רואלד דאל

חייו

רואלד דאל נולד בקארדיף שבויילס להורים ממוצא נורווגי. בהיותו בן שלוש מתה אחותו בת השבע ממחלה בתוספתן, ובגיל ארבע התייתם מאביו, שמת מדלקת ריאות בגיל 57. בגיל שמונה נשלח לפנימייה בחוף הדרום-מערבי של אנגליה, שלימים תיארה כזוועתית, בעלת משמעת קשה ביותר, שאסור היה לדבר בה או לרוץ במסדרונות, הייתה חובה לשמור על הסדר, והפרת החוקים הייתה גוררת זימון למנהל ומכות אכזריות במקל.
בגיל שלוש-עשרה עבר לפנימייה בדרבישייר, שהוא תיאר לימים בתיאורים זוועתיים עוד יותר והשווה אותה לאינקוויזיציה הספרדית. בפנימייה זו העניש לא רק המנהל עד זוב דם (תוך שהקורבן נדרש לנקות את דמו), אלא הייתה גם ענישה סאדיסטית בידי התלמידים המבוגרים יותר. דאל לא הצטיין בכתיבה בבית הספר, ובתעודות קיבל הערות על חוסר יכולתו להעלות את מחשבותיו על הכתב, על דלות אוצר המילים שלו ועל מיעוט רעיונותיו.
דאל סירב ללמוד באוניברסיטה ונסע לאחר סיום בית הספר לעבוד במזרח אפריקה בחברת הנפט "של". בשנים אלה סייר באפריקה והכיר את בעלי החיים השונים שיתאר בספריו ברבות הימים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוכשר כטייס בחיל האוויר הבריטי ושירת בטייסת מטוסי גלוסטר גלדיאטור. בשנת 1940 נאלץ מטוסו של דאל לנחות נחיתת חירום והתרסק מעל סלע ענק במצרים. דאל נפצע קשה והיה מאושפז ששה חודשים. כתוצאה מתאונה זו סבל מכאבים בגבו לשארית חייו. עם חזרתו לשירות ב-1941 נשלח ליוון ומשם לכרתים, למצרים ולארץ ישראל, אולם כתוצאה מפציעתו ב-1940 נאלץ להפסיק לטוס ונשלח לבריטניה ואחרי כן לשגרירות בריטניה בארצות הברית. בשנת 1942 פנה אליו הסופר א.מ. פורסטר שביקש לכתוב סיפור קצר על התרסקות מטוסו. דאל הבטיח לפורסטר כי יסייע בידו בכתיבה ויעלה את עובדות התאונה על הכתב, ושלח לפורסטר סיכום קצר. פורסטר התרשם כל כך מהסיכום, שהחליט לשלוח אותו לפרסום ללא עריכה, ופרסום זה הפך את דאל בן לילה לסופר.
דאל התגורר בארצות הברית מתחילת שנות החמישים ועד 1960. הוא היה נשוי לשחקנית האמריקאית פטרישה ניל ונולדו להם חמישה ילדים. בתו הבכורה אוליביה מתה בגיל שבע וחצי מחצבת, ובנו תיאו נפצע קשה בתאונה.
היה ידוע בדעותיו האנטי-ישראליות ואף האנטישמיות. במלחמת לבנון הראשונה אמר כי אפשר להשוות את מנחם בגין ואריאל שרון לאדולף היטלר והרמן גרינג. הוא התבטא במקומות אחרים על כך שמעולם לא ראה יהודים בקו הקדמי במלחמה, והוסיף שיהודים מעוררים שנאה בגלל יחסם כלפי לא יהודים, ואפילו היטלר המתועב לא בחר אותם סתם כך.

כתיבתו

לאחר סיפורו הקצר הראשון ב-1942 חדל דאל מלכתוב סיפורים המבוססים על אירועים אמיתיים והחל בכתיבת סיפורים דמיוניים. אחד מסיפוריו הקצרים הראשונים של דאל ב-1943 היה סיפור ילדים על הגרמלינים (יצורים קטנים שעליהם סיפר כי הם ולא האויב אחראים לפגיעות במטוסים). סיפור זה זכה בן לילה להצלחה. חברת הסרטים המצוירים דיסני החלה, אך לא סיימה, לערוך סרט ארוך המבוסס עליו, ודאל החל להתיידד בעקבותיו עם נשיא ארצות הברית פרנקלין דלנו רוזוולט ואשתו אלינור רוזוולט, שאף הקריאה את הסיפור לנכדיה.
דאל הפסיק לכתוב לילדים, ועד 1961 כתב בעיקר סיפורים למבוגרים, שהיו בדרך כלל קצרים ומקבריים.

ספרי הילדים שכתב

בשנת 1961 חזר לכתיבת ספרי ילדים בספר ג'יימס והאפרסק הענקי, ומאז פרסם ספרי ילדים רבים. דאל ציין כי לולא ניסיונו כהורה, לא יכול היה לכתוב ספרי ילדים. לצד זאת ציין דאל גם כי ניתן לכתוב ספרי ילדים בכל נושא ובלבד שיהא הומוריסטי.
ספרי הילדים שכתב דאל הם שנונים ומלאי הומור. הספרים מתארים ילדים בעלי יכולות יוצאות דופן (החל בילדים בעלי חוכמה חריגה - כמטילדה, דרך ילדים בעלי אפשרות לשנות באצבעם את העולם כבאצבע הקסם). הספרים מתארים עולם שבו מרבית המבוגרים הם רשעים ומטומטמים (החל באנשים הצדים רק לצורך הציד בדני אלוף העולם, עבור במבוגרים שאינם מאפשרים לילדיהם ללמוד כבמתילדה או שאינם מעוניינים ומוכנים שילדיהם יגדלו כבתרופת הקסם, או במבוגרים תאבי בצע, המעוניינים שילדים קטנים רק יבצעו עבורם עבודות בית אך לא יצאו מביתם ולא ייהנו, כבג'יימס והאפרסק הענקי).
ספריו של דאל מתארים פעמים רבות ילדים בעלי הורה אחד (דני אלוף העולם) או יתומים (העי"ג, ג'יימס והאפרסק הענקי, המכשפות), אשר מסמלים את הטוב והתמים, לעומת המבוגרים המסמלים פעמים רבות את הרשע והטמטום. ספרי הילדים מסתיימים פעמים רבות בעתיד טוב לאותם ילדים, ואילו המבוגרים הסוררים מתים או נעלמים בדרכים מוזרות.
ספרי הילדים של דאל מתארים כמעט תמיד משפחות עם ילדים בעלי תושייה, חוכמה ורצון, ותמיד האב הוא העובד והמפרנס והאם היא עקרת בית. מרבית ספריו כוללים סטריאוטיפים של דמות המשפחה (האב ניחן בחוכמה ובתושייה ועובד שעות רבות, האם רגשנית ולעיתים היסטרית וכיוצא באלה). ספרי הילדים מאנישים פעמים רבות חיות, כאשר למרבית החיות אופי טוב ורצון לעזור זו לזו ולילדים.
ספרי הילדים של דאל הם בעלי מבנה קווי של בעיה ההולכת ומחריפה, עד שהיא באה לפתרונה המוצלח בסוף טוב, שבו הדמויות הטובות זוכות לגמול והרעות לעונש.
ספרי הילדים כוללים במקורם שימוש בשפה המותאמת לילדים תוך שימוש במצלול (ספרות), בדימוי ובמטפורה.
ביתו של דאל הקרוב ללונדון הפך למוזיאון המיועד בעיקר לילדים. במוזיאון זה ילדים משחקים בהצגות על בסיס ספריו ולומדים על ילדותו וספריו.

הפופולריות של ספרי הילדים

עד אמצע שנות השבעים לא זכו ספרי הילדים של דאל להפוך לרבי מכר בבריטניה, ולמעשה הצליחו בתחילה יותר בארצות הברית.
כיום ספרי הילדים של דאל הם מספרי הילדים הנמכרים ביותר בבריטניה (שם נמצא בסקרי ילדים כי בקבוצת הגיל 7-11 ששת ספרי הילדים הפופולריים ביותר היו של דאל ובקבוצת הגיל 11-14 ששה מתוך עשרת ספרי הילדים היו של דאל). עד שנת 2006 נמכרו חמישים ספריו בכמאה מיליון עותקים, כאשר ספרו הפופולרי ביותר הוא "צ'ארלי ומפעל השוקולד" שנמכר ב-13 מיליון עותקים.

ביקורת על ספרי הילדים

על ספרי הילדים של דאל הושמעה ביקורת נוקבת בסוף המאה העשרים בגין היותם כוללים סטריאוטיפים גזעניים, שובינסטיים, תוך שהם מעודדים התנהגויות בלתי מוסריות כגניבה. ביקורת אחרת שהושמעה על ספריו היא שהם מציגים חברת מבוגרים המלאה במבוגרים המזניחים את ילדיהם וכנגד זאת מעודדת מעשי התעללות ונקמה של ילדים במבוגרים.