גמד (פנטזיה)

הגמדים מתוארים לרוב כיצורים דמויי אדם נמוכי קומה, אינטליגנטיים, בעלי זקנים, אשר נוהגים לחיות בעיקר באזורים תת-קרקעיים ולעסוק בכרייה, בעבודות-עץ או בעיבוד מתכות. לעיתים קרובות הם מתוארים כבעלי כוחות על-טבעיים. הגמדים נפוצים במיוחד באגדות העם, בפולקלור האירופאי, בספרי הפנטזיה ובמשחקי התפקידים.
קשה לקבוע בדיוק כיצד נראו הגמדים הראשונים. גובהם וסגנון חייהם של הגמדים השתנו במידה רבה לאורך שלל סיפורי המיתולוגיה העתיקים. בחלק מהסיפורים העתיקים ביותר גובהם היה זהה לגובהם של בני האנוש. עם התפתחות המיתולוגיה הגמדים הפכו ליצורים דמויי אנוש, נמוכי קומה, מכוערים ומתוארים כחיים במערות תת-קרקעיות.
מכיוון שקיימים יצורים מיתולוגיים רבים אשר דומים במראם לגמדים נוצר לעיתים רבות בלבול בזיהוי הגמדים - בעיקר קיימת נטייה להתבלבל בינם לבין יצורים מהפולקלור האירופי כגון גובלינים וגנומים אשר לעיתים מזוהים בטעות כגמדים ולהפך.

הגמדים במיתולוגיה הנורדית

במיתולוגיה הנורדית נמנה גזע הגמדים כאחד הגזעים דמויי האדם האינטליגנטיים ביותר. בדרך כלל מתוארים הגמדים כחיים במערות תת-קרקעיות או בסביבה הררית. לפי האגדות, הגמדים הם כורים ונפחים מיומנים. בדרך כלל נמוכים יותר מבני אדם, חסונים ושעירים יותר ולרוב בעלי זקן מלא. אף על פי כן, הגמדים הנורדים לא מתוארים כנמוכי קומה עד המאה ה-13.
לאורך השנים הגמדים הנורדיים השתנו רבות. הבדלים בין הגמדים הנורדים המוקדמים ולבין המאוחרים הם גדולים למדיי. השפעות חיצוניות, כגון פריחת הנצרות בחברה הנורדית, השפיעו רבות על השינויים הללו.
הגמדים הנורדים אשר התגבשו בהמשך (בסביבות המאה ה-13 עד המאה ה-15) הפכו בהדרגה לדמויות משעשעות יותר. מאפיינים ותיקים שונים הוקצנו והגמדים הנורדים הפכו בהדרגה לקטנים יותר ומכוערים יותר. בנוסף לכך הם הפכו למעוותים פיזית והפכו לבעלי מלאכה מצטיינים.
דמויות הגמדים הנורדים המאוחרות יותר השפיעו רבות על עיצוב דמויות הגמדים בסיפורי הפנטזיה המודרניים.

הגמדים במיתולוגיה הפרסית

בסיפורי העם הפרסיים, מופיעים לרוב הגמדים כיצורים שפלים ומלוכלכים, חסרי בית, הנוהגים לפרוץ בלילות לבתי אחרים ולישון בסלונם. כמו כן, במספר סיפורים מוצגים אותם ייצורים כבעלי אצבעות ידיים מעוותות אשר מייסרות אותם במרבית שעות היממה. יללות הכאב שלהם הן מסימני ההיכר שלהם, ומהוות הסבר לקולם הצורמני].

הגמדים בפולקלור ובמיתולוגיות המאוחרות יותר

גובהם של דמויות הגמדים אשר נוצרו בהמשך היה בסביבות מטר. כמו כן הם תוארו כבעלי ראשים גדולים במיוחד ובעלי זקנים. בין הגמדים המוכרים יותר מן המיתולוגיה ואגדות העם אשר נוצרו בהמשך היו עוץ לי גוץ לי ושבעת הגמדים בשלגיה ושבעת הגמדים.
למרות שרוב הגמדים ברומנים של כרטיין מטרואה נוטים להיות בני אדם נמוכי קומה, ישנה התייחסות לממלכת הגמדים (רמיזה על כך שהם אינם משתייכים לגזע האנושי).

הגמדים בספרות הפנטזיה המודרנית

ספרות הפנטזיה המודרנית גיבשה עולם מושגים מעניין אשר התבסס על מגוון מקורות בהם דמויות הגמדים הנורדים המקוריים, הגמדים מהמיתולוגיה הנורדית המאוחרת יותר, הגמדים מאגדות העם ודמויות גמדים במיתולוגיות נוספות. בסיפורים כגון שר הטבעות של טולקין ועולם המערכה של מבוכים ודרקונים הגמדים מוצגים כיצורים אשר גובהם בסביבות 100 - 130 ס"מ, מוצקים, חסונים וחיים בדרך כלל חיים במכרות ענק מתחת לפני האדמה או בבטן ההר.
בעקבות ספריו של טולקין, הגמד הטיפוסי הפך דומה יותר לגמדים מהמיתולוגיה הנורדית המאוחרת יותר. הגמד המודרני הטיפוסי במקרים רבים יהיה בעל התכונות הבאות: הוא נמוך קומה, בעל זקן עבות ומיומן בכרייה, במטלורגיה ובעבודות כפיים כגון צורפות, נפחות וחרשות נשק. הם בעלי תוחלת חיים ארוכה במיוחד (אף על פי שהם בני תמותה) ולרוב בעלי יכולת לראות בחושך. הגמדים הם לוחמים קשוחים וכלי הנשק המועדפים עליהם הם פטיש קרב וגרזן קרב וכן סוגים שונים של גרזנים, מכושים וקרדומים היכולים לשמש גם ככלי עבודה בשעת הצורך. לרוב מתוארת טינה ארוכת שנים בין האלפים לבין הגמדים כאחד מהמאפיינים של הגזע. גמדים רבים מתוארים כבעלי מבטא סקוטי.
ספרי פנטזיה מודרניים רבים העניקו כוחות חדשים או מראה חדש לדמויות הגמדים, ומשום כך הגמדים המודרניים אינם בעלי מאפיינים אחידים בכל הסיפורים. בדרך כלל הגמדים במשחק התפקידים מבוכים ודרקונים זהים לגמדים כפי שמתוארים על ידי טולקין, אף על פי שישנם גם סוגי גמדים ששונים מתיאור זה.

גמדים בעולם הדיסק

בעולם הפנטזיה אשר מתואר בסדרת הספרים "עולם הדיסק" מאת הסופר הבריטי טרי פראצ'ט הגמדים מצטיירים לרוב כארכיטיפוס הנפוץ - נמוכים, בעלי זקן עבות, ששים אלי קרב, עוסקים לרוב בכרייה וחובבי זהב ושאר מתכות יקרות. עם זאת, ככל שהתפתחה הסדרה החל הסופר להרחיב ולתאר את תרבות הגמדים ומספר ספרים נסובו סביבה, מהם ראויים לציון במיוחד Feet of Clay ו-The Fifth Elephant. התרבות אשר נגלתה לעיני הקורא תיארה חברה שמרנית במיוחד, בה נושא המין כה מוצנע עד שאין מבדילים בין זכר ונקבה, לא בשפה ולא בחיי היומיום. על פי אחד התיאורים מלאכת החיזור בין הגמדים בעולם הדיסק מורכבת לרוב מניסיונות גישוש עדינים לגבי מינו של מושא החיזור. הנושאים שימשו לרוב את הסופר להעביר את דעותיו לגבי הבדלים מיניים, פמיניזם ופחד מהשונה.
עם התפתחות הסדרה החל עולם זה להשתנות ואחת הדמויות הקבועות בה הובילה מגמה חברתית בה גמדות ממין נקבה החלו להכריז על עצמן בפומבי. הן עדיין שמרו על מאפיינים מסוימים של תרבות הגמדים, בכללם הזקן העבה והשריון, אך בד בבד החלו ללבוש חצאיות (ממתכת משוריינת לרוב) ואיפור. מספר ספרים עוקבים אחרי המהומה שהדבר גורר בעולם הגמדים. מנגד לאותן גמדות עומדים הגמדים המסורתיים, אשר נקראים גם "הגמדים העמוקים", הנקראים כך מכיוון שכמעט ולעולם אינם יוצאים מביטחון ערי מהמכרה. גמדים אלו, המשמשים ככוהני דת ושופטים, מנסים להתמיד בדרכים הישנות ומנסים להטיל סנקציות חברתיות כנגד הנקבות המוצהרות, כגון חרם חברתי או ניכור.
קהילת הגמדים מאופיינת גם כקהילה שומרת חוק, ודבר זה מתבטא בעיקר דרך גזר ברזלסון, אדם גבוה שאומץ על ידי גמדים, ומתנדב בלהט למשמר הלילה של אנק-מורפורק. שאר הגמדים בעיר מתוארים כמתרחקים ממסורת אבותיהם והכבוד לחוק כדי לפרוק עול בעיר החטאים: דבר המתבטא בעיקר בשתייה לשוכרה ותגרות ידיים המוניות.
נושא נוסף אשר מועלה לעיתים בספרי הסדרה הוא היריבות בין הגמדים לטרולים, אשר בעולם זה הם יצורים מבוססי סיליקון ועשויים מאבנים. בספרי הסדרה מוזכר לא אחת כי המלחמות בין הגמדים לטרולים נמשכות אלפי שנים. פראצ'ט מציע הסבר משלו לסכסוך העתיק: הטרולים שונאים את הגמדים כי הם לא אוהבים שמכים בהם במכושים וחוצבים אותם, ואילו הגמדים שונאים את הטרולים כי אף אחד לא אוהב שהסלע שהוא חוצב פתאום קם ותוקף אותו. נושא זה הוזכר גם כן במספר ספרים, אך הפך לנושא העיקרי בספר Thud!, בו המתיחות על רקע קרב מונומנטלי היסטורי בין הטרולים לגמדים כמעט ומחדשת את הלחימה בהיקף מלא. עלילות אלו עוסקות גם כן בנושא הפחד מן השונה, כמו גם גזענות ורדיפת השלום לעומת המלחמה.