אדינבורו

מקור השם אדינבורו

מקור השם כנראה במילה הבריטונית "דין איידן" (מבצרו של איידן) מהתקופה שבה הייתה העיר מבצר הררי, אולי מאז שהוא היה ביתו של המלך קלינוג אייתין במאה השישית, שכינויו ("אייתין") דומה לשם המקום.
לאחר שהאנגלים הברניסיים כבשו את המקום, שונה השם ל"אדין-בור", שיש הסבורים כי מקורו במילה האנגלו-סקסית ל"מבצרו של אדווין", שם שייתכן שהגיע מהמלך הנורת'מברי מהמאה השביעית, אדווין. אך מכיוון שהשם היה קיים עוד לפני אדווין, הסבר זה אינו סביר.

שמות אחרים

העיר נקראת בחיבה "אולד ריקי" (Auld Reekie, סקוטית ל"עָשֵנה ישנה").
יש שקראו לאדינבורו "אתונה של הצפון", מסיבות שונות. ההשוואה המוקדמת ביותר בין הערים הראתה עד כמה הן דומות בטופוגרפיה שלהן, כאשר העיר הישנה של אדינבורו ממלאת את תפקיד האקרופוליס באתונה. לשתיהן הייתה אז אדמה חקלאית טובה שיורדת מההר אל נמל המרוחק כמה קילומטרים. אף שסדר זה הוא רגיל באירופה הדרומית, הוא יוצא דופן באירופה הצפונית. לתנועה האינטלקטואלית של המאה ה-18, שלפעמים קוראים לה "ההשכלה הסקוטית", הייתה השפעה משמעותית על קבלת השם. מאורות כמו דייוויד יום ואדם סמית' זהרו בתקופה זו. מאחר שאדינבורו איבדה את כל ההשפעה הפוליטית שלה, היו שקיוו כי תהיה לה השפעה תרבותית על לונדון כמו שלאתונה הייתה על רומא. גורם נוסף לשם הייתה האדריכלות הנאו-קלאסית, ובמיוחד זו של ויליאם הנרי פלייפר, והמונומנט הלאומי (ראו מטה). סופר אחד כתב כי "רייקיאוויק של הדרום יהיה שם יותר מתאים!"]
אדינבורו גם ידועה כדנידין (Dunedin), שם המגיע מהשם הסקוט-גאלי. העיר דנידין בניו זילנד נקראה במקור "ניו אדינבורו", ועדיין מכונה "אדינבורו של הדרום". המשורר הסקוטי רוברט פרגוסון לפעמים התייחס לעיר בשם "אדינה", ויש סקוטים המכנים אותה "אמברה".
במאה הראשונה, הרומאים הזכירו את הווטדיני כשבט בריטוני החי באזור, ובערך בשנת 600 השתמשו בגרסה הבריטונית של שם המקום בשיר "אה גודודין" (Y Gododdin), בתיאור הלוחמים הסועדים ב"ארמון הגדול של איידין".

המרכז

המרכז ההיסטורי של אדינבורו מחולק לשניים על ידי הרצועה הרחבה של גני רחוב הנסיכים (Princes Street Gardens). לדרום שולטת על הנוף טירת  אדינבורו, המצויה על גבי הר געש כבוי, והעיר הישנה שמתמשכת אחריה במורד ההר. בצפון נמצאים רחוב הנסיכים (Princes Street) והעיר החדשה (New Town). הגנים נשתלו ב-1816 על אדמת ביצה שהייתה פעם אגם (הנקרא בסקוטלנד לוך) בשם "נור".
לפני כ-70 מיליון שנה התקררו והתקשו כמה ארובות געשיות באזור, וכך יצרו פקקי בזלת קשיחים. מאוחר יותר עבר קרחון על האזור ממערב למזרח, חשף את הצוקים הסלעיים ממערב והשאיר אחריו שביל של שברי סלעים השוטף למזרח (מורנה). השביל הסלעי הזה גרם לצוק צר, הנעשה נמוך יותר במשך כקילומטר וחצי עד שהוא מגיע לגובה הקרקע בהולירוד. באותו זמן, הקרחון גם חפר את האדמה מכל צד, וכך יצר את העמק של ה"גראסמרקט" ושל "קווגייט" בדרום, ואת הבקעה הביצתית של נור לוך בצפון. תהליך זה יצר מבצר טבעי, וחפירות בארמון מצאו שם שרידים מתקופת הברונזה המאוחרת, מ-850 לפנה"ס.

לית'

לית' (Leith) היא הנמל של אדינבורו. עדיין יש לה זהות שונה משל אדינבורו, והאיחוד בשנות העשרים היה מקור לתרעומת רבה. אפילו כיום, המושב בפרלמנט הוא של "צפון אדינבורו ולית'". עם הפיתוח של לית' זכתה אדינבורו בעסקים של כמה חברות שיט, המספקות קווי שיט לנורווגיה, לשוודיה, לדנמרק, לגרמניה ולהולנד. בלית' גם עוגנת היאכטה המלכותית בריטניה, מאחורי מרכז הקניות "אושן טרמינל" (Ocean Terminal).

תצפיות

הטופוגרפיה המגוונת של העיר כוללת מספר פסגות המאפשרות צפייה על אדינבורו.
מדרום מזרח למרכז אדינבורו ניצבת הגבעה "ארת'ור'ס סיט" (Arthur's Seat "מושבו של ארתור"), הצופה על הולירוד האוס (Palace of Holyrood House) ועל העיר הישנה שלצדו. הגבעה היא הר געש כבוי, ועל מורדותיו בנויה העיר. הנקודות הגבוהות בהר הגעש הן מחדרים פלוטוניים דוגמת הסיל הנחשף בצוקי סולסברי והפקק הגעשי הקרוי "צוק הטירה" עליו בנויה טירת אדינבורו. ארת'ור'ס סיט הוא היום חלק מהולירוד פארק, במקור בבעלות המלך וחלק מאדמותיו של הארמון של הולירוד האוס. קיים בו הריכוז הגבוה ביותר בבריטניה של אתרים בעלי עניין גאולוגי, והוא מספק לאנשי אדינבורו נופים מרשימים ומקום להירגע בו לאחר יום עבודה בעיר.
לצפון מזרח, צופה על העיר החדשה, ניצבת גבעת קלטון (Calton Hill). עליה יש כמה מבנים ומונומנטים: שני מצפי כוכבים, נלסונס מוניומנט (Nelson's Monument), התיכון המלכותי הישן, והמונומנט הלאומי הלא גמור, שתוכנן בצורתו של הפרתנון ומכונה "הבושה של אדינבורו".

ספורט

לאדינבורו יש שתי קבוצות כדורגל מקצועיות; היברניאן והארטס. משחקים בינלאומיים ברוגבי וכן משחקי פוטבול מתקיימים באצטדיון מאריפילד. אדינבורו אירחה את משחקי חבר העמים הבריטי ב-1970 וב-1986.

כלכלה

כלכלתה של אדינבורו מיוסדת בעיקר על מגזר השירותים; חשובים במיוחד הם בנקאות ותיירות. ה"בנק אוף סקוטלנד" נוסד ב-1695, בחוק של הפרלמנט הסקוטי, והוא עכשיו חלק מקבוצת HBOS, שיושבת באדינבורו. הבנק המלכותי של סקוטלנד נוסד ב-1747 על פי צ'רטר מלכותי, והוא כיום הבנק החמישי בגודלו בעולם. ב-2005 עבר הבנק לבניינים חדשים בגוגרברן (Gogarburn).

העיר החדשה תמיד הייתה הבית של חברות רבות, אך הצרכים המודרניים גרמו לרבים מהן לעבור. ממערב למרכז העיר ממוקם אזור הסחר "אקסצ'יינג'", שתוכנן על ידי טרי פרל, שם יושבות מספר חברות חשובות. אדינבורו פארק הוא פארק עסקי, המעסיק כ-20,000 איש, והוא נמצא ממערב לעיר, על יד שדה התעופה.