עין ע'זאל

התקופה העות'מאנית

בסוף המאה ה-19 היה עין ע'זאל כפר קטן בנוי אבן וטיט. 450 תושביו עיבדו כ-6,000 דונמים. הכפריים היו מוסלמים ובכפר היה קבר של חכם מקומי, שיח' שחאדה. בכפר היה בית ספר יסודי לבנים שהוקם ב-1886 לערך. היה בו גם בית ספר יסודי לבנות ומועדון תרבות וספורט כלכלת הכפר התבססה על משק חי וחקלאות, ותושביו גידלו בעיקר עצי זית ודגנים. בנוסף, קרבת הכפר לעיר חיפה אפשרה לחלק מתושביו לעבוד בענף השירותים של הנמל ובאזור המסחרי שבו.

המנדט הבריטי

בתחילת המרד הערבי הגדול יצאו מעין ע'זאל מחבלים שהשחיתו כרם של יהודים בזכרון יעקב. באפריל 1938 רצחו חברי כנופיה ערבית את מוכתר הכפר. 
בשנות הארבעים של המאה העשרים נקדחה בקרבת הכפר באר, ומימיה הועברו לכפר בצינור. על פי סקר הכפרים שנערך בשנת 1945, שטח הכפר היה 18,079 דונם טורקי, מתוכם 14,628 בבעלות ערבית פרטית, 424 דונם בבעלות יהודית ו-3,027 דונם אדמות ציבוריות. מספר התושבים היה 2,170 נפשות.

מלחמת העצמאות

עין ע'זאל ושני הכפרים הסמוכים ג'בע ואיג'זים כונו המשולש הקטן שמדרום לחיפה. בתחילת 1948 דיווח שירות המודיעין של ארגון ההגנה (הש"י) כי בכפר מצויים 83 כלי נשק, מתוכם 45 אקדחים ו-23 רובים. בינואר 1948 הותקפו כלי רכב על כביש תל אביב חיפה הישן ביריות מכיוון עין ע'זאל. שוטרים בריטים פשטו על הכפר בחיפוש אחר היורים. בחודש פברואר צלפו מעין ע'זאל על יהודים בסביבה ובעקבות זאת יצאה פעולת תגמול של ההגנה בליל ה-15 במרץ 1948 לפגוע בכפר. ממרץ עד יולי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, נמשכו היריות מכפרי המשולש הקטן על התחבורה הישראלית בכביש תל אביב-חיפה, שעבר בסמוך להם. לפי החלטת החלוקה של האו"ם, האזור יועד להיות בשטח המדינה היהודית, וערביי המשולש הקטן ביקשו למנוע זאת באמצעות פגיעה בצירי התחבורה וריכוז נשק ותגבורת שהגיעו דרך הים מלבנון. הצלחתם של ערביי המשולש להגן על כפריהם ולחסום את הכביש נבעה מעזרה הדדית בין הכפרים, הנעת כוחות וייתכן שגם פיקוד מאוחד. התארגנות מסוג זה לא הייתה אופיינית לכפרים אחרים בזמן מלחמת העצמאות. 
במהלך קרבות עשרת הימים נמנע דוד בן-גוריון מלתקוף את עין ע'זאל באומרו שניתן יהיה לטפל בכיבוש הכפרים במהלך ההפוגה, במסגרת "פעולה משטרתית", שכן הם נמצאים בתוך שטח המדינה היהודית. ואכן, מספר ימים לאחר תחילת ההפוגה השנייה, ב-24 ביולי החל מבצע שוטר שכלל הפגזה ארטילרית והפצצה אווירית במשך ימים אחדים, ולאחר מכן כניסה של כוחות קרקעיים. רוב התושבים ברחו מהכפר לפני הפעולה ובמהלכה, וכמה מאות שנותרו גורשו בכוח לאחר כיבוש הכפר. במבצע נהרגו למעלה מ-100 מתושבי שלושת הכפרים ומהלוחמים ששהו בהם. עם השלמת הכיבוש הרסו כוחות צה"ל את הבתים בכפר. עם כיבוש כפרי המשולש והסרת החסימה מכביש החוף הסתיימה כמעט לחלוטין "מלחמת התחבורה" בצפון הארץ. במהלך המלחמה ולאחריה החליטה ממשלת ישראל שלא לאפשר לתושבים לחזור.
לפי מקורות שונים מבצע שוטר יצא לפועל מכיוון שערביי המשולש הקטן, בסיוע עשרות מתנדבים עיראקים וכמה שוטרים בריטיים עריקים, לא הכירו בתוקפה של ההפוגה. אולם באמצע ספטמבר 1948 קבעה הוועדה המרכזית לפיקוח על ההפוגה שישראל הפרה במבצע שוטר את ההפוגה, משום שהכריחה את התושבים לפנות את כפריהם והרסה את עין ע'זאל וג'בע, מפני שלא הוכח שאכן תושבי הכפרים תקפו תחבורה ישראלית לאחר כניסת ההפוגה השנייה לתוקף, ומפני שהכפרים הותקפו למרות נכונות נציגיהם למשא ומתן עם הישראלים. 
המתווך מטעם האו"ם, הרוזן פולקה ברנדוט, גינה את מה שכינה "ההרס השיטתי של עין ע'זאל וג'בע בידי ישראל", וביקש כי ממשלת ישראל תשפץ על חשבונה את כל הבתים שנפגעו או נהרסו בזמן ההתקפה ולאחריה.

לאחר 1948

על אדמות הכפר הוקמו המושבים עין איילה (1949) ועופר (1950), שניהם קרויים בשמות הנגזרים ממשמעותו של השם עין ע'זאל. המבנה היחיד ממבני הכפר העומד על תלו כיום הוא קבר השיח' שחאדה. שרידי קירות וגלי אבנים מפוזרים בשטח, וגם עצי תאנה, רימון ומשוכות צבר.