google/wiki40b huggingface dataset:
הכרוניקה האנגלו-סקסונית

התפתחות הגרסאות

כאמור, כל כתבי היד של הכרוניקה האגנלו-סקסונית שנמצאים כיום בימינו נובעים ממקורות מוקדמים יותר ומהווים עותקים של מקורות אלו. בהשפעת הטקסט המקורי, נכתבו בשלהי המאה ה-9 שלושה חיבורים קדומים שונים: ספר השנים של סנט נאוטס, חיי המלך אלפרד וכרוניקת אתלווירד. במקביל זכה הטקסט המקורי לעותקים רבים. אחד העותקים התפתח ככל הנראה מוקדם יחסית אל כרוניקת וינצ'סטר (גרסת A). בין השנים 1001 ו-1013 וינצ'סטר הועתקה אף היא, והעתק זה מכונה כיום כרוניקת וינצ'סטר (גרסת A²).
עותק נוסף של הטקסט המקורי של הכרוניקה, אשר שימש גם את כתיבת חיי המלך אלפרד, הועתק לגרסה מאוחרת יותר. על בסיס גרסה זאת, אשר לא קיימת כיום, נכתבו במקביל כרוניקת אבינגדון 1 (גרסה B) וכרוניקת אבינגדון 2 (גרסה C) במהלך אמצע המאה ה-11 במנזר אבינגדון. מהגרסה עליה התבססו כרוניקות אבינגדון, התפתחה גרסה נוספת, ככל הנראה בנורת'מבריה. גרסה זאת אשר אבדה עם השנים ומכונה הגרסה הצפונית, היוותה את הבסיס לעותק מאוחר יותר – כרוניקת פטרבורו (גרסה E). כרוניקה מאוחרת אחרת, כרוניקת ווסטר (גרסה D), היוותה כנראה שילוב של הגרסה הצפונית יחד עם חיבור חיצוני, ההיסטוריה הכנסייתית של בדה ונרביליס. לצד כל אלו, גרסה מאוחרת ויוצאת דופן של הכורניקה האנגלו-סקסונית, תמצית קנטרברי הדו-לשונית (גרסה F), התפתחה כנראה הן מהגרסה הצפונית של הכרוניקה והן מכרוניקת וינצ'סטר (גרסה A).
מוצאם של הקטע הקוטוניאני (גרסה H) וכרוניקת שולחן חג הפסחא (גרסה I) אינו ידוע במדויק, אך בדומה לשאר הגרסאות הן התפתחו מעותקים קדומים יותר.
מקור:
ארמון הסנאט

האולמות והחדרים

מעון העבודה הרשמי של נשיא רוסיה מורכב מכמה אגפים וכולל את אזור העבודה - ובו אולם הישיבות של המועצה לביטחון לאומי, משרדי היועצים הנשיאותיים ומשרד העבודה של הנשיא (המקבילה הרוסית לחדר הסגלגל), באזור זה ממוקמת גם הספרייה הנשיאותית על שם בוריס ילצין.

חדר העבודה הנשיאותי

משרד העבודה הנשיאותי (Рабочий кабинет президента России) שוכן במרכז אגף העבודה של המבנה בקומה השלישית, צמוד לאולם הישיבות של המועצה לביטחון לאומי וממול לספרייה הנשיאותית השוכנת ברוטונדה, החלק הצפון-מזרחי של המבנה, זהו הקבינט הנשיאותי וממנו עובד הנשיא.
המנהיג הרוסי הראשון שהתגורר כאן היה ולדימיר לנין, שאהב לקרוא ספרים ובחדרו נחו שני ארונות ספרים גדולים. לאחר מותו, הפך חדר העבודה למוזיאון וב-1993 הועברו חפציו של לנין למעון גורקי-9 במחוז מוסקבה. סטלין היה המנהיג היחיד שהשתמש בקרמלין כמעון העבודה והמגורים, הוא עבד מחדר העבודה שהיה חסר כל ייחוד והתגורר בדירה שנבנתה עבורו במיוחד במתחם. בחדר העבודה של ניקיטה חרושצ'וב, נחו דיוקנאות רבות שלו ודוגמאות של כלי טיס שאהב והוענקו לו על ידי מנהיגי מדינות. למעט לנין, שני המנהיגים שבאו אחריו שיכנו את חדר העבודה שלהם בקומה השנייה בארמון הסנאט.
החל מלאוניד ברז'נייב ועד היום, חדר העבודה שוכן בקומה השלישית של המבנה ולמעט שינויים קלים נותר המשרד כפי שהוא עוד מתקופת ברז'נייב.
עם נפילת ברית המועצות והיבחרו של בוריס ילצין לנשיא רוסיה הוא בחר להשתכן תחילה בבית הממשלה ורק מאוחר יותר בחדר עבודה בקומה השלישית. בתקופתו בוצעו שיפוצים נרחבים במבנה וחפצים רבים שנקשרו לשלטון הסובייטי הועברו למוזיאונים והובאו חפצים אחרים, הוצבו פסלים שונים ואף במהלך שיפוצים בחדר העבודה הישן של סטלין נתגלתה מנהרה חשאית, המובילה אל מתחת לקרמלין וילצין הורה לסתום אותה.
עם מינוי ולדימיר פוטין לנשיא הוא לא ערך שינויים מיוחדים, למעט אחד - הוא הורה להתקין מחשב ולחברו לאינטרנט ולהתקין תקשורת מאובטחת רציפה בין חדר העבודה הנשיאותי לחדר המצב של הקרמלין, ששוכן בסמוך לחדר העבודה. את מרבית זמנו בילה פוטין במעונו נובו אוגריובו.
דמיטרי מדבדב התקין בחדר מסכי טלוויזיה ומסכי מחשב רבים והמשיך להשתמש בחדר כחדר העבודה הנשיאותי, אך גם הוא לא הרבה לשהות בחדר העבודה הנשיאותי בקרמלין, אלא במעון בארוויחה במחוז מוסקבה.

אולם השגרירים

האולם הסמלי (אולם השגרירים בשמו המוכר יותר) (Гербовый (Посольский) зал) נפתח על ידי העוזרים הנשיאותיים ובו חפצים שעליהם מוטבע סמל רוסיה ומכאן השם "האולם הסמלי". השם המוכר יותר - אולם השגרירים - מתייחס לייעודו של החדר, המשמש את הנשיא בעודו מקביל את פניהם של שגרירי מדינות זרות.

החדר החגיגי

החדר הנציגותי (או "החדר החגיגי") (Представительский (парадный) кабинет), נקרא גם החדר הסגלגל הקטן (בלי קשר לחדר הסגלגל האמריקני) וכך כינה אותו הארכיטקט קזאקוב - חדר זה משמש את הנשיא בעת דיונים ושיחות עם מנהיגי מדינות זרות המגיעים לקרמלין. בגומחות השונות שבחדר ניצבים פסלי הקיסרים הרוסיים - פיוטר הגדול, יקטרינה הגדולה, ניקולאי הראשון ואלכסנדר השני.

אולם יקטרינה

האולם העיקרי הוא אולם יקטרינה (Екатерининский зал) - המשמש לעריכת טקסים חגיגיים וממלכתיים בהשתתפות הנשיא, כמו גם טקסי הענקת פרסים ועיטורים ממלכתיים.
ב-1812, ארמון הסנאט נהרס על ידי הצבא הצרפתי בהנהגת נפוליאון ושיקומו הושלם ב-1856. עד 1917 באולם הכיפה המרכזי של המבנה ניצב דוגמת כתר מוזהב שהוסר עם עליית הבולשביקים לשלטון והציבו במקומו את דגל ברית המועצות.
ב-25 בדצמבר 1991 הוסר הדגל הסובייטי והוחלף בדגל רוסיה שכעבור זמן הוצב לצדו הנס הנשיאותי הרוסי.
הפקולטה למדע והנדסה של חומרים (טכניון)

הפקולטה למדע והנדסה של חומרים של הטכניון בחיפה נוסדה בשנת 1994, והיא עוסקת במחקר של הנדסת חומרים ובהכשרה של מהנדסי חומרים. דיקאן הפקולטה הוא פרופ' וויין קפלן.

היסטוריה

בתחילת שנות השישים התחילה פעילות בנושא הנדסת חומרים במסגרת הפקולטה להנדסת מכונות. בשנת 1980 הוקמה המחלקה להנדסת חומרים כיחידה עצמאית בטכניון, שהעניקה תארים גבוהים בלבד - תואר שני ודוקטור. בשנת 1994, נפתח מסלול לימודים לתואר ראשון, והמחלקה הפכה לפקולטה להנדסת חומרים.

הפקולטה כיום

בפקולטה לומדים כיום כ-300 סטודנטים בלימודי לתואר ראשון וכ-100 משתלמים לתארים גבוהים. סגל הפקולטה כולל 15 חברי סגל.
מואמן אגבריה

קריירה

אגבריה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל עפולה, ולאחר שעבר גם לקבוצות הנערים של מכבי ברקאי ומכבי נתניה הצטרף בגיל 17 לקבוצת הנוער של בני סכנין. ב-11 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס בדקות הסיום של הניצחון 0-3 על הפועל עכו במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו. ב-29 במרץ 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–4 לעירוני קריית שמונה. בסך הכל ערך 13 הופעות בליגת העל במדי הקבוצה.
בקיץ 2016 חתם בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית. ב-6 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, במשחק נגד טג'יקיסטן שהסתיים בתיקו 1–1, ובסך הכל ערך שתי הופעות במדי הנבחרת.
בקיץ 2017 חזר אגבריה לכדורגל הישראלי וחתם בהפועל בני זלפה מליגה ב' צפון ב', עמה עלה לליגה א' בסיום עונת 2017/2018.
אדסון אלבארס

קלוב אמריקה

אלבארס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של פצ'וקה, אליה הצטרף בגיל 11. בשנת 2014, אלבארס הצטרף לקבוצת הנוער של קלוב אמריקה. שנה לאחר מכן, הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה המקסיקנית השנייה.
ב-29 באוקטובר 2016, אלבארס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד סנטוס לאגונה. בסיום המשחק, נבחר ל"איש המשחק" על ידי אוהדי הקבוצה. ב-25 בדצמבר 2016, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק נגד טיגרס במסגרת גמר האפרטורה.
ב-16 בדצמבר 2018 אלבארס הבקיע צמד במשחק האליפות של אמריקה, בו ניצחה 0–2 את קרוס אסול. ב-23 בפברואר 2019 אלבארס ערך את הופעתו ב-100 בקבוצתו בניצחון 0–3 נגד לובוס.

אייאקס אמסטרדם

ב-19 ביולי 2019, אלבארס חתם לחמש שנים באייאקס אמסטרדם מליגת העל ההולנדית תמורת 15 מיליון אירו, כמחליפו של מתייס דה ליכט שעבר ליובנטוס.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, אלבארס שיחק בנבחרת הנוער של מקסיקו והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ואליפות צפון אמריקה בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2017.
ב-30 בינואר 2017, אלבארס זומן לראשונה לסגל נבחרת הבוגרת לקראת משחק הידידות נגד איסלנד. ב-8 בפברואר, אלבארס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק זה.
אלבארס נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2017, והיה הכדורגלן הצעיר בסגל הנבחרת. ב-17 ביולי 2017, אלבארס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד קוראסאו, והפך לכדורגלן הצעיר שכבש אי פעם בגביע הזהב.
אלפונסו דה-פורטגו

ביוגרפיה

דה-פורטיגו נולד בלונדון, נצר לאחת השושלות החשובות בספרד. אביו, אנטוניו קבזה דה וקה, מת במהלך משחק פולו. אמו, אולגה לגיטון, ממוצא אירי, הייתה נשואה לפרנסיס ג'ון מקי, שהיה מבוגר ממנה ב-40 שנה. פרנסיס, שהיה הבעלים של בית השקעות, שלח יד בנפשו לאחר שחלה במחלה קשה והוריש לאולגה הון רב. לאחר מותו של פרנסיס נישאה לאנטוניו ולזוג נולד בנם, אלפונסו. אלפונסו היה דובר ארבעה שפות והתחרה במגוון רחב של תחרויות ספורט: פולו, רוכב סוסים במרוצי מכשולים, שחייה, טניס וקליעה. בגיל 17 קיבל רישיון טיס.

קריירת מרוצים

דה-פורטיגו החל להתחרות במרוצי מכוניות בשנת 1953 לאחר שלואיג'י קינטי, יבואן של דגמי פרארי לארצות הברית, ביקש ממנו להצטרף אליו כנהג משנה במרוץ הקרארה פאנאמריקה. בשנת 1954 התחרה במירוץ 1000 הק"מ של בואנוס איירס. דה-פורטיגו ניצח בשישה מרוצים חשובים ביניהם הטור דה-פראנס למכוניות, הגרנד פרי של פורטו ופעמיים בגביע המושל של נסאו. במירוץ שהתקיים בנסאו בשנת 1956 נצמד דה-פורטיגו למכונית שלפניו עד למרחק סנטימטרים ספורים, תוך שהוא נוסע במהירות גבוהה. בלימה של הרכב שלפניו חייבה אותו לבלום בחוזקה ושתי המכוניות החליקו לאורך 180 מטרים.
בשנים 1956 ו-1957 התחרה בחמישה מרוצים עבור קבוצת פרארי במסגרת אליפות הפורמולה 1. השיג השיא היה מקום שני בגרנד פרי הבריטי.

מזחלות שלג

בשנת 1956 החליט לייצג את ספרד ולהתחרות בגלישה במזחלת במסגרת אולימפיאדת החורף שהתקיימה בקורטינה ד'אמפצו, איטליה. הוא ערך מספר אימונים בודדים בגלישה בשווייץ, לאחריהן קנה מזחלת. למרות שזאת הייתה התחרות הראשונה עבורו סיים במקום הרביעי והיה רחוק רק 0.16 שניות מזכייה במדליה. באליפות העולם שהתקיימה בשנת 1957 בסנט מוריץ, שווייץ זכה במדליית הארד.

מותו

ב-12 במאי 1957 לקח דה-פורטגו חלק יחד עם אדמונד נלסון, נהג המשנה, במרוץ המילה מילייה. כ-70 ק"מ לפני ברשה, נקודת הסיום של המרוץ, התפוצץ צמיג הפרארי 335S בה נהג. כתוצאה מהפיצוץ נכנס הרכב לסחרור וסטה לתוך קהל הצופים. מפגיעת הרכב נהרגו תשעה צופים, בהם חמישה ילדים. שניים מהילדים ההרוגים נפגעו מחתיכות בטון, שנקרעו מהכביש והועפו באוויר. נלסון ודה-פורטיגו נהרגו באופן מיידי, גופותיהם הושחתו בצורה קשה.
בעקבות התאונה הקשה הופסקו כל מרוצי הכביש באיטליה. התאונה סימנה את סופו של מרוץ המילה מילייה, שלא שב להתקיים עוד באופן תחרותי.
לאחר מותו נקראה אחת הפניות במסלול מזחלות השלג של סנט מוריץ על שמו של דה-פורטיגו.

חייו האישיים

בשנת 1949 נישא לקרול מק'דניאל, נערת שעשועים אמריקאית. לזוג נולדו שני ילדים. בשנת 1957 היה הזוג בתהליכים סופיים של גירושים על מנת שיוכל לממש ככדין את נישואיו לדוגמנית דוריאן ליי. במהלך נישואיו ניהל רומן גם עם השחקנית לינדה כריסטיאן.
וילה ד'אסטה

היסטוריה

הארמון שימש בעבר כמנזר בנדיקטיני, עד שעבר לידיו של הקרדינל איפּוליטו השני דֵ'אֵסְטֶה (1509-1572), בנם של אלפונסו הראשון דֵ'אֵסְטֶה ושל לוקרציה בורג'ה. איפּוליטו השני מונה בשנת 1550 למושל טיבולי על ידי האפיפיור יוליוס השלישי, ואז החל בהסבת מבנה המנזר למעון מפואר. תכנון הגנים והמזרקות נעשה על ידי הארכיטקט האמן והארכאולוג הנפוליטני פירו ליגוריו Pirro Ligorio‏ (1510–1583), לפי הוראותיו של האדריכל אלברטו גלבני Alberto Galvani. הצייר הראשי שצייר את קירות הארמון היה ליוויו אגרסטי Livio Agresti‏ (1508–1580), שהיה בעל סגנון רנסאנסי - מנייריסטי.
סמל רוד איילנד

התקופה הקולוניאלית

מושבת רוד איילנד הוקמה בשנת 1636 על ידי קבוצת פליטים שהונהגו על ידי רוג'ר ויליאמס , כומר נוצרי, ואן הצ'ינסון, אשר הגיעו לאזור כבריחה מרדיפה דתית ביבשת אירופה ומסצ'וסטס הסמוכה. הפליטים קבעו את העוגן כסמלה של המושבה. ההשראה לבחירת העוגן היא ככל הנראה הפסוק מהברית החדשה:
...בַּתִּקְוָה הַנְּתוּנָה לְפָנֵינוּ׃ 19 אֲשֶׁר־הִיא לְנַפְשֵׁנוּ כְּעֹגֶן נָכוֹן וְחָזָק...
— הברית החדשה, האיגרת אל העברים, פרק 6, פסוקים 18-19
גם המילה "תקווה", שהוספה לראש הסמל מעל העוגן בשנת 1644 אחרי שויליאמס קיבל זכות רשמית ליישב את האזור על ידי מלך אנגליה, מקורה מפסוק זה. החל משנה זו, הסמל אומץ על ידי כל ממשלה ברוד איילנד בצורות שונות תוך שמירה על העקרונות המרכזיים במבנהו - העוגן הזהוב, הרקע הכחול, המוטו "תקווה" והכיתוב המקיף את הסמל.

סמל האצולה של מדינת רוד איילנד

בשנת 1881 אימצה האספה הכללית של מדינת רוד איילנד סמל אצולה למדינה, בנוסף לחותם ולדגל הקיימים של המדינה. סמל האצולה נכנס לתוקפו ב-1 בפברואר 1882. סמל האצולה משמש כסמל המדינה בגרסאותיו השונות, בסמל ודגל מושל המדינה ובסמלו של סגן מושל המדינה.
של מי השורה הזאת בכלל?

היסטוריה

ראשיתה של התוכנית הייתה כתוכנית רדיו אשר שודרה לראשונה בשנת 1988 ברדיו הבריטי. התוכנית עובדה במהרה גם לסדרת טלוויזיה אשר שודרה בערוץ 4 הבריטי במשך כ-10 שנים.
בעקבות הצלחתה של הסדרה נוצרו לה בהמשך גרסה אמריקאית, אשר שודרה ברשת ABC וזכתה להצלחה רבה בפני עצמה במשך 8 שנים. לאחר שירדה מהמסך בשנת 2007, חודשה הגרסה האמריקאית ומשודרת מאז שנת 2013 ברשת CW. כמו כן הסדרה זכתה לגרסאות מקומיות שונות במדינות נוספות ברחבי העולם בהם ישראל (ראו של מי השורה הזאת?).

הגרסה האמריקאית

הגרסה האמריקאית של התוכנית כללה בעיקר קומיקאים אשר הופיעו לפני כן בגרסה הבריטית של התוכנית. 
עבור רוב המשתתפים הקבועים בסדרה "של מי השורה הזאת בכלל?" התוכנית הפכה לאמצעי לזינוק הקריירה שלהם.
קבלן קולות

קבלן קולות הוא כינוי לאדם העוסק בגיוס מצביעים למען מועמד מסוים או עמדה מסוימת, כך שהצבעתם אינה נעשית על בסיס אידאולוגי, אלא על בסיס טובת הנאה, מפורשת או מרומזת, שמובטחת להם. קבלן קולות מנצל את כללי הדמוקרטיה, שבמסגרתם לכל אדם יש זכות הצבעה, כדי להטות את תוצאות ההצבעה לכיוון הרצוי לו או לשולחו.

קבלנות קולות כעבירה פלילית

הבעיות מחמירות במקרים בהם מבצעים קבלני הקולות עבירות פליליות, כגון זיוף מסמכים לשם השגת קולות, וכך נוצר מצב שבו אנשי ציבור בכירים תלויים בעבריינים לשם בחירתם. 
פסק דין תקדימי בסוגיה זו ניתן בבית המשפט העליון בשנת 1984‏, ובסיומו עמד השופט דב לוין על חשיבותו של פסק הדין:
עיקר חשיבותו של משפט זה, שהיה ראשון מסוגו בארץ, הוא בכך שנועד לקבוע, ככל שרק ניתן, הלכה באשר להלכות המותר והאסור במסע בחירות, שלא היו נהירות לצבור, במידה מספקת, ולהציב סכרים בפני עיוות ההוויה הדמוקרטית במעשי שחיתות וכפייה, המכוונים להשפיע, שלא כדין, על דרך הבחירה של האזרחים.
בפסק הדין הורשע חבר הכנסת שמואל פלאטו שרון בעבירה של שוחד בחירות, בעקבות מעשיו בבחירות לכנסת התשיעית. יחד עמו הורשע יעקב חלפון, שעל פעילותו העיד העיתונאי מרדכי גילת, כי חלפון אמר לו, ש"את כל מה שלמדתי במשך 34 שנים במפא"י, עשיתי עכשיו למען פלאטו. גייסתי קבלני הקולות של המערך למאבק למען האיש הזה, שכנעתי שלוש עדות שלמות, שהיו תמיד מונחות בכיס של מפא"י לעבור למחנה שלנו והבאתי לפלאטו, כמו שהבטחתי לו מראש, קרוב ל-50 אלף קולות".
השופט לוין הבהיר מדוע פסולה פעולתו של קבלן קולות המבטיח טובת הנאה:
לכאורה, יכול התם לבוא ולהקשות מהו האיסור הזה לכם, לשלול השפעה על הבוחר על דרך מתן טובת הנאה? הרי מקבל טובת ההנאה מנצל את זכותו האזרחית להצביע והוא בוחר במי שחפץ לבו, ומה אם הבחירה מושפעת מתשלום או טובת הנאה, הרי בכך לא נלקחה ממנו חירותו לממש את זכותו לבחור כרצונו. למי ששואל כך, את פתח לו ופקח את עיניו לראות ולהבין נכונה את ההוויה האמיתית של בחירה דמוקרטית, כפי שזו הוסברה לעיל. חופש הבחירה משמעו לא רק החופש הפיסי להטיל לקלפי את פתק ההצבעה, אלא גם, ובעיקר, החופש הגמור לעבור כבן-חורין את תהליך ההצבעה מהבחינה הנפשית והשכלית. לכן, כל מעשה, שיש בו כדי לצמצם או לבטל, בין במישרין ובין בעקיפין, את חירות חשיבתו של הבוחר ויכולתו לתת ביטוי אמיתי לתוכנית הפעולה הרצויה בעיניו ולהשקפת עולמו, על-פי שיקול-דעתו העצמי - אם משום טובת הנאה, ששיבשה חירותו זו, ואם משום כפיית דעתם של אחרים עליו - פוגע בעיקרון הבסיסי של טוהר הבחירה ואי-תלותה. מכאן, שמעשים כאלה פסולים הם מיסודם. גישה שונה או מקילה בנושא זה, השלמה עם מעשים מעין אלה והיגררות אחריהם, יביאו בהכרח לשיבוש התהליך הדמוקרטי ולסילוף דמותו, שכן, התוצאה הבלתי נמנעת תהיה, כי בעל המאה יהיה גם בעל הדעה, וכפועל יוצא מכך גם בעל השררה, על כל המשתמע מכך; אין לך עיוות חמור יותר מזה של עקרון השיטה הדמוקרטית בחברה נאורה.

בתרבות

הצגה סאטירית של הפעלתו ופעולתו של קבלן קולות מופיעה בסרט "סאלח שבתי": עם התקרבות הבחירות, אנשי מפא"י מציעים לסאלח שבתי, עולה חדש המתגורר במעברה ומזוהה כמנהיג תושביה, תפקידים ומותרות (כמו למשל, שיכון), ומבקשים בתמורה שיגייס את כל המעברה להצביע עבורם.
חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה

חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה, התש"ס-2000 קובע כי ותיקי מלחמת העולם השנייה (המכונים "וטרנים") שהם אזרחי ישראל ותושביה זכאים להכרה על פועלם וגבורתם במלחמה בנאצים ומעניק להם מספר הטבות: סיוע בתשלום שכר דירה, תרופות מוזלות, פטור מאגרת הרדיו והטלוויזיה ומענק שנתי בגובה 15% מהשכר הממוצע במשק.
ותיק מלחמת העולם השנייה לפי הוראת החוק הוא מי שבזמן מלחמת העולם השנייה היה בשירות פעיל באחד מצבאות בעלות הברית, או במחתרות שנלחמו בנאצים, או מי שהוכר על ידי שלטונות ברית המועצות כמגן העיר לנינגרד בזמן המצור עליה.
הרקע לחקיקת החוק הייתה העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים, שבמסגרתה עלו לישראל ותיקי מלחמה רבים. החוקים לא הכירו אז בשירותם במסגרת הצבא האדום. החוק אינו עוסק רק במתן סיוע וזכויות מיוחדות אלא גם מורה להקים מפעל זיכרון להנצחת הלוחמים נגד הנאצים.
בחוק זה נכלל גם תיקון עקיף לחוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם, הקובע את 9 במאי כיום הניצחון על גרמניה הנאצית. ביולי 2017 הוחלף סעיף זה בחוק יום הניצחון על גרמניה הנאצית, התשע"ז–2017.
גלאזגו ריינג'רס

היסטוריה


מועדון כדורגל ריינג'רס נוסד ב-1872 בגלאזגו שבסקוטלנד. הישגה הטוב ביותר של הקבוצה הוא זכייתה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1972, ופעמיים נוספות הגיעה לגמר, ב-1961 וב-1967.
בעונת 1998/1999 שיחקה ריינג'רס מול בית"ר ירושלים הישראלית בשלב הראשון של גביע אופ"א. לאחר תיקו 1–1 במשחק אותו אירחה בית"ר, ניצחה ריינג'רס 4–2 בביתה ועלתה על חשבונה של בית"ר לשלב הבא, בו ניצחה את באייר לברקוזן. בשלב השלישי (שמינית הגמר) הודחה על ידי פארמה, שבסופו של דבר זכתה בטורניר.
פול לה-גן הצרפתי, שאימן את הקבוצה בשנים 2006/2007, היה המאמן הלא-סקוטי השני בתולדותיה. ב-4 בינואר 2007, עזב לה-גן את הריינג'רס לאחר עימות מתוקשר עם הקפטן והכוכב הגדול של הקבוצה, בארי פרגוסון, והוחלף על ידי וולטר סמית', מאמן עבר במועדון. ההישג הגדול האחרון של הקבוצה היה העפלה לגמר גביע אופ"א 2008, בו היא הפסידה לקבוצת זניט סנקט פטרבורג.
בפברואר 2012 הודיעה הנהלת הקבוצה על פשיטת רגל וכניסה להליך של כינוס נכסים. ביולי 2012, עקב החובות הכבדים, הוחלט להוריד את גלאזגו ריינג'רס לליגה הרביעית בסקוטלנד.
במרץ 2013 עלתה הקבוצה לליגה השלישית בסקוטלנד. במרץ 2014 עלתה הקבוצה לצ'מפיונשיפ הסקוטי. ב-5 באפריל 2016 עלתה הקבוצה לפריימרשיפ הסקוטי ובכך השלימה את חזרתה לליגה הראשונה לאחר 4 שנות היעדרות. כשבוע וחצי לאחר מכן, ריינג'רס שיחקה נגד סלטיק בחצי גמר הגביע הסקוטי ועלתה לגמר הגביע אחרי שסיימה בתוצאה 2–2 לאחר הארכה וניצחה 5–4 בפנדלים. בגמר ריינג'רס הפסידה להיברניאן.
הרחבת לחץ

הרחבת לחץ היא הרחבה ספקטרלית של תווך גזי כתוצאה מהגדלת הלחץ.
כאשר מולקולות או אטומים בתווך גזי, או יונים בפלזמה, חוזרים למצב היסוד לאחר שעברו עירור תתרחש פליטה של קרינה אלקטרומגנטית. תדירויות הקרינה הנפלטת תתפזרנה סביב ערך שיא כלשהו, כאשר רוחב קו הספקטרום נקבע על ידי גורמים שונים שאחד מהם הוא הלחץ. בהרחבת לחץ השפעת הנוכחות של חלקיקים אשר קרובים לחלקיק הפולט על הקרינה הנפלטת ממנו היא האחראית לאפקט.
כאשר לחץ וטמפרטורת הגז או הפלזמה נמוכים, השפעת החלקיקים הנוספים על הקרינה הנפלטת תקטן והספקטרום יהיה קווי יותר. הגדלה של הלחץ, תגביר את השפעת החלקיקים הקרובים ותגרום על פי רוב להרחבה והסחה של הקווים, ואף ליצירת ספקטרום רציף.

שילובי הרחבות

הרחבת לחץ עשויה להופיע בנפרד או במשולב עם הרחבות אחרות. שילובים שונים ייצרו פרופילי ספקטרום שונים (למשל, פרופיל ווגט (Voigt) שהוא מופע של פרופיל הרחבת דופלר במשולב עם פרופיל הרחבת לחץ התנגשותית).

חשיבות המחקר

צורות קווי הספקטרום מעניקות לחוקרים מידע רב על מצב הפלזמה או הגז (כגון צפיפות האלקטרונים) ובכך תורמות רבות למחקרים שונים בתחומים שונים.
כמו כן, פיתוח היכולת למזער הופעת הרחבות לחץ, כמו גם הרחבות ספקטרליות אחרות, השליכה רבות על התפתחות הספקטרוסקופיה, בפרט ספקטרוסקופית לייזרים ואלקטרונים.
עדנה פרידמן

אלופה ושיאנית המכביה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכתה פרידמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 60 מטר בשיא מכביה חדש של 8.2 שניות, לפני איירין לדרמן מאנגליה (8.3 שניות) וון דר שטאם מהולנד (8.3 שניות). מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.8 שניות, אחרי איירין לדרמן
שקבעה שיא מכביה חדש של 12.8 שניות ולפני לאה הורביץ מישראל (13.3 שניות).
שירלי מושיוף

ביוגרפיה

מושיוף בוגרת מגמת התסריטאות של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. במשך שנים כתבה מושיוף במוסף "7 ימים" של עיתון "ידיעות אחרונות". בשנת 2004 ערכה את תוכנית הטלוויזיה "הבלוג" של "yes הטלוויזיה בלוויין". בשנת 2007 ערכה את תסריטי הטלנובלה של "הוט" ו"דרסט הפקות", "בובות".
בסוף אותה שנה נחשפה מושיוף לראשונה כיוצרת ותסריטאית, בסדרת הטלוויזיה הדרמטית של "הוט", "להוציא את הכלב", שיצרה יחד עם ניר ברגמן (במאי הסדרה), המתארת יממה בחיי ארבעה זוגות, בכיכובם של מוני מושונוב, אורלי זילברשץ ורמי הויברגר, וזכתה לשבחים רבים. בשנת 2008 יצרה וכתבה את הסדרה "תעשה לי ילד" עבור "הוט", אותה ביים יובל שפרמן, בהשתתפותם של חברי "מרסדס בנד", העוקבת אחר להקת רוק. יצרה וכתבה את עונתה השלישית של "האלופה". היא שימשה כעורכת תסריט בסדרת הדרמה שמשודרת בערוץ 10 "אלנבי", פרי עטם של התסריטאים ארז קו-אל וגדי טאוב, המבוססת על ספרו של טאוב.  
ב-2014 עלתה בהוט סדרת הטלוויזיה "איש חשוב מאוד" אותה יצרה, כתבה וביימה מושיוף, בכיכובם של יהודה לוי ואלמה דישי. בסוף שנת 2018 עלתה העונה השנייה של הסדרה.
ב-2015 כתבה את התסריט של הסרט "גאליס קונקט", סרט שני המבוסס על הסדרה המצליחה "גאליס". הסרט, בכיכובם של תובל שפיר, אליאנה תדהר ועופר שכטר, עלה לאקרנים באפריל 2016.
גרף תחרות

מסלולים המילטונים בגרף תחרות

משפט שהוכח על ידי רדאי (Rédei) אומר כי בכל גרף תחרות יש מסלול המילטוני,. ניתן להוכיח זאת באינדוקציה. בסיס האינדוקציה: נניח שבגרף יש 2 קודקודים, , אזי קיים מסלול אחד ביניהם.
הנחת האינדוקציה: אם קיימים  קודקודים בגרף תחרות אזי יש בו מסלול המילטוני.
צעד האינדוקציה: יהי הגרף  כך ש  גרף תחרות ונבחר קודקוד  שדרגת היציאה שלו איננה 0. נתבונן בגרף  שמתקבל על ידי השמטת . גם  הוא גרף תחרות ולפי הנחת האינדוקציה יש ב- מסלול המילטון. כלומר ניתן לסדר את כל n הקודקודים בשורה  כך שכל אחד מהם יופיע בה פעם אחת, והשורה מהווה מסלול פשוט מ  ל . עתה נוסיף חזרה את הקודקוד  שהשמטנו. קיים  מינימלי כך ש- מצביע אליו. אם  נצרף את הקודקוד לפני  ואז:  הוא מסלול המילטוני ב-. אם  אז מובטח לנו כי  מצביע על , אחרת נקבל סתירה למינימליות . כעת נחבר את  בין  ל- ונקבל את המסלול 
 אשר מהווה מסלול המילטוני בגרף .
הוכחה זו אף מגדירה אלגוריתם למציאת מסלול המילטוני אשר זמן הריצה שלו הוא . ידוע כי יש אלגוריתמים יעילים יותר, עם קשר הדוק לאלגוריתמי מיון, הדורשים בדיקה של   קשתות בלבד.(ההוכחה למעלה קשורה למיון הכנסה).
פיליפ החמישי, מלך צרפת

חייו

פיליפ היה בנם השני של פיליפ הרביעי וז'אן הראשונה, מלכת נווארה. פיליפ היה לעוצר בזמן מלוכת אחייניו הפעוט ז'אן הראשון, לאחר מות הפעוט ביום החמישי לחייו, הוא הכריז על עצמו כמלך. ישנן השערות כי פיליפ גרם למות הפעוט כדי לרשת את המלוכה.
ב-1307 הוא נישא לז'אן מבורגונדיה (בתו ויורשת העצר של אודו הרביעי, רוזן בורגנדיה). לזוג היו חמש בנות ושני בנים, שמתו בצעירותם. בתו, מרגריט, נישאה ב-1320 ללואי הראשון, רוזן פלנדריה.
ב-1320 הצליח פיליפ החמישי להרחיב את ממלכתו על חשבון פלנדריה כתוצאה ממלחמה. בענייני פנים ניסה פיליפ להכניס רפורמות לממשל, נוסף על כך הוא גם על מנת ליצור מידות סטנדרטיות.
פיליפ החמישי מת בלונגשאן, פריז ונקבר בבזיליקת סן דני.
לפיליפ לא היה בן בשעת מותו ולכן אחיו הצעיר, שארל הרביעי ירש את הממלכה.
הרי הדולומיטים

היסטוריה

בזמן מלחמת העולם הראשונה, חצה קו הלחימה בין הכוחות האיטלקים לכוחות האוסטרו-הונגריים את הדולומיטים. אנשים רבים מבקרים בדולומיטים כדי לטפס ב"וִיָה פֶ'רָטָה", שבילים מוגנים שנוצרו לראשונה בזמן אותה מלחמה. בהסכם שנחתם עם סיומה של המלחמה הועבר הרכס כולו, שהיה שייך לחבל טירול האוסטרי, לידי איטליה.
השם "דולומיטים" נגזר משמו של המינרלוג הצרפתי דֵאוֹדָה גְּרָטֵה דֵה דוֹלוֹמְייה (Dolomieu), אשר היה הראשון שתיאר את סוג סלע המשקע האופייני להרים הללו, סלע הדולומיט.

תיירות

הרי הדולומיטים הם יעד פופולרי לתיירות ספורט החורף, בזכות אתרי סקי רבים הנמצאים בתחומם. 12 אתרי סקי בהרים חולקים סקי פס משותף הנקרא דולומיטי סופרסקי, המאפשר גלישה על מסלולי סקי באורך 1,220 ק"מ. ארבעה מתוך אתרי הסקי הללו נמצאים סביב קבוצת סלה והם מציעים מסלול סקי טבעתי הנקרא סלה רונדה. גם בקיץ מושכים הרי הדולומיטים מטיילים רבים, מטפסי הרים, מטפסי צוקים, גולשי מצנחי רחיפה, הנהנים מהנופים הדרמטיים ומהתשתית התיירותית המפותחת.
בהרי הדולומיטים רכבלים רבים העולים לרכסים הגבוהים, שכן זהו אזור סקי. אחדים מהם נמצאים לצדי כבישים ראשיים, דוגמת הרכבל במעבר פלצרגו (באיטלקית: Passo Falzarego) המגיע לבקתת לגזוי (באיטלקית: Lagazuoi) בגובה 2,752 מטר, או הרכבל במעבר פורדוי (באיטלקית: Passo Pordoi), המגיע לפסגת פורדוי (באיטלקית: Sass Pordoi) בגובה 2,950 מטר.
WIN.INI

WIN.INI הוא קובץ INI בסיסי שהיה בשימוש במערכות הפעלה שונות של  Microsoft Windows החל מחלונות גרסה 3.11, ואחסנה הגדרות בסיסיות השייכות לזמן האתחול. כברירת מחדל, הגדרות  הגופנים, מנהלי התקני התקשורת, רקע שולחן העבודה, שומר המסך, והשפה, מאוחסנים ב-WIN.INI על ידי  חלונות 3.x. הרבה מהגדרות אלו נשארו גם בחלונות 9x, למרות שהתחילה מגמה להעביר את ההגדרות אל ה-Registry של חלונות. חלונות XP עדיין הכירה ברשומות ה-WIN.INI, וזאת כדי לספק תאימות לאחור עם יישומים ישנים הפועלים על ארכיטקטורת 16 ביט, ובעת התקנתה, התווסף הקובץ אוטומטית כשהוא ריק מתוכן. בחלונות ויסטה וב-7 קובץ ה-WIN.INI הוסר לחלוטין. 
לפני חלונות  3.x, לא היה מקובל לאחסן הגדרות יישומים בקובצי ".INI", וביציאת חלונות  3.0 לשוק ב-1990, מיקרוסופט קידמה את הרעיון של קובצי  ".INI" פרטיים, ותוכנות יכלו לאחסן הגדרות, בקבצים שבתיקיות התוכנה שלהם. כיום מיקרוסופט ממליצה לאחסן הגדרות בשיטות אחרות שהיא מציעה.
WIN.INI ו-SYSTEM.INI נכללים בגרסאות מודרניות של חלונות המבוססות על יישומים של 16 ביט. יישום של 16 ביט עשוי שלא לפעול כשורה עם אחד מהקבצים לא נמצא בנתיב "C:\Windows".

עריכה

מיקרוסופט ארזה שני עורכי טקסט מיוחדים לקובצי הגדרות ליבה (כדוגמת WIN.INI,‏ SYSTEM.INI,‏ CONFIG.SYS, ו-AUTOEXEC.BAT) עם מערכות ההפעלה שלה. Sysedit הוא עורך טקסט מסוג MDI, הפותח את כל הקבצים שהוזכרו בו זמנית, וזמין בכל גרסאות חלונות, החל מחלונות 3.x. MSConfig היא תוכנה פשוטה יותר, המאפשרת למשתמש לגרום לקריאה או אי קריאה, של מנהלי התקנים, ותוכניות בעליית המערכת, על ידי הקבצים שנזכרו, וכן על ידי מפתחות ה-Registry,‏ "Run", "RunEx", ו-"RunOnce".
‏MSConfig נכללה מחלונות 98 והלאה, חוץ מחלונות 2000.