google/wiki40b huggingface dataset:
קרחון דרמה

גילוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופה בשנית בשנת 1988.

מקור השם

הקרחון נקרא על שם היישוב דרמה (Драма) שבדרום מזרח בולגריה. השם אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 2010.
יחידה לטיפול נמרץ בילוד

יחידה לטיפול נמרץ ביִּלּוֹד, או בקיצור: טיפול נמרץ יִלּוֹדים (בשמה המקובל פַּגִּיָיה; באנגלית מקובלים ראשי התיבות: NICU‏ – neonatal intensive care unit, או ICN‏ – intensive care nursery) היא יחידה לטיפול נמרץ המתמחה בטיפול בילודים חולים, או כאלה שנולדו בלידה מוקדמת, בדרך כלל עד השבוע ה-34.
היחידה הראשונה לטיפול נמרץ בילוד תוכננה בידי לואיס גלוק  ונפתחה בבית החולים ייל-ניו הייבן , שליד בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ייל בניו הייבן, קונטיקט.
פגייה מנוהלת בדרך כלל בידי נאונאטולוג מומחה, ומאוישת בידי אחים ואחיות, רופאים ומתמחים, דיאטן קליני, רוקח, מטפלי נשימה ומומחים מדיסציפלינות רפואה שונות. ביחידות גדולות זמינים בדרך כלל מומחים בקשת רחבה יותר של תחומים. תינוקות רבים בפגיות שוהים באינקובטורים.
הילה פליטמן

קריירה

פליטמן נולדה בירושלים. מגיל 12 למדה בתיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והתבלטה שם בכשרונה, הן בנגינה והן בשירה. בין מוריה היה הפסנתרן בנימין אורן. בגיל 17 יצאה ללמוד בג'וליארד ובשנת 1998 החלה בקריירה מקצועית בביצוע בכורה של "העכביש והזבוב", יצירתו של זוכה פרס פוליצר דייוויד דל טרדיצ'י עם הפילהרמונית של ניו יורק והמנצח קורט מזור. מאז יצא לה שם של אחת הזמרות הראשיות לביצועי בכורה של יצירות חדשות,וזכתה בפרס סוני ES על תרומה יוצאת דופן לאמנויות הווקאליות.. הילה פליטמן זכתה בפרס גראמי לשנת 2009 
על הופעתה ביצירה של ג'ון קוריליאנו: "מיסטר טמבורין מן: שבעה שירים של בוב דילן"".
הילה פליטמן הופיעה עם התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועוד, ותחת שרביטם של מנצחים ידועי שם כמו קורט מזור, אסה-פקה סאלונן, מרין אלסופ ואחרים.
דני בריאן

ביוגרפיה

כהן נולד בתוניס ובגיל שנה עברה משפחתו לצרפת.
בגיל 14 למד לנגן על גיטרה והתגלה בגיל 20 כשניגן בשדרות סן ז'רמן בגדה השמאלית בפריז על ידי מנהל קברט מקומי, שגם שינה את שמו ל"בריאן" (בצרפתית: מבריק). סגנונו המוזיקלי נע בין ג'אז, שאנסון ומוזיקה קובנית. הוא מושפע בעיקר מהאמנים אלוויס פרסלי ופרנק סינטרה. שירו הראשון שזכה להצלחה היה "סוזט" (1991) והוא חדר ללב סצנת המוזיקה בצרפת בזכות הופעתו כחימום לסלין דיון באולימפיה (1999).
גזה אוטליק

קורות חיים

אוטליק למד בבית ספר צבאי בקוסג  שבמערב הונגריה ובבודפשט, ולמד בבודפשט מתמטיקה ופיזיקה.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

עם פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 התגורר אוטליק בבודפשט עם אשתו ג'ונג'י (Gyöngyi). עוד לפני המלחמה התוודע ליצירתו של הסופר והמשורר ההונגרי-יהודי אישטוואן וש והיה מודע לרדיפות שזה סבל על רקע יהדותו. למרות העובדה שאוטליק ווש לא הכירו זה את זה, הסתירו אוטליק ואשתו את וש בדירתם מעת עלייתם של אנשי צלב החץ לשלטון באוקטובר 1944 ועד כניסת הצבא האדום לבודפשט בפברואר 1945. השניים חלקו עם וש את מזונם, גם בתקופות הרעב שעברו על בודפשט בעת הקרבות. לווש לא היו מסמכי זהות מזויפים ולכן שהותו עמם היוותה סכנת מוות עבורם, בייחוד לאור העובדה ששוערת הבית הייתה חברת צלב החץ.
כשנודע לאוטליק שאמו של וש גורשה בצעדת מוות שיצאה מאובודה לכיוון גרמניה, הוא יצא בעקבותיה והצליח להביא לשחרורה. כשהתפרצו אנשי צלב החץ לדירת בני הזוג במפתיע, ולווש לא היה זמן להסתתר, אלא רק לעבור לחדר השני, הגיבה ג'ונג'י בכעס ובעלבון מזויפים, במחאה על ההתנהגות הזו, וציינה את ייחוסו של גזה אוטליק. אנשי צלב החץ עזבו את הבית בלי שחיפשו בו, וכך ניצלו וש ומסתיריו.

לאחר המלחמה

אוטליק היה מתרגם וסופר פורה ומוערך, שספריו תורגמו למספר שפות. בין היתר תרגם להונגרית מאנגלית, מיצירותיהם של ברנרד שו ואוולין וו, וכן מגרמנית, מיצירותיהם של תומאס מאן וסטפן צווייג. בשנת 1959 כתב את הרומן הידוע ביותר שלו, "בית הספר שעל הגבול" (Iskola a határon). כמו כן כתב מספר ספרי הדרכה ותאוריה בנושא ברידג', ספרים שזכו להערכה בתחום.

הכרה

בשנת 1998 הוכר אוטליק בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
גלעד קרני (כדורסלן)

קריירה

קרני החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים, אך לא שיחק בקבוצת הבוגרים. עם גיוסו לצה"ל שירת כלוחם ביחידה מובחרת ונאלץ לוותר על משחק פעיל.
עם השחרור מצה"ל, התחיל את עונת 2008/2009 בקבוצת אס"א ירושלים מהליגה הארצית. ובמהלך העונה עבר לקבוצת הפועל חבל איילות מאותה הליגה.
בעונת 2009/2010 הביא אותו שי האוזמן למכבי אשדוד, ששיחקה אז בליגה הלאומית. בעונה זו הגיע קרני לממוצע של 7 נקודות ו-3 ריבאונדים במשחק.
לקראת עונת 2010/2011, חתם קרני במכבי באר יעקב מהליגה הלאומית, בה הוא רשם ממוצעים של 12 נק' ו-5.5 ריב' ב-31 דקות משחק.
בחודש יוני 2011 חתם קרני על חוזה לשנתיים בקבוצת מכבי אשדוד, והפעם בליגת העל. בעונתו הראשונה זומן לסגל הנבחרת האולימפית. בעונה זו הגיע לממוצעים של 2.4 נקודות, 1.7 ריבאונדים ב-11.3 דקות משחק.
בתחילת עונת 2013/14 חתם באליצור אשקלון מהליגה הלאומית.
באמצע עונת 2015/16 חתם במכבי חיפה מליגת העל עד לתום העונה.
באוגוסט 2016 הצטרף לסגל של מכבי עירוני רעננה, המשחקת בליגה הלאומית.
פנטזיה קונצרטנטית של צ'ייקובסקי

הפנטזיה הקונצרטנטית בסול מז'ור/מינור אופוס 36 של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי נכתבה בין יוני לאוקטובר של שנת 1884. ביצירה זו השתמש צ'ייקובסקי בתזמורת גדולה יותר מזו שהקצה לשני הקונצ'רטי שלו לפסנתר, וכלל בה חלילים נוספים וכלי הקשה, בהם גלוקנשפיל. הסיבה לכך, כפי שהסביר צ'ייקובסקי, היה רצונו לשוות לפנטזיה מצלול קליל יותר, משום שלא ראה בה קונצ'רטו לפסנתר במלוא מובן המילה. 
הפנטזיה בוצעה לראשונה בפברואר 1885 עם סרגיי טאנייב, תלמיד ההלחנה היחיד של צ'ייקובסקי, ליד הפסנתר ובניצוח מקס ארדמנסדרפר. הפנטזיה בוצעה רבות ב-20 שנות קיומה הראשונות, אחר נעלמה מן הרפרטואר למשך שנים רבות, אך בזמן האחרון זכתה לתחייה מחודשת.

הפרק הראשון

הפרק הראשון נקרא: "מעין רונדו" Quasi Rondo ומציג תפיסה חדשה ויצירת מבנה חדש על ידי המלחין. הפרק פותח בנגינת שלושת החלילים במלודיה, הנשמעת כמו גאבוט. לאחר הנושא השני ועיבוד קצר, הפסנתר מנגן קדנצה ארוכה מאוד ואף רפסודית בעיקרה, שאחריה חוזרים הנושא הראשון והשני בדיוק כפי שהופיעו בפתיחה. אם הצגת הנושאים לפני הקדנצה הסתיימה על הדומיננטה, הרי בסיום, תוך כדי מודולציות, צ'ייקובסקי מסיים את הפרק בביסוס הטוניקה.

הפרק השני

הפרק השני מורכב משני חלקים ונקרא "קונטראסט". פרק זה היה אמור להיות הפרק הראשון של הסוויטה השלישית בסול מז'ור לתזמורת אופוס 55. אך צ'ייקובסקי מצא שאיננו מתאים לפתיחת היצירה וכתב לסוויטה פרק חדש. הוא שינה מעט את הנושאים ושכתב פרק זה לפסנתר ותזמורת. הפרק נפתח במנגינה ענוגה ואלגית לפסנתר בסול מינור. לאחר כמה תיבות מצטרף לפסנתר צ'לו יחיד. המנגינה חוזרת פעם אחר פעם, בכל פעם בליווי אחר של הפסנתר או התזמורת. הקונטראסט נוצר במעבר מהחלק האיטי לחלק המהיר, המבוסס על ריקוד רוסי.
בגדי הארץ החדשה

על הכותבת

ד"ר ענת הלמן מלמדת בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו ובתוכנית ללימודי תרבות באוניברסיטה העברית בירושלים. ספרה הקודם: אור וים הקיפוה: תרבות תל אביבית בתקופת המנדט, זכה בפרס מרדכי איש-שלום מטעם יד יצחק בן-צבי ובפרס יונתן שפירא מטעם האיגוד ללימודי ישראל.

על הספר

הספר חוקר את התרבות הישראלית במדינת ישראל הצעירה החל מהקמתה ומסוף מלחמת העצמאות בשנת 1949 ועד למבצע קדש בשנת 1956. המחקר נעשה דרך הפריזמה של האופנה וסקירתו מכסה את מרבית את מכלול החיים היהודיים שבמדינת ישראל.
הספר עושה אבחנה בין ביגוד - ה"מצביע על הפן הכללי, המקיף והטכני של כיסוי הגוף, האופנה קשורה לנורמות חברתיות ולפן האסתטי והסגנוני". לבין אופנה שבה "שינוי סגנוני מהיר ותמידי הוא עקרון המפתח של האופנה, והוא המבדילה מדפוסי לבוש אחרים". הלמן מצביעה על שני אבות טיפוס לביגוד בתקופה הנדונה, אחד הוא ה"הדגם הפשוט", אותו היא מזהה עם הצברים, כיורשו של הדגם החלוצי. זו "'אופנת-נגד' שהביעה את הערכים הממלכתיים ההגמוניים של פשטות, שוויון, עבודה והתיישבות". פריטי הלבוש המוכרים מדגם זה הם בגדי החאקי, סנדלים תנ"כיים, כובע טמבל וכובע גרב, ולעיתים כאפייה על צוואר צורת ביגוד שהספר מגדיר כמדים. לתתי קבוצות של ביגוד זה מוקדשים פרקים מפורטים אשר כוללים דיון בדרך הלבוש בקיבוצים והבגדים שאפיינו את מדיניות הקיצוב.
אל מול הדגם הפשוט מציב המחקר את "הדגם המהוגן". שניסה לחקות את האופנה העירונית המערבית, דגם זה שהתחיל מעמדת נחיתות מול הביגוד הפועלי-חלוצי הפך למוביל הטון במקביל לתזוזה הפוליטית והחברתית בכל מישורי החיים בחברה הישראלית. הדגם המהוגן הוא המוצא והביטוי של התשוקה להדגשת האינדיבידואלי. עם התהפכות המאזניים נותר הדגם הפשוט ב"שמורות טבע" של תנועות הנוער וצה"ל.
המחקר משתמש להדגשת ממצאיו בכמאה ושמונים צילומים וקריקטורות מהתקופה הנדונה, כתבות בעיתונים ובמגזינים ולצידם כרזות, גלויות ופרסומות המשקפות את המגמות והלכי הרוח בשוק האופנה העברי ובהשתקפות - בכלכלה בשפה ובהשקפת העולם. דרך מקרה החקר הישראלי, דן הספר בתופעת הביגוד בכללה: בהבדלים בין ביגוד לאופנה, בחלקו של הלבוש ביצירת הגמוניה, ביחסים שבין אופנה ובין אופנות-נגד, בהשפעות מן העולם הגדול, ובדרכים שבהן מסמן הביגוד שייכות מגדרית, חברתית, מקצועית, דתית ואתנית, לאומית וקוסמופוליטית. 
בפרק האחרון מוצג הניסיון לגבש אופנה בעלת מאפיינים מקומיים, שהגיע לשיאו ביצירות של חברת משכית שהייתה חברה ממשלתית לייצור ושיווק אוּמנות מקומית בתחומי הטקסטיל, הצורפות ועבודות עץ זית שפעלה בישראל בין 1954 ו-1994. עבודות משכית, שהתבססו על דגמים ומסורות שהביאו עולי עדות המזרח הפכו ברבות השנים לשם נרדף לאומנות ישראלית מקורית בפרט בתחומי צורפות התכשיטים וכלי היודאיקה, האריגה, הרקמה, הסריגה ועיצוב האופנה ששילבו פולקלור עם עיצוב מודרני.
במאמר ביקורת שפורסם באתר חדשות מחלקה ראשונה ומצוטט באתר המוציא לאור כותבת יעל ויילר ישראל: 
"תמונת דברים מורכבת, ויסודית ומפורטת מאוד במחקרה של הלמן, פותחת צוהר מועיל מאוד להבנת הכוחות השונים ששיחקו בתודעה ובחיים של החברה הישראלית בעשורים הראשונים להווצרה, ופותחת נתיבים חדשים למחקרי יסוד שיטתיים נוספים בתולדות היישוב והמדינה."
מרגרט רתרפורד

ביוגרפיה

מרגרט רתרפורד נולדה בבלהם (אז במחוז סארי שבאנגליה). היא הייתה בת יחידה לוויליאם רתרפורד בן. בהיותה תינוקת נלקחה להודו וחזרה לבריטניה כשהייתה בת שלוש, כאשר מתה אמה והיא עברה לגור עם דודתה בסי ניקולסון. היא התחנכה ב"ווימבלדון היי סקול" ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
רתרפורד עבדה כמורה לאומנות הדיבור, והחלה את קריירת המשחק בגיל מבוגר יחסית. הופעת הבכורה שלה על במת התיאטרון הייתה ב-1925 בגיל 33, היא הופיעה בתיאטרון אולד ויק שבלונדון. בגלל הופעתה החיצונית, דמויות של גיבורות רומנטיות לא התאימו לה, ועד מהרה ביססה לעצמה מעמד בתחום הקומי. היא השתתפה במספר רב של סרטים בריטיים מצליחים באמצע המאה העשרים, ביניהם הסרט "דרכון לפימליקו" של אולפני אילינג. באוטוביוגרפיה שלה כתבה רתרפורד "מעולם לא התכוונתי להצחיק במשחק שלי, ואני תמיד מופתעת כשהקהל חושב שאני מצחיקה". בסרטים רבים גילמה דמויות שכבר גילמה על הבמה. בשנת 1945 נישאה לשחקן סטרינגר דייוויס והשניים הרבו להופיע יחד בסרטי קולנוע.
בשנות החמישים אימצו רתרפורד ודייוויס את גורדון לנגלי הול, שהיה אז בשנות העשרים שלו. הול עבר ניתוח להתאמה מגדרית והפך לדון לנגלי סימונס, בשם זה פרסמה ב-1983 ביוגרפיה של רתרפורד.
ב-1957 הופיעה רתרפורד בפרק בסיטקום "Dick and the Duchess", סדרה אמריקאית שצולמה בבריטניה בכיכובם של פטריק או'ניל והייזל קורט. ב-1961 גילמה את הדמות שתהיה מזוהה איתה ביותר, דמותה של מיס מארפל, בסדרה של סרטים המבוססים בצורה חופשית על ספריה של אגאתה כריסטי. רתרפורד שהייתה אז כבר בת 70 התעקשה ללבוש בגדים משלה, ושבעלה יופיע לצידה בסרטים אלה.
ב-1963 זכתה רתרפורד בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב על משחקה בסרט "אנשים חשובים ביותר", בו גילמה את דמות הדוכסית מברייטון פזורת הדעת, לצידם של אליזבת טיילור וריצ'רד ברטון. עוד השתתפה ב-1966 בסרטו של אורסון וולס "Chimes At Midnight".
ב-1961 הוענק לה תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) וב-1967 זכתה לתואר גברת מפקדת (DBE) והייתה זכאית להוסיף לשמה את התואר דיים.
בשנותיה האחרונות סבלה רתרפורד ממחלת אלצהיימר, היא קבורה לצידו של בעלה סטרינגר דייוויס שמת באוגוסט 1973, בבית קברות בכנסיית סט. ג'יימס בג'ררדס קרוס, בקינגהמשייר, אנגליה.
דלה איינוגבה

קריירה

איינוגבה התחיל את הקריירה המקצועית בשנת 1998 במדי קאוורה סטארס. ב-2001 עבר לקבוצת אניימבה ושימש תחילה כמחליפו של וינסנט אניימה. עם עזיבתו של אניימה לבני יהודה תל אביב ב-2005 קיבל איינוגבה את אפודת השוער הראשון. בשנת 2007 עבר איינוגבה גם הוא לבני יהודה לאחר שאניימה עבר להפועל תל אביב ואיינוגבה הובא כמחליפו. במאי 2012 האריך בשנתיים את חוזהו בבני יהודה. בתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן העפיל עמה בחזרה לליגת העל. ב-28 ביולי הפועל אשקלון הודיעו על החתמותו של איינוגבה. ולאחר יום הודיע שהוא נשאר. ב-2 באוגוסט חתם רשמית בהפועל אשקלון. ב-25 ביולי 2018 חתם איינוגבה בהפועל אכסאל מהליגה הלאומית. ב-3 באוקטובר 2019 חתם איינוגבה בהפועל עפולה.
בנבחרת ניגריה משחק איינוגבה מאז 2005. בשנת 2011 שוערה הראשון של הנבחרת, וינסנט אניימה, רב עם מאמן הנבחרת סמסון סיאסיה ונשאר מחוץ לסגל לקראת המשחק נגד מדגסקר במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה. בעקבות זאת, הפך איינוגבה לשוערה הראשון של הנבחרת לאחר שפתח בשער ולא ספג, וגרם לניצחונה של הנבחרת.
הארי פוטר: מסתרי הוגוורטס

משחקיות

"הארי פוטר: מסתרי הוגוורטס" הוא משחק תפקידים שמתרחש ביקום של סדרת הספרים "הארי פוטר", אותו הקימה הסופרת ג'יי. קיי. רולינג. השחקן יכול ליצור לעצמו את האוואטר האישי שלו, לקבוע כיצד ייראה ומה ילבש, ולאחר מכן הדמות האישית שלו תתקבל לבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות כסטודנט מן המניין. במהלך המשחק, השחקן יוכל להשתתף בשיעורים השונים, ללמוד לחשים חדשים, להילחם בדו-קרבות מול יריבים, לחקור את סביבת בית הספר ולצאת למסעות שונים. מערכת המשחק מובנת בצורה כזו שהשחקן יוכל לבחור כיצד לנהל את הדיאלוגים שלו עם הדמויות השונות ובהתאם לכך לשנות את הנרטיב העלילתי של המשחק. במהלך המשחק, השחקן יוכל ליצור אינטראקציות מול דמויות מוכרות מסדרת הספרים, כגון: אלבוס דמבלדור, סוורוס סנייפ, רובאוס האגריד, מינרווה מקגונגל ודמויות נוספות מסדרת הספרים. במהלך המשחק לשחקן יש אפשרות לבצע "משימות צד", שהן משימות שהוא לא מחויב לבצען. בין משימות הצד הללו קיימות משימות מיוחדות, "special adventures", שיש זמן מוגבל לביצוען.

רקע

הדמות אותה משחק השחקן לומדת בהגוורטס בשנים שבהן הארי פוטר גדל, אך לפני שהתחיל ללמוד בהוגוורטס (1990-1983). הדמות מקדישה את זמנה בהוגוורטס ללמידה ולחיפוש אחרי הכספות המקוללות, שאמורות להכיל אוצרות, זאת מכיוון שאח של הדמות חיפש אותן בעצמו ובמהלך החיפושים נעלם וסולק מהוגוורטס. במהלך החיפושים הדמות נעזרת בחברים שהיא צוברת במהלך המשחק. רוב החברים של הדמות אינן דמויות מהסדרה.

פיתוח

המשחק פותח על ידי חברת "Jam City", חברה לפיתוח משחקים מבוססי סמארטפונים, ויופץ על ידי חברת "Portkey Games", חברה שהוקמה על ידי "Warner Bros. Interactive Entertainment" ומטרתה ליצור משחקים המבוססים על סדרת הספרים של "הארי פוטר". המשחק הנוכחי עתיד להיות משחק הבכורה של "Portkey Games".
המשחק הוכרז לראשונה ב-18 בינואר 2018, והוא זמין להורדה במכשירי ה-Android וה-iOS החל משנת 2018.
מחוז חיפה (המנדט)

היסטוריה

מחוז חיפה נוצר בשנת 1921 תחת השם מחוז כנען, עת חולקה ארץ ישראל לשבעה מחוזות. ביולי 1922 חולקה הארץ מחדש לארבעה מחוזות ומחוזות כנען והגליל אוחדו.
מחוז חיפה הוקם מחדש ביולי 1937 עת הופרד מחוז הצפון למחוז הגליל ומחוז חיפה.
מיכאל שודריך

ביוגרפיה

נולד לדוריס גולדפרב ולרב דוד שודריך בעיר ניו יורק, סבו היגר לארצות הברית מהכפר בליגרוד שבפולין לפני מלחמת העולם השנייה.
הוא בוגר אוניברסיטת סטוני ברוק  והשלים תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת קולומביה. הוא נסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים באמריקה, המרכז האקדמי והרוחני העליון של הזרם היהודי הקונסרבטיבי, והסמינר להכשרת רבנים שלו. מאוחר יותר חזר וקיבל סמיכה אורתודוקסית מהרב משה דוד טנדלר בישיבה יוניברסיטי.
משנת 1983 ועד 1989 כיהן כרב בקהילה היהודית ביפן, ולאחר שהדריך קבוצות יהודיות רבות לסיורים בפולין, התחיל לעבוד ב"קרן רון לאודר" ועבר להתגורר בוורשה בירת פולין בין 1992–1998. בהמשך שימש רב לסירוגין בלודז' ובוורשה, ובדצמבר 2004 נבחר לכהן כרבה הראשי של פולין.
שודריך הוא חבר בהסתדרות הרבנים באמריקה ובוועידת רבני אירופה. בתחום הכשרות הוא משתף פעולה עם ה-OU, עם הרבנות הראשית לישראל ועם ועד הרבנים דשיקגו וארגוני כשרות נוספים. ב-3 בנובמבר 2005 קיבל שודריך אזרחות פולנית ומאז הוא מחזיק באזרחות כפולה אמריקנית-פולנית. ב-27 במאי 2006 הוא הותקף במרכז ורשה בידי גבר בן 33, התוקף נעצר והודה בתקיפת הרב בחומר דומה לתרסיס פלפל. נמסר כי לתוקף היו בעבר קשרים עם ארגונים אנטישמיים והיסטוריה של בריונות בתחום הכדורגל.
ב-10 באפריל 2010 סירב להצטרף לטיסת הבכירים הפולנים, כדי לשמור על קדושת השבת. ההחלטה הצילה את חייו, בהתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני ברוסיה נהרגו כל 96 הנוסעים ובהם הנשיא הפולני, לך קצ'ינסקי.
פלד (זמר)

ביוגרפיה

איתי פלד נולד וגדל במושבה מנחמיה.

קריירה

פלד החל את דרכו במוזיקה בשנת 2004, כאשר הצטרף אל ההרכב פי. אר טרופרז והקליט את "תל אביב על הכוונת", אשר לימים הופיע באלבומם של הפי. אר טרופרז מתוך הזוהמה.
עם התפרקות הלהקה חברו פלד ואורטגה, והחלו להופיע על במות שונות ולהקליט את אלבום הבכורה שלהם ממשיכים לבעוט, שיצא בשנת 2007 בלייבל היי פייבר (אשר מורכב מיוצאי הפרברים רפיוג'יז).
במהלך העבודה על אלבומם השני החליטו פלד ואורטגה לצאת אל דרכים עצמאיות ולגנוז את האלבום. בשנת 2010, ביוזמת המפיק אורי שוחט, פורסם האלבום להורדה באינטרנט וגרף שבחים רבים.
בד בבד הוציא פלד לאור סינגלים כמו "מוגז עדין", "מזומנים" ו"שש רגל, שבע רגל", רמיקס לשירו של ליל ויין.
בשנת 2012 הוציא פלד את אלבום הסולו הראשון שלו, ח.ר.ק.ו.ת, שכלל את הלהיט "באסים בבגאז'", אשר הופק ומוקסס בידי אורי שוחט ומיכאל כהן מהצמד כהן@מושון. באלבום אירח פלד את יוסי פיין ("נערה מדליקה", "לא טוב"), את אסתר רדא ("מלודי","עיניים אליי") ואת מוקי ("עיניים אליי"). את הסקראצ'ים לאלבום ביצע DJ Mesh.
בשנת 2013 חבר פלד אל ההרכב הדג נחש לשיר הכל יסתדר, באלבומם זמן להתעורר.
לאחר שאירחו זה את זה בהופעותיהם יצרו ב־2014 פלד, אורטגה, כהן@מושון ואקסום את ההרכב "ק.ב.י.נ.ט" (שם שהוצמד להם עקב הופעותיהם הרבות יחד), ושחררו יחדיו שלושה שירים וקליפים: "ק.ב.י.נ.ט", "הנה זה בא" ו"סייפר".
במרץ 2016 הוציא פלד את אלבום הסולו השני שלו, "הכל עלי", שאותו הפיקו ומקססו אורי שוחט ומיכאל כהן, בלייבל היי פייבר. באלבום אירח פלד את יוסי פיין, את מיכאל כהן, את הוד מושונוב, ואת גיטריסט להקת בצפר, מתן כהן, בשיר "בא בבום".
באפריל 2016 חבר פלד שוב אל הדג נחש לשיר "לא מה שיפיל אותי", באלבומם "שותפים בעם".
במרץ 2018 הוציא פלד את אלבום הסולו השלישי שלו, ״סבבה 5״.
מנחם קאליש

רבי מנחם קאליש (תר"כ, 1860 - ט"ז בכסלו תרע"ח, 1917) היה האדמו"ר השני מאמשינוב.

ביוגרפיה

נולד לרבי יעקב דוד, האדמו"ר הראשון מאמשינוב ובנו הגדול של רבי יצחק מוורקא, ולחיה, בתו של ר' יעקב מזרנובצה. נישא לאסתר גולדה, בתו של הרב שמואל משה אלברשטיין מביאלה. לאחר נישואיו עמד לעזרת אביו בהנהגת החצר.
בשנת תרל"ח, בהיותו בן 18, נפטר אביו והוא החל לכהן כאדמו"ר על מקומו. הוא נהג בקרבה ובאהבה עם חסידיו ותחת הנהגתו התרחבה החסידות. לצד פועלו בחסידות הוא היה פעיל בענייני ציבור, כאביו וסבו, והוא השתתף בכנסים ציבוריים רבים. הוא נודע גם כבעל חסד ונותן צדקה. 
בזמן מלחמת העולם הראשונה ברח לוורשה. הוא נרתם לעזרת הפליטים בעיר וביתו היה בית ועד לענייני ציבור. לאחר ארבעים שנות אדמו"רות נפטר. נקבר בבית הקברות היהודי בוורשה. על קברו הוקם אוהל גדול, ולימים נקברו בו בנו רבי יוסף ונכדו רבי יעקב דוד.
בנו רבי יוסף מילא את מקומו. בנו השני, רבי שמעון שלום, כיהן באוטבוצק ובהמשך בארצות הברית, ובנו השלישי רבי אברהם, חתנו של רבי אברהם ישכר מראדומסק, כיהן בראדומסק. בן נוסף היה יעקב דוד שנפטר בצעירותו. בתו רחל נישאה לרבי  חיים יעקב אריה מורגנשטרן מראדזימין-וישקוב ובתו יוטא פייגא נישאה לרבי ישראל נח איגר, בנו של רבי אברהם מלובלין.
החדשות מהירקון שבעים

החדשות מהירקון שבעים היא מהדורת חדשות המוקרנת באינטרנט, בטלוויזיה ובסינמטק תל אביב. המהדורה מופקת באופן עצמאי ובהתנדבות על ידי קבוצה של כמה עשרות יוצרי טלוויזיה – כתבים, עורכים, במאים, צלמים, עיתונאים, מפיקים, מעצבים ועוד. בין אנשי הצוות נמצאים גם עיתונאים מוכרים כנסלי ברדה ולינוי בר גפן, אמנים כאורי גוטליב ואניה בוקשטיין ורבים אחרים.
תוכני המהדורה עוסקים בנושאי חברה, כלכלה, איכות סביבה, מאבקי עובדים, פערים מעמדיים, דמוקרטיה, גזענות ועוד. המהדורה עלתה לאוויר ביוני 2009 ומשודרת מאז בקביעות מדי שבוע. המהדורה מורכבת מידיעות אולפן, כתבת חוץ ו"תחזית זיהום האוויר", פינה העוסקת באיכות סביבה.
טריפופוביה

טריפופוביה (באנגלית: Trypophobia) היא פוביה שלא הוגדרה רשמית על ידי האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה, מחורים, בעיקר תבניות לא רגילות של חורים. המונח, המורכב מהמילים היווניות τρύπα ("חור") ו-φόβος ("פחד"), נטבע בשנת 2005. על פי הערכות, כ-15% מאוכלוסיית העולם סובלת מהפוביה , עם אחוז גבוה יותר בקרב הנשים. הפוביה אינה מוכרת על ידי האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה ואינה מוגדרת ב-DSM.
ארנולד וילקנס וג'ף קולי מהמרכז למדעי המוח באוניברסיטת אסקס, היו למדענים הראשונים אשר חקרו את תופעת הטריפופוביה. הם מאמינים כי התגובה מבוססת על גועל ביולוגי, ולא על פחד תרבותי נרכש. במאמר שפורסם בכתב העת Psychological Science בשנת 2013, וילקנס וקולי כתבו כי התגובה מתבססת על תגובת המוח לצורות המקושרות לסכנה. חורים שכללו תגובות כאלה היו בלתי מזיקים, כגון פירות ובועות, וכאלה המקושרים לסכנה, כגון חורים שנוצרו על ידי חרקים, פצעים ומחלות עור. חלק מהאנשים שראו את החורים האלה אמרו שהרגישו צמרמורת, חוו הפרעת פאניקה, הזיעו והרגישו בחילה או גרד. הפסיכיאטר קרול מתיוס מאמין כי התגובות נובעות מהטרמה.
האתר trypophobia.com, מתאר את התופעה באמצעות סרטונים ותמונות. תמונות המכילות מקבצי חורים מוצגות על פי סדר התגובה הצפויה, ממצב רגיעה ועד מה שעלול לעורר פחד. בעזרת המידע שבאתר, וילקנס וקולי ניתחו דוגמאות של תמונות שיש להן "מאפיינים ייחודיים". הם ציינו כי התגובה לפוביה "תגובת רפלקס מודעת בהתבסס על "חלק פרימיטיבי של המוח המשייך את התמונה למשהו מסוכן".
רשת (טופולוגיה)

בטופולוגיה, רשת היא מערכת של נקודות המכלילה את מושג הסדרה. כפי שסדרה במרחב X היא למעשה פונקציה מקבוצת המספרים הטבעיים אל X, כך רשת היא פונקציה אל המרחב המוגדרת על קבוצה מכוונת כלשהי. על רשתות אפשר להגדיר את מושג ההתכנסות, המכליל את ההתכנסות של סדרות. את המושג הגדירו Moore ו-Smith ב-1922.
הצורך ברשתות נובע מכך שסדרות אינן חזקות מספיק על-מנת לתפוס מושגים טופולוגיים כלליים. לדוגמה, אם X,Y הם מרחבים טופולוגיים ו- פונקציה רציפה, אז התמונה תחת f של סדרה מתכנסת ב-X היא סדרה מתכנסת ב-Y. התכונה האחרונה מספיקה כדי להבטיח את הרציפות של f אם X,Y מקיימים את תכונת המניה הראשונה, אבל לא במקרה הכללי. בניגוד לכך, הרציפות של f שקולה לכך שהיא מעבירה כל רשת מתכנסת לרשת מתכנסת. 
הכללה אחרת למושג ההתכנסות עושה שימוש במסננים.

הגדרה

קבוצה עם יחס סדר חלקי היא קבוצה מכוונת, אם לכל שני איברים a,b יש חסם עליון, כלומר c כך ש-. המספרים הטבעיים הם קבוצה מכוונת, אבל בניגוד להם הסדר על קבוצה מכוונת אינו צריך להיות ליניארי.
רשת במרחב טופולוגי X היא פונקציה מקבוצה מכוונת אל X. כמו במקרה של סדרות, מתייחסים אל הקבוצה המכוונת כאל קבוצת אינדקסים, כך שאפשר לדבר על "האיבר הנמצא במקום " לכל  בקבוצה המכוונת.
הדוגמה הפשוטה ביותר לרשת (אינסופית) היא סדרה. הדוגמה הבאה מסבירה את האפקטיביות של רשתות בטופולוגיה הכללית: עבור נקודה x במרחב טופולוגי X, נתבונן באוסף הסביבות הפתוחות של x, ביחס להכלה ההפוכה (סביבה אחת "גדולה" מרעותה אם היא מוכלת בה). זוהי קבוצה מכוונת, משום שהחיתוך של כל שתי סביבות פתוחות הוא סביבה פתוחה ("גדולה" משתי הסביבות המקוריות). לפיכך, אם בוחרים בכל סביבה U של x נקודה , מתקבלת רשת, שהנקודות שלה, כביכול, הולכות ומתקרבות אל x. את ההתכנסות של רשתות מגדירים כך שרשתות מסוג זה תתכנסנה. (דוגמה זו מציגה גם את התפקיד המפורש כמעט שמשחקת אקסיומת הבחירה בטופולוגיה כללית).

גבולות של רשתות

אם (xα) היא רשת מקבוצה מכוונת D אל המרחב X, ואם U תת-קבוצה של X, אומרים שהרשת "ב-U לבסוף" אם קיים  כך שלכל  מתקיים . אומרים שהרשת מתכנסת אל x (או ש-x היא גבול של הרשת) אם לכל סביבה U של x, הרשת ב-U לבסוף. 
אם נתון בסיס לטופולוגיה, הרשת (xα) מתכנסת לנקודה x אם ורק אם היא נמצאת לבסוף בכל קבוצת בסיס ש-x שייך אליה.
אומרים שרשת (xα) "נמצאת ב-U לעיתים קרובות", אם לכל  קיים  כך ש-. אם הרשת נמצאת בכל סביבה של נקודה x לעיתים קרובות, אז x דבוקה לרשת. כל נקודת גבול דבוקה לרשת, אבל ההפך אינו נכון.
תמי כרמלי

ביוגרפיה

כרמלי לקתה בגיל צעיר בכשל בחיישני האור בעיניה ולאורך השנים הדרדרה יכולת ראייתה. לאחר מספר שנים בהן הבחינה באור וצל בלבד, בהגיעה לגיל ארבעים התעוורה לחלוטין. בשנים אלו פסקה מעבודתה כספרנית בטכניון.
בשנת 1984 החלה כרמלי לשחק כדורת דשא והייתה העיוורת הראשונה להשתתף בישראל במשחקים בתחום. בעצת חברה ובסיוע עמותות למען העיוור השתתפה כרמלי בשנת 1988 בייסוד קבוצת כדורת דשא לעיוורים, שהחלה בעיר מגוריה בחיפה ובמהלך השנים התפתחה לקבוצות נוספות ברחבי הארץ. כרמלי, חלוצת התחום בארץ, זכתה בהישגים לאומיים ובינלאומיים בכדורת דשא. בשנת 1995 היא אושרה להשתתפות באולימפיאדת הנכים באטלנטה, בה זכתה במדליית ארד. 
אלופת ישראל בכדורת דשא (תחרויות לנשים בדרגת הקושי B1) בשנים 1991, 1999, 2001, 2002, 2005, 2008.‏
כרמלי הייתה נשואה לעמוס עד מותו בשנת 2014. מנישואים אלה נולדו לבני הזוג שני בנים. סיפור התמודדותה עם העיוורון והכנותיה לאולימפיאדה תועדו בסרט "האולימפיאדה הראשונה של אמא" בבימוי בנה רן. משנת 1984 היא עוסקת ברפלקסולוגיה ועיסוי הוליסטי.
בשנת 2006 ושוב בשנת 2012 זכתה לתעודת "ספורטאי השנה" באירוע שקיים משרד התרבות והספורט.