google/wiki40b huggingface dataset:
אנה פבלובה

חייה

אנה פבלובה נולדה בסנקט פטרבורג שברוסיה למשפחת איכרים, והייתה ילדה חלשה וחולנית. ככל הנראה הייתה בת לא חוקית של הבנקאי היהודי לזר פוליאקוב. ערב אחד לקחה אותה אמה לראות את בלט "היפהפייה הנרדמת" בתיאטרון מרינסקי. באותו ערב היא החליטה שהיא רוצה לרקוד את תפקיד הנסיכה ולהופיע באותו תיאטרון.
ב-1891 הכניסה אותה אמה לבית הספר הקיסרי לבלט, שם למדה אצל גדולי מורי הבלט ברוסיה באותה העת, בהם אנריקו צ'יקטי. היא העריצה רקדניות בעלות מראה שונה משלה. פבלובה פיתחה איכויות של יופי והייתה לסמל שהפריד אותה משאר הרקדניות. באפריל באותה שנה הופיעה לראשונה בפני קהל ביצירה מאת מריוס פטיפה. פבלובה סימה לימודיה בגיל 18, בשנת 1899 והצטרפה לבלט הקיסרי, התקדמה במהירות והפכה לסולנית שנייה בשנת 1902 ל-Première Danseuse בשנת 1905, ולרקדנית הראשית הראשית (פרימה בלרינה) בשנת 1906.
בן זוגה, מיכאל פוקין, אחד מגדולי הכוריאוגרפים ורקדני הבלט בעולם, חיבר עבורה מבחר מיצירות הבלט שלו. היצירה המפורסמת ביותר שלו לרקדנית אנה פבלובה היא "מות הברבור", למוזיקה של סן סנס. 
בראשית המאה ה-20 הקימה להקת בלט והחלה לסייר עימה ברחבי העולם.
כאשר הגיעה עם "מות הברבור" להופעה בולינגטון שבניו זילנד זכתה להצלחה רבה, והומצא הקינוח פבלובה על שמה. זוהי עוגה על בסיס מרנג עגול מקושט בקצפת ועליו פירות טריים, עוגה קלה ואוורירית, קשיחה וגם שברירית בדומה לרקדנית. 
בעת סיור של להקתה בהאג שבהולנד, הרכבת בה נסעה ירדה מהפסים. פבלובה, שהתעוררה משנתה בשל התאונה (אך לא נפגעה) יצאה מהרכבת אל הגשם השוטף בהיותה לבושה בכותונת לילה. בעקבות אירוע זה חלתה בדלקת ריאות, ונפטרה מסיבוכי המחלה בלונדון. טקס האשכבה נערך בכנסייה רוסית אורתודוקסית, גופתה נשרפה, והאפר הוטמן בקרמטוריום גולדרז גרין בגולדרז גרין שבלונדון. ביום טקס ההשכבה נערכה הופעה כסדרה לזכרה, אך אף רקדנית לא הופיעה במקומה, ואור סימן את המקום בו הייתה אמורה לרקוד.
עוגת הפבלובה נקראת על שמה, שכן לפי המסורת היא נוצרה כארוחה לפבלובה.
ברונו ברנר

קריירת מועדונים

ברנר החל את קריירת הבוגרים שלו בגראסהופרס ציריך, ובעונת 1997/98 ערך בשורותיה שתי הופעות. בסיום עונה זו זכתה הקבוצה באליפות ליגת העל השווייצרית. בעונת 1998/99 ברנר הפך לשחקן משמעותי בקבוצה, וסיים עמה במקום השני בליגה. באותה עונה, נשרו ברנר וגראסהופרס מליגת האלופות בסיבוב המוקדמות השני לאחר שהודחו על ידי גלאטסראיי, והמשיכו לגביע אופ"א, בו צלחו שני סיבובים והודחו על ידי בורדו. בעונת 1999/00 ברנר שיחק בגראסהופרס חמישה משחקי ליגה בלבד, והושאל לריאל אוביידו ששיחקה אז בלה ליגה הספרדית. ברנר ערך הופעה אחת בלבד באוביידו, בה הבקיע שער. בעונת 2000/01 חזר ברנר לגראסהופרס, והיה שחקן מפתח בקבוצה שזכתה שוב באליפות. בעונת 2001/02 ברנר סיים עם גראסהופרס במקום השני בליגה, והודח עמה ממוקדמות ליגת האלופות על ידי פורטו, והמשיך לגביע אופ"א, שם צלחה הקבוצה שלושה סיבובים והודחה על ידי בורדו.
בקיץ 2002 עזב ברנר את גראסהופרס ועבר לשחק בפרייבורג מהבונדסליגה השנייה. בעונת 2002/03 היה ברנר משמעותי מאוד בעליית הקבוצה לבונדסליגה, כשהוא עורך 31 הופעות ומבקיע שני שערים. בעונת 2003/04 ברנר רשם עונה סבירה עם פרייבורג, שסיימה במקום ה-13 בבונדסליגה. בעונת 2004/05 ברנר סיים עם פרייבורג במקום ה-18 והאחרון בבונדסליגה, ונשר בחזרה לבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו, עזב ברנר את פרייבורג וחתם בפ.צ. בזל. ברנר שיחק בעונת 2005/06 בבזל, וסיים בה עם המועדון במקום השני בליגה. באותה עונה היה ברנר שותף לקמפיין מוצלח של בזל בגביע אופ"א, בו הגיעה הקבוצה עד לרבע הגמר, שם הודחה על ידי מידלסברו. בעונת 2006/07 הודחו בזל וברנר בשלב הבתים של גביע אופ"א. ברנר שיחק עד למחצית עונה זו בבזל, ובינואר 2007 חתם בבלקברן רוברס מהפרמייר ליג בהשאלה עד לסוף העונה. בפברואר 2007 ערך ברנר את הופעתו היחידה באותה עונה, בהפסד 1-0 לאברטון. בסוף עונה זו חתם ברנר על חוזה קבוע בבלקברן, אך ערך רק שתי הופעות בעונת 2007/08, שבסיומה שוחרר מחוזהו בקבוצה. במאי 2008 התאמן ברנר עם נוריץ' סיטי, אך לא קיבל חוזה בקבוצה.
בקיץ 2008 חתם ברנר בלסטר סיטי, ששיחקה אז בליגת הפוטבול ליג הראשונה, שהיא השלישית בהייררכיית הליגות באנגליה. בעונת 2008/09 היה ברנר שותף מלא להעפלת המועדון לצ'מפיונשיפ לאחר שסיים עם הקבוצה במקום הראשון. בעונה זו ערך ברנר 32 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. בעונת 2009/10 ברנר ולסטר סיימו במקום החמישי בצ'מפיונשיפ, כשברנר הבקיע ארבעה שערי ליגה ב-35 הופעות. המקום החמישי הקנה ללסטר השתתפות בפלייאוף ההעפלה לפרמייר ליג, אך ברנר ולסטר הפסידו בפנדלים לקארדיף סיטי ונשארו בצ'מפיונשיפ. בעונת 2010/11 ברנר ולסטר סיימו במקום העשירי. בעונה זו איבד ברנר את מקומו בהרכב, ושקל לעזוב את הקבוצה, אך חתם לבסוף על הארכת החוזה בעונה נוספת. בעונת 2011/12 ברנ לא ערך ולו הופעת ליגה אחת, ובמרץ 2012 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

ברנר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ בניצחון 2-1 על אוסטריה באוגוסט 2001. עד לשנת 2004, ערך ברנר 16 הופעות במדים הלאומיים, וזומן לסגל השווייצרי ליורו 2004, אך לא ערך בו הופעות כלל. בשנת 2010 ברנר היה מועמד להיכלל בסגל השווייצרי למונדיאל 2010, אך לא נכלל בו לבסוף. למעשה, הופעתו האחרונה של ברנר במדי נבחרת שווייץ הייתה בשנת 2004.
התנועה לציונות אחרת

התנועה לציונות אחרת נוסדה בירושלים בעקבות בחירות המהפך של 1977. התנועה נוסדה כשבועיים לאחר הבחירות, והורכבה בעיקר מצעירים ירושלמיים ממחנה השמאל. התנועה ניסתה ליצור משקל נגד לגוש אמונים, ופעלה כנגד מדיניות ההתנחלות וה"שליטה על עם אחר". בעשרת החודשים שבהם פעלה הספיקה התנועה לבצע מספר הפגנות ופעולות הסברה בעיקר בירושלים וביהודה והשומרון.
התנועה ראתה עצמה מלכתחילה זרז להקמת תנועת שלום גדולה יותר. בתחילת 1978 היו כמה מאנשי התנועה מיוזמיו המרכזיים של "מכתב הקצינים". התנועה תמכה ברעיון, והגרסה הסופית שלו נכתבה על ידי צלי רשף, שהיה גם הוא אחד הפעילים בתנועה. בעקבות המכתב והקמת "שלום עכשיו" התנועה מילאה את יעדה והחליטה להתפרק. רבים מחבריה הפכו לפעילים ב"שלום עכשיו".
בין המקימים והפעילים הבולטים בתנועה היו: עמוס וגליה אריאלי, יחיעם ואריאלה ויץ, ואריאל רובינשטיין.
משה צבי סגל

ביוגרפיה

סגל נולד בעיירה מוסדיס  (ביידיש: מאישאד) שבליטא, בנם של אסתר ואליעזר סגל. בילדותו למד בחדר ובבית הספר המקומי, ובנעוריו נשלח לישיבות שונות בליטא. בשנת 1894 היגר עם הוריו לסקוטלנד וממנה ללונדון שבאנגליה.
סגל הוסמך לרבנות בשנת 1902. באותה שנה התקבל ללימודים באוניברסיטת אוקספורד ולמד בלשנות המזרח ולימודים קלאסיים במחלקה ללימודי המזרח. במהלך שנות לימודיו זכה בכמה פרסים אקדמיים על הצטיינות. בשנת 1908 הוענקה לו המלגה היוקרתית על שם בנימין קניקוט עבור מחקרו על לשון המשנה וייחוסה ללשון המקרא ולארמית. בשנת 1906 סיים לימודי תואר ראשון, בשנת 1907 הוסמך במדעי הרוח ובשנת 1910 סיים לימודי תואר שני. במקביל, בין השנים 1906–1909, הורה באוניברסיטה לימודי תנ"ך ולשונות שמיות.
בסוף 1909 קיבל על עצמו את תפקיד הרב של הקהילה היהודית הגדולה של ניוקאסל. בשנים אלו לקח חלק בפעילות ציונית כללית ולמען קק"ל. את תפקידו סיים בקיץ 1918, עת התבקש על ידי חיים ויצמן להצטרף לוועד הצירים בארץ ישראל. כשנה היה סגל מנהל משרד הוועד בירושלים ולאחר מכן שב לאנגליה, שימש כרב העיר סוונסי ולאחריה בריסטול, ובשנת 1926 עלה ארצה.
בהגיעו ארצה מונה סגל למרצה למקרא ולבלשנות שמית במכון למדעי היהדות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1939 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין ולאחר פרישתו, בשנת 1949, היה פרופסור כבוד.
מחקריו הרבים בתחום המקרא והבלשנות יצאו לאור בארץ ובעולם בשפות שונות. בשנת 1954 זכה סגל בפרס ישראל למדעי היהדות. 
על ספרו "דקדוק לשון המשנה" זכה בפרס ביאליק לשנת 1936 ועל ספרו "מבוא המקרא" זכה בפרס ביאליק לשנת 1950. ב-1959 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
לסגל ורעייתו, חנה לאה (בתו של הרב אריה ליב פרומקין), היו חמישה ילדים, ובהם פרופ' יהודה בן-ציון סגל והברון סמואל  סגל, שכיהן כחבר הפרלמנט הבריטי.
עיריית ירושלים קראה על שמו רחוב בשכונת רמות.
גאורגי זכרוב

תחילת דרכו

זכרוב נולד ב-23 באפריל 1897 במחוז סאראטוב שבאימפריה הרוסית. ב-1915 התגייס לצבא האימפריה הרוסית בדרגת לייטננט. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית, וב-1916 סיים קורס קצינים. באוקטובר 1917 מונה למפקד גדוד, ובאוגוסט 1919 התגייס לצבא האדום, ולחם במלחמת האזרחים הרוסית כמפקד פלוגה. ב-1923 סיים את קורס הקצינים ויסטראל, וב-1933 החל לשמש כמורה באקדמיה הצבאית פרונזה. ב-1936 מונה לראש מטה הקורפוס הראשון, ובמרץ 1937 מונה לסגן ראש מטה הקורפוס ה-19. ב-28 באפריל 1939 מונה לראש מטה המחוז הצבאי אורל, וב-4 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת פולקובניק, וב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור.

אחריתו

ב-9 ביולי 1945 מונה זכרוב למפקד המחוז הצבאי דרום אורל, ובמקביל מונה ב-19 בפברואר 1946 למפקד המחוז הצבאי הסיבירי. ב-7 באפריל 1950 מונה לראש קורס הקצינים ויסטראל, ובספטמבר 1954 מונה לראש אגף ההדרכה הראשי. זכרוב נפטר במוסקבה ב-26 בינואר 1957 בגיל 59.
אמא אווזה (ראוול)

אמא אווזה (בצרפתית: Ma mère l'oye) היא יצירה מוזיקלית מאת המלחין הצרפתי מוריס ראוול.
Perfect (שיר של אד שירן)

קליפ מילולי

ב-22 בספטמבר 2017, פורסם הקליפ המילולי של השיר בערוץ היוטיוב של שירן.
יהודה פרדיס

יהודה פרדיס (נולד ב-4 במרץ 1924) הוא סופר, עיתונאי, משורר, מחנך, עורך ומגיש פינות רדיו.

ביוגרפיה

פרדיס נולד בפוזנן, גרמניה (כיום בפולין). בגיל 10 עלה עם הוריו לארץ ישראל. למד הוראה בסמינר בית הכרם. פרדיס השתלם בפיזיקה בטכניון ובאוניברסיטה העברית בירושלים וכתב בשבועוני ילדים ונוער כמו מעריב לנוער, שם כיהן כעורך מדעי,  והגיש פינות בתוכניות הנוער של קול ישראל. בשנות ה-60 פרסם ספרים טכניים לנוער, בהם: "חמישים מלאכות", "טלוויזיה מהי", "בנה במו ידיך" ועוד. כתב גם פזמונים – כמו "הצריף הקטן" (אותו הלחין משה וילנסקי, ושרה עופרה חזה).
יהודה היה נשוי לחנה, לבית לוי, ז"ל, שהייתה מורה בבית ספר יסודי ברמת גן. לזוג נולד בן, און.

האיש שבקיר

בשנת 1955 ערך תסכיתים של מדע בדיוני ב"קול ישראל", אז גם כתב את השיר "האיש שבקיר" בהשראת סיפור צרפתי קצר  "חוצה הקירות" (Le Passe-muraille) שכתב הסופר הצרפתי מרסל איימה. גיבור הסיפור, פקיד רישום ממושקף בעשור החמישי לחייו שגילה ערב אחד שהוא מסוגל לעבור דרך קירות הבתים. הוא ניצל את המצב לטובתו- משחקי פשע ופרשיות אהבים,עד שיום אחד נשאר תקוע בתוך קיר. פרדיס פרסם את השיר כשהוא מסתתר מאחורי שם בדוי (אילנה טל - שמות גיסתו ואחייניתו). זהו שיר מחאה כנגד "שלטון החושך" הבן-גוריוני של ראשית ואמצע שנות ה-50, כאשר ראשי מנגנוני הביטחון עשו כרצונם בהיעדר פיקוח. פרדיס כתב את השיר בשתי דקות וזימן את חבר הילדות שלו מאיר הרניק להלחנת הפזמון. במהרה זכה השיר לפופולריות בביצועו של שמשון בר-נוי. ב-2018 יצא סרט "האיש שבקיר" בביומו של יבגני רומן. בסרט מושמע שירו של יהודה פרדיס והעלילה  מבוססת על השיר.
מחלת טקיאסו

תסמיני המחלה

למחלה יש תסמינים מערכתיים ותסמינים הקשורים בפגיעה בכלי הדם.
התסמינים המערכתיים מופיעים לרוב בתחילת המחלה: עייפות, חולשה, חום ממושך ובלתי מוסבר, הזעות ליליות, ירידה במשקל וכאבי שרירים ומפרקים. בשלב זה קשה לקבוע אבחנה.
ב-20% מופיעים התסמינים של דלקת העורקים כבר בשלב ראשון של המחלה. האזור הפגוע ביותר הוא קשת הוותין והעורקים הגדולים היוצאים ממנה המוליכים דם לגפיים העליונים, לצוואר ולמח.
פגיעה בעורקים הכליליים יכולה לגרום לתעוקת חזה ואוטם שריר הלב.
פגיעה בעורקי המוח יכולה לגרום לאירוע מוחי ולהפרעה בראייה עד כדי עיוורון.
פגיעה בעורקי הכליה יכולה לגרום ליתר לחץ דם עקב שפעול מערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון.
פגיעה בעורקי הריאות יכולה לגרום לקוצר נשימה, סימני תסחיף ריאתי, ולאי ספיקת לב ימנית.

בדיקות מעבדה

אין בדיקות ייחודיות למחלה. בתחילת המחלה יש סמני דלקת בבדיקות הדם - שקיעת דם מוחשת וחלבון מגיב C מוגבר אולם לאחר מכן אין התאמה טובה בין מדדי הדלקת וחומרת המחלה.

דימות

בדיקות הדימות הן מדד הזהב באבחנת מחלת טקיאסו. בדיקת הבחירה היא אנגיוגרפיה בתהודה מגנטית (MRA - Magnetic Resonance Agiography) המדגימה יפה את כלי הדם הנגועים ואת עובי הדופן שלהם בלי חשיפה לקרינה.

טיפול

הטיפול העיקרי הוא במתן סטרואידים, פרדניזון במינון 1 מ"ג\ק"ג. טיפול זה מביא לשיפור התסמינים הרב מערכתיים ושיפור בזרימת הדם. בהתלקחות המחלה אפשר לתת טיפולי פעימה (Bolus) של 500 - 1000מ"ג מתיל פרדניזולון תוך ורידי במשך מספר ימים. לאחר מספר שבועות מתחילים להוריד את מינון הפרדניזון בהדרגה. אם יש התלקחות בגלל זה או חוסר תגובה מספיק אפשר להוסיף תרופות ציטוטוקסיות כמו אזתיופרין, ציקלופוספמיד או מטוטרקסט. במקרים קשים ועקשניים לטיפול אפשר לטפל בתרופות נוגדות α TNF כמו רמיקייד ואנברל.
היות שרוב הנפגעים במחלה הן נשים בגיל הפריון יש להתייחס להריון אצלן כהריון בסיכון גבוה. יש להמשיך את הטיפול בסטרואידים ואזתיופרין. הסיבוכים לאם הם יתר לחץ דם, רעלת הריון, אי ספיקת לב וכליות ואירוע מוחי. מבחינת העובר תוארו פיגור בגדילה, היפרדות שליה ולידה מוקדמת.
בהיצרויות קשות של כלי הדם יש לטפל באמצעים כירורגים ופולשנים כדי למנוע איסכמיה. אפשר לטפל באופן כירורגי על ידי יצירת שתלים עוקפים או על ידי הרחבת כלי הדם בצנתור.
רובין סודרלינג

ביוגרפיה

סודרלינג נולד בעיירה טיברו שבמחוז יטאלנד המערבית, והחל לשחק טניס בגיל 5. את צעדיו הראשונים בטניס הבינלאומי החל בטורניר בלוקסמבורג בשנת 1998 בהיותו בגיל 14, הוא הפסיד כבר במשחק הפתיחה. בשנת 2000 הוא זכה ב-4 טורנירים בינלאומיים. בשנת 2001 זכה ב-3 טורנירים, ביניהם האורנג' בול (תחרות הטניס לנוער החשובה בעולם) ולראשונה שיחק בטורניר ATP שנערך בסטוקהולם וניצח משחק אחד. הוא דורג במקום הרביעי בעולם לנוער אותה שנה.

2002

בשנת 2002 השתתף סודרלינג בחמישה טורנירים של הסבב המקצועני. בנוסף הוא הגיע לסיבוב השני בטורניר הבוגרים ולשלב הגמר בטורניר הנוער של אליפות ארצות הברית הפתוחה.

2003

בשנת 2003 שיחק סודרלינג בסיבוב השלישי של וימבלדון לאחר שעלה מהמוקדמות. לראשונה הוא הגיע לשלב הגמר בטורניר סטוקהולם והפסיד בשובר שוויון. הוא דורג בסיומה של השנה במקום ה-86 בעולם.

2004

בשנת 2004 זכה סודרלינג בתואר הראשון שלו בטורניר בליון (אולם). הוא הגיע לגמר טורניר מרסיי. בסוף אותה שנה הוא טיפס לרשימת 50 הטניסאים הטובים בעולם.

2005

בשנת 2005 סבל סודרלינג מפציעה קשה שהובילה אותו לניתוח ברך. למרות הניתוח הוא הצליח לזכות בטורניר נוסף במילאנו ולהגיע לסיבוב השלישי של אליפות ארצות הברית הפתוחה לפני שעבר ניתוח נוסף.

2006

סודרלינג חזר לשחק בשנת 2006 ותוך שלושה חודשים עלה בדירוג מהמקום ה-100 שאליו ירד, בחזרה ל-50 הראשונים בעולם. את השנה הוא סיים במקום ה-25 בעולם.

2007

בשנת 2007 שיחק סודרלינג בסיבוב השלישי בווימבלדון והפסיד לנדאל ב-5 מערכות. לאחר 5 שנים הייתה זו השנה שבה לא הגיע לשלב הגמר בשום טורניר ששיחק. שלושה חודשים לפני סיום העונה הוא סבל מפציעה בשורש כף היד.

2008

בטורניר רוטרדם הגיע סודלרינג לשלב הגמר בו הפסיד למיכאל לורדה ב-3 מערכות. שבוע לאחר מכן הוא הגיע לשלב הגמר שוב הפעם בטורניר ממפיס שבארצות הברית.

2009

בשנת 2009 הגיע סודרלינג בפעם הראשונה בקריירה שלו לשלב הגמר בטורניר הגרנד-סלאם, אליפות צרפת הפתוחה (רולאן גארוס), לאחר שניצח את רפאל נדאל בשלב שמינית הגמר 1-3 במערכות (הוא קטע רצף של 31 ניצחונות של נדאל בצרפת והיה לשחקן הראשון והיחידי עד כה, 2014, שניצח אותו על מגרש חימר במשחק של הטוב מ-5 מערכות), את ניקולאי דווידנקו ב-3 מערכות בשלב רבע הגמר ואת פרננדו גונזלס בשלב חצי הגמר ב-5 מערכות. בשלב הגמר הוא הפסיד לרוג'ר פדרר ב-3 מערכות.

2010

בשנת 2010 הגיע סודרלינג פעם שנייה ברציפות לשלב הגמר באליפות צרפת הפתוחה לאחר שניצח את רוג'ר פדרר בשלב רבע גמר ב-4 מערכות ואת תומאש ברדיך בשלב חצי הגמר ב-5 מערכות. בשלב הגמר הוא הפסיד לרפאל נדאל ב-3 מערכות. בנובמבר הוא זכה בטורניר פאריס לאחר שגבר בגמר על גאל מונפיס 1:6, 6:7.

2011 ואילך

בינואר 2011 זכה סודלרינג בטורניר בריסביין, לאחר שגבר בגמר על אנדי רודיק 3:6, 5:7. באליפות אוסטרליה הפתוחה הוא הגיע לסיבוב הרביעי, התוצאה הטובה ביותר שלו בטורניר זה. ביולי זכה בטורניר הרביעי שלו השנה, בטורניר בשטאד על חימר, לאחר שניצח בגמר את דוד פרר בשתי מערכות. ביולי הפסיק לשחק לאחר שלקה במחלת הנשיקה, ומאז לא חזר לשחק, ובדצמבר 2015 הודיע על פרישתו מטניס.
כמעט כל (מתמטיקה)

הכול פרט לקבוצה בת צפיפות אפס

כאשר עולה הצורך בניתוח מדוקדק יותר של קבוצות אינסופיות, למשל, בתורת המספרים, המונח "כמעט כל" עשוי לקבל משמעות של צפיפות. "כמעט כל מספר מקיים תכונה P", אם הצפיפות של קבוצת המספרים שאינם מקיימים את התכונה היא אפס. נניח ש-  הוא מספרם של הטבעיים  המקיימים תכונה מסוימת. אומרים שכמעט כל המספרים מקיימים את התכונה, אם הגבול  ← 1 כאשר  ← ∞. אם P הוא שם התכונה, אפשר לסמן את העובדה שכמעט כל המספרים מקיימים את P על ידי .
לדוגמה, משפט המספרים הראשוניים קובע כי המספר של ראשוניים הקטנים ממספר נתון  שווה בקירוב ל- . לכן החלק היחסי של מספרים ראשוניים הולך ופוחת לאפס כאשר  גדל. נובע מזה שכמעט כל המספרים הטבעיים הם מספרים פריקים, אף על פי שקיימים אינסוף מספרים ראשוניים.

הכול פרט לקבוצה ממידה אפס

בתורת המידה אומרים שתכונה מתקיימת כמעט בכל מקום (almost everywhere או .a.e או בעברית: כ.ב.מ.) אם לקבוצת הנקודות שבהן היא אינה מתקיימת יש מידה אפס. כך למשל, פונקציה היא "רציפה כמעט בכל מקום" אם קבוצת נקודות אי-הרציפות היא בעלת מידה אפס.
באותו אופן, בתורת ההסתברות אומרים שמאורע יתרחש כמעט בוודאות (almost surely, או בקיצור a.s.), או בהסתברות 1 אם ההסתברות לכך שלא יתרחש היא אפס. בניסוח שקול, אומרים כי קבוצות הנקודות במרחב המדגם שאינן במאורע היא ממידה אפס (ביחס לפונקציית ההסתברות, שהיא מידה). לדוגמה, ההסתברות לכך שנקודה הנבחרת מהתפלגות אחידה על ריבוע תיפול על האלכסון שלו היא אפס, ולכן "כמעט כל הנקודות בריבוע אינן על האלכסון" או "נקודה אקראית בריבוע אינה על האלכסון בהסתברות 1". 
המידה של איחוד בן מנייה של קבוצות ממידה אפס גם היא אפס. תחת הפירוש של תורת המידה, אם לכל n, התנאי  מתקיים כמעט בכל מקום, אז כמעט בכל מקום מתקיימים כל התנאים  יחדיו.

הכול פרט לקבוצה דלילה

בטופולוגיה של מרחבים מטריים או מרחבי בייר ("מרחב מהקטגוריה השנייה"), כאשר לא מוגדרת פונקציית מידה, ממלאות הקבוצות הדלילות את מקומן של הקבוצות ממידה אפס. במקרה זה, התכונה P "מתקיימת כמעט בכל מקום" אם היא מתקיימת מחוץ לקבוצה דלילה.
מטריצה אלכסונית

מטריצה אלכסונית היא מטריצה ריבועית שבה כל האיברים שאינם באלכסון הראשי שווים לאפס. לדוגמה:
ניתן גם לתאר מטריצה אלכסונית בקיצור, למשל, עבור המטריצה הנ"ל, הצורה המקוצרת תהיה  (diag מלשון diagonal, אלכסוני באנגלית).
מטריצה אלכסונית היא גם מטריצה משולשית עליונה ותחתונה, וגם מטריצה סימטרית. במקרה שכל האיברים באלכסון הראשי של המטריצה שווים, המטריצה נקראת מטריצה סקלרית.
ניתן לקבל מטריצה אלכסונית על ידי סוג של חיבור מטריצות הנקרא סכום ישר.

כפל מטריצות אלכסוניות

כפל מטריצות אלכסוניות פשוט ביותר, שכן התוצאה של הכפל היא מטריצה אלכסונית, שבה כל איבר באלכסון הראשי הוא כפל של שני האיברים המתאימים באלכסונים הראשיים של המטריצות הכופלות.
בראזוקה

הבראזוקה (בפורטוגזית: Brazuca) הוא כדור המשחק הרשמי למונדיאל 2014 שנערך בברזיל. הכדור מיוצר על ידי חברת אדידס, שהיא אחת מהשותפות העסקיות הבכירות של פיפ"א וספקית כדורי המשחק הרשמיים לגביע העולם בכדורגל מאז 1970. המדינות המספקות את הכדור הן פקיסטן וסין.
הכדור למשחק הגמר הוצג ב-29 במאי 2014. בעוד בהיבט הטכני כדור זה זהה לכדור ששימש בשלבים הקודמים של התחרות, עיצובו של כדור הגמר שונה מעיצובו של הכדור הקודם. בכדור זה השתמשו בצבעי זהב, ירוק ושחור על מנת ליצור כדור ייחודי למשחק הגמר. זאת הייתה הפעם השלישית ברציפות שכדור הגמר היה ייחודי ושונה מכדור שאר שלבי הטורניר.

השם

הבראזוקה הוא כדור המשחק הרשמי הראשון לגביע העולם בכדורגל, אשר שמו נבחר בהצבעת הציבור. השם נחשף לראשונה ב-2 בספטמבר 2012 לאחר שנקבע על ידי למעלה ממיליון אוהדי כדורגל ברזילאיים. השם "בראזוקה" קיבל 77.8% מהקולות, בעוד שתי אפשרויות ההצבעה האחרות, בוסה נובה (Bossa Nova) וקרנבלסקה (Carnavalesca), קיבלו 14.6% ו-7.6% מהקולות, בהתאמה.
על פי פיפ"א, "המונח הבלתי רשמי 'בראזוקה' משמש אצל הברזילאים לתיאור הגאווה הלאומית באורח החיים הברזילאי". המונח משמש גם כסלנג שפירושו - "ברזילאי", ונמצא בשימוש רחב הודות למהגרים הברזילאיים ברחבי העולם המכונים כך.

מאפייני הכדור

כמו כל כדורגל, גם הבראזוקה מורכב משלושה חלקים עיקריים: הכיסוי (השכבה החיצונית ביותר, המגנה על הכדור), הביטנה (שנועדה לשפר את יכולות הניתור והחוזק של הכדור) ושלפוחית הכדור (החלק של הכדור האוצר בתוכו את האוויר).
הכיסוי של הבראזוקה מורכב משישה מקטעי פוליאוריטן, ולא מעור, כבכדורים הקודמים. תכונה זו הופכת את הבראזוקה ליותר קל-משקל. למשל, שיעור ספיגת המים של כדור הבראזוקה הוא 0.2% בלבד. כמו כן, הכיסוי של כדור הבראזוקה מורכב משישה טלאים בלבד. ברוב הכדורים יש 12 טלאים ויותר אבל לבראזוקה יש חצי מזה, דבר שאגב מפחית את הסיכויים לחורים, לספיגת מים ולחורים. מספר הטלאים הקטן מגביר את האווירודינמיקה (מה שמקל על "סיבוב" הכדור, הקפצות ונגיחות). 
בבראזוקה, לבטנה יש מספר שכבות המורכבות מסוג של פולימרים הקרויים פולי-אמידים (ניילון). 
בכדור הבראזוקה השלפוחית מורכבת מגומי בוטילי. הגומי הבוטילי שומר על האוויר שבתוכו למשך זמן ארוך יותר.
למרות שיש לו פחות צלעות, הצלעות דמויות האצבעות של הבראזוקה מגדילות את אורך התפרים בהשוואה לכדורי הרגל הרשמיים הקודמים של המונדיאלים. התפרים נראים גם עמוקים יותר מאלו של הג'אבולאני והצלעות מלאות במהמורות קטנות, שנועדו להשפיע על האווירודינמיקה של הכדור. לאחר בדיקות במנהרת רוח, התרשמו כי הכדור יותר יציב במעופו, כמו לכדור המסורתי בעל 32 הצלעות.
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית

היסטוריה

ישות קירגיזית נוסדה באוקטובר 1924, אך בדצמבר 1936 היא הוכרזה כרפובליקה. באוגוסט 1991 קירגיסטן הכריזה על עצמאותה.

דמוגרפיה

בשנת 1926 גרו ברפובליקה כמיליון איש. במפקד האחרון שהתרחש בברית המועצות (1989) חיו בקירגיסטן 4.25 מיליון בני אדם. רוב האוכלוסייה היא קירגיזים. רוב העם הוא מוסלמי, ודובר קירגיזית..
המרכז הרפורמי לדת ומדינה

המרכז הרפורמי לדת ומדינה (לשעבר: המרכז לפלורליזם יהודי) הוא הזרוע הציבורית והמשפטית של התנועה הרפורמית - יהדות מתקדמת בישראל. המרכז פועל באמצעים משפטיים וציבוריים לקידום זכויות האדם, חופש דת ומצפון, פלורליזם דתי, סובלנות, זכויות הפרט וצדק חברתי בישראל. 
המרכז הוקם ב-1987 על ידי הרב אורי רגב, שעמד בראשו עד 2002. מאז 2002 עומדת בראשו ענת הופמן. בין השנים 2003–2009 כיהן הרב עו"ד גלעד קריב כסגן ראש המרכז. 
עמודי התווך עליהם מושתתת פעילות המרכז הם גישה יהודית ליברלית וערכי הדמוקרטיה, והוא פועל ברוח דרכה של התנועה ליהדות מתקדמת: יהדות רבת פנים, המתחדשת ברוח הזמן, המשלבת ערכי מסורת עם תפיסת עולם ליברלית של צדק חברתי ושוויון, ומקיימת שוויון בין גברים לנשים בנישואין, בתפילה, בטקסי החיים ובחיי הקהילה.
המרכז להגירה בינלאומית וקליטה (CIMI)

המרכז להגירה בינלאומית ולקליטה (The Center for International Migration and Integration - CIMI) הוא עמותה ישראלית העוסקת בתחומי הגירה שונים. העמותה הוקמה על ידי ג'וינט ישראל בשנת 1998 וכיום מתפקדת כעמותה עצמאית שמושבה בירושלים.
מטרתה המוצהרת של העמותה לסייע בפיתוח תחום ההגירה בישראל - ליישם סטנדרטים בינלאומיים בטיפול בנושאי הגירה שונים, פיתוח מחקר רלוונטי לתחומי ההגירה השונים ושמירה על זכויות מהגרי עבודה ומבקשי מקלט בישראל.
כיום העמותה היא הארגון האחראי ליישום ההסכמים הבילטרלים של ישראל עם מדינות אחרות בהבאת מהגרי עבודה לישראל ופועלת מטעם רשות האוכלוסין וההגירה בתחום זה. הארגון מתפעל פרויקטי הגעה של עובדים ממדינות שונות בהן: תאילנד, מולדובה, אוקראינה, נפאל, סרי-לנקה ועוד. כמו כן הארגון מפעיל קו חם ייחודי לטיפול בבעיותיהם של מהגרי עבודה בישראל. העמותה מנהלת מערך דרכו מגיעים לישראל אלפי עובדים בשנה ומעניקה שירותים לעשרות אלפי עובדים מכלל המדינות מהן מגיעים מהגרי עבודה לישראל.
במקביל הארגון מפעיל פרויקטים שונים לעבודה עם אוכלוסיית מבקשי המקלט בישראל - בסיוע לצעירים בלתי מלווים ותפעול פרויקטים שונים.
בשנת 2012 זכה המרכז בעיטור נשיא המדינה למניעת סחר בבני אדם.
חואקין סאנצ'ס

קריירת משחק

חואקין החל את קריירת הבוגרים שלו בקבוצת המשנה של ריאל בטיס ולאחר עונה אחת בה הבקיע 2 שערים עלה לקבוצה הבוגרת, בה שיחק במשך שש עונות, בהן הבקיע למעלה מ-30 שערים ומסר למעלה מ-50 בישולים. בנוסף על כך סייע לקבוצה לזכות בגביע המלך הספרדי בעונת 2004/2005.
באוגוסט 2006 נקנה חואקין על ידי ולנסיה תמורת מיליון אירו. בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה כבש 16 שערים וזכה שוב בגביע המלך הספרדי בעונת 2007/2008. בקיץ 2011 נמכר חואקין לקבוצת הכדורגל מלאגה. ב-13 ביוני 2013 לראשונה עבר לקבוצה לא ספרדית - פיורנטינה האיטלקית לחוזה לשלוש שנים. ב-31 באוגוסט 2015 חזר לספרד, וחתם לשלוש שנים במועדון נעוריו ריאל בטיס.

נבחרת ספרד

חואקין היה שותף לסגל נבחרת ספרד במונדיאל 2002, ביורו 2004 ובמונדיאל 2006 וב-51 משחקים במדי ספרד כבש 4 שערים.
טייפון נואול

מסלול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ב-10 במאי, בחמש בערב (09:00 UTC), הוא עבר מעל לקצה הצפוני של הפיליפינים.
מאסטה (דוצ'ו)

היסטוריה

המאסטה הוצבה בקתדרלה של העיר סיינה ב-9 ביוני 1311. אחד העדים כתב: 
... וביום ההוא, בו היא הובאה אל הקתדרלה, כל הסדנאות נשארו סגורות, והבישוף ציווה על קבוצה גדולה של כמרים ונזירים מסורים על אירוח גדול של נאמנים לכמרים ולנזירים אשר הלכו בתהלוכה חגיגית. הכל לווה על ידי כל הממונים הבכירים של הקבוצה (Commune) ועל ידי כל העם. כל התושבים המכובדים של סיינה הקיפו אנשים אלה עם נרות שהוחזקו בידיהם, ונשים וילדים ליוו בצניעות מאחור. הם צירפו את הפנל בזמן הצלצולים המפוארים של הפעמונים אחרי תהלוכה חגיגית בפיאצה דל קמפו בתוך הקתדרלה. וכל זה מתוך הערצה לפנל היקר ... העניים קיבלו מספר נדבות ואנחנו התפללנו למריה הקדושה, הקדושה הקבועה שלנו, שהיא אולי ברחמנות האין-סופית שלה תגן על העיר שלנו, סיינה, מכל פורענות, בוגד או אויב
המאסטה נשארה במקומה עד שנת 1711, אז פורקה היצירה מתוך כוונה לחלק את הציורים בין שני מזבחות שונים. היצירה שבגובה 5 מטר נוסרה ונפגמה כתוצאה מכך. תוצאה נוספת של תהליך זה הייתה מכירה של חלק הציורים, הנמצאים כיום במוזיאונים שונים בעולם. בשנת 1956 נעשה שחזור ליצירה.

תיאור

המאסטה היא תמונת מזבח עשויה עץ ובה משובצים 43 ציורים שונים המצוירים בטכניקה של טמפרה ומעוטרים בעלי זהב. לוח העץ המקורי היה באורך וברוחב של מעל 5 מטרים. 11 לוחות העץ המרכיבים את חלקה הקדמי של היצירה חוברו מאחור בעזרת מסמרים ודבק. שישה מן הפנלים הונחו במאונך, וחמישה נוספים הונחו במאוזן. הציורים השונים הופרדו זה מזה בעזרת פסי עיטור. בחלקו העליון של כל צד מעוצב כמבנה בעל קשתות מחודדות בסגנון גותי.
חלקה הקדמי של היצירה נשלט על ידי פנל גדול המתאר סצנה של הערצת מרים וישו התינוק. מרים מתוארת כיושבת על כס גדול, הבנוי כמבנה אדריכלי, וסביבה שורה של מלאכים וקדושים שונים כגון יוחנן האוונגליסט (לשמאלו של הכס), פאולוס, קתרין הקדושה, יוחנן המטביל (מימין לכס), פטרוס ואגנס הקדושה. הדמויות מתוארות בשורות כשפניהן לכיוון מרים וישו. בחלק זה מתוארים גם קדושים מגנים של העיר סיינה כגון אנסנוס, סבינוס הקדוש, קרסנטיוס (יושב מימינה של מריה) וויקטור הקדוש.