יאקוב יורדאנס

רקע משפחתי וצעירותו

נולד בעיר הפלמית אנטוורפן, אז תחת שלטונה של ממלכת ספרד, כבן בכור במשפחה בת אחד-עשר ילדים (3 בנים ו 8 בנות) של יאקוב יורדאנס האב, סוחר בדים ואריגים ואשתו, ברברה לבית ואן וולסחאטן. משפחת יורדאנס הייתה שייכת לבורגנות המבוססת וביתה נמצא ב Hoogstraat (הרחוב העילי), אחד מהרחובות הידועים בעיר בגלל חנויות הסדינים שהיו מצויות בה ושהיו מובילים אל הככר הגדולה Grande Place au Rivage.
יורדאנס הוטבל ב-20 במאי 1593 בכנסייה הקתולית "נוטר דאם" בעיר. אין הרבה פרטים על ילדותו ומשערים כי קיבל חינוך נאות כמו במרבית המשפחות מאותה שכבה חברתית-כלכלית. רואים זאת גם מהידע שקנה למשל בשפה הצרפתית או בתחום המיתולוגיה היוונית-רומית.
אחרי 1607 התחיל חניכות אצל אדם ואן נורט Adam van Noort, צייר לותרני שהיה גם מורו של פטר פאול רובנס, ושבאותם ימים של קונטרה-רפורמציה נאלץ להסתיר את אמונתו. הנער יאקוב נשאר בבית צייר זה וחלק את חייו עם משפחתו בת 8 הנפשות, במשך לא פחות מאחת-עשרה שנה, עד 1618. 
אחרי שבשנת 1615 התקבל בגילדת הציירים ע"ש לוקס הקדוש, בתור "צייר בצבעי מים" (waterscilder), ב-15 במאי 1616 נישא לבתו הבכורה של מורו, אנה קטרינה ואן נורט, (Anna Catharina Van Noort), המבוגרת ממנו בארבע שנים. הם התחתנו נישואים קתוליים והולידו שלשה ילדים: אליזבת (1617), יאקוב (1625) ואנה-קטרינה (1629). בשנת 1618 קנה הזוג בית ברחוב הוכסטראט וכעבור עשרים שנה (1638) הוסיף לו את הבית הצמוד כדי להרחיב את מגוריו ואת הסטודיו, הדומה לזה של רובנס. למרות מצבו הכלכלי הטוב, יורדאנס לא סייר כלל באיטליה, שנחשבה אתר ביקור חובה לכל צייר בתקופתו. פרט לביקור בהולנד בשנת 1661 בילה את רוב ימיו בדרום ארצות השפלה, בבלגיה של היום. עם זאת, רכש ידע לא מבוטל על האמנות האיטלקית והכיר מקרוב את ציוריהם של קאראווג'ו, טיציאן, ורונזה ובסאנו מהדפסים, העתקים ויצירות מקוריות שלהם שהגיעו לצפון-מערב אירופה, למשל ציורו של קרוואג'ו "מדונה דל רוזריו" שנקנה על ידי רובנס ואמנים פלמים אחרים בשביל הכנסייה הדומיניקנית באנטוורפן. ב-1621 נבחר יורדאנס לראש גילדת הציירים באנטוורפן.

חייו הבוגרים ופעילותו האמנותית

יורדאנס ביסס מעמדו כצייר ויוצר גובלנים כאשר הנושאים העיקרים לציוריו היו תמונות מהברית החדשה, כמו סצנת "מנחת רועי הצאן", "ארבעת האוונגליסטים". תמונות המבוססות על המיתולוגיה היוונית, כמו "יופיטר המוזן בידי העיזה אמלתיאה", "מלאגרוס ואטאלנטה". אלגוריות חושניות ("אלגורית הפוריות" על שטיח הקיר), מראות של מסיבות עממיות מלכותיות רוגשות ("המלך שותה", "איך ששרים הקשישים, כך הצעירים מנגנים בחליל"). בציוריו שופעי הדמיון וחיוניות באו תכופות לידי ביטוי חיי האיכרים הפלמים.
בין השנים 1620–1640 רובנס שיתף אותו בכמה מהעבודות שהזמינו אצלו, בהן קישוט העיר אנטוורפן לקראת ביקור הקרדינל-אינפאנטה פרדיננד של אוסטריה ב-17 באפריל 1735, או בשנת 1638 קישוט ביתן הציד של המלך פליפה הרביעי של ספרד, לה טורה דה לה פאראדה La Torre de la Parada.
יורדאנס תרם חלק נכבד בקישוט ה"בית ביער" Huis ten Bosch, אחד מארמונות מלכי הולנד, על יד האג, בין היתר עם הציור "ניצחונו של פרדריק הנריק". נודע מאוד ציורו "המלך שותה" שצייר בסביבות שנת 1640, יורדאנס נשאר ראשון ציירי אנטוורפן אחרי מותו של רובנס באותה שנה, 1640. קיבל משום כך הזמנות לציורים מחלק מחצרות המלכות באירופה, בעיקר מהצפון -פעם אחת ממלכת אנגליה בשביל ביתה בגרינוויץ', כמו כן מעמליה, אשת השליט של הולנד (הסטאטהאודר) בהאג, וממלכת שוודיה, כריסטינה. עם זאת, להבדיל מרובנס וואן דייק שאף קיבלו תוארי אצולה, לא פנו אליו מהחצרות מלכי צרפת וספרד, לא מהחצר בבריסל או מהאצילים והערים האיטלקיים.
בשנת 1671, 7 שנים לפני מותו, המיר יורדאנס את דתו לנצרות פרוטסנטית קלביניסטית. הצייר נפטר ב-18 באוקטובר 1678 באותו יום בו נפטרה בתו, אליזבט.

תלמידיו

ברישומי גילדת לוקס הקדוש מוזכרים חמשה-עשר תלמידים רשמיים בין השנים 1621–1667, ועוד ששה נוספים מוזכרים בתעודות חצר. בהם גם בן דוד שלו ובנו יאקוב. מעטים מתלמידיו זכו בתהילה, אך מצד שני, כן היה לסטודיו של יורדאנס שם טוב בין האמנים הצעירים ביבשת. עם תלמידיו נמנים יוהאן בוקהורסט (Johann Boeckhorst), לנדרט ואן דר קוחן (Leendert van derCooghen), יוהאן אולריך מאיר (Johann Ulrich Mayr), יאן טריציוס (Jan Tricius). עבודת בית מלאכתו, התבססה במידה רבה על העוזרים והתלמידים, דבר שהשתקף לפעמים בהטרוגניות באיכות התמונות בעיקר בתקופה האחרונה של פעילות האמן.