google/wiki40b huggingface dataset:
אחריי!

עמותת אחריי! נוער מוביל שינוי היא עמותה חינוכית חברתית שהוקמה בשנת 1997, שמטרתה לטפח מנהיגות צעירה ולפתח מעורבות חברתית בקרב בני נוער בפריפריה הגאוגרפית והחברתית בישראל, ולקדם שוויון הזדמנויות לכל נער ונערה. התנועה הוקמה כיוזמה של תנועת "דור שלום", בעקבות רצח רבין.
בין מקימי העמותה ניתן למנות את דב לאוטמן, עופר אוגש ,האלוף במילואים יורם יאיר, ואת עמר בר-לב, שגם עמד בראשה עד היבחרו לכנסת בשנת 2013. מנכ"לית העמותה היא ענבר הרוש-גיטי. יורם יאיר משמש כיו"ר הוועד המנהל.

פעילות

פעילות העמותה החלה בייסוד קבוצה אחת בשכונת התקווה על ידי אריק שוע, רונן חכימי ועופר אוגש. פעילות העמותה התרחבה ובשנת הפעילות התשע"ח (ספטמבר 2017) חברים בתנועה כ-8000 בני נוער אשר משתתפים ב-400 מסגרות פעילות. בנוסף כ-30 אלף תלמידים משתתפים בתוכנית "אחריי" בבתי ספר.
העמותה מפעילה פרויקטים בתחומים שונים אשר תכליתם ליצור תחושת מסוגלות, פיתוח מנהיגות והעצמה בקרב בני נוער בחברה הישראלית.
במהלך השנים זכתה אחריי! בפרסים שונים על פועלה והתנהלותה. בין הפרסים: אות אביר איכות השלטון (2009), אות הנשיא למתנדב על התנדבות בני נוער בקהילה (2010), אות מגן המילואים (2010), פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים על פעילותה בשירות החברה והקהילה לחינוך סביבתי (2010).
מלאך

מלאך הוא ישות על-טבעית הקיימת לפי האמונה בדתות השונות, בהן יהדות, נצרות ואסלאם. בדרך כלל מתואר המלאך כיצור שמימי רוחני הנשלח לבצע משימה אלוהית או כמעביר את דבר האל לבני האדם (בדומה לנביא האנושי). 
בתרבות הפופולרית, שהושפעה מהאיקונוגרפיה הנוצרית מתוארים המלאכים כישויות יפות דמויות אדם, עם כנפי ברבור לבנות על גבם והילה מעל ראשם.

מלאכים בתנ"ך

בעברית מקראית, בדומה לשפות שמיות נוספות (כמו ערבית) משמעות המילה מלאך היא שליח (מהשורש הנדיר ל-א-כ). מדובר על שליח בשר ודם או על שליח ה'. ישנן כמה עשרות דוגמאות בכל אחת מן ההופעות הללו. בלשון חכמים, הצטמצמה משמעות המילה מלאך למובן של שליח מאת ה'.
בסיפורי המקרא מובאות התגלויות רבות של מלאכים לבני אדם, לדוגמה: שלושת המלאכים ששולח אלוהים אל אברהם אבינו והמלאך שבא לבשר למנוח על הולדת בנו שמשון כמו כן מלאכים מודיעים ללוט כי עליו לעזוב את סדום ומלאך נשלח אל גדעון כדי לשכנעו כי עליו להנהיג את ישראל במלחמה. המלאכים מופיעים בדרך כלל בדמות אנשים, ויש בכוחם להיות רואים ואינם נראים. למלאכים בדרך כלל אין שמות פרטיים, ובשני סיפורים המלאך דוחה את הבקשה לומר את שמו, אך בספר דניאל מוזכרים שני מלאכים בשמותיהם: מיכאל וגבריאל. 
בחלק מהמקרים התגלות המלאך יוצרת פחד אצל האדם הפוגש בו ומזהה אותו כמלאך, עד כדי חשש לחייו, שכן המלאך הוא סוג של ישות עליונה השייכת ל"פמליה של מעלה". 
בחזיונות המרכבה של הנביאים ישעיהו ויחזקאל מתוארים מלאכים בעלי כנפיים הסובבים את המרכבה האלוהית ונקראים כרובים ושרפים.

מלאכים במסורת היהודית

בנוסף למיכאל וגבריאל, מוזכרים במסורת היהודית מלאכים נוספים בעלי שמות דומים. בספרות חז"ל מוזכרים המלאכים אוריאל ורפאל, ובמקורות קבליים מוזכרים קפציאל וברכיאל. המלאך מטטרון מוזכר בכמה מקומות בתור מלאך חשוב. יש המאמינים כי אין להגות את שמות המלאכים, ובפרט את השם מטטרון.
באגדה מצוי הביטוי לצבא מלאכי ה' - "פמליה של מעלה" מול "פמליה של מטה" שהם ישראל, ומסופר רבות על מלאכי השרת שאומרים שירה לפני האל. ספר הזוהר מבחין בין מלאכי שרת למלאכי חבלה, בין מלאכי חסד למלאכי דין ובין מלאכים בעלי אופי זכרי (משפיעים ומנהיגים) למלאכים בעלי אופי נקבי (מושפעים ומונהגים). 
לפי הרמב"ם, המלאך המופיע בתנ"ך ובספרות חז"ל הוא לעיתים ישות שכלית רוחנית נבדלת מחומר, הזהה לשכל נבדל במטאפיזיקה האריסטוטלית, אך לעיתים הכוונה להאנשה של כוח מכוחות הטבע.
הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ) בספרו שלושה עשר עלי השושנה, המסביר את תפיסת העולם היהודית ע"פ הקבלה והחסידות, מגדיר מלאך כך: "המלאך הוא מציאות רוחנית, המוגדרת בעיקר על פי תוכנה, על פי התכונות והאופי המיוחדים שלה."
גרשון גולדברגר

ביוגרפיה

נולד בליסקה שבהונגריה, בן הרב יוזפא גולדברגר, שהיה חתנו של הרב צבי הירש פרידמן, מייסד חסידות ליסקא. בילדותו גדל אצל סבו. בגיל שלוש עשרה החל ללמוד בישיבתו של רבי  יקותיאל יהודה טייטלבוים בסיגט, והיה מתלמידיו הקרובים. בהיותו בן שמונה עשרה נשא את בתו של הנגיד יעקב נחמיה הנדלר מברזנה. לאחר נישואיו התגורר אצל חמיו במשך שבע שנים. בתקופה זו התכתב רבות בעניינים הלכתיים עם רבי יחזקאל הלברשטאם משינובה ורבי צבי הירש שפירא, בעל "דרכי תשובה".
בשנת 1895, בהיותו כבן עשרים וחמש, התמנה לרבה של העיר טיסה-ברצל שבהונגריה. מי שפעל למינויו היה האדמו"ר רבי שלמה שפירא ממונקאטש, שהיו לו חסידים בעיר זו. שימש בתפקידו למעלה מארבעים שנה.
נפטר ביום השמיני של חג הפסח תרצ"ו. נקבר בעירו, ועל קברו נבנה אוהל. את מקומו ברבנות טיסה-ברצל מילא חתנו הרב עזרא הכהן פריד, בנו של הרב נתנאל פריד. חתנו השני היה הרב יחיאל יוסף בוקסבוים, בנו של הרב יהושע בוקסבוים מגלנטה. 
לאחר פטירתו יצא ספרו "נחלת הגרשוני" על התורה.
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית

הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית הוא תואר שהונהג מאמצע שנות ה-70, והוא מוענק לכדורגלן מתחת לגיל 23 שהיה המצטיין בפרמייר ליג באותה שנה.
יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך

ביוגרפיה

יוהאן וילהלם נולד ב-17 באוקטובר 1666 בפרידוואלדה, ליוהאן גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-אייזנך וליוהאנטה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין, בתם של ארנסט, רוזן זיין-ויטגנשטיין ולואיזה יוליאנה, רוזנת ארבאך.
בשנת 1686 מת אביו יוהאן גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-אייזנך, ואחיו יוהאן גאורג השני, דוכס סקסוניה-אייזנך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1698 מת אחיו ללא ילדים, ויוהאן וילהלם עלה לשלטון במקומו. יוהאן וילהלם התחתן ארבע פעמים, ונולדו לו 12 ילדים, אך רק ארבעה מילדיו שרדו בבגרותם.
ב-14 בינואר 1729 מת יוהאן וילהלם באייזנך, ובנו וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך עלה לשלטון במקומו.
זואי דויטש

ביוגרפיה

דויטש נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית לשחקנית ליאה תומפסון ולבמאי הווארד דויטש. אימה ממשפחה נוצרית, אביה יהודי, ודויטש חגגה בת מצווה.

קריירה

בטלוויזיה, דויטש הופיעה, בין השאר, בסדרות "החיים היפים על הסיפון", "NCIS" ו-"הוחלפו בלידתן". בקולנוע, דויטש הופיעה, בין השאר, בסרטים "יצורים יפהפיים", "האקדמיה לערפדים", "למה דווקא הוא?" ו"לפני שאפול".
בשנת 2016 כיכבה בקומדיית הנעורים "החופשה הראשונה", ושיחקה בקומדיה "סבא בהפרעה" בתפקיד שאדיה.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "לפני שאפול" בבימויה של ריי רוסו-יאנג,  בדמותה של סם (סמנתה) בדצמבר אותה שנה שיחקה בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "חי בסרט" שביים, הפיק ושיחק בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו. הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת גרג ססטרו.  בנובמבר אותה שנה, השתתפה בקליפ לשיר "Perfect" של הזמר הבריטי אד שירן.

חיים אישיים

בשנים 2011–2016 הייתה בזוגיות עם השחקן הקנדי אוון ג'וגיה.
פול דיווידסון (כלכלן)

חייו

דיווידסון לא התחיל את דרכו המקצועית ככלכלן. הוא השלים תואר ראשון בכימיה וביולוגיה, בברוקלין קולג' (Brooklyn College) בשנת 1950. דיווידסון התחיל תואר שני בביוכימיה באוניברסיטת פנסילבניה, אך  זנח את הלימודים ועבר לכלכלה, כאשר הוענק לו תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת סיטי בניו יורק בשנת 1955. ב-1959 סיים תואר שלישי באוניברסיטת פנסילבניה.
כיום דיווידסון הוא פרופסור בגמלאות באוניברסיטת טנסי בנוקסוויל, ארצות הברית. הוא מרצה אורח במרכז שוורץ לניתוח המדיניות הכלכלית בבית הספר החדש (The New School). מלבד אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת טנסי ובית הספר החדש, דיווידסון לימד כלכלה באוניברסיטת ראטגרס (Rutgers University), אוניברסיטת בריסטול ואוניברסיטת קיימברידג'. בתחילת שנות ה -60 הוא עבד בחברת קונטיננטל אויל קומפני (Continental Oil Company).
דיווידסון וסידני וינטראוב (Sidney Weintraub) ייסדו את כתב העת Journal of Post Keynesian Economics בשנת 1978. דיווידסון ממשיך לשמש כעורך של כתב העת. הוא גם תורם למרכז לתעסוקה מלאה ויציבות. האתר של ה- CFEPS מכיל מידע ביוגרפי נוסף עליו, וכן רשימה של פרסומיו, עם קישורים לכמה מהם.
ראזונדארה טג'יקוזו

קריירת מועדונים

טג'יקוזו אותר על ידי סקאוטים של ורדר ברמן בנמיביה כאשר היה בן 16, ובשנת 1998 חתם במועדון, כאשר היה בן 19. בעונתו הראשונה במועדון ערך 25 הופעות, וסך הכל 68 הופעות במדי ורדר ברמן במשך ארבע עונות, בהן הקבוצה סיימה בחלק העליון של הטבלה. בשנת 2003 עבר טג'י'קוזו להנזה רוסטוק, ובעונתו הראשונה, 2003/04, לא החמיץ ולו משחק אחד, הבקיע ארבעה שערים וסייע לקבוצה לסיים במקום התשיעי המפתיע בבונדסליגה. בעונת 2004/05 פחתה משמעותית כמות ההופעות של טג'יקוזו בהאנזה רוסטוק, והמועדון נשר אל הבונדסליגה השנייה. בעונת 2005/06 שיחק טג'י'קוזו בדיסבורג, העולה הטרייה לבונדסליגה, אך ירד ליגה עם המועדון כבר באותה עונה, מהמקום האחרון. לאחר ירידת הליגה עם דיסבורג, עבר טג'יקוזו לשחק בליגת העל הטורקית, שם שיחק עונה אחת בריזספור ושתי עונות באיסטנבול בשאקשהיר, בהן היה שחקן הרכב משמעותי. לאחר מכן טג'יקוזו המשיך לשחק בטורקיה, אך היה לשחקן משמעותי פחות בטרבזונספור, דיארבאקירספור וקסימפשה. בתום עונת 2011 פרש טג'יקוזו ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

לטג'יקוזו 47 הופעות במדי נבחרת נמיביה, בהן הבקיע שישה שערים. בשנת 2000 הבקיע שלושער במוקדמות מונדיאל 2002 בניצחון 3-0 על נבחרת איי סיישל, ובאותה שנה הבקיע צמד מול נבחרת בנין בניצחון 8-2 במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2002. בשנת 2001 הבקיע שער נוסף במוקדמות מונדיאל 2002, בתיקו 1-1 מול נבחרת מצרים, אך נבחרתו לא הצליחה להעפיל למונדיאל 2002. טג'יקוזו שיחק בנבחרת עד לשנת 2008, בה העפילה נבחרת נמיביה לגביע אפריקה לאומות 2008, אך לא נכלל בסגל לטורניר זה.
ויצ'בלייד

הויצ'בלייד

כפפת השריון הידועה בשם "ויצ'בלייד" היא נשק עתיק בעל תודעה ומקורות חייזריים, אחת מתוך 13 כלי נשק ייחודיים. נשק זה הוא הצאצא של שני הכוחות היריבים "דארקנס" ו"אנג'לוס" (החושך והאור, שנשלטים בידי המאפיונר ג'קי אסטקדו ולורן פרנצ'טי, בהתאמה). כוח הויצ'בלייד הוא בעל אפיון גברי ונוצר כמאזן בין הכוחות, ויכול להיענד רק על ידי אישה.
בימים המודרניים, כפפת השריון התגלתה מחדש ביוון על ידי קנת' איירונס, אך היו לה הרבה משתמשות. כאשר אינה בשימוש, היא נראית כצמיד מקושט כשבאמצעה אבן חן בוהקת. כאשר נענדת בידי משתמש שאינו ראוי, אותו אדם מאבד את זרועו. הנשק יוצר קשר של סימביוזה עם הפונדקאית הנושאת אותו, אשר מסוגלת גם לשמוע אותו במחשבתה. כאשר בשימוש, הנשק מתפשט לאורך גופה, קורע מעליו בגדים ומכסה את הגוף כשריון. מידת השריון והכיסוי משתנה בהתאם לאיום. שריון זה יכול להאריך עצמו ליצירת חרבות ושאר כלי נשק כשרשראות ואפילו מגן וכנפיים, שמעניק למשתמשת בו יכולת תעופה. הנשק עצמו יכול לירות מטחי אנרגיה מהיד או מהחרב, וגם מסוגל להשתמש באנרגיה על מנת לרפא. הויצ'בלייד מסוגלת לעורר במשתמשת בה חיזיונות מהעבר או מהעתיד.

עולמה של הויצ'בלייד

העולם ביקום של אימג' קומיקס מאוכלס בשדים, רוחות רפאים, שערים בין-ממדיים וקסמים. קיימים בני אנוש מפותחים שעובדים מטעם הממשלה או מארגונים עסקיים פרטיים. גם המאפיה וגם היאקוזה הם הכוחות הדומיננטים. תחנת המשטרה של שרה, המחוז ה-18, ממוקמת ברובע המסוכן ביותר בניו יורק, שבו רציחות מתבצעות כמעט על בסיס קבוע. קיימת התייחסות לזמן שבו לא התקיימו רציחות למשך יומיים ברציפות, דבר שהמשטרה פירשה כסימן לפורענות. קיימים מאמינים משיחיים הן של אלוהים והן של השטן, כאשר סוכנים משני צדי המתרס מופיעים מדי פעם לחולל קרבות.
עכסנים

התנהגות ותזונה

עונת הרבייה של מרבית מיני העכסנים מתרחשת באביב. בניגוד לנחשים רבים נקבת העכסן לא מטילה ביצים; היא משריצה ולדות חיים העצמאיים מרגע היוולדם.
העכסן ניזון לרוב ממכרסמים, מעופות, מביצים ומבעלי חיים קטנים אחרים. ככל שהנחש גדל הוא מסוגל לטרוף חיות יותר גדולות. ברגע שהנחש מאתר את הטרף הוא מתנפל עליו, מכיש אותו במהירות ומזריק לגופו ארס המוטוקסי. הארס מהמם או הורג מיד את הקורבן ואז הנחש בולע אותו בשלמותו.

הכשה

העכסנים נולדים עם ניבים בתפקוד מלא, והוא מסוגל להכיש כבר מרגע לידתו. לרוב, הנחש מזריק כמות מלאה של ארס לטרף אבל במקרים של התגוננות מפני תוקף הנחש יכול להכיש ללא הזרקת-ארס או להזריק כמות מעטה של ארס ולברוח. נחשים צעירים אינם יודעים לכמת את כמות הארס שהם מזריקים, כך שברוב המקרים הם מכישים ומזריקים את כל כמות הארס. מסיבה זו הם יותר מסוכנים מהפרטים הבוגרים. 
כך או כך בעת הכשה של העכסן על המוכש לקבל מידית טיפול רפואי ולהגיע לבית חולים במהירות האפשרית.
לרוב מיני העכסנים יש ארס שבמקרה של הכשה משפיע על הגוף מידית על ידי הריסת הרקמות, ניוון שרירים, שיבוש בקרישת דם וקריסה של המערכת המוטורית בגוף. 
במקרה שהמוכש לא מקבל את הטיפול הדרוש עלול להיגרם נזק חמור כנמק ואיבוד האיבר המוכש, ולבסוף מוות. במקרה של הכשה, יש להרגיע את המוכש, להושיבו או להשכיבו במקום מוצל, לקבע את האיבר המוכש ולפנותו במהירות לבית החולים.
עיסאם מח'ול

ביוגרפיה

נולד ב-18 ביולי 1952 בישראל. את השכלתו רכש מאוניברסיטת חיפה בתחום הפילוסופיה וסוציולוגיה, בעל תואר ראשון BA. קיבל את תודעתו הפוליטית כשהצטרף לקמפוס. במהלך לימודיו, מח'ול היה פעיל בוועד הסטודנטים הערבים באוניברסיטת חיפה, והיה מזכיר התאחדות ארצית של סטודנטים ערבים בסוף שנות ה-70. מח'ול השתתף בהפגנות פוליטיות, ובשל כך נעצר פעמיים והורחק לסמסטר מלימודיו באוניברסיטה.
בשנת 1999 נבחר לכנסת, והיה חבר בשדולה לאיכות הסביבה בכנסת. הוא פעיל נגד התוכנית הגרעינית של ישראל, ואף יזם הצעת חוק לסגירת הכור הגרעיני בדימונה. 
ב-2002 חולל סערה כשהצדיע במועל יד במהלך ישיבה של הכנסת וקרא "הייל שרון". מאוחר יותר התנצל על ההשוואה שערך בין ראש הממשלה אריאל שרון לאדולף היטלר. ועדת האתיקה של הכנסת הרחיקה אותו משלוש ישיבות של הכנסת. בתגובה טען מח'ול שמדובר בהחלטה גזענית שהתקבלה רק מכיוון שהוא ערבי.
ב-24 באוקטובר 2003 נעשה ניסיון התנקשות בחייו על ידי אלירן גולן, שהטמין מטען חבלה במכוניתו בחיפה. המטען הופעל כשאשתו של מח'ול התניעה את המכונית, אולם היא הספיקה להימלט ממנה בלא פגע לפני שהמכונית עלתה באש.
בשנת 2004 דנה ועדת האתיקה בעניינו של מח'ול, שבזמן נאום במליאה כינה את הממשלה "ממשלת דמים". הוועדה קבעה כי מדובר בפגיעה בכבוד הכנסת, אסרה עליו להשתתף בישיבות הכנסת למשך עשרה ימים, ושללה את זכות הדיבור שלו לשלושה ימים. לאחר שהכנסת דחתה את ערעורו, עתר מח'ול לבג"ץ. בעתירתו טען כי חסינותו מגנה עליו מפני פעולות משפטיות עקב מעשים שעשה במסגרת מילוי תפקידו, ועל כן החלטת ועדת האתיקה בטלה. בג"ץ דחה את העתירה, וקבע שהחסינות נועדה להגן מפני התעמרות הרשות המבצעת, ולא מפני הליכים פנים-פרלמנטריים. עוד נקבע, כי אם תתקבל עתירתו של מח'ול, המשמעות היא שמוסד ועדת האתיקה ירוקן מתוכן.
ב-2005 השתתף בתהלוכה זיכרון לשלושה ערבים שהשתתפו בטבח יהודי חברון בזמן מאורעות תרפ"ט והוצאו להורג על ידי הבריטים. בתגובה לביקורת על השתתפותו בתהלוכה להנצחת רוצחים, מח'ול טען שמדובר בלוחמים אנטי-אימפריאליסטיים בקולוניאליזם.
מח'ול הפסיד את מקומו השני ברשימת חד"ש לכנסת ה-17 לטובת חנא סוויד, שאיננו חבר מק"י, כחלק מן המאבק בין הפלג הקומוניסטי בחד"ש לבין אלו שרוצים לשוות למפלגה יותר גוון של מפלגה סקטוריאלית ערבית, ובשנת 2007 הפסיד את תפקידו כמזכ"ל מק"י לטובת מוחמד נפאע ממחנה מוחמד ברכה.
כיום עיסאם מח'ול הוא חבר הוועד המרכזי של מק"י, חבר מכון אמיל תומא למחקר פוליטי והיסטורי וחבר הלשכה הפוליטית של מק"י.
בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-110 הסמלי ברשימת חד"ש לכנסת.
נשוי ואב ל-2, גר בחיפה. אחיו הוא אמיר מח'ול.
וורן ברגר

וורן ארל ברגר (באנגלית: Warren Earl Burger‏; 17 בספטמבר 1907, סיינט פול, מינסוטה, ארצות הברית - 25 ביוני 1995, וושינגטון די. סי.) היה נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית בין השנים 1969–1982.
ב-1969, לאחר פרישתו של ארל וורן, מונה ברגר, שנחשב ל"שמרן מתון", לנשיא בית המשפט העליון על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון, ומינויו אושר במהירות בסנאט. הוא הושבע לתפקידו ב-23 ביוני 1969.
למרות היותו בעל דעות שמרניות (המתנגד לזכויות להט"ב), כנשיא בית המשפט העליון הוא הוביל החלטות ליברליות ובכלל זה בנושא הפלות מלאכותיות, אינטגרציה גזעית ועונש מוות.

ביוגרפיה

נולד בסיינט פול, מינסוטה בשנת 1907, למשפחה בת שבעה ילדים ממוצא גרמני. סבו, שהיגר משווייץ לחם בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית וקיבל על שירותו את מדליית הכבוד.
בזמן נעוריו, היה יו"ר מועצת התלמידים והתאמן רבות בהוקי, כדורגל ושחייה. סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1925. סיים תואר ראשון במשפטים בהצטיינות באוניברסיטת מינסוטה בשנת 1931.
בשנת 1933 התחתן עם אלוורה סטרומברג. נולדו להם שני ילדים. סטרומברג נפטרה בוושינגטון די. סי ב -30 במאי 1994, בגיל 86.
בשנת 1952 לקח חלק מרכזי במינויו של דווייט אייזנהאואר למועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית, בכך שהוביל את משלחת מינסוטה בוועידה המפלגתית לבחירה באייזנהאואר. לאחר שנבחר, אייזנהאואר מינה אותו ליועץ משפטי במחלקת המשפטים של ארצות הברית. 
בשנת 1956 מונה על ידי הנשיא לכהן בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה. הוא כיהן בתפקיד זה כ-13 שנים, עד שנבחר לכהונתו כנשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית. בשנת 1968 שופט בית המשפט העליון ארל וורן פרש מתפקידו והנשיא לינדון ג'ונסון רצה למנות את השופט אייב פורטאס למחליפו, אך פיליבסטר של המפלגה הרפובליקנית בסנאט חסם את המינוי. לבסוף וורון נשאר בתפקידו כשנה עד שג'ונסון סיים את תפקידו כנשיא, וברגר מונה כשריצ'רד ניקסון נכנס לתפקידו.
אמנם היה צפוי כי ברגר (שהיה ידוע בנטיותיו השמרניות ובביקורתו על וורן)  יבטל כמספר פסיקות של וורן, אך הוא לא עשה זאת, ואף המשיך חלק מהדוקטרינות שלו.
ב-24 ביולי 1974 פסק בית המשפט העליון, פה אחד כנגד הנשיא ניקסון בפרשת ווטרגייט.
בשנת 1982 פרש מבית המשפט העליון, וכיהן כנשיאו תקופה ארוכה יותר מכל אדם אחר במאה ה-20. בשנת 1988 זכה במדליית החירות הנשיאותית.
נפטר בשנת 1995 בוושינגטון די. סי. בגיל 87 מאי-ספיקת לב. נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. צוואתו תיחשף לציבור רק בשנת 2026.
ג'ון אדנזור ליטלווד

ביוגרפיה

ליטלווד נולד ברוצ'סטר בקנט, ולמד באוניברסיטת קיימברידג'. רוב עבודתו מתרכזת בתחום של אנליזה מתמטית. היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג' משנת 1928 ועד לשנת 1950, שם גם נפטר.
שיתף פעולה שנים רבות עם גודפרי הרולד הארדי, וביחד פירסמו צורה חזקה של השערת המספרים הראשוניים התאומים, הנקראת גם השערת הארדי-ליטלווד הראשונה, ואת השערת הארדי-ליטלווד השנייה. ליטלווד שיתף פעולה עם מתמטיקאים רבים בהתכתבות, בין היתר בניסיון לפתור את בעיית וארינג.
טבע את חוק ליטלווד, שקובע שכל אדם צריך לצפות שיקרה לו נס בקצב של בערך פעם בחודש. אוסף עבודותיו קרוי "אנתולוגיה של מתמטיקאי" (אולי על משקל ספרו המפורסם של חברו ג.ה. הארדי, התנצלותו של מתמטיקאי).
זכה במדליית קופלי לשנת 1958.
אדוארד פרנקל

קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
אדוארד פרנקל נולד להורים יהודים בברלין. אביו היה סוחר יין, ואמו בת למשפחת הוצאת לאור חשובה. בהיותו בן עשר סבל פרנקל מהתקפת דלקת העצם בזרועו הימנית שעיוותה את ידו הימנית. בשנים 1906-1897 הוא למד ב-Askanisches Gymnasium בברלין, שם הוא למד יוונית ולטינית. הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטה, אולם במהרה פנה ללימודים קלאסיים באוניברסיטת ברלין תחת הדרכתו של הפילולוג הדגול אולריך פון וילאמוביץ-מלנדורף (von Wilamowitz-Moellendorff). כעבור שנתיים עבר מברלין לגטינגן, שם נשאר עד 1912 ולמד בהדרכתו של פרידריך לאו (Leo;‏ 1914-1851). 
בעקבות החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי שנחקק בגרמניה הנאצית ב-1933 איבד פרנקל את משרתו. הוא היגר לבריטניה, וב-1934] ניתנה לו הקתדרה ללטינית בקורפוס קריסטי קולג', אוקספורד. הוא החזיק במשרה במהלך המלחמה והמשיך בכך עד שנאלץ לעזוב אותה מחמת מגבלת הגיל בשנת 1951. עם זאת המשיכו קורפוס קריסטי וחבר הנאמנים של אוניברסיטת אוקספורד להבטיח את הכנסתו של פרנקל כדי שימשיך את הסמינרים הפופולריים שלו. פרנקל הכניס לראשונה את שיטת הלימוד בסמינר לאוקספורד.
פרנקל התאבד בינואר 1970, בגיל 81, לאחר שמתה עליו אשתו (מסיבות טבעיות).

עבודתו

אדוארד פרנקל היה אחד מהפילולוגים והמלומדים הקלאסיים הבולטים של המאה ה-20, פרסם מחקרים חשובים על שירה יוונית ולטינית. הוא נודע במיוחד בשל ספרו רחב היריעה על המשורר הרומאי הקומי טיטוס מאקיוס פלאוטוס; ספרו, "Plautinisches im Plautus",, תורגם לאנגלית תחת הכותר "Plautine Elements in Plautus" ומאוחר יותר הורחב ותורגם לאיטלקית בשם "Elementi Plautini in Plauto". הטקסט הסמכותי בן שלושה הכרכים שלו, הפרוש והתרגום של אגממנון לאייסכילוס, נותר אחת מהעבודות החשובות ביותר על המחזה, כמו כן כתב מחקר ידוע על המשורר הלירי הורטיוס.
גן ריקי

גן ריקי הוא מחזה פרי עטו של דויד גרוסמן.

תקציר העלילה

דוד גרוסמן כתב על ההצגה בתוכניית ההצגה של תיאטרון הבימה, 1988:
" מחזה על חייהם של בני ארבע. במלים אחרות: מחזה על קבוצה של אנשים שאינם שולטים לחלוטין בדחפיהם, ביצריהם ולפעמים אף לא בצרכיהם הגופניים. במידה ידועה הם נטולי עכבות מוסריות, נתונים בקלות לפיתויים ולהשפעות מכל סוג שהוא, מושפעים מאוד מתחושות קמאיות, מפחדים ראשוניים, סובלים (ואולי נהנים) מהזיות פרועות, אלימים ושבירים.
מחזה על חייהם של ילדים בני ארבע, על המורכבות והרגישות של אנשים בגיל זה, על היחסים שהם יוצרים ועל מאבקם לזכות באישור לקיומם הרופף. 
תשעה ילדים מבלים בגן ריקי, ואנו מתוודעים למערכות היחסים המסובכות שביניהם, לדרך ראייתם את העולם ולתשע המשפחות שמהן באו ושעיצבו אותם.
כל החוויה העשירה ורבת-הרבדים הזו, כל האירועים והדמויות שבחיי גיבורי המחזה מועברים על הבמה באמצעות לשונם האותנטית, הפשוטה, כביכול, של ילדים בני ארבע."
בריאן טרייסי

ביוגרפיה

טרייסי נולד בוונקובר שבקנדה בשנת 1944. בצעירותו נשר מבית הספר, עבד בעבודות זמניות ונדד ברחבי העולם במשך שמונה שנים. בהמשך החל לעבוד כסוכן מכירות זוטר, התקשה בעבודתו והחליט לשאול אנשי מכירות מצליחים רבים לגבי הצלחתם. בתום השנה הראשונה לעבודתו הוא כבר הפך לסוכן מכירות בכיר, ובשנה השנייה הפך לסגן נשיא החברה, והיה אחראי על 95 עובדים, בגיל 25 בלבד.
טרייסי יצר את הסמינר הראשון שלו בתחום הצמיחה האישית בשנת 1981, בשם "מערכת ההצלחה", (נקראה תחילה "סמינר הפניקס"). בשנת 1985 הוציא גרסה מעודכנת של סמינר זה, מוקלט על קלטת אודיו לעזרה עצמית, בשם "פסיכולוגיה של ההישגיות". לאורך השנים המשיך ליצור סמינרים וסדנאות בנושאים כגון מנהיגות ויעילות ניהולית. כתב עשרות ספרים העוסקים בתחומים שונים של מוטיבציה וצמיחה אישית. כן הקליט למעלה מ-500 קטעי אודיו מתוך ספריו, העוסקים ברעיונות לעזרה עצמית לקראת הצלחה והשגת יעדים אישיים ועסקיים. 
מכהן כיום בראש חברה על שמו, העוסקת בתחום משאבי אנוש בקליפורניה, ולה סניפים רבים ברחבי ארצות הברית. נשוי לברברה ואב לארבעה ילדים.
בכתביו מדבר טרייסי על כך שבעת התמודדות עם בעיה, האנשים בחברה המערבית התרגלו לפנות ישירות לדרך הקלה, וכך הם לא עומדים ביעדים שהציבו לעצמם. בתוכנית ההדרכה שלו הוא מציע לאנשים אפשרות ליצור הצלחה בחייהם האישיים והעסקיים, תוך כדי נקיטת פעולה אקטיבית, ניהול זמן נכון ושימוש בשיטות שונות אותן פיתח במהלך השנים.
ברמינגהאם סיטי

היסטוריה

המועדון נוסד ב-1875 תחת השם סמול הית' אליאנס. השם עבר כמה גלגולים שונים: ב-1888 שונה שם המועדון לסמול הית', ב-1905 למועדון הכדורגל ברמינגהאם, וב-1943 קיבל המועדון את שמו הנוכחי.
בעת שנקרא "סמול הית'" היה המועדון בין המועדונים המייסדים של הליגה השנייה באנגליה, ובנוסף היה גם למועדון הראשון שזוכה באליפות הליגה השנייה. התקופה המוצלחת ביותר של הקבוצה הייתה בשנות ה-50 ובתחילה שנות ה-60. בעונת 1955/1956, הקבוצה סיימה במקום הגבוה ביותר בהיסטוריה שלה בליגה הראשונה (6), ובנוסף העפילה לגמר גביע ה-FA‏ ב-1956. ב-1960 וב-1961 העפילה הקבוצה לגמר גביע ערי הירידים, ובשני הגמרים הפסידה בתום המשחקים (אז שוחקו הגמרים בשני משחקים - בית וחוץ) לברצלונה הספרדית (ב-1960) ולרומא האיטלקית (ב-1961). התואר הגדול היחיד של המועדון הוא גביע הליגה ב-1963, לאחר ניצחון 3 - 1 על אסטון וילה בבסיכום שני החלקים של משחק הגמר. במרבית עונותיה שיחקה ברמינגהאם סיטי בליגה האנגלית הבכירה, למרות שחוותה תקופה ארוכה, בין השנים 1986–2002, בה שיחקה באופן רציף בליגות נמוכות יותר. באותה התקופה היא שיחקה בשתי תקופות קצרות ונפרדות בפוטבול ליג 3, ופעמיים זכתה בפרס הפוטבול ליג.
בסוף עונת 2008/2009 העפילה הקבוצה לפרמייר ליג. בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום ה-18 בפרמייר ליג וירדה לליגת המשנה, הצ'מפיונשיפ. עם זאת, באותה עונה זכתה הקבוצה בגביע הליגה לאחר ניצחון בגמר על ארסנל, הישג שזיכה אותה בהשתתפות בליגה האירופית אף שהקבוצה ירדה לליגה המשנה. במסגרת הליגה האירופית סיימה הקבוצה במקום השלישי בשלב הבתים אחרי קלאב ברוז' וספורטינג בראגה, מרחק נקודה מהמקום השני המוביל לשלב הבא של המפעל.
בית הספר למקצועות המחשב

בסמ"ח, בית הספר הצה"לי למקצועות המחשב וההגנה בסייבר, היא היחידה העיקרית להכשרת חיילים בתחום המחשוב והסייבר בצה"ל. עד שנת 1994 הייתה בסמ"ח חלק מממר"ם, ולכן בוגרי הקורסים הארוכים בו עדיין מכונים בטעות "בוגרי ממר"ם". זאת, אף על פי שרוב בוגריו משרתים ביחידות אחרות, ואף המדריכים שנשארים ביחידה לתפקידי הדרכה ופיקוד, אינם כפופים לממר"ם כבעבר.
בית הספר ממוקם במחנה מקלף ברמת גן. מפקדת בסמ"ח הנוכחית היא סא"ל לירון גרשון.
טפסני הפיליפינים

מאפיינים

בני הקבוצה מזכירים את טפסי העצים מחצי הכדור הצפוני והם בעלי מקורים מעוקלים מעט העוזרים להם לחטט עם המקור בין חורי העצים וללקט חרקים. עם לשונם דמוית המברשת הם יכולים לאסוף גם צוף מפרחים.
הם בעלי נוצות אפורות ובעלי פסים לאורך הראש והחזה. העיניים קטנות והמקור גדול ומוארך ומוטה מטה בעיקול. הכנפיים חומות והזנב קצר. הם חיים רוב הזמן בין העצים ושם ניזונים. אורכם הממוצע 15 ס"מ ואין הבדלים בין הזוויגים.
אברהם מנחם רפאפורט

אברהם מנחם יעקב הכהן רפאפורט (1520-1596) היה רב, מלומד, רופא ופרשן שחי באיטליה. 
שם משפחתו המקורי היה רפא (פירושו עורב בגרמנית) וייתכן והכוונה למישור רפא (Raffa) שמצפון לעיר רגנסבורג שבבוואריה. הוא הוסיף לשמו את שם עיר מולדתו פורטו (העיר נקראת כיום לניאגו Legnago) שבנפת ורונה שבאיטליה, מכאן שמו רפא-פורט.
בימי בחרותו למד תלמוד, מדעים ורפואה בוונציה. היה עד לשריפת התלמוד באיטליה ב-1553, ומאז פסק צום באותו תאריך לכל ימי חייו. הוא חיבר את הפירוש על התורה "מנחה בלולה", וגם את הספרים "צפנת פענח" "מאמר על מציאות ה"דעת קדושים" וכן שאלות ותשובות.
בדקדוק בעברית שמע מפי הרב אליהו בחור והחל מ-1554 החל לעסוק בהגהת ספרים עבריים. הוא מאבות משפחת הכהנים רפפורט.