google/wiki40b huggingface dataset:
אודו צימרמן

חייו

צימרמן היה חבר במקהלת קרויצר מ-1954 עד 1962, אז המשיך את הכשרתו המוזיקלית בבית הספר הגבוה למוזיקה על שם קרל מריה פון ובר בדרזדן. הוא למד הלחנה אצל יוהנס פאול תילמן במקביל ללימודי ניצוח וזמרה.
ב-1970 היה צימרמן ליועץ דרמטי של בזמפר-אופרה בדרזדן. ב-1978 התמנה לפרופסור להלחנה באלמה מאטר שלו, בית הספר הגבוה למוזיקה של דרזדן (Dresdner Musikhochschule). בשנת 1986 ייסד את המרכז למוזיקה בת זמננו בדרזדן, מרכז מחקר וארגון קונצרטים ופסטיבלים. מ-1990 עד 2001 כיהן צימרמן כמנהל אמנותי של האופרה של לייפציג. בתקופת כהונתו הונהג באופרה רפרטואר, שייחד אותה בין להקות האופרה של מרכז אירופה. בשנת 2001 התמנה למנהל אמנותי של הדויטשה אופר ברלין.
מאז 1990 כיהן במספר רב של משרות, בהן מלחין הבית בפסטיבל זלצבורג (1991 ו-1995) מנהל אמנותי של סדרת "מוזיקה ויוה" בתזמורת רדיו בוואריה ונשיא עמותת יאן סיבליוס בגרמניה (מאז 1990), בין השאר.
מאז 1979 מנצח צימרמן על יצירותיו הוא ועל יצירות של מלחינים אחרים בכל התזמורות החשובות באירופה. רבות מיצירותיו דרמטיות במובהק ויש בהן מרכיבים סריאליים ואליאטוריים. טכניקות הלחנה משרתות את הדרמה ואת נושא היצירה. בשנות ה-60' התמודד צימרמן עם המוזיקה של הנצה ועם האסכולה הפולנית של לוטוסלבסקי, פנדרצקי וטדאוש ברד, שהשפעותיה ניכרות ביצירותיו, כמו גם השפעותיהם של ריהם ושניטקה. צימרמן מייחס חשיבות למוזיקה שביסוד מניעיה שיקולים מוסריים ורגשות אנוש, בניגוד להשלכות טכניות ואינטלקטואליות. גישתו זו באה לביטוי בעיקר באופרות שלו, שבהן הוא נותן משקל-יתר לטקסט בתפקידים ווקאליים, שיש בהם מאפיינים של רצ'יטטיב. באופרה "הוורד הלבן" הוא מספר על גורלם הטרגי של הנס וסופי שול, אח ואחות שהיו פעילים במחתרת הסטודנטים הוורד הלבן, שפעלה נגד המפלגה הנאצית בגרמניה של מלחמת העולם השנייה.(האופרה הועלתה בהפקה ישראלית,ב-1992, בבימויו של אלכס כגן ובהפקת אריה קרישק;). גם ביצירותיו האינסטרומנטאליות מנחים אותו לא פעם שיקולים חוץ-מוזיקליים, כמו הלך הרוח והכוונה שבשירי פדריקו גרסייה לורקה, הבאים לביטוי ביצירה "סינפוניה קומה און גרנדה למנטו" מ-1997, שחוברה לזכר המשורר.
פונקציית בסיס 13 של קונוויי

פונקציית הבסיס-13 של קונוויי היא פונקציה ממשית המקבלת כל ערך ממשי בכל קטע. הפונקציה המבוססת על הצגת ערכים בבסיס 13 ובבסיס 10, תוארה על ידי המתמטיקאי ג'ון הורטון קונוויי. כמו הפתרונות הלא רציפים של המשוואה הפונקציונלית של קושי, הגרף של הפונקציה צפוף במישור הממשי, והיא אינה רציפה באף נקודה.

מבוא

פונקציות רציפות נתפסות באופן אינטואיטיבי (ולא מדויק) כפונקציות שניתן לצייר את הגרף שלהן בלי להרים את העפרון מהדף. לפי תפיסה אינטואיטיבית זו, אם פונקציה רציפה מקבלת בשתי נקודות שונות שני ערכים שונים, אז בדרכה מערך אחד לאחר היא תעבור גם דרך כל ערך שביניהם. זהו אכן התוכן של משפט ערך הביניים. נשאלת השאלה האם גם הכיוון ההפוך נכון: האם פונקציה העוברת בדרכה מערך אחד לאחר דרך כל ערך שביניהם, היא בהכרח רציפה? 
בניסוח מתמטי מגדירים פונקציה f כ"פונקציית דארבו" אם לכל שתי נקודות a ו-b המקיימות  ולכל r המקיים  קיים c בין a ל-b כך ש-. בעזרת מושג זה ניתן לנסח את משפט ערך הביניים בתור הטענה "כל פונקציה רציפה היא פונקציית דארבו". השאלה שנוסחה קודם היא למעשה השאלה "האם כל פונקציית דארבו היא פונקציה רציפה?" התשובה לשאלה שלילית. לפי משפט דארבו כל פונקציה שיש לה פונקציה קדומה (כלומר היא הנגזרת של פונקציה כלשהי) היא פונקציית דארבו, אף שישנן פונקציות שיש להן פונקציה קדומה והן אינן רציפות.
הדוגמה הטיפוסית לטענה כי לא כל פונקציית דארבו רציפה היא הפונקציה  (כשמוסכם כי f(0)=0). פונקציה זו היא פונקציית דארבו בכל קטע שהוא, עם זאת היא אינה רציפה בנקודה x=0 (הפונקציה "משתוללת" בנקודה זו, ראו עקומת הסינוס של הטופולוגים). על אף שדוגמה זו מספיקה כדי להפריך את המשפט ההפוך למשפט ערך הביניים ולתת תשובה שלילית לשאלה ששאלנו, היא אינה דוגמה חזקה במיוחד. זאת משום שהפונקציה שבדוגמה אינה רציפה בנקודה יחידה בלבד, ורציפה בכל נקודה אחרת. ניתן לעדן את המשפט ההפוך כך שהדוגמה הזו לא תספיק: נשאל את השאלה, "האם פונקציית דארבו מוכרחה להיות רציפה כמעט בכל נקודה?". הפונקציה f שהצגנו רציפה בכל נקודה פרט לאפס, ולכן אין היא מספיקה כדי לשלול את הטענה בשאלה החדשה. לשם כך הציג קונוויי פונקציה מתוחכמת מעט יותר, שהיא פונקציית דארבו לכל דבר, ובכל זאת, אינה רציפה באף נקודה.

התומך

התומך של פונקציית הבסיס-13 של קונוויי, היינו, קבוצת הנקודות S שבהן היא מקבלת ערך שונה מאפס, היא קבוצה מעניינת בפני עצמה, הדומה בתכונותיה לקבוצת קנטור. העוצמה של S היא עוצמת הרצף (כי f מתאימה אותה על הרצף) והיא צפופה בקטע (0,1). מידת לבג של S היא 0, כי היא חלקית לקבוצת המספרים שאינם נורמליים (כי בייצוג של כל איבר ב-S בבסיס 13 הספרות  מופיעות רק מספר סופי של פעמים), שלפי הלמה של בורל-קנטלי מידתה אפס. מהגדרת הפונקציה נובע ש-S היא קבוצת בורל.
רמת חיים

רמת חיים הוא מונח אשר מתייחס לרמת הרווחה הכלכלית של אנשים בודדים או אוכלוסייה שלמה, הנמדדת באיכות ובכמות הסחורות והשירותים אותם הם יכולים להרשות לעצמם.
רמת החיים מורכבת מסדרה של מדדים מתחומים שונים: הכנסה לנפש (בהתאם לאינפלציה), תוצר מקומי גולמי (תמ"ג), נגישות לסחורה מסוימת, הזמינות של שירותים רפואיים ואיכותם, תוחלת החיים, צריכת המזון, תנאי הדיור בנוסף למדדים רבים אחרים.
אף על פי כן, יכולות להיות בעיות בשימוש במדדים מספריים לשם השוואה של רמת החיים. לדוגמה, במדינות בהן ישנם פערי הכנסה, כמות קטנה יחסית של אנשים עשירים מן המעמד העליון ביחס לכמות גדולה של אנשים עניים מן המעמד התחתון, רמת ההכנסה הממוצעת תהיה גבוהה יחסית אף על פי שרוב האוכלוסייה בעלת רמת חיים נמוכה מרמת ההכנסה הממוצעת. לשם כך, משתמשים במדדים חציוניים המסייעים למנוע הטיות אלו. לדוגמה: במקום לחשב את השכר הממוצע במשק על ידי חלוקת כל השכר הכללי למספר האנשים המשתכרים, משתמשים במדד שכר חציוני המגלם רמת שכר אשר מחצית מהעובדים משתכרים יותר ממנה ומחציתם פחות ממנה.
הגורמים להבדלים ברמת החיים בין מדינות העולם הם הבדלים בין המינים לדוגמה, במדינות תת-מפותחות נשים לא זקוקות להשכלה, מה שמוריד את רמת החיים. בנוסף תוחלת החיים במדינות פחות מפותחות ירודה בשל המחסור בתרופות, רופאים והתברואה נמוכה. נוסף על כך הנגישות למי שתייה נקיים לוקה בחסר במדינות פחות מפותחות ועל כן רמת החיים פחותה. גם רמת המינוע משפיעה על רמת החיים שכן במדינות פחות מפותחות רמת המינוע קטנה. 
אחת הדרכים להעלאת רמת החיים היא על ידי רכישת השכלה, אשר מאפשרת השתלבות בשוק העבודה ופיתוח קריירה.
יעקב ליטמנוביץ

ד"ר יעקב ליטמנוביץ (Yaacov I. Litmanovitch) (כ"ג בשבט ה'תרע"א, 21 בפברואר 1911 - ב' בתשרי ה'תש"ן, 1 באוקטובר 1989) היה רופא ישראלי, מומחה לאנגיולוגיה, מנהל בית החולים הדסה בתל אביב וממייסדי בית חולים איכילוב (לימים חלק מהמרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי).

ביוגרפיה

נולד בלודז' שבפולין למקסימיליאן (משה) ולפאולינה ליטמנוביץ. לאחר סיום לימודיו בגימנסיה בלודז' התגייס לצבא פולין ועם הכשרתו כקצין ארטילריה שירת בחיל במילואים עד 1937, אז עבר לחיל הרפואה. היה ראש המטה הארצי של "ברית החייל" בפולין. כמו כן היה נציב בית"ר בשווייץ.
למד באוניברסיטאות בפראג, ברטיסלאבה ובזל.
בשנת 1940 עלה לארץ ישראל. בשנת 1943 נישא למרתה ורבר. במלחמת העולם השנייה שירת בבריגדה היהודית. היה חבר באצ"ל, ובמהלך שירותו נכלא במחנה המעצר בלטרון. במלחמת השחרור נפצע.
בסוף שנות ה-40 החל לעבוד כרופא בבית החולים הדסה בתל אביב. בשנת 1951 התמנה לסגן מנהל בית החולים. בשנת 1954 עבר לנהל את מינהל ותכנון בתי חולים במשרד הבריאות. כעבור זמן שב לתפקידו כמנהל בית החולים הדסה בתל אביב. היה ממקימי בית החולים איכילוב בתל אביב. במשך תקופה היה מנהל הלשכה לתכנון ופיתוח שירותי האשפוז.
היה ממייסדי לשכת "תיאודור הרצל" של בני ברית בתל אביב ונשיא מועדון ליונס בתל אביב.
משנת 1963 היה חבר המועצה המדעית של הקולג' הבינלאומי לאנגיולוגיה.
יחסי אירלנד–סן מרינו

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אירלנד וסן מרינו כוננו ב-13 בינואר 1995. ב-4 ביולי 2012, שתי המדינות חתמו על הסכם בדבר חילוף המידע בנוגע למיסים. היחסים בין המדינות לבביים, המדינות מקיימות קשרים בכלכלה ובמסחר.
NGC 262

תכונות

הגלקסיה בעלת גודל זוויתי נראה של כ-1.1 דקות קשת ששקולות לקוטר של כ-67,000 שנות אור. מחקר מ-1979 העלה שלגלקסיה יש מעטפת של מימן נייטרלי (אזור H I) שמשתרעת עד למרחק זוויתי של 8–12 דקות קשת ממרכז הגלקסיה, ששקול למרחק של 650,000–1,000,000 שנות אור, כלומר קוטר הגלקסיה מגיע למעשה לכ-2 מיליון שנות אור - פי 20 מקוטרה של גלקסיית שביל החלב. מסתה של מעטפת הגז מוערכת בקרוב ל-50 מיליארד מסות שמש, כאשר המסה הכוללת של הגלקסיה מוערכת בין 10¹¹ ל-6.7x10¹¹ מסות שמש (0.15–1.15 מסות שביל החלב). הספקטרום של האור הנפלט ממרכז הגלקסיה כולל קווי פליטה רחבים ומשום כך היא מסווגת כגלקסיית סייפרט מסוג II.
וילהלם ברלין

קריירה מוקדמת

ברלין נולד ב-28 באפריל 1889 בקלן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-14. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם ביחידות שונות, וב-18 באוגוסט 1917 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר ברלין ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר אותה שנה מונה למפקד הגדודו ה-3 ברגימנט ההדרכה של הארטילריה. ב-20 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-33.

מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה היה ברלין מפקד רגימנט הארטילריה ה-33, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהדיוויזיה ה-33 במסגרת הקורפוס ה-9. ב-1 במרץ 1940 הועלה ברלין לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד אגד הארטילריה ה-101, עליו פיקד במהלך המערכה על צרפת. בסתיו 1940 מונה ברלין למפקד בית הספר לתותחנות, וב-1 במרץ 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 במאי 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-58, וב-7 ביוני 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-227. ב-6 במרץ 1944 קיבל ברלין על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-11 במאי 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-26. ב-9 בפברואר 1945 מונה ברלין למפקד הקורפוס ה-101, ולחם עמו במהלך הקרב על ברלין כחלק מהארמייה התשיעית. ב-18 באפריל הוחלף ברלין על ידי פרידריך זיקסט, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.

לאחר המלחמה

ברלין שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר ברלין בהמבורג עד למותו ב-15 בספטמבר 1987.
טומהוק (להקה)

ביוגרפיה

הלהקה הוקמה ב-2000 בידי מייק פאטון מפנטומאס (לשעבר במיסטר באנגל ופיית' נו מור) ודויין דניסון (לשעבר בהג'יזס ליזרד). דניסון צירף ללהקה את ג'ון סטנייר (לשעבר בהלמט) ופאטון את קווין רוטמניס ממלווינס.
טומהוק הוציאה עד כה ארבעה אלבומים. הלהקה הופיעה במדינות רבות, לרוב כמופע המרכזי, אך לעיתים גם כלהקת חימום של להקות כגון טול. האלבום הראשון הוא אלבום קונספט המתעד פסיכולוגיה של רוצח סדרתי.
יובל כרמי

ביוגרפיה

כרמי שירת בצה"ל בפיקוד הנח"ל בתפקיד מש"ק אומנים.
סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי ב-1989. בשנים 2000-1998 למד בימוי קולנוע וטלוויזיה בבית הספר קמרה אובסקורה.

קריירת בימוי-תקציר

במסגרת תיאטרון הסטודיו ביים את: "הזוג המוזר" (גם בגרסה הנשית) מאת: ניל סיימון, "מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים מאת: דייוויד הלואל, "ראיון עבודה" מאת: תמר ציון, "סכסוכים" מאת: קתרין הייס, "דני והים הכחול" מאת: ג'והן פאטריק שאנלי,"משחקים בחצר האחורית" מאת: עדנה מזי"א, "ילדי קנדי" מאת: רוברט פאטריק, "שלוש נשים גבוהות" מאת: אדוארד אלבי, "טוב" מאת: ססיל טיילור,"ביקור הגברת הזקנה" מאת: פרידריך דירנמאט,"סיבוב מסוכן" מאת: ג.ב. פריסטלי, "לפוצץ אותם" מאת: ברי קיף,"אישה בעל בית" מאת: שמואל הספרי,"החיים בשלוש גרסאות" מאת: יסמינה רז'ה,"חברות הכי טובות" מאת: ענת גוב,"סינית אני מדברת אליך" מאת: סביון ליברכט, "רכוש נטוש" מאת:שולמית לפיד,"התרוממותו של בנו כופתא-בוכתא" מאת: אלברט אינוראטו,"בגידה" מאת: הרולד פינטר, "מי תהום" מאת:הלל מיטלפונקט, "קידוש" מאת: שמואל הספרי,"מלאכים באמריקה" מאת: טוני קושניר.
בתיאטרון תהל ביים את "וינסנט ריבר" מאת" פיליפ רידלי.
צומח כרקוצי

צומח כרקוצי או צומח טרגקנטי היא צורה של בית גידול הכולל בתה של בני-שיח היוצרים כרים קוצניים. על אף שהבתה מהווה בדרך כלל שלב מעבר בטור הסוקצסיוני, באזורי הצומח הכרקוצי מהווה הבתה הכרקוצית את חברת הקלימקס. השם הלועזי של בית הגידול, צומח טרגקנטי נקרא כך על שם מין של קדד - astragalus tragacanthus האופייני לצורת חיים זו ולאזורים אלו.
צורת הכר האופינית נובעת מצמיחה צפופה של ענפים מבסיס הצמח. הענפים אינם מסוגלים להתארך עקב פגיעה מכנית של רוחות חזקות. ענפי התפרחת מצויים אף הם בגובה הכר, והפרחים מצויים יחד עם שאר הענפים הצעירים בחלקים המוגנים. בחורף מכוסים הצמחים בחברה זו בשכבת שלג שעוביה 1 מ' ויותר.
עונת הפריחה בחגורה הכרקוצית נפתחת לאחר הפשרת השלגים ומגיעה לשיאה בחודשים יוני-יולי. במקומות מוכי הרוח רוב הצמחים מקדימים ופורחים באביב, טרם יגבר היובש באזורים אלו.
בארץ, שולט הצומח הכרקוצי בחגורה העליונה של החרמון, המכסה את ההר מרום 1800 מ' ועד לשיאו. בית גידול זה אינו אחיד אלא עשוי פסיפס של גומחות אקולוגיות. ברום של 1800–1900 מ', תנאי האקלים הופכים להיות קשים ואינם מאפשרים קיום עצים: יש שלג רב, סופות וכפור בחורף, ובקיץ - קרינה עזה, רוחות ויובש. צורת צמיחה של כרים קוצניים עגולים ונמוכים היא כנראה הצורה המתאימה ביותר לקיום בתאים קשים אלו, ולכן הצומח השליט במרומי החרמון הוא הצומח הכרקוצי, שהוא אִירָנוֹ-טוּרָני ביסודו (מאפיין את החגורה האלפינית של אזור זה). רוב מיני הצמחים המאכלסים חגורה זו (כ-125 מינים) אינם מצויים במקומות אחרים בארץ, וניתן לראותם בחרמון בלבד.
סטיבן קאלפ

חייו האישיים

קאלפ נולד בסן דייגו, קליפורניה לאב קצין בחיל הים ולאם ילידת אוהיו, הוא ממוצא הולנדי ובגיל צעיר הוריו התגרשו ואמו נישאה בשנית ונולדה לו אחות למחצה, הוא גמר את לימודיו התיכוניים בבית ספר פרטי בווירג'יניה, ב-1978 סיים תואר בספרות אנגלית בקולג' ויליאם ומרי והתגורר תקופה קצרה באנגליה על מנת ללמוד באוניברסיטת אקסטר וב-1981 הוא קיבל תואר שני מטעם אוניברסיטת ברנדייס.
בינואר 2006 נרצחה אחותו של קאלפ, קתרין הרווי ביחד עם בעלה, הזמר והגיטריסט בראיין הרווי ושתי בנותיה הקטנות במהלך פיגוע ירי.
קאלפ נשוי לברברה איירס, מעצבת תלבושת במקצועה וב-1996 נולדו להם זוג תאומים בן ובת.

קריירה

קאלפ החל להופיע בסרטים וסדרות בתחילת שנות השמונים. הוא גילם את אביו של ג'יימס בעיבוד הקולנועי לספר "ג'יימס והאפרסק הענק". פרסומו המשמעותי בא מתפקידו כסוכן CIA בסדרה "ג'אג" וכקפטן הייס ב"מסע בין כוכבים: אנטרפרייז". הוא גילם פעמיים את דמותו של רוברט קנדי: במותחן הפוליטי "13 ימים" לצד קווין קוסטנר ובסרט הביוגרפי אודות חייה של מרילין מונרו "נורמה ג'יין ומרלין". ב-1995 החל לככב באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". הוא שיחק ב"מסע בין כוכבים: נמסיס", אך כל הופעותיו נחתכו בעריכת הסרט וקטעיו מופיעים רק בגרסת ה-DVD, בשנים 2003–2005 כיכב בסדרה "הבית הלבן" בתפקיד יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. קאלפ הופיע בסרטון וידאו ללימוד השפה אנגלית שהופץ במדינות זרות. ב-2004 הוא לוהק לסדרת הדרמה הפופולרית "עקרות בית נואשות" בה הוא גילם את רקס ואן דה קמפ, בעלה של ברי ואן דה קאמפ (מרשה קרוס), שהיא אחת מהדמויות הראשיות בסדרה. ואן דה קמפ הוא רופא המיואש מאשתו ומחייו. דמותו בסדרה מתה מהתקף לב בסוף העונה הראשונה, אך הוא המשיך להופיע בסדרה במהלך פלשבקים לאחור המתרחשים בעלילה, והוא אף הופיע כמספר הסדרה באחד הפרקים.
קאלפ שיחק בדרמה "24" בתפקיד סוכן חשאי ובתפקיד אורח בסדרות: "ER", "חוק וסדר", "בוורלי הילס 90210", "מרפי בראון", "סטארגייט אטלנטיס", "אלי מקביל", "מדיום", "הלוחשת לרוחות", "בוסטון ליגל" ו"המנטליסט". בנוסף, הוא זכה במקום הראשון בעונה השביעית של "Celebrity Poker Showdown", תוכנית ריאליטי בה ידוענים שונים מתחרים במשחק פוקר.
בשנת 2012 החל להופיע בעונה התשיעית של הדרמה הרפואית המצליחה "האנטומיה של גריי" כד"ר פארקר, רופא מנתח בכיר בבית החולים ב"סיאטל גרייס".
בשנת 2017 שיחק בסרט הקומי "המילה האחרונה", לצדן של שירלי מקליין ואמנדה סייפריד. בשנת 2019 החל לשחק בסדרה "אימה אמריקאית: 1984", המהווה העונה התשיעית בסדרת "אימה אמריקאית".
פלאוגן

פלאוגן היא יחידת זמן גאולוגית בעידן הקנוזואיקון והראשונה שלאחר הקרטיקון מעידן המזוזואיקון. בעבר הייתה שייכת לתור השלישון שבוטל. היא התמשכה על פני 42 מיליוני שנים, מלפני 0.3 ± 65.5 מיליוני שנים ועד לפני 0.05 ± 23.03 מיליוני שנים.
בפלאוגן נמצאות התקופות: אוליגוקן, אאוקן ופלאוקן.
הפלאוגן נודעת בכך שבמשך תקופה זו התפתחו היונקים, מיצורים קטנים ופשוטים למגוון גדול של יצורים מורכבים יותר, וזאת בעקבות ההכחדה ההמונית אשר אירעה בסוף תור הקרטיקון. חלק מיונקים אלה התפתחו לאחר מכן לבעלי החיים הגדולים הנמצאים ביבשה, בעוד שחלק מהם הפכו ליונקים ימיים. בתקופה זו התפתחו גם העופות באופן משמעותי וקיבלו צורה דומה לצורה שיש להן כיום.
בתקופה זו הייתה גם תנועה מסוימת של היבשות. האקלים התקרר במידה מסוימת במשך הפלאוגן, והימות שכיסו חלק מיבשת צפון אמריקה נסוגו בתחילת תקופה זו.
יוסי וקסמן

יוסי וקסמן (נולד ב-1959) הוא סופר, צייר ומעצב ישראלי.

ביוגרפיה

וקסמן נולד ביפו, בן בכור להורים שהם דור שמיני בארץ ישראל. בגיל 7 עבר לירושלים ובה גדל. את שירותו הצבאי עשה במודיעין שדה בסיני. למד פילוסופיה ותולדות האמנות באוניברסיטה העברית, והוא בוגר בהצטיינות במחלקות לעיצוב גרפי וּוידאו-ארט באקדמיה בצלאל.
וקסמן חי עם בן זוגו בכפר האמנים עין הוד. הוא חבר הכפר, נמנה עם ועדת השיפוט האמנותי, ומציג באופן קבוע בגלריה המרכזית של הכפר. אחותו היא השחקנית ענת וקסמן.

עיצוב ואיור

וקסמן הוא בעליו של משרד לעיצוב בשם שפירא-וקסמן. בין עבודות המשרד - עיצוב ביתנים תדמיתיים עבור חברות כמו טבע, נען, אי.סי. איי טלקום ואלביט. עוד עוסק המשרד בעיצוב אריזות (ד"ר פישר, מטע, גולדפרוסט ועוד), עטיפות תקליטים (יהודה פוליקר, הראלה בר, שם טוב לוי, תלמה אליגון ועוד) וספרים - בהם "שירי רחל" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן, שזכה בפרס "חתך הזהב" של אגודת המעצבים הגרפיים בישראל, סדרת "קולות" של הוצאת דביר, וכל כתבי זיגמונד פרויד, אף הם בהוצאת דביר.
מקסין ווטרס

ביוגרפיה

ווטרס נולדה ב-15 באוגוסט 1938 בסנט לואיס, מיזורי, החמישית מתוך 13 ילדים. כשהייתה ווטרס בת שנתיים, אביה עזב את הבית והיא נשארה לגדול אצל אמה. בשנת 1961 עברה עם משפחתה ללוס אנג'לס, שם עבדה בבית חרושת לטקסטיל. בשנת 1966 סיימה לימודי סוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1973 החלה לעבוד בעירייה וכשלוש שנים מאוחר יותר נבחרה לפרלמנט של קליפורניה. בזמן פעילותה באספה המקומית, פעלה ווטרס למען הפסקת הפעילות הכלכלית בין קליפורניה לבין משטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
בשנת 1990 נבחרה ווטרס לראשונה לבית הנבחרים, עם כ-79% מקולות הבוחרים במחוז הבחירה שלה.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו בשנת 2008 תמכה ווטרס בתחילה בהילרי קלינטון, אך העבירה את תמיכתה למועמד ברק אובמה, לאחר שזכה בפריימריז המפלגתיים. באוגוסט 2011 ווטרס ביקרה את אובמה על כך שאינו פועל מספיק למען חיזוק הקהילה השחורה., זאת במיוחד לאור אחוז האבטלה הגבוה שעמד באותה התקופה בקרב אוכלוסייה זו (15.9%). בשנת 2018 קואליציית היהודים הרפובליקנים קראה לווטרס להתפטר מתפקידה בגלל קשריה הטובים עם לואיס פרחאן, מנהיג ארגון אומת האסלאם. ווטרס גינתה את השלטון הקומוניסטי בקובה, ושיבחה את הממשל כאשר נקט בתהליכי דמוקרטיזציה. היא התנגדה לאמברגו האמריקני על המדינה. היא גם גינתה רבות את ממשלו של טראמפ, וקראה להדיחו פעמים רבות, במיוחד לאחר פרישתו מהסכם הגרעין האיראני. ווטרס טוענת כי טראמפ הוא "אנוכי וגזען שלא ראוי לכהן כנשיא". היא התנגדה רבות למלחמת עיראק מאז פריצתה.
יוסי זילברמן

יוסי (יוסף) זילברמן (נולד ב-3 בספטמבר 1981) הוא דיפלומט כיום ובעבר עיתונאי ישראלי וכתב בחדשות 2.

ביוגרפיה

יוסי זילברמן נולד ולמד בקריית גת. התגייס לנח"ל ושירת כלוחם. עם שחרורו מהצבא, למד תקשורת במכללת ספיר והתמחה במסלול הרדיו. 
את דרכו העיתונאית החל כמגיש ועורך חדשות ברדיו דרום וברדיו ירושלים. עם הקמת דסק האינטרנט של חדשות 2, מונה לכתב האתר באזור ירושלים. בין היתר חשף זילברמן את פגישתו של ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט עם חשודים נוספים בפרשת הולילנד, תיעד את השלכת הנעל על נשיאת בית המשפט העליון לשעבר דורית ביניש וליווה את מאבקה של משפחת שליט מהחטיפה ועד לחזרתו של גלעד שליט מהשבי.
כיום הוא משמש כדיפלומט ישראלי בשגרירות ברוסיה, ובעבר בשגרירות בארגנטינה.
מורכבים

מורכבים בעלי ערך לאדם

מספר מינים של מורכבים הם בעלי ערך לאדם. ברשימה זו מינים שבהם נעשה שימוש נרחב. במינים רבים אחרים נעשה שימוש מצומצם יותר, במיוחד באזורים הטרופיים, כמזון וכתרופות טבעוניות, שיעילותן ובטיחותן לא הוכחו מדעית.
הצתה עצמית

הצתה עצמית היא שיטה להתאבדות באמצעות שריפה מכוונת של אדם את עצמו. בתרבויות מסוימות הצתה עצמית היא מסורת בת מאות שנים; בעת המודרנית הצתה עצמית הפכה לצורת מחאה פוליטית רדיקלית.
המסורת הידועה ביותר של הצתה עצמית היא הסאטי, מנהג הודי עתיק שבו האלמנה שורפת את עצמה באש מדורת השריפה של בעלה המנוח. מקורו של המנהג בסיפור אודות האלה סאטי, שקפצה למדורת הפולחן שערך אביה, דקשה, לכל האלים למעט בעלה, האל שיווה, על מנת לשמור על כבודו של בעלה. באפגניסטן הצתה עצמית היא דרך מקובלת של נשים להתאבד.
מקצוע (גאומטריה)

בגאומטריה מקצוע הוא כל אחת מצלעות הפאות של הפאון. לכל שתי פאות סמוכות יש מקצוע משותף. כל מקצוע מחבר בין שני קדקודים סמוכים של הפאון, וכל קדקוד הוא נקודת מפגש של לפחות שלושה מקצועות. מקור השם מקצוע הוא בפעולת ההקצעה של עץ ההופכת את פני השטח המעוגלים שלו לפני שטח מישוריים, שביניהם קווים ישרים ומחודדים.
כלל מקצועות הפאון מהווים את השלד שלו.
ארכיון

תולדות

ארכיונים קיימים מאז ימי קדם, מקובל שהארכיון העתיק ביותר הוא חוקי חמורבי החקוקים על מצבתו שנמצאת במוזיאון הלובר.
בעקבות היונים הלכו גם הרומאים והקימו ארכיונים - ARCHIVUM. גם במקורות היהודיים יש איזכור לארכיון, לדוגמה בספר ירמיהו, פרק ל"ב, פסוקים י"א-י"ד: "ואקח, את-ספר המקנה, את-החתום המצוה והחוקים, ואת-הגלוי. יב ואתן את-הספר המקנה, אל-ברוך בן-נרייה בן-מחסיה, לעיני חנמאל דודי, ולעיני העדים הכותבים בספר המקנה--לעיני, כל-היהודים, היושבים, בחצר המטרה.  יג ואצווה,
את-ברוך, לעיניהם, לאמור.  יד כה-אמר ה' צבאות אלוהי ישראל, לקוח את-הספרים האלה את ספר המקנה הזה ואת החתום ואת ספר הגלוי
הזה, 'ונתתם, בכלי-חרש--למען יעמדו, ימים רבים."
במשך אלפי שנים שימשו הארכיונים אך ורק את מוסדות השלטון, בין אם היה זה שלטון מרכזי של מדינה, שלטון של עיר או של מוסדות דת, בעיקר של מוסדות הכנסייה הקתולית. בימי הביניים נוצרו גם
ארכיונים של משפחות אצולה ומראשית העת החדשה נוצרו גם ארכיונים של עסקים. כל הארכיונים האלו היו סגורים לקהל ופתוחים אך ורק לבעליהם.
השינוי המרכזי בתפקיד הארכיונים הגיע עם המהפכה הצרפתית ב-1789, שבעקבותיה בוטלו המעמדות. ב-25 ביוני 1794 נחקק בצרפת חוק הארכיונים המודרני הראשון, שקבע שהארכיון של הממשלה יהיה פתוח לקהל. חקיקת חוק זה הייתה ראשיתה של התקופה המודרנית בניהול הארכיונים. בעקבות הצרפתים התחילו שאר מדינות אירופה לפתוח את הארכיונים שלהם לקהל האזרחים. עובדה זו הפכה את הארכיונים כמקור למחקר מדעי.
ציון דרך חשוב בניהול הארכיונים היה ב-1898 עם צאת ספרם המונומנטלי של שלושת ההולנדים  Muller Feith and Fruin - "מדריך לארגון ורישום ארכיונים". הם אלו שקבעו את הכלל הבסיסי בארכיונאות - "עקרון המוצא", כלל שתקף גם היום וביתר שאת בארגון, סידור ורישום של חומר ארכיוני דיגיטלי.
התפתחות נוספת בניהול הארכיונים חלה בראשית המאה העשרים שאז התברר לארכיונאים שעל מנת לאפשר שימוש ראוי ואמין בחומר הארכיוני השמור בארכיונים עליהם להיות מעורבים בתהליך
יצירת החומר הארכיוני. כך נוצר מקצוע משני בארכיונאות – ניהול רשומות.
הארגון הבסיסי של הארכיון הוא בהתאם לגוף יוצר החומר. כל יוצר חומר ארכיוני הוא חטיבה בארכיון. זו יכולה להיות חטיבה של חומר ארכיוני מינהלי, זה יכול להיות אוסף כשלשהוא וזה יכול להיות ארכיון של בן-אדם או של משפחה. לדוגמה: ארכיון השופט חיים כהן בגנזך המדינה.
דריוס סונגאילה

ראשית הקריירה

התחיל את קריירת הכדורסל שלו בלייטובוס ריטאס מריאמפולה (Lietuvos rytas Marijampolė) מליגת המשנה הליטאית (LKAL) בשנת 1995. בשנת 1997 עבר לארצות הברית, ולמד בבית הספר ניו המפטון בניו המפטון  שבניו המפשייר. בשנת 1998 שיחק במשחק נייקי הופ סאמיט, בו מתמודדים שחקני נבחרת ארצות הברית הצעירה מול שחקני תיכון מצטיינים מרחבי העולם. במשחק זה ייצג את "נבחרת העולם", לצד דירק נוביצקי, דן גדזוריץ', אנטוניס פוטסיס ולואיס סקולה. הוא קלע שש נקודות ב-19 דקות משחק. הוא נבחר גם לחמישייה השנייה של אליפות אירופה מתחת לגיל 22.

קריירת מכללות

סונגאילה שיחק עבור אוניברסיטת וייק פורסט. נבחר לחמישיית העונה השלישית של ACC (אטלנטיק קוסט קונפרנס - חטיבת החוף האטלנטי של NCAA) בשנת 2000, ובשנת 2002 לחמישייה השנייה. בחמישיית הכל-אמריקאית של Associated Press הופיע כ"ראוי לציון" בשנתו האחרונה במכללה.

קריירה מקצוענית

סונגאילה נבחר בבחירה ה-50 בדראפט ה-NBA ‏2002 על ידי בוסטון סלטיקס, שהעבירו בסופו של דבר את הזכויות עליו לסקרמנטו קינגס.
שיחק במדי צסק"א מוסקבה בעונת 2002/2003 וזכה במדיה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורסל גברים. הוא חתם שנית במדי הקינגס ביוני 2003, ובמהלך 154 משחקים ששיחק במדי הקבוצה במהלך שתי עונות (28 כפותח בחמישייה) קלע 6.1 נקודות ותפס 3.7 ריבאונדים למשחק.
בספטמבר 2005 חתם על חוזה לעונה אחת בשיקגו בולס. בבולס הייתה עונתו המוצלחת היותר עד אז, וממוצעיו היו 9.2 נקודות ו-4.0 ריבאונדים ב-62 המשחקים שבהם שותף (ב-7 מהם פתח). את העונה סיים בצורה לא טובה, לאחר שנפצע בקרסולו במרץ 2006 והחמיץ את 20 המשחקים האחרונים של העונה.
ב-17 ביולי 2006 חתם סונגאילה בוושינגטון ויזארדס. על פי דיווחים כלל החוזה תשלום של 23 מיליון דולר לחמש שנים. הוא החמיץ את 45 המשחקים הראשונים בעקבות ניתוח לפתירת פריצת דיסק שעבר, וב-37 שבהם שותף (אחד בחמישייה) היו ממוצעיו 7.6 נקודות ו-3.6 ריבאונדים.
בהמשך היה לשחקן חשוב בספסל הוויזארדס ולעיתים עלה כפותח. ממוצעיו בעונת 2008/2009 היו 6.2 נקודות ו-3.4 ריבאונדים למשחק. בסיומה של עונת 2008/2009 היה סונגאילה לפותח בעקבות פציעות חבריו לקבוצה ברנדן הייווד ואנדריי בלאטץ'. הוא פתח ב-29 משחקים, שיא קריירה עבורו, וממוצעיו היו 7.4 נקודות ו-2.9 ריבאונדים למשחק.
ב-23 ביוני 2009 הועבר בטרייד למינסוטה טימברוולבס עם אולכסיי פצ'רוב ואיתן תומאס תמורת בחירת סיבוב ראשון עתידית בדראפט, רנדי פוי ומייק מילר. ב-9 בספטמבר 2009 הועבר בטרייד לניו אורלינס הורנטס לצד בובי בראון, תמורת אנטוניו דניאלס ובחירת דראפט בסיבוב השני בדראפט 2014.
ב-23 בספטמבר 2010 הועבר סונגאילה בטרייד לפילדלפיה 76' לצד קרייג בראקינס, תמורת וילי גרין וג'ייסון סמית'. ממוצעיו בסיקסרס היו הנמוכים בקריירה המקצועית שלו, במיוחד בנקודות (1.6 נקודות למשחק). בסיומה של עונת 2010/2011 היה לסוכן חופשי.
ביולי 2011 חתם על חוזה לשנה אחת בגלאטסראיי הטורקית תמורת 1.5 מיליון דולר. במרץ 2012, מספר שבועות לאחר שעזב את גלאטסראיי, חתם סונגאילה בוואיאדוליד. מאוחר יותר באותה שנה חתם בדונצק.
ב-8 באוקטובר 2013 חתם בריטאס וילנה לעונה אחת. ב-22 ביולי 2014 חתם סונגאילה על חוזה לשנה אחת בז'לגיריס קובנה.
בסיומה של אותה עונה פרש ממשחק מקצועני.

קריירת אימון

ב-5 באוגוסט 2015 מונה לעמדת עוזר המאמן בז'לגיריס קובנה.