התעמרות בעבודה

התעמרות בעבודה (וכן: התנכלות תעסוקתית או העסקה פוגענית) נחזית כאשר קיימת נטייה להתנהג באופן חוזר ונשנה באגרסיביות כלפי עובד עמית או כפוף. התנהגות אגרסיבית מסוג זה יכולה לקבל ביטוי מילולי כמו-גם לא מילולי על ידי השפלה, התנכלות או מתן יחס מזלזל המלווה ,לרוב, בהתפרצויות ובמחוות גוף אלימות ופוגעניות שלעיתים מגיעות עד לכדי התעללות פיזית של ממש. העסקה מסוג זה כאשר נמשכת לזמן רב עלולה  להסב נזק פסיכולוגי ולהשאיר משקעים פיזיים ונפשיים כאחד.
היות שרוב המתעמרים פועלים בצורה לא אלימה ובדרך כלל במסגרת כללי הארגון והקהילה, רוב המקרים המדווחים של בהתעמרות בעבודה מצביעים על התעמרות מצד ההנהלה אשר עושה שימוש בכוחה לרעה. המניעים להתעמרות ההנהלה הם רבים ומגוונים, כמו גם ההתעמרות עצמה אשר לובשת יכולה להיות גלויה לעין וגם כזו שנעשית בהסתר."
בפסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה בירושלים בעניין מני נפתלי נגד מעון ראש הממשלה אימצה השופטת דיתה פרוז'ינין ונציגי הציבור נתן מזרחי ואליעזר יערי את עקרונותיה של הצעת החוק למניעת התעמרות בעבודה ובפועל עיגנו אותם בדיני העבודה בישראל. משמעות הפסיקה החדשה היא כי מעתה יוכלו עובדות ועובדים לתבוע בבתי הדין לעבודה בגין התעמרות בעבודה, ולזכות בפיצויים בגין עגמת הנפש שנגרמה להם. במהלך זה פוסק בית הדין לעבודה פיצויים בסך 80,000 ש"ח על התעמרות בעבודה ומגדיר אותם פיצויים בגין עגמת נפש.

סטטיסטיקה

בסקר של המכון להתעמרות בעבודה מ-2010 על שוק העבודה האמריקאי השיבו חצי מהנסקרים בחיוב כי הם היו קורבנות (34.5%) או עדים (15.5%) להתעמרות בעבודה.

מין

גברים מהווים 42% מהקורבנות ו- 62% מהבריונים.  נשים מהוות 58% מהקורבנות ו- 38% מהבריונים.  מתוך הקורבנות של גברים הנוהגים בבריונות, 55.5% הם גברים ו- 45.5% הם נשים.  מתוך הקורבנות של נשים הנוהגות בבריונות, 79.8% הם נשים ו- 20.2% הם גברים.

התעמרות בעבודה לעומת חוסר-תרבות במקום העבודה

קיימת מידה מסוימת של חפיפה בין התעמרות בעבודה לבין חוסר-תרבות במקום העבודה, אולם התעמרות בעבודה נוטה לכלול התנהגויות חוזרות ונשנות וכן יותר רבות-עוצמה.  התנהגויות חסרות-תרבות בין שני עובדים המסלימות בעוצמתן יכולה לגרום להתעמרות, אולם מקרים מבודדים של חוסר-תרבות אינם התעמרות למרות הדמיון בתוכן ובצורה. במקרה של התעמרות, המטרה לגרום נזק לקורבן למעשים היא פחות מעורפלת, הבדלי הכוחות (גם באופן רשמי וגם באופן בלתי-רשמי) בולטים יותר, והקורבן מרגיש מאוים, פגיע וחסר יכולת להגן על עצמו מפני פעולות חוזרות ונשנות אלו.

האמצעים החוקיים והמשפטיים שניתן לנקוט בגין התעמרות אסורה בעבודה

תביעת לשון הרע וקובלנה פלילית בגין פרסום לשון הרע במישרין או בעקיפין במקום העבודה ,בהערכת ביצועים שקרית.
קובלנה פלילית על איומים אסורים במישרין או בעקיפין  ו/או איומים בפגיעה בשם או פגיעה בפרנסה שלא כדין.
תביעת נזיקין בגין שיבוש יכולת לבצע את העבודה שלא כדין במישרין או בעקיפין.
כיום ניתן לתבוע בבתי דין לעבודה בגין התעמרות אסורה בעבודה על עוגמת נפש ולקבל פיצויים.

בישראל

ביולי 2015 אישרה הכנסת בקריאה טרומית את הצעת החוק למניעת התעמרות בעבודה, בגינו ניתן לתבוע על סכום של עד 120,000 אלף שקלים. עם זאת, כשנתיים וחצי מקבלת האישור בקריאה הטרומית, הצעת החוק עומדת בסטטוס "הכנה" לקראת קריאה ראשונה במליאת הכנסת. 
במאי 2015 קבוצה של חברי כנסת שבראשן ח"כ מרב מיכאלי הניחה על שולחן הכנסת לדיון מוקדם את הצעת החוק למניעת התנכלות תעסוקתית, שנוסחה בין היתר בסיוע המשפטנית ד"ר אורית קמיר. לאורך שלוש שנים הצעת החוק לא התקדמה בהליכי החקיקה.
במהלך חודשים נובמבר-דצמבר 2018 שבה ועלתה הצעת החוק לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, אך לא התקדמה בשל התנגדויות שונות של משרדי המשפטים, הרווחה והעבודה והכלכלה. הצעת החוק לא התקדמה בין היתר בשל הקדמת הבחירות לכנסת ה-21. בין המחלוקות ששררו בין המשרדים למגישי הצעת החוק צפו כמה סוגיות: שאלת הצורך להוכחת נזק בתביעות על התעמרות, שאלת הצורך להוכיח כוונה של הפוגע או מודעות לכך שהוא פועל באופן פוגעני ושאלת תחולת החוק גם על לקוחות וספקים.
בשנת 2016 פסק בית הדין האזורי לעבודה בירושלים פיצוי בסך 80,000 ש"ח בגין התעמרות בעבודה. בהיעדר חקיקה ספציפית למתן פיצוי בגין התעמרות בעבודה ניתן הפיצוי בגין הנימוק הכללי של עגמת נפש. נשיאת בית הדין הארצי לעבודה ורדה וירט לבנה אף התבטאה מספר פעמים וקראה לקדם את חקיקת החוק בנושא.

בתרבות הפופולרית

בספר ובסרט "השטן לובשת פראדה" מתוארת בפירוט התנהגותה של מירנדה פריסטלי (מגולמת על ידי מריל סטריפ), עורכת מגזין האופנה היוקרתי "מסלול", כלפי הכפופים לה.  התנהגות זו, אשר גובלת בהתעללות נפשית ופסיכולוגית, כוללת עומסי עבודה גבוהים, השראת סטרס תמידי על ידי עיסוק אובססיבי בהישגים וביצועים וערעור מתמיד של תחושת היציבות התעסוקתית, דרישות גחמתיות ועוד.  בסרט "איך להיפטר מהבוס" מתוארים בוסים מתעללים נוספים: בוס אחד (דייוויד הארקן, מגולם על ידי קווין ספייסי) משרה לחץ תמידי ומעביד קשה את עובדיו כדי שיחשבו שיקבלו קידום לתפקיד חדש, ולבסוף לוקח את סמכויות התפקיד המדובר לעצמו; בוס אחר (בובי פאלט, מגולם על ידי קולין פארל) מתייחס בגסות לעובדים בחברה; ובוסית נוספת (ד"ר ג'וליה האריס, מגולמת על ידי ג'ניפר אניסטון) מנסה לסחוט מינית את העוזר שלה, אשר מאורס באושר לאישה אחרת.