google/wiki40b huggingface dataset:
טרקטורים וציוד (I.T.E)

היסטוריה

ב-1948 הוקמה "החברה הישראלית לטרקטורים וציוד בע"מ" - אשר לה זיכיון להפצה בלעדית של חברת CATERPILLAR. בשנת 1970 ייצגה החברה בישראל גם את ליילנד נפילד, גודייר והייסטר.
ב-1989 נרכשה על ידי חברת CP Holdings של סר ברנרד שרייר, איש עסקים ישראלי-אנגלי, ששירת כמפעיל צמ"ה בחיל ההנדסה במלחמת העצמאות. בשנת 2001 מוזגה החברה עם זוקו שילובים ושמה שונה ל"טרקטורים וציוד (ITE) בע"מ".
בסוף יוני 2015 נענתה בחיוב הצעת רכש משותפת של החברה הישראלית לטרקטורים וציוד בע"מ ושל יוסף סמירה לרכישת כ-21.3% המניות שאינן בעלות המציעים. בעקבות רכישה זו הפכה החברה לחברה פרטית בבעלות מלאה של הרוכשים.
ב-2018 ארגנה את אליפות מפעילי הצמ"ה של ישראל, שזוכיה ישתתפו בתחרות העולמית שמארגנת קטרפילר.

מוצרים ושירותים

החברה משווקת ציוד מכני הנדסי, מנועים וגנרטורים תוצרת חברת קטרפילר (Caterpillar) האמריקאית, הנחשבת לחברת הצמ"ה הגדולה והידועה בעולם. בין כלי הצמ"ה שהיא משווקת נכללים טרקטורים, דחפורים (בולדוזרים), מחפרים (באגרים), יעים אופניים (שופלים), מחפרונים, מיני-מעמיסים ("מיני-קאט"), מיני-מחפרים, מפלסות, מגרדות, משאיות עפר ועוד. 
בנוסף לשיווק כלי צמ"ה מציעה החברה מעטפת שירותים נרחבת הכוללת תחזוקה שוטפת, תיקונים והחזרה לכשירות, בדיקות תקופתיות, מיטוב ביצועים באמצעות בקרה ממוחשבת, הספקת דלקים ושמנים, הכשרות בטיחות ועוד. החברה מפעילה מערך ניידות שירות בפרישה ארצית.
החברה מפעילה מרכז הדרכה המכשיר מפעילי צמ"ה, טכנאי ומכונאי צמ"ה, חשמלאי צמ"ה ומנהלי צי צמ"ה. החברה מציעה גם הכשרות בטיחות וקורסים להפעלה מתקדמת. מרכז ההדרכה מוסמך על ידי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וחברת קטרפילר. הוא מספק שירותי הדרכה גם לצה"ל.
החברה משווקת גם משאיות אינטרנשיונל וטאטרה.

שיתוף פעולה עם צה"ל

במסגרת היותה יבואנית קטרפילר בישראל החברה מעורבת ברכש דחפורים וכלי צמ"ה אחרים על ידי משרד הביטחון (בתיווך הסיוע הכספי האמריקאי) והסבתם לשירות צבאי בצה"ל בשיתוף תעשיות ביטחוניות בישראל. החברה גם עוסקת בתחזוקת ותיקון כלי הצמ"ה של צה"ל בשגרה ובחירום, לצד כוח אחזקת הצמ"ה המטכ"לי של חיל החימוש. הכלי הידוע ביותר של קטרפילר שנמצא בשירות צה"ל הוא ה-D9 – דחפור קטרפילר די-9 משוריין, המשמש את חיל ההנדסה הקרבית למגוון משימות, בהן הנדסה בשדה הקרב, עבודות עפר, בניית ביצורים, חילוץ רכב קרבי משוריין, לוחמה בטרור, חישוף צבאי והריסת מבנים. כלים נוספים שהחברה מוכרת לצה"ל כוללים יעה אופני קטרפילר 966, מחפרי קטרפילר ממוגנים, ומשאיות אינטרנשיונל וטאטרה.
אלברט אבא סקולמן

אלברט אבא סקולמן (באנגלית: Albert P. Schoolman;‏ 6 בספטמבר 1894 - 7 באפריל 1980) היה מחנך, מנהל והוגה דעות בתחום החינוך היהודי. הוא נחשב לאחד החלוצים בתחום החינוך היהודי בארצות הברית, בו היה מעורב לכל אורך חייו. עיקר פרסומו בא לו בזכות הקמתו וניהולו של מחנה הקיץ CEJWIN בשנת 1919.

חייו ופועלו

אלברט אבא סקולמן נולד ללאון ופרידה ליבסון בסובאלק, פולין ב-6 בספטמבר 1894. הוא היגר עם משפחתו בגיל 13 לניו יורק. סקולמן למד הנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק ולאחר מכן החליט לפנות לתחום החינוך- הוא נרשם למכוני המורים של הסמינר התאולוגי היהודי ושל אוניברסיטת קולומביה, שם סיים תואר שני בחינוך ב-1922.  
בין 1916–1918 שימש סקולמן כמנהל המכינה לבית הספר לבנות של הלשכה לחינוך יהודי בניו-יורק (New York Bureau of Jewish Education). הוא היה מעורב בהקמת המרכז הקהילתי החינוכי היהודי Central Jewish Institute וניהל אותו בין השנים 1918–1945. המכון הוקם במנהטן ב-1916 על ידי שמואל היימן והציע פעילויות חינוך ותרבות שונות. בשיאה של פעילות המכון, היו בו כ-3,500 חברים רשומים.
בשנת 1919 הקים אלברט סקולמן את מחנה הקיץ CEJWIN. שמו של המחנה נוצר מקיצור של שם המכון שבראשו עמד סקולמן– CEntral JeWish INstitute. במחנות CEJWIN שהתקיימו בפורט ג'רוויס, ניו יורק, השתתפו בשיאם אלפי ילדים ובני נוער כאשר המחנה האחרון התקיים בשנת 1992.
בשנת 1922 נשא אלברט סקולמן לאשה את ברכה ברטה סינגר, אשת חינוך בעצמה.
אלברט סקולמן היה בין מייסדי הוועד הלאומי לחינוך יהודי (National Council for Jewish Education) בשנת 1926. ב-1939 הוא הקים יחד עם בן רוזן וישראל צ'יפקין את ה-American Association for Jewish Education, ששם לו למטרה לנטר ולפקח ברמה ארצית על איכות החינוך היהודי בארצות הברית. סקולמן שימש כסגן הנשיא בארגון זה.
לבקשתו של ד"ר יהודה מגנס נשיא האוניברסיטה העברית, סייע סקולמן בשנת 1934 להקים את מחלקת החינוך והכשרת המורים באוניברסיטה. הוא אף סייע להקמת התיכון ליד האוניברסיטה, שהוקם במטרה לאפשר לתלמידי מחלקת החינוך באוניברסיטה להתנסות בחינוך ובהוראה.
סקולמן היה חבר בקרן הרקונסטרוקטיבית ובחברה לקידום היהדות שנוסדה על ידי מרדכי קפלן- מורו וחברו. הוא היה רקונסטרוקטיבי בהשקפתו. כמו כן היה חבר בארגון ציוני אמריקה ונהג לבקר תכופות בארץ ישראל.
שבות רחל

שבות רחל היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי, הנמנה עם יישובי גוש שילה שבחבל בנימין. באופן רשמי שבות רחל מוגדרת על ידי מדינת ישראל כשכונה של שילה, ולכן הלמ"ס מונה את תושביו בתוך אוכלוסיית שילה, אך למעשה היא מתפקדת כיישוב עצמאי.

גאוגרפיה

היישוב ממוקם על כביש 60 המוביל מירושלים לצומת תפוח ודרומית לכביש 505 ולכביש 5 החוצים את השומרון. בצדו המזרחי מתחבר היישוב לדרך המובילה אל כביש אלון. היישוב שוכן על צלע הר, בגובה של בין 725 ל-810 מטר והאקלים בו יבש בקיץ וקר בחורף.
כקילומטר מצפון ליישוב נמצא הכפר ג'לוּד, המזוהה עם היישוב הקדום גלוֹד שבמחוז עקרבת, הנזכר בשטר יהודי מימי מרד בר כוכבא.

תולדות היישוב

שבות רחל נקראת על שמם של רחלה דרוק משילה ויצחק רופא מירושלים, שנרצחו בכ' בחשוון תשנ"ב (28 באוקטובר 1991) בפיגוע ירי לעבר אוטובוס בו נסעו, סמוך למקום שבו שוכן היום היישוב רחלים. היישוב הוקם כתגובה לרצח, על ידי תלמידים מישיבת ההסדר בשילה, אור לכ"ב בחשוון תשנ"ב (בלילה שבין 29 באוקטובר ל-30 באוקטובר 1991).
היישוב הוגדר כמאחז בלתי מורשה בדו"ח שהוגש לממשלת ישראל על ידי עורכת הדין טליה ששון בשנת 2005. בכ"ט בשבט תשע"ב (22 בפברואר 2012), בעקבות עתירה לבג"ץ של תנועת שלום עכשיו, וכהמשך להודעת המדינה לבית-המשפט כי בכוונתה לפעול להסדרת המעמד התכנוני של היישוב, אישרה ועדת התכנון של המינהל האזרחי את התב"ע של היישוב. בפברואר 2012, אחרי שהממשלה אישרה תוספת בנוי ביישוב, דוברת מטעם הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון, קתרין אשטון, גינתה את ההרחבה, באומרה שהיא הפרה של החוק הבינלאומי ושל מפת הקוורטט.

אוכלוסייה

כיום (2018) מונה היישוב כ-115 משפחות. בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נמנים תושבי היישוב יחד עם תושבי שילה.

מוסדות היישוב

ביישוב ישנו בית כנסת, אולם אירועים (המשמש בשבתות גם כבית כנסת לתפילה בנוסחי תפילה שונים לפי סבב), וכן ספרייה ומקווה.
כמו כן נמצאת בו מדרשת בינת - מדרשה תורנית לבנות ברוח חסידות חדשה.
טיאנגונג 2

מסלול התחנה

התחנה שוגרה על ידי משגר צ'אנג ז'נג (לונג מארץ') 2F שהביא את התחנה למסלול לווייני נמוך ראשוני בעל פריגיאה של כ־200 ק"מ. לאחר הכניסה למסלול זה התחנה השתמשה במנועים הרקטיים שלה כדי להעלות עצמה למסלול מבצעי בגובה של כ־384 ק"מ. בזמן עגינה עם חלליות מאוישות מסוג שנג'ואו התחנה תעלה עצמה לגובה של כ־393 ק"מ.

משימות אל התחנה

אל התחנה שוגר באוקטובר 2016 צוות מאויש של שני טייקונאוטים במשימת שנג'ואו 11, אשר שהה בתחנה במשך 30 יום במטרה להוכיח יכולת שהייה בחלל לתקופת זמן בינונית. הצוות ביצע מספר ניסויים באמצעות חבילות הניסויים שעל גבי התחנה. כמו כן במהלך השהות הם שיגרו לווין מלווה, אשר צילם מקרוב את התחנה. שנג'ואו 11 נפרדת מהתחנה ב־17 בנובמבר 2016, והצוות נחת בחזרה ב13:59 זמן ביג'ינג.
ב־22 באפריל 2017 שוגרה בהצלחה חללית המטען הראשונה של סין, טיאנג'ו 1, במשימה שבחנה את יכולת תדלוק תחנה בחלל ולהעביר אליה אספקה שנחוצה כדי לאפשר שהייה ארוכת טווח בחלל. תדלוק נוסף בוצע בתאריכים 15 ביוני 2017, ו־12 בספטמבר 2017. התדלוק השלישי, נמשך 6.5 שעות במקום יומיים, דבר שכונה "עגינה מהירה".
התחנה שוגרה ביחד עם לוויין זעיר בשם Banxing-2 שינוע בסמוך אליה, ובאמצעות מצלמת 25 מגה־פיקסל יוכל לצלם אותה מרחוק.
ביולי 2019, הודיעה סין כי בכוונת לסיים את שהות התחנה בחלל וב-17 ביולי 2019, התחנה חדרה לכדור הארץ ונשרפה באטמוספירה מעל האוקיינוס השקט הדרומי.

סוף המשימה

ביוני 2018, בוצעו תמרונים להורדת המסלול של טיאנגונג 2, ככל הנראה כמהלך לדעיכה מבוקרת של המסלול של התחנה לקראת סוף תפעולה, למסלול בגובה של 292X297 ק"מ, אולם לאחר 10 ימים התחנה חזרה למסלולה המקורי ללא הסבר נוסף, בתמרון שככל הנראה צרך 144 ק"ג דלק עבור שינוי מהירות של 56 מטר/שנייה.
סינתיה קניון

סינתיה קניון (באנגלית: Cynthia Jane Kenyon, נולדה ב-21 בפברואר 1954) היא גנטיקאית אמריקאית, פרופסור לביולוגיה (ביוכימיה וביופיזיקה) באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, הידועה בעיקר בכך שהצליחה להכפיל פי שישה ויותר את משך חייה של נמטודה - תולעת נימית זעירה, בעזרת מניפולציות גנטיות, עם השלכות אפשריות למניפולציות דומות בעתיד גם על האדם. כיהנה כנשיאת האגודה האמריקאית לגנטיקה. זכתה בפרס דן דוד לשנת 2011 בגין מחקריה על ההזדקנות.

ביוגרפיה

קניון נולדה ב-1954 בשיקגו, אך גדלה בעיר אתונה שבמדינת ג'ורג'יה בדרום ארצות הברית, שם עבד אביה, שהיה פרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטת ג'ורג'יה. למדה בבית הספר היסודי "אלפס" ובבית הספר התיכון "קלרק", שניהם באותה עיר קטנה אתונה שבג'ורג'יה. לאחר מכן למדה באוניברסיטה של אביה ביוכימיה וסיימה בהצטיינות תואר ראשון ב-1976. המשיכה לדוקטורט בגנטיקה ב-MIT וקיבלה את התואר ב-1981. את מחקר הפוסט דוקטורט היא עשתה במעבדתו של סידני ברנר זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, בקיימברידג', אנגליה, שם היא גם עשתה את ההיכרות הראשונה שלה עם הנמטודה Caenorhabditis elegans, תולעת זעירה באורך 1 מ"מ, שתככב לאחר מכן במרבית מחקריה.
החל מ-1986 היא מכהנת כפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, שם היא גם עורכת את מחקריה על ההזדקנות, תוך שימוש בעיקר בנמטודה כאורגניזם מודל. היא משמשת כיום כמנהלת של מרכז הילבלום לחקר הביולוגיה של ההזדקנות, באוניברסיטה זו.
ב-2003 נבחרה קניון לכהן במשך שנה כנשיאת האגודה האמריקאית לגנטיקה - Genetics Society of America וכמו כן היא חברה, הן באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית והן באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. קניון גם קיבלה בזכות תגליותיה מספר רב של פרסים, לרבות ב-2011 את פרס דן דוד, שמחלקת אוניברסיטת ת"א.

חקר הארכת החיים

ב-1993 הצליחה קניון לבטל או לנטרל את פעילותו של גן בשם DAF-2, המצוי בנמטודה, ולגרום על ידי שינוי בודד זה להכפלת משך חייה של התולעת הזעירה. הפרט החשוב הנוסף בהקשר זה הוא שגן זה או דומה לו מאוד מצוי גם בבעלי חיים מפותחים יותר, לרבות ב-DNA האנושי. לאחר מכן, היא גילתה גנים נוספים שניתן לשנותם והצליחה להאריך את משך חייה של התולעת עד פי שישה ויותר ממשך החיים הטבעי שלה ועד למקסימום של 144 יום במקום משך החיים הטבעי הממוצע של הנמטודה - 20 יום, כאשר התולעת הזעירה שומרת על נעוריה במשך חלק ניכר מתוספת החיים הזו שניתנה לה. כמו כן, היא גילתה שביטול או ניטרול פעילותו של גן אחר, DAF-16, שגם לו יש מקבילה אנושית, יכול לחולל את התהליך ההפוך ולקצר בחצי את משך חייה של אותה נמטודה.
בהמשך מחקריה גילתה קניון, שאותו שינוי בודד בגן השני, הגורם לצמצום משך החיים, יכול להיגרם על ידי תוספת של אפילו 2% בלבד, לדיאטת הגלוקוז שמקבלת אותה תולעת זעירה. תגלית זו גרמה לכך שקניון עצמה נכנסה מאותו יום ואילך לדיאטה מעוטת סוכרים.
קניון ייסדה ב-1999, יחד עם פרופסור לאונרד גוארנטה ואחרים, חברה בשם Elixir Pharmaceuticals ("סם החיים"), המנסה כיום לייצר תרופה שתאיט את קצב ההזדקנות האנושית.
SIEM

SIEM (ראשי תיבות באנגלית של: Security Information and Event Management לפעמים מכונה בקיצור גם:SIM, SEM, תרגום: ניהול אבטחת מידע ואירועים) היא התקן או תוכנה המנתחת אירועי אבטחת מידע שדווחו על ידי מערכות אבטחה שונות.
המערכת מקבלת נתונים ממערכות ארגוניות שונות, מנתחת אותם ומאפשרת בקרה על תהליכים ואירועים, הפקת דוחו"ת, זיהוי פרצות אבטחה ותגובה למתקפות המתרחשות בזמנים שונים. למערכת הניהול הגבלת נפח אחסון שניתן להרחבה בעזרת יישום מבוזר המעבד כמויות גדולות של נתונים כדוגמת האדופ.
מערכות SIEM כוללות בתוכן גם מערכות SIM (מערכת לניהול אבטחת מידע) וגם מערכות SEM (מערכת לניהול אירועים).
פייר אמין ג'ומאייל

פייר אמין ג'ומאייל (بيار أمين الجميل תעתיק מדויק: ביאר אמין גֻ'מַיל) ידוע גם כפייר ג'ומאייל הבן או פייר ג'ומאייל (24 בספטמבר 1972 - 21 בנובמבר 2006), פוליטיקאי לבנוני, פעיל במפלגת הפלנגות, נרצח בעת שכיהן כשר התעשייה בממשלת לבנון.
פייר אמין ג'ומאייל הוא נצר למשפחה הנמנית עם האליטה הפוליטית של לבנון זה מספר דורות: אביו אמין ג'ומאייל היה נשיא לבנון, דודו בשיר ג'ומאייל שירת אף הוא כנשיא לבנון עד שנרצח, וסבו פייר ג'ומאייל, שעל שמו הוא נקרא, הוא מייסד תנועת הפלנגות, המפלגה שייצגה שנים רבות את העדה הנוצרית מארונית בלבנון.
ג'ומאייל למד משפטים בביירות ובפריז והחל בקריירה משפטית בלבנון, כאשר הוא נוטל לידיו את ניהול ענייניו המשפטיים של אביו אמין ג'ומאייל. בשנת 2000 נבחר לפרלמנט הלבנוני כנציג מחוז אל-מתן מטעם תנועת הפלנגות. במהלך הקריירה הפוליטית שלו נודע ג'ומאייל בדעותיו האנטי-סוריות ובתמיכתו בעצמאות לבנון. בין היתר היה מתנגד חריף לנשיא לבנון הפרו-סורי אמיל לחוד ותמך במהפכת הארזים. לאחר בחירות מאי-יוני ב-2005, בה התמודדה מפלגת הפלנגות בתוך האיחוד "מפגש קרנת שהואן", הצטרפה המפלגה לקואליציה של "כוחות ה-14 במרס". ביולי מונה ג'ומאייל לשר התעשייה בממשלתו של פואד סניורה. 
ב-21 בנובמבר 2006, ערב יום העצמאות הלבנוני, פתחו שלושה חמושים באש על מכוניתו של ג'ומאייל לאחר שהתנגשו בה, וזמן קצר מאוחר מכן נקבע מותו בבית חולים מקומי. אנשי ממשל לבנונים, בכללם סעד חרירי ווליד ג'ונבלאט, מאשימים גורמים סוריים או פרו-סוריים בתכנון הרצח ובביצועו, אחרים מאשימים את מישל עאון (הנוצרי הפרו-סורי), הרמטכ"ל לשעבר של לבנון. ממשלת סוריה הכחישה את מעורבותה ואף גינתה את הרצח. בעקבות הרצח הוכרזו בלבנון שלושה ימי אבל וחגיגות העצמאות בוטלו.
תפזורת

תפזורת היא חידת חיפוש וסימון במסגרת נתונה.
בחידת תפזורת הפותר צריך לחפש, לאתר ולסמן, בתוך בליל האותיות שבמסגרת הנתונה, רצפים של אותיות המרכיבים את המילים הנתונות מתחת למסגרת. כיוון קריאת המילים יכול להיות מימין לשמאל, משמאל לימין, מלמעלה למטה ומלמטה למעלה. בתפזורות מסוימות (לא בכל התפזורות) יש גם מילים שכיוון קריאתן הוא באלכסון, משמאל לימין או מימין לשמאל, כלפי מעלה או כלפי מטה.
יש תפזורות בהן כל המילים המבוקשות קשורות לנושא מסוים, למשל: הלבשה, כלי נשק, פרחים וכדומה.
בהוראות הפתרון מקובל לציין מה הם כיווני הקריאה (האם כוללים אלכסונים או לא) או לסמן אותם על ידי צומת חיצים.

תפזורת מספרים

לפי אותו עיקרון בו פועלת חידת התפזורת הרגילה, יש גם חידת תפזורת מספרים. בתפזורת מספרים, להבדיל מהתפזורת הרגילה, צריך למצוא מספרים (במקום המילים) בתוך בליל של ספרות (במקום אותיות). את המספרים החבויים בתוך בליל הספרות קוראים לפי אותם הכיוונים, כמו המילים בתפזורת רגילה.
פורינה

פורינה (בלטינית: Furrina או Furina) הייתה אלת המעיינות, הבארות והמים הזורמים במיתולוגיה הרומית
בדת הרומית נהגו לקבץ יחד חגי אלים ואלות הקשורים לאותו נושא, ובהתאם נחוג חג הלוקריה ב-19 ביולי, חג הנפטונליה ב-23 ביולי וחגה של פורינה, הפורינליה, ב-25 ביולי. בחג זה הקריב הפלאמן (כהן דת רומאי) הייחודי של פורינה (flamen Furinalis) קורבן לאלה. מקדש לפורינה מהמאה השביעית לפנה"ס, התגלה בארפינום (ארפינו של ימינו).
ככל הנראה מדובר באלה קדומה, אשר התפתחה מאמונה אטרוסקית. בתקופה מאוחרת יותר נהפכה גם לאלת השודדים, והייתה קשורה ללוורנה, אלת הגנבים, וזאת בשל הדמיון בין שמה למילה "furvus" שמשמעה בלטינית "חשוך". עם השנים נחשבה לאלת מוות או אלת שאול.
עם השנים פחת מספר המאמינים בה, ובמאה הראשונה לפנה"ס נחשבה לאחת הפוּרִיות (אלות הנקם). פלוטרך התייחס אליה בכתביו כאל נימפה.
מקדשה של פורינה בעיר רומא היה ממוקם על מורדותיו הדרום מערביים של גבעת יאניקולום, על גדתו של נהר הטיבר (בגני וילה סקיארה של ימינו). חפירות ארכאולוגיות שבוצעו במקום בשנת 1910 גילו באר ומערכת תעלות מים תת-קרקעיות.
פיאט 500 טופולינו

פיאט 500 טופולינו (Topolino) הוא דגם של מכונית מיני איטלקית קטנה שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית פיאט בין השנים 1936–1955. יוצרו כ-520,000 יחידות.
מקור המילה טופולינו הוא באיטלקית ופירושו "עכבר קטן".
דגם ה-סימקה 5 מתוצרת סימקה הצרפתית נבנה על בסיס ה"פיאט 500 טופולינו".

שיווק פיאט 500 טופולינו שנת 1938, בישראל

בשנת 1938 שווקה הפיאט 500 טופולינו בארץ-ישראל המנדטורית על ידי "פיאט סוכנות ארץ-ישראל בע"מ". מחירה של ה-פיאט 500 טופולינו היה  130 לירות א"י לגרסת גג סגור ו- 140 לירות א"י לגרסת גג מתקפל. דגמים נוספים ששווקו על ידי פיאט היו: פיאט 1500, פיאט 508 באלילה ופיאט 1100 (1937).
נרבה

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ההתיישבות במקום מוזכרת לראשונה בשנת 1171 בכרוניקה של נובגורוד. בתחילת המאה ה-13 התקיים במקום כפר בשם נרביה. ב-30 בנובמבר 1223 הכובשים הדנים הניחו את אבן הפינה של המבצר. במחצית הראשונה של המאה ה-14 היישוב הוכרז כעיר. בשנים 1223–1346 היישוב היה שייך לדנמרק ולאחר מכן למסדר הליבוני (עד שנת 1558). האבירים הליבונים בנו את המבצר, אשר השתמר ברובו עד ימינו. ב-11 במאי 1558 נכבשה העיר על ידי צבאו של איוואן האיום. ב-15 בספטמבר 1581 נכבשה העיר על ידי הצבא השוודי. כעבור 9 שנים צר הצבא הרוסי על העיר אך לא הצליח לכבוש אותה. בשנת 1595 חתמו רוסיה ושוודיה על הסכם שלום, לפיו הועברה העיר באופן רשמי לידי שוודיה.
בשנת 1700 עם פרוץ מלחמת הצפון הגדולה ניסה הצבא הרוסי לכבוש את העיר, אך הובס בקרב נרבה. בסופו של דבר בשנת 1704 העיר נכבשה על ידי הרוסים והייתה חלק של האימפריה הרוסית עד להתפרקות האימפריה. במרץ 1918 נכבשה העיר על ידי הצבא הגרמני, ששלט בעיר עד לסיום מלחמת העולם הראשונה. בנובמבר 1918 נסוג הצבא הגרמני מהעיר. לאחר נסיגתו, השתלט הצבא האדום על העיר והחזיק בה למשך חודשיים. בינואר 1919 יחידות של הצבא האסטוני ושל הצבא הלבן הצליחו לכבוש את העיר. נרבה הפכה לחלק ממדינת אסטוניה העצמאית. 
במהלך מלחמת העולם השנייה כבש וורמאכט את נרבה ב-17 באוגוסט 1941. במהלך הכיבוש הנאצי נהרסה העיר העתיקה של נרבה (ולא שוחזרה עד היום). הצבא האדום שחרר את העיר ב-26 ביולי 1944.

אוכלוסין

נכון ל-1 בינואר 2014 התגוררו בנרבה 62,000 תושבים, מהם: 81% רוסים, 4% אסטונים, 2.5% אוקראינים והשאר - לאומים אחרים (בלארוסים, ארמנים, גרמנים, פינים). בשנת 1934 אסטונים היוו כ-64% מאוכלוסיית העיר. כמעט כל אוכלוסיית העיר עזבה אותו במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה לעיר הגיעו הרבה רוסים שמהווים עתה את הרוב בעיר.

כלכלה, תחבורה ותשתיות

בקרבת העיר נמצאות 2 תחנות הכוח שבזכותן המדינה אינה תלויה במקורות אנרגיה חיצוניים והם מבוססות על פצלי שמן.
בעיר נמצא מפעל הטקסטיל "קרנהולם" ("Krenholm"), מפעל חומרי בניין ומפעלים נוספים.

ספורט

בעיר גדלו כמה ספורטאים מפורסמים: פאול קרס, שחמטאי שהיה מועמד לאליפות העולם וואלרי קרפין שזכה בתארים במסגרת קבוצות כדורגל רוסיות. קבוצת כדורגל עירונית נרבה טרנס משתתפת בתחרויות של ליגת העל האסטונית.
שרלטן

שרלטן (מצרפתית: charlatan) הוא מין רמאי, המשתמש באחיזת עיניים, בשקרים ובטכניקות שונות כדי להציג את עצמו בציבור כבעל מקצוע או בעל יכולת אחרת או כבעל ידע מסתורי או מקצועי, וזאת על מנת להרוויח כסף, כבוד או טובות הנאה שלא ביושר.
 הכינוי ניתן לראשונה למוכרי תרופות בצרפת שנהגו לבשר על בואם על ידי השמעת מוזיקה ועריכת מופעי רחוב. אחד השרלטנים שזכה לפרסום רב היה הפריזאי טבארין, שהקים במה בפלס-דופין (Place Dauphine) שבעירו בשנת 1618, ושימש השראה למערכוני קומדיה דל'ארטה ולפארסה של מולייר.

שימוש במילה

יש להבחין בין שרלטנים לבין להטוטנים, קוסמים ומאחזי עיניים אחרים. בשונה מהאחרונים, השרלטן אינו יוצר "קשר אישי" עם השיטות והאביזרים בהם הוא עושה שימוש. הוא אינו רואה במעשיו סוג של אומנות, דרך חיים או מטרה כשלעצמה. מטרתו העיקרית של השרלטן היא לשכנע את לקוחותיו הפוטנציאליים שבאפשרותו לספק להם את המוצר או השירות בו הם מעוניינים, בעוד הוא יודע שהדבר נבצר מיכולתו.
שרלטנים מסוימים מתחזים לבעלי ידע מקצועי או מיסטי כלשהו ומספקים שירותים כמו ייעוץ רוחני, ניבוי עתידות, סיאנסים לצורך תקשורת עם רוחות רפאים או מתן שירותים רפואיים לא מקובלים ברפואה בשל אופיים הפסאודו-מדעי. השרלטן מאופיין בכך שמטרתו להשיג תשלום כלשהו על ידי הולכת שולל של לקוחותיו.

אטימולוגיה

מקור אפשרי למילה שרלטן הוא במילה האיטלקית ciarlare שמשמעותה ללהג, לקשקש. לחלופין, ייתכן שמקורה במילה Cerretano, כלומר תושב העיירה האיטלקית צ'רטו די ספולטו (Cerreto di Spoleto) שהתפרסמה ברופאי האליל שלה.

שרלטנות רפואית

אחת הצורות הנפוצות ביותר שבא שרלטנים באים לידי ביטוי הוא תחום הרפואה האלטרנטיבית. השרלטן משכנע את המטופל שיש לו ידע העולה על זה של הרפואה קונבנציונלית או יכולות על-טבעיות. חלק מציגים עצמן כאנשי דת שקיבלו את יכולתם מידי ישות עליונה.
צורת רמאות זו הייתה נפוצה מאוד בעבר, בה השרלטנים מכרו תכשירים רפואיים אמתיים או לא (חלקם מבוססים על צמחי מרפא), תוך יחוס סגולות מיוחדות לתרופה. בעת המודרנית התופעה של שרלטנים המתחזים למומחים לרופאה לא נעלמה כלל. כך גם במאה ה-21 מקובלים טיפולים פרה-רפואיים הטעונים לידע נסתר בגוף האדם, מכשירים חשמליים שונים שכביכול עוזרים לטיפול בבעיות רפואיות, יחוס סגולות לקמעות ועוד. שרלטנים מסוימים מיחסים לעצמם כוחות על טבעיים ומפרסמים הופעות שבהם הם מרפים חולים. ההופעות לעיתים אף מוקלטות ומשודרות בטלוויזיה או מופצות באינטרנט.
פרס האמי לסדרת הקומדיה הטובה ביותר

הפרס

הפרס הוא מהחשובים בפרסי אמי, והוא מוענק מדי שנה מאז שנת 1952. הסדרה הראשונה שזכתה בפרס הייתה המופע של רד סקלטון. העונות שזכו בו הכי הרבה פעמים וברציפות הן פרייז'ר ומשפחה מודרנית שזכו בו חמש פעמים ברציפות על כל חמש עונותיהן הראשונות.
יער אשתאול

יער אשתאול (נקרא גם יער הראל) הוא יער בסמוך למושב אשתאול, הנמצא ממערב לירושלים, חלק מפארק יצחק רבין. היער ניטע על ידי גרעין התיישבות של עולי תימן וקרן קיימת לישראל.
הגישה ליער היא מכביש הגבורה, צומת שמשון - צומת נחשון (כביש 44).

היסטוריה

היער ניטע על ידי גרעין ההתיישבות הראשון של עולי תימן, שהתיישבו במקום עם תום מלחמת העצמאות. השם אשתאול, שהיה שייך ליישוב המקראי, השתמר בשמו של המושב שהוקם בדצמבר 1949.

צמחייה

מרבית העצים שניטעו ביער הם עצי אורן ממין אורן ירושלים, אשר עמידים בפני תנאי קרינת שמש ישירה ומתמודדים עם הקרקע הסלעית והגירית באזור. בעקבות הייעור באזור טוייבה הקרקע והתפתחה מערכת תת-יער מתחת לחופת העצים, שהחלה להוות בית גידול לבעלי חיים וצמחים כגון עכבישים, טחביות, שלשולים וחיפושיות שונות. בעצי האורן צומחת גם פטריית האורנייה.
בשלהי החורף ובעונת האביב, היער עשיר בנרקיסים ורקפות.

אתרים

היער גובל ביישוב היהודי-ערבי נווה שלום. בסמוך ליישוב ממוקם חניון "סוכת שלום", שהוקם לכבוד איש השמאל אייבי נתן. החניון מקשר אל דרך בורמה ועיינות סוסין.
ביער הוקם "מצפור לטרון", מגדל שמירה שנותר מחורר בכדורים בעקבות קרבות לטרון. אתר נוסף ביער הקשור למלחמת העצמאות הוא "נקודת גובה 314" בה התרחש חלק מ"מבצע יורם" (8-9 ביוני 1948) בה תקפו לוחמי חטיבות "הראל" ו"יפתח" את הירדנים ברכס לטרון; כ-100 מלוחמי החטיבות נפגעו בקרב זה.
ביער ממוקם חניון לזכרו של אברהם (בומה) גולדשטיין, ובו נקודת תצפית לשפלת החוף וגוש דן. סמוך אליו ממוקמים אתרים כגון בור מים שהיווה תעלת הגנה עבור לוחמי הפלמ"ח במלחמת העצמאות; קטע של פסיפס עגול; וגת עתיקה.
ביער ממוקם מתחם המכונה "יער ניסתור". יער ניסתור נוסד על ידי חבורה שעלתה לארץ, מתוך ציונות, בשנת 1984 מארגנטינה, בעיקר מהעיר רוסריו. נקודת המפגש נמצאת בחניון הסמוך לדרך הרעות על ציר נווה שלום-אשתאול. במקום חניון נופש, שולחנות פיקניק, מתקני משחק לילדים ומקום מוסדר למנגל. מקום מפגש זה הפך לשם דבר בקרב קהילת העולים מארגנטינה.
דני רוזנברג

סרטים וסדרות

במהלך לימודיו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה ביים את הסרטים הקצרים "דון קישוט בירושלים" ,"הטייפ האדום", ו"במפעל". הסרטים זכו בפרסים רבים, ביניהם, פרס וולג'ין לסרט הקצר ל"טייפ האדום",וצל"ש בתחרות הרשמית בפסטיבל ברלין ל"דון קישוט בירושלים" והשתתפו בעשרות רבות של פסטיבלים ברחבי העולם, ביניהם: פסטיבל קאן, פסטיבל ברלין, מונפלייה, קלרמונד-פראנד, פיפ"א-ביאריץ, פסטיבל מינכן, פסטיבל מונטריאול ועוד.
סרטיו הוקרנו בתחנות שידור ברחבי העולם, ביניהם: ARTE, SAT3, CANAL+ וSUNDANCE CHANNEL.
בשנת 2008 הוקרן סרטו "בית אבי", דרמת מלחמה דוברת יידיש המתרחשת בשנת 1948, בהשתתפות השחקנים איתי טיראן ומיקי לאון. הסרט הוקרן באופן קבוע בסינמטקים ברחבי הארץ, הוצג בפסטיבלים שונים ברחבי העולם ושודר ב"ערוץ 10".
בשנת 2009 ביים 32 פרקים בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "מסכים" ששודרה בYes הטלוויזיה בלוויין. 
בשנת 2011 הפיק, ביים, צילם וערך את הסרט הדוקומנטרי הקצר "סוסיא" שהוקרן בתחרות הרשמית בפסטיבל ברלין, בתחרות הרשמית בפסטיבל HotDocs, בIDFA, פסטיבל ירושלים ועוד רבים. כמו כן זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל מילאנו.
בין השנים 2012–2013 פיתח את סרטו העלילתי הראשון באורך מלא "החייל הנעלם" בשיתוף עם התסריטאי עמיר קליגר.
בשנת 2015 יצר וביים את סדרת הטלוויזיה הקומית בת 13 הפרקים, "ג'וני ואבירי הגליל" לYes Drama, שאותו גם כתב בשיתוף עם תום שובל. הסדרה נמכרה לשידור לערוץ CHANNEL 4 הבריטי ולאדפטציה בערוץ VOX הגרמני 
בשנת 2018 החל לצלם את סרטו העלילתי הארוך הראשון, "הבשורה על פי אבא". בשנה זו אף עיבד בשיתוף איתי טיראן את המחזה אל נקמות שעלה בתיאטרון הקאמרי, היה יוצר שותף ותסריטאי ראשי בסדרה מלכות של HOT/  
באותה השנה יצא לאקרנים סרטו אורי זהר חוזר, סרט דוקומנטרי על אורי זהר אותו ביים במשותף יחד עם יניב סגלוביץ'