google/wiki40b huggingface dataset:
דנוור ברונקוס

היסטוריה

הקבוצה הוקמה על ידי בוב האוסמן שהיה בעליה של קבוצת הבייסבול דנוור ברס מליגת המשנה. האוסמן רצה לצרף את קבוצת הבייסבול לליגה הבכירה, המייג'ור ליג בייסבול, ולשם כך הרחיב את האצטדיון בו שיחקה הקבוצה לתפוסה של 34,000 מקומות. משנכשל במשימה, החליט להקים קבוצת פוטבול שתשתמש במתקן, לאחר שלא הצליח לצרף קבוצה חדשה לליגת ה-NFL היה מייסדי ליגת ה-AFL. לאחר עונה הבכורה של הקבוצה נמכרה הקבוצה יחד עם קבוצת הבייסבול, לקבוצת אנשי עסקים בראשותם של האחים ג'רלד ואלן פיפס. ב-1965 ביקשו שאר בעלי המניות למכור את הקבוצה ולהעבירה לאטלנטה, אך האחים פיפס התנגדו לכך, הם רכשו את כל שאר המניות בקבוצה ואת האצטדיון והותירה את הקבוצה בדנוור. ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בחטיבת ה-AFC של ליגת ה-NFL בעקבות האיחוד בין ליגת ה-AFL ל-NFL. ב-1973 רשמה הקבוצה לראשונה עונה עם מאזן ניצחונות חיובי ומאז הפכה לאחת הקבוצות המצליחות בליגה. בעונת 1977 העפילה לסופרבול XII, הסופרבול הראשון בתולדותיה, בו הפסידה לדאלאס קאובויס 20-17. 
ב-1983 הצטרף לקבוצה הקוורטרבק ג'ון אלווי שהפך עד מהרה לסמלה, הוא הוביל את הברונקוס לחמישה סופרבולים, ולשתי הזכיות הראשונות בתולדותיה, סופרבול XXXII בשנת 1997 וסופרבול XXXIII בשנת 1998, לאחר הזכייה השנייה פרש ממשחק.
בתחילת 2011 מונה אלווי לסגן נשיא המועדון והמנהל המקצועי, וג'ון פוקס מונה למאמן. ב-2011 זכתה הקבוצה בראשות הבית לאחר שהקוורטרבק המחליף טים טיבו הצעיד אותה לשבעה ניצחונות, ואחר כך לניצחון בהארכה בסיבוב הראשון של הפלייאוף, עד שהודחה בהפסד לניו אינגלנד פטריוטס. בעונה הבאה שוחרר טיבו והובא הקוורטרבק הוותיק פייטון מאנינג, שחזר מפציעה. בהנהגתו זכתה הקבוצה פעם נוספת בראשות הבית. בעונת 2013 סיימה הקבוצה עם המאזן הטוב בליגה, כשמאנינג שובר את שיאי ה-NFL למסירות לטאצ'דאון ולכמות היארדים בעונה וזוכה בתואר ה-MVP של העונה, ובפלייאוף העפילה למשחק הסופרבול בו הובסה על ידי סיאטל סיהוקס. בעונת 2015 הפעילה הקבוצה בפעם השמינית בתולדותיה לסופרבול לאחר ניצחון על ניו אינגלנד פטריוטס בגמר ה-AFC. בסופרבול גברה על קרוליינה פנתרס 10-24 וזכתה בפעם השלישית באליפות הליגה.
ברוב שנות קיומה שיחקה הקבוצה במגרש ה"מייל היי". לפני עונת 1968 נמכר האצטדיון לעירייה, שמו שונה מאצטדיון הברס לאצטדיון "מייל היי" והוא עבר שיפוץ שהרחיב את מספר המקומות בו ל-51,706. בהמשך הורחב האצטדיון מספר פעמים נוספות ותכולתו גדלה ל-75,100 מקומות. כשנסגר האצטדיון ב-2001 עברה הקבוצה לשחק באצטדיונה החדש שנבנה בסמוך. כל הכרטיסים למשחקי הבית של הקבוצה נמכרו במלואם החל משנת 1970. מיקום המגרש נותן לקבוצה יתרון ביתי מובהק: כיוון שממוקם בגובה רב, מיל אמריקאי אחד מעל גובה פני הים, נפגעת יכולתם האתלטית של אלו משחקני הקבוצות היריבות שלא מורגלים לאוויר הדליל.
מועצת תלמידים

מועצת תלמידים היא קבוצת תלמידים במוסד חינוכי או לימודי, הלוקחת חלק בניהולו של המוסד. כעקרון, חברי מועצת התלמידים נבחרים בצורה דמוקרטית על ידי התלמידים עצמם ופועלים למען ייצוג התלמידים למול ההנהלה וארגון פעילויות חברתיות.

היסטוריה

כבר בעת העתיקה התקיימו סימנים של שיתוף תלמידים בניהול מוסדות הלימוד. ידוע שהאקדמיה של אפלטון הייתה מנוהלת באופן חלקי על ידי תלמידים נבחרים, תוכנית שאומצה לאחר מכן על ידי הגמנסיה של אריסטו.
מיוון נותרו עדויות על צורות שונות של התגבשות קבוצות תלמידים - קבוצות קטנות של תלמידים בחרו מתוכן נציג, שתפקידו היה לייצג את התלמידים בפני הנהלת בית הספר או להגן עליהם בפני אזרחי העיר.
דפוסי פעילויות אלה נמשכו אל תוך ימי הביניים, כאשר העדות המוקדמת ביותר מתקופה זו לשיתוף תלמידים בניהול בית הספר מתייחסת לשנת 1388 והיא ממכללת "וינצ'סטר" באנגליה, לפיה רשאים שלושה תלמידים מצטיינים ובעלי אופי חיובי להשגיח על דרכי התנהגותם והתקדמותם בלימודים של חבריהם. עדות נוספת על מעין "מועצת תלמידים" שהוענקו לה תחומי אחריות וסמכויות, קיימת על המוסד שייסד טרוצנדורף, בגרמניה.
בערך בתחילת המאה ה-19 התגבשה בבתי הספר בארצות הברית גישה של סובלנות כלפי פעילויות תלמידים. מתקופה זאת יש עדויות על תוכניות של שלטון עצמי של תלמידים בבתי ספר אחדים. עדות אחת מתייחסת לתקופה מלפני 1800, וכן ישנן עדויות מ-1825 על מועצות תלמידים בבית ספר תיכון בניו יורק, מ-1834 בבוסטון ומ-1852 בבית ספר ציבורי בהרטפורד.
לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה התפתחות גדולה בתחום זה הניכרת גם בהתנסויות בצורות שונות של "שלטון עצמי" של תלמידים בבתי הספר ברחבי ארצות הברית. מתחילת המאה ה-20 המושג הישן של "שלטון עצמי" של תלמידים התפתח לתנועה של "שיתוף תלמידים" בניהול בית הספר ובפיקוח עליו. תנועה זו הייתה בנויה על ההנחה, שתלמידים ומורים גם יחד מעוניינים בטובת בית הספר, והדאגה והיוזמה לשיפורו הן עניין משותף לשני הגופים.

מועצת התלמידים בישראל

מועצת התלמידים מעוגנת כיום גם בסעיף 13(א) לחוק זכויות התלמיד, בו נקבע כי "מוסד חינוך יעודד הקמת מועצת תלמידים ולא יעשה כל פעולה למנוע את הקמתה; מסגרת פעילותה תיקבע בהוראות המנהל הכללי בהתייעצות עם מועצת התלמידים והנוער." מועצת התלמידים, כגוף רשמי המייצג את התלמידים במוסדות החינוך השונים וברוב בתי הספר בישראל נבחרים מדי שנה נציגי מועצת תלמידים בית ספרית, נבחרת על ידי התלמידים ובאופן דמוקרטי. בישראל מועצות התלמידים נהוגות תחת מערך ארצי שנקרא "גלגל המועצות". המערך מתאר את הקשר בין שכבות המועצה השונות. תחילה ישנה את מועצת התלמידים המוסדית, נבחרת על ידי תלמיד המוסד החינוכי. מעליה נמצאת המועצה הרשותית שמורכבת מנציגים של מועצות התלמידים המוסדיות/עירונית ברשות. מעלייה נמצאת המועצה המחוזית שכוללת בתוכה נציגים מהרשויות של אותו מחוז ולבסוף מעל הכול נמצאת מועצת התלמידים והנוער הארצית.
ממשלת ישראל העשרים

ציוני דרך ומדיניות

בתחום הביטחוני, הבטיחה הממשלה לשמור על זכותו של העם היהודי בארץ ישראל, תוך כדי קידום השלום האזורי ומתן אוטונומיה לתושבי השטחים שלא תוביל להקמת מדינה פלסטינית. בנוסף הובטח שבתום תקופת המעבר שנקבעה בהסכמים, תממש ישראל את זכותה על השטחים. הממשלה תפעל לחיזוק ההתיישבות.
הממשלה הבטיחה לעודד את היוזמה החופשית ושוויון ההזדמנויות, בנוסף לריסון האינפלציה וביטול העוני תוך כדי שיקום השכונות.
הממשלה הבטיחה עידוד החינוך הדתי ושמירה על הסטטוס-קוו הדתי.
שר האוצר יורם ארידור פרש מתפקידו חמישה ימים לאחר השבעת הממשלה, ובמקומו מונה חבר הכנסת מהליכוד יגאל כהן-אורגד.
השר בלי תיק מהתנועה להתחדשות ציונות חברתית מרדכי בן פורת התפטר מהממשלה 3 חודשים לאחר השבעתה. הממשלה סיימה את כהונתה ב-13 בספטמבר 1984.
אהרן מרדכי רוקח

הרב אהרן מרדכי רוקח (נולד בז' בחשוון ה'תשל"ו, 12 באוקטובר 1975) הוא בנו היחיד של האדמו"ר מבעלזא הרב ישכר דב רוקח והמיועד לרשת את מקומו בבוא היום. בקרב חסידי בעלז הוא מכונה "הרב הצדיק" (גם ללא הזכרת שמו).

ביוגרפיה

נולד בירושלים לאדמו"ר מבעלזא הרב ישכר דב רוקח ולשרה, בתו של הרב משה יהושע הגר, האדמו"ר מויז'ניץ. הולדתו הייתה מהולה בציפייה רבה, מאחר שאביו היה הממשיך של שושלת בעלזא שהושמדה בשואה, והבן אהרן מרדכי נולד לאחר למעלה מעשר שנות נישואין של האדמו"ר. בתקופה שקדמה ללידתו הורחקה אמו מעין רואים מחשש לעין הרע, ובמשך רוב הזמן שהתה בדירת מסתור ביישוב סביון. דבר ההריון נשמר בסוד כמוס. הוא נקרא על שם סבו, הרב מרדכי רוקח מבילגוריי, ואחיו של הסב - האדמו"ר מבעלז רבי אהרן רוקח.
בילדותו התחנך בתלמוד תורה "מחזיקי הדת" של בעלזא בשכונת זיכרון משה בירושלים. בר המצווה של אהרן מרדכי נערכה בבית הכנסת הגדול של חסידות בעלזא בקריית בעלז בירושלים. המבנה היה עדיין בשלבי בנייה ומאמצים הושקעו כדי להכשיר את המקום לקליטת רבבות חוגגים, לאור רצון האדמו"ר לקיים אירוע היסטורי זה בבית מדרשו החדש. בחגיגת בר המצוה השתתף המנהיג החרדי ליטאי הרב שך.
בהוראת אביו החל ללמוד מעט לפני בר המצווה שלו, באלול ה'תשמ"ח, ועד לאירוסיו בבית אביו, מפי מורים פרטיים, בהם הרב פנחס פרידמן, שהיה גם החברותא של אביו.
בו' בתמוז תשנ"ב, בגיל 16 וחצי, השתדך אהרן מרדכי עם שרה לאה, בתו של הרב שמעון למברגר, גאב"ד מאקאווא. במסיבת השידוכין השתתפו אלפי חסידים, בהם כמה מאות מאירופה ומארצות הברית. הזוג התחתן בט"ז באב תשנ"ג, (3 באוגוסט 1993). החתונה נערכה באוהל ענק ("שאטער" בעגה החסידית), שהוקם ברחבת בית הכנסת הגדול בקריית בעלז שבירושלים. על פי הערכות המשטרה נכחו בטקס החופה כשישים אלף משתתפים]. בסעודת החתונה, שהוכנה למוזמנים בלבד, נטלו חלק כשלושים אלף בני אדם.
הרב אהרן מרדכי רוקח עובר לפני התיבה בבית המדרש הגדול של החסידות לעיתים קרובות, ולעיתים גם במקום אביו, בתפילת מוסף של שבת, כאשר אביו מורה לו לעשות זאת. בשנת תש"ע נתמנה על ידי אביו האדמו"ר למלא את מקומו בסידור קידושין. עם השנים מתחזק מעמדו בניהולם הגשמי והרוחני של מוסדות בעלז. הוא יוצא לשבתות בקהילות חסידי בעלזא בעולם ולגיוס תרומות עבור מוסדות בעלזא בישראל. באחת מנסיעותיו ביקר אצל דודו, האדמו"ר רבי אהרן טייטלבוים מסאטמר (הרבנית סאשא, אשתו של רבי אהרן, היא אחות אמו של הרב אהרן מרדכי), ביקור שנתפס בציבור החרדי כפגישת פיוס בין שתי החצרות. פיוס מלא הושג כאשר נפגש אביו עם הרב אהרן בשנת 2012.
אשתו שרה לאה מנהלת כיום את מוסדות "בית מלכה" של החסידות, ועומדת לצד חמותה בראשות ארגון נשות החסידות.
בית הכנסת המרכזי של חלב

היסטוריה

בית הכנסת נבנה במאה ה-9, למרות שייתכן ושימש כמקום לפולחן יהודי כבר במאה ה-5. על פי המסורת, בסיס בית הכנסת נבנה על ידי יואב בן צרויה קרוב ל-950 לפנה"ס, לאחר שצבאו של דוד המלך כבש את העיר. רבים מאמינים שבית כנסת זה הוא בית הכנסת הראשון שנבנה בעולם ולכן הוא מכונה גם בית הכנסת העתיק.
בית הכנסת נבנה במאה ה-9 והושפע מהאדריכלות המוסלמית. במאה ה-13, הוא נפגע כתוצאה מהכיבוש המונגולי של חלב וב-1327 הפך למסגד. ב-1400, בעת כיבושו של טימור לנג חרב הבניין ונבנה שנית ב-1418.
בית הכנסת נשרף בדצמבר 1947 במהומות שאירעו נגד יהודי חלב וניזוק באופן קשה. ב-1992, שופץ בית הכנסת באופן חלקי במימון יהודי חלב שעברו לניו יורק. למרות שהבניין קיים, לא השתמשו בבית הכנסת כבר שנים רבות.

אדריכלות ועיצוב

עד המאה ה-16, כלל המבנה אגף מערבי וחצר ששימשה לתפילה בימי הקיץ. במאה ה-16, עם הגעת הספרדים לחלב, נבנה אגף מזרחי, ששימש הן לתפילה והן כבית מדרש. בקירות האולם המערבי נמצאו שלוש קשתות שכונו "היכלות". שלושה היכלות נוספים נקבעו בקיר הדרומי של החצר.
היכל שביעי נבנה בקיר הדרומי של האגף המזרחי וסימן את הכיוון לירושלים. היכל זה כונה "היכל אליהו" או "מערת אליהו", ובו נשמרו כתבי הקודש וכתר ארם צובא. בצמוד למערת אליהו שכנה מערת הצדיקים, בה נקברו חכמי חלב ורבני קהילת ארם צובא.
קודי לינלי

ביוגרפיה

לינדי נולד בלואיסוויל, במחוז דנטון שבטקסס לקתרין סאליבן, מורה למשחק וללי לינלי. אחיו הגדול של קודי, צ'אד, נפטר ב-4 באוגוסט 2011 שהיה בן 29. 
לינלי כי כיום עם שלושה כלבים, הוא אוהב בעלי חיים והוא צמחוני.

קריירה

לינלי ביצע את הבכורה שלו ב-1998 בסרט "Still Holding On: The Legend of Cadillac Jack". 
כמו כן, הופיע במספר תפקידי משנה בשנת 2000 בסרטים: "איזה מין שוטרת", "מפתח הלב" ובסדרה "ווקר".
ב-2004 ביצע הופעת אורח בסדרה "כל כך רייבן". ב-2006 החל לשחק בתפקיד חוזר של ג'ק ריאן בסדרה "האנה מונטנה" ששודרה בדיסני וכיכבה בה מיילי סיירוס. בשנת 2008 השתתף בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים", שם רקד לצד ג'וליאן האף והם יצאו במקום הרביעי. 
בשנת 2016 שיחק בסרט הטלוויזיה "שארקנדו 4: ההתעוררות הרביעית", הסרט הרביעי בסדרת הסרטים "שארקנדו" המיועדת לטלוויזיה. בשנת 2017 שיחק בסרט ההמשך, החמישי בסדרה.
הלנה (מונטנה)

היסטוריה

שבטים אינדיאנים התיישבו באזור לפני אלפי שנים, כאשר רוב הציוויליזציות לא שרדו עד היום. בתחילת המאה ה-19 החלו אנשים מערביים להתיישב באזור. מרבית ההגירה החלה לאחר סכסוכים מסחריים באיידהו, דבר שהוביל בשנת 1864 ליצירתה של טריטוריה חדשה שנקראה "טריטוריית מונטנה".  העיר הלנה נוסדה ב-30 באוקטובר 1864, בעקבות גילוי של מצבורי זהב בלאסט צ'אנס קריק ("עמק הסיכוי האחרון"). הרחוב הראשי של הלנה הנקרא לאסט צ'אנס גאלץ' עובר בתוואי העמק. במקור נקראה העיר "קרבטאון" (Crabtown) על שמו של ג'ון קראב. לאחר שגדלה אוכלוסיית העיר הוחלט לשנות את שמה של העיר. ג'ון סומרביל הציע לקרוא לעיר על שמו של עירו סנט הלנה אולם התושבים קראו לעיר "הל -נה" (HELL-en-a - "מקום הגהנום") ולא "סנט הלינה".
העיר תוכננה לראשונה בשנת 1865 על ידי ג'ון ווד, אולם הרחובות נבנו בצורה חסרת סדר, בעקבות התקדמות הכורים בעמק, ורחובות רבים הם רחובות ללא מוצא. בשנת 1870 יצא מן העיר משלחת בראשותו של הגנרל והפוליטיקאי הנרי וושבורן לחקור את הסביבה, שבעתיד תהפוך לפארק הלאומי ילוסטון.
בשנת 1888 התגוררו בעיר כ-50 מיליונרים, יותר מבכל עיר אחרת בעולם ביחס לאוכלוסייה. ריכוז גבוה זה כרם לפיתוח האדריכלות והמסחר בעיר.  מהעמק כרו באותה עת זהב בשווי של כ-3.6 מיליארד דולרים בערכי היום. מרבית הזהב נכרה בשנת 1868 אולם גם בשנות ה-70 של המאה ה-20 התגלו מרבצי זהב.  בשנת 1889 מונטנה הפכה למדינה ה-41 בארצות הברית, והלנה המשיכה להיות בירתה.

השכלה גבוהה

בעיר פועלת מכללת קארול (Carroll College) - מכללה נוצרית קתולית אשר הוקמה בשנת 1909 ולומדים בה כ-1,500 סטודנטים.
לאוניברסיטת מונטנה סניף בעיר בו לומדים לימודים טכנולוגיים. בקמפוס, שהוקם בשנת 1939 לומדים כ-1,000 סטודנטים.
וילי מקטל העיוור

ביוגרפיה

מקטל נולד בעיר תומסון במחוז ג'ורג'יה, עיוור בעין אחת. עד ילדותו המאוחרת איבד את ראייתו גם בעין השנייה, אך נהיה קורא מיומן בכתב ברייל. הוא הראה מיומנות רבה במוזיקה מגיל מוקדם ולמד לנגן בגיטרת 6 מיתרים. אביו עזב את המשפחה כאשר מקטל עדיין היה צעיר, וכאשר אימו מתה בשנות ה-20, הוא עזב את עיר מולדתו והפך לנגן רחוב. הוא פתח בקריירת ההקלטות שלו ב-1927 עבור "תקליטי ויקטור" באטלנטה.
בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה, הוא טייל והופיע רבות, והקליט עבור מספר חברות תחת מגוון שמות. סגנונו היה ייחודי: סוג של קאנטרי בלוז, המגשר את הפער בין צלילי הבלוז הגס של הדלתא בלוז לצלילי הבלוז המלוטש של החוף המזרחי. הסגנון מתועד בהקלטותיהם של ג'ון ואלן לומקס מ-1940 של מקטל עבור ספריית הקונגרס.
ב-1934, מקטל התחתן עם רות' קייט ויליאמס (ידועה יותר כקייט מקטל). היא ליוותה אותו על הבמה ובמספר הקלטות, לפני שהחלה לשמש כאחות ב-1939. את מרבית שנות נישואיהם, משנת 1942 ועד מותו, הם בילו בנפרד, כאשר היא חיה בפורט גורדון ליד אוגוסטה, והוא עבד בסביבות אטלנטה.
לאחר המלחמה, הוא הקליט עבור "תקליטי אטלנטה" ו-"תקליטי ריגל", אך הקלטות אלו זכו להצלחה מסחרית נמוכה יותר מעבודותיו הקודמות. הוא המשיך להופיע באטלנטה, אך הקריירה שלו נקטעה עקב בריאות לקויה, בעיקר סוכרת.
אד רוהדס, מנהל חנות תקליטים, פגש את מקטל ב-1956 והקליט מספר הופעות אחרונות על טייפ. אלה יצאו לאחרונה תחת "תקליטי פרסטיג'/בלוזוויל" בשם "ההקלטות האחרונות של וילי מקטל".
מקטל נפטר עקב שבץ מוחי במילדג'וויל, ג'ורג'יה, בשנת 1959. נקבר בעיר הולדתו. על המצבה נכתב השם אדי מקטייר (Eddie McTier).
פסטיבל בלוז לזכרו של מקטל נערך מדי שנה במקום הולדתו, תומסון, ג'ורג'יה.

השפעתו

ג'ק וייט מלהקת הווייט סטרייפס טען כי הושפע מהמוזיקה של מקטל; אלבומה של הלהקה משנת 2000, "דה סטיל", הוקדש למקטל והציג גירסת כיסוי לאחד משיריו. גם קורט קוביין מלהקת נירוונה טען שהושפע ממקטל. 
הזמר בוב דילן הביע כבוד למקטל בארבע הזדמנויות: תחילה בשירו משנת 1965 'חזרה לכביש 61' (Highway 61 Revisited), בבית השני שנפתח במשפט: 'לג'ורגיה סאם אף מדמם' - המאזכר את אחד מכינוייו של מקטל. לאחר מכן, בשיר שכתב דילן על מקטל (הוקלט ב-1983, יצא ב-1991 באוסף שירים נדירים), "וילי מקטל העיוור". בנוסף יצר דילן גרסת הכיסוי לשירו של מקטל "מנוע שבור", שמופיע באלבומו של דילן משנת 1993, "World Gone Wrong". גם באלבומו משנת 2003, "אהבה וגניבה", שילב דילן שורה משירו של מקטל, "הרוג את זה ילד", באחד משירי האלבום.
Quantum Conundrum

עלילה

העלילה עוקבת אחרי ילד בן 12, הגיבור הראשי במשחק. יום אחד, הילד מבקר במעבדה שנמצאת באחוזה ששייכת לדודו, מדען ששמו פרופסור פיץ קוואדורנגל. זמן קצר לאחר ביקורו, פיצוץ מתרחש לאחר ניסוי כושל, שגורם לדודו להיעלם. הילד מגלה כפפה מיוחדת, אשר באפשרותה לשנות ממדים. הוא מחליט להשתמש בכפפה על-מנת לגלות מה קרה לדודו.

מהלך המשחק

Quagntum Conundrum הוא משחק פאזלים (חידות) מגוף ראשון, שבאמצעות פתירת חידות ואתגרים ניתן להתקדם במשחק ובעלילה.
באמצעות לחיצת כפתור, השחקן יכול לשנות לאחד מארבעת הממדים במשחק, כאשר כל מימד הופך את המשחק לשונה. מימד אחד באפשרותו להאט את הזמן, מימד אחר באפשרותו להפוך את כל האובייקטים שבסביבה לקלים, באמצעות המימד השלישי ניתן להפוך את כל האובייקטים שבסביבה לכבדים, ובאמצעות המימד הרביעי ניתן להפוך את כוח המשיכה.
עם ההתקדמות בעלילת המשחק, החידות נהפכות לקשות יותר, ואף דורשות מהירות מלבד לחשיבה.
Flux Pavilion

קריירה מוזיקלית

ג'ושוע הוא המייסד המשותף של חברת ההקלטות Circus Records יחד עם התקליטנים Doctor P ו-Swan-E. ג'ושוע ידוע בעיקר בגלל הסינגל שפורסם בשנת 2011, "Bass Cannon", שדורג במקום ה-59 במצעד הסינגלים הבריטי ונכלל ברשימת השירים המוערצים ביותר של BBC Radio 1. בשנת 2011, הוציא ג'ושוע יחד עם Doctor P את אלבום הקומפילציה Circus One, שכלל 4 סינגלים.
ג'ושוע ידוע גם בגלל הסינגל "I Can't Stop" מהמיני-אלבום שלו, Lines in Wax, שנצפה מעל ל-50 מיליון פעמים ביוטיוב. באוגוסט 2011, המפיק המוזיקלי שאמה "Sak Pase" ג'וזף דגם את הסינגל "I Can't Stop" לשיר "Who Gon Stop Me" עבור האלבום המשותף של קניה וסט וג'יי זי, Watch the Throne. ב-5 במרץ 2012, הסינגל "I Can't Stop" שימש את הקמפיין הויראלי, קוני 2012. הסינגל שימש בנוסף במשחק הווידאו SSX ובסרט הדרמה גטסבי הגדול.
ב-28 בינואר 2013, ג'ושוע הוציא לאור את המיני-אלבום שלו (EP) הנקרא Blow the Roof, אשר קיבל ביקורות טובות ואהדה רבה. אחד מהסינגלים באלבום, "Double Edge", נכלל במשחק הווידאו Need for Speed: Most Wanted.
אטלנטיס

המקור ההיסטורי

בשניים מבין הדיאלוגים של אפלטון, "טימיאוס"  ו"קריטיאס", המתנהלים בין מורה לתלמידו, הסביר אפלטון כי הידע על אודות אטלנטיס הגיע מהמדינאי סולון, אשר שמע על האי מכוהן מצרי, שהפליג בהסבריו על תרבות מפותחת שהתקיימה כ-9,000 שנה לפני זמנו (כלומר כ-11,600 שנה לפני זמננו), והייתה מתקדמת בהשוואה לכל תרבות אחרת בתקופתה. אותה תרבות כבשה את כל עמי המזרח התיכון, למעט תושבי אתונה, ורשמה הישגים טכנולוגיים מדהימים. וכך תיאר אפלטון:
"והיה אי ששכן לפני המיצר שאותו אתם מכנים בשם עמודי הרקולס. האי הזה היה גדול יותר מלוב ומאסיה גם יחד, והוא הוביל לאיים אחרים. מאיים אלה יכולת לעבור את כל היבשה הנגדית, שהקיפה את הים האמיתי, שכן ים זה, הנמצא בין מצרי הרקולס, אינו אלא נמל, ויש לו כניסה צרה, אבל אותו הים האחר הוא ים אמיתי, והארץ המקיפה אותו - בצדק תיקרא יבשה."
בהמשך סיפר אפלטון שזעמו של זאוס, אבי האלים, החריב את היבשת ברעידת אדמה או התפרצות הר געש, וזאת בשל חמדנותם ואנוכיותם של תושביה.

פרשנויות היסטוריות

לפי הדעה הרווחת בקרב החוקרים, סיפור אטלנטיס היה משל שסיפר אפלטון בדומה ל"משל המערה של אפלטון", אך לא ברור אם הוא היה מבוסס (לפחות בחלקו) על סיפורים שאפלטון הכיר. היוונים קראו לים שמעבר למיצרי גיברלטר "ים אטלס" ("הים האטלנטי", או במינוח המודרני: "האוקיינוס האטלנטי"). זהו גם שמו ומקומו של האי בסיפורו של אפלטון. לפי אפלטון, הוא התקיים שם בעבר הרחוק. במהלך ההיסטוריה היו שהחשיבו סיפור זה לעובדתי, והיו ניסיונות רבים לאתר את אטלנטיס המקורית. הועלו גם מספר השערות באשר למיקומה האפשרי. אף אחת מהשערות אלה אינה מבוססת על ממצאים מדעיים כלשהם.
יש שניסו למקם את אטלנטיס בסמוך למצר גיברלטר, בצפון מערב אפריקה או בקבוצת האיים האזוריים. כאמור, לפי דבריו של אפלטון, אטלנטיס הייתה אי באוקיינוס האטלנטי. בהמשך אף הורחבה תאוריה זו לטענה שמקורן של כל התרבויות המודרניות הוא בתרבות אחת שבאי עתיק במרכזו של אוקיינוס זה. המחקר המודרני הראה שלא היה בעבר אי גדול במרכז האוקיינוס, וכן שזמני ודרכי יצירת התרבויות השונות שונים מאלו הנדרשים מהתאוריה.
ישנה סברה שלפיה אגדת אטלנטיס היא הד לחורבן התרבות המינואית העתיקה. מרכזה היה באי כרתים והיא נחרבה סמוך להתפרצות הגעשית של האי סנטוריני.
בסרטים בדיוניים רבים מתוארת אטלנטיס כעיר תת-ימית שבה חיים יצורים ימיים.
ריקוטה

ייצור ריקוטה

ייצור הגבינה נעשה בשני שלבים:
בשלב הראשון הוספת חומצה לנטרול המטענים החיוביים שעל מיצלות הקזאין ובמקביל חימום לטמפרטורה גבוהה לטובת דנטורציה של חלבוני מי הגבינה. בשלב זה מתקבלת הפרדה בין הגֶבֶן לבין מי הגבינה כאשר הגבן צף על מי הגבינה.
בשלב השני הפרדה בין הגבן למי הגבינה וסינון (בדרך כלל על ידי טפטוף ולא על ידי לחץ מכני) הגבן עד לקבלת המוצר.
אוגוסטוס (תואר)

אַוּגוּסְטוּס (בלטינית Augustus: "הנשגב" או "הנעלה") היה התואר הידוע ביותר של הקיסר הרומאי הראשון, גאיוס יוליוס קיסר אוקטביאנוס. מאוחר יותר אומץ השם כאחד מתארי הקיסרים הרומים. בתקופת שלטון הטטררכיה שימש התואר להבדיל בין הקיסרים הבכירים, האוגוסטוס של המערב והאוגוסטוס של המזרח, מאלה בעלי הסמכות הקטנה יותר, הקיסרים.
עד לתקופת הטררככיה התואר עצמו היה חסר סמכויות ממשית והיה תואר כבוד בלבד, שניתן לאוגוסטוס, או ליתר דיוק נלקח על ידיו, כסימן לייחודו וליוקרתו. השם כנראה קשור למושגים אוגור (augur), כהן דת רומי שתפקידו היה לפרש את מחשבות האלים מצפייה בתעופת ציפורים, והמילה אוקטוריטאס (auctoritas) שפירושה השפעה ויוקרה הנובעת מתכונותיו והישגיו של האדם.

התואר אוגוסטוס בקיסרות המוקדמת

אוקטביאנוס אימץ את השם לפי הצעתו של מונאטיוס פלאקנוס, במטרה להימנע מלקחת לעצמו תואר שיזכיר את תואר המלך השנוא על העם הרומי, ויחד עם זאת תואר שיציג את העובדה שהוא בעל היוקרה והמעמד הגדולים ביותר ברומא. השם החדש נועד גם להציג את תכונותיו הבולטות של אוגוסטוס לפי התעמולה הרשמית שלו: גבורה (virtus), סלחנות (clemenita), יושר (iustitia) ומסירות (pietas). 
התואר ותרגומו ליוונית הציגו אפשרות של משמעויות דתיות אצל היסטוריונים מימי קדם והעת החדשה. התרגום ליוונית של המושג הוא "סבאסטוס", כינוי בעל משמעויות דתיות ביוונית המצביע אולי על פירושים של היותו של אוקטיביאנוס ישות מעל האדם. ההיסטוריון קאסיוס דיו כותב שהתואר מסמל את בעליו כ"יותר מאנושי" ואילו אצל ההיסטוריון הרומי טיטוס ליוויוס, מופיע התואר כניגוד למילה "אנושי".
כיום מקובלת ההנחה שהתואר אוגוסטוס נועד לסמל את יוקרתו העליונה של אוקטביאנוס, או כפי שניקולאוס איש דמשק מתאר בפשטות, שאוקטביאנוס אימץ את השם בשל שאיפתו לכבוד. התיאור לא היה מעוגן במשפט הרומי ולמעשה לא העניק לקיסר סמכויות. בהקשר זה כותב צבי יעבץ בספרו, "אוגוסטוס- ניצחונה של מתינות", את המילים הבאות:
"אחרי שנת 27 לפנה"ס היו לאוקטביאנוס שלושה שמות מרשימים IMPERATOR CAESAR AUGUSTUS (אימפרטור קיסר אוגוסטוס) אך סמכויותיו נבעו ממקור אחר"
עם התבססות משטר הפרינקיפט אימצו הקיסרים את ארבע התכונות שתוארו למעלה, יחד עם התואר אוגוסטוס שהיה מזוהה איתן, כקווים המנחים של המשטר החדש, לפחות באופן רשמי. בנוסף לכך היה נהוג לקרוא לחלק מאימותיהם ונשותיהם של הקיסרים בתואר "אוּגוּסְטָה".

התואר אוגוסטוס בימי הטטררכיה

בשנת 286 הקים הקיסר דיוקלטיאנוס צורת משטר חדשה שנועדה לבלום אי היציבות שפשתה באימפריה הרומית. הוא חילק את האימפריה הרומית ל-2 חלקים: מזרחי ומערבי, ובעוד הוא שולט על הצד המזרחי כשליט בכיר, מינה את חברו מקסימיאנוס לשלוט על המערב. לכל אחד מהשליטים ניתן התואר "אוגוסטוס", ולכל אחד מהם מונה סגן שקיבל את התואר קיסר. מחזיק התואר של האוגוסטוס היה בעל הסמכות הגבוה יותר. על פי תקנותיו של דיוקליטיאנוס, אמור היה כל אחד מה"אוגוסטים" למשול כ-5 שנים ואז לפנות את כיסאו ליורשו הקיסר. צורת ממשל זו לא החזיקה מעמד יותר ממספר שנים לאחר פרישתו של דוקליטיאנוס מתפקידו. צורת השלטון של הטטררכיה התמוטטה והתואר אוגוסטוס איבד את משמעותו החדשה.
BM-27 אוראגן

תיאור

ה"אוראגן", או מערכת ה-BM-27 כוללת משגר רב-קני 220 מ"מ.
ה"BM-27" מוצב על משאית ZIL-135 והוא כמעט זהה לפרוג-7. ה-BM-27 מונע באמצעות שני מנועי בנזין והוא מגיע עד ל-65 קמ"ש על הכביש. מנוע אחד מניע את ארבעת הגלגלים הימניים והשני את ארבעת הגלגלים בצד שמאל. ה-ZIL-135 מסוגל לנסוע עד 500 ק"מ.
תא הנהג ב-ZIL-135 מוגן מפני אב"כ, כך שאם הצוות יורה טילים כימיים הוא לא ייפגע מפני חומרים מסוכנים.
לפני הירי, חייב הצוות להכין את ה-ZIL-135 לירי בעזרת שקעים לייצוב המשאית ובעזרת מגן הדף מאחורי תא הנהג. 
המשגר בעל 16 קנים, והוא יכול לירות ראשי נפץ קונבנציונליים ולא קונבנציונליים (אב"כ). כל רקטה שוקלת 280.4 ק"ג וכל ראש נפץ שוקל בין 90 ל-100 ק"ג (תלוי בסוג ראש הנפץ).
קצב האש הוא 20 שניות. 
בגלל גודל ראש הנפץ, ה-BM-27 יעיל מאוד בהנחת מוקשים, כשהוא יכול להניח ממספר מוקשים בודדים ועד שדה מוקשים שלם. טקטיקות מסוג זה היו בשימוש ברית המועצות במלחמת אפגניסטן.
כאשר כל 16 הרקטות שוגרו, 9T452 (עוד משאית מבוססת ZIL-135) מסייעת בהטענת המשגר, הטענת המשגר כולו לוקחת בערך 20 דקות.

גרסאות דומות

צבא אוקראינה משתמש במשגר אך על משאיות מסוג KrAZ בעלת 6 גלגלים והם הופעלו באופן נרחב במהלך מלחמת האזרחים באוקראינה.
כריברט הראשון

כנסיך

כריברט היה בנו השני של מלך הפרנקים כלותאר הראשון מאשתו אינגונד. ב-556 שלח אביו אותו ואת אחיו גונתרם נגד שראם, אחיהם הצעיר שפתח במרד. צבאותיהם עמדו לפני קרב כשפרצה סופת רעמים שאילצה אותם לעזוב את השדה. שראם שלח לשניהם מכתבים מזויפים לפיהם כלותאר מת; כריברט וגונתרם מיהרו לחזור לבורגונדיה על מנת לבסס את מעמדם במלחמת הירושה שהיו בטוחים שתפרוץ. לבסוף, הדביר אביהם את המרד לבדו בשנת 561 והוציא את בנו להורג. אך הוא מת מוכה חרטה זמן קצר לאחר מכן.

עלייתו לשלטון

עם מותו של כלותאר, חילקו בניו את הממלכה ביניהם לפי המנהג הסאלי. כריברט קיבל את נויסטריה ואת חבל אקיטן, וקבע את בירתו בפריז: ממלכתו חפפה בערך לזו של דוד אביו, כילדבר הראשון.

תקופת מלכותו

כריברט נשא לאישה בת אצולה בשם אינגבורגה, אך לא שמר לה אמונים. הוא החזיק מספר גדול של פילגשים. אינגבורגה הולידה לו ארבע בנות, שאחת מהן, ברתה, נישאה לבסוף לשליט ממלכת קנט. הוא התגרש מאשתו כדי לשאת את מרופלדה, בתו של טווה צמר, שיחד עם אחותה מרקופלדה הייתה בין פילגשיו; הוא התחתן עם השנייה לאחר מות מרופלדה. באותה תקופה פרצה מגפה בארץ: ראשי הכנסייה הקתולית האשימו בה את המלך, שכן האמינו כי זהו עונש מאלוהים על שביצע גילוי עריות כשנישא לאחות אשתו. הבישוף גרמנוס מפריז נידה את כריברט מחיק הכנסייה.
עם מותו, היה למלך מספר גדול של צאצאים, אך כולן היו נשים. עקב כך, לא היה זכר שירש אותו, ואחיו חילקו את ממלכתו ביניהם.
מציאות וירטואלית

סימולציית אנשים מדומים  

בסימולציית אנשים מדומים, כל אדם הוא יליד המקום, כל ישות נולדת ונוצרת בתוך הסימולציה, ואין לה גוף "ממשי" בעולם האמיתי.
כל ישות מיוצגת על ידי חלק ממכונה, או מכונה עצמאית, אשר מגיבה עם מכונות אחרות (ישויות אחרים).
כך כל המידע המקיים אדם מסוים, מאוחסן במכונה, והוא יכול להיות מועבר ממכונה למכונה, או אפילו להיות מאוחסן בנפרד לשימוש עתידי.
אפשרי שהגוף אשר קיים בסימולציה יועבר אל העולם האמיתי, על ידי העברת המידע המקיים אותו למוח סינתטי בגוף סינתטי.
דרך נוספת, היא להעתיק את הDNA הווירטואלי שלו להעתק בעולם האמיתי, ולבצע שיבוט של האדם בעזרת אישה מאותו מין, אם קיימת.
תהליך זה לא יוציא את האדם מהסימולציה, אלא ייתן לו ייצוג בעולם הממשי.
הקורפוס ההררי ה-15 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1943 על בסיס מפקדת הכוחות הגרמניים בקרואטיה, בשם "הקורפוס ההררי ה-15", והועמד תחת פיקוד רודולף ליטרס.
הקורפוס פעל ברחבי המדינה העצמאית של קרואטיה נגד הפרטיזנים בפיקודו של טיטו, כחלק ארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F. ב-1 בנובמבר 1943 מונה ארנסט פון לייזר למפקד הקורפוס, וב-20 ביולי 1944 החליפו גוסטב פהן, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.