google/wiki40b huggingface dataset:
נתיב אווירי

נתיב אווירי הוא רצועה צרה ומאורכת במרחבי האוויר שמעל לכדור הארץ, אשר נקבעה בידי רשויות פיקוח התעופה, המקומיות והבינלאומיות, כנתיב לתנועת כלי טיס מנקודה לנקודה.

הצורך בנתיבים

כלי טיס טסים במרחב תלת ממדי - "השמים". עם התרבות כלי הטיס במהלך המאה ה-20, הוגדרו נתיבים אוויריים ואזורים אוויריים שונים על מנת ליצור סדר בתנועה האווירית הרבה ולמנוע תאונות. אזורים ונתיבים אוויריים מורכבים מנפח אווירי, הכולל גובה מזערי ומרבי מעל פני הים (במינוח מקצועי מקובל - מעפ"י או QNH) או מעל פני השטח (מעפ"ש), ותיחום גאוגרפי. במקומות מסוימים, ולכלי טיס מסוימים, יש אזורי טיסה שמותר לטוס בהם חופשי - בלי לשמור על נתיב מסוים (למעשה אין "כביש", רק אזור). אזורים אלו משמשים לאימונים או לטיסות כיף שונות.
נתיבים אוויריים בדרך כלל משמשים לתעבורה - להגיע מנקודה A לנקודה B.

סוגי נתיבים אוויריים

הנתיבים האוויריים מתחלקים לנתיבים של טיסת ראייה (VFR - VISUAL FLIGHT RULES) ולנתיבים לטיסת מכשירים (IFR - INSTRUMENT FLIGHT RULES).

נתיבי טיסת ראייה

נתיבי טיסת ראייה מחייבים את צוות תא הטייס להיות בקשר עין עם הקרקע במשך כל זמן הטיסה. הניווט בטיסה כזו מתבצע באמצעות זיהוי של נקודות על מפה. למשל, בנתיב האוויר שבין חיפה לתל אביב טסים המטוסים על קו חוף, ומזהים את תוואי הקו ואת הערים הגדולות לאורכו - חיפה, חדרה, נתניה ותל אביב. טיסת ראייה יכולה להיות מבוקרת בבקרת מכ"ם או לא מבוקרת, ואז היא באחריות מלאה של צוות המטוס לטיסה על-פי הנהלים.
בתנאי מזג אוויר קשים, שבהם קשה לראות את הקרקע מתחת למטוס או לפניו, חייבים לעבור לטיסת מכשירים, או לחלופין, אם אין במטוס מכשירים מתאימים, לטפס לגובה שמעל לעננים (טיסה בתוך עננים מסוכנת), ולטוס לפי הוראות בקר (למשל - ימינה 90 מעלות), עד שנוצר קשר עין מחודש עם הקרקע. בהיעדר קשר עין עם הקרקע, וללא הכוונה - קיימת סכנת התנגשות בהרים, למשל.

נתיבי טיסת מכשירים

נתיבים אלו תמיד מבוקרים בבקרת מכ"ם. בטיסת מכשירים מטיס צוות תא הטייס את המטוס לנקודות במרחב בעזרת עזרי ניווט. עזרי ניווט הם מכשירים שנמצאים בנקודות שונות ומשדרים אות תמידי, שכל מטוס בעל מכשיר מתאים מסוגל לקלוט ולפענח אותו, וגם להצליב מידע מכמה מכשירים. בטיסה מסוג זה אין הכרח להביט בקרקע ולזהות את נתיב הטיסה בעין. לכן כשיש עננים שלא מאפשרים לראות את הקרקע, או בטיסה מעל ים (חלק ניכר מן הטיסות הבינלאומיות) יש לטוס ב"טיסת מכשירים".

תכנון נתיבי אוויר

גובהם של נתיבי אוויר מתוכן בהתאם למכשולים שיש בשטח (אנטנות, הרים), וכן בהתאם לסוג המטוסים שטסים: מטוסי נוסעים יטוסו גבוה יותר, ובהתאם ליעדי הטיסה הקיימים.
סוורה האסל

סוורה הלגה האסל (בנורווגית: Sverre Helge Hassel ‏ 30 ביולי 1876 - 6 ביוני 1928) היה חוקר קטבים נורווגי ואחד מחמשת האנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן, ב-14 בדצמבר 1911.

חייו

סוורה האסל נולד בכריסטיאניה, נורווגיה, וברגע שהגיע לגיל המתאים, יצא לים וקיבל תעודת חובל. בין 1898 ל-1902, השתתף האסל במסע של אוטו סוורדרופ,שניסה להקיף את גרנלנד.
האסל היה שוטר במחנה הצי בשנת 1904, לפני שנשכר כעוזר ברשויות המכס בקריסטיאנזנד. בשנת 1922 התמנה האסל למפקח מכס ומנהל משרד בגרימסטאד.
יחד עם הלמר האנסן, נבחר האסל כמומחה לנהיגת כלבי מזחלת במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן, בשנים 1912-1910. ב-14 בדצמבר 1911, היה האסל, יחד עם אמונדסן, האנסן, אולאף ביאלאנד ואוסקר ויסטינג לאנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי. על השתתפותו במשלחת, קיבל את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה הנורווגי שקבע המלך הוקון השביעי ב-1912 כגמול למשתתפים במשלחתו של רואלד אמונדסן. 
סוורה האסל מת ב-1928 במהלך ביקור אצל אמונדסן.
ייל (מכונית)

מכוניות עידן הפליז

עידן הפליז הוא מונח אמריקאי לתקופה המוקדמת של ייצור כלי הרכב, הקרוי על אבזרי הפליז הבולטים ששימשו בתקופה זו לחלקים כמו אורות ורדיאטורים. בדרך כלל מכוניות אילו שהיו קרויות בארצות הברית "Brass Era car"  יוצרו בין השנים 1896 עד שנת 1915, תקופה שבה כלי רכב אלה היו בתצורת כרכרות נטולות סוסים.
דגם "ייל" הוא דגם אופייני לסגנון ה-"Brass Era car" .
דיק פרנסיס

חייו

פרנסיס נולד בדרום ויילס. אביו היה רוכב סוסים ומנהל אורווה. במהלך מלחמת העולם השנייה דיק פרנסיס היה טייס שהפעיל מטוסי קרב וגם מפציצים. הוא פרש מחיל האוויר המלכותי בשנת 1946.
משנת 1953 עד שנת 1957 רכב בשירות אליזבת, המלכה האם. בשנת 1957, לאחר נפילה קשה, נאלץ לפרוש מרכיבת סוסים. האירוע הזכור ביותר בקריירת רכיבת הסוסים של פרנסיס התרחש בשנת 1956, כאשר Devon Loch, הסוס 'המלכותי' עליו רכב נפל לפתע רגע לפני זכייה במרוץ, והפסיד עקב כך את המרוץ החשוב. כיום משתמשים במטאפורה "To do a Devon Loch" כדי לתאר כישלון פתאומי של הרגע האחרון של ספורטאי או קבוצה שזכייתם בתחרות מסוימת נחשבת לבטוחה. 
ב-1957, לאחר פרישתו, פורסם ספרו האוטוביוגרפי "The Sport of Queens" וזה הוביל אותו לתפקיד כתב לענייני רכיבת סוסים של העיתון "London Sunday Express", תפקיד אותו מילא 16 שנים. בשנת 1962 פרסם את המותחן הראשון שלו: "Dead Cert". בשנים שלאחר מכן הייתה לו תפוקה של ספר לשנה. בשנת 1970 זכה בפרס אדגר עבור ספרו "Forfeit". הוא זכה בפרס פעמיים נוספות, ב-1981 עבור הספר "בכוח הזרוע" (Whip Hand) וב-1996 עבור הספר "שברון באפילה" (Come to Grief). 
אשתו של דיק פרנסיס, מרי, עזרה לו רבות בתחקירים לכתיבת הספרים. בביוגרפיה לא מורשית, שפורסמה בשנת 1999, הועלתה ההשערה שהיא למעשה כתבה את ספריו. לאחר מותה של מרי בשנת 2000 הפסיק דיק פרנסיס לכתוב יצירות חדשות, עד שנת 2006, אז פרסם את הספר "Under Orders". את שלושת ספריו האחרונים כתב יחד עם בנו פליקס.
Jerusalem Review of Legal Studies

The Jerusalem Review of Legal Studies הוא כתב עת משפטי היוצא לאור בהוצאת הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ומוקדש לסקירת ספרים ומחקרים בתאוריה המשפטית. הוא מבוסס על סימפוזיונים שבהם מוזמנים מחברי ספרים ומחקרים להשיב למגיבים על הספר או על המחקר. התגובות ומענה המחבר כמו גם לקחים מהדיון החי בסימפוזיון מפורסמים בכתב העת. כתב העת מתפרסם גם בהוצאת אוקספורד.
סימפוזיונים קודמים שפורסמו בו כוללים את ספרו של דאג הוסאק על הפללה, ספרו של ויל קימליקה על רב תרבותיות, ריי לאנגטון על פורנוגרפיה ודייוויד רבן על ההיסטוריה של המשפט האמריקני. כתב העת נוסד על ידי דוד אנוך ואלון הראל.
פסטיבל סולם יעקב

פסטיבל סולם יעקב הוא פסטיבל מוזיקת פולק/קאנטרי דו-שנתי המתקיים בצפון הארץ.
הפסטיבל הוא במה לאמנים חובבים ומקצועיים, מהארץ ומחו"ל, השרים ומנגנים בז'אנרים אלו, ומזוהה מעל לכל עם הקהילה האנגלוסקסית בישראל. מאז ראשיתו הוא משמש מקום מפגש רב-משתתפים לקהילה זו, ושפתו הרשמית הייתה ונשארה אנגלית, למרות שבשנים האחרונות החלו להגיע אליו גם ישראלים שאינם אנגלוסקסים, במספרים גדלים והולכים.
בשל סוג המופעים, האווירה התרבותית והרכב הקהל זכה הפסטיבל לכינוי "המימונה" של העדה האנגלוסאקסית בארץ. כמו כן, זכה הפסטיבל לכינוי "פסטיבל וודסטוק הישראלי".

מישראל

רבות מהלהקות הישראליות שהופיעו בסולם יעקב מנגנות בסגנון המוזיקלי האירי, ושמותיהן של רבות מהן מבטאים זאת.
עם האמנים וההרכבים נמנים דייוויד ברוזה, שלמה בר, שי טוחנר, אהוד נתן, גבע אלון, "קטיפה שחורה", "הפונדקאים", "עשב כחול לבן", עדה ודיאן, "אמרלד", "אייריש קרים", "כחול", "הכנענים", "תנועת המרי הלהקה", "דרכים כפריות" ("Country Roads"), יונתן מילר, ג'וליאן שגרן, טד קופר, סירל פורמן סופר, דייוויד דקלבאום, רון דקלבאום, יעל דקלבאום, דנה הלוי, "חמש תלתן", "ירוק עד", "עשב בר", אבנר שטראוס, אלי מרכוס וג'יין בורדו.
פרנץ שמידט

חייו

פרנץ שמידט נולד בפרסבורג שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום ברטיסלאבה, בירת סלובקיה). שמידט למד אך מעט עם תאודור לשטיצקי, היות שהתעמת איתו. מאוחר יותר, כשעבר עם משפחתו בשנת 1888 לווינה, למד שמידט בקונסרבטוריון שבעיר הלחנה עם רוברט פוקס, צ'לו עם פרדיננד הלמסברגר ותאוריית המוזיקה עם המלחין אנטון ברוקנר. בשנת 1896 סיים את לימודיו בהצטיינות.
לאחר מכן גבר על שלושה-עשר אחרים בקבלה לתפקיד צ'לן בתזמורת של אופרת החצר הווינאית, בה עבד עד 1914, לעיתים קרובות עם גוסטב מאהלר. מאהלר העניק לשמידט בדרך כלל את כל התפקידי הסולו של הצ'לו, אף שפרידריך בוקסבאום היה רשמית נגן הצ'לו הראשי של התזמורת. שמידט היה גם נגן מבוקש בהרכבי מוזיקה קאמרית. בינו לבין המלחין ארנולד שנברג התפתחו קשרים מיוחדים, על אף ההבדל הגדול בין סגנונותיהם.
בשנת 1914 קיבל שמידט תואר פרופסור האקדמיה למוזיקה בווינה. בשנת 1925 מונה למנהל האקדמיה, ולאחר שנתיים לרקטור. מצבו הבריאותי המחמיר אילץ אותו לפרוש לגמלאות בשנת 1937. לאחר שנתיים, ב-11 בפברואר 1939, נפטר שמידט ממחלתו.
היילי אנדרסון

ביוגרפיה

אנדרסון נולדה בסנטה קלרה בשבקליפורניה. אחותה, אליסה, המבוגרת ממנה בשנה, אף היא שחיינית מצטיינת בעלת מדליית זהב אולימפית (לונדון 2012). היא לומדת ושוחה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
במבחנים האמריקאיים לאליפות העולם בשחייה סיימה אנדרסון במקום השני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:31.66 דקות ונכללה בנבחרת. באליפות עצמה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:20.62 דקות ובמקום 28 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:45.91 דקות.
באליפות העולם שנערכה בשנגחאי, סין בסוף יולי 2011 הייתה אמורה אנדרסון להשתתף במשחה ל-25 ק"מ אך היא לא התייצבה למשחה. שבועיים לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן שבסין באוגוסט, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:21.72 דקות, לפני מלני קוסטה מספרד (16:21.79 דקות) ולוריין בויל מניו זילנד (16:26.37 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:27.11 דקות, אחרי בויל (8:26.30 דקות) ולפני קוסטה (8:33.66 דקות).

סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אנדרסון במדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:57:38.6 שעות, אחרי אווה ריסטוב מהונגריה (1:57:38.2 שעות) ולפני מרטינה גרימלדי מאיטליה (1:57:41.8 שעות).

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה אנדרסון במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 56:34.2 דקות, לפני פוליאנה אוקימוטו (56:34.4 דקות) ואנה מרסלו קוניה (56:44.4 דקות) שתיהן מברזיל. 
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 הגנה אנדרסון על תוארה וזכתה במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 58:48.4 דקות, לפני קליופי אראוזו מיוון (58:49.8 דקות) ופיניה אונרם מגרמניה (58:51.0 דקות).
שאול אדלר

קורות חיים

אדלר נולד בשנת 1895 בקורליץ שברוסיה, ובילדותו (1900) היגר עם משפחתו לאנגליה. הוא למד רפואה באוניברסיטת לידס והתגייס כרופא לשורות הצבא הבריטי (1917–1920), מטעמו שירת בעיראק. כשהשתחרר התמחה בליברפול ברפואה טרופית ועבד תקופה בחקר המלריה בסיירה לאון, אז מושבה בריטית. במסגרת מחקרו זה הזריק לגופו טפילי מחלות, כדי לבחון את השפעתם על גוף האדם.
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל. תחילה עבד כפתולוג בבית החולים "הדסה" בירושלים, ובשנת 1925 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים, כאסיסטנט לפרזיטולוגיה. בשנת 1928 הועלה לדרגת פרופסור חבר ושימש ראש המחלקה לפרזיטולוגיה, אשר נוסדה על ידו באופן רשמי בשנת 1931, ובה מונה לפרופסור מן המניין בשנת 1934. במהלך השנים שימש גם דקאן הפקולטה לרפואה. במחלקה לפרזיטולוגיה עבד במחקר ובהוראה עד לפרישתו, בשנת 1965.
אדלר היה בין המדענים המוכרים בתחומו ברחבי העולם ושימש יועץ ויזם לפרויקטים שונים, בין היתר כיועץ למחלות טרופיות בארגון הבריאות העולמי וכחבר באקדמיה המלכותית הבריטית. שמו התבסס בעקבות מחקריו פורצי הדרך בחקר מחלות נפוצות הנגרמות על ידי טפילים. במחקרים אלו בודד את הטפילים הגורמים לסוגי המחלות השונות, דוגמת טפילי הסוג Theileria, קרצית המערות וחיידקי הסוג Anaplasma, ולאחר בידודם הואץ פיתוח החיסון נגד אותן מחלות. קדחת המערות, שושנת יריחו, מלריה ודיזנטריה היו בין תחומי מחקריו. החיסונים לקדחת ולמלריה פותחו לראשונה על ידו.
יחד עם חיים בן-מנחם החל אדלר את השימוש באוגר זהוב כחיות מעבדה. באמצעות השימוש באוגרים הוכיח אדלר בשנת 1937 שבעלי חיים אינם חסינים, כפי ששוער, מפני מחלת הצרעת.
עבודתו המדעית זיכתה את אדלר בפרסים רבים: פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים (פרס כבוד) (1949), מדליית הזהב ע"ש ד"ר רוזנפלד מטעם ההסתדרות הרפואית בישראל (1963),, פרס האגודה הרפואית הישראלית, פרס בובליק ופרס ישראל לרפואה (תשי"ז-1957).
הוא הוכתר בתואר אביר מסדר האימפריה הבריטית ובאות הוקרה של החברה הבריטית המלכותית לרפואה טרופית.
באוניברסיטת לידס, בה למד, קיבל ב-1965 תואר דוקטור לשם כבוד.
תרגומו לספר "מוצא המינים" של צ'ארלס דרווין זכה ב-1962 בפרס טשרניחובסקי.
עם תלמידיו נמנו נתן גולדבלום, שלמה הסטרין והאחים אהרן ואפרים קציר.
אדלר היה נשוי לסופי האסדן ואב לשלושה: יהודית, יהונתן ואשר.
נפטר ב-1966 בירושלים. בהלווייתו השתתף נשיא המדינה.
בשנת 1995 הודפס דיוקנו על בול ישראלי.
ידי ג'אז

ידי ג'אז היא תנועת ידיים נפוצה ששימושה מקובל בריקוד ותיאטרון. אופן הביצוע הוא החזקת הידיים עם כפות הידיים קדימה ואצבעות פרושות.
מיקום הידיים יכול להשתנות מווריאציה אחת לאחרת. בדרך כלל, הזרועות נמצאות מעל גובה הכתפיים. ניתן גם להחזיק יד אחת ישרה באלכסון כלפי מעלה והשנייה ישרה באלכסון כלפי מטה. וריאציה נוספת היא החזקת הזרועות באופקי, כשהמרפקים נוגעים בצידי הגוף.
ניתן להרעיד את ידי הג'אז, כמו תוף מרים. אך זהו אינו חלק חיוני מהתנועה עצמה.
הצללפוני

הַצְּלֶלְפּוֹנִי היא דמות המוזכרת באופן מעורפל הן במקרא והן במדרשי חז"ל. יש הטוענים כי מדובר באשת מנוח, אם שמשון, אשר שמה אינו מוזכר במקרא. על שמה היישוב צלפון, אזור בו כמה מופעי שם הקשורים בשמשון, כמו בית שמש, צומת שמשון וכדומה.

הצללפוני במקרא

"בְּנֵי יְהוּדָה פֶּרֶץ חֶצְרוֹן וְכַרְמִי וְחוּר וְשׁוֹבָל. וּרְאָיָה בֶן-שׁוֹבָל הֹלִיד אֶת-יַחַת וְיַחַת הֹלִיד אֶת-אֲחוּמַי וְאֶת-לָהַד אֵלֶּה מִשְׁפְּחוֹת הַצָּרְעָתִי. וְאֵלֶּה אֲבִי עֵיטָם יִזְרְעֶאל וְיִשְׁמָא וְיִדְבָּשׁ וְשֵׁם אֲחוֹתָם הַצְּלֶלְפּוֹנִי" (דברי הימים א', ד', א'-ג')
הצללפוני הייתה ממשפחת כלב בן יפונה, משבט יהודה. אחותם של יזרעאל, ישמא וידבש. היא הוזכרה בשמה עם שאר אחיה, ככל הנראה משום חשיבותה. הרב ח"ד רבינוביץ (דעת סופרים) כותב: "שלושת האחים פעלו למען מעמדו של השבט- בין האנשים, ואחותם- בין הנשים"

הוראת השם "הצללפוני"

קשה לעמוד על משמעות השם. גם המשך הרשימה המונה שמות אנשים, שהם כאילו אחיה של הצללפוני, מעורפל. לפיכך הוצעו הצעות שונות לתיקון הנוסח, ובייחוד הוצע לחלק את השם "הצללפוני" לשני שמות של זכרים: "יהללאל" ו"צפוני" ולזהות את "יהללאל" עם איש ששמו כך, הנזכר בדברי הימים א', ד', ט"ז - בלא ציון ייחוס. אולם לגבי סברות אלו הועלו ספקות. יש המפרשים "הצללפוני" כלשון הצל את פניי, כלומר, תן לצילך לכסות את פניי, פרוש עליי את חסותך. לפי זה, השם מביע את בקשת העלמה המופנית אל האל.
חזירת יהודים

המוטיב הימי־ביניימי וקבלתו

האיור הימי־ביניימי של חזירת יהודים מציג בני־אדם וחזירה במגע אינטימי. הדמויות האנושיות מציגות את סימני־ההיכר האופייניים ליהודים בתקופה ההיא - כך למשל את "כובע היהודים" או סוג של טלאי צהוב. בגרסה הנפוצה של האיור יונקות הדמויות האלה, המאופיינות כיהודים, מעטיניה של החזירה. בגרסאות אחרות הם רוכבים על החזירה כשפניהם לאחוריה, בשעה שהיא משתינה, בעוד שבגרסאות אחרות של האיור הם מחבקים או מנשקים חזירים.
נתן גוטמן

ביוגרפיה

גוטמן נולד בטורונטו שבקנדה ועלה בצעירותו לישראל, בה גדל בגבעתיים. ב-1985 התגייס לגלי צה"ל ושירת ככתב מדיני בתחנה. הוא סיים תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1993, בנוסף ללימודים במכון הרמן ליהדות בת זמננו באותה אוניברסיטה.
לאחר מכן שימש ככתב עיתון "חדשות" בוושינגטון עד לסגירתו של העיתון. ב-1994 הצטרף לערוץ הראשון, תחילה כעורך המייסד של מהדורת הלילה "מהיום למחר", וב-1996 מונה לעורך מהדורת החדשות "מבט". בשנת 1999 עבר לעיתון "הארץ", וב-2001 מונה ככתב האמריקאי של העיתון – תפקיד בו שימש עד 2005, אז עבר גוטמן לג'רוזלם פוסט לסקר מוושינגטון עד ל-2007, כאשר חזר לרשות השידור לשמש באותו התפקיד והחליף את ירון דקל. במקביל כתב טורי אורח בוואלה! NEWS בנושא הבחירות לנשיאות בארצות הברית. ב-2017 המשיך לשרת ככתב וושינגטון עבור תאגיד השידור הישראלי, שירש את רשות השידור.
גוטמן נשוי לוורד ואב לשלושה.
אונומסטיקון

אוֹנוֹמַסְטִיקוֹן (ביוונית: ὀνομαστικόν, משמעות השמות) עוסק באיסוף וניתוח של שמות ומונחים בדיסציפלינה מסוימת. לדוגמה: בתחום הגאוגרפיה האונומסטיקון מכיל ריכוז שמות יישובים ומקומות אחרים (כגון שמות הרים, חורבות או מעיינות) בתקופות נתונות באזור מוגדר מראש. בדרך כלל מובא מקור השם ותיאור קצר של המקום לאור מקורות היסטוריים, עדויות אישיות של בני המקום וכדומה. בדרך כלל מסודרת רשימת השמות לפי אלפבית.
באונומסיטיקון היסטורי נאסף החומר מספרי היסטוריה, כרוניקות ספרות תאולוגית כגון כתבי אבות הכנסייה וחיבורים פרשניים, כתובות יהודיות ומסמכים דתיים ומשפטיים אחרים, רשימות אדמיניסטרטיביות ושלטוניות, תיאורים של עולי רגל וממצאים ארכאולוגיים כגון מטבעות.

האונומסטיקון של ארץ ישראל

האקדמיה הישראלית למדעים יזמה ומכינה, החל משנות השישים, הפקת אונומסטיקון של ארץ ישראל. האונומסטיקון אמור להביא בפני הקורא כל מקור המוסר מידע על ארץ־ישראל ומאזכר יישוב, מקום גאוגרפי או קבוצה אתנית הנזכרים בספרות היוונית והרומית בתחום הזמן שמלפני כיבוש אלכסנדר הגדול ועד התקופה הערבית בארץ ישראל. סדר הערכים הוא אלפביתי ובתוך כל ערך הסידור הוא כרונולוגי. את הרעיון המקורי יזם מיכאל אבי־יונה. לשם הכנת הספר (או המאגר הממוחשב) לוקטו חומרים מתוך למעלה מאלף חיבורים וקבצים שונים.
איסוף החומר נשלם בראשית שנות ה־2000 והמידע שנאסף קיבל ביטוי חלקי ב־Tabula Imperii Romani, פרויקט משותף ליצירת האטלס של האימפריה הרומית
סימן יעקובי

בתורת המספרים, סימן יעקובי הוא הכללה של סימן לז'נדר.
שימושו העיקרי הוא בפירוק ובדיקת ראשוניות של מספרים שלמים, בעיקר בשביל יישומים שונים בתחום הקריפטוגרפיה.

דוגמאות

ולכן, סימן יעקובי לא מספק מידע לגבי אם 33 הוא שארית ריבועית
פרננדו השלישי, מלך קסטיליה

ביוגרפיה

פרננדו השלישי נולד ב-5 באוגוסט 1199 להוריו אלפונסו התשיעי, מלך לאון ובֶּרֶנְגֶלַה, מלכת קסטיליה. פרננדו ירש את ממלכת קסטיליה מאימו ברנגלה, מלכת קסטיליה בשנת 1217, ולחם באביו שניסה לכבוש את נחלתו. בשנת 1230 מת אביו אלפונסו התשיעי, מלך לאון, ופרננדו ירש אף את ממלכת לאון. מעתה ואילך שתי הממלכות היו מאוחדות תחת השם ממלכת לאון וקסטיליה או בפשטות הכתר של קסטיליה. לאחר מכן כבש פרננדו השלישי את עמק נהר הגואדלכביר כולל העיר סביליה. פרננדו נהג לשבת בכיכר זוקודובר בטולדו להאזין לעם ולחרוץ משפט.
ב-30 במאי 1252 מת פרננדו השלישי, ובנו אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1671 הוכרז קדוש על ידי הכנסייה.
AK-74

OC-14 גרוזה

בסוף שנות ה-80 פותח דגם בולפאפ של רובה סער OC-14 המכונה "גרוזה" - סערה, שנקודת המוצא לתכנונו הייתה הדגם AKS-74U. מאפיינים: ממדים: משקל: 2.7 ק"ג, 3.1 ק"ג לפי הדגם) אורך כולל: 720 מילימטר, 720 מילימטר (לפי הדגם) אורך קנה: 240 מילימטר, 415 מילימטר (לפי הדגם)
הזנה: 20\30 כדורים טווח ירי: 400 מטר קליבר: 9X39\7.62X39\5.45X39 (כדור ללוחמה בשטח עירוני מסוג SP-6 SP-5) מילימטר עיצוב: בולפאפ המבוסס על AKS-74U, שילוב עם מטול 40 מ"מ מסוג GP-25 כשלשניהם הדק אחד המעביר בין מטול לרובה בדומה להעברה של M-16 מאוטומטי לחצי-אוטומטי. בנוסף יש אפשרות הרכבה של כוונה אופטית X4 ומשתיק קול כוונת: כוונת הדומה לכוונת הסטנדרטית של M-16 עם מפצה, המשמשת גם כידית. בנוסף לכוונת ידית יש כוונת מתקפלת קדמית לירי מטולים.
דגם זה נמצא בכמויות מוגבלות בשימוש הספצנאזים השונים, הכוחות המיוחדים של רוסיה.
כתר האימפריה הממלכתי

כתר האימפריה הממלכתי (באנגלית: Imperial State Crown) הוא כתר המהווה חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת.

תיאור הכתר

הכתר דומה בעיצובו לכתר אדוארד הקדוש כאשר בבסיסו של הכתר ארבעה צלבי פטה (Cross pattée) שביניהם ארבעה פרחי חבצלת (fleur-de-lis). מעל בסיס הכתר ארבע חצאי קשתות שבנקודת חיבורם מונד מוזהב ובראשו צלב. מתחת לקשתות כיפת קטיפה ששוליה מעוטרים בארמין. הכתר מעוטר ב-2,868 יהלומים, 273 פנינים, 17 אבני ספיר, 11 אבני ברקת ו-5 אבני אודם.
בכתר משובצות אבנים יקרות ידועות - בצלב שבראש הכתר משובץ ספיר שנקרא "ספיר אדוארד הקדוש", שעל פי האמונה לקוח מטבעתו של אדוארד המודה. כמו כן בחזית הכתר משובץ אודם הנסיך השחור. בחזית הכתר משובץ יהלום קולינן II המכונה גם "הכוכב הקטן של אפריקה".
בחלקו האחורי של הכתר משובץ ספיר סטוארט שמשקלו 104 קרט (20.8 גרם).
אלף העלה

מאפיינים

מרבית סוגי המשפחה הם צמחי מים, רב-שנתיים (עם מספר מינים חד-שנתיים), עשבוניים (עם מיעוט של עצים ושיחים). הפירות כמעט תמיד קטנים ועגולים. יש רק ביצית אחת בכל שחלה.

מקור השם

משפחת אלף העלה נקראה בעברית על שם הסוג אלף עלה, אך באנגלית שמה (Haloragaceae) נלקח מהסוג Haloragis, הוא ה-Raspwort בעגת האוסטרלים. הבחירה בשם העברי של הסוג אלף עלה הוא תרגום ישיר של Milfoil, השם המקובל לסוג באנגלית.
מחלף בר-אילן

היסטוריה

המחלף נפתח לתנועה בשנת 1994‏, במסגרת מחלוף חלקו המרכזי של כביש 4, המכונה "כביש גהה". עד אז היה במקום צומת, שבו שררו באופן קבוע עומסי תנועה רבים. בתחילה חיבר המחלף לכיוון מזרח את כביש 4 עם "דרך בר-אילן", דרך מקומית העוברת בין גבעת שמואל וקריית אונו. ב-10 באוקטובר 2002 אירע פיגוע סמוך למחלף. באוקטובר 2007 התווסף למחלף קישור לכביש 471 עם פתיחת חלקו המערבי של הכביש. לשם כך שופץ המחלף והורחב, על מנת להגדיל את קיבולת כלי התחבורה העוברים בו.

מבנה המחלף

המחלף מורכב משני גשרים גדולים המאפשרים פניות שמאלה. האחד, מכביש 4 בכיוון דרום לעבר כביש 471 בכיוון מזרח, והשני מכביש 471 בכיוון מערב לעבר כביש 4 בכיוון דרום.
בניגוד למקובל ברוב המחלפים, הנוסעים בכביש 471 לכיוון מערב והרוצים להגיע צפונה צריכים לנסוע בשני הנתיבים השמאליים, בעוד הנוסעים דרומה צריכים לנסוע בשני הנתיבים הימניים.
משה מעוז

ביוגרפיה

מעוז נולד בתל אביב. בגיל 12 הצטרף לאצ"ל, השתתף באימוני שדה והדביק כרוזים בתל אביב. שירת באצ"ל עד קום המדינה. בשנת 1952 סיים את לימודיו בתיכון והתגייס לצה"ל שם שירת ביחידה קרבית.
את לימודי לתואר ראשון סיים בשנת 1958 באוניברסיטה העברית במגמת היסטוריה של המזרח התיכון, שפה וספרות ערבית. הוא החל לעבוד כעוזר ליועץ ראש הממשלה בן-גוריון לענייני הערבים בארץ בשנת 1960 ולאחר כשנה ב - 1961, המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים והשלים תואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון ויחסים בינלאומיים, בנוסף, למד גם טורקית וצרפתית.
בשנת 1966 השלים תואר Ph.D בקולג' סנט אנתוני, אוניברסיטת אוקספורד, אנגליה, בהיסטוריה של המזרח התיכון, והחל משנת 1968 שימש מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל, החל משנת 1971, כיהן כיושב ראש המכון ללימודי אסיה ואפריקה באוניברסיטה העברית.
בשנת 1975 סיים את תפקידו במכון ללימודי אסיה ואפריקה והחל לנהל את המכון למחקר על שם הארי טרומן למען קידום השלום  באוניברסיטה העברית. הוא המשיך בתפקידו עד שנת 1978, כשבמקביל, משנת 1977 ועד 1979, ייעץ לוועדת חוץ וביטחון בכנסת. ב-1978 שירת בשירות מיוחד בצבא בדרגת אלוף-משנה עד שנת 1980. בשנים אלו שימש כיועץ לענייני ערבים לשר הביטחון דאז עזר ויצמן.
בין השנים 1983–1986 שימש מעוז יושב ראש החוג ללימודי אסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים ובמקביל היה חבר בוועדות המייעצות על יחסי ערבים-ישראלים לראש הממשלה שמעון פרס.
בשנת 1992 חזר מעוז לנהל את המכון למחקר על שם הארי טרומן למען קידום השלום, האוניברסיטה העברית ובמקביל היה חבר בוועדות המייעצות על יחסי ערבים ישראלים לראש הממשלה יצחק רבין. באמצע שנות התשעים הקים את העמותה הישראלית ללימודים בינלאומיים.
בשנת 1998 כיהן כיושב ראש המרכז לחקר החברה הערבית בישראל ובשנת 2003 החל לכהן כיושב ראש עמית בדיאלוג היהודי-איסלמי בפורום של נשיא המדינה.
מעוז הוא אב לשתי בנות - פרופסור יפעת מעוז וד"ר דריה מעוז.
דאס פרייע ווארט

דאס פרייע ווארט היה עיתון אנרכיסטי שיצא במשך זמן קצר בליברפול ב- 1898 על ידי רודולף רוקר.
ב- 1898 שכנע מוריס יגר (Morris Jeger), אנרכיסט יהודי מליברפול ובעליו של בית דפוס קטן, את רודולף רוקר והידועה בציבור שלו מילי ויטקופ לעבור לשם אחרי שרוקר לא היה יכול למצוא עבודה בלונדון. הוא גם שכנע אותו לערוך את העתון ביידיש דאס נייע ווארט. רוקר התנגד בנימוק שאינו יודע את השפה וגם שאין לו ידע מספיק על התנועה האנרכיסטית היהודית באנגליה למרות ששהה זמן מה בוייטצ'אפל עם האנרכיסטים היהודים שם. יגר הציע לתרגם את מאמריו של רוקר מגרמנית.
דאס נייע ווארט הכיל ארבעה עמודים בכל גיליון ותפוצתו הייתה כמה מאות עותקים. הוא יצא לאור לראשונה בסוף יולי 1898 והיה לכתב העת האנרכיסטי היחיד ביידיש משום שארבייטער פריינד פסק להופיע בשל מחסור בכסף. העיתון התקבל יפה על ידי האנרכיסטים היהודים הבריטים אבל רוקר לא היה מרוצה ממנו. חלק מאי שביעות הרצון הייתה מכך שיגר הגניב רבים מרעיונותיו בזמן שתרגם את מאמריו של רוקר. אחרי ארבעה או חמישה גיליונות קיבל רוקר הזמנה מתומס אייגס (Thomas Eyges) מזכיר ועדת הארבייטער פריינד, שהתרשם מעבודתו של רוקר בעיתון בליברפול, לחזור ללונדון ולהיות עורכו של ארבייטער פריינד המתחדש. רוקר לא היה יכול לדחות את ההצעה וכך הגיליון האחרון של דאס נייע ווארט הופיע ב- 17 בספטמבר 1898.
שכחו אותי בבית 4

תקציר עלילה

העלילה עוסקת במשפחת מקאליסטר: קייט האמא, פיטר האבא, באז הילד הבכור, מייגן האמצעית וקווין הקטן. עברו 8 חודשים, מאז שקייט (קלרה קרי) ופיטר (ג'ייסון בייג'ה) התגרשו, ופיטר עמד להתחתן עם אשה בשם נטלי (ג'ואנה גוינג).
פיטר רצה שילדיו יכירו קצת יותר את נטלי (אשר עומדת להיות אמם החורגת), ולכן כאשר הגיע חג המולד, הוא הזמין אותם לבוא אליו בחגים, אך ילדיו סירבו להצעה. עבר יום וקווין (מייק ווינברג) התאכזב ממשפחתו אשר לא נענית לבקשותיו, והוא נזכר שיש לו הזמנה פתוחה אל אביו. קווין הגיע לביתה של נטלי, שמפנקת אותו עד מאד. שם הוא פגש את מר פרסקוט המשרת (אריק אברי), ואת מלי המנקה (ברברה בבקוק). אחרי כמה ימים קווין פגש את מארב הגנב (פראנץ' סטיוארט) שאותו הוא כבר מכיר ואת אשתו וירה ואמו מלי. לבסוף הוא מנצח וכולם חוגגים את חג המולד.
לוק וילקשייר

קריירת מועדונים

וילקשייר שיחק בצעירותו בקבוצות הנוער של אלביון פארק ווית' איגלס, סאות' קואסט וולבס ובמכון הספורט של אוסטרליה. בגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של מידלסברו. לאחר שעלה לבוגרים, לא הצליח לבסס את מעמדו כשחקן הרכב ועבר לבריסטול סיטי מהליגה השנייה.
לאחר מונדיאל 2006 עורר עניין בקרב מועדונים כמו אייאקס אמסטרדם ופ.ס.וו. איינדהובן אך בסופו של דבר חתם בטוונטה. בהופעת הבכורה שלו בטוונטה הוא הורחק. בסיום עונת 2007/2008 זכה עם המועדון באליפות הראשונה בתולדותיו.
ב-26 באוגוסט 2008, וילקשייר חתם בדינמו מוסקבה תמורת 6 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון נגד פ.צ. מוסקבה. ב-27 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד קריליה סובייטוב סמרה.
ב-31 ביולי 2014 סיים את חוזהו במוסקבה וחתם בפיינורד רוטרדם, ובסוף 2015 חתם באחמט גרוזני.
ב-31 באוגוסט 2016 חזר לקדנציה שנייה בדינמו מוסקבה שירדה מהליגה השנייה.
בסוף יולי 2017 וילקשייר חזר לליגת העל האוסטרלית כאשר חתם לעונה בסידני.
ב-11 במאי 2018 וילקשייר חתם בוולונגונג וולבס. בסיום עונת 2018 הודיע על פרישה מכדורגל.

קריירה בינלאומית

וילקשייר השתתף עם נבחרת הנוער של אוסטרליה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2001. בשנת 2004 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-14 בנובמבר 2009 וילקשייר הבקיע את שער הבכורה שלו לנבחרת בניצחון 1-2 נגד עומאן במסגרת מוקדמות גביע אסיה. מאז כניסתו של אנג'ה פוסטקוגלו לתפקיד מאמן הנבחרת וילקשייר ממעט לשחק ומעמדו בנבחרת ירד.