תביעה קטנה

תביעה קטנה במשפט הישראלי היא הליך קצר ופשוט במשפט האזרחי, בו מבקש אדם מבית המשפט סעד המוגבל בסכום.
תביעות קטנות עוסקות בעיקר בנושאים צרכניים. למרות זאת, בתי המשפט לתביעות דנים גם בנושאים שאינם צרכניים, לדוגמה תביעות נזיקיות פשוטות או תביעות בנושאים חוקתיים (אפליה, לשון הרע וכן הלאה). מאפיין נוסף של התביעה הקטנה, הוא היותה בסכום נמוך יחסית, הקבוע בתקנות ומתעדכן מדי פעם. עם זאת, אין כל מניעה לתבוע גם בבית משפט רגיל, אף אם סכום התביעה הוא בגבולות המותר בתביעה קטנה. הסמכות לדון בתביעה קטנה מסורה בידי בית המשפט לתביעות קטנות, שהוא למעשה בית משפט השלום, אשר יושב כבית משפט לתביעות קטנות בהתאם לסמכותו לפי חוק בתי המשפט (נוסח משולב, תשמ"ד-1984). מתוקף כך, הוא מקביל בסמכותו לבית משפט השלום, וערכאת הערעור עליו היא בית המשפט המחוזי. על פסק דין של בית משפט לתביעות קטנות ניתן לערער רק לאחר קבלת רשות לכך מבית משפט מחוזי (בניגוד לתביעה "רגילה", אשר עליה ניתן לערער בזכות, וללא קבלת אישור).

בית משפט לתביעות קטנות בישראל

בישראל, בית המשפט לתביעות קטנות מקביל במעמדו לבית משפט השלום, והוא דן בתביעות אזרחיות בגובה של עד 33,900 ש"ח, נכון לינואר 2019.
בתביעה קטנה לא מתאפשר ייצוג על ידי עורך דין. אדם בעל מוגבלות רשאי להיות מיוצג על ידי אדם שאינו עוסק בתחום. כדי להגיש יותר מ-5 תביעות בשנה, נדרש אישור מיוחד של בית המשפט. בית המשפט קובע את סדר הדין. בית המשפט רשאי להסתמך על ראיות שאינן מקובלות בדיני הראיות הרגילים. לרוב לא ניתן לערער על פסק בית הדין. לכן יש לנימוק פסק הדין של בית המשפט, פחות משקל מנימוקי פסק הדין של ערכאות מקבילות.

הגשת תביעות קטנות באינטרנט

בישראל, תהליך הגשת תביעות קטנות הונגש לציבור על ידי מתן אפשרות להגיש תביעה באינטרנט באמצעות מערכת בית המשפט.
לאחר הזדהות במספר זהות בלבד באתר נט המשפט ניתן לפתוח תיק ולהגיש את המסמכים הנדרשים ולשלם את האגרה הבסיסית.
בנוסף לאתר בתי המשפט הרשמי, נפתחו שלל אתרים פרטיים המאפשרים הגשת תביעה קטנה גם כן אשר גובים עמלה גבוה מן האגרה הבסיסית.

תביעות קטנות בעולם

גם במדינות נוספות ניתן להגיש תביעות קטנות כאשר התכלית העיקרית של ההליך הייחודי דומה לזה שבישראל - הנגשת המערכת והסעדים המשפטיים לאזרח מן השורה.
נוסף לישראל בתי משפט מיוחדים לתביעות קטנות קיימים גם באוסטרליה, בקנדה, באירלנד, בניו זילנד, בדרום אפריקה, בהונג קונג, בממלכה המאוחדת ובארצות הברית.

ארצות הברית

כיוון שארצות הברית היא פדרציה, יש שוני באופיו של מוסד התביעות הקטנות בין המדינות השונות. ברוב מדינות ארצות הברית הסכום המקסימלי לתביעה הוא 5,000 דולר. רוב התביעות הנדונות במסגרת זו בארצות הברית הן תביעות חוב וסכסוכים בין בעלי מקרקעין לדיירים. כחלק מהמאפיינים הייחודיים של מוסד התביעות הקטנות, המשפט מתנהל בפני שופט ולא בפני מושבעים (פרט למדינת וושינגטון, אשר מאפשרת לצדדים לנהל את המשפט בפני מושבעים).

הממלכה המאוחדת

בממלכה המאוחדת קיימים בתי משפט ייעודיים המכונים "County Court". בתי משפט אלו מנהלים תביעות קטנות בשלושה מסלולים: הראשון דן בתביעות בסכומים של עד 5,000 פאונד, השני דן בתביעות בסכומים שבין 5,000 ל-15,000 פאונד והשלישי דן בתביעות בסכומים שבין 15,000 ל-50,000 פאונד.

קנדה

בקנדה מוסד התביעות הקטנות נתפס כהמשך ערכי לדיני היושר שמקורם בשיטת המשפט הבריטית. ככאלה, תפקידם של בתי המשפט לתביעות נתפס ככלי לעשיית צדק, כאשר הדגש הוא על הליך פשוט ולא פורמלי שמתמקד בתוצאה הוגנת ככל שניתן. בקנדה קיימים בתי משפט לתביעות קטנות משני סוגים, בתלות בטריטוריות ובפרובינציות השונות; ישנם בתי משפט לתביעות קטנות שמהווים מדור בתוך בית משפט רגיל (כמו בישראל) אך בחלק מהטריטוריות פועלים בתי משפט עצמאיים לתביעות קטנות (בהשפעת שיטת המשפט הבריטית, בה פעלו בתי משפט נפרדים של דיני היושר).
בקנדה הסכום המקסימלי לתביעה הוא מגוון מאוד, ומשתנה בין הטריטוריות השונות, כך בניופאונדלנד התקנה היא 5,000 דולר, בעוד שבאלברטה ניתן להגיש תביעות עד סך של 25,000 דולר.

צרפת

בצרפת קיים בית משפט לתביעות קטנות, הנקרא "tribunal de proximité" (תביעות באומדן). בית המשפט דן בתביעות של עד 4,000 אירו. השופט אינו שופט מקצועי, אלא פקיד ציבורי בעל ניסיון בתחום. השופט מנסה לפעול ראשית כמגשר, אחר כך לנהל דיון פומבי, ורק אחר כך מקבל החלטה. במקרים בעייתיים, יכול השופט להעביר את הדיון לשופט מקצועי.