google/wiki40b huggingface dataset:
רוברט פלק

ביוגרפיה

הוא נולד ב-1886 במוסקבה אחת מעריה החשובות של האימפריה הרוסית. אביו, רפאל פלק היה עורך דין ושחמטאי. הוא עסק בציור ושירה בעודו ילד. בין 1902–1905 הוא למד בבתי ספר לציור של ציירים מפורסמים קונסטנטין יואון, איוון דודין ואיליה משקוב. בין 1905 - 1909 הוא למד בבית ספר לאמנות של מוסקבה, אחד ממוריו היה לאוניד פסטרנק. הוא הושפע רבות מולנטין סרוב, וקונסטנטין קורובין.
ב-1909 לצורכי נישואין הוא המיר את דתו לנצרות ולקח שם רומן, אך לאחר מהפכת אוקטובר חזר אל שמו המקורי.
פלק היה אחד המייסדים של קבוצת הציירים נסיך יהלום, הוא השתתף בפעילות הקבוצה בין השנים 1910–1916. בין 1918–1928 הוא לימד במספר בתי ספר לאמנות, עם תלמידיו נמנים סמיון צ'ויקוב, גאורגי ניסקי, אוה לוינה-רוזנגולץ, ניקולאי רומדין ואחרים. בין 1918 - 1921 הוא עבד במחלקה האמנותית של נארקומפרוס (קומיסריון עממי לענייני חינוך). ב-1921 הוא הצטרף אל הסניף המוסקבאי של קולטור-ליגע. החל מ-1925 הוא עבד בתור מאייר בתיאטראות, הוא שיתף פעולה בין היתר עם התיאטרון היהודי הממלכתי.
ב-1928 הוא עבר להתגורר בפריז וחזר למוסקבה ב-1938.
עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות הוא התפנה לבשקיריה ויותר מאוחר למרכז אסיה. כדי להתקיים הוא לימד היסטוריה, גאוגרפיה וגרמנית בבתי ספר, יותר מאוחר לימד בבית ספר לציור בסמרקנד. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוטחה ביקורת קשה בעבודותיו והוא נאלץ להפסיק להציג, אך הוא המשיך לצייר, בין היתר צייר את דיוקנו שלמה מיכאלס.
הוא נפטר ב-1 באוקטובר 1958 במוסקבה ושם גם נקבר.
אריה מלכיאל קוטלר

קורות חייו

נולד לרישל ולרב שניאור (בנו של הרב אהרן קוטלר). בנם השני מתוך 9 ילדים. נקרא על שם אבי אמו, הרב אריה מלכיאל פרידמן. מצד אביו הוא נינו של רבי איסר זלמן מלצר.
למד בישיבת בית התלמוד בברוקלין ובישיבת בריסק בישראל. נישא להינדה, בתם של ליפשא (בת הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק) והרב יחיאל מיכל פיינשטיין. הם היו נשואים במשך עשר שנים והתגוררו בירושלים. לא נולדו להם ילדים. בתקופה זו למד בישיבת בריסק. לאחר פטירת אביו, בשנת 1982, מונה בגיל 32 לעמוד בראשות ישיבת "בית מדרש גבוה" בליקווד, הישיבה הגדולה בארצות הברית. הרב אלעזר מנחם מן שך הכריז על מינויו בהלוויה של אביו. אשתו הינדה סירבה להגר עמו לארצות הברית בשל איסור שהטיל סבה, הרב יצחק זאב, על צאצאיו שלא להגר למדינה זו. בלחצה של משפחתה סירבה גם להתגרש. הוא השאיר עבורה גט למקרה שתתרצה, בבית הדין של העדה החרדית בירושלים, אך היא סירבה לקבלו. בסופו של דבר קיבל הרב קוטלר היתר מאה רבנים כדי להינשא בשנית, בשנת ה'תשמ"ה (1985) וכעבור מספר חודשים נישא לחנה לאה לבית טיקוצקי. בני הזוג מתגוררים בלייקווד ונולדו להם מספר ילדים. הינדא עברה להתגורר בבית הוריה בבני ברק וממשיכה בסירובה לקבל את הגט. הפרשה עוררה סערה גדולה בין המחנות במגזר החרדי-ליטאי ושימשה רקע למחזהו של אמנון לוי "שיינדלה".
הרב קוטלר משמש כראש הישיבה, לצד גיסו הרב דוד שוסטאל ובני דודיו הרב ירוחם אולשין והרב ישראל ניומאן.

ספריו

קונטרס הגות תשובה, על הלכות תשובה לרמב"ם, תשס"א
בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים

היסטוריה

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1909 ועברה בשנת 1951 למושבה הנוכחי בקליפורניה. טרם נרכשו בידי ממשלת ארצות הברית, הקמפוס ומתקני האוניברסיטה שימשו כמלון דל-מונטה ועד היום מספר בניינים וגנים נשמרו מתקופה זו.

הרכב התלמידים

בשנת הלימודים 2009 למדו באוניברסיטה 1,392 תלמידים בתוארי מוסמך ודוקטור. 86% מתלמידי האוניברסיטה הגיעו מזרועות הצבא האמריקני ומסוכנויות ממשלתיות אחרות. היתר, 14% מהתלמידים או 195 במספר, הם תלמידים זרים הנשלחים על ידי הצבאות במדינותיהם. התלמידים הזרים מגיעים מכ-40 מדינות שונות, ובולטות במיוחד יוון (40 סטודנטים), טורקיה (32 סטודנטים) וסינגפור (30 סטודנטים). גם מישראל נשלח נציג אחד.
שפופרת (כלי קיבול)

שְׁפוֹפֶרֶת (באנגלית: squeeze/ collapsible tube או בקיצור, tube) היא כלי קיבול עשוי מעטפת רכה, לאחסון נוזלים צמיגיים ותערובות סמיכות כגון: משחות שיניים, סבונים, דבקים וצבעים. לשפופרת תבנית גליל-נבוב, בעלת צְדוּדִית מעגלית או סגלגלה מפלסטיק, אלומיניום או מתכת אחרת. בקָצֶהָ האחד פיה עגולה וצרה הנאטמת בפקק. קָצֶהָ השני מולחם או מקופל-בחלץ.
בדרך כלל, נפחה נע בין 3 מ"ל ל-300 מ"ל. את תכולתה ניתן להוציא באמצעות לחיצה על צדודית השפופרת בתנועת סחיטה כלפי פיה. כדי למצות את תכולתה ניתן להיעזר במפתח שפופרת.

אלומיניום

שפופרות אלומיניום לרוב נאטמות בהברגת הסוגר סביב הפיה, ולאחר מילוי תוכן השפופרת קָצֶהָ השני מקופל-בחלץ מספר פעמים. השפופרת עוברת איטום הרמטי ולרוב נטולת-חיידקים אודות לטמפרטורה הגבוהה בעת תהליך הייצור. לעיתים החלק הפנימי מצופה כדי למנוע מהמתכת להגיב עם תכולת השפופרות. המאפיין העיקרי בשימוש אלומיניום הוא הפרדה מוחלטת בין תוכן השפופרת לסביבה ובכך מהווה פתרון אחסון יעיל עבור חומרים שנוטים להתקלקל מהר, ובייחוד בחשיפה להרכב האוויר. משמש לאחסון מזון, מוצרי קוסמטיקה, תרופות, צבע, וחומרים טכנולוגיים.

פלסטיק

ובעיקר פוליאתילן (באנגלית: Polyethylene); שימושים פופולריים הם קרמים ותמרוקים-חד-פעמיים. בתום השימוש, השפופרת שבה לצורתה בשונה משפופרות שעברו ריבוד כדוגמה שפופרת משחת שיניים, שגם היא מפלסטיק. ניתן לקשט ביתר קלות שפופרות מסוג זה במגוון אופנים כדי לשווק נכון את המוצר.
שפופרות פלסטיק מיוצרות בתהליך שיחול; תחילה, מכונת שיחול ייחודית מייצרת את צדודית השפופרת, בשלב זה, ככל שרמת העיבוד תהא גבוהה יותר, השפופרת תהייה סבילה יותר ללחץ ויהיה קל יותר לקשט אותה. כאשר הצדודית מוכנה, מכונה אוטומטית מחברת את ראש השפופרת יחד עם הסוגר. מכונת סריגרפיה מתאימה אמונה על יישום דקורטיביות השפופרת. עם תום המילוי, קָצֶהָ הפתוח של השפופרת נאטם במתקן נפרד. כיום יצרנים רבים נוהגים לעטוף את השפופרת במספר שכבות פלסטיק על-מנת להקנות אטימות מרבית ובידוד מהסביבה, ובכך מאפשרים להגדיל את טווח השימוש בפלסטיק גם למזון.

מתכות אחרות

השפופרות הראשונות יוצרו מבדיל, אבץ ועופרת. לעיתים צופו בדונג מבפנים כדי למנוע מהמתכות להגיב עם תכולת השפופרות. השימוש באלו הופסק בשל רעילותם, בעיקר בחשיפה למזון ותרופות.

היסטוריה

ג'ון גופה רנד , צייר דיוקנאות ממוצא אמריקאי, השתמש בשפופרות ממתכת לצבעים כבר בשנת 1841. בשנת 1870, הנרי פאלמר מהעיירה סטילווטר  שבמדינת ניו יורק רשם על שמו כפטנט את השפופרת- דאז מעין קפסולת בדיל רכה שאת ראשה יש להבריג לסגירה לצורך אחסון תמציות מרפא.
משחות שיניים בשפופרות הוצגו לראשונה על יד החברה ג'ונסון אנד ג'ונסון בשנת 1889. זמן לא רב לאחר מכן, וושינגטון שפילד, רופא שיניים מהעיר ניו לונדון  שבמדינת קונטיקט, היה הראשון למכור משחות שיניים בשפופרות (מעופרת) במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19.
טאץ' (שעשועון)

מבנה המשחק

המשחק שודר בקשת בתצורה של "פריצות", הצופים בבית לא ידעו מתי יפתח המשחק ובין השעות 18:30 ועד חצות חיכו הצופים לפריצות של המשדר ששודר בשידור חי. כל פריצה הייתה משחק של דקה שנכנסה במהלך ובין תוכניות אחרות ששודרו בערוץ. 
על המסך הטלוויזיה מוצגת תמונה, באותו הזמן התמונה מוצגת גם במסכי המובייל של הצופים בבית בעזרת יישומון (אפליקציה). הצופים צריכים לזהות תוך 20 שניות "מה לא בסדר בתמונה" ולסמן את השטח והמיקום המדויק של ה"טעות" בתמונה. המשתמש שהצליח לזהות ולסמן באפליקציה מה לא בסדר בתמונה בזמן הקצר ביותר קיבל את הניקוד הגבוה ביותר לאותו סיבוב.
בסיום כל רצף פריצות הוצג הזוכה, הצופה שהצליח לצבור את הניקוד הגבוה ביותר לאורך כל המשדרים.
על פי החברה שפיתחה את היישומון המשחק הניב שיעורי מעורבות גבוהים במהלך השידור עם 64% של צופים חוזרים אשר חזרו לשחק בכל פריצה מדי ערב.

בזירה הגלובלית

באוקטובר 2016 הודיע האתר האמריקאי באזפיד כי ישתף פעולה בפיתוח המשחק טאץ  יחד עם קשת ושילובו באתר האמריקאי.
בנובמבר 2016 מכרה קשת את הפורמט לערוץ הטלוויזיה המרכזי בקולומביה קאראקול (Caracol) כאשר השעשועון שודר בקולומביה מדי ערב בפריים-טיים של בשידור חי בשיתוף פעולה בין הערוץ לבין הרשת הקמעונאיות אקסיטו (Exito).
בפסטיבל MIP TV בקאן שבצרפת נכנס הפורמט לרשימת עשרת הפורמטים המסקרנים לשנת 2016.
פחד מליצנים

פחד מליצנים (לפעמים מכונה קולרופוביה, באנגלית: Coulrophobia, על אף שהמונח אינו רשמי) הוא פחד מופרז וחריג, או אף בלתי נשלט, מליצנים. DSM-IV אינו מכיר בפחד ספציפי מליצנים כפוביה נפרדת, אך מתייחס לפחד מדמויות מחופשות, ומכיוון שנערכים מעט מחקרים על ליצנים, כולל על ליצנות רפואית, קשה לדעת את היקף התופעה. עם זאת, מחקר שנעשה באוניברסיטת שפילד מצא שליצנים רפואיים עשויים להפחיד חלק מהמטופלים. אולם, הדסון ועוזריו מדווחים כי נמצאה שגיאה שיטתית בעריכת מחקר זה והחוקרים חזרו בהם מפרסומו.

בתרבות פופולרית

פחד מליצנים הופיע רבות בתרבות פופולרית, ובפרט בספרות, בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה, לעיתים תוך שימוש במונח "קולרופוביה". ישנן שלל דוגמאות של יצירות בהן מופיעות דמויות שליליות ומפחידות המחופשות לליצן, כגון הג'וקר בקומיקס של DC קומיקס, ליצן (סרט, 2014) ו-"זה" מאת סטיבן קינג. במקרים אחרים, פחד מליצנים משמש כאלמנט קומי: משום שבגדיו ומעשיו של הליצן נועד לשעשע את הצופים בו - בפחד מליצנים גלומה סיטואציה קומית, וזו מוצגת לא אחת בקומדיות מצבים, בסדרות טלוויזיה מצוירות ובסרטי קולנוע.
בין היצירות הרבות בהן קיים פחד מליצנים ניתן למנות את: אנימניאקס, באפי ציידת הערפדים, בוסטון ליגל, בן 10, דוקטור הו, ההרפתקאות של בילי ומנדי, הקול בראש, הרפתקאות שרה ג'יין, זה, מגרש ביתי, מנדלבאום בלש פרטי, משפחה מודרנית, סיינפלד, על טבעי, פרייז'ר, ראגרטס ועוד.
יוהנס הראשון, קיסר אתיופיה

יוהנס הראשון (בגעז: ዮሐንስ, גרסה אתיופית של השם יוחנן) מכונה גם בשם ג'ון הראשון הוכתר בשם אאילף סגד - "לו סוגדים אלפים", קיסר אתיופיה 1667–1682 בנו הרביעי של הקיסר שקדם לו פאסילידס. 
יוהנס הוכתר לקיסר בעקבות מועצה שנתמתה לאחר מות אביו ונבחר לקיסר בתמיכתו של בלאטנה מלאקה קראסטוס. 
עקב המחלוקת הדתית שגרמו המיסיונרים הקתולים בתקופת סבו סוסוניס, יוהנס נהג בהם בקשיחות. בשנת 1669 הוא פקד על גראזמאץ' מיכאל לגרש את כל הקתולים שלא אימצו את דוקטרינת הכנסייה האתיופית לסנאר. שישה פרנציסקנים שנשלחו על ידי האפיפיור אלכסנדר השביעי להמרת האתיופים לקתוליות הוצאו להורג בפקודת הקיסר.
כתוצאה מכך הקיסר העדיף אורחים ארמניים שמבחינה דתית היו קרובים לכנסייה האתיופית. ארמניה בתקופה זו שלחה מספר שליחויות דיפלומטיות וב-1679 הקיסר יוהנס קיבל את הבישוף הארמני אווסטאווס. 
בתקופת יוהנס גדל הוויכוח על טבעו של ישו הנוצרי והוקמה מועצה שתפתור את וויכחי הדת. הנזירים מגוג'אם שבראשם עמד אווסטאווס הארמני טענו שישו נצלב והתאחד עם אביו טענה הנקראת בגעז קאבט - משיחה טענה שנתמכה גם על ידי בנו של הקיסר ייאסו מנגדם עמדו נזירי דברה ליבנוס משוואה שעמדו על דעתם המסורתית.
ארנסט וואליס באדג' טוען שהקיסר תמך בדוקטרינת הקאבט בגלל שבנו תמך בה, אך על פי חוקרים אחרים הקיסר תמך בדוקטרינה זו משום שגוג'אם הייתה מחוז חשוב וכדי לא לגרום לקרע בעם.
אחווה ואחדות

אחווה ואחדות (בסרבו-קרואטית: Братство и јединство, במקדונית: Братство и единство, בסלובנית: bratstvo in enotnost) הייתה סיסמה פופולרית של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. הסיסמה עודדה את האחווה והאחדות של עמי יוגוסלביה והתנגדה לפילוג ולחלוקה.
לאחר הפלישה ליוגוסלביה בידי מדינות הציר במלחמת העולם השנייה באפריל 1941, הכובשים שאפו ליצור שנאה בין הלאומים השונים ביוגוסלביה. המפלגה הקומוניסטית הצליחה במשימתה להפיץ את רעיון "האחווה והאחדות" של האומות והמיעוטים אתניים ביוגוסלביה, במהלך לחימתם בכובש הנאצי. הקמת הפדרציה נחשבה כהגשמת סיסמה זו.
לאחר המלחמה, הסיסמה הפכה לקו-מנחה בנוגע ליחסים אתניים בתוך המדינה החדשה‏. מדיניות זו בוטאה בחוקות ב-1963 וב-1974. היא הדגישה את הדומות בין הלאומים והמיעוטים, ואת התלות ההדדית ביניהם. כל אדם היה רשאי לבטא את תרבותו הייחודית, אך עודדו את האזרחים להגדיר את עצמם כחלק מהלאום ה"יוגוסלבי". על פי אבריל הרימן: "טיטו האמין בחזקה בכך שהאומה תישאר מאוחדת אחריו, כיוון שלכל אומה חוקתית ביוגוסלביה יש זהות ייחודית ורוח-לאומית נפרדת, אך עדיין יש רוח או נשמה "יוגוסלבית" שנובעת מהאחווה והאחדות"‏.
בכל רחבי יוגוסלביה, הרבה מפעלים, בתי ספר, מקומות ציבוריים וקבוצות ספורט נהגו להיקרא "אחווה ואחדות", כמו גם הכביש המהיר שמחבר בין ליובליאנה, זאגרב, בלגרד וסקופיה ("כביש האחווה והאחדות"). מספר אנשים הורשעו בפעולות שעלולות לפגוע באחווה ובאחדות, כגון פעולות של שוביניזם, בדלנות ואירידנטה, ביניהם: אלייה איזטבגוביץ', פרניו טוג'מן וסטייפן מסיץ'.
הסיסמה "אחווה ואחדות" הייתה בשימוש בתחילת דרכה של רפובליקת סלובניה העצמאית‏.
פ. גארי גריי

ביוגרפיה

גריי נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית וגדל בהיילנד פארק שבאילינוי, הוא אחיינו של השחקן האמריקאי פילל לואיס.

קריירה

גריי ביים יותר מ-30 וידאו קליפים עבור מוזיקאים כמו אייס קיוב, קווין לטיפה, TLC וד"ר דרה, על עבודות אלו הוא זכה במספר פרסים. הוא עזב את הקולג' בצפון קליפורניה, בו למד, על מנת להתקדם להפקות קולנועיות גדולות יותר.
בשנת 1995 יצא סרטו הראשון של גריי, "יום שישי", בו שיתף פעולה עם הראפר אייס קיוב, שנה לאחר מכן יצא סרטו השני "Set It Off" עם ג'יידה פינקט סמית'. סרטו השלישי, "המתווך", יצא ב-1998, ותקציבו, 50 מיליון דולר, הוא אולי התקציב הגבוה ביותר שניתן אי פעם לסרטו של במאי אפרו-אמריקאי. הסרט הוכתר כסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים "אקפולקו".
סרטו המצליח ביותר של גריי עד היום הוא "הג'וב האיטלקי" משנת 2003. בסרט שיחקו מארק וולברג, שרליז ת'רון ואדוארד נורטון, והוא הרוויח כ-176,070,171 דולר. על הסרט זכה גריי בפרס הבמאי הטוב ביותר ב"פסטיבל הסרטים האמריקאי השחור".
סרטים נוספים של גריי כוללים את "אדם לגזרים" ואת דרמת הפשע "להיות מגניב". סרטו "אזרח שומר חוק" בכיכובם של זוכה פרס האוסקר ג'יימי פוקס ושל ג'רארד באטלר, הופץ ב-16 באוקטובר 2009. הסרט "היישר מקומפטון", שבוים על ידי גריי והופץ באוגוסט 2015, הוא סרט ביוגרפי העוסק בקורות להקת הראפ N.W.A. גריי ביים את הסרט "מהיר ועצבני 8" שהופץ באפריל 2017, שהצלחתו הפכה אותו לסרט המצליח ביותר שבוים בידי אפרו-אמריקאי.
נמל התעופה הבינלאומי קלוז' נאפוקה

מתקני הנמל

בנמל התעופה קיים טרמינל ומסלול המראה ונחיתה יחיד.

טיסות לישראל וממנה

חברות התעופה ויז אייר ובלו אייר מפעילות כל אחת בין 2-3 טיסות שבועיות לנמל התעופה בן-גוריון.

תחבורה אל הנמל וממנו

נמל התעופה ממוקם 9 ק"מ ממזרח למרכז העיר על הכביש האירופי E576. הנסיעה ממרכז העיר אורכת כ-20 דקות.
CTP Cluj Napoca, חברת התחבורה הציבורית המקומית, מפעילה את כביש מספר 8 המחבר את נמל התעופה עם כיכר מיכאי האמיץ שבמרכז העיר ואת טרוליבוס מספר 5 לתחנת הרכבת.
חנה בן דב

חנה בן דב (1919-2009) הייתה ציירת ישראלית, בין יצירותיה בולטים ציורים מופשטים ומופשטים למחצה, המאופיינים בצבעוניות ובמשיחות מכחול חופשיות, בהשפעת הציור הצרפתי.

ביוגרפיה

נולדה בירושלים, בתו של הצלם יעקב בן דב שהקים את המחלקה לפוטוגרפיה בבצלאל. בשנים 1935–1940 למדה בבית הספר לאמנות בצלאל החדש בירושלים, ובמיוחד התקשרה לצייר מרדכי ארדון, שהפך ברבות הימים לאחד מידידיה הקרובים. במחצית השנייה של שנות הארבעים, למדה בלונדון, אצל הצייר יעקב אדלר ובבית הספר לאמנות קמברוול (Camberwell College of Arts). ב-1948 עברה לפריז והושפעה מאסכולת פריז. השפעה זו ניכרת במיוחד בציורי טבע דומם, אם כי האור הזוהר והצבעוניות בציוריה הם יותר ישראליים. במקביל למדה גם אצל ברנקושי, שמשך אותה לעבר ההפשטה ואכן בהשראתו עברה לצייר בסגנון מופשט.

יצירתה

חנה בן דב הציגה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בפריז ובארצות אחרות באירופה. ב-1954 הציגה לראשונה בישראל, בגלריה צ'מרינסקי בתל אביב, וב-1970 הציגה תערוכת יחיד במוזיאון ישראל בירושלים. בן דב חייתה בפריז ולא לקחה חלק בהתפתחות האמנות הישראלית, אף על פי שתמיד ראתה עצמה כקשורה לישראל והגדירה את עצמה כאמנית ישראלית-ירושלמית. יעקב גרוס, שהיה חברה הקרוב שנים רבות עד יום מותה מספר כי בן דב הייתה "יוצרת מאד חזותית, שאהבה לצייר את הדברים בצורה שראתה אותם, ודרך ראייתה הייתה תמיד דרך מיוחדת, אבסטרקטית ועם יכולת יוצאת דופן לבטא עצמה בצבעים. היא הייתה אשה מאד חזקה ומגובשת בתפיסת עולמה". לדבריו, חייה בפריז מעולם לא גרעו ולו טיפה מיחסה לישראל, "חנה תמיד הייתה מחוברת לאמנות הישראלית על אף שיצרה בצרפת ותמיד הגדירה את עצמה כאמנית ישראלית-ירושלמית", אומר גרוס.
סדרת סרטים

סדרת סרטים היא אוסף של סרטי קולנוע הקשורים זה לזה, וממשיכים זה את זה. היחס בין הסרטים אינו קבוע מראש, אבל בדרך כלל לכל סדרה יש עולם בדיוני פנימי משלה, ועלילות כל סרטי הסדרה מתרחשים באותו עולם. לפעמים, סדרת סרטים נתפסת כיצירה אחת, למשל: סדרת "שלושת הצבעים" של הבמאי קשישטוף קישלובסקי; אבל ברוב המקרים, הצלחתו של הסרט הראשון בסדרה מהווה השראה ליצירתם של סרטי ההמשך. סרטי המשך בודדים הם נפוצים, יחסית, אבל לא תמיד הם זוכים להצלחה מספקת, על מנת להצדיק את הפקתם של סרטי המשך נוספים באותה הסדרה.
היקום הקולנועי של מארוול הוא סדרת הסרטים המצליחה ביותר מבחינה מסחרית, שהצליחה לעקוף את ההצלחות המסחריות של סדרות סרטי הארי פוטר, מלחמת הכוכבים וג'יימס בונד; סדרת סרטי שר הטבעות של פיטר ג'קסון ממשיכה לשמור על מקורה, כסדרה עם ההכנסות הגבוהות ביותר בקופות הכרטיסים.
פגיעת ראש

גורמים נפוצים

פגיעות ראש חבלתיות שכיחות בעיקר בקרב פעוטות עד גיל 4, בקרב בני נוער בסוף שנות העשרה ובקרב מבוגרים מעל גיל 65. בקרב הפעוטות והמבוגרים הגורם הנפוץ ביותר הוא נפילה בעוד בקרב בני הנוער תאונות דרכים, הן הגורם המרכזי לפגיעות כאלו.
גורמים נפוצים נוספים לפגיעות ראש הם פגיעות המתרחשות בתוך הבית, תקיפות וחבטות אל עבר הראש במכוון על ידי גורם כלשהו (כמו במקרי שוד). גם תאונות אופניים הם גורם שכיח לפגיעות ראש, בייחוד בקרב ילדים.
פגיעות ראש הן הסיבה השכיחה ביותר למוות באנשים מתחת לגיל 45 במדינות מפותחות. הן מהוות את סיבת המוות בכ- 50% מהמקרים של תאונות הדרכים.

סוגים של פגיעות ראש

פגיעות ראש פוגעות בעיקר בקרקפת, במוח ובגולגולת.

פגיעת ראש בילדים

פגיעת ראש בילדים היא טראומה גופנית של הראש המתאפיינת במספר גורמים והשפעות ייחודיים, הנבדלים מתופעות שכיחות במקרים של פגיעות ראש בקרב מבוגרים.  
בישראל הסטטיסטיקה מצביעה על כך שכמחצית מהילדים שאושפזו עקב טראומה (48%), היו עם פגיעת ראש כלשהי (לעומת כ-22% מקרב המבוגרים). כ-10% מהם היו עם פגיעות ראש חמורות.
הפגיעה הראשונית היא זו שנגרמת כתוצאה מהמכה עצמה או כתוצאה משינויי תאוצה הגורמים לחבלת המוח בגולגולת או דימום תוך גולגולתי. בילדים הגולגולת רכה יותר ופלסטית, ולכן אינה מחזירה את האנרגיה חזרה למוח (פגיעת ראש דו-צדדית). אזור החבלה השכיח יותר במוח הוא אזור ה-"coup", האזור הקדמי של הראש ולא צידו האחורי ("countercoup") כמו שקורה לרוב במבוגרים, כתוצאה מחבלת הראש הראשונית.
תסמיני חבלות ראש קשות אצל ילדים עלולות לעיתים להטעות, תפקודו החיצוני של הילד אינו יכול להעיד על הסכנה המתרחשת במוח לאחר הפגיעה, לעיתים לאחר זמן מה מהרגע שהילד נחבל, הוא עלול להיראות מתפקד בצורה נורמלית כלפי חוץ, עד להופעת תסמינים. כחלק מפגיעה קשה מחבלת הראש, מתחוללים שינויים רב מערכתיים הגורמים לירידת לחץ הדם, ירידה ברמת החמצון של הדם ועליה בחומציות הדם. כל אלו יכולים לגרום לפגיעות שניוניות במוח ובשאר אברי הגוף בנוסף לטראומה הגופנית הראשונית.
שינויים דלקתיים שקורים לאחר הפציעה באזורים המקומיים במוח מחמירים אף הם את הנזק. נוירוטרנסמיטורים אקסיטטורים (חומרים מחמצנים), נפלטים מתוך התאים שנפגעו בחבלה הראשונית וגורמים נזק סביבתי ניכר לתאים השכנים. כתוצאה מכך נוצרת בצקת מוחית, הלחץ התוך גולגלתי עולה, ואספקת הדם לתאי המוח הבריאים נפגמת.
כך גם לחץ הדם שלוחץ על רקמת המוח העדינה והלחץ הפיזי על המוח, עלול  להוביל למצב כללי לא טוב, לכאבי ראש עזים, להקאות ובהמשך, אף איבוד הכרה, לעילפון ולפרכוסים.
ישנם מחקרים הטוענים כי פגיעת ראש בילדות עלולה אף לגרום לשינוי אישיותו של הילד.
שכיחותן של פציעות הראש בילדים היא די קבועה לאורך הילדות, אך עולה באופן תלול בגיל ההתבגרות, בעיקר בקרב בנים.
בן בבי

על פי התלמוד הבבלי, בֶּן בֵּבׇי היה אחראי על הלקאת השומרים שישנו בהר הבית והתלמוד ירושלמי סובר כי אחראי על החלפת הפתילות של המנורה של בית המקדש. הוא היה אחד מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.

תפקידו

המשנה במסכת שקלים מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש ובן בבי נכלל ברשימה בתפקיד האחראי על הפקיע:
אלו הן הממונין שהיו במקדש: יוחנן בן פינחס, על החותמות; אחיה, על הנסכים; מתתיה בן שמואל, על הפייסות; פתחיה, על הקנין, פתחיה זה מרדכי, למה נקרא שמו פתחיה? שהיה פותח בדברים ודורשן ויודע שבעים לשון; בן אחיה, על חולי מעיים; נחוניא, חופר שיחין; גביני, כרוז; בן גבר, על נעילת שערים; בן בבי, על הפקיע; בן ארזה, על הצלצל (כלי נגינה); הוגרס בן לוי, על השיר; בית גרמו, על מעשה לחם הפנים; בית אבטינס, על מעשה הקטורת; אלעזר, על הפרוכת; ופנחס, על המלבוש.
— משנה, מסכת שקלים, פרק ה', משנה א'

שיטת תלמוד ירושלמי היה אחראי על החלפת הפתילות בבית המקדש

הרמב"ם במשנה תורה מביא את רשימת חמשה עשר הממונים ומחליף במקום "ממונה על הפקיע" – "ממונה על השומרים". והשיג עליו הראב"ד מדוע לא מציין את הממונה על הפקיע, שהוא היה אחראי על הפתילות למקדש? הכסף משנה מסביר שהראב"ד סבר כדעת הירושלמי ובשל כך הקשה, אבל הרמב"ם סבר כמסקנת אביי שפקיע הוא רצועות המלקות והוא תפקיד הממונה על השומרים. יוצא שלפי הרמב"ם איש הר הבית האחראי על השומרים הוא הממונה על הפקיע של המשנה. וכך גם סבר המהר"י קורקוס בדבריו. אבל לפי הראב"ד לא היה איש הר הבית אחד מחמשה עשר הממונים אלא הממונה על הפקיע הוא הממונה על הפתילות ואין לו קשר לאיש הממונה על השומרים.

שיטת הבבלי - אחראי על ההלקאת שומרים רשלנים

במסכת שקלים מביאה המשנה חמישה עשר ממונים שהיו במקדש ביניהם מציינת המשנה ממונה על הפקיע. בבבלי מובא פירוש אחר שמדובר באיש הר הבית שהיה אחראי להלקאת השומרים הישנים בבית המקדש "אמר אביי מריש הוה אמינא הא דתנן בן ביבאי ממונה על הפקיע אמינא פתילתא כדתנן מבלאי מכנסי הכהנים ומהמייניהן מהן היו מפקיעין ובהן היו מדליקין כיון דשמענא להא דתניא ולא עוד אלא שלוקה מן הממונה בפקיע אמינא. מאי פקיע? נגדא", ופירש רש"י נגדא-רצועות מלקות (שוט).
המשנה במסכת מידות מסבירה את מהות תפקידו של איש הר הבית שמזוהה עם תפקיד זה: "איש הר הבית היה מחזר על כל משמר ומשמר ואבוקות דולקין לפניו וכל משמר שאינו עומד אומר לו איש הר הבית שלום עליך ניכר שהוא ישן חובטו במקלו ורשות היה לו לשרוף את כסותו והם אומרים מה קול בעזרה קול בן לוי לוקה ובגדיו נשרפים שישן לו על משמרו רבי אליעזר בן יעקב אומר פעם אחת מצאו את אחי אמא ישן ושרפו את כסותו"
יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה

הולדתו

יוהאן פרידריך נולד ב-1503 לאביו יוהאן מסקסוניה, שהיה הנסיך הבוחר החל מ-1525, לאחר מות אחיו פרידריך החכם מסקסוניה. התחנך באוניברסיטת ויטנברג, שאותה הקים דודו, פרידריך החכם, ושם למד אצל ההומניסט הנודע גיאורג ספלאטין, שהיה מתומכיו הראשיים של מרטין לותר ושל תנועתו. מאוחר יותר היו יוהאן פרידריך ולותר ידידים אישיים, ולותר שכן דרך קבע בחצרו של יוהאן פרידריך, וזה השפיע עליו להקים באופן מעשי כח שיניע את גלגלי הנצרות הפרוטסטנטית.

ברית שמלקלדן

בתחילת דרכו כנסיך, ב-1529, ייסד יוהאן פרידריך את ברית טורגאו, שנכרתה בארמונו בטורגאו, כדי לתמוך בלותר. אך לברית זו לא היו "שיניים", מאחר שהיא לא כללה כח שיגן עליה.
לאחר אספת הממלכה בשפיירא (1529) ובאוגסבורג (1530), בהן ניסה הקיסר קרל לייצב את סכסוכי הדת בגרמניה, ללא הצלחה, בשלו עוד כמה נסיכים פרוטסטנטים להכרה שאין ברירה אלא להקים כח צבאי, שיגן על הלותרנים. יוהאן פרידריך, יחד עם הרוזן פיליפ הראשון, רוזן הסן, כרתו את ברית שמלקלדן, שנקראה על שם העיר בה נחתמה (בתורינגיה), תוך שיתוף צבא הברית השוואבית, והבטחה כי כוח של 10,000 חיילים יעמוד להגנת כל מקום אשר יאוים על ידי הקיסר בשל נטייתו ללותר.

סוף ימיו

מאוחר יותר, (1546–1547) הסתבכה הברית במלחמה עם הקיסר (ראה: המלחמה השמלקלדית) ובתבוסתה בקרב מילברג נשבה הנסיך יוהאן פרידריך. הוא נשפט למוות, אך כותבי העתים מספרים שהוא התנהג כאציל אמיתי, ללא חת, והצליח להרשים אפילו את אויבו הגדול, קרל. קרל איים שיהרוג גם את אשתו ובנו, ויוהאן החליט לוותר על מעמד הנסיך הבוחר לטובת אחיינו שעמד לצד הקיסר, מוריץ, דוכס סקסוניה. מיד לאחר מכן שוחרר (1552), אך זמן קצר לאחר מכן חלה ומת.

יחסו ליהודים

בתחילה, לא היה ליוהאן פרידריך דבר נגד היהודים, אם כי גם לא ידוע שהתייחס אליהם באהדה. אך לאחר שהתחיל לותר להסית כנגד היהודים (1538) ואף פרסם נגדם כתב שטנה (1543), הוסת אף יוהאן פרידריך. הוא הסכים אמנם לשמוע את דברי הסנגוריה של רבי יוסף בן גרשון מרוסהיים על היהודים, בוויכוח פומבי שנערך בפרנקפורט דמיין בשנת 1539, בהשפעת ידידו יואכים השני מברנדנבורג. דבריו של יוסף בן גרשון היו משכנעים, ושני הנסיכים הבטיחו לו שלא יגרשו את היהודים ואף יגנו עליהם. אך יוהאן לא עמד בדיבורו, וגירש את היהודים מסקסוניה, לשם חזרו רק לאחר כ-150 שנה, בזמן אוגוסט השני.
מלכהלי

מלכהלי חנוכה (שם משפחתה בלוי בעבר; שמה המלא הוא מלכה; נולדה בתשל"א, 1971) היא כוכבת ילדים במגזר החרדי, משוררת, מנגנת, שחקנית, מחנכת, ריתמיקאית, כותבת, עורכת ובעלים של מגזין הנשים "אשת" ומוציאה לאור עשרות סרטי ילדים לגיל הרך.
מלכהלי נחשבת לפורצת דרך במגזר החרדי, הן בהיותה מן הראשונות ששרו בקולן לילדים, והן בהוצאת מגזין לנשים דתיות בלבד.

ביוגרפיה

מלכהלי נולדה בראשון לציון כבת בכורה ללאה ואליעזר ברוק, חסידי חב"ד.
למדה בבית יעקב ומכללת בית רבקה בכפר חב"ד. כבר בילדותה כתבה שירים וניגנה באקורדיון וחלילית, בלימודי התיכון התחילה לנגן באירועים ובגני ילדים, שם הייתה ריתמיקאית מחליפה. בסיום לימודי ההוראה שילבה בין הוראה בחטיבת ביניים, בתי ספר יסודיים ובגני ילדים. לצורך כך כתבה והלחינה שירים. בהמשך הקליטה שירים באולפן.
ב-2003 החלה בהוצאת קלטות שמע לילדים בנושאים חינוכיים, ומאז, המשיכה להפקת סרטוני וידאו ב-DVD, שבהם משולבים סיפורי התנ"ך, הסברים על חגים ונושאי יהדות נוספים. בין הכותרים הללו, "בגן המוזיקלי של מלכהלי", "תפילת טף", "בוקר טוב עם מלכהלי", "מסיבת חנוכה" ו"הבעל שם טוב הקדוש".
ב-2017 התחילה מלכהלי להוציא לאור את "אשת" - ירחון המיועד לנשים, המגזין יוצא בשני פורמטים, האחד עם תמונות נשים למנויים, והשני ללא תמונות נשים ומשווק לחנויות. מלכהלי מלמדת קורס ריתמיקה במסגרות פרטיות ובמכללת "בית רבקה" בכפר חב"ד. מתגוררת בכפר חב"ד. נשואה בנישואים שניים לאבי, אם לשמונה.