google/wiki40b huggingface dataset:
אקטרינה זכרייבה

קורות חייה

אקטרינה זכרייבה נולדה בפאזארג'יק. היא רכשה השכלה אקדמית באוניברסיטת פלובדיב והוסמכה במשפטים. 
ב-2003 נכנסה לחיים הפוליטיים בבולגריה, עת כיהנה כעוזרת שר המים והסביבה. ב-2009 מונתה לסגנית השר לפיתוח אזורי ועבודות ציבוריות. ב-2012 מונתה לראש לשכתו של הנשיא רוסן פלבנלייב. ב-2013 כיהנה לתקופה קצרה כסגנית ראש ממשלת בולגריה והשרה לפיתוח אזורי ועבודות ציבוריות בממשלת המעבר של מארין רייקוב. ב-18 בדצמבר 2015 מונתה זכרייבה לשרת המשפטים של בולגריה בממשלתו השנייה של בויקו בוריסוב.
ב-27 בינואר 2017 התפטרה ממשלתו של בוריסוב ובכלל זה זכרייבה. בבחירות הכלליות שנערכו בבולגריה במרץ 2017 נבחרה זכרייבה לאספה הלאומית הבולגרית מטעם מחוז פאזארג'יק של מפלגת "אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה". לאחר הבחירות הקים בויקו בוריסוב ממשלת קואליציה, ואקטרינה זכרייבה מונתה לסגנית ראש הממשלה ושרת החוץ של בולגריה.
על כתפי גמדים

על כתפי גמדים היא תוכנית רדיו אינטרנטית (פודקאסט) העוסקת בתחום משחקי תפקידים. התוכנית משודרת מאז שנת 2011, ומוגשת על ידי ערן אבירם ואורי ליפשיץ. אביב מנוח פועל כאחראי הטכני של התוכנית ומגיש אורח. התוכנית החלה לשדר במאי 2011 תחת הנחייתו של ערן ונמשכה חמישה פרקים לפני שפסקה. בפברואר 2013 אורי ליפשיץ הצטרף להתנעה מחדש של התוכנית ופרקים הועלו מדי שבועיים. לאחר מספר חודשים תדירות הפרקים עלתה לרמה שבועית.
התוכנית עוסקת במגוון נושאים הקשורים לתחום משחקי התפקידים בישראל ובעולם וכוללת: עצות לשיפור המשחק, התעמקות בשיטות משחק, תשובות לשאלות של מאזינים וחדשות בתחום מהארץ והעולם.
פרקי התוכנית זמינים להורדה גם באתר SoundCloud.

הקלטות חיות ואירועים

צוות התוכנית מקיים מספר פעילויות נוספות מלבד הקלטת התוכנית. מספר פרקים של הפודקאסט הוקלטו בנוכחות ובהשתתפות קהל חי, במהלך מפגשי מאזינים או במהלך כנסים (ביניהם כנס ביגור, פסטיבל אייקון ועוד).
כמו כן, הפודקאסט קיים מספר ערבי משחקים תחת השם "משתה הגמדים".
בית הכנסת הכוראלי הראשי (רוסטוב על הדון)

היסטוריה

בית הכנסת הראשון (שהיה מעץ) ברוסטוב נבנה בשנת 1855. הוא היה ממוקם בין הרחובות באומן ואוליאנובסק שליד שדרות וורושילוב. בשנת 1863 נבנה בית כנסת מלבנים. אבל הבניין היה חלש ובשנת 1866 נהרס. בשנת 1868 נבנה במקום בית כנסת חדש בן שתי קומות.
יצירת פרויקט בית הכנסת מיוחסת לאדריכל סוביצקי, ואדריכל העיר הבכיר. א. קאפלון, ש. פריי-שפיסט, א. דנציגר השתתף גם בעבודות בנייה. את איסוף הכספים ארגן הרב פ. גנסין, שהיה אביו של מיכאיל גנסין, מלחין מפורסם. בסוף נאסף סכום של 16,342 רובל.
ב-30 באוגוסט 1868 נחנך בית הכנסת. בטקס נכחו ראש העיר א.מ. באיקוב. הוא ציין בנאומו כי הוא שואף "להשוות את היהודים במונחים של מעמד חברתי עם שאר אזרחי העיר".
בשנת 1881 נבנה בבית הכנסת בית תפילה אשר יכול להכיל עד 150 אנשים. הספרייה היהודית וחדר הקריאה נפתחו בבית הכנסת ב-1903. כמו כן, הוא שכן ליד התלמוד תורה. כך הפך בית הכנסת הראשי למכלול דתי וחינוכי. הרב האחרון של בית הכנסת לפני מהפכת 1917 היה ז.מ. גולדנברג.
בשנת 1924 הפך בית הכנסת לעירוני, אבל הבניין המשיך להיות מנוהל על ידי הקהילה היהודית. בקיץ 1935 הולאם בית הכנסת, והוקם בבנין בית חולים לדרמטולוגיה ולמחלות מין. הבניין נבנה מחדש באופן משמעותי, והופעתו האדריכלית השתנתה. גם מבפנים עבר שיפוץ, וכן אולם התפילה נהרס. גם מראה חזית בית הכנסת עוות בצורה בולטת: החלונות הישנים הורחבו, והרבה מעיטורי הטיח הושמדו. על פי צו של ראש המינהל של אזור 411 ברוסטוב מה-9 באוקטובר 1998 הבניין הראשי של בית הכנסת נמצא תחת הגנת המדינה כאתר של מורשת תרבותית בעלת משמעות אזורית.
בשנת 2016 החליטה ממשלת רוסטוב להחזיר את בית הכנסת לקהילה היהודית של רוסטוב בהליך שאמור להיות מושלם עד ינואר 2018.
מאיר חובב (חוקר)

מאיר חובב (נולד ב-1934) הוא חוקר, עורך, יוזם ומקים המדור לעבריינות נוער במשטרת ישראל. שימש בעברו במספר תפקידים בכירים בשירותי הרווחה בישראל, ביניהם: מנהל שירות המבחן לנוער (1978-1973), מנהל האגף לשירותי טיפול באדם המפגר (1978–1985) ומנהל האגף לקידום נוער, ומבוגרים ושירותי תקון (1986–1989). כיום הוא מתנדב בעמותת שק"ל ושותף בוועד המנהל של עמותות רבות אחרות בתחומי הרווחה והצרכים המיוחדים.

ביוגרפיה

נולד בשנת 1934 בתל עדשים. למד לתואר ראשון בסוציולוגיה וחינוך באוניברסיטה העברית. קיבל הכשרה בבית ספר לקצינים בכירים של משטרת ישראל והמכללה לביטוח לאומי והתמנה כקצין מחקר בנציבות שירות בתי הסוהר. שנה מאוחר יותר שימש בתפקיד קצין מחקר כוח אדם במטה הארצי של משטרת ישראל, אז יזם והקים את מדור עבריינות נוער, ושימש כראש המדור במשך שבע שנים. 
חובב פנה ללימודי תואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת טאפטס בארצות הברית, שם השלים גם דוקטורט בסוציולוגיה וקרימינולוגיה. עם סיום הדוקטורט התמנה למנהל שירות המבחן לנוער במשרד העבודה והרווחה. חמש שנים מאוחר יותר, ב-1978, התמנה למנהל האגף לשירותי טיפול באדם המפגר. ב-1986 חזר לתחום הקרימינולוגיה והתמנה למנהל האגף לקידום נוער, ומבוגרים ושירותי תקון. כמו כן, שימש כיו"ר הראשון של "ועדת טיפול ושיקום" של הרשות למלחמה בסמים מאז הקמתה ועד סוף שנת 1999. משנת 2000 ועד 2013 שימש כחוקר ומעריך תוכניות שיקומיות בעמותת שק"ל - שירותים קהילתיים לאנשים עם צרכים מיוחדים.
במשך שנות עבודתו בסקטור הציבורי השתתף בהקמה ובארגון של עמותות שונות בישראל, ביניהן השתתפות בהקמת של הקהילות הטיפוליות בישראל לנפגעי סמים "אור אביבה" ו"מלכישוע", ייזום בהקמה והשתתפות בוועד המנהל של האגודה הישראלית לקרימינולוגיה, "קש"ת – קידום שירותי תקון", "צעד קדימה" ו"נאמנים".
במקביל הוא שימש שנים רבות כמרצה מן החוץ באוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת חיפה.
כיום חובב מתנדב בעמותת "קש"ת – קידום שירותי תקון" כיושב ראש, בעמותות "צעד קדימה" ו"צ'יימס" כחבר ועד המנהל ובעמותת "נאמנים" כיו"ר העמותה.

משפחתו

חובב נשוי לחגית חובב, מנהלת היחידה לתכנון אסטרטגי באגודה הישראלית למען יוצאי אתיופיה. בעבר כיהנה כמנהלת פרויקט שיקום השכונות ברמה הארצית וכמתאמת משרדי הממשלה השותפים בפרויקט. במקביל הרצתה באוניברסיטה העברית בחוג ללימודים עירוניים ואזוריים בתחום התכנון החברתי ופרסמה מחקרים רבים בתחום השיקום העירוני. מאז שנת 2004 מכהנת חגית חובב גם כיו"ר (בהתנדבות) של המרכז הישראלי לקידום צדק חברתי. לחובב שני ילדים ושמונה נכדים.

כתביו

חובב ערך ופרסם עשרות מאמרים ומחקרים בתחומי הקרימינולוגיה, התקון (טיפול ושיקום עבריינים), הטיפול בבעלי לקות שכלית, שירותי רווחה וניהול. כאן מוצגים חלק מהם.
צ'אז פלמינטרי

ביוגרפיה

פלמינטרי נולד למשפחה אמריקאית ממוצא סיציליאני ברובע הברונקס, ניו יורק. אזור מגוריו היה חלק מאוד חשוב ומשפיע על חייו ועבודתו המקצועית של פלימנטרי, את תפקידו המשמעותי הראשון בתחום הקולנוע במותחן הפשע של רוברט דה נירו "סיפור מרובע ברונקס" כתב פלימנטרי לעצמו וכמו כן גם את תסריט הסרט בהשפעת חוויותיו האישיים באזור הברונקס. בסרט גילם פלימנטרי את בוס המאפיה סוני לוספיצ'יו, תפקיד אשר פתח לפלמינטרי דלתות רבות לאחר מכן.
בעקבות הופעתו בסרט קיבל פלמינטרי פנייה מוודי אלן לשחק בקומדיית הפשע שלו "קליעים מעל ברודוויי", בסרט גילם פלימנטרי את דמותו של צ'יץ', גנגרסטר המתלווה אל שחקנית הקולנוע אוליביה ניל, אט אט מתחיל צ'יץ' לחשוף צדדים אומנותיים באישיותו ומשתלט על ההצגה של המחזאי הצעיר דייוויד שיין (ג'ון קיוזאק).
ב-1995 גילם את דמותו של חוקר המכס דייוויד קויאן בסרט המתח עטור הפרסים "החשוד המיידי".
ב-1999 שיחק פלמנטרי בפעם השנייה לצידו של רוברט דה נירו בקומדיית הפשע "בואו נדבר על זה" שם גילם את בוס "הטורקים הצעירים" פרימו סינדונה, בנוסף דיבב פלמינטרי בסרט "סטיוארט ליטל" את דמותו של סמוקי החתול הרשע.
ב-2006 הופיע פלמינטרי במותחן הפשע האלים "כרוניקה של אקדח", בסרט גילם פלמינטרי את השוטר המושחת ריידל המפיץ שהשוטר הסמוי שעובד בחסות המאפיה הרוסית ג'ואי (פול ווקר) איבד אקדח, שהחל שרשרת תקריות אלימות. באותה שנה שיחק בסרט הפשע "מדריך להכרת קדושיך" בכיכובו של צ'נינג טייטום. 
פלימנטרי נשוי לשחקנית ג'ינה ראנאודו, איתה לפלמינטרי 2 ילדים.
אוסקר פון סידוב

חייו

אוסקר פון סידוב היה בנם של הנריק אוגוסט פון סידוב, שהיה מזכיר של שופט שלום ושל רעייתו, ארפרוסינה מריה מודין. הוא נולד בקאלמאר וגדל בנורלנד. ב-1890 הוא עבר את בחינות הכניסה לאוניברסיטה והחל את לימודי המשפטים באוניברסיטת אופסלה. ב-1894 הוא סיים תואר במנהל ציבורי.
ב-1906 מונה פון סידוב לתפקיד תת-שר המדינה במשרד לעניינים אזרחיים וב-1911 הוא מונה לתפקיד מושל מחוז נורבוטן. בממשלותיהם של יילמאר המרשלד ושל קרל שוורס שכיהנו בין השנים 1914 – 1917 הוא שימש בתפקיד שר המינהל הציבורי ובמהלך תקופת כהונתו בתפקיד זה הוא הקים את ועדת האבטלה (arbetslöshetskommissionen). בין השנים 1917 – 1934 הוא כיהן בתפקיד מושל מחוז גטבורג-ובוהוס.
בעקבות התפטרותו הפתאומית של ראש הממשלה ירד לואיס דה יר ב-1921, נתקל המלך גוסטב החמישי בקשיים למצוא מועמד שייקח על עצמו להרכיב ממשלה חדשה, שכן מועד הבחירות הלך והתקרב אז. לאחר שיילמאר ברנטין דחה פעמיים את ההצעה לכהן כראש הממשלה, קיבל פון סידוב על עצמו את התפקיד.
את הסכמתו התנה פון סידוב בכך שהוא לא יוביל ממשלה חסרת כוח ודרש שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית תיתן לו את תמיכתה בסוגיות כלכלה וביטחון חשובות. למורת הסכמות אלו, כל ההצעות שהונחו על ידי הממשלה על שולחן הפרלמנט, זכו להתנגדותה של האופוזיציה. הצעד האחרון של פון סידוב היה הגשת הצעת חוק לביטול עונש מוות בשוודיה.
פון סידוב היה "מרשל הממלכה" (Riksmarskalken) משנת 1934 ועד למותו ב-1936.
מטר

מֶטֶר (באיות הלטיני הבינלאומי:metre; מסומן בקיצור m; מיוונית: μέτρον, מֵטְרוֹן - מידה) הוא יחידת המידה התקנית למדידת מרחק (אורך) במערכת היחידות הבינלאומית, SI. הגדרתו העדכנית של מטר אחד, התקפה מאז שנת 1983, היא המרחק שעובר האור בריק במשך זמן של 1/299,792,458 שנייה.
המטר הוא הבסיס של השיטה המטרית למדידת גודל פיזיקלי כמו היחידה למדידת שטח - מטר רבוע, היחידה למדידת נפח - ליטר, והיחידה למדידת משקל - גרם.

היסטוריה

במקור הוגדר המטר בשנת 1793 על ידי האקדמיה הצרפתית למדעים כחלק ה-10,000,000 של המרחק על פני כדור הארץ מהקוטב הצפוני עד לקו המשווה לאורך המרידיאן של פריז. ב-7 באפריל 1795 אימצה צרפת את המטר כיחידה הרשמית למדידת מרחק. חוסר ודאות בנוגע לדיוקה של מדידת המרחק לפיו נקבע המטר, הוביל את הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות להגדיר מחדש את המטר בשנת 1889 כמרחק בין שני פסים על מוט מסוים העשוי מסגסוגת של פלטינה ואירידיום. המוט נשמר ב-Sevres, פרוור של פריז.
בשנת 1960, בעקבות פיתוח הלייזר, שונתה ההגדרה פעם נוספת בכנס ה-11 למידות ולמשקלות. על פי הגדרה זו המטר הוא אורכם בריק של 1,650,763.73 אורכי גל של קו הפליטה הכתום-אדום של האיזוטופ קריפטון-86. ב-1983 הגדיר מחדש הכנס הכללי למידות ומשקולות את המטר כמרחק שעובר האור בריק, בזמן של 1/299,792,458 שנייה. משום שעל פי הידוע מהירות האור בריק היא קבועה, הגדרה זו עקבית יותר מההגדרות הקודמות, שהתבססו על מדידת היקף כדור הארץ או על אורכו של מוט מתכת מסוים. יתרון נוסף של הגדרה זו הוא שהיא יכולה להימדד בדיוק רב בהרבה מאשר המרחק בין שתי נקודות, או היקף כדור הארץ. בנוסף, אין ערובה שארכו של מוט מתכת או היקף כדור הארץ נשמרים ללא שינוי: למשל ידוע שמוט המתכת מתפשט ומתכווץ, ואפילו בהיקף כדור הארץ עלולים לחול שינויים זעירים עם הזמן.
אקסצנטריות (התנהגות)

אקסצנטריות היא התנהגות מוזרה ולא רגילה מצידו של אדם. אנשים המתנהגים באקסצנטריות בתדירות גבוהה מכונים "אקסצנטרים".

תיאורים של אקסצנטריות

אקסצנטריות מתקשרת באופן אסוציאטיבי לא רק לטירוף אלא גם לגאונות ויצירתיות. התנהגות אקסצנטרית עשויה להיות ביטוי חיצוני לאינטליגנציה ייחודית או לדחף יצירתי. לפיכך, ההרגלים האקסצנטריים אינם מובנים לעיתים לא מכיוון שהם אינם הגיוניים או שהם תוצאה של טירוף, אלא כיוון שהם נובעים מחשיבה כה מקורית שהיא אינה יכולה לעמוד בנורמות החברתיות.
אדית סיטוול, המבקרת והמשוררת הבריטית, כתבה: "אקסצנטריות אינה, כמו שאחדים עלולים להאמין, צורה של טירוף. לעיתים קרובות היא צורה של גאווה פשוטה, כאשר הגאון והאריסטוקרט נתפסים כאקסצנטריים רק מכיוון שהם פשוט אינם מפחדים ואינם מושפעים מדעותיו של ההמון ומגחמותיו.”

השוואה לנורמה

התנהגותו של אדם הנמצא מחוץ לסביבתו הטבעית אינה יכולה להיות מוגדרת כאקסנצטרית, כיוון שייתכן שבסביבתו הטבעית היא תיחשב רגילה. רק השוואה לנורמה שבסביבתו של האדם תוכל לקבוע אם התנהגותו יכולה להיחשב לאקסצנטרית.
אקסצנטרים עשויים להבין או לא להבין את נורמות ההתנהגות של החברה בה הם חיים – בין כך ובין כך, הם פשוט לא מוטרדים מאי-קבלת התנהגויותיהם או אמונותיהם בחברה, ומתנהגים באינדיבידואליות קיצונית. רבים מהמוחות המבריקים בהיסטוריה הציגו מגוון של התנהגויות ואמונות לא רגילות.
אקסצנטרים מסוימים נחשבים לתמהונים ולא לגאונים. התנהגות אקסצנטרית נחשבת פעמים רבות לגחמנית וחריגה, למרות שהיא עלולה גם להטריד. רבים מהאנשים שנחשבו לאקסצנטריים בלבד אובחנו מאוחר יותר כחולים במחלות נפש שונות, דוגמת הפרעה טורדנית-כפייתית.
לאחרים עשוי להיות טעם אקסצנטרי בתחום מסוים של חייהם: אנשים עשויים להתלבש לבוש אקסצנטרי, או לעסוק בתחביב אקסצנטרי. 
התנהגויות אקסצנטריות קושרו לאפיון פסיכולוגי המזהה פיצוי יתר, חוסר ביטחון, סוגיות ילדות לא פתורות, פרישות לא רצונית וסוגיות מיניות אחרות, אהבה נכזבת או לא נענית וסוגיות רומנטיות אחרות, רגשות מודחקים, מגושמות חברתית, שגעון לדבר אחד ומגוון סוגיות פסיכולוגיות-חברתיות אחרות – גם אם האדם לא יאובחן כלוקה בהפרעה נפשית. 
אפיונים פסיכולוגיים המקושרים לעיתים לאקסצנטריות הם תסביך נפוליאון, סינדרום פיטר פן, הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעות הקשת האוטיסטית ובאופן מובהק ביותר תסמונת אספרגר. התנהגות אקסצנטרית אף קושרה לשימוש בסמים.
חלק מהאקסצנטרים עשויים להצהיר על אקסצנטריות או ליצור רושם של אישיות אקסצנטרית באופן מודע ומכוון, בניסיון להבדיל את עצמם מהנורמה החברתית ולהציג את אישיותם כייחודית (בין השאר בעקבות הסטריאוטיפ החיובי שנוצר לעיתים לאקסצנטריות בתרבות הפופולרית ובקרב דמויות בדיוניות).
אקסטרווגנטיות היא סוג של אקסצנטריות הקשורה לבזבוז וגודש יתר.
Monster (אלבום)

הקלטת האלבום

שנה לפני צאת האלבום, חברי הלהקה נפגשו והחליטו על הוצאת אלבום בעל צליל מחוספס יותר וסיבוב הופעות עולמי שיבוא בעקבותיו. ההקלטות החלו בניו אורלינס ובאטלנטה כאשר פעמים רבות השירים הוקלטו בצורה "חיה" - כאשר כל חברי הלהקה מנגנים באותו הזמן, על מנת להתרגל מחדש להופעות בפני קהל. תהליך הקלטת האלבום הופסק מספר פעמים בשל מחלת חברי הצוות ומותם של ריבר פיניקס וקורט קוביין, שהיו חברים אישיים קרובים של סטייפ ושל שאר הלהקה. השיר Let me In מהאלבום הוקדש לקוביין והאלבום כולו הוקדש לפיניקס. אחותו של פיניקס, ריין, תרמה מקולה לשיר Bang and Blame. בשל עיכובים שונים בלוח הזמנים המתח בין חברי הלהקה גבר עד כדי מצב בו הלהקה כמעט התפרקה.

סיבוב הופעות

לאחר 6 שנים בהם לא היו בדרכים, החליטו חברי הלהקה להקדיש את שנת 1995 לסיבוב הופעות בכל העולם. ההופעות הראשונות התקיימו בינואר של אותה השנה באוסטרליה ולאחר מכן באירופה ובאמריקה. אתרי ההופעות כללו בעיקר אצטדיונים ופסטיבלים גדולים. מופעי החימום במהלך סיבוב ההופעות כללו את הקרנבריז, סוניק יות' ורדיוהד. העומס הרב והנסיעות התכופות נתנו אותותיהם על חברי הלהקה  - ראשון היה המתופף ביל ברי שלקה במפרצת מוחית במהלך הופעה בלוזאן (שווייץ) ב-1 במרץ. מייק מילס נאלץ לעבור ניתוח בחודש יולי וחודש לאחר מכן סבל הסולן סטייפ מבקע. למרות האירועים הללו, סיבוב ההופעות נמשך וב-9 באוגוסט הופיעה הלהקה באצטדיון רמת גן בישראל. רוב השירים מאלבומם הבא, New adventures in Hi-Fi, הוקלטו במהלך סיבוב ההופעות.
וולף וס

וולף וס (באנגלית:  Woolf Wess). ידוע גם כוויליאם וס או ויליאם וסט (William Wess, William West) 1861 -‏23 במאי 1946 היה אנרכיסט יהודי אנגלי ופעיל באיגודים מקצועיים. היה עורך עיתון הידוע בשל מעורבותו ב International Working Men's Educational Club וב- Freedom Press.

לפני לונדון

וס נולד ב-1861 באוקמרגה באימפריה הרוסית, היום ליטא למשפחה חסידית. בגיל שתים עשרה היה שוליה של סנדלר. הוא עבד גם כמכונאי בבית חרושת בדווינסק. ב-1881 היגר וס לאנגליה כדאי להימנע משירות צבאי.

פעילויות בלונדון

אחרי שהגיע ללונדון הצטרף וס לסניף האקני של הליגה הסוציאליסטית והיה אחד ממייסדי International Working Men's Educational Club (המועדון הבינלאומי לחינוך פועלים). לאחר מכן נעשה המפקח בבית הדפוס שם. ב-1888 הוא היה העד הראשון שנקרא בקשר למותה של אליזבת סטרייד, הקרבן הראשון של ג'ק המרטש.
וס היה מאוד מעורב בתנועות העבודה המקומיות ו"שיחק תפקיד חשוב בתנועת האיגודים המקצועיים היהודים בבריטניה. הוא עזר להקים כמעט את כל האיגודים היהודיים בשנות ה-80 וה- 90. במקרה אחד הוא היה מזכיר ועדת השביתה של קבוצת חייטים באיסט לונדון במהלך שביתתם מה-27 באוגוסט עד 2 באוקטובר. כמזכיר הוא וידא שלמשפחות השובתים יש כל מה שנחוץ למחיה כשהוא משיג תרומות מנדבנים ואיגודים מקצועיים אחרים, כולל ₤100 מאיגוד הסוורים. בשנה שאחרי כן היה וס המזכיר המייסד של איגודי הפועלים באיסט לונדון ומאוחר יותר מזכיר של איגוד העובדים הבינלאומי של החייטים, המכונאים והמגהצים והתאגדות חייטי בגדי נשים. כמו כן, עזר להקים קואופרטיב יהודי של אופים.
באותה שנה החל לעזור לסדר בדפוס בעיתון Freedom – עיתון אנרכיסטי שהחל לצאת ב-1886. הוא התמנה למנהל בית הדפוס Freedom ב-1891 ויצא למסעות הרצאות יחד עם פיוטר קרופוטקין, אריקו מלטסטה, לואיז מישל ושאול ינובסקי. כשינובסקי עזב לארצות הברית הוא הוחלף לפרק זמן קצר על ידי יעקב קפלן כעורך ארבעטער פריינד. (חברו של הפועל) – שבועון אנרכיסטי ביידיש. אבל וס המנוסה יותר החליף אחרי זמן קצר את קפלן ב-1895.
עם תחילת המאה העשרים הפחית וס את השתתפותו בתנועת איגודי העובדים. הוא התחיל לעבוד כמנהל חשבונות בבית חרושת לטבק הוא נשאר עם טום קיל (Tom Keell) המלחין והמנהל החדש של Freedom. ביוני 1906 הוא השתתף עם רוקר בוועידה נוספת של חייטים ששבתו.
בשנים 1928-‏1929 עסק וס בבניית קבוצת החירות הלונדונית (London Freedom Group) אבל היא נסגרה ב-1931. בסוף שנות ה-30 הוא הקים אותה מחדש ונעשה מעורב בפעילות סולידריות עם המהפכה הספרדית של 1936 יחד עם אמה גולדמן. ב-1946 הוא עוד היה פעיל כנואם בחוגים יהודים רדיקליים בלונדון כשהוא נושא נאום לציון יובל 55 לפרסום הראשון של פרייע ארבעטער שטימע (קול הפועלים החופשיים). הוא נפטר ב-23 במאי באותה שנה בגיל 84 וגופתו נשרפה בקרמטוריום של גולדרס גייט.
כשהגברים רוקדים

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי יואב גינאי, הולחן על ידי יהודה פוליקר והופק על ידי מאיר עמר ואיתי זילברשטיין. על שיתוף הפעולה עם ירדנה ארזי אמרה דנה אינטרנשיונל כי: "לאורך השנים חשבתי שירדנה היא יפהפייה ומתנשאת, אבל אני חייבת להודות שהמפגש באולפן היה אחד המפתיעים שחוויתי בקריירה".
יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית ואף העניק לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.

וידאו קליפ

טרם הוציאו השתיים את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה ירדנה ארזי לערוץ היוטיוב שלה את האודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל ואת אורכו. נכון לספטמבר 2018, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-130 אלף צפיות. 
עם השיר הופיעו השתיים בתל אביב, וההופעה עלתה ליוטיוב בשנת 2014.
אריאל מקדונלד

קריירה מוקדמת

משנת 1989 עד שנת 1994 שיחק מקדונלד באוניברסיטת מינסוטה. הוא נבחר בדראפט של ליגת ה-CBA במקום ה-102 על ידי סו פולס סקייפורס. בעונת 1995/1996 שיחק מקדונלד בקסטורס בריין הבלגית. מעונת 1996/1997 עד עונת 1998/1999 שיחק מקדונלד באולימפיה ליובליאנה הסלובנית, שם גם התאזרח וכיום הוא מחזיק גם באזרחות סלובנית.
מקדונלד העפיל עם ליובליאנה למעמד הפיינל פור שהתקיים ברומא בעונת 1996/1997 אך הפסיד עם קבוצתו לאולימפיאקוס בחצי הגמר.

תקופת השיא בקריירה

לאחר עזיבתו של עודד קטש את מכבי תל אביב לטובתה של פנאתינייקוס, החתים המועדון בתחילת עונת 1999/2000 את מקדונלד בתור מחליפו. יחד עם אריאל הצטרף לקבוצה גם נייט האפמן.
הקבוצה פתחה את העונה עם הפסד חוץ לאולימפיאקוס, והציפיות בקרב האוהדים היו נמוכות, במיוחד עקב ההחתמה של זרים לא ידועים בזירה האירופית. למרות זאת, תוך זמן קצר הקבוצה הצליחה להתחבר בהנהגתו של מקדונלד והפגינה יכולת מצוינת, במיוחד בפן ההגנתי. בשלב רבע הגמר התמודדה הקבוצה מול פאף בולוניה האיטלקית החזקה, ולמרות הפסד במשחק הראשון בתל אביב הצליחה להפוך את תוצאת הסדרה ולהעפיל לשלב הפיינל פור לראשונה מאז עונת 1990/1991 שהתקיים בסלוניקי. בחצי הגמר ניצחה הקבוצה את ברצלונה, אך במשחק הגמר הפסידה הקבוצה לפנאתנאייקוס כאשר עודד קטש מפגין יכולת מצוינת במדי המועדון היווני וקולע 18 נקודות. מקדונלד סיים את העונה האירופית עם 11.4 נקודות ו-4.6 אסיסטים ב-67.4% מ-2 נקודות.
בעונה הבאה 2000/2001 מכבי תל אביב צירפה את אנתוני פארקר במקומו של דורון שפר שפרש, והמועדון הצהוב הפגין יכולת מצוינת באירופה תוך שהוא משייט בקלילות לפיינל פור שנערך בפריז. לעיני אלפי אוהדים שהגיעו מישראל זכתה הקבוצה בגביע הנכסף, לאחר שחזור של הגמר משנה שעברה נגד פנאתנאייקוס. מקדונלד סיים את המשחק עם 21 נקודות וזכה בתואר ה-שחקן המצטיין של הפיינל פור. את העונה האירופית סיים מקדונלד עם 13.6 נקודות ו-3.8 אסיסטים בממוצע למשחק.
בעונתו השלישית והאחרונה בישראל, עונת 2001/2002, הציג מקדונלד יכולת טובה פחות מקודמותיה, אך למרות זאת מכבי תל אביב שוב הגיעה לפיינל פור, אך הפסידה הפעם כבר בשלב חצי הגמר. את העונה האירופית סיים מקדונלד עם 9.7 נקודות ו-3.5 אסיסטים בממוצע למשחק.
בכל שלוש עונותיו בקבוצה הציג המועדון שליטה מוחלטת בזירה המקומית וזכה בדאבל.
הרקע לעזיבתו של השחקן את המועדון היה הריב שלו עם נייט האפמן לאחר שזה חשד שאשתו בגדה בו עם מקדונלד, וריאיון שנוי במחלוקת שהעניק לעיתון מעריב בו הוא הביע תמיכה בפלסטינים.
בעונות 2002/2003 ו-2003/2004 שיחק מקדונלד עבור קבוצת פנאתינייקוס וקלע 8 נקודות בממוצע למשחק, אך לא הצליח להוביל את המועדון למעמד הפיינל פור.

שלב מאוחר בקריירה

מקדונלד שיחק במכבי תל אביב במשך 3 עונות, מעונת 1999/2000 עד עונת 2001/2002. בתקופתו במכבי תל אביב זכה מקדונלד באליפות הסופרוליג בשנת 2001 לאחר ניצחון בגמר הפיינל פור על פנאתינייקוס היוונית. מקדונלד אף זכה בתואר ה-MVP של הפיינל פור. בעונת 2003/2004 שיחק מקדונלד בפנאתינייקוס, אותה ניצח ביחד עם מכבי בגמר הסופרוליג בעונת 2000/2001. בשנת 2005 שיחק בדינמו מוסקבה הרוסית. בשנת 2006 שיחק מקדונלד בז'ירונה הספרדית. בה הספיק לזכות ביורוקאפ. קיץ 2008 חתם אריאל בקבוצתו של המאמן הישראלי דייוויד בלאט וקבוצתו לשעבר, דינמו מוסקבה הרוסית. בסוף 2008 עבר למונטפסקי סיינה האיטלקית בגלל מיעוט בדקות משחק.
ג'קאס

משחק וידאו

משחק וידאו של ג'קאס יצא בשנת 2007 לקונסולת הפלייסטישן 2 וזכה להצלחה רבה בקרב המעריצים 
וגיימרים על המשחקיות ועל כך שהמשחק הוא בדיוק כמו הסדרה ואפילו מופרע יותר.
מאוריסיו אוכמן

ביוגרפיה

הוא בן של איש עסקים אמריקאי, וציירת יהודיה. מגיל קטן הוא השתתף בהצגות תיאטרון מקומיות, ובגיל 16 הוא החליט לקחת את המשחק כמשהו מקצועי. הוא השתתף בתפקידים ראשיים בטלנובלות כמו "פריחוליטו", מרינה, "ויקטוריה".
בשנת 2007 הוא גילם את חרונימו אקוסטה בטלנובלה "ויקטוריה" -"Victoria" לצד ויקטוריה רופו. בשנת 2010 הוא שיחק בטלנובלה "אל קלון" -"El clon" בתפקיד משולש לצד סנדרה אצ'יבריה. בשנת 2011 הוא השתתף בטלנובלה "המין החלש" -"El sexo debil" עם סאול ליסזו. בשנת 2012 הוא צילם סרט קולנוע שנקרא "המאמן", השתתף בטלנובלה של טלמונדו "יהלום ורוד-Rosa diamante" שמשודרת בערוץ ויוה בשם "חופן של יהלומים" בתפקיד חוסה איגנסיו אלטמירנו, בנוסף בשנה זו הוא השתתף בשתי הצגות תיאטרון
"עשים ושתיים, עשרים ושתיים", "לה דמה דה לאס קמליאס".
מרגרט לייטון

ביוגרפיה

לייטון נולדה בכפר ברנט גרין שבווסטרשייר, מערב אנגליה.
היא נישאה שלוש פעמים: למוציא לאור מקס רינהארדט, לשחקן היהודי-אנגלי מועמד פרס האוסקר לורנס הארווי ולשחקן מייקל וילדינג, ולא הביאה ילדים לעולם. 
בשנותיה האחרונות סבלה לייטון קשות מדלקת מפרקים, למרות זאת הצליחה לשחק עד לפטירתה בשנת 1976 ממחלת טרשת נפוצה.
סרטו הקצר של עמוס גוטמן "מקום בטוח" הוקדש לזכרה של לייטון.

תיאטרון

התפרסמה בתחילת דרכה בתחום התיאטרון והופיעה לראשונה כנערה בלונדון ב"תיאטרון אולד ויק".
את הופעת הבכורה שלה בברודוויי עשתה לצעדם של אגדות התיאטרון לורנס אוליביה ורלף ריצ'רדסון.
בשנת 1957 זכתה לייטון בפרס טוני על הופעתה במחזה "שולחנות נפרדים", תפקידה בתור גברת שאנקלאנד יועד בתחילה לשחקנית ויוויאן לי.
בשנת 1962 זכתה בפרס הטוני השני שלה על תפקידה במחזהו של טנסי ויליאמס "ליל האיגואנה" בתור האמנית חנה ג'קלס.
לייטון הועמדה לפרס הטוני פעמיים נוספות עבור הופעותייה במחזות "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד היתומה באטריצ'ה ו"טצ'ין טצ'ין" לצידו של אנתוני קווין.

קולנוע וטלוויזיה

שיחקה לראשונה בתפקידי קולנוע בסוף שנות ה-40, בסרטו של אלפרד היצ'קוק "מתחת למזל גדי" בתור מילי, עוזרת הבית של הזוג פלוסקי, ובדרמה "בן וינסלו".
לייטון הועמדה לצידו של זוכה האוסקר דייוויד ניבן לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי בזכות הופעתה בדרמה הצבאית " קארינגטון וי.סי " בתור ולארי אשתו של המייג'ור צ'ופר קארינגטון.
הופעה הוליוודית זכורה של לייטון הייתה בתפקיד אליס אשתו של  מזכיר ארצות הברית לשעבר ויליאם ראסל (הנרי פונדה) בדרמה הפוליטית "האיש הטוב ביותר". 
לייטון שיחקה לצדם של אגדות קולנוע כדוגמת אודרי הפבורן בסרט "האישה הכועסת משאיו" ואליזבת טיילור ומייקל קיין בסרט "זי וקו". בשנת 1971 זכתה בפרס באפט"א, והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתור גברת מאודסלי, ראש הבית האריסטוקרטי האנגלי בדרמה של ג'וזף לוסי "המקשר". באותה שנה זכתה גם בפרס אמי על הופעתה בסדרת הטלוויזיה "היכל התהילה של הולמרק".
יין אדום

יין אדום הוא סוג של יין אשר מופק מענבים שחורים או אדומים. ישנם מעל ל־4,500 סוגים שונים של יינות אדומים ברחבי העולם.
בעוד שהצבע של מיץ הענבים הוא ירקרק לבן, הצבע אדום מתקבל מהקליפות של הענבים אשר תוססות יחד עם עסיס הענבים.

סוגי יינות אדומים

איכותו של היין האדום נקבע לא רק לפי סוג הענבים שממנו הוא הופק והגיל של היין, אלא גם על סמך האזור בו גדלו הענבים ממנו הופק היין.
בעוד שישנם מספר עצום של יינות אדומים שונים, להלן חלק מהיינות האדומים הנפוצים ביותר: (אשר מוזכרים על פי המחוז בו הם מופקים ולא על פי היצרן או סוג הענבים)

יין אדום ואוכל

על אף שיין אדום מוגש במסעדות בדרך כלל יחד עם בשר אדום, גם שילובים אחרים יכולים להיות מוצלחים. יינות אדומים חזקים משתלבים לצד מנות עשירות בשומנים ופחמימות. יינות אדומים קלים משתלבים גם לצד מנות מהצומח, דגים או בשר.
מטאו דה פרוג'ה

מטאו דה פרוג'ה (באיטלקית: Matteo da Perugia ‏ נזכר לראשונה ב-1400–1416) היה מלחין איטלקי מתקופת ימי הביניים, כנראה יליד פרוג'ה. משנת 1402 עד 1407 היה הממונה על הקאפלה הראשון של הדואומו די מילאנו, או קתדרלת מילאנו; חובותיו כללו ניצוח על מקהלת הכנסייה והוראת שלושה נערים, שנבחרו על ידי נציגי הקתדרלה. מעט מאוד ידוע על חייו מעבר לזה. לדברי וילי אפל, היה ראשון המלחינים בדורו, אבל היינריך בסלר ערער על קביעה זו, ומעמדו ההיסטורי של מטאו מוטל בספק. 
גם יצירותיו לא נחקרו עד כה לעומק מבחינה סגנונית.  הוא כתב תפקידי קונטרה-טנור רבים ליצירות קיימות, ועקב כך יוחסו לו רבות מיצירות אלה בטעות. מטאו כתב בצורות רבות, בהן וירלאי, באלאדה ורונדו.