google/wiki40b huggingface dataset:
המרקיז דה קונדורסה

קריירה מדעית ופוליטית

קונדורסה נולד כבן למשפחת אצולה צרפתית עשירה ומכובדת. הוא התייתם מאביו בגיל צעיר, וגדל עם אימו שהייתה אדוקה בדתה ושלחה אותו ללמוד בבית ספר ישועי. כבר בימי לימודיו המוקדמים הראה יכולות מעוררות התפעלות בלימודי המתמטיקה שלו, ובגיל 16 עורר את תשומת לבם של כמה מגדולי המתמטיקאים של דורו, אנשי עידן הנאורות. ב-1765 פרסם את חיבורו הראשון בתחום המתמטיקה, העוסק בחשבון אינטגרלי, והביא לו יוקרה רבה. אחריו פרסם מאמרים רבים בתחומי המתמטיקה והמדעים, ובהדרגה ביסס לעצמו מעמד בכיר ומרכזי בחוגים האקדמיים. בשנת 1769, בהיותו בן עשרים ושש, התקבל כחבר באקדמיה הצרפתית למדעים. 
בשנת 1772 מונה כמפקח כללי של המטבעה המלכותית. מנקודה זו ואילך לא הצטמצמו מאמריו לתחומים המתמטיים והמדעיים, והוא החל לפרסם חיבורים בתחומי הפילוסופיה ומדע המדינה. הוא עסק בהפצת רעיונות חברתיים ופוליטיים שנחשבו מתקדמים מאוד לתקופתו, והתמקד בעיקר בזכויות האדם וזכויות נשים ומיעוטים. הוא היה בין מחברי האנציקלופדיה הצרפתית שנכתבה באותה עת, יחד עם גדולי ההוגים והמדענים של עידן האורות. קונדורסה תמך באידיאלים שהנחו את ייסוד ארצות הברית באותה תקופה, ועסק רבות בהצעת רפורמות פוליטיות, כלכליות ומנהלתיות שיקדמו את צרפת ברוח דומה. ב-1777 מונה למזכיר האקדמיה הצרפתית למדעים. 
ב-1785 התפרסם חיבור חשוב שלו העוסק בניתוח תורת ההסתברות ויישומיה לגבי הכרעות פוליטיות מבוססות רוב. בחיבור זה הוא מציג את הפרדוקס ההסתברותי הנקרא על שמו - פרדוקס קונדורסה. ב-1786 עסק בחיבור עבודה חשובה נוספת בתחום החשבון האינפיניטסימלי, שמעולם לא התפרסמה. ב-1789 פרסם את ספרו "חיי וולטר", בו הוא תומך בהשקפותיו האנטי-כנסייתיות של וולטר.

המהפכה הצרפתית

ב-1789 פרצה המהפכה הצרפתית. משנתו הליברלית של קונדורסה תאמה את רוח המהפכה בתחילתה, והוא היה להוגה בולט בין מחולליה. כתוצאה, נבחר ב-1791 כנציג פריז באספה המחוקקת והיה למזכיר האספה. הוא תכנן את מערך החינוך הממלכתי, ועסק בניסוח הצעות לחוקה החדשה של צרפת ובניסיונות לקדם את רעיונותיו על זכות הצבעה לנשים.
עם הרדיקליזציה של המהפכה איבד קונדורסה ממעמדו הפוליטי. קיצו הפוליטי הגיע עם עליית שלטון הטרור של רובספייר, אז הוכרזו דעותיו כלא חוקיות. הוא התנגד להוצאתו להורג של לואי השישה עשר ולשלטון הטרור, והוכרז על ידי השלטון כבוגד. באוקטובר 1793 הוצא צו למעצרו, אך במשך חמישה חודשים הסתתר קונדורסה משלטונות הטרור בדירת מסתור בפריז. במקום מחבואו כתב את אחד הספרים החשובים ביותר שלו, "מתווה לתמונה היסטורית של התקדמות הרוח האנושית" (Esquisse d'un tableau historique des progrés de l'esprit humain). הספר, שיצא לאור ב-1795 (לאחר מותו של קונדורסה), עוסק בביטוי דעותיו באשר לאופי האדם. 
כשניסה קונדורסה לחמוק מפריז במרץ 1794, נתפס בידי השלטונות ונכלא. כעבור יומיים הוא נמצא מת בתאו בנסיבות לא ברורות. על פי אחת ההשערות התאבד בעזרת רעל שסיפק לו ידיד רופא, אם כי קיימת גם ההשערה כי נרצח.
בשנת 1989, לרגל מאתיים שנה למהפכה הצרפתית, הועברה גופתו של קונדורסה לפנתאון של פריז, היכל התהילה של אנשי המעלה של צרפת.
מוזיקה ניסיונית

מוזיקה ניסיונית היא שם כללי לכל מוזיקה שמותחת את הגבולות המוזיקליים ואת הגדרות הז'אנרים הקיימים. קומפוזיציה ניסיונית מוגדרת בתור זו שמתנגדת באופן נחרץ ומפקפקת במוסכמות המוזיקליות בנוגע ללחן והביצוע הממסדיים. אלמנטים של מוזיקה ניסיונית כוללים מוזיקה לא מוחלטת, שבה המלחין מכניס חומרים בלתי צפויים או מקום לגמישות בביצוע או בלחן. אמנים גם יכולים לשלב בין ז'אנרים או סגנונות שאינם קשורים או להנהיג אלמנטים ייחודיים במוזיקה שלהם. כחלק מחידושי המוזיקה הניסיונית פותחו גם כלי נגינה ניסיוניים. מוזיק קונקרט (מצרפתית: מוזיקה קונקרטית) היא סוג של מוזיקה אלקטרואקוסטית שמשתמשת בקול אקוסמאטי (קול שנשמע מבלי שהמקור נראה) כמקור המוזיקה. אלתור חופשי או מוזיקה חינמית היא מוזיקה מאולתרת חסרת חוקים מלבד הטעם המוזיקלי או הנטייה של המוזיקאי שמאלתר. בהרבה מקרים המוזיקאי מנסים להימנע מקלישאות מוזיקליות, משמע התייחסויות פתוחות לז'אנרים של מוזיקה או מוסכמות מוזיקליות מוכרים.
המנהג נהיה משמעותי באמצע המאה העשרים, במיוחד בארצות הברית ואירופה. ג'ון קייג' היה מהמלחינים הראשונים שהשתמשו במושג ואחד המחדשים העיקריים של המוזיקה. בצרפת, כבר ב-1953 פייר שפר השתמש במושג "musique expérimentale" לתיאור יצירות שכללו מוזיק קונקרט ומוזיקה אלקטרונית. בנוסף, בארצות הברית בסוף שנות החמישים נעשה שימוש במושג לראשונה לתיאור מוזיקת מחשבים.
אוברי דה גריי

קורות חיים

דה גריי נולד ב-1963 בלונדון, אנגליה ובה גם למד וגדל. סיים תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת קיימברידג', ב-1985 ועבד בחברת מחשבים בריטית בשם Sinclair Research Ltd, בקיימברידג'. נישא לגנטיקאית אדלייד קרפנטר ודרכה התוודע לנושא המלחמה בהזדקנות. 
הוא משמש כיום כעורך בארבעה כתבי-עת מדעיים, ובהם Mitochondrion, וכן - Current Stem Cell Research & Therapy. בנוסף לכך הוא עורכו הראשי של Rejuvenation Research, כתב-העת המדעי הרשמי היחיד שעוסק בתחום יוצא הדופן שדה-גריי חוקר, עיכוב ההזדקנות. עוד הוא מכהן, כעמית באגודה האמריקאית לחקר הזקנה, אגודת ההזדקנות האמריקאית, האגודה הבריטית לחקר ההזדקנות, האגודה לחקר המיטוכונדריה, וחבר הוועדה המייעצת של מכון המחקר Singularity Institute של הממציא האמריקאי ריי קורצווייל. 
דה גריי הוא גם אחד משני המייסדים והיה היושב ראש של קרן מתושלח (Methuselah Foundation). ב-2009 הוא עזב את קרן מתושלח, לצורך הקמת קרן נפרדת משלו - SENS Foundation (ראשי תיבות של: Strategies for Engineered Negligible Senescence) (הקרן לעצירת ההזדקנות, או הקרן לקידום ביוטכנולוגיות לחידוש הנעורים) (מילולית: קרן לאסטרטגיות ליצירת הזדקנות זניחה), העוסקת במימון ועריכת מחקרים בנושא עיכוב תהליך ההזדקנות. כיום הוא המדען הראשי של קרן זו.

כתיבתו

ספרו הראשון The Mitochondrial Free Radical Theory of Aging יצא לאור ב-1999 בהוצאת R G Landes Co, ועל סמך ספר זה העניקה לו אוניברסיטת קיימברידג' את הדוקטורט, ב-2000. ספרו השני, Ending Aging, יצא לאור ב-2008 בהוצאת St. Martin's Griffin, והוא ספר מדע המיועד לקהל הרחב. בנוסף לשני ספריו, דה-גריי פרסם יותר מ-45 מאמרים מדעיים בכתבי-עת רשמיים, וכן הוזמן לחבר כ-20 פרקים עבור ספרי מחקר של מדענים אחרים.

החיפוש אחר התרופה להזדקנות

דה גריי התפרסם בשל הנוסחה התאורטית שפיתח, אשר אמורה לרפא את תהליכי ההזדקנות ה"טבעיים" בקרב בני אדם ולהשאיר את הגוף צעיר. לטענתו של דה גריי, יש להתייחס לזיקנה כאל מחלה בת ריפוי, משום שכאשר יפותחו הטיפולים המתאימים, יוכלו חלק מהאנשים שעוד חיים כיום, לשמור על נעוריהם, ואף לחיות עד גיל 1000 שנים.
בשנים האחרונות הוא זכה להתעניינות רבה מצד גופי תקשורת רבים ורואיין בין היתר בתוכנית התחקירים האמריקאית 60 דקות, ב-CNN, בערוץ ה-BBC, בניו יורק טיימס, בכתב העת Fortune, ובתוכנית הסאטירית הקולבר ריפור. על מעמדו בעולם המדע ניתן ללמוד גם מקריאת ראיונות נרחבים שנערכו עמו ב"וושינגטון פוסט" וב-Chronicle of Higher Education, העיתון הנפוץ במגזר האקדמי בארצות הברית.
אנדרה פרדריק קורנאן

תולדות חייו

נולד בפריז ולמד ביולוגיה, כימיה ופיזיקה באוניברסיטת פריז. בנעוריו היה חובב ספורט נלהב ועסק בכדורגל, טניס וטיפוס הרים. בשנת 1914 החל ללמוד רפואה, אך לימודיו נקטעו עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה. קורנאן התנדב לשירות ב-1915 כחובש קרבי ושוחרר ב-1918 עם עיטור צלב המלחמה עבור שלושה מעשי גבורה אל מול פני האויב. לאחר שחרורו השלים את לימודיו לתואר דוקטור לרפואה ב-1930, (התואר ניתן לאחר השלמת חמש שנות התמחות קלינית בבתי חולים בפריז) ויצא להמשך התמחות באוניברסיטת קולומביה ובמחלקה לריאות ולבית החזה בבית החולים בלוויו בניו יורק, שם עבד במעבדתו של דיקינסון וו. ריצ'רדס, עמיתו לעתיד לפרס נובל. במסגרת זו חקר את הפיזיולוגיה והפתולוגיה של מערכת הנשימה ובפרט את מערכת הלב-ריאה, עבודה שהובילה לפיתוח המתודולוגיה והכלים לביצוע צינתור לב. קורנאן החליט להשתקע בארצות הברית ובשנת 1941 הוענקה לו אזרחות אמריקאית.
בשנת 1952 החל קורנאן לנהל את המעבדה לפיזיולוגיית לב-ריאה בבית החולים בלוויו ואת מחלקת הצינתורים הראשונה. במקביל היה לפרופסור לרפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קולומביה. ב-1956 זכה בפרס נובל. בשנת 1958 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית וב-1960 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית לרפואה של צרפת (Académie nationale de médecine). כן היה חבר במוסדות רבים אחרים בארצות הברית ומחוצה לה (כגון האגודה הקרדיולוגית של בריטניה, החברה השוודית לרפואה פנימית, המועצה הרפואית של בתי החולים של פריז והאקדמיה המלכותית לרפואה של בלגיה).
היה חבר ועדות העורכים המדעיים של כתבי העת Circulation ,Physiological Reviews, The American Journal of Physiology, Journal de Physiologie ו- Revue Française d'Etúdes Cliniques et Biologiques
ארון יוהנסון

קריירה

כילד החל לשחק בקבוצת הילדים של פיולניר ברייקיאוויק, בירת איסלנד. בשנת 2005 עבר לשחק בקבוצת בריידבליק לעונה אחת, בסיומה שב לקבוצתו הקודמת. בשנים 2007-2008 שיחק באקדמיית IMG בברנדטון, פלורידה.
בעונת 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פיולניר במסגרת ליגת העל האיסלנדית. במשך שתי העונות ששיחק בקבוצה שותף ב-37 משחקים. בעונתו הראשונה הבקיע שער אחד ובעונתו השנייה בקבוצה הבקיע עוד 12 שערים וסיים את העונה כמלך השערים.
באוגוסט 2010 עבר לשחק בקבוצת אורהוס הדנית והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לסופרליגה הדנית, הליגה הבכירה. ב-7 בנובמבר 2011, לאחר 15 שערים בהם לא הבקיע, כבש את שער הבכורה שלו בליגה. ב-27 באוגוסט 2012 הבקיע שלושער בתוך פחות מ-4 דקות, השלושער המהיר ביותר בתולדות הליגה הדנית. בהמשך המשחק הבקיע שער נוסף בניצחון 1-4 על הורסנס.
בינואר 2013 חתם בקבוצת אלקמאר. במהלך שתי העונות בהן שיחק בקבוצה הבקיע 29 שערים ב-58 משחקים בהם שותף.
באוגוסט 2015 חתם על חוזה ל-4 עונות בקבוצת ורדר ברמן תמורת 5 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה בליגה, כשעלה כמחליף במשחק מול קבוצת שאלקה. במהלך חודש אוקטובר הודיעה הקבוצה כי יוהנסון יעדר מספר שבועות עקב גירוי עצב הירך הימנית שלו, פגיעה שבעקבותיה עבר ניתוח. הוא ניסה לשוב ולשחק, אך במהלך חודש מרץ נודע באופן סופי כי לא ישוב למגרשים עד לסיום העונה.
הוא שב לשחק בפתיחת עונת 2016/2017. במשחק נגד בורוסיה מנשנגלדבך הורחק בכרטיס אדום לאחר, שלטענת השופט, קילל אותו. בעקבות כך הורחק משני משחקים נוספים ונקנס ב-8,000 אירו. ההרחקה, שבאה במקביל להחלפת המאמן ומינויו של אלכסנדר נורי לתפקיד הובילה לאיבוד מקומו בהרכב.
בקיץ 2019 חתם יוהנסון בהאמרבי מליגת העל השוודית על חוזה לשלוש שנים.

נבחרת

יוהנסון מחזיק באזרחות כפולה, דבר שאפשר לו לשחק גם עבור איסלנד וגם עבור ארצות הברית. שיחק 10 משחקים במדי הנבחרת הצעירה של איסלנד. באוקטובר 2012 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, אך לא שיחק עקב פציעה. במאי 2013 יורגן קלינסמן, מאמן נבחרת ארצות הברית, הצהיר כי הוא "שם עין" על השחקן. ב-13 באוגוסט אישרה פיפ"א את המעבר לנבחרת ארצות הברית. יום למחרת ערך את הופעת הבכורה במשחק ידידות מול נבחרת בוסניה והרצגובינה. ב-15 באוקטובר, במשחק האחרון במסגרת מוקדמות המונדיאל, מול נבחרת פנמה הבקיע את שער הבכורה שלו בדקה האחרונה של המשחק והבטיח את הניצחון בתוצאה 2-3.
What We Saw from the Cheap Seats

סינגלים ושיווק

הסינגל הראשון של האלבום, "All the Rowboats", שוחרר לסטרימינג ב-27 בפברואר 2012, ולהורדה דיגיטלית ביום למחרת. הוא הופיע בתוכנית "מתחזה" ששודרה ב-The CW ב-13 במרץ 2012, מה שהפך אותה "אמנית הזרקור" של השבוע.
הסינגל השני של האלבום, "Don't Leave Me (Ne Me Quitte Pas)" הוא גרסה חדשה של "Ne Me Quitte Pas", שיר שבמקור מאלבום האולפן השני של ספקטור, Songs, שמ-2002. לשני סינגלים אלו יש וידאו קליפים שמלווים אותם.
ב-16 באוקטובר 2012, "How" שוחרר בתור הסינגל השלישי.
האלבום קודם באמצעות שני סיבובי הופעות. הראשון היה בדרום ארצות הברית שבו ספקטור הייתה מופע החימום עבור טום פטי ושוברי הלבבות בשמונה הופעות באפריל ומאי 2012. סיבוב ההופעות השני היה בינלאומי והתחיל עם שלוש הופעות בניו יורק, בוסטון ופילדלפיה. Only son, להקה בראשות בעלה של ספקטור ג'ק דישל, הייתה מופע הפתיחה עבור כל שלושת המופעים. הסיור, שהורחב למספר מדינות באירופה (כולל רוסיה, אשר ספקטור מעולם לא ביקרה בה שוב מאז שהיגרה ממנה כילדה), נמשך במהלך קיץ 2012.
הופעות לקידום האלבום כללו את לייט שואו עם דייוויד לטרמן, בוקר טוב אמריקה, הקולבר ריפור, ראיון בניו יורק טיימס, הופעה ב-VH1 ושידור חי מיוחד ב-YouTube.

ביקורת

באופן דומה לאלבומי האולפן הקודמים של ספקטור, What We Saw from the Cheap Seats קיבל ביקורות חיוביות עם שחרורו. באתר Metacritic הוא קיבל את הציון 73 מתוך 100, בהתבסס על 28 ביקורות, אשר מצביעות על "ביקורות חיוביות באופן כללי". מספר מבקרים שיבחו השיגעון הייחודי של האלבום, כאשר מבקר רולינג סטון, אשר נתן לאלבום 3.5 מתוך 5 כוכבים, וכתב כי האלבום "עשוי להיות הטוב ביותר שלה," והפך את ספקטור ל-"ג'וני מיטשל של הדור שלה." צוות המבקרים של Sputnikmusic נתן לאלבום את הדירוג המרבי של 5 מתוך 5 כוכבים, וכתבו כי זה הוא "המאמץ הטוב ביותר" של ספקטור, ו "אמן אשר עד כה לא נראה כי עשה כל טעות רק הלך והפך אפילו לעוד יותר מושלם." במגזין American Songwriter נכתב כי "Cheap Seats בכללותו... מצביע לעבר חשיפה לכיוונים חדשים לאמן שחוש ההומור המשונה שלו מעולם לא שולל את האפשרות של ייאוש אמיתי מהעולם."

הצלחה מסחרית

האלבום כיכב עד כה לפחות בתשעה מצעדי אלבומים לאומיים. בארצות הברית, האלבום הגיע למקום 3, עם מכירות של כ-42,000 עותקים, ירידה קלה מההתחלה של אלבומה הקודם. האלבום מכר כ-174,000 עותקים בארצות הברית עד ספטמבר 2016.
פיירבטיסטה פיצבאלה

תולדותיו

פיצבאלה נולד בקולוניו אל-סריו (Cologno al Serio) ליד ברגאמו שבאיטליה, והחל את הסמכתו במסדר הפרנציסקני בפרובינציה של אמיליה-רומאניה בשנת 1984. הוא הוסמך כנזיר ב-5 בספטמבר 1989 וככומר ב-15 בספטמבר 1990. פיצבאלה סיים את לימודי התואר הראשון בתאולוגיה ברומא. הוא החל לשרת במשמורת ארץ הקודש ב-1997, השתלם בלימודי תיאולגיה בבית הספר הפרנציסקני למקרא (Studium Biblicum Franciscanum) בירושלים והשלים את לימודי התואר השני באוניברסיטה העברית. 
בין השנים 2001–2004 עמד בראש מנזר סן סימון בירושלים, וב-15 במאי 2004 הוא מונה לכהונת קוסטוס למשך שש שנים. כהונתו הוארכה ב-2010 בשלוש שנים נוספות, ושוב ב-2013. בנוסף שימש בין השנים 2005–2008 כמשנה לפטריארך הלטיני מישל סבאח לענייני הקהילה הנוצרית-קתולית דוברת העברית, ומאז 18 במרץ 2008 הוא חבר בנציבות ליחסי נצרות-יהדות של הוותיקן. 
עם מינויו כקוסטוס, הביע פיצבאלה דאגה מההגירה המתגברת של נוצרים העוזבים את ארץ הקודש, בעיקר את השטחים הנתונים למרותה של הרשות הפלסטינית, והביע את דעתו כי הנוצרים בארץ הקודש הם יעד לשנאה המוסלמית, וכי הרשות הפלסטינית אינה מענישה את המתנכלים לנוצרים עוד התייחס לבעיית המחסור בדיור, למחסור בכוח אדם במסדר הפרנציסקני, ולהתפלגות והסתגרות חבריו בהתאם ללשונותיהם.
בשנת 2016 הוסמך לכהונה כארכיבישוף ומונה למנהל מטעם האפיפיור של הפטריארכיה הלטינית של ירושלים, תואר שמשמעותו ממלא מקום הפטריארך.
Mirotic

שם השיר

Mirotic הוא ביטוי חדש שהוטבע על ידי חבר הלהקה קים ג'אג'ונג. ג'אג'ונג חיבר בין המילה miro (מקוריאנית: 미로) שפירושה "מבוך", לסיומת האנגלית "tic" ויצר שם תואר חדש. כוונת Mirotic היא תחושה שאתה תחת כישוף ולא יכול להיחלץ ממנו.

תרומת חברי הלהקה לאלבום

אחד הפנים הבולטים בהפקת האלבום הרביעי הוא השתתפות חברי הלהקה בכתיבת והלחנת השירים. קים ג'וּנסוּ ושים צ'אנגמין כתבו את מילות השירים "노을.. 바라보다" ("מסתכל על השקיעה") ו"Love in the Ice", בהתאמה. בנוסף, קים ג'אג'ונג ופארק יוצ'אן כתבו והלחינו את השירים "사랑아 울지마" ("אל תבכי, אהובה") ו"사랑 안녕 사랑 " ("אהבה להתראות אהבה"), כל אחד בהתאמה.

מחלוקת לגבי מילות השיר

בנובמבר 2008, פסקה הוועדה לשמירה על שלום הילד בקוריאה כי Mirotic מזיק לנוער ומעביר מסרים פרובוקטיבים. כתוצאה מכך, נאסר למכור את האלבום לאילו שמתחת גיל 19 והופעות של שיר הנושא, Mirotic, הוקרנו רק לאחר עשר בלילה. 
חברת ההפקה של הלהקה, SM Entertainments, הסכימה לערוך שינויים קלים במילות השיר, אך בנוסף הגישו בקשה לבית משפט לפסיקה נגד החלטות הוועדה.
TVXQ הופיעו את הגרסה הנקייה של השיר, בה שונה המשפט "I got you under my skin" ל"I got you under my sky".
 במרץ 2009, פסק בית המשפט לטובת TVXQ וטען שלמרות שישנן רמיזות מיניות בשיר, הן אינן משפיעות על הנוער ולא פרובוקטיביות כפי שהוועדה לשלום הילד ניסתה להציג אותן.
הוועדה לא ויתרה ופנתה לבית המשפט העליון שפסק לטובתה וקבע כי השיר גס מדי עבור נוער.
אסטראה

אסטראה (מיוונית: Ἀστραῖα) היא האלה הבתולה של הצדק, התמימות והטוהר במיתולוגיה היוונית. היא מתוארת לעיתים כאוחזת במאזניים. 
אסטראה ידועה בתור האלה האחרונה שחייתה לצד בני האדם במהלך תור הזהב של האנושות. לפיכך, היא מהווה לעיתים דמות סמלית לאדם טהור שמביא עמו תקופה של שגשוג, או לחלופין, שעזיבתו מביאה תקופה נחשלת של נבילה.
אין לבלבל בינה לבין אסטריה, בתם של קויוס ופויבה ואחותה של לטו. לעיתים קיימת התמזגות של אסטראה עם דיקה, אלת הצדק ובתם של זאוס ותמיס, והן חולקות מיתוסים דומים.

מיתוסים

אמה של אסטראה היא אאוס, אלת השחר; ואביה אסטראוס, המכונה "אבי הכוכבים". בין אחיה ניתן למנות את ארבעת רוחות השמיים.
לפי היצירה "פנומנה" מאת ארטוס, אסטראה חיה בשלווה לצד בני האדם בעידן הזהב של האנושות. בני האדם עוד לא הכירו מלחמות, עוד לא אכלו בעלי חיים ולא שטו בים. הם נהנו מהשפע של האדמה שהזינה אותם. בעידן הכסף, ראתה אסטראה את תחילת השחתתם של בני האדם. היא התרחקה מהם במגוריה ולא התערבבה עמם עוד, היא הטיפה להם על אובדן מוסריותם והתרחקותם מאבותיהם. לבסוף הגיע עידן הנחושת, הדור הראשון בו אנשים חישלו חרבות ואכלו בעלי-חיים. אסטראה תיעבה את הדור הזה ועזבה את הארץ אל השמיים.
ביצירות אחרות בהן המיתוס מסופר אסטראה עזבה את הארץ במהלך דור הברזל. גם ביצירות אלו הגורם לעזיבתה הוא השחתתם של בני האדם, עם דגש על הופעתן של מלחמות ותאוות בצע.
לאחר עלייתה לשמיים הפכה אסטראה לקבוצת הכוכבים בתולה והמאזניים שהיו עמה הפכו לקבוצת הכוכבים מאזניים. גרסאות אחרות מייחסות את קבוצת הכוכבים מאזניים לאלת הצדק דיקה.
המרכז לאמנויות באר שבע

היסטוריה של המבנה

מבנהו המיוחד של מרכז האמנויות נבנה בשנות ה-20. המבנה הוקף בחומה, דבר האופייני לבנייה הטורקית (החומה נבנתה גם למען חיזוק השליטה על המבנה). מספר החדרים במבנה גדל עם התרחבות המשפחה, עד שבסוף נעשתה החצר כולה מוקפת חדרים. משערים שבמלחמת העולם הראשונה שימש המבנה כקסרקטין לצבא העות'מאני. לאחר המלחמה נמכר המבנה למשפחה ערבית. חלק מהמבנה פורק בשנות ה-20, וחלק אחר הוכשר לחדרי מגורים. באמצע שנות ה-20 נהרסו החדרים הקדמיים (שרדו רק החלונות בקיר החיצוני),  ומשלושת צִדי החצר נבנו חדרים, שלאחד מהם הייתה גם כניסה נפרדת (מרח' החלוץ). גם הרצפה הצבעונית הנאה, בדגם שטיח מזרחי, הונחה בתקופה ההיא.
ב-20 באוקטובר 1948, לאחר כיבוש העיר באר שבע, שימש המבנה הנטוש את חטיבת הנגב.
באביב 1949, לאחר שנמסר הבית לרשות האזרחית, נפתח בו בית תרבות של משרד החינוך והתרבות. נערכו בו תוכניות אמנותיות והוקמה בו הספרייה העירונית. תפקידו העיקרי של הבית בתקופה זו היה סיוע בקליטת עולים חדשים. במקום הוקם אולפן, שבו למדו כ-400 תלמידים בשתי קבוצות. באותה תקופה כונה הבית "מרכז רוחני בזעיר אנפין לעולי באר שבע".
המבנה שימש כאולפן עד 1953, אז נפתח בו בית הספר התיכון הראשון בעיר – תיכון א', שכעבור שנים אחדות עבר למקומו הקבוע בעיר החדשה. 
ב-1970 החל לפעול במקום מרכז אמנויות לנוער. שמו הוסב ל"מרכז לאמנויות" לאור קשת רחבה של גילאי תלמידיו: ילדים, נוער ומבוגרים.

פעילויות המרכז לאמנויות באר שבע

המרכז פועל להתפתחותם וחינוכם האמנותי של ילדי באר שבע מזה כארבעים שנה. במקום מגוון של תחומי פעילות אשר אוכלוסיות רבות נהנות משרותיו, ילדים, נוער ומבוגרים. במרכז מתאימים את התכנים והמסגרות לרוח הזמן ולשינויים המתרחשים בתחומי האומנות השונים. כפועל יוצא מתפיסה זו נוקט המרכז לאמנויות יוזמות לפרויקטים מיוחדים.
החוגים במרכז לאמנויות מקיפים תחומי אמנות שונים: ציור בטכניקות שונות וביניהן אקוורל, שמן ואקריליק, רישום, פיסול, עיצוב, קרמיקה, קדרות באבניים, פיוזינג בזכוכית, ויטראז', תכשיטנות, אמנות בין תחומית, אמנות בתיאטרון ועוד; ומתרכזים בנושאים מגוונים כגון "בעקבות זרמים ואמנים", "מסע בתרבויות", "צעדים ראשונים באמנות", "אשנב לאמנות מודרנית", "סדנת אמן", "טכניקות באמנות" ועוד. העבודה בסדנאות ובחוגים מאפשרת לתלמיד לרכוש כלים ומיומנויות בטכניקות שונות תוך כדי שימוש באביזרי עזר כספרים, רפרודוקציות, שקופיות, חומר ממוחשב ועוד.
סופיאן אמרבט

קריירת מועדונים

אמרבט התחיל את הקריירה שלו באוטרכט. ב-2 בנובמבר 2014 אמברט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד ויטסה ארנהם. בעונת 2016/2017 אמרבט תפס את מקומו בהרכב של אוטרכט ושיחק בכל משחקי הקבוצה בליגה. ב-17 במאי 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-3 נגד הירנפיין.
ביולי 2017 אמרבט חתם בפיינורד רוטרדם תמורת ארבעה מיליון אירו. במדי פיינורד, אמרבט זכה בגביע ובמגן יוהאן קרויף.
ב-24 באוגוסט 2018 אמרבט חתם בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-22 באוגוסט 2019 הושאל אמברט להלאס ורונה האיטלקית.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, אמרבט שיחק בנבחרת הנערים של הולנד, אולם כשהגיע לגיל 17, החליט לייצג את מרוקו. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך בניצחון 0-1 נגד תוניסיה.
אמרבט השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2018.
הדלתא של הנילוס

הדלתא של הנילוס (בערבית:  دلتا النيل; בתעתיק דלתא אלניל) היא האזור בצפון מצרים שבו נמצא שפך הנהר נילוס לים התיכון, הדומה לאות היוונית דלתא (Δ). זוהי אחת מדלתאות הנהר הגדולות בעולם, המשתרעת לאורך 240 ק"מ של חוף הים התיכון, מאלכסנדריה במערב עד פורט סעיד במזרח. בקצה הדרומי מתחילה הדלתא מצפון לקהיר, ואורכה מצפון לדרום הוא כ-160 ק"מ. שטחה של הדלתא כ-22,000 קמ"ר (בדומה לשטחה של כל ישראל שבגבולות הקו הירוק).

היסטוריה

על פי תיעוד היסטורי מן המאה הראשונה, שבעה ענפים של נהר הנילוס חצו את הדלתא. במאה ה-12 נימנו רק שש התפצלויות של הנהר בדלתא. מאז, הודות לשינויים טבעיים של זרימת הנהר בגלל סתימת סחף ועבודות הטיה, נותרו רק שתי התפצלויות של הנהר הזורמות לים: דמיאט הוא הפיצול המזרחי ואורכו כ-240 ק"מ, ורוזטה אורכו כ-235 ק"מ. שני ערוצים אלה קרויים על שם ערי נמל (דמיאט ורוזטה) הנמצאות בשפכיהם לים. לאורכה ולרוחבה של הדלתא פרושה רשת של תעלות ניקוז והשקיה. בקצה הצפוני של הדלתא נמצאים בה ביצות מלוחות ואגמים. 
עם מי הנילוס זרם גם סחף אדמה שמצטבר בדלתא בגלל היחלשות עוצמת זרם הנהר. הסחף יוצר בדלתה שטח של אדמה יציבה, פורייה וטובה מבחינה חקלאית בניגוד לחולות המדבר הנודדים שסביבה, מי הנילוס מתחפרים באדמה זו בניסיון לחפש דרכים נוספות להגיע לשפכו בגלל כוח המשיכה ונוצרים עשרות זרמי מים קטנים, כל אלו יוצרים אדמה פורייה ואידיאלית לגידולים חקלאים. הקמת סכר אסואן הביאה לחסימה של רוב זרימת הסחף בנילוס, והוא שוקע באגם נאצר. הירידה החדה במשקעי הסחף גרמה לעליה בטבלת מי התהום בדלתא והגבירה את מליחות האדמה ואת שחיקת מניפת הסחף לחופי הים התיכון.
תעלת סואץ עוברת ממזרח לדלתא, ופוגשת את הקצה המזרחי של הדלתא באגם מנזלה שלחוף הים התיכון. בקצה המערבי של הדלתא נמצא אגם מריוט.

אוכלוסייה

כחצי מאוכלוסיית מצרים מתגורר באזור הדלתא. הגדולה בערי הדלתא היא אלכסנדריה, שבה כארבעה מיליון תושבים. ערים גדולות נוספות הן שוברא אלח'ימה, אל-מנצורה, טנטא, זקאזיק, בילביס, דמנהור ודמיאט.

אקלים

בדלתא, בדומה ליתר שטחי מצרים, שורר אקלים מדברי חם, אך בחלקה הצפוני של הדלתא, בדומה לכל חלקה הצפוני של מצרים, שוררות טמפרטורות נוחות יותר, שבדרך כלל אינן עולות על 31 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר נמדדת בחודשים יולי ואוגוסט, ומגיעה לשיא ממוצע של 34 מעלות צלזיוס. בחורף הטמפרטורה נעה בין 9 מעלות בלילה ל-19 מעלות ביום. רק 200-100 מ"מ גשם יורדים בדלתא בשנה ממוצעת, בעיקר בחודשי החורף.
ההתחממות העולמית, הגורמת לעלייה בגובה פני הים התיכון, והמחסור בסחף עקב הקמת סכר אסואן גורמים להשתלטות הדרגתית של הים על קו החוף של הדלתא, במקומות מסוימים בקצב של קרוב למאה מטר בשנה.
אדוארד קלארק פוטר

שנים ראשונות

פוטר נולד בניו לונדון, קונטיקט, וגדל באנפילד, מסצ'וסטס, שם חי עם אמו מרי ואחותה קלרה. למד בבתי ספר מקומיים.
בגיל 17, בשל רצונה של אמו שיהיה כומר, נכנס לסמינר ווילסטון באיסט המפטון, מסצ'וסטס, ושם למד במשך ארבע שנים. בשנת 1882 החל ללמוד במכללת אמהרסט באמהרסט, מסצ'וסטס. הוא למד במכללה רק שלושה סמסטרים, אך מאוחר יותר הוענק לו תואר כבוד על יד המכללה. בהמשך למד ציור בבית הספר של המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון, אצל פרדריק קרונינהילד ואוטו גרונדמן, וכן עבד עם הפסל טרומן ה. בארטלט.

קריירה

בשנת 1883 הפך לעוזרו של דניאל צ'סטר פרנץ'. בתקופה זו התרכז במחקרים בבעלי חיים ועבד כמנהל וכמוכר במחצבות.
בין השנים 1887–1889 למד פיסול באקדמיה ז'וליאן בפריז אצל אנטונין מרסיה ועמנואל פרמיה, ושם התמחה ביצירת פסלי בעלי חיים. בשנותיו שם הציג כמה יצירות בתערוכות הסלון, ביניהן פסלי קבוצות קטנות של ארנבות, חזה של גבר שחור, סקיצה מקבוצה הודית אמריקנית, ופאון ישן עם ארנבת.
בזמן התערוכה העולמית של שיקגו ב-1893 שיתף פעולה עם מורו וחברו דניאל צ'סטר פרנץ', ויחד יצרו כמה מהפסלים החשובים של התערוכה. כמו רוב המבנים בתערוכה נוצרו הפסלים מחומר קל, המורכב מתערובת טיח, צמנט וסיבי יוטה, ולכן לא שרדו.

בשנת 1894 הצטרף פוטר לאגודת האמנים האמריקאים. זו התמזגה מאוחר יותר עם האקדמיה הלאומית, אליה נבחר ב 1906. 
יצירתו המפורסמת ביותר היא זוג אריות השיש שבכניסה לבניין הספרייה הציבורית של ניו יורק. פוטר הומלץ לביצוע העבודה על ידי הפסל הנודע אוגוסטוס סנט גודנס . האריות כונו במקור "ליאו אסטור" ו"ליאו לנוקס", על שם שתי הספריות הפרטיות שהרכיבו את ליבת האוסף של הספרייה, אך ראש העיר פיורלו לה גווארדיה שינה את שמם ל"סבלנות" (לאריה הדרומי) ו"עוז רוח" (לאריה הצפוני) - ושמות אלה נשארו.
אלכסנדר רבה

ביוגרפיה

רבה נולד ב-10 בספטמבר 1974 בעיר דונצק, באוקראינה הסובייטית. שם המשפחה רבה הוא שם משפחה מומצא, שם המשפחה המקורי היה ארבה" (Эррва) ומוצא המשפחה הוא מאסטוניה. הוא בוגר הטכניקום לתעשייה והפקולטה למינהל באוניברסיטת דונצק למינהל. במשך זמן-מה עבד כחשמלאי במכרה.
בשנת 1995 השתתף בשעשועון KVN מטעם נבחרת האוניברסיטה למינהל של דונצק. בשנת 2000 השתתף ב-KVN כחלק מנבחרת "שמש בוגדנית". בשנים 2006-2013 הנחה את התוכנית Comedy Club בהפקת Comedy Club Production וב-2015 חזר לתוכנית, בה הוא משתתף יחד עם הקומיקאים גאריק חרלאמוב, טימור בטרודינוב, גאריק מרטירוסיאן, פאבל ווליה ואחרים.
יחד עם אנדריי רוז'קוב הנחה את התוכנית "אתה מצחיק" («Ты смешной!») של רשת NTV, תחת שם הבמה ארתור פירוז'קוב (Артур Пирожков), המשמש אותו כשם במה בקריירה המוזיקלית שלו והנחה תוכנית בידור בערוץ 1 הרוסי.
ב-2014 הפיק את סדרת האנימציה "קולובאנג" («Колобанга») שמיוצרת בעיר אורסק, במחוז אורנבורג ושודרה בערוץ СТС. בדצמבר 2017 הנחה פרק בתוכנית המסעות "אוריול ורשקה («Орёл и решка»).
אידה-וירו

היסטוריה

עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 13 נפות, מתוכן 6 עירוניות והשאר כפריות. כמו כן, עברה הנפה הכפרית אסרי (Aseri) למחוז הסמוך לאנה-וירו.

ממשלת המחוז

בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (באסטונית: maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים.