכז מיועד לספק לנפגעי גזענות ליווי מול הרשויות, סיוע משפטי וסיוע נפשי, ובמרכזו מוקד טלפוני הפועל בחמש שפות: עברית, ערבית, רוסית, אמהרית ואנגלית.
לאחר שבית המשפט העליון ביטל פסילת מכרזים בהם זכו ערבים בעפולה, אמר מנהל המטה: "כל החלטה שמקדמת חיים משותפים ולא פוגעת בהם מבורכת ... זו הזדמנות לקדם חיים משותפים בעמק. אני רואה בהחלטה הזדמנות ליצור מודל חיובי לחיים קהילתיים משולבים ומוצלחים בין תושבי השכונה לתושבי המגזר כמו במקומות אחרים בישראל."

ביקורת

במאמר של קלמן ליבסקינד הוא הביע ביקורת על הארגון. לדבריו, בדו"חות הארגון מצוינים אירועי גזענות רבים של יהודים נגד ערבים, לעומת אירועים בודדים של ערבים נגד יהודים. לא מוזכרים בהם מקרים של יידוי אבנים ותקיפות חמורות נגד יהודים.
בראיון של ליבסקינד עם עו"ד נידאל עותמן, מנהל המטה למאבק בגזענות, אמר עותמן שלדעתו חוק השבות הוא חוק גזעני, והוא חולק על ההגדרה של מדינת ישראל כ"מדינה יהודית ודמוקרטית".