google/wiki40b huggingface dataset:
ג'רמי פיבן

ביוגרפיה

פיבן נולד במנהטן, וגדל באילינוי למשפחה יהודית רקונסטרוקטיבית ממוצא רוסי ואוקראיני. אביו היה ברנרד "ביירן" פיבן, ואימו היא ג'ויס הילר פיבן (לבית גולדשטיין). שני הוריו היו גם שחקנים וגם מורים למשחק. בצעירותו לקח חלק בבית הספר למשחק שהקימו הוריו, ה-"Piven Theatre Workshop". לו אחות אחת, שירה פיבן, במאית קולנוע שנשואה לבמאי אדם מקיי.
למד באוניברסיטת "דרייק" שבאיווה במשך שנתיים, עד שהחליט לעזוב למען בית הספר לאמנויות ע"ש טיש של אוניברסיטת ניו יורק, ממנו גם פרש בשנת הלימודים האחרונה על-מנת לשחק באופן מקצועי. למד סמסטר גם במכון הלאומי לתיאטרון שבקונטיקט.

קריירה

הוא הופיע בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן המופע של לארי סנדרס ובשלושה פרקים של סיינפלד, בהם גילם שחקן המגלם את דמותו של ג'ורג' קוסטנזה. הופיע בסדרה "קופידון", אך היא שרדה רק עונה אחת. הוא גם כיכב בקומדיית המצבים "אלן" לצד השחקנית והקומיקאית אלן דג'נרס.
פיבן כיכב בתוכנית של HBO, "הפמליה", כסוכן האישי של וינס צ'ייס, ארי גולד (דמות שאף היא ממוצא יהודי). ב-2006, 2007 וב-2008, זכה פיבן בפרס אמי בקטגוריית שחקן המשנה על משחקו בסדרה. בנוסף הוא זכה ב-2008 בפרס גלובוס הזהב.
ב-2009 כיכב בסרט הקומדיה "לספק ת'סחורה" בו הוא מגלם את סוכן הרכב דון.
פיבן גם שיחק בסרטים "הממלכה", "לחסל את האס" ו"בלאק הוק דאון" בדמותו של "אלביס" וולקט טייס מסוק הבלק הוק שמתרסק בלב סומליה.
בשנת 2013 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הבריטית "מר סלפרידג'" בדמותו של הארי גורדון סלפרידג', למשך 4 עונות עד 2016.
החל מ-1 באוקטובר 2017 משחק בסדרת הדרמה "Wisdom of the Crowd", ברשת CBS, לצידם של מוניקה פוטר ונטליה טנה.

חיים אישיים

מתגורר כיום במליבו, קליפורניה.
פיבן הוא אוהד מושבע וידוע של קבוצת הפוטבול שיקגו ברס, ובשנת 1998 הופיע בפרסומת של שיקגו בלאקהוקס.
ב-2017 הוא הואשם על ידי השחקניות אריאן בלאמר, טיפאני בייקון ואיימי מדור, כי הטריד אותן מינית. פיבן שלל טענות אלו, עבר בדיקת פוליגרף ונמצא דובר אמת.
דף נתונים

דף נתונים (ולעיתים גם: גיליון נתונים, או מפרט) הוא מסמך המציג מוצר מסוים ומסכם את הפרמטרים המאפיינים את המוצר, לרוב בצורה מדויקת או מספרית. בעלי מקצוע משתמשים בדף נתונים של מוצר על מנת לבחון האם מוצר זה מתאים לשימוש או לשילוב כחלק במוצר, במערכת או ביצירה מסוימים, ומהו אופי השילוב של המוצר בהם. בנוסף, שימוש בדפי נתונים של מספר מוצרים דומים או מקבילים מאפשר להשוות בין המוצרים לשם בחירה במי מהם להשתמש. בדרך כלל דף הנתונים של מוצר מסוים נוצר על ידי היצרן של המוצר, ומתחיל בהקדמה קצרה אודות המוצר ויתרונותיו, והמחשה ויזואלית של המוצר באמצעות צילום, תרשים, או סימון מוסכם, כל זאת בהתאם למקובל בתחום המקצועי שאליו משתייך המוצר המתואר בדף הנתונים. לעיתים דף הנתונים כולל גם דוגמה פשוטה לשימוש במוצר, בין אם בתרשים או קוד מקור (בהתאם לסוג המוצר).
בהתאם למטרה הספציפית, דף נתונים יכול לציין פרמטרים המתארים את המוצר, את עמידתו בתקנים, וערכים מספריים חשובים. כל ערך מספרי יכול להיות ערך ממוצע, ערך טיפוסי, טווח ערכים, טווח שגיאה וחריגה, ערך נומינלי ועוד. סוג ומקור הנתונים בדרך כלל מצוין גם הוא בדפי נתונים.
דף נתונים אלקטרוני הוא סוג של קובץ מחשב המכיל בצורה מסודרת את המאפינים של מוצר מסוים. פורמט הקובץ מאפשר למידע אודות המוצר המתואר להיות מעובד על ידי מכונות ומחשבים. צורה זו של דף נתונים יכולה להקל על איתור מוצרים, איסוף מידע, תצוגה, עיצוב, בדיקות, התממשקות, אימות ועוד. דוגמאות לקבצים כאלו הם קובצי CANopen ו-SensorML.
האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות

האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות (באנגלית: International Covenant on Civil and Political Rights, בקיצור: ICCPR) היא אמנה רב-צדדית שאומצה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות ב-16 בדצמבר 1966, ונכנסה לתוקף בתאריך 23 במרץ 1976. היא מחייבת את המדינות החברות באמנה לכבד את הזכויות האזרחיות והמדיניות של בני אדם, ביניהן הזכות לחיים ולביטחון אישי, זכות לחירות גופנית, חופש תנועה, חופש מצפון, חופש דת, חופש הביטוי, חופש ההתארגנות, הזכות להשתתף בבחירות והזכות להליך הוגן ומשפט הוגן. נכון לספטמבר 2017, חברות באמנה 169 מדינות. ישראל הצטרפה לאמנה ב-1991 והאמנה נכנסה לתוקף לגביה בתחילת 1992.
הפיקוח על יישום האמנה נעשה על ידי הוועדה לזכויות אדם (שיש להבחין בינה לבין מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם), אשר סוקרת דיווחים של מדינות החתומות על האמנה על אופן יישום הזכויות, וכן דנה בתלונות המוגשות על ידי אנשים פרטיים בנוגע לפגיעות בזכויותיהם על ידי מדינות חברות. המדינות החברות באמנה חייבות לדווח בתחילה שנה לאחר ההצטרפות לאמנה ולאחר מכן אחת לארבע שנים. הוועדה מתכנסת בז'נבה ובניו יורק ומקיימת לרוב 3 מפגשים בשנה.

תחילת הדרך

שורשיה של האמנה החלו באותו תהליך שהוביל להכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם. ההצעה ל"הצהרה על הזכויות הבסיסיות של האדם", עלתה בוועידת סן פרנסיסקו בשנת 1945 (אשר הובילה להקמת ארגון האומות המאוחדות), והמשימה על ניסוח ההצהרה בדבר הזכויות הוטלה על המועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות. בתחילת התהליך, המסמך פוצל להצהרה המפרטת עקרונות כלליים של זכויות אדם, ואמנה עם התחייבויות ליישום. המסמך התפתח להכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם ואומץ ב-10 בדצמבר 1948.
המדינות שהן צד לאמנה זו, יקדמו את מימושה של הזכות להגדרה עצמית, ויכבדו זכות זו, בהתאם להוראותיה של מגילת האומות המאוחדות.
המשא ומתן על ניסוח אמנה נמשך, אך נותרו הבדלים משמעותיים בין חברות האו"ם על החשיבות היחסית של זכויות אזרחיות ומדיניות שליליות לעומת זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות חיוביות.  בסופו של דבר הושגה פשרה לפיה נוסחו שתי אמנות נפרדות, אחת בנושא זכויות אזרחיות ומדיניות והאחרת בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות. שתי האמנות הכילו הוראות דומות ככל האפשר, ונפתחו לחתימה במקביל. כל אחת מהן מכילה גם סעיף בנוגע לזכות האנשים להגדרה עצמית. טיוטות האמנות הוצגו באספה הכללית של האו"ם ב-1954 ואומצו ב-1966.

מנגנון התלונות

לאמנה נוסף פרוטוקול אשר קובע מנגנון תלונות פרטני, ומאפשר לאנשים להתלונן לוועדה לזכויות אדם על הפרות של האמנה. עד אוקטובר 2017,  116 מדינות הצטרפו לפרוטוקול. ישראל אינה צד לפרוטוקול.

ביטול עונש מוות

לאמנה נוסף פרוטוקול אשר קובע איסור על עונש מוות למעט בגין הפשעים החמורים ביותר בעלי אופי צבאי, שבוצעו במהלך המלחמה. עד אוקטובר 2017,  85 מדינות הצטרפו לפרוטוקול זה. ישראל אינה צד לפרוטוקול.
הטיה קוגניטיבית

הטיה קוגניטיבית היא דפוס או נטייה שיטתית (לא אקראית) של בני אדם לטעויות בתפיסה, בזיכרון, בחשיבה או בשיפוט. הטיות קוגניטיביות הושפעו מהתפתחות אבולוציונית ולחץ הברירה הטבעית.
להבדיל מעיוותי חשיבה המאפיינים אנשים בעלי דיכאון, הפרעות חרדה והפרעות נפשיות נוספות, הטיות קוגניטיביות נחשבות מאפיין נפוץ של החשיבה האנושית הנורמלית.
המונח נטבע על ידי עמוס טברסקי ודניאל כהנמן בשנת 1972.

השפעות של הטיות קוגניטיביות

הטיות קוגניטיביות גורמות לאפקטי צפייה, כלומר השפעות (לא מודעות ולא מכוונות) של עורכי מחקרים מדעיים על תוצאותיהם. אחת ממטרות השיטה המדעית היא לצמצם את ההשפעה של אפקטי הצפייה על המדע.
הטיות קוגניטיביות הן גם אחת הסיבות לאמינות הנמוכה של ממצאים אנקדוטליים, כלומר ממצאים שמתבססים על מקור בודד.
הטיות קוגניטיביות פוגעות גם באמינות של עדויות וממצאים משפטיים.
ראש המטות המשולבים של טורקיה

ראש המטות המשולבים של טורקיה (טורקית Genelkurmay Başkanı) הוא קצין בדרגת גנרל המפקד על הכוחות המזוינים של טורקיה, הכוללים את הצבא, חיל האוויר וחיל הים. מאז ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה ביולי 2016 מכהן בתפקיד הגנרל אומיט דונדר (Ümit Dündar), והוא ה-29 במנין הנושאים בתפקיד.
לפי חוקת טורקיה, בעיתות שלום כפוף ראש המטות המשולבים לראש הממשלה ואילו בעת מלחמה הוא מכהן כמפקד העליון מטעם הנשיא. במקרה של מלחמה גם הז'נדרמריה של טורקיה (Jandarma Genel Komutanlığı) ומשמר החופים (Sahil Güvenlik Komutanlığı) נכנסים תחת פיקודו המלא של ראש המטות המשולבים - הז'נדרמריה כפופה לצבא ומשמר החופים לחיל הים. בזמן שגרתי שתי יחידות אלה כפופות ברוב העניינים לשר הפנים של טורקיה.
לראש המטות המשולבים בטורקיה סמכות והשפעה על הממשלה והשלטון החורגים מהמקובל בדרך כלל במדינות דמוקרטיות. ראשי המטות המשולבים במדינה פירשו את תפקידם המוגדר בחוקה כמגיני המדינה ואופיה, כהיתר לתפוס את השלטון באופן זמני וזאת כדי להשליט סדר ורגיעה במקרים בהם סברו כי השלטון נקלע לחוסר יציבות או כי אופיה החילוני של המדינה נמצא בסכנה.
קמברקה

היסטוריה

העיר קיבלה את שמה מנהר הסמוך. ב-21 בפברואר 1741 נקנה שטח אדמה מאוכלוסייה מקומית, לצורך הקמת מפעלי יצקת. 
על פי החלטת השלטונות מ-22 באוגוסט 1760 ניתן רישיון להקמת שני מפעלי יצקת וטחנת מים לחיתוך עץ. היישוב נועד לשרת את התעשיות האלו. 
במקום פעל בית החולים. ב-1863 נפתח בית הספר לבנים, ב-1872 בית ספר לבנות. ב-1883 נפתחה ספרייה.
ב-1945 קיבלה קמברקה מעמד של עיר. ב-1964 נפתח מוזיאון לתולדות העיר.
סאנדסוואטן

אגם סנדסואטן (בפרואזית: Sandsvatn) הוא הגדול באגמי האי סאנדוי (האי השלישי בגודלו באיי פארו). שטח האגם 0.8 קמ"ר ועומקו המרבי 5 מטרים.
האגם ממוקם בעמק בין סקופן וסאנדור, צפונית לעיירה סאנדור.
בגדתו הצפונית של האגם מצוי המרכז הלימודי של האי וכן חווה שניזוקה קשות בסופת הוריקן בשנת 1988.
באגם גדלים דגי טרוטה וסלמון רבים, והאגם מהווה אתר דיג פופולרי.
טיטניה (ירח)

מאפיינים

טיטניה מורכב מכחמישים אחוזים של קרח מים, כשלושים אחוזים של סלע צורני והיתר תרכובות אורגניות דמויות מתאן. הפרט הבולט על פני השטח הוא הגיא הענקי (Messina Chasmata) אשר מגמד את הגרנד קניון על פני כדור הארץ, ומשתווה לואליס מארינריס על מאדים ולשקע איתאקה על טתיס, ירחו של שבתאי.
אפרים גרינבלט

הרב אפרים גרינבלט (תרצ"ב, 1932 - ב' בשבט תשע"ד, 3 בינואר 2014) היה פוסק הלכה בארצות הברית, ובסוף ימיו בירושלים. מפורסם בשל תשובותיו הרבות.

ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב אברהם ברוך ועליזה לבית בירנשטוק, כבן בכור למשפחה בת אחד עשר ילדים. המשפחה התגוררה בשכונת כרם. למד בישיבת קלצק ברחובות אצל הרב שך והושפע ממנו רבות. בצעירותו היגר לארצות הברית, במצוות סבו הרב יצחק גרינבלט, כדי לכהן ברבנות ולפרנס את משפחתו. במקביל למד בישיבת תפארת ירושלים בניו יורק אצל הרב משה פיינשטיין. בשנת תשי"ב (1952) נשלח על ידי הרב פיינשטיין להיות רב בממפיס כדי לחזק שם את היהדות. הוא שימש שם קרוב ל-60 שנה כרב המקום, אב בית דין, ראש ישיבה, ראש כולל, מחנך, שוחט ומוהל.
ספרו העיקרי הוא שו"ת רבבות אפרים (על פי הפסוק: "והם רבבות אפרים", דברים ל"ג), בן תשעה כרכים ובו אלפי תשובות לשאלות מכל העולם.  ספרים נוספים מפרי עטו: רבבות אפרים על התורה (שני כרכים, הערות על המקרא), רבבות ויובלות (שני כרכים, בשיתוף עם הרב יובל נוף, אב"ד בממפיס) על הלכות דעות ונושאים נוספים. כמו כן מאות ממאמריו פזורים בבטאונים וקבצים תורניים שונים.
אשתו, מרים, נספתה בתאונת דרכים בשנת תשס"ב (2002). בשנותיו האחרונות עלה לישראל, והתגורר אצל בתו בשכונת הר נוף בירושלים.
גיסו היה הרב שלמה ברוודה.
ארתור ג'יי דיקמן

חיים ועבודה

נולד ב ניו יורק שבארצות הברית, בנו של איש עסקים וגדל בלונג איילנד, דיקמן למד פיזיקה באוניברסיטת הרווארד. לאחר מכן עבר לתחום המתמטיקה והרפואה. דיקמן קשר את בחירתו של המקצוע הפסיכיאטריה למפגש עם רופא שבדק אותו גופנית לפני כניסתו לבית הספר לרפואה בהרווארד: "כשאמרתי לו שאני אוהב את רילקה ואת ייטס, הוא אמר לי שאני הולך להיות פסיכיאטר. זה נתן לי חופש והיה לי קל להשיג מענקי מחקר, כי כל דבר יכול להיחשב חלק של המוח." פעם כאשר בילה חודשיים בחופשת הקיץ בקמפינג לבד בהרים, אירעה חוויה נוספת שהשפיע על כיוון החיים שלו: "ישבתי על סלע ליד אגם וניסיתי להתקרב להרגשה שיש לי בשמיעת מוזיקה ושירה. אחרי שבועיים של התנסות, צבעים הפכו חזקים יותר ונרה לי שמשהו נבע מן השמיים והעצים. ידעתי שאנשים אחרים לא חווים את זה. זה נראה מאוד חשוב".
דיקמן הסתקרן בעקבות חויית שינוי תודעתו, והפך חוקר חלוצי של מצבים מיסטיים בשנות ה -50. בעשור הבא פיתח גישה ייחודית פסיכותרפויתי לחולים הסובלים מפסיכוזה. הוא נעשה תלמיד של זן ומדיטציה תחת סוזוקי רושי ושל סופיות תחת אידריס שאה, וחקר את התנועת הפוטנציאל האנושי שמנהיגיה היו ג'ורג לאונרד ומייקל מרפי .
התרדמה של החיים הרגילים היא כה מורגלת שאפשר להגיד שבני אנוש הם גזע שישן ומתעורר, אבל לא ער לגמרי. מפני שלרוב משימותינו מספיק להיות חצי ער, מעטים מאוד מאתנו מודעים לבעייתיות המצב שלנו.
— ארתור ג'יי דיקמן
בתחילת שנות ה -70, דיקמן זיהה את התסמונת ה"פסיכוזה המיסטית " כדי לאפיין תיאורים של חוויות פסיכוטיות, הדומות להפליא לדיווחים על חוויות מיסטיות. לדברי דיקמן, הניסיון הפסיכוטי אינו צריך להיחשב פתולוגי, במיוחד אם לוקחים בחשבון את הערכים והאמונות של הפרט. דייקמן סבר כי החוויה המיסטית נוצרת באמצעות "דהאוטומטיזציה" או ביטול של מבנים פסיכולוגיים רגילים המארגנים, מגבילים, בוחרים ומפרשים גירויים תפיסתיים. גורמים אפשריים "לדהאוטומטציה" כזו, כוללים חשיפה ללחץ חמור, שימוש בסמים או גמילה והפרעות במצב הרוח .
דייקמן השתתף בסמינר מחקרי בן שנה על תנועות דתיות חדשות, כדי להבין טוב יותר את המשיכה שהפעילו התנועות הללו על אמריקנים רבים בשנות ה -60 וה -70. בשנת 1990, הוא כתב את הדרך הלא נכונה הביתה: גילוי דפוסי התנהגות פולחן בחברה האמריקנית. במבוא לספר, דייקמן ציין כי "התנהגות דומה לזו המתרחשת בכתות קיצוניות מתרחשת בכולנו", והציע כי "הכמיהה להורים נמשכת עד לבגרות ומביאה להתנהגות פולחן השוררת בחברה הנורמלית".
ארתור דיקמן נפטר ב -2 בספטמבר 2013 בביתו במיל ואלי, קליפורניה לאחר "מפגש אמיץ וסבלני" עם מחלת פרקינסון . לצדו (מאז שנות החמישים) הייתה אשתו, ציירת המופשט אטה דיקמן.
פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד

היסטוריה

ההיכל המקורי, שהוקם בסוף שנות ה-50 באזור ששימש בעבר כזירה למלחמות שוורים, נפתח בשנת 1960. במשך השנים נערכו בו אירועי ספורט שונים ובהם אליפות העולם בכדורסל ב-1986, בה ניצחה נבחרת ארצות הברית בגמר את נבחרת ברית המועצות 87:85. האולם שימש כאולם הביתי של ריאל מדריד מ-1986 עד 1998 ושל אסטודיאנטס מ-1998 עד שנת 2001, אז נהרס עקב שריפה.
בשנים 2002-2005 נבנה ההיכל מחדש כהיכל מודרני ומפואר בעלות 124 מיליון אירו. ההיכל המחודש היה בין 6 האולמות שאירחו את אליפות אירופה בכדורסל 2007. שם התקיימו כל שלבי הנוק-אאוט של האליפות, כולל משחק הגמר שהסתיים בניצחונה של נבחרת רוסיה בהדרכת המאמן הישראלי דייוויד בלאט 60:59 על נבחרת ספרד.
ב-2 במאי עד 4 במאי 2008 נערכו באולם משחקי הפיינל פור של היורוליג. במשחק הגמר גברה צסק"א מוסקבה על מכבי תל אביב בתוצאה 91:77.
בשנת 2014 נערכה תחרות גביע העולם בכדורסל. במשחק הגמר גברה נבחרת ארצות הברית על נבחרת סרביה בתוצאה 129:92. ב-17 במאי 2014 משחקי הפיינל פור של היורוליג לעונת 2014/2015 נערכו באולם פעם נוספת, לאחר 7 שנים, ובהם ריאל מדריד ניצחה את אולימפיאקוס בתוצאה 78:59.
עמירן דביר

ביוגרפיה

נולד בתל אביב ליוסף וחווה דבורקין. הוריו הם מוזיקאים, ובהיותו כבן 4 שלחו אותו ללמוד לנגן על פסנתר, בהיותו כבן 5 הופיע כבר בקונצרטים יחד עם מורתו לפסנתר. בגיל 7 חזרו הוריו בתשובה ועקרו לבני ברק, האב הקים תזמורת שהופיעה בעיקר בחתונות במגזר החרדי. עמירן הופיע בתחילת דרכו יחד עם אביו. ובסוף שנות ה-90 הקים להקה עצמאית שזוכה להצלחה גדולה. בתזמורתו הוא הסולן וגם נגן הקלידים.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להוציא אלבומים, בהם לחנים מקוריים, קאברים, ודואטים עם זמרים שונים. וכולם בעיבודים שלו.
בשנת 2011 הקים עם ישי לפידות את להקת הרוק הדתית "יא בה ye".
אחיו אריק, גם הוא נגן קלידים, ולו תזמורת משלו. עמירן נשוי ואב לארבעה, ומתגורר בגבעת שמואל. לקראת גיוסו של בנו הוציא שיר בשם "הנר הפנימי" למילותיו של הרב קוק.
ב-8 באוגוסט 2017 הוציא דביר קליפ בשם "דספזלטוב" שהיא גרסה חסידית לשיר דספסיטו.
דנה אבירם

דנה אבירם היא סופרת ישראלית, אשר ספריה מיועדים לילדים ונוער. בנוסף, עובדת סוציאלית בשירות בתי הסוהר. היא בעלת החברה "זהירים ברשת" (הרצאות להורים, מורים ותלמידים על התנהלות נבונה ברשת).

ביוגרפיה

אבירם נולדה ב-1971 בחיפה וגדלה בשכונת אחוזה, כילדה התקשתה בלימודים וקראה ספרים רבים. למדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים, ועם סיום לימודיה עבדה עם ילדים ונוער בסיכון במסגרות שונות. בשנת 2005, התחילה לעבוד כעובדת סוציאלית בבית הסוהר לגברים "מעשיהו", באגף 13, אגף כללי בו התוודעה וטיפלה בשלל עבירות. המפגשים בכלא השפיעו עליה ונתנו לה את ההשראה לכתוב ספרים מסוימים. כך לדוגמה, מפגש עם אסיר אשר הורשע בתאונת "פגע וברח" השפיע עליה וגרם לה לכתוב את הספר "בית הכלא של ליאור", אשר לאחר מכן נגנז ואינו ראה אור. כך עולם הכתיבה לילדים ונוער נפתח לפניה, וכתבה ספרים רבים. 
כיום, דנה אבירם מתגוררת במודיעין, היא נשואה ולה 3 ילדים.
לרדת בגדול

פירוט כללי

המתמודדים התחלקו לשתי קבוצות, כחולים ואדומים (בעונה השלישית נוספה קבוצה שלישית – שחורים), אשר התחרו ביניהן איזו קבוצה תוריד את אחוז המשקל הקבוצתי הגבוה ביותר בכל שבוע.
משתתפי התוכנית התגוררו בווילה אחת, ומנותקים מבני משפחתם. הם נדרשו לעמוד בפני פיתויים קשים של אוכל, ולמדו לרכוש הרגלי אכילה נכונים ובריאים. כמו כן, המתמודדים התאמנו בחדר כושר ובשטח פתוח באמצעות אביזרי ספורט שונים.
לכל קבוצה היה מאמן כושר שמטרתו לאמן ולדרבן את המתמודדים במלחמתם במשקל.
בכל שבוע נשקלו המשתתפים וחברי הקבוצה שירדה את אחוז המשקל הקבוצתי הנמוך ביותר נדרשה להחליט מי מחבריהם לקבוצה יודח מהתוכנית.
בתוכנית הסיום נשקלו שלושת המשתתפים אשר העפילו לתוכנית הגמר, והמתמודד שהוריד את אחוז המשקל הגבוה ביותר הוכתר בתואר "היורד בגדול".

העונה הראשונה

העונה הראשונה שודרה בשנת 2006, וזכתה להצלחה רבה ולביקורות חיוביות, אך לאחר סיום העונה רק חלק קטן מהמתמודדים הצליח לשמור על משקלם החדש.
בעונה זו וכן בעונה השנייה השתתפו המאמנים: נדב מאירסון ואורלי הופמן בר.

הגמר

לגמר הגיעו המתמודדים: לימור חזאז, עופר רוזנבאום, פאוזי סעיד וחני מוקדר שהוחזרה בגלגל הצלה.
בגמר ניצחה לימור חזאז (קבוצת הכחולים) בתואר ה"יורדת בגדול" לאחר שהורידה 42 ק"ג ממשקלה. למקום השני הגיע עופר רוזנבאום. למקום השלישי הגיע פאוזי סעיד וחני מוקדר במקום הרביעי.

העונה השנייה

לאחר הצלחת העונה הראשונה, ערוץ 10 החליט להפיק עונה שנייה, והפורמט של עונה זו לא היה שונה מהעונה הראשונה, וגם המאמנים היו נדב מאירסון ואורלי הופמן בר.

הגמר

לגמר הגיעו המתמודדים: צביקה הילף, גרי פרי ושירי אזולאי.
בגמר ניצח צביקה הילף (קבוצת הכחולים) לאחר שהוריד כ-60 ק"ג ממשקלו (לאחד מין המתמודדים היחידים בעונה זו שעדיין הצליח לשמור על משקלו). למקום השני הגיע גרי פרי ולמקום השלישי הגיעה שירי אזולאי (השניים התחתנו לאחר התוכנית, והולידו בת).

הגמר

לגמר הגיעו המתמודדים: אבי קוריאט, קרן מרקוס, אסי אמסלם ויוסי פריימן.
בגמר ניצח אבי קוריאט (קבוצת הכחולים) לאחר שהוריד 76 ק"ג ממשקלו. למקום השני הגיעה קרן מרקוס שהצטרפה לשלישיית הגמר לאחר שהורידה את אחוז המשקל הגבוה ביותר מבין המודחים. למקום השלישי הגיע אסי אמסלם ולמקום הרביעי הגיע יוסי פריימן.
המאמנים בעונה השלישית: ברק צור (הקבוצה האדומה), אורלי הופמן-בר (הקבוצה השחורה) וצאלה אברוני (הקבוצה הכחולה).

העונה הרביעית

העונה הרביעית עלתה לשידור ב-10 באוקטובר 2010.

הגמר

הגמר של עונה זו היה הגמר היחיד בכל העונות שהיו בו רק מתמודדות בנות: קרן גלנסר, לארה מלר ואפרת גבאי.
בגמר זכתה המתמודדת קרן גלסנר אחרי שירדה 71.8 ק"ג. לארה מלר הגיעה למקום השני ואפרת גבאי זכתה במקום השלישי.
את העונה הובילה ציפי שביט אך בגמר המנחה הייתה מיכל ינאי במקום, משום שציפי שברה חודש לפני כן את רגלה.

ההבדלים בין הגרסה העברית לאמריקאית

בגרסה האמריקאית, הנבחרת הסופית היא של 25 מתמודדים, במקום 15 בגרסה העברית.
שנחרבים

שיניים

השנחרבים מחולקים לשני טיפוסים בהתאם לסוג השיניים. חלקם בעלי שיניים בצורת פגיון. לחתולים אלו היו שיניים מוארכות וצרות, ולרוב היה להם גוף מוצק. לעומתם יש את החתולים בעלי השיניים המעוקמות. לאלו היו שיניים קטנות ורחבות יותר. גופם היה גמיש יותר, ורגליהם היו ארוכות יותר.
שמאס ונחאס

שמאס ונחאס (בערבית: شماس نحاس) הוא שם הבמה של חנא שמאס ואימן נחאס, צמד סאטיריקנים וסטנדאפיסטים ערבים ישראלים.
אימן נחאס הוא יליד תרשיחא, גדל בחיפה והוא בוגר החוג למשחק באוניברסיטת חיפה. חנא שמאס הוא יליד חיפה ובוגר החוג לקולנוע ולטלוויזיה ב"קמרה אובסקורה". השניים נפגשו באקראי באירוע אמנותי בחיפה בשנת 2001 ומאז הם מופיעים ביחד. המופע הראשון שלהם התחיל כתגובה לאירועי אוקטובר 2000. הצמד מוכר בסאטירה שהוא מציג על נושאים אקטואליים כמו מצב הערבים בישראל והתמודדות הפלסטינים בחיי היומיום עם הכיבוש בשטחים.
הזוג משדר תוכנית סאטירה שבועית בתחנת הרדיו "א-שמס". כמו כן הוציאו דיסק הכולל שירים ומערכונים. הם השתתפו בתשדירי תעמולת הבחירות של מפלגת בל"ד.
מתאצמינדה (הר)

כנסיית מאמאדוויתי

הכנסייה נבנתה במקור במאה ה-9, תקופת שלטון נסיכות איבריה. בשנת 1524 בנו, האחים ניקולוז ודוד גאבאשווילי (გაბაშვილი), מנזר על שם דוד גארג'לי (დავით გარეჯელი), אחד משלוש עשרה האבות האשורים - "מנזר דוד הקדוש". מאז עברו תהפוכות רבות על מנזר ועל טביליסי בכלל. 
עד לתחילת המאה ה-19 היו מדרונות ההר מכוסים ביערות. בשנת 1817, פולסה דרך עקלקלה שהובילה למנזר. המבנה הנוכחי של הכנסייה נבנה בשנת 1871 על מבנה קטן יותר משנת 1809. בחצר הכנסייה נמצא פנתאון מתאצמינדה.
אברל הארימן

ביוגרפיה

הארימן נולד בניו יורק לברון אדוארד הנרי הארימן ולרעייתו מרי ויליאמסון הארימן. הוא למד בבית הספר גרוטון ובאוניברסיטת ייל. בייל הצטרף לאחוות הגולגולת והעצמות, ובעת לימודיו יצר הארימן קשרים שהובילו להקמת חברה בנקאית שהתמזגה בסופו של דבר עם "חברת האחים בראון, הארימן ושות'". הוא היה בעליהם של חלקים מחברות אחדות, בהן יוניון פסיפיק ותאגיד פולארויד. במהלך נשיאותו של פרנקלין דלאנו רוזוולט, שירת הרימן ב"מנהל השיקום הלאומי" (National Recovery Administration) ובמועצה המייעצת לעסקים לפני שעבר לתפקידים הנוגעים במדיניות חוץ.
לאחר שעזר לתאם את תוכנית השאל-החכר, כיהן הארימן כשגריר ארצות הברית בברית המועצות והשתתף בפגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, נהפך הארימן לתומך בולט של תורת הבלימה של ג'ורג' קנאן. נוסף על כך, כיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בקבינט בממשלו של הנשיא הארי טרומן ותיאם את יישום תוכנית מרשל. מ-30 באפריל עד 1 באוקטובר 1946 כיהן הארימן כשגריר ארצות הברית בממלכה המאוחדת.
ב-1954, הארימן ניצח את נציגה של מדינת ניו יורק בסנאט של ארצות הברית, אירווינג אייבס הרפובליקני, בבחירות למושלות ניו יורק. הוא שירת בתפקיד זה במשך תקופת כהונה אחת בעקבות תבוסתו לנלסון רוקפלר ב-1958. ללא הצלחה, התמודד הארימן למועמדות הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית ב-1952 ובכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית ב-1956. אף על פי שהארימן קיבל את תמיכתו של טרומן בוועידת 1956, הדמוקרטים בחרו את עדלי סטיבנסון למועמדם הנשיאותי.
לאחר תבוסתו בבחירות למושלות, הארימן נהפך לבכיר בכל הנוגע במדיניות חוץ בתוך המפלגה הדמוקרטית. הוא סייע במשא ומתן על האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים תחת הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי, והיה מעורב עמוקות בניהול מלחמת וייטנאם בממשלם של קנדי ולינדון ג'ונסון. לאחר שג'ונסון עזב את הבית הלבן ב-1969, הארימן נקשר לארגונים שונים, כולל מועדון רומא והמועצה למדיניות חוץ. הארימן נפטר ביולי 1986.
קרליץ (עיירה)

יהודי קרליץ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  וכן חסר מידע על הצד היהודי של העיר.
בין שתי מלחמות העולם חיו בקרליץ כ-1,300 יהודים, שהיוו רוב באוכלוסיית היישוב. עם הכיבוש בידי הגרמנים ביוני 1941 סייעו שוטרים בלרוסים לגרמנים בשוד רכושם של היהודים. מספר יהודים נרצחו ואחרים גויסו לעבודות כפייה. באוגוסט 1941 נרצחו כמאה צעירים יהודים בני העיירה, מחוץ לעיירה. לאחר חודשים מעטים נרצח גם רב העיירה.
בפברואר 1942 הוקם בעיירה גטו ובו רוכזו גם יהודים מעיירות סמוכות. ב-2 ביוני 1942 גורשו רוב יושבי הגטו לגטו נובוגרודק, תוך רצח הקשישים והחולים בשעת האקציה.
כ-25 צעירים מהגטו הצליחו להימלט ליערות, והצטרפו בין השאר ליחידת הפרטיזנים של האחים ביילסקי.
א-סיידה אל-חורה

חייה

א-סיידה אל-חורה נולדה ב-1485 (לפי הספירה המוסלמית סביב 890) למשפחה מוסלמית בולטת, בנו רשיד. מקורות המשפחה היו מרוקאים או אנדלוסים. היא נמלטה עם משפחתה למרוקו כאשר פרדיננד ואיזבלה כבשו את ממלכת גרנדה המוסלמית בשנת 1492, בסופו של הרקונקיסטה; הם התיישבו בשפשאוון.
לסיידה אל-חורה הייתה ילדות מאושרת ובטוחה, אך הגלות מגרנדה עדיין העיבה על המשפחה. היא הושאה בגיל 16 לגבר בשנות הארבעים לחייו, עלי אל-מנט'רי, חבר של אביה, לו הובטחה בעודנה ילדה. ישנם מקורות לפיהם הייתה נשואה לבנו של אל-מנט'רי, אל-מנט'רי הבן.
א-סיידה אל-חורה, שהייתה בעלת אינטליגנציה גבוהה, סייעה לבעלה בעסקיו, וכשהוא נפטר ב-1515, היא הייתה למושלת תטואן. מקורות ספרדיים ופורטוגליים מתארים אותה כ"שותפתנו במשחק הדיפלומטי".
לאחר זמן לא רב נישאה שוב, למלך אחמד אל-וטאסי, שנסע עד תטואן להתחתן. הסברה הרווחת היא שא-סיידה אל-חורה תכננה את המהלך הזה כדי להרגיע את תושבי תטואן שהיא תמשיך להיות המושלת שלהם גם לאחר נישואיה. 
א-סיידה אל-חורה לעולם לא התגברה על ההשפלה שחוותה בכיבוש גרנדה והגלות שבאה בעקבותיה. היא נדרה נדר שתנקום ב"אויב הנוצרי", ופנתה לפיראטיות. היא יצרה קשר עם אורוץ' ברברוסה האלג'יראי, והחלה לפעול בשיתוף עמו. פיראטיות הניבה לה הכנסות מהירות ונזילות, כולל דרך דרישת כופר עבור שבויים, וגם שמשה כמקור לתקווה לחזרה יום אחד לאנדלוסיה. הנוצרים כיבדו אותה כמלכה המחזיקה בכוח רב בשטח הים התיכון, וכל משא ומתן לגבי כופר ושבויים התנהל דרכה. לדוגמה, בספר מלכות האסלאם הנשכחות (The Forgotten Queens of Islam), פטימה מרניסי מזכירה מסמכים ספרדיים היסטוריים מ-1540 לפיהם התנהל משא ומתן "בין הספרדים לסידה אל-חורה", לאחר פשיטה פיראטית על גיברלטר, בו נטלו הפיראטים "שלל רב ואסירים רבים".
ישנם היסטוריונים הסבורים כי מידת הקבלה החריגה למדי של א-סיידה אל-חורה כמושלת ומלכה היא תוצאה של "ההיכרות האנדלוסית עם שליטות בספרד, דוגמת איזבלה, מלכת קסטיליה. אחרים מאמינים כי א-סיידה אל-חורה הצליחה כמושלת כי היא הייתה "המנהיגה הבלתי מעורערת של הפיראטים במערב הים התיכון".
לאחר ששלטה במשך 30 שנה, חתנה הפיל אותה ב-1542. ניטלו ממנה כל רכושה ומעמדה, ולא ידוע מה עלה אחר כך בגורלה.
לואיס מרין

קריירה

את קריירת המשחק שלו החל מרין בגיל 12 במועדון אלחואלנסה שבעיר הולדתו, אלחואלה. בעונת 1992/1993 עבר לשחק בבוגרים במועדון כרמליטה ובעונה לאחר מכן חזר לאלחואלנסה בו שיחק עד שנת 1998, אז עבר לגוואטמלה לקבוצת אוניברסידד דה סן קרלוס, בה שיחק עונה אחת, ולאחר מכן עבר לאורוגוואי לקבוצת ריבר פלייט, בה שיחק גם כן עונה אחת. בשנת 2000 חזר לאלחואלנסטה, בה שיחק שש שנים נוספות.
בשנת 2006, לאחר הופעתו המוצלחת במונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, הוחתם בקבוצת מכבי נתניה כחלק ממסע הרכש של דניאל יאמר. כבר בעונתו הראשונה במדי נתניה הציג מרין יכולת גבוהה והוכתר כשחקן הזר הטוב ביותר של עונת 2006/2007], בניגוד להערכות הראשוניות בשל גילו המתקדם ואיטיותו היחסית, והנהיג את הגנתה של מכבי נתניה בצורה טובה ובסופה של העונה הייתה נתניה במקום השני במספר הספיגות הנמוך ביותר (אחרי בית"ר ירושלים האלופה בהפרש של שער אחד), דבר שהושג בעיקר בזכות יכולתו של מרין. מרין הפך במהרה לאהוב הקהל של מכבי נתניה ואוהדי הקבוצה כתבו עליו שירים רבים וכינו אותו "סופרמן".
לאחר שלוש עונות מוצלחות מאוד במדי מכבי נתניה, חזר מרין למולדתו והצטרף לאלחואלנסה, קבוצתו הקודמת. בשנת 2011, סיים מרין את הקריירה שלו כשחקן ופרש, ומונה לתפקיד עוזר מאמן נבחרת קוסטה ריקה. בתפקידו כעוזר היה שותף להצלחתה הגדולה של נבחרתו במונדיאל 2014 בו הם הגיעו עד לרבע הגמר.