google/wiki40b huggingface dataset:
ברברה ג'ורדן

שנותיה הראשונות

ברברה שרלין ג'ורדן נולדה ביוסטון שבטקסס בשנת 1936. היא הייתה הצעירה מבין 3 ילדים. ילדותה של ג'ורדן התמקדה בחיי הכנסייה, במיוחד לאור העובדה שאמה הייתה מורה בכנסייה ואביה היה מטיף בפטיסטי. בשנת 1952 סיימה את לימודי התיכון בהצטיינות. בזמן התיכון החליטה ג'ורדן להיות עורכת דין. בגלל ההפרדה הגזעית, לא יכלה ג'ורדן ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין, לכן למדה באוניברסיטת טקסס הדרומית, כשהיא מתמקדת במדע המדינה ובהיסטוריה. בזמן הלימודים באוניברסיטה, הצטיינה ג'ורדן בדיבייטים, וסיימה את התואר הראשון בהצטיינות בשנת 1956. בשנת 1959 סיימה את לימודי המשפטים בבוסטון. לאחר סיום לימודיה, לימדה ג'ורדן מדעי המדינה במכללה באלבמה.

קריירה פוליטית

לאחר שחזרה מאלבמה בשנת 1960, החלה ג'ורדן לעסוק בעריכת דין. בשנת 1966 נבחרה לסנאט של טקסס, והייתה לסנטורית הראשונה בטקסס ממוצא אפרו-אמריקאי. במשך זמנה בסנאט, ג'ורדן הצליחה לחוקק כ-70 חוקים.
בשנת 1972, הצליחה ג'ורדן להיבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טקסס. כך הייתה האישה הראשונה בתולדות טקסס שנבחרה לתפקיד. לאחר בחירתה, קיבלה ג'ורדן תמיכה נלהבת מהנשיא לינדון ג'ונסון אשר פעל לכך שג'ורדן תהיה בוועדת המשפטים. בשנת 1974 נאמה בקונגרס נאום אשר שודר לטלוויזיה אשר פתח את הליך הדחתו של הנשיא המכהן ריצ'רד ניקסון, אשר היה חשוד בטיוח בפרשת ווטרגייט. נאום זה התפרסם מאוד, ונחשב לאחד הנאומים הטובים ביותר מאותה התקופה.

לאחר הפוליטיקה

בשנת 1979 פרשה מן הפוליטיקה והחלה לעבוד באוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנים 1994 ועד למותה בשנת 1996, ג'ורדן עמדה בראש הוועדה האמריקאית לרפורמת ההגירה, שדגלה בהגבלת ההגירה. היא טענה כי חובתה וזכותה של חברה דמוקרטית לנהל את ההגירה לתוך החברה. מבקריה של ג'ורדן ביקרו אותה על מדיניות מחמירה הכוללת נכונות להעניש מעסיקים המפרים את תקנות ההגירה, הידוק הביטחון בגבולות והתנגדות לחנינה למהגרים בלתי חוקיים.
בשנת 1994 הוענקה לה מדליית החירות הנשיאותית על ידי הנשיא ביל קלינטון. היא קיבלה תוארי כבוד רבים ממוסדות בכל רחבי ארצות הברית הכוללים בין השאר את האוניברסיטאות פרינסטון והרווארד ואת היכל התהילה הלאומי לנשים.
הנשיא קלינטון אף רצה למנות את ג'ורדן לתפקיד בבית המשפט העליון, אך היא הייתה חולה מדי בשביל להחזיק בתפקיד.

חיים אישיים

ג'ורדן הייתה לסבית, ובמשך יותר מ-20 שנה הייתה בזוגיות עם פסיכולוגית בשם ננסי ארל. עובדה זו הפכה את ג'ורדן ללסבית הראשונה שנבחרה לקונגרס האמריקאי. בשנותיה האחרונות, סבלה מלוקמיה. היא נפטרה בגיל 59 בשל סיבוכים מדלקת ריאות ב-17 בינואר 1996 באוסטין.
טיאצ'יב

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
סייברסקס

סייברסקס (מאנגלית: Cybersex) היא פעילות מינית שבה מדומים יחסי-מין בין שני פרטנרים המשוחחים זה עם זה באמצעות האינטרנט (לרוב באמצעות תוכנות מסרים מידיים וחדרי צ'אט), כשלפחות אחד מהצדדים מאונן, או משלב פנטזיה מינית. בניגוד לשיחות סקס טלפוניות הסייברסקס מתאפיין בכך שהוא מציע הרבה יותר אנונימיות.
סוג של זה פעילות מתקיים הן בהקשר של חוויה אינטימיות בין נאהבים מרוחקים והן בהקשר של שני זרים המבקשים להשיג פורקן. איכות המפגש בדרך כלל תלויה ביכולות המשתתפים המסוגלים במילותיהם לעורר תמונה מוחשית ודמיונית במוחם של המשתתפים.

מאפיינים

סייברסקס מתקיים לרוב בחדרי צ'אט באינטרנט (כגון IRC) ובתוכנות מסרים מיידיים.
סוג זה של פעילות מינית הפך נפוץ בהדרגה החל משנות ה-90 הודות לעליה המסיבית בפופולריות של הנגישות לרשת האינטרנט ברחבי העולם. בעקבות כך הוקמו לאורך השנים חדרי צ'ט רבים אשר מתמקדים אך ורק בקירוב אנשים מכל רחבי העולם שרוצים לקיים סייברסקס.
סייברסקס שונה משיחה ארוטית בכך שהוא מציע הרבה יותר אנונימיות, המאפשרת למשתתפים להכיר אחד את השני בקלות רבה יותר. סייברסקס מתקיים לרוב בין בני זוג שהכירו רק באינטרנט. במקרים רבים, למשתתפים בסייברסקס יש ידע מועט הניתן לאימות (כולל מגדר) אחד על השני. עם זאת, מאחר שעבור רבים העניין העיקרי של הסייברסקס הוא הדמיה סבירה של פעילות מינית, ידע זה לא תמיד רצוי או הכרחי.
אף על פי שסייברסקס מבוסס במקור על שליחת מסרי טקסט, הפופולריות של מצלמות הרשת העלתה את מספר המשתתפים בסייברסקס אשר נוהגים להשתמש במצלמתם על מנת לחשוף את עצמם זה לזה ברשת בשידור חי.
יוהאן החמישי, נסיך אנהלט-צרבסט

ביוגרפיה

יוהאן נולד ב-4 בספטמבר 1504 בדסאו, לארנסט הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ולמרגרטה ממינסטרברג-אלס, בתו של היינריך הראשון, דוכס מינסטרברג-אלס, ונכדתו של ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה.עם מותו של אביו בשנת 1516, יוהאן ואחיו גאורג השלישי ויואכים הראשון ירשו את אנהלט-דסאו, ובמהלך השנים הראשונות שלהם, שימשה אמא שלהם כעוצרת.
האחים שלטו במשותף בנסיכות כמעט עשרים ושמונה שנה, ובשנת 1544 חולקה הנחלה בין האחים; יוהאן קיבל את אנהלט-צרבסט, גאורג קיבל את אנהלט-פלצקאו ויואכים קיבל את אנהלט-דסאו.
ב-15 בפברואר 1534, התחתן יוהאן עם מרגרטה מברנדנבורג, דוכסית פומרניה, בתו של יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואלמנתו של גאורג הראשון, דוכס פומרניה, ובנה החורג של מרגרטה - פיליפ הראשון, דוכס פומרניה-וולגשט נאלץ לשלם לה קצבה שנתית של 1200 גילדן מאוצרו האישי, על מנת לכסות את העלות של הנדוניה שלה.
אל מרגרטה התלוותה בתה הקטנה - גאורגיה, אשר חיה עמה עד לשנת 1543, ולאחר מכן חזרה לפומרניה, שם גדלה אצל אחיה.
בשנת 1544 סבל יוהאן משבץ מוחי, ובעקבות כך יחסיו עם מרגרטה החמירו במהלך השנים הבאות; בשנת 1550 רצה להכניס את אשתו למעצר, אולם היא ברחה משטחי הנסיכות.ב-4 בפברואר 1551 מת יוהאן בצרבסט, ובניו קרל, יואכים ארנסט וברנהרד ירשו את נחלותיו.
ביסטרו

ביסטרו (בצרפתית: Bistro) הוא סוג של מסעדה צרפתית שייחודו בעיצוב המסעדה, בתפריט האוכל המוגש בו ובתמחור בהשוואה למסעדות יוקרה.
מסעדות מסוג זה הופיעו לראשונה בפריז, צרפת. הביסטרו מוגדר בעיקר על ידי סוג המזון שהוא מגיש: תבשילים בבישול איטי כעוף ביין, בף בורגיניון ותבשיל שקדי עגל, כמו גם בשרים צלויים -אנטרקוט, באווט (Bavette) ונתח קצבים הם הפופולריים שבהם.
בהשוואה למסעדות עילית, בביסטרו סידור הישיבה צפוף יותר והשולחנות קרובים אחד לשני. העיצוב עתיר צבעים כהים בשילוב גוני אדום וזמן הישיבה קצר משמעותית בהשוואה למסעדות עילית, שם נמשכות ארוחות שלוש וארבע שעות גם בצהרי היום.
מקור המילה "ביסטרו" אינו ברור. יש הטוענים שמקורו במילה הרוסית быстро (ביסטרו) שתרגומה "מהר" ונכנסה לשפה הצרפתית כאשר כוחות הברית שנלחמה נגד נפוליאון השתלטו על פריז בשנת 1815 וחיילים רוסים שנמצאו בעיר ודרשו לזרז את המלצרים הצרפתים בהגשת המזון.
מקור אפשרי נוסף הוא המושג הצרפתי bistrouille שמתאר ברנדי מעורבב בקפה.
אלתור

אִלתור, או מלועזית: אימפּרוֹביזציה (Improvisation, או בקיצור Improv - אימפרוב), הוא הפעולה של יצירת דבר חדש ושונה במשך תקופת זמן מסוימת ללא תכנון מקדים.
מקור השם "אלתור" בעברית מהביטוי "על אתר" בארמית, כלומר: "על המקום".
ההבדל המרכזי בין האלתור ליצירתיות הוא שהאלתור חייב להתבצע באופן ספונטני אשר אינו מאפשר תכנון מודע או תיקון של טעויות.

מאפיינים

האלתור הוא מנגנון יצירתי המבוסס על חוסר ודאות. מהותו של האלתור היא המצאה וחשיבה מהירה, שהרי האלתור הוא המצאת היצירה (או כל תהליך אחר) תוך כדי ביצועה. 
דבר זה הופך את האלתור למשימה קשה לביצוע.
אלתור הוא צורה של יצירה (כפועל ולא כשם עצם) באמנות, או אמנות בפני עצמה. למרות זאת, אלתור לא מבוצע רק בהקשר אמנותי אלא בכל תחומי החיים. 
אלתור יכול להתבצע בתחומים שאינם קשורים קשר ישיר לאמנות. למשל, חובש שנתקע ללא ציוד מתאים, ומאלתר ציוד לטיפול בפצוע.
אלתור נפוץ למדי גם בתחומים הטכניים (מכונאות, הנדסה וטכנולוגיה) בהם הצוות הטכני צריך לאלתר פתרונות לתקלות טכניות או בעיות בלתי-צפויות.
משום שטבעו של האלתור מערב יצירה של דברים חדשים בדחף הרגע הוא נחשב כמצב מעורר לחץ.

אלתור וחשיבה

האלתור מעודד אנשים לשבור דפוסי חשיבה ישנים ובכך הוא יכול לעודד את היצירתיות.
ריצ'רד כהן

פרופ' ריצ'רד (ירחמיאל) כהן (באנגלית: Richard I. Cohen; נולד ב־2 בספטמבר 1946) הוא היסטוריון, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים. עד פרישתו עמד בראש הקתדרה לחקר יהדות צרפת ויצירתה ע"ש פולט וקלוד קלמן באוניברסיטה העברית. עוסק בחקר היהודים במערב ובמרכז אירופה בעת המודרנית, במיוחד ביהודים בצרפת, בהיסטוריה אמנותית, בהיסטוריוגרפיה יהודית, ובשואה.

ביוגרפיה

כהן נולד ב־1946 במונטריאול שבקנדה. עשה תואר ראשון באוניברסיטת מקגיל, שם למד היסטוריה וסוציולוגיה עד שעלה לישראל בשנת 1967. את התואר השני סיים בשנת 1972, ודוקטורט סיים ב־1981, שניהם באוניברסיטה העברית.
כהן היה חבר בוועדה הבינלאומית לכתיבת "האנציקלופדיה של השואה" שפורסמה בשנת 1990 במהדורה אנגלית ובמהדורה עברית על ידי יד ושם. כיום מכהן כמנהל פרויקט המחקר "דעת המקום" באוניברסיטה העברית.
עבודתו מ־1998, "Jewish Icons: Art and society in Modern Europe", היא תוצאה של שיתוף פעולה בן 15 שנה עם עמיתו באוניברסיטה העברית, עזרא מנדלסון, לעודד מחקר בתרבות החזותית ובחברה היהודית המודרנית.
Cobra Gold

Cobra Gold הוא שם-קוד לתרגיל הצבאי הבינלאומי האסיאתי הגדול בעולם. התרגיל נערך בתאילנד כל שנה.
התרגיל הראשון נערך ב-1982 כתרגיל משותף של צבאות ארצות הברית ותאילנד. משתתפות נוספות קבועות יחסית הן אינדונזיה, יפן, מלזיה, סינגפור וקוריאה הדרומית. בשנת 2014 השתתפה לראשונה גם סין בתרגיל.
מוזמנות קבועות נוספות הן קמבודיה, לאוס, מיאנמר, הולנד, ניו זילנד, רוסיה, דרום אפריקה, סרי לנקה ומזרח טימור.
Samsung Galaxy 5

מפרטים

גודל הטלפון הוא 108 מילימטרים (4.3 אינץ') x 56 מילימטרים (2.2 אינץ') x 12.3 מילימטרים (0.48 אינץ'). הוא נשלח עם מערכת הפעלה אנדרואיד אקלר 2.1 (או 2.2 FroYo) ותומך בפרוטוקול הטלפוניה הסלולרית HSDPA ("3.5G") במהירות 7.2 מגה בייט / שניות. ממשק המשתמש כולל מסך מגע קיבולי אך אינו תומך בריבוי מגע כפי שנמצא בסמארטפונים מתקדמים. מסך ה־2.8 אינץ' (71 מילימטרים) תומך ברזולוציית QVGA (240 x 320 פיקסלים) עם עומק צבע של 16M. תכונות התקשורת כוללות Bluetooth, 3G, Wi-Fi ו־A-GPS.

אנדרואיד

כאשר יצא במקור, הטלפון הגיע עם אנדרואיד 2.1 כמערכת ההפעלה המותקנת מראש. נכון לאוגוסט 2011, רוב הטלפונים מועברים באמצעות אנדרואיד 2.2 FroYo. ספקים מסוימים מאפשרים עדכון מ־Android 2.1 ל־2.2 דרך חבילת התוכנה של Samsung Kies, המצורפת לטלפון. FroYo הביא לטלפון הרבה תכונות חדשות, כולל חיוג קולי.
אברהם יצחק שטרן

ביוגרפיה

אברהם יצחק שטרן נולד בחיפה בתרצ"ו (1935), ונקרא על שם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, שנפטר חודשיים קודם לכן.
למד בבית הספר יבנה בחיפה ולאחר מכן בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. התגייס בשנת 1953 לצה"ל, ושירת בגרעין נח"ל דתי.
היה חבר קיבוץ עין הנציב.
למד תואר ראשון בחינוך וניהול באוניברסיטת חיפה.
אברהם שטרן היה פעיל בתנועת הנוער "בני עקיבא", ומילא בה מספר תפקידים, עד שהגיע לתפקיד מזכ"ל התנועה, בו כיהן מספר שנים.
כמו כן הוא כיהן משך שנים רבות כמזכיר המדיני של הקיבוץ הדתי, וכממלא מקום יו"ר לשכת המפד"ל.
בשנת 1996 נבחר לכהן כחבר הכנסת הארבע עשרה, וייצג את האגף היוני במפד"ל. הוא היה חבר בוועדות הכנסת, הפנים ואיכות הסביבה והאתיקה של הכנסת, וכן היה נציג הכנסת בוועדה למינוי דיינים.
הספיק לכהן כחבר הכנסת רק 11 חודשים, עד פטירתו לאחר מחלה קשה, ביום העצמאות ה'תשנ"ז (12 במאי 1997).
לוקאס וריסימו

קבוצות הנוער

לוקאס נולד בעיר ז'ונידאיי שבמדינ סאו פאולו בברזיל. התחיל לשחק קטרגל, לפני שעבר לכדורגל. בגיל 11 עבר עם משפחתו לעיר גואימבה והחל לשחק בבית הספר לכדורגל של ז'וזה-בוניפסיו, אם כי הוא לא החזיק שם מעמד הרבה זמן.
בינואר 2013 הוזמן לקבוצת הנוער של "ליננסה". הוא שיחק במועדון עד גיל 17 והיה למלך השערים עם 7 שערים ב-12 הופעות, למרות ששיחק בעמדת הבלם.

סנטוס

ב-2012, לאחר טורניר גביע סאו פאולו לקבוצות נוער הוא החל להרשים סקאוטים ובמרץ 2015 חתם על חוזה עד שנת 2017 בקבוצת סנטוס. בינואר 2016 הופיע לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת. במרץ 2017 האריך את חוזהו בסנטוס עד שנת 2019. ושיחק גם באליפות סאו פאולו וגם בליגת העל הברזילאית. במרץ 2017 הופיע לראשונה גם במסגרת גביע ליברטדורס. את השער הראשון לזכות סנטוס הבקיע ב-4 במאי במשחק נגד סנטה פה המקסיקנית (במשחק שהסתיים בתוצאה 3:2). הוא הפך לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה הבוגרת וחתם על חוזה עם תנאים טובים יותר עד שנת 2022.
בחורף 2017 מספר קבוצות באירופה התעניינו בו אך הוא סירב לעזוב את ברזיל. בינואר 2018 התעניינה בו ספרטק מוסקבה אך הוא סירב להצעה הרוסית ונשאר בסנטוס.
פוליסה

פוליסה היא מסמך בעל נוסח אחיד המכיל את פרטי ההתקשרות בין חברת ביטוח לבין המבוטח. הפוליסה מגדירה את התחייבות חברת הביטוח לשלם פיצוי כספי בגין נזקים שונים שייגרמו עקב סיכונים מוגדרים וקשורים למבוטח או לצד שלישי. כמו כן היא כוללת את כל החובות והזכויות של החברה ושל המבוטח, ובין היתר: גובה התשלום (הפרמיה) שישלם המבוטח, סכום הפיצוי שישולם, הגורמים שיקבלו את הפיצוי, תוקף הפוליסה, והתנאים לקיומה. לפוליסה האחידה לעיתים קיים גם נספח אישי הבוחר את תנאיה למבוטח המסוים, לבעל הפוליסה או למוטב שלה, כתלות בחישוב תשלום הפרמיה. לדוגמה: תוספת לביטוח מנהלים עבור אובדן כושר עבודה.
פוליסת הביטוח נערכת על ידי אקטוארים ועל ידי יועצים משפטיים של חברות הביטוח כדי לקבוע את תנאיה על פי הפסיקה הקיימת. הפוליסה כוללת סעיפים רבים אשר לא תמיד זוכים לתשומת לב נאותה של המבוטחים, וכתוצאה מפרושים שונים של תנאיה ונספחיה מהווה מקור להתדיינויות משפטיות בין חברות ביטוח למבוטחיה.
מעורר

מעורר (באנגלית: knocker-up או knocker-upper) היה משלח יד בבריטניה ובאירלנד שנולד בתקופת המהפכה התעשייתית, בימים שבהם שעונים מעוררים אמינים היו יקרים מדי, והתקיים באזורים מסוימים עד שנות ה-70 של המאה ה-20. תפקידם של המעוררים היה להעיר אנשים משנתם כדי שיוכלו להגיע לעבודתם בזמן.
המעוררים היו נעזרים על פי רוב באלה או במקל קצר לדפוק על דלתות לקוחותיהם או במקל ארוך וקל עשוי במבוק כדי להגיע לחלונות. היו שנעזרו בשיטות אחרות, כגון שימוש בפטישים רכים וברעשנים או יידוי חפצים קטנים כגון אבנים ואפונים לעבר החלון.
תיאור קצר של מעורר מצוי בספרו הגדול של צ'ארלס דיקנס "תקוות גדולות" (1861). משפט שובר שיניים מאותה תקופה מספר על לקוחות שאינם מתעוררים כיוון שהמעורר של המעורר שלהם לא עורר אותו: "We had a knocker-up, and our knocker-up had a knocker-up / And our knocker-up's knocker-up didn't knock our knocker up / So our knocker-up didn't knock us up / 'Cos he's not up".
יהודה (חבל ארץ)

חבל יהודה הוא אזור היסטורי הנמצא במרכז ארץ ישראל, חלקו נכלל בתחומי יהודה ושומרון. האזורים סביבו הם: השומרון מצפון, בקעת הירדן במזרח, הנגב בדרום ומישור החוף הדרומי במערב. ערים עיקריות בחבל ארץ זה: ירושלים, חברון, בית לחם, בית שמש, מעלה אדומים, ביתר וערד. האזור מאוכלס ביהודים ובערבים.
על פי המקרא, נחלת שבט יהודה התפתחה לממלכת יהודה, שכללה גם את שבט בנימין ואת נחלתם. יש להבדיל בין ממלכת יהודה, שגבולותיה הצפוניים נעו עם השנים אך הקבילו פחות או יותר לגבול נחלת בנימין (קו יריחו-בית אל-בית חורון), לבין חבל הארץ יהודה, שגבולותיו נקבעים לפי טופוגרפיה או אופי החי והצומח ולכן רבות הדעות בקשר למיקומם.
מבחינה טופוגרפית, נהוג להעביר את קו הגבול בין יהודה לבין השומרון בקו ואדי עוג'א, רמת חצור (המגיעה בפסגתה לגובה 1016 מ') ונחל שילה.] מצפון לקו זה, האזור נמוך יותר ונעשה יותר מבותר, כחלק מכל הרכס המערבי של ארץ ישראל. לפי החי והצומח יש לגבולות יהודה שלל אפשרויות, שהצפוניות שבהן מגיעות ליישוב רחלים.

אטימולוגיה

על פי המסורת האפונימית שבמקרא, חבל יהודה נקרא על שם מתיישביו בני שבט יהודה, המתייחסים על יהודה בן יעקב. גיזרון השם איננו ברור, וחלק מהחוקרים סבורים שמעיקרו אין הוא אלא כינוי גאוגרפי לחבל הארץ שסביבו צמחה ברבות הימים ממלכת יהודה. עם אלה נמנה אדוארד ליפינסקי , שהציע שמשמעותו הראשונית של הצירוף "ארץ יהודה" הייתה "חבל ארץ מבותר", כשהמילה "יהודה" היא מעיקרה תואר השם, צורת הנקבה של התואר המשוער *יָהוּד, צורת בינוני פעול הגזורה מהשורש השמי וה"ד שעניינו גיא, בתרון.

תקופת המקרא

לאחר מותו של שלמה המלך ועליית בנו רחבעם על כיסאו, בשנת 928 לפנה"ס, מרדו כל שבטי ישראל למעט שבט יהודה ושבט בנימין אשר נותרו נאמנים לבית דוד. ירושלים הפכה לבירתה של הממלכה החדשה, שנקראה ממלכת יהודה. הממלכה נהנתה מקיום נפרד במשך 389 שנים ושטחה היה כ־8,900 קמ"ר. ממלכת יהודה שרדה גם אחרי חורבנה של ממלכת ישראל עד לנפילתה הסופית בחורבן בית המקדש הראשון (586 לפנה"ס) על ידי נבוזראדן, שהיה מפקד שומרי הראש של נבוכדנצר השני (מלכים ב' כ"ה 8-21).
לאחר שיבת ציון היו שטחי יהודה נפה של האימפריה הפרסית אשר השליט בה כונה "פחת יהודה". הארץ כונתה "יהוד", והייתה מעין פרובינקיה של האימפריה הפרסית, כאשר השליט בה מונה מטעם מלך פרס מקרב היהודים. בתקופה זו שיקם העם את חייו לאחר חורבן הבית הראשון. בית המקדש השני נבנה, והחלו נבטיה של עצמאות מדינית.
תנועת אור

תנועת אור לפיתוח ויישוב הנגב והגליל היא תנועה מיישבת הפועלת לפיתוח וקידום ההתיישבות באזורי הנגב והגליל. התנועה יזמה את הקמתם של שבעה יישובים חדשים בנגב ובגליל – צוקים, מרחב עם, מצפה אילן, אליאב (שם קודם: חרוב), באר מילכה וגבעות בר. ושלושה יישובים נוספים נמצאים בתהליך הקמה: כרמית, חירן וכסיף. כמו כן "אור" יישבה עד כה 23 גרעיני התיישבות צעירים ביישובי הפריפריה.

היסטוריה

תנועת אור נוסדה בשנת 2002 על ידי רוני פלמר (המשמש יושב ראש ומנכ"ל התנועה) שבשנת 2000 היה ממקימי היישוב סנסנה, אופיר פישר, ניר בלושטיין וזאביק יעקובוביץ'.
בשנת 2005 קיבלה תנועת אור את אות הנשיא למתנדב.
בשנת 2010 קיבל יושב ראש תנועת אור, רוני פלמר, את פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות בפריפריה.
בשנת 2009 קיבלה תנועת אור את פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים על פרויקט המחזור העירוני שקידמה בערד.
בשנת 2012 זכתה התנועה בפרס יגאל אלון למעשה מופת חלוצי.

פעילות

התנועה פועלת ללא מטרות רווח, בשיתוף פעולה עם משרדי ממשלה, הסוכנות היהודית, רשויות מקומיות וקק"ל. במסגרת פעולתה חידשה וחיזקה התנועה את פעילות שדולת נגב־גליל בכנסת, הקימה עשרות מבני ציבור וקהילה ביישובים בנגב ובגליל וייסדה את מרכז "שער לנגב" בעיר העתיקה בבאר שבע, בו ייפתח מרכז המבקרים הראשון בישראל לאזור הנגב.
תנועת אור מפעילה את מרכזי המידע לנגב ולגליל, הכוללים מידע מקיף על היישובים, המועצות והרשויות בנגב ובגליל, בתחומי המגורים, התעסוקה, התרבות, החינוך וההטבות. מרכז המידע מיועד למשפחות, גרעינים וקבוצות המהווים קהלי יעד פוטנציאליים להתיישבות בנגב ובגליל.
דייוויד הנדרסון

ביוגרפיה

דייוויד הנדרסון נולד בעיר הנדרסון שבצפון קרוליינה, ארצות הברית. לאחר סיום לימודיו התיכוניים החל לשחק במכללת דיוק, בשנים 1983 - 1986. היה קלע מוביל בשנתו הראשונה בקבוצה, לאחר מכן עלה במשך שתי עונות מן הספסל כשחקן השישי, ובעונתו הרביעית השיג בממוצע 14.2 נקודות למשחק ו-4.8 ריבאונדים למשחק, היה קפטן הקבוצה במשותף עם שחקן נוסף בקבוצה, והוביל את הקבוצה לגמר הפיינל פור של אליפות המכללות ה-NCAA. בגמר הפסידה הקבוצה למכללת לואיסוול.
לאחר סיום לימודיו נבחר בסיבוב השלישי בדראפט ה-NBA על ידי הוושינגטון בולטס, במקום ה-58 הכללי, אך לא השיג חוזה בקבוצת NBA. בשנת 1986 עבר לשחק בליגת ה-CBA, למשך עונה אחת ולאחריה חתם בפילדלפיה 76', מה-NBA. הוא שיחק 22 משחקים בלבד בקבוצה, והגיע לממוצע של 5.7 נקודות למשחק. במהלך העונה עבר לשחק בליגת הכדורסל של קנדה. ב-1990 חתם בהפועל תל אביב, ואת העונה הסדירה סיים בממוצע נקודות של 25.7 ו-27.3 בפלייאוף.
ב-1991 שב לליגת ה-CBA, ובעונה שלאחר מכן חזר לשחק בישראל בקבוצת מכבי ראשון לציון, אך שוחרר לאחר שבעה משחקים . לאחר מכן חתם בהפועל חולון למשך שתי עונות. את עונת 1992/93 סיים בממוצע נקודות של 22.6 ובעונת 1993/93 סיים בממוצע של 22.1. בעונת 1995/96 שיחק בגלאטסראיי הטורקית. בעונה הבאה עבר לעונה אחת בעירוני רמת גן. בשנת 1988 שיחק בליגה השווייצרית.
בשנים 1996 - 2000 היה לעוזר המאמן במכללת דיוק, ומשנת 2000 היה למאמן ראשי באוניברסיטת דלאוור. לאחר עונתו השישית בקבוצה הוא פוטר בשל יכולת חלשה שהציגה הקבוצה. משסיים את עבודתו בדלאוור מונה כסקאוט של קבוצת ה-NBA קליבלנד קבאלירס.

חיים פרטיים

נשוי לקרלה ואב לשניים. מתגורר במידלטאון, דלאוור.
צ'ארלס הורטון קולי

ביוגרפיה

קולי נולד ב-1864 במישיגן שבארצות הברית, לתומאס קולי, שופט בבית המשפט העליון של מישיגן. בגיל 24 החל קולי את לימודי המאסטר בכלכלה פוליטית עם התמחות משנית בסוציולוגיה. ב-1894 סיים את הדוקטורט והחל ללמד סוציולוגיה באוניברסיטה.
קולי פרסם עשרות מאמרים וספרים בסוציולוגיה בנושאים שונים. בין נושאים אלו ניתן למצוא את השפעות התחבורה היבשתית (רכבות) על החברה האמריקאית, היחסים בין חברה לכלכלה ואף דמוקרטיה ושליטה-חברתית. עם זאת, המושג בעטיו זכה לפרסום היה "העצמי שבמראה" (“looking-glass self”). על-פי התאוריה אותה הציע קולי ב-1902, לבני אדם יש נטייה רפלקטיבית לפתח דימוי של עצמם במראה, אשר קשור לאופן בו אחרים תופסים אותם. דימוי מוכלל זה הוא הבסיס ליצירת מושג ה"אני". רעיון זה זכה להדים רחבים בסוציולוגיה (כמו למשל אצל הרברט מיד במושג האינטראקציה הסימבולית) ובפסיכולוגיה (פסיכולוגית האני ומושג השיקוף). בשנת 1918 עמד קולי בראש האגודה האמריקאית לסוציולוגיה, והיה לנשיאה השמיני.
קולי היה איש-משפחה שבילה את מרבית זמנו בבית, נמנע מלצאת ללא צורך ומיעט בנסיעות. את עיקר הפרנסה העדיף להשאיר לאשתו ואת התצפיות המחקריות מהן גזר את התאוריות שלו, ערך בעיקר על ילדיו.

היחיד בחברה

בתקופת פעילותו של קולי, אחת הסוגיות בהן עסקו במחקר הסוציולוגי הייתה, הניסיון למצוא הסבר ליחסי הפרט-חברה, תוך הדגשת היבטים פסיכולוגיים של היחיד, כחלק מהפרשנות לתופעות חברתיות. על-פי קולי:
"החברה והיחיד אינם ייצוגים של תופעות נפרדות, אלא אספקטים שונים של אותה תופעה עצמה, שהרי היחיד-הנבדל אינו אלא הפשטה שאינה נתונה לניסיון, וכך בדיוק גם החברה כאשר היא נתפשת כמשהו נפרד מן היחידים שבה".
בכך חרג קולי מן הקו הסוציולוגי המקובל אשר ראה בחברה ובמבנים החברתיים את האובייקטים הראשוניים למחקר. קולי טען מאידך שאפילו פעילותם של מוסדות כלכליים (כדוגמת בנקים), אינה יכולה להיות מובנת רק על-סמך ניתוחים של "כוחות שוק", או תהליך כלכליים מספריים. לפי קולי, כדי להבין תופעה חברתית, שהיא פעילות אנושית מורכבת ומוכללת, עלינו להתבונן בדינמיקה הפסיכולוגית-חברתית של היחיד.

השפעות

השפעת התאוריה של קולי ניכרה כבר בזמנו, במיוחד בסוציולוגיה ובפילוסופיה של הרברט מיד. במחצית השנייה של המאה ה-20, הופיע רעיון העצמי-שבמראה בתאוריות פסיכולוגיות ופסיכואנליטיות: כך למשל השפיע הרעיון ישירות על התפתחות מושג "השיקוף" (mirroring), אצל ויניקוט, לאקאן ואחרים; בתיאורי היחס אם-ילד, ובניתוח האופן בו הילד מפתח דימוי עצמי תוך פירוש התנהגותה של האם, אשר כוללת את השתקפותו שלו. הפסיכואנליטיקאי היינץ קוהוט, החליף את מושג העצמי שבמראה במושג "אינטרוספקציה אמפתית".
המשמעות החברתית של "העצמי שבמראה" הוצגה גם על ידי הפילוסוף הישראלי חן למפרט, אשר טען כי האופן, שבו אנו מפרשים את מבטו של הזולת, קובע את הדימוי העצמי החברתי שלנו, ולפיכך את תחושת הערך שלנו.
כיכר קומסומולסקאיה

כיכר קומסומולסקאיה (ברוסית: Комсомольская площадь) היא כיכר במוסקבה שבה נמצאות שלוש תחנות רכבת: לנינגרדסקי , ירוסלבסקי  וקזנסקי .
הכיכר נקראת באופן לא רשמי "כיכר שלוש התחנות", והיא אחת הכיכרות העמוסות ביותר במוסקבה.

היסטוריה

במאה ה-17 שם הכיכר המקורי היה קלנצ'בסקאיה, כשהייתה לצד ארמון הצאר  אלכסיי מיכאילוביץ' עם מגדל העץ קלנצ'ה (каланчой, מגדל שמירה ברוסית). 
בשנות הארבעים של המאה התשע-עשרה נסלל קו הרכבת ממוסקבה לסנקט פטרבורג, ושדה קלנצ'יובסקוי נבחר למיקום של תחנת הרכבת ניקולאיבסקי (לנינגרדסקי) שנבנתה מ-1844 עד 1851 כמיזם מועדף של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1862 הוקם לידה מסוף הרכבת ירוסלבסקי, מסוף הרכבת הטרנס-סיבירית. אחרי שנתיים נחנך מסוף הרכבת קזנסקי בצד הנגדי של השדה. עד 1909 חצתה את הכיכר מסילת הרכבת לתחנת קורסקי . לאחר מכן הורם תוואי המסילה מעל פני הכיכר, על מנת לאפשר את התנועה ברחוב.
בתקופה הסובייטית נבנו ארבעה מבנים גדולים נוספים בכיכר. בשנים 1925–1926 תכנן אלכסיי שצ'וסב בניין קונסטרוקטיביסטי שהיה המועדון המרכזי של פועלי הרכבת. ב-1933 שונה שם הכיכר לקומסומולסקאיה, לכבוד חברי הקומסומול, בנאֵי הרכבת התחתית. תחת הכיכר בוצע השלב הראשון של סלילת הקו הראשון של הרכבת התחתית של מוסקבה, כמתנה ליום השנה ה-15 של הקומסומול. בתחילת שנות החמישים הושלמו גורד שחקים סטליניסטי של מלון הילטון מוסקבה לנינגרדסקאיה , וכניסה נאו-קלאסית לתחנת המטרו קומסומולסקאיה . התוספת האחרונה הייתה חנות הכלבו מוסקובסקי בצד המזרחי של הכיכר ב-1983.
﻿בשנת 2003, לפי צו ממשרד התחבורה, הוקם בכיכר פסל ברונזה של פאבל מלניקוב  (1804–1880), שר התחבורה הרוסי שפיקח על הקמת קו הרכבת הראשון ברוסיה.
גם במאה ה-21, מקבלת הכיכר את רוב הנוסעים המגיעים למוסקבה מסנקט פטרבורג ומכל צפון מערב רוסיה דרך קו מוסקבה – סנקט פטרבורג, מאזור הוולגה, ומסיביר דרך הרכבת הטרנס-סיבירית.
יואל ליאון

ביוגרפיה

יואל ליאון, בנו של אלן ליאון והלן בכר, נולד בשנת 1964 בסנט-אוול שבצרפת, גדל באש-סור-אלזט שבלוקסמבורג ועלה לארץ בשנת 1982 במסגרת הכשרת "בני עקיבא" בקיבוץ שדה אליהו. נשוי לרבקה ואב לשמונה ילדים.
בעל תואר ראשון במדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית, תואר שני בהיסטוריה מאוניברסיטת לטביה וכיום לומד לתואר שלישי במחלקה ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת בר-אילן.
הוא רב אורתודוקסי מוסמך על ידי הרב דניאל חנן מישיבת פרחי שושנים בלייקווד ניו ג'רזי ועל ידי הרב הראשי של חולון, הרב אליהו יוחנן גור אריה.
לאחר שירותו הצבאי ולימודים אקדמיים, הצטרף באוגוסט 1993 לשירות החוץ הישראלי.
בין מאי 2017 לאוגוסט 2018 שימש ליאון כראש המטה המדיני של סגנית שר החוץ ציפי חוטובלי. לפני כן שימש כשליח מיוחד של מדינת ישראל לענייני השבת הרכוש היהודי שנגזל בשואה. במסגרת תפקידו קידם החלטה בפרלמנט אירופאי בנדון ושיפר את התיאום עם הארגונים היהודים.
בין אוגוסט 2014 לספטמבר 2016 ניהל את מחלקת הסברה, אקדמיה ומיתוג באגף תקשורת והסברה במשרד החוץ בירושלים. ליאון ניהל את הפקתו וניודו של מיצג אינטראקטיבי "פתח דלת לישראל" שהוצב ברומא, פריס, וורשה, מוסקבה, סינגפור ובנגלור.
בין 2011 ל-2014 שירת ליאון כקונסול כללי של ישראל במונטריאול, אחראי על קוויבק והפרובינציות האטלנטיות, באותה תקופה הוא שימש כשגריר ישראל לארגון הבינלאומי לתעופה האזרחית ICAO.
לפני מינויו במונטריאול, (2009 - 2011) שירת יואל כדובר וקונסול לענייני תקשורת בקונסוליה הכללית של ישראל בניו-יורק. שם היה אחראי לקשר הישיר עם התקשורת המקומית והארצית של ארצות הברית היושבת באזור ניו יורק.
לפני ניו יורק שימש כסגן מנהל המחלקה למערב אירופה במשרד החוץ בירושלים, והיה אחראי ליחסים המדיניים עם גרמניה.
בין 2002 ל-2007, שירת כיועץ מדיני בשגרירות ישראל בברלין, אחראי על נושא ההסברה במדינות דוברי גרמנית.
יואל ליאון גם שירת בעבר כסגן השגריר בלטביה, אסטוניה וליטא בשגרירות ישראל בריגה וממונה על היחסים עם סלובקיה בשגרירות ישראל בווינה.
לפני הצטרפותו לשירות החוץ, יואל ליאון שימש כסגן הרב של הקק"ל ולפני כן כמ"מ מנהל מחלקת התפוצות של משרד הדתות בירושלים.

משימות מיוחדות

ליואל התנסות במגוון משימות וניהול יחסי ציבור בעיתות מלחמה ושלום. יכולותיו הרב תחומיות והבנת סיטואציות מדיניות ופוליטיות מורכבות, תוך מתן מענה מורכב למגמות שליליות נגד מדינת ישראל בזמנים קשים הצעידו ומצעידים את משרדי הממשלה, נציגויות ישראל בחוץ לארץ לשיפור מערכת יחסי החוץ עם מדינות וארגונים לא ממשלתיים. כך בשנת 1999, ליאון היה לישראלי הרשמי החלוץ והראשון שלקח חלק במשימת פיקוח על בחירות של OSCE, הארגון לביטחון ושיתוף הפעולה באירופה.
במהלך מבצע "חומת מגן" (2001) שימש כדובר מטעם משרד החוץ בצוות המיוחד שהוצב בבית לחם.
במהלך מבצע "עופרת יצוקה" (2009) היה אחראי על מרכז התקשורת של משרד החוץ בשדרות.