google/wiki40b huggingface dataset:
מוטי ברכאן

ביוגרפיה

ברכאן נולד בירושלים. סבו מצד אמו, מרים, היה הרב משה סקרוטה, חתן הרב משה מרדכי אפשטיין. סבו היה רב בסלובודקה ונרצח בשואה. 
לאחר שירותו הצבאי התקבל כקריין לקול ישראל. בקול ישראל הוא הגיש מצעדי פזמונים והשתתף בתסכיתים.
לאחר שנתיים עזב את הרדיו לטובת קריירת משחק בתיאטראות שונים כמו "תיאטרון החאן", בטלוויזיה ובקולנוע. הוא שיחק בהצגות שונות כמו "איי לייק מייק", "פרפרים הם חופשיים" ו-"כל אדם". בקולנוע הוא שיחק ב"האם תל אביב בוערת", "השמלה" ו"הדיבוק" ובסרט טלוויזיה גרמני על חיי בן-גוריון.. ברכאן נודע כזמר, תמלילן ומלחין, המחבר את השירים להפקות בהן הוא מופיע. במיוחד נודע שירו "הינך יפה רעייתי", שכתב וביצע לסרטו של אילן אלדד "הדיבוק" (1968) בו שיחק בתפקיד הראשי, תפקידו של חנן.
עם תום שנות ה-60, דעכה מעט קריירת המשחק של ברכאן משום שהוא בילה את מרבית זמנו בלימודי בימוי טלוויזיה וקולנוע ב'רויאל קולג' אוף ארט', בלונדון. אך הוא התפרסם מחדש באמצע שנות ה-70 כאשר שיחק לצידם של דודו אלהרר, אלי גורנשטיין, רחל הפלר ואושיק לוי בתוכנית הטלוויזיה "טלפלא" שזכתה לאהדת הצופים הצעירים.
כשחקן ומוזיקאי הפונה לילדים שיחק בנוסף לתוכנית "טלפלא" גם בתוכניות שוקי תוכי, מרציפר, בתסכיתי רדיו (תסכיתים וקרינות לסיפורים רבים בתוכנית לבת ולבן ולמי שמתעניין, כמו "פינוקיו", "עליסה בארץ הפלאות" ו-"על שפת הנחל"), בתיאטרון ובגני ילדים, והוציא מספר תקליטים ובהם סיפורים לילדים. כבמאי הוא ביים את הדיבוב לעברית של הסדרה היה היה - האדם ואת ההצגה "שכנים". כמדבב נשמע קולו במגוון של סדרות טלוויזיה לילדים, ביניהן הסדרה היה היה - האדם, סדרת האנימציה "פינוקיו" שם דיבב את דמותו של שמשון השועל, וכן בסדרה הדבורה מאיה שם דיבב את דמותו של פליפ החרגול. הוא דיבב גם את כל הדמויות בסדרות-הרכש "משלים בצורות" ו"העיפרון-הקסום" שנרכשו על ידי הטלוויזיה החינוכית.
ברכאן הלחין ושר שירים כמעט רק עבור הפקות שבהן השתתף כשחקן או כקריין (למשל שיר הפתיחה של טלפלא אותו ביצע עם יתר שחקני הסדרה). כמתרגם ברכאן תרגם מחדש חלק המספרים שהקריא כקריין ברדיו. חלק מתרגומיו ראו מאוחר יותר אור בדפוס, כגון תרגומו לספר "רובינזון קרוזו".
ברכאן מנהל את תחנת הרדיו "רדיו הר הצופים" של האוניברסיטה העברית בירושלים, בה הוא משמש גם כמרצה בחוג לעיתונות ותקשורת.
ברכאן הוא אב לשני בנים.
טוני נאדר

השכלה

הוא בעל תואר שני ותואר דוקטור (MD) ברפואה פנימית ופסיכיאטריה, קיבל דוקטורט (PhD) נוסף מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בתחום המוח ומדעים קוגניטיביים. הוא היה רופא אורח במרכז המחקר הקליני שלו. את הפוסט-דוקטורט שלו עשה כעמית קליני למחקר בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס ובבית הספר להוראת רפואה של אוניברסיטת הרווארד.

קריירה

נאדר ערך מחקרים בתחום הפעילות ההורמונלית, הנוירוכימיה, הנוירואנדוקרינולוגיה, על התפקיד הרפואי של המוליכים העצביים ועל הקשר בין גיל, התנהגות, תזונה, השפעות עונתיות ומצבי רוח. נאדר מדווח כי ברצונו לזכות בהבנה מלאה של הרוח והגוף ויחסיהם עם התודעה והפיזיולוגיה האנושית, הובילו אותו ל"התעוררות רוחנית" ולחקר המדע הוודי עם המהרישי. נאדר אמר כי למד ממהרישי על "שדה הרוחני (הלא-פיזי), שאינו חומר וכיצד הוא מתבטא ביקום". כפרופסור ומנהל, נאדר ניהל את התוכניות לבריאות הוודית על שם מהרישי והרצה בלמעלה מ-50 מדינות.
בספרו משנת 1994 פיזיולוגיה אנושית: ביטוי וודה והספרות הוודית, הראה נאדר מתאם אחד לאחד של מבנה ותפקוד בין 40 ההיבטים של הספרות הוודית לבין 40 חלקים מהפיזיולוגיה האנושית. [] עוד אמר כי גילה קווי דמיון בין ההשפעה האסטרולוגית של כוכבי הלכת לחלקים במוח האנושי. על פי הדיווחים, גוף העבודה הזה "נגזר" מהרעיונות של המהרישי ומההכשרה של נאדר בעצמו בפיזיולוגיה של המוח. במאי 1995 נאדר היה נואם מרכזי באוניברסיטת למינהל ע"ש מהרישי והציג את "התגלית האחרונה שלו כיצד חוק הטבע מנהל את הפיזיולוגיה, ואת היישום של ידע זה כדי למנוע ולמגר בעיות." [] הספר תואר כניסיון לתעד את הבסיס המדעי של "הפרשנות של המהרישי לאדוויטה וודנטה והוודות. על ידי קשר נוירואנטומיה ונוירופיזיולוגיה לאסטרולוגיה ולפילוסופיה הוודית". []
גאורג קארסקי

גֵאורג גדליהו קָארֶסְקי (Georg Kareski;‏ 21 באוקטובר 1878 – 2 באוגוסט 1947) היה ממנהיגי הציונות בגרמניה בתקופה שלפני עליית הנאצים לשלטון ובשנות שלטונם הראשונות. נקט עמדות רדיקאליות ומעוררות מחלוקת לגבי ההכרח לעליית היהודים מגרמניה לארץ ישראל ולגבי היחס לחוקי הגזע הנאציים.

ראשית דרכו

גאורג (גדליה) קארסקי נולד בעיר פוזן (פוזנן) שבפרוסיה, הקיסרות הגרמנית. עוד בצעירותו סבר כי ההתבוללות איננה הפתרון לבעיית היהודים בגרמניה והצטרף לתנועת "המזרחי". בגבור האנטישמיות בגרמניה הגיע לידי הכרה כי יש צורך בעלייה המונית של יהודי גרמניה לארץ ישראל והצטרף לתנועה הרוויזיוניסטית.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה מנהל של מספר מפעלי תעשייה בגרמניה כולל מפעל לייצור קרונות רכבת ומבשלת בירה. לפני עליית הנאצים לשלטון היה פעיל במסגרת קבוצה שנקראה "הציונים הממלכתיים" שהייתה שלוחה של תנועה הרוויזיוניסטית, וערך את שבועון התנועה das jüdische Volk (בגרמנית: "העם היהודי"). כן היה פעיל במאבק לשוויון האישה. בשנים 1928–1930 עמד בראש ועד הקהילה של ברלין והיה חבר בנציגות הארצית של היהודים בגרמניה (ה-Reichsvertretung der Deutschen Juden). הוא עמד בראשו של בנק קואורפטיבי של המעמד הבינוני היהודי בשם "בנק עבריה". כמו כן, עסק בהתרמה למפעל הציוני ואף תרם מהונו. 
בשנת 1933 נמנה עם הפעילים הרוויזיוניסטים שבהנהגת מאיר גרוסמן פרשו מהתנועה הרוויזיוניסטית והקימו את מפלגת המדינה העברית. עם מייסדי מפלגה זו נמנו פעילים רוויזיוניסטים נוספים כרוברט שטריקר, ממנהיגי הציונים באוסטריה, ריכרד ליכטהיים, ממנהיגי הציונים בגרמניה ובארץ ישראל, העיתונאי ד"ר הרצל רוזנבלום, המשורר יעקב כהן וזליג סוסקין, ממייסדי נהריה. בגרמניה פעלה המפלגה, בשנות שלטונו הראשונות של היטלר, בשם "מפלגת המדינה היהודית" - Judenstaat Party שגאורג קארסקי עמד בראשה. עם גבור רדיפות היהודים בגרמניה יצרה המפלגה, באפריל 1934, חזית מאוחדת עם התנועה הרוויזיוניסטית שנקראה בשם "המדינה היהודית".
ההרים הריפאנים

ההרים הריפאניים או הרי ריפאן הם רכס הרים המוזכר בכתבי גאוגרפים מהעת העתיקה ובהם אפולוניוס מרודוס, אריסטו, הקאטאוס ממיטוס, היפוקרטס, תלמי ופלוטרכוס. מיקומם של הרים אלה אינו ידוע, אולם הכותבים מציינים כי ההרים מושלגים.
כתבים מאוחרים יותר, מהתקופה הרומית מתייחסים בכינוי זה להרים המצויים בצפונה של אירופה, או בצפון אסיה. פומפוניוס מלא ממקם את ההרים בצפון הרחוק, באזור החוג הארקטי ופליניוס האב מתייחס בכינוי זה להרי אורל שברוסיה.
נוח ובסטר בספרו משנת 1823 מציין כי המלומדים של העת העתיקה התכוונו להרי האלפים.
תאולוגים נוצריים מייחסים את ההרים לארצו של ריפת בן גומר, המוזכר בספר בראשית, פרק י', וכן להרי רפא המוזכרים בספר היובלות (פרק ח'). הרי רפא מזוהים על ידי מלומדים נוצריים עם הרי האורל.
הרי ריפאאוס, על פני הירח, נקראים על שם ההרים הריפיאנים.
פיזיולוגיה של ההיריון

פיזיולוגיה של ההיריון היא מערכת של שינויים פיזיולוגיים שונים המתרחשים בגוף האישה במהלך ההיריון. שינויים אלו כוללים שינויים הורמונליים, המטולוגיים, מטבוליים ועוד.

שדיים

בשבועות הראשונים להיריון מופיעה תחושת גודש ומלאות בשדיים. עם התקדמות ההיריון השדיים גדלים והופכים נודולריים בשל גדילת ה-mamary alveoli. ייתכן שעוד לפני הלידה תופיע הפרשה צהובה מן הפטמה - הקולוסטרום.

שינויים רספירטוריים

מאחר שהרחם דוחק את הסרעפת, יש הקטנה של הנפח השאריתי של הריאה. הסרעפת עולה (כ-4 ס"מ) וכלוב הצלעות מתרחב בניסיון לפצות. ה-tidal volume עולה בעיקר בשל פרוגסטרון. קצב האוורור הריאתי בזמן ההיריון עולה וגורם לירידה ברמת הפחמן הדו-חמצני בדם וכתוצאה מכך לבססת נשימתית קלה. הבססת הזו מתוקנת באמצעות הפרשת ביקרבונט לשתן על ידי הכליות ללא שינוי בחומציות הדם.

מערכת השתן והכליות

יש עליה בתפקוד הכליה, קצב הסינון הכלייתי עולה וניתן לראות כתוצאה מכך עליה בהפרשת סוכר וחלבון בשתן באופן קל. ערכי הקריאטינין אמורים לרדת כתוצאה מקצב הסינון הכלייתי. במהלך ההיריון מאחר שהרחם גדל ומפעיל לחץ על השופכנים, יש הידרו-אורטר (הרחבה של השופכן) והידרונפרוזיס שהם פיזיולוגיים (ויותר בצד ימין, הרחם נע יותר לצד הסיגמה הנמצאת בצד ימין). במחצית השנייה של ההיריון יכולים להופיע סימפטומים של דחיפות ותכיפות במתן שתן, עקב הלחץ המכני של הרחם הגדל.

שינויים באלקטרוליטים

רמת הסינון הכלייתי (GFR) עולה במהלך ההיריון ויש יותר הפרשה של נתרן ואשלגן. על כן שכיח למצוא בהיריון היפונתרמיה קלה ואשלגן שהוא בקן התחתון של הנורמה. רמות הסידן יורדות בשל ירידה באלבומין, ויש צורך באספקת סידן סדירה בדיאטה. גם רמת המגנזיום יורדת.

השפעת ההיריון על בריאות הפה, החניכיים והשיניים

נשים בהריון נמצאות בסיכון מוגבר להתפתחות של עששת ולדלקת חניכיים בעיקר בשל שינויים הורמונאליים בגוף ועליה בחומציות של הרוק. במהלך ההיריון השכיחות של כאבים בשיניים עולה וההסתברות של נשים הרות לסבול מעששת היא פי שלושה יותר מאשר נשים שאינן בהיריון. השכיחות של דלקת חניכיים במהלך ההיריון עולה ועלולה להשפיע לא רק על בריאות הפה של האם אלא גם על התפתחות העובר, וקשורה בסיכון מוגבר ללידה מוקדמת או למשקל לידה נמוך. קיים גם חשש שחיידקים מחלל הפה של האם שסובלת מעששת יועברו לתינוק.
במהלך ההיריון רמות האסטרוגן והפרוגסטרון עולות. הרמות הגבוהות של הורמונים אלו מגדילות את חדירותם של כלי הדם בחלל הפה ומפחיתות את החיסוניות, ובכך מגדילות את הנטייה להופעת מחלות דלקתיות בפה ואת חומרתן. הרכב הרוק משתנה במהלך ההיריון ומאופיין בחומציות מוגברת וברמות מוצין גבוהות שגורמות להיווצרות של רובד חיידקי ("פְּלאק"). גם הקאות תכופות במהלך ההיריון עלולות לגרום לסביבה עם חומצית יתר על המידה בחלל הפה מוגברת של הרוק, שיכולה לגרום לדמינרליזציה של זגוגית השן ולעורר את התפתחות העששת.
מקס בלנקנהורן

מקס לודוויג פאול בלנקנהורן (בגרמנית: Max Ludwig Paul Blanckenhorn, ‏16 באפריל 1861 זיגן - 13 בינואר 1947 מרבורג) היה גאולוג גרמני, פרופסור באוניברסיטת מרבורג. בלנקנהורן היה אחד מחלוצי החקר הגאולוגי של מצרים, ארץ ישראל וסוריה.

שנות ילדותו וצעירותו

מקס בלנקנהורן נולד בשנת 1861 במשפחה גרמנית לותרנית בעיר זיגן, בימינו במדינת נורדריין-וסטפאליה, בנם של קרל בלנקנהורן ושל פאולינה לבית היגננל.
בלנקנהורן למד לימודי גאולוגיה באוניברסיטאות גטינגן ובון. אחרי סיום לימודיו בשנת 1885 היה עוזר מחקר של אבקה (Oebbecke) באוניברסיטת ארלנגן. בשנת 1891 עבר מבחני ההסמכה להוראה.

פעילותו האקדמית והמדעית

בשנים 1899-1897 הצטרף בלנקנהורן כפאליאונטולוג וגאולוג לסקר הגאולוגי של מצרים.
כמתנדב במכון הגאולוגי של פרוסיה השתתף בלנקנהורן בעריכת חלק גדול מהמפות הצבאיות של הסן התחתונה.
בשנת 1905 התמנה לפרופסור באוניברסיטת מרבורג.
על סמך מסעותיו הרבות במזרח הקרוב בשנים 1888–1931, כתב בלנקנהורן ספר יסודי על הגאולוגיה של מצרים. כמו כן ביסס יסודות ראשונים לסטרטיגרפיה המודרנית של סוריה וארץ ישראל.
בלנקנהורן העביר את אוספיו, שכללו כ-8,000 פריטים, לידי האוניברסיטה העברית. האוסף נרכש כבר ב-1921 על ידי אוטו ורבורג, אך סודר ונערך על ידי בלנקנהורן, קודם שהחלה ב-1928 העברתו לירושלים. העברת האוספים הושלמה ב-1934.
בלנקנהורן התחתן בשנת 1894 עם מריה הרמינה מרגרטה האטנבך, בת למשפחה קתולית. לזוג נולדו שני בנים ושתי בנות.

המסע המדעי בעמק הירדן ובים המלח

בין 1894 ל-1908 ערך בלנקנהורן חמישה מסעי מחקר במזרח התיכון. הסולטאן עבדול חמיד השני, שניכס לעצמו את הבעלות על אזור עמק הירדן וים המלח, גילה עניין בהערכת אוצרות הטבע הטמונים בשטחים אלה ובפוטנציאל הכלכלי שלהם. בלנקנהורן שהוזמן לערוך את מסעי המחקר באזור ביקש להעניק להם אופי מדעי טהור. בשנת 1894 הוא חיפש במקום מרבצי נחושת ועקבות נפט אך בסופו של דבר, בשכבות הסינון בעבר הירדן המזרחי גילה מרבצי פוספטים. כימאי גרמני ממכריו, שקיבל ממנו את המידע, ניצל זאת לרעה ומבלי לגלות לבלנקנהורן יצא בשם חברה אנגלית לערוך חיפושים באזור במטרת הפקה ניסיונית. השלטונות העות'מאנים לא הרשו זאת לא לאנגלים ולא לצרפתים ומסרו את הזיכיון לחברת הרכבת החג'אזית שהייתה בשליטתם ונוהלה על ידי מייסנר פאשה הגרמני.
למסע מחקר לים המלח בשנת 1904 צורף גם הבוטנאי הארץ ישראלי אהרן אהרונסון. אהרונסון השתתף גם במסע נוסף, בשנת 1908, שנערך סביב לים המלח, לצידם של הזואולוג ישראל אהרוני והמהנדס ומודד הקרקעות יוסף טריידל. למסע זה, שהיה במקור יוזמה של ההסתדרות הציונית, הובטח מימון של הסולטאן, אך בעקבות מהפכת הטורקים הצעירים, התנערה הממשלה העות'מאנית מהתחייבותיה הכספיות. לחלק ממסעות בלנקנהורן הצטרף גם יחזקאל חנקין כצייד.
העדפת מוסכמות על פני הגדרות

בפיתוח תוכנה, העדפת מוסכמות על פני הגדרות (באנגלית: convention over configuration; ידוע גם כ-coding by convention - תכנות לפי מוסכמות) היא פרדיגמת עיצוב תוכנה השואפת להפחית את מספר ההחלטות שמפתחי תוכנה צריכים לקבל, וזאת במטרה להשיג פשטות, אבל מבלי בהכרח לאבד גמישות.
למעשה, משמעות הביטוי היא שהמפתח צריך לפרט רק את ההיבטים הלא שגרתיים של היישום. לדוגמה, אם יש במערכת מחלקה בשם "Sale" (מכירה), אז כברירת מחדל, הטבלה המתאימה לה בבסיס הנתונים תיקרא "sales" (מכירות). רק אם מישהו יחליט לחרוג ממוסכמה זו, ולדוגמה יקרא לטבלה "products_sold" (מוצרים שנמכרו), אז יהיה עליו לכתוב קוד שעוסק במתן השמות.
כאשר המוסכמה הממומשת תואמת את ההתנהגות הרצויה, היא יכולה לפעול כצפוי מבלי הצורך לכתוב קובצי תצורה. רק כאשר ההתנהגות הרצויה חורגת מהמוסכמה הממומשת, תידרשנה פעולות הגדרה מפורשות.

מוטיבציה

קיימות תשתיות תוכנה הדורשות קובצי תצורה רבים, שכל אחד מהם כולל הגדרות רבות. קבצים אלה כוללים מידע ייחודי לכל פרויקט, כדוגמת כתובות URL ומיפויים בין מחלקות לטבלאות של בסיסי נתונים. בדרך כלל מספר גדול של קובצי תצורה עם הרבה פרמטרים מעיד על כך שעיצוב היישום מורכב יתר על המידה.
לדוגמה, בגרסאות הראשונות של כלי ה-ORM הנפוץ לג'אווה, Hibernate, המיפוי בין מחלקות והשדות שלהן לבסיס נתונים בוצע באמצעות תיאור יחסים אלה בקובצי XML. את מרבית המידע הזה ניתן היה לחשוף על ידי מיפוי של מחלקות לטבלאות ושל שדות (משתני מחלקה) לעמודות בטבלה המתאימה - על סמך שמות המחלקות והמשתנים. גרסאות מאוחרות יותר של Hibernate הפסיקו את השימוש בקובצי XML, ובמקום זאת יישמו את המוסכמות הללו בדיוק. ניתן לציין סטיות ממוסכמות אלה באמצעות שימוש ב-Java annotations.

שימוש

תשתיות תוכנה מודרניות רבות משתמשות בגישת ה-convention over configuration, ביניהן מערכות כדוגמת: ASP.NET MVC ,Maven ,Grails ,JSF ,EJB ,Ruby on Rails ,Spring, ורבות אחרות.
עם זאת, הרעיון עצמו הוא ותיק יותר והוא קשור לרעיון ברירת המחדל. כמו כן, ניתן לזהות את הרעיון מאוחר יותר, בבסיסן של ספריות Java. לדוגמה, המפרט של JavaBeans מסתמך במידה רבה על רעיון ה-convention over configuration. זהו תרגום של ציטוט מתוך המפרט של JavaBeans, גרסה 1.01:
ככלל, איננו רוצים להמציא מחלקת java.beans.everything עצומה שאנשים צריכים לרשת ממנה. במקום זאת אנחנו רוצים שסביבות הרצה של JavaBeans יספקו התנהגות ברירת מחדל עבור אובייקטים 'נורמליים', אבל לאפשר לאובייקטים לדרוס (override) חלק מהתנהגות מסוימת על ידי ירושה מממשק java.beans.something ספציפי כלשהו.
עידן כץ

ביוגרפיה

כץ גדל במושב תלמי אליהו. התגייס לצה"ל בנובמבר 1995, והתנדב ליחידת שלדג. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם ביחידה. לאחר תקופה קצרה בקבע השתחרר מצה"ל, וחזר למושבו שם עסק בחקלאות. לאחר זמן מה נקרא לחזור ליחידה, ולשמש כמפקד צוות לוחמים, הוא מילא את התפקיד במשך כשנה, תוך התחייבות לצאת לקורס קציני חי"ר בגמר התפקיד. לאחר הקורס עבר לשרת בחטיבת הצנחנים שם מונה לסגן מפקד פלוגת מסלול בגדוד 202. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגת המסלול בגדוד. בהמשך חזר לשלדג ומונה למפקד פלגת לוחמים ביחידה. בשנת 2005 עבר לחטיבת גבעתי ומונה למפקד סיירת גבעתי, תפקיד אותו מילא עד שנת 2006. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד שקד.
בשנת 2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד צבר, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בהמשך שימש ראש ענף לחימה אורבנית במל"י בין השנים 2013–2014. לאחר מכן שירת כראש ענף מבצעים במפקדת כוחות אוויר מיוחדים בין השנים 2014 - 2015. ב-24 ביוני 2015 מונה למפקד יחידת שלדג, ושימש בתפקיד עד יולי 2017. ב-16 באוגוסט 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אפרים, ושירת בתפקיד זה עד 14 באוגוסט 2019. בסיום תפקידו יצא ללימודים.
כץ נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
יום ללא קניות

יום ללא קניות הוא אירוע של מחאה נגד תרבות הצריכה, שהמשתתפים בו נמנעים, על-פי הצהרתם, מקניה למשך יום אחד. יום זה נוסד על ידי "מכסחי הפרסומות" הקנדיים (Adbusters). בארצות הברית מקיימים את האירוע בבלאק פריידיי, יום השישי הראשון שאחרי חג ההודיה ולפני חג המולד - תקופת הקניות העמוסה של השנה.

היסטוריה

היום הוכרז לראשונה בונקובר שבקנדה בספטמבר 1992, כיום שבו "החברה צריכה לבחון את סוגיית צריכת היתר". בשנת 1997 האירוע הועבר לראשונה לבלאק פריידיי, שהוא אחד מעשרת ימי הקניות העמוסים ביותר בארצות הברית. היום חל ביום שישי גם בישראל הואיל ויום שישי נחשב ליום קניות מובהק. פרט לצפון אמריקה ולישראל, יום ללא קניות חל ביום השבת שלמחרת.
"מכסחי הפרסומות" הקנדים ניסו לפרסם את האירוע באמצעות פרסומות בכלי התקשורת הציבוריים, אך מרביתם מנעו את הפרסום בשל המחלוקת שהתעוררה סביב הפגיעה בחנויות הגדולות. רשת CNN לעומת זאת כן איפשרה את הפרסום. האירוע תפס תאוצה וקמפיינים הופיעו בארצות הברית, בריטניה, ישראל, אוסטריה, גרמניה, ניו זילנד, יפן, הולנד ונורווגיה. כיום באירוע משתתפות למעלה מ-65 אומות.

ביקורת

חיצי ביקורת רבים הושמעו כנגד יום ללא קניות, ועיקרם שמה שהצרכנים לא יקנו ביום זה הם יקנו ביום שלאחר מכן. מול טענות אלו, "מכסחי הפרסומות" גרסו שהכוונה היא להתחיל ביום זה שינוי מתמשך באורח החיים ולא רק להימנע מקניות ליום בודד. במקומות מסוימים בעולם מתארגנות פעילויות חלופיות במהלך היום ללא קניות, למשל אירוע ה-"Buy Nothing Day Hike" (צעדת יום ללא קניות).
ביקורת אחרת על יום ללא קניות התייחסה לעובדה שמדובר בפעילות שמבוססת על חוסר פעולה, שמשכיחה את העובדה שאוכלוסיות רבות לא יכולות להרשות לעצמן להיות חלק מתרבות הצריכה, ולמעשה מקיימות את יום ללא קניות על בסיס יומי ולא מבחירה. קבוצת פעילים במונטריאול קידמה בתגובה את יום הגניבה (Steal Something Day).

ציון היום בישראל

יום ללא קניות הראשון צוין בישראל בשנת 1998 על ידי חברים מעמותת אנונימוס, אך האירוע שהתקיים עסק בעיקר בזכויות בעלי חיים ורק בעקיפין נגע בתרבות הצריכה. הציון המשמעותי הראשון של יום ללא קניות חל שנה לאחר מכן ב-1999 בתל אביב ובירושלים.
עם השנים ירדה הפעילות במסגרת היום ללא קניות. מספר פעמים הוצע לקיים "יום ללא קניות" ישראלי שיחול לקראת פסח כחג החירות, או יום כיפור, כדי לתת ליום נופך מקומי יותר. אך דבר זה לא התקיים מעולם.
סטקסנט

חשיפה

התולעת התגלתה לראשונה ביוני 2010 על ידי חברת אבטחת מידע מבלארוס, ובמהלך החודש שלאחר מכן ננקטו צעדים לבלימתה מצד החברות שפרצות אבטחה שלהן שימשו את התולעת - סימנס, מיקרוסופט ווריסיין. חברת סימנס הפיצה ללקוחותיה ערכה לגילוי ולהסרה של התולעת, והמליצה לסגור את פרצות האבטחה שאיפשרו את חדירת התולעת. חברות האנטי-וירוס הפיצו אף הן כלים למניעת כניסתה של התולעת.
בספטמבר 2010 זכתה התולעת לפרסום עולמי כאשר באמצעי התקשורת פורסמה השערה שהתולעת נוצרה והופצה על ידי גוף ממשלתי, כצעד של לוחמה קיברנטית שנועד לחבל במתקני הגרעין של איראן. בין המדינות ששמן נקשר ליצירת התולעת: ישראל, ארצות הברית ומדינות אירופיות. ביולי 2013 אישר אדוארד סנודן, מנהל מערכות מידע לשעבר בארגון הביון האמריקאי NSA, כי ה-NSA וישראל כתבו ביחד את סטקסנט.
בנובמבר 2010 הודה נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד שהתולעת פגעה בתוכנית הגרעין של ארצו.
נטען שסטקסנט גרמה נזק כבד לתוכנית הגרעין האיראנית, באמצעות הרס הצנטריפוגות ששימשו תוכנית זו. ב-26 בינואר 2011 טען שגריר רוסיה לנאט"ו, דמיטרי רוגוזין, שמתקפת התולעת עלולה הייתה לגרום לאסון הדומה לאסון צ'רנוביל, ודרש מנאט"ו לחקור את הנושא.
בדצמבר 2011 טען ג'ון בומגרנר, מומחה לאבטחת מידע, שסטקסנט הדביקה את המערכות האיראניות רק בזכות דלת אחורית שיצרה לה למעשה קונפיקר, תולעת מחשב שתקפה באוקטובר 2008 מחשבים רבים ברחבי העולם.
נטען כי סטקסנט השתמשה במידע שאספה הנוזקה להבה.
במאי 2013 נטען במחקר בריטי שסטקסנט לא עיכב את תוכנית הגרעין האיראנית, ואף תרם לאיתור בעיות תפעוליות בה.
ב-2016 הוצג סרט תיעודי בשם Zero Days, אשר טען כי בידיו עדויות חסויות של אנשי NSA שמעידים כי גילוי המערכת נבע מפזיזות ישראלית, בפרט ביחידה 8200, והאשים אותה בהכנסת שינויים במערכת סטקסנט שגרמו להפצה נרחבת מהרצוי של הווירוס ובשל כך לחשיפת המבצע, ולהפעלת הוירוס בלי אישור אמריקאי ולכן מטילה על ישראל את האחריות על דליפת הטכנולוגיה הרגישה הכרוכה בו לידיים איראניות ורוסיות.
אוסף דן הדני

אוסף דן הדני הוא אוסף של כמיליון תצלומי עיתונות, אשר צולמו בישראל בשנים 1965-‏2000 על ידי צלמי סוכנות הצילום י.פ.פ.א (ראשי תיבות בעברית של Israel Press and Photo Agency). בשנת 2016 נמסר האוסף לספרייה הלאומית.
י.פ.פ.א הייתה סוכנות לצילומי עיתונות שנוסדה על ידי דן הדני, ניצול השואה יליד פולין וקצין בצבא הקבע, לאחר פרישתו מן השירות. הסוכנות מכרה צילומים של עובדיה לכלי תקשורת בישראל ומחוץ לה. בשיא פעילותה הועסקו בה 12 צלמים. במשך 35 שנים צילמו צלמי הסוכנות את אוסף הצילומים הגדול, שתיעד את מגוון פניהן של ההיסטוריה, החברה והתרבות במדינת ישראל.
אוסף התצלומים צולם על ידי כ-200 צלמים. 15% מהתצלומים הם שקופיות צבע, 25% תשלילים בצבע והיתר תשלילים בשחור-לבן. לאחר סגירת הסוכנות הוחזק האוסף בביתו של הדני ותוחזק על ידו.
בשנת 2016 הוסכם על העברת האוסף כולו לספרייה הלאומית, אשר הודיעה כי תנגיש אותו לציבור באמצעות אתר האינטרנט שלה. האוסף מעשיר את אוספי התמונות על ארץ ישראל של הספרייה הלאומית, אשר כלל עד כה בעיקר תמונות מהתקופה שעד הקמת המדינה.
קבוצת האוליבין

קבוצת האוליבין היא קבוצה של מינרלים נזוסיליקטיים במבנה x₂SiO₄ כאשר x יכול להיות ברזל, מגנזיום, מנגן, סידן או צרוף שלהם, ולעיתים ניקל ואבץ.
הקבוצה קרויה על שם המינרל הנפוץ ביותר מסוג זה, אוליבין. האוליבין הוא בעצם שני מינרלים שונים (פאיאליט ופורסטריט) היוצרים ביניהם תמיסה מוצקה והשם הכללי אוליבין (שכיום אינו מוכר כשם של מינרל חוקי על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה) מתייחס לכל צירוף שלהם.
המבנה של כל המינרלים בקבוצת האוליבין הוא אורתורומבי, כאשר הארבעונים של הסיליקט שבמבנה (SiO₄) אינם מחוברים ישירות ביניהם (כמו בכל קבוצת המינרלים הנזוסיליקטים ומכאן השם מיוונית נזו – אי) אלא דרך הקטיונים התופסים את המקומות המכונים M1 ו-M2 במבנה אוקטהדרלי. יש סיווגים שאינם כוללים את המינרלים בהם יש סידן בקבוצת האוליבין משום שקטיון הסידן נמצא אך ורק במקום M2 במבנה האוקטהדרלי.
גנרל חיל השריון

גנרל חיל השריון (בגרמנית: General der Panzertruppe) היא דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר). כיום הדרגה ניתנת לקצינים בדרגת של OF-6, והם אחראים בפרט בעניינים של הדרכת כוחות השריון של הבונדסוור.

היסטוריה

גנרל חיל השריון היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1935, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על כוחות שריון בוורמאכט.

הדרגה בבונדסוור

בבונדסוור קיים תואר של גנרל חיל השריון, שהוא אחראי על ההדרכה בכוחות השריון, ונושא בדרך כלל דרגת בריגדיר גנרל.
שעלת

היסטוריה

עד שנות ה-30 של המאה ה-20 הייתה מחלת השעלת גורם לתחלואה של מיליוני ילדים בעולם וגורם משמעותי בתמותת תינוקות, לפיכך שויכה למחלות המכונות "מחלות ילדים".
מאז שהוחלט לחסן באופן שיגרתי כנגד שעלת, נצפתה ירידה דרמטית בתחלואה ובתמותה מהמחלה. לפני החיסון היו פי 800 מקרי שעלת בהשוואה לתקופה בה ניתן החיסון.

קליניקה

זמן הדגירה של המחלה הוא בין שבוע לשלושה שבועות. השלב הראשון של המחלה מתאפיין בהפרשה מוגברת של נזלת והפרשה מהעיניים "השלב הקטרלי". בשלב זה השיעול עדיין לא בולט וקשה לאבחן את השעלת. החולה נראה "מצונן" והוא עלול, בלי ידיעה על מחלתו, להדביק רבים. המשך המחלה, הפוגעת בעיקר בתינוקות ובילדים קטנים, מאופיינת בהתקפים פתאומיים של שיעול רצוף  הנגמרים בשאיפה שורקנית כאשר החולה שואף אוויר. תופעה זו נקראת באנגלית Whooping‏, ומכאן שמה האנגלי. מאפיינים נוספים לשעלת בילדים הם האדמת הפנים בזמן שיעול, הפסקות נשימה, ושיעול המביא להקאה חוזרת.
המחלה עלולה לפגוע גם באנשים אשר חוסנו בעבר כנגד שעלת אם כי במקרה זה יהיו התסמינים לרוב קלים יותר.
שעלת עלולה לגרום לסיבוכים, בהם: דלקת ריאות, פרכוסים, דימומים במוח, קרע סרעפת, דימום במערכת העיכול, שבירת צלעות ובריחת שתן.
המחלה מסוכנת במיוחד לתינוקות בני פחות משלושה חודשים.

טיפול

חיידק השעלת נכנס ומתרבה בתוך תאי הגוף בדרכי הנשימה. טיפול יעיל דורש אנטיביוטיקה המסוגלת לחדור לתוך התא. הטיפול המקובל הוא באנטיביוטיקה ממשפחת המקרולידים כדוגמת אריתרומיצין הניתן למשך שבועיים, או אזיטרומיצין (אזניל) הניתן למשך 5 ימים.
יש חשיבות לסיים את מלוא הטיפול גם בכל בני הבית של החולה בין אם הם חולים בשעלת או אם אין להם תסמינים של המחלה וזאת בשל אחוז ההדבקה הגבוה של המחלה. גם לאחר טיפול אנטיביוטי מלא, עלול החולה להמשיך להשתעל למשך מספר שבועות בשל נזק שנגרם לדרכי הנשימה, וזאת למרות שהחיידקים בגופו הושמדו.

חיסון

מאז שהורכב חיסון למחלה ירדו אחוזי התמותה ממנה בכלל מדינות העולם וכיום היא כמעט ואינה קטלנית במדינות המערב. עם זאת, ישנם מקרי מוות של תינוקות משעלת בעולם המערבי בכלל ובישראל בפרט.

מקרי מוות של תינוקות בישראל

בחורף 2014-2015 חלו תינוקות רבים בישראל בשעלת ומספר תינוקות נפטרו מהמחלה. בשנת 2015, דווח על התפרצות מחלת השעלת באזור ירושלים, אשר גרמה למותם של 3 תינוקות. מאות תושבים חלו, מתוכם 58 תינוקות מתחת לגיל שנה. עקב המצב, החיסון כנגד שעלת הוקדם לגיל שישה שבועות (במקום 8 במצב רגיל) וכן זמן ההמתנה בין החיסון למנות הבאות קוצר ל-4 שבועות (במקום 8), במטרה לבנות את ההגנה אצל התינוקות מוקדם יותר ולהגן עליהם מפני המחלה.
סונאטה לפסנתר מס' 14 של בטהובן

סונאטה לפסנתר מס' 14, אופוס 27 מס' 2 ידועה גם כסונאטת אור ירח (גרמנית: Mondscheinsonate), אשר בטהובן כינה גם Quasi una fantasia ("כמעט פנטזיה" באיטלקית), היא יצירה לפסנתר מאת לודוויג ואן בטהובן. היא נכתבה בשנת 1801, והוקדשה לתלמידתו בת ה-17 הרוזנת ג'ולייטה גוויצ'ארדי (Giulietta Guicciardi). כחמש שנים לאחר פטירתו של בטהובן האזין המבקר המוזיקלי לודוויג רלסטאב (Ludwig Rellstab) ליצירה וציין שהיא מזכירה לו את זוהר הירח על פני אגם לוצרן, ומכאן כינויה. 
זוהי אחת מיצירותיו הידועות והפופולריות של בטהובן בפרט ובמוזיקה הקלאסית בכלל, ולעיתים תכופות מנגנים אותה ואף משמיעים אותה רבות בסרטים.
אבימי

ביוגרפיה

בעקבות מעשה מסוים, אבימי שכח את מסכת מנחות, והוא בא לפני רב חסדא שלמד את אותה מסכת עצמה בבית מדרשו, ורב חסדא הזכיר לו את ששכח. הגמרא מבארת, כי למרות שיכול הוא היה לקרוא לרב חסדא, תלמידו המובהק, שיבוא לפניו, הוא העדיף לבוא לפני רב חסדא, ובכך לקיים את מאמר חז"ל "יגעת ומצאת - תאמין".
אורה ורד ג'מילי

אורה ורד ג'מילי (נולדה ב-1934) הייתה מלכת היופי של ישראל לשנת 1952, מלכת היופי השלישית.

ביוגרפיה

ורד ג'מילי נולדה בתימן ועלתה לישראל במסגרת מבצע מרבד הקסמים. בגיל שמונה עשרה זכתה בתואר מלכת היופי של ישראל והשתתפה בתחרות מיס תבל הראשונה, אחרי התחרות נסעה מחוץ לישראל, מטעם משלחת שחקרה את מצבם של יהודי תימן, חזרה לישראל ושירתה בחיל האוויר. אחרי השחרור עבדה כדיילת ב'אל על', ובמהלך חופשה בארצות הברית הכירה את ארווין גינזבורג, בן למשפחה יהודית עשירה מפלורידה. ב-1968 נישאו, עברו להתגורר בפורט לודרדייל שבפלורידה, והביאו לעולם שני ילדים, היא הרבתה להתנדב בארגון הדסה ובארגונים יהודיים נוספים.