google/wiki40b huggingface dataset:
ויליאם בואינג

ויליאם אדוארד בואינג (באנגלית: William E. Boeing; ‏1 באוקטובר 1881 - 28 בספטמבר 1956) היה חלוץ תעופה אמריקאי שהקים את חברת בואינג.

ביוגרפיה

בואינג נולד בדטרויט, מישיגן למהנדס מכרות עשיר ממוצא גרמני בשם וילהלם בואינג שעשה הון כסוחר עצים לאחר ששב משווייץ ממסגרת חינוכית בה למד, התקבל ללימודים באוניברסיטת יל במחלקה להנדסה. בשנת 1903 סיים את לימודיו בייל ונכנס לעסקי העצים והייתה בבעלותו זירה למרוצי סוסים.
בעודו מכהן כנשיא חברת גרינווד עץ, בואינג, שהיה לו ניסיון בעיצוב ספינות, ראה בשנת 1909 מכונה מעופפת מאוישת בפעם הראשונה והוקסם ממטוסים. עד מהרה רכש מטוס מחברת גלן ל. מרטין וקיבל שעורי טיסה ממרטין עצמו. כדי ללמוד את המטוס פירק אותו בואינג וכשמרטין אמר לו שבחודשים הקרובים לא יהיו חלקי חילוף למטוס שרכש הוא התפוצץ מזעם. אנחנו נוכל לבנות מטוס יותר טוב ויותר מהר אמר לחברו. במהרה הם בנו ספינה מעופפת שהביצועים שלה היו מצוינים. בואינג החליט להיכנס לעסקי בניית מטוסים וקנה מספנה קטנה של סירות שהייתה המפעל הראשון שלו.

מייסד של חברת המטוסים בואינג

בשנת 1916, בואינג נכנס לעסקים עם ג'ורג' קונרד וייסד את "פסיפיק אירו מוצרים ושות". המטוס הראשון של החברה היה דגם בואינג 1. כשאמריקה נכנסה למלחמת העולם הראשונה, באפריל 1917, בואינג שינה את שם החברה לחברת מטוסי בואינג וקיבל הזמנות מצי ארצות הברית לייצור 50 מטוסים. 
בסוף המלחמה, בואינג החל להתרכז במטוסים מסחריים, ולספק שירות דואר אוויר, ולאחר מכן לתת שרות טיסות לנוסעים אזרחיים שהביא להקמת חברת התעופה 
יונייטד איירליינס.

אחרית ימיו

השנים של ההחרמה בגלל ההגבלים העסקיים הביאו את ויליאם בואינג לפרוש מעסקי תעשיית המטוסים. הוא בילה את הזמן שנותר לו בגידול סוסי מרוץ.
בואינג נפטר מהתקף לב ב-28 בספטמבר 1956 בגיל 74, שלושה ימים לפני שמלאו לו 75 שנה, ואפרו פוזר מעל המפרץ של בריטיש קולומביה.
נתן אודווה

קריירה

אודווה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טוטנהאם הוטספר. ב-2 בפברואר 2015 אודווה הושאל ללוטון טאון מהפוטבול ליג השנייה. 5 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד אוקספורד יונייטד. ב-13 באוגוסט 2015 סוכמה השאלתו לגלאזגו ריינג'רס עד לסיום העונה, אך ב-17 בינואר 2016 חזר לטוטנהאם. ב-26 בפברואר 2016 אודווה הושאל לקולצ'סטר יונייטד לחודש. ב-31 באוגוסט 2016 הושאל לפיטרבורו יונייטד עד לאמצע העונה.
ב-14 בפברואר 2017 שוחרר מטוטנהאם וחתם לשלוש שנים באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית. ב-25 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 למאריבור. ב-22 ביולי 2018 שוחרר מהמועדון.
ב-28 בספטמבר 2018 אודווה חתם בויילה מליגת העל הדנית לשלוש שנים. ב-17 בדצמבר עזב את המועדון.
ב-30 בינואר 2019 אודווה חתם בהפועל חדרה מליגת העל.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, אודווה שיחק בכל נבחרות הנוער של אנגליה עד לנבחרת הנוער. בשנת 2016 החליט לייצג את ניגריה ושיחק בנבחרת הצעירה שלה.
פארק צמרת

היסטוריה

לפני מלחמת העצמאות שכן בחלקו הצפוני של האזור שבו מוקם פארק צמרת כפר ערבי בשם ג'מאסין אל ע'רבי. הכפר ננטש ב-1948, במהלך מלחמת העצמאות, ובבתיו שוכנו פליטים יהודיים, בשכונה שנקראה "גבעת עמל ב'". ב-1993 נרכש על ידי קבוצת חבס שטח של 9 דונם באזור זה, בפינה הצפונית של המתחם. קבוצת חבס, שבנתה את מגדלי YOO, שילמה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, פיצוי של כ-450–500 אלף דולר לכל משפחה תמורת פינוי השטח. אחת המשפחות שפונו, שהחזיקה קרקע בשטח דונם קיבלה פיצוי של מיליון דולר תמורת הפינוי. שאר המתחם היה ברובו ריק, בגבולו המערבי (כיום רחוב פנחס ספיר) עברה מסילת החוף עד העתקתה לבין המסלולים של נתיבי איילון ב-1988. בפינה הצפונית מערבית של המתחם, בשטח של 2.5 דונם סמוך למחלף ההלכה, ממוקם בית קברות מוסלמי.
ב-2002 אושרה תוכנית הבניה של המתחם, ב-2004 החלה בניית מגדלי YOO, בניית מגדל מנהטן החלה ב-2005, ב-2006 החלה בניית מגדל ONE, מגדל NAM ומגדל W, ב-2007 החלה בניית מגדל אביב בצמרת וב-2010 התחילה בנייתם של 2 מגדלי הברונזה (ב.ס.ר 5+6).
הקמת הבניין האחרון בפארק צמרת - מגדל רום, הממוקם בחלקו הדרומי של השכונה, החלה ב-2016. זהו המגדל הגבוה ביותר בשכונה וכולל 50 קומות.

מחלוקת סביב הפרויקט

מתחילת הפרויקט נשמעה ביקורת כלפיו בקרב אדריכלים ומתכנני ערים. מבקרי הפרויקט טוענים כי הוא ייצור שטח עירוני גדול אשר מנוכס באופן בלעדי לטובת תושביו העשירים וכי הנגישות אליו, בעיקר הגנים והשטחים המיועדים לרווחת הציבור, ישרתו למעשה רק את תושבי השכונה ולא את הציבור הרחב. עוד נטען כי הסתגרותה של השכונה ביחס לסביבתה פוגעת ברציפות של המרקם העירוני של העיר ללא כל אפשרות עתידית להתחדשות עירונית אשר תשנה זאת. בהקשר זה טוענים מתכנני ערים כי אותה כמות של יחידות דיור יכלה להיכנס לשטח הנתון גם בבנייה נמוכה יותר אך צפופה יותר אשר תוכל לפחות ליצור חללים עירוניים ראויים בין הבניינים.
מצדדי התוכנית טוענים כי השטח שבו נבנית השכונה מעולם לא היה חלק ממרקם העיר הקיים אלא שטח בלתי מנוצל בשולי העיר, אשר בשל הימצאותו בין דרך נמיר ונתיבי איילון לא יכול היה מעולם להיות חלק רציף ממרקם העיר. עוד נטען כי הדרישה של עשירי ישראל לדירות יוקרה תמיד תמצא מענה וכי עדיפה שכונה של גורדי שחקים בשטח מצומצם יחסית לעומת הפשרה של שטחים פתוחים גדולים הרבה יותר באזור השרון לשם בנייה של צמודי קרקע; שטחים כדוגמת שכונות היוקרה שקמו ליד שמורת הטבע בארסוף (ליד אפולוניה) או שכונות יוקרה בהרצליה פיתוח ובמושבים כגון בני ציון בהם צפיפות המגורים דלה הרבה יותר.
דוח רווח והפסד מותאם לצורכי מס

מבנה הדוח

השורה הראשונה של הדוח הוא הרווח (או ההפסד) לפני מיסים על ההכנסה מתוך דוח רווח והפסד.
רווח זה עובר התאמות שונות, נוספות לו (או מוחסרות ממנו - במידה שמדובר בהפסד) הוצאות שאינן מוכרות לצורכי מס, ולאחר מכן מוחסרות ממנו (או נוספות לו - במידה שמדובר בהפסד) הכנסות שאינן מוכרות לצורכי מס.
בישראל, בשלב הבא, מחושבת ההשפעה של האינפלציה על ההכנסה החייבת במס מכוח חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) התשמ"ה-1985, והיא כוללת תוספת/ניכוי בשל אינפלציה, ניכוי בשל פחת והפסדים מועברים משנים קודמות. החל משנת 2008 חוק זה הוקפא ולכן סעיפיו אינם קיימים בדוח אלא אם הוראות המעבר שלו משפיעות על דוח ההתאמה של הנישום.
השורה התחתונה של דוח זה היא ההכנסה החייבת במס. הכפלת ההכנסה החייבת במס חברות מביאה לחבות המס של הנישום, אם כי היא אינה מוצגת בדוח זה.
בסוף הדוח מופיעים, אם ישנם, נתונים נוספים הנוגעים לרווחים והפסדים אחרים אשר חייבים במס או ניתנים לקיזוז בשנים הבאות, כגון הפסד הון המועבר לשנה הבאה ורווח הון ריאלי. ניתן גם לציין זיכויים מועברים, כגון זיכוי ממס זר וזיכוי תרומות.
גם בסיס מזומן בא לידי ביטוי בדוח התאמה למס.
יעקב הוזמן

יעקב הוזמן (‏ 16 באפריל 1905 –  24 בספטמבר 1965) מזכיר קואופרטיב "אגד" ומנכ"ל "ארקיע". 
הוזמן, יליד פולין, עלה לארץ ישראל בינואר 1925. נמנה עם מקימי "אגד", וניהל את "אגד" במשך 24 שנים (1926 – 1950). 
בשנת 1950 נקרא על ידי שר התחבורה, דוד רמז, להקים את חברת ארקיע. לאחר המיזוג בין חברת "ארקיע" לחברת "אווירון" ניהל את "ארקיע" עד לפטירתו ב-24 בספטמבר 1965. 
ב-15 בדצמבר 1966 נקרא נמל התעופה אילת במקומו הנוכחי על-שמו - נמל התעופה אילת ע"ש יעקב הוזמן.
אנדרטת הניצחון בנתניה

הקמה

האנדרטה כוללת שני מרכיבים המסמלים את המעבר מחושך לאור ומעלה את הקשר בין ניצחון הצבא הרוסי שגרם לעצירת שואת העם היהודי ובעקבותיו תקומת העם היהודי בארצו.
מלחמת העולם השנייה מתוארת בתוך בונקר שחור. מצד ימין מתוארת שואת יהודי אירופה ומצד שמאל מתוארת המלחמה בין גרמניה לברית המועצות מיום פרוץ המלחמה ב-22 ביוני 1941 עד סיומה ב- 1945.
החלק השני בנוי משתי כנפיים לבנות גבוהות המסמלות את הניצחון, התקווה והשלום.
האנדרטה עוצבה על ידי הפסל הרוסי סאלוואט שרבקוב בסיוע הפסלים וסילי פרפילייב ומיכאל נארודיצקי. עיצוב אומנותי על ידי הפסל הישראלי חן וינקלר. המונומנט ממוקם מול חוף הים בצמוד לבית "יד לבנים".
האנדרטה נחנכה בטקס ממלכתי ב-25 ביוני 2012 בהשתתפות נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא מדינת ישראל שמעון פרס וראש עיריית נתניה, מרים פיירברג.
עלות הקמת האנדרטה היא כמיליון דולר והיא הוקמה בסיוע תורמים לקרן היסוד והמגבית היהודית המאוחדת.
חוק האפס-אחד של קולמוגורוב

ניסוח המשפט

נוסח ראשון: יהי  מרחב הסתברות, ותהי  קבוצה בת-מניה של משתנים מקריים בלתי-תלויים.
נגדיר "מאורע זנב"  להיות מאורע שהסתברותו אינה תלויה באף קבוצה סופית מתוך .
חוק האפס-אחד של קולמוגורוב קובע כי כל מאורעות הזנב הם בעלי הסתברות טריוויאלית "אפס-אחד". כלומר, לכל מאורע זנב , מתקיים  או .
נוסח שני: יהי  מרחב הסתברות, ותהי  קבוצה בת-מניה של סיגמא אלגבראות שהן כולן מוכלות ב- ובלתי-תלויות.
עבור , נגדיר , ונתבונן בסיגמא-אלגברת הזנב, . מאורעות  מכונים "מאורעות זנב".
חוק האפס-אחד של קולמוגורוב קובע כי כל מאורעות הזנב הם בעלי הסתברות טריוויאלית "אפס-אחד". כלומר, לכל מאורע  מתקיים  או .
הנוסח הראשון אינטואיטיבי יותר, והוא מתקבל כמקרה פרטי של הנוסח השני, על ידי לקיחת , כלומר  היא הסיגמא-אלגברה המינימלית שביחס אליה  מדיד.

הוכחה

המשפט נובע באופן מיידי מחוק האפס-אחד של לוי. עם זאת נציג כאן הוכחה ישירה שלו.
למה: תהי  אלגברה של קבוצות על . תהי .
אזי לכל , לכל  קיימת , כך שמתקיים .
הוכחה בקצרה: ניתן להראות שמשפחת כל הקבוצות המקיימות את התכונה שבלמה מהווה סיגמא-אלגברה, ומשפחה זו בבירור מכילה את , ולכן היא מכילה את .
נפנה כעת להוכחת חוק האפס-אחד.
עבור  נגדיר , ונגדיר . נשים לב כי  היא איחוד של סדרה עולה של אלגבראות, ולכן היא אלגברה. כמו כן ניתן לראות כי מתקיים .
בהינתן מאורע , מהלמה נובע כי לכל  יש מאורע  שעבורו מתקיים , כלומר .
יהי  שעבורו . נשים לב כי , ולכן  בלתי-תלויות, ונקבל בסיכום כי .
אבל  שרירותי, ולכן נובע כי , כלומר  או .

היארעות-תדירה והקשר ללמה השנייה של בורל-קנטלי

באופן כללי יותר, אם  אוסף של מאורעות כלשהם, אז המאורע  הוא מאורע זנב שלהם. לכן אם המאורעות בלתי-תלויים, אז ההסתברות למאורע זה היא 0 או 1.
הלמה השנייה של בורל-קנטלי קובעת כי במקרה שבו המאורעות בלתי-תלויים וגם הטור  מתבדר לאינסוף, אז ההסתברות מתבררת להיות .
הסיטי של וסטמינסטר

היסטוריה

רובע לונדון של הסיטי של וסטמינסטר הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המטרופוליני של סנט מרילבון, הרובע המטרופוליני של פדינגטון והרובע המטרופוליני של וסטמינסטר (האזור ההיסטורי של וסטמינסטר).

אוכלוסין

על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2001, התגוררו ברובע 181,279 תושבים, אולם בעקבות בדיקה שנערכה ביוזמת מועצת הרובע, התברר כי נפלה שגגה במפקד וברובע מתגוררים כ-18,000 תושבים נוספים (בדיקה זו נערכה על מנת להגדיל את התקציבים המתקבלים מממשלת בריטניה). מניין האוכלוסייה הרשמי של הרובע הוא 198,779 תושבים.
73% מהתושבים לבנים, 4% שחורים ממוצא אפריקאי ו-3% ממוצא הודי.
35% מתושבי הרובע מחזיקים בבעלותם את מגוריהם.

אתרים בעלי חשיבות

רובע וסטמינסטר כולל את מרבית אתרי התיירות והאתרים בעלי החשיבות בלונדון. ברובע מצויים מרבית מבני השלטון הבריטי, ארמון בקינגהאם (מושב בית המלוכה הבריטית), ארמון וסטמינסטר (מושב הפרלמנט הבריטי) ובסמוך לו מנזר וסטמינסטר והביג בן.
ברובע אתרים מפורסמים רבים בהם: בית הסעודות, הגלריה הלאומית, וייטהול, כיכר טרפלגר, מוזיאון טייט בריטניה, משמר הסוסים, קתדרלת וסטמינסטר 
ברובע פארקים רבים בהם: גני קנזינגטון, הייד פארק, פארק גרין, פארק סנט ג'יימס, פארק ריג'נטס.

תחבורה

רובע וסטמינסטר מקושר לעברו השני של התמזה באמצעות מספר גשרים: גשר צ'לסי, גשר הנגרפורד, גשר גרובנור, גשר למבת', גשר ווקסהול, גשר ווטרלו וגשר וסטמינסטר.
ברובע מצויות מספר תחנות רכבת בהם צ'רינג קרוס, מרילבון, פדינגטון וויקטוריה.
ברובע 27 תחנות של הרכבת התחתית ועוברים בו עשרה מקווי הרכבת (כל הקווים למעט קו מזרח לונדון, קו ווטרלו וסיטי.

השכלה

ברובע וסטמינסטר פועלים קמפוס הסטרנד של מכללת קינגס, בית הספר לעסקים של לונדון (הממוקם בריג'נטס פארק), בית הספר לכלכלה של לונדון (ממוקם בקרבת אלדוויץ'), האקדמיה המלכותית למוזיקה (בדרך מרילבון) ואוניברסיטת וסטמינסטר לה שלושה קמפוסים ברחבי הרובע.
מיג-31

פיתוח

המטוס הוא למעשה שדרוג של המיג-25 ופיתוחו החל במהלך שנות ה-70. הייצור הסדרתי של המטוס החל בשנת 1979 והמטוס נכנס לשירות מבצעי בשנת 1982 ונכלל כחלק ממערכות ההגנה האוויריות של ברית המועצות.
בניגוד למיג-25 שנעדר יכולות תמרון ומהירות על-קולית בגובה נמוך, המיג-31 הציג יכולת תמרון גבוהה יותר, אפשר טיסה על קולית בגבהים נמוכים ובנוסף צויד במנועים מתקדמים יותר, טווח טיסה גדול יותר ומערכות אלקטרוניות משוכללות יותר. אלו כללו מכ"ם מתקדם יותר ויכולות מעקב אחר מספר מטרות במקביל.
בשנת 2017 הותאם לטיל חדיש מדגם קינז'אל.

שירות מבצעי

כ-500 מטוסים יוצרו במהלך השנים כשקרוב ל-370 מטוסים נכנסו לשירות בחיל האוויר הרוסי. בשנת 2006, כחלק מהשיפור בכלכלה הרוסית הוחזרו לפעילות והחיל מתפעל כעת 286 מטוסים.
קזחסטן היא המדינה השנייה מלבד רוסיה אשר מתפעלת את המטוס, 33 מטוסים נמצאים בשירות שמתוכם 10 אמורים לעבור שדרוג. ב 20.9.18 פורסם בתקשורת כי יום אחד קודם לכן, מטוס אחד התרסק (לא בטיסה מבצעית).  
בעבר נפוצו שמועות בדבר התעניינות מצידן של הודו, סוריה ואיראן לרכוש את המטוס.
יעקב גיל (אדריכל)

ביוגרפיה

בשנת 1961 סיים גיל את לימודיו בהצטיינות בטכניון. עם סיום לימודיו, עבד בדנמרק בצוות התכנון של השכונה "אלברטסלונד" (Albertslund) בפרברי קופנהגן. לאחר מכן עבד במשרדי האדריכלים לופנפלד-גמרמן ויסקי-אלכסנדרוני. בתקופה זו עסק בתכנון בתי מגורים, שכונות מגורים ובתי חולים.
במשך תקופה מסוימת עבד בשיתוף עם אדריכל אלי ליפסקי ובמסגרת זו השתתף בתחרויות פומביות ובתכנון מבני חינוך ומגורים.
בשנת 1970 הפך לשותף במשרד האדריכלים יסקי-גיל (ומאוחר יותר יסקי-גיל-סיוון). במסגרת זו היה אחראי על תכנון רבעים עירוניים ושכונות, קמפוסים אוניברסיטאיים, בתי-חולים, מרכזי שיקום, מרכזי ספורט, מבני ציבור, בניני משרדים, מרכזי קניות, מרכזי מחקר ופיתוח, מלונות ומבני מגורים מתועשים וקונבנציונליים.
גיל זכה עם אברהם יסקי בפרסים אדריכליים חשובים, ביניהם פרס רוקח עבור תכנון בית הלוחם בתל אביב (1975) ופרס קפלן ליעילות בתכנון עבור בית חולים אייזנברג ביפו (1976).
בשנת 1990 הקים את משרד גיל אדריכלים בשותפות עם רעייתו, מעצבת הפנים מיכל אורן, העוסק בתכנון בתי חולים, מבני מעבדות, מרכזי רופאים, דיור מוגן לאוטיסטים, מוזיאונים, משרדים, קניונים, מגורים בפינוי-בינוי, בניה רוויה ווילות יוקרתיות.
פטר לאץ

אודות

לאץ נולד בדארמשדט וגדל בסארלנד כבנו של ארכיטקט. לאחר שסיים את לימודי התיכון למד אדריכלות נוף בבית ספר הטכני במינכן ובשנת 1964, החל ללמוד בתוכנית ארבע שנתית לתכנון עירוני במכון באוניברסיטת RWTH באאכן. בשנת 1968 הקים עם אשתו את המשרד  LATZ+PARTNER.  
הוא נחשב למומחה לשיקום אזורים תעשייתים או מזוהמים לשימוש חוזר כאתרי לנופש או מגורים. הוא מוכר בגרמניה בזכות פרויקט Landschaftspark, שבמהלכו שיקם אזור תעשייה נטוש ומזוהם בדיסבורג והפך אותו לפארק ציבורי. בשנת 2004 זכה בתחרות בינלאומית פומבית לתכנון של הר הזבל חירייה והפיכתו לפארק לציבור.
בשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת קאסל, ובשנת 1983 עבר ללמד באוניברסיטה הטכנית של מינכן, עד לפרישתו בשנת 2008. שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד.
ברוך יצחק לוין

הרב ברוך יצחק לוין (ז' תמוז תר"ע, יולי 1910 - כ"א באלול תשמ"ט, 21 בספטמבר 1989) היה ראש ישיבת מקור חיים ורב שכונות מקור חיים וקריית שמואל בירושלים.

ביוגרפיה

נולד בליטא לדוב זאב ופיגה לוין. למד בישיבת גרודנה והיה מתלמידיו המקורבים והמובהקים של הרב שמעון שקופ. אחרי שבע שנים בשנת תרצ"ו (1936) עלה לארץ ישראל והמשיך כתלמיד ישיבה בישיבת לומז'ה פתח תקווה, וכאן נעשה לאחד ממקורבי החזון איש. זמן קצר לפני בואו ארצה נפטר רב שכונת מקור חיים, הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, הוא נישא לגולדה בתו והתמנה תחתיו כרב השכונה. במשך תקופה למד בכולל "אוהל תורה" שבראשות הרב שמואל יצחק הילמן. בין עמיתיו לכולל היו הרבנים יוסף שלום אלישיב, שלמה זלמן אוירבך ושמואל הלוי וואזנר.
בשנת ת"ש (1940) הקים בשכונת מקור חיים את ישיבת מקור חיים כישיבה לצעירים מהראשונות בארץ, ועמד בראשה במשך עשרים ושתיים שנה.
עם פרוץ מלחמת השחרור, בשנת 1948, נאלץ לעזוב את שכונת מקור חיים, שהייתה אזור ספר, ועבר להתגורר בשכונת זיכרון משה במרכז העיר. במשך תקופה התגורר בשכירות בביתו של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, שבעקבות המלחמה עבר להתגורר בתל אביב. באותה תקופה כינס את תלמידי ישיבת מקור חיים בבית כנסת בשכונת זיכרון משה ומסר להם שיעורים. במקביל נסע לשכונת מקור חיים כדי לפקח על ענייני הדת בשכונה. כמו כן כיהן כרב של מחנה צבאי אנגלי בשכונת תלפיות הסמוכה למקור חיים ומסר שיעורים לחברי "ההגנה" במקום. בשנת תש"י מונה על ידי הרב הראשי יצחק אייזיק הרצוג לפקח על ענייני הדת במחנה העולים באל עלמיין. בתקופת מגוריו בשכונת זיכרון משה הוצעה לו משרת הרבנות בשכונה, אך הוא דחה את ההצעה.
לאחר שוך הקרבות שבה הישיבה לשכונת מקור חיים והרב לוין המשיך לעמוד בראשה. בשנות ה-50 בעצת והכוונת החזון איש והרב מבריסק פתח את שערי הישיבה לקליטתם של העולים החדשים מארצות המזרח. הוא צירף לצוות הר"מים גדולי תורה ידועים ובהם הרב עובדיה יוסף והרב שלום מרדכי הכהן שבדרון.
בי"ט באדר א' תשי"ט התמנה לרבה של שכונת קריית שמואל בירושלים, ובשנת תשכ"ב (1962) עבר להתגורר בה. באותה שנה החליט לסגור את ישיבת מקור חיים ובמקומה ייסד כולל אברכים. בראשית שנות תש"ל יסד את בית דין לממונות הראשון. יזם ופעל להכתרת הרב בצלאל ז'ולטי כרבה של ירושלים כרבם של החוגים החרדיים בשנת תשל"ב, לפני הבחירות שהתקיימו לבסוף בשנת תשל"ח.
בחודשים האחרונים לחייו חלה בסרטן. נפטר בכ"א באלול תשמ"ט.

משפחתו

הרב לוין התגרש מאשתו הראשונה. הוא נישא בשנית בי"א באב תרצ"ז לגולדה (ילידת 1909), בתו של הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי. בנותיהם הן לאה (נולדה בתרצ"ח), ציפורה (נולדה בתש"א) ואסתר (נולדה בתש"ד). בנם הוא הרב אברהם דב לוין (נולד בתש"ח), אב בית דין לדיני ממונות בירושלים. חתניו: הרב אריה לוי מראשי ישיבת הנגב, הרב יהושע מאיר רוזנטל רב שכונת שערי חסד, והרב חיים מאיר שטיינברג ראש כולל אור הנר ומחבר ספרי "משנת חיים".
גאורג הלמסברגר הבן

יצירותיו

יצירותיו כוללות את האופרות Die Bürgschaft משנת 1848 ו-Die beiden Königinnen משנת 1851, סימפוניות, מוזיקה קאמרית ויצירות לכינור סולו.
יקינתון (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית יקינתון היה נסיך יפה תואר, בנם של פיראוס, מלך מקדוניה, והמוזה קליאו. יקינתון נודע בעיקר כמאהבו של האל אפולו וכן בשל סופו הטרגי.
הגרסה הנפוצה ביותר, המתועדת במטמורפוזות של אובידיוס על אודות מותו של יקינתון מספרת כי הוא נהרג בשגגה על ידי אפולו. לפי סיפור זה, אפולו ויקינתון שיחקו יחדיו בזריקת דיסקוס, עד שאפולו, מתוך רצון להרשים את מאהבו, זרק את הדיסקוס בכל כוחו. יקינתון רץ לתפוס אותו, אך הדיסקוס פגע בו, ופצע אותו אנושות. אפולו לא יכול היה להציל את הצעיר הגוסס, ויקינתון, בסופו של דבר, מת מפצעיו. האדס דרש את גופתו של יקינתון, אך אפולו סירב ויצר מדמו של יקינתון את פרח היקינתון, הקרוי על שמו. הדמעות שהזיל האל על הפרח בשעת היווצרו הפכו לעלי הכותרת הלבנים כעין הפנינה.
גרסה אחרת של הסיפור מספרת כי האשמה במותו של יקינתון נחה על כתפיו של זפירוס, אל הרוח המערבית. לפי גרסה זו, זפירוס היה גם הוא מאוהב ביקינתון, אך יקינתון לא השיב לו אהבה. כיוון שכך, בשעה שאפולו ויקינתון שיחקו יחדיו בדיסקוס, זפירוס, שקינא באפולו, נשב רוח, הטה את הדיסקוס ממסלולו, וגרם לו לפגוע ביקינתון ולהרגו.
ישנן גם גרסאות בהן מתואר כי הפרח אותו יצר אפולו הוא לא זה המכונה בימינו יקינתון אלא פרח אחר, לדוגמת האירוס.
אורן יוסיפוביץ

ביוגרפיה

יוסיפוביץ גדל במושב בן עמי, הבכור מבין ארבעה ילדים של אילן וורדה יוסיפוביץ. אחיו הצעיר, גיא, הוא כדורסלן המשחק בליגה הלאומית. שיחק כדורסל בהפועל מטה אשר, ושחה במסגרת תחרותית בנבחרת השחייה של מכ' נהריה. למד ב"כותרת" – בית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת תל אביב.
את קריירת עיתונאות הספורט שלו החל בעיתון "מעריב" ב-2009, שם עבד תחת אבי רצון. ב-2012 עבר לאתר "וואלה". בדרך כלל לאחר המשחק המרכזי הוא כותב בוואלה "כתבת צבע" על המשחק. חלק מטוריו מסודרים במתכונת פודיום ובהם הנושאים המרכזיים מחולקים לשלושה, מדליית זהב' מדליית כסף ומדליית ארד. הוא שותף לתוכניות האולפן של וואלה "משחק מקדים" המשודרות לפני משחקיה של מכבי תל אביב ביורוליג, ופרויקטים נוספים באתר.
יוסיפוביץ בין הכותבים והמפיקים של דירוג וואלה, המדרג את שחקני הכדורגל הטובים בישראל על ידי עשרות עיתונאים ופרשנים.
בעונת האליפות של הפועל באר שבע 2015–2016, כתב סדרת כתבות ווידאו על המועדון בשם "עמה יעמיק" (על שם אמונה טפלה של חלק מאוהדי באר שבע שהיו ידועים בפסימיות)
בעונת הירידה של הפועל תל אביב 2016–2017 כתב סדרת כתבות ווידאו על המועדון בשם "מינוס תשע" (בשל העונש שהושת על הפועל תל אביב בעונה זו, מינוס 9 נקודות ממאזנה).
החל מינואר 2016 משדר יוסיפוביץ פודקאסט העוסק בנושאי ספורט, בשם "הפודיום". בתחילה שידר יחד עם ניצן לבנה (איש גלי צה"ל). אך כיום הוא משדר יחד עם אורי אוזן וניר צדוק (עיתונאי הארץ) והם עוסקים בעיקר בכדורגל ישראלי. בנוסף, יש ליוסיפוביץ תוכנית שבועית עם דור הופמן (עיתונאי ישראל היום) בה הם מדברים על כדורגל עולמי. יוסיפון מרבה לארח גם אישי ספורט בפרקים מיוחדים בפודקאסט. נכון ליוני 2019, בפודקאסט יש מעל ל-300 פרקים.

חיים אישיים

יוסיפוביץ נשוי לנועה כהן אמנית מאמסטרדם והם הורים ל-2 ילדים.

ספרים

ב-2015 כתב בספר "מה עשה הנוער?" אסופת סיפורים מכותבים בולטים בישראל בעריכת מוטי ורפי דה פיצ'וטו. ב-2017 היה שותף לכתיבת הספר "100 הכדורגלנים הישראלים הגדולים בכל הזמנים" יחד עם אביעד פוהורילס ורון עמיקם.
באוגוסט 2017 יצא ספרו הראשון "זהבי – סיפורו של ווינר" בהוצאת ידיעות ספרים. זוהי ביוגרפיה מקיפה על ערן זהבי הצלחתו הגדולה בעשור השני של המאה ה-21 ומעבריו בין קבוצות. הספר זכה להצלחה, ומספר שבועות היה ברשימת רבי המכר.
אלי בן-מאיר

ביוגרפיה

בן-מאיר הוא בנם של הרב יהושע בן-מאיר, מייסד וראש ישיבת ההסדר שבות ישראל, ושל ד"ר רות בן-מאיר, חוקרת ומרצה במחשבת ישראל ופרשנות המקרא. הוא בעל תואר ראשון במשפטים ובלוגיסטיקה וכלכלה, ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
שירת בצה"ל באגף המודיעין, עבר קורס קציני מודיעין ומילא מגוון תפקידים בהם מדריך בקורס קציני מודיעין, קמ"ן חטיבה, קמ"ן אוגדה, ותפקידים בזירת טרור ובזירה הטכנית של חטיבת המחקר. בנובמבר 2005 מונה לראש הזירה הטכנולוגית (זי"ט) של חטיבת המחקר. בתקופתו חשפה הזירה את בניית כור גרעיני בסוריה. בעקבות כך מונה בן-מאיר לקצין המודיעין של מבצע מחוץ לקופסה להשמדת הכור, שיצא לפועל ב-2007.
במרץ 2010 מונה לקצין המודיעין של פיקוד הדרום. בשנים 2011–2012 היה נספח אגף המודיעין בארצות הברית. לאחר מכן שימש סגן ראש חטיבת המחקר. במרץ 2013 מונה לקצין מודיעין ראשי. בינואר 2015 מונה לראש חטיבת המחקר באמ"ן. בינואר 2016 ביקש לפרוש מתפקידו עקב חילוקי דעות בנוגע לאופי העבודה באגף וסיים את תפקידו במרץ אותה שנה. במאי 2017 השתחרר מצה"ל.
הצטרף לסגל המכון למדיניות נגד טרור של המרכז הבינתחומי הרצליה.
ב-2017 מונה לסמנכ"ל למודיעין וסייבר בקבוצת "שדמה".
טרולהטן

היסטוריה

השם הקדום בו נזכר המקום הוא Eiðar - "מעברים צרים במים", שמה של העיר כיום, עם זאת, יכול להתפרש כ"מצנפתו של הטרול" (דמות מסאגות נורדיות), והוא מתייחס לצורתן של כיפות הגבעות.
העיר שוכנת כעשרה קילומטרים דרומית לאגם ונרן, מוצאו של הנהר יטה; והיא משופעת במפלים קטנים ובשערי-ויסות לאורכו של הנהר, שנבנו החל מראשית המאה ה-19 אחרי דורות של ניסיונות להכניע את קצפו של הזרם הגועש ולאפשר מעבר כלי שיט. הקטע הראשון, תעלת-טרוֹלהֵטֵה, נפתח בשנת 1800 והיה לשם דבר טכנולוגי. יחסיה ארוכי השנים של טרולהטן עם הנהר הניעו את התעשייה ההידרואלקטרית והיוו את התשתית לתעשייתה של שוודיה המודרנית.
מרכז העיר התפתח סביב בתי מלאכה לניסור עצים שפעלו כבר בימי הביניים, וגם היום רבים בו בתי העץ הנמוכים. עם זאת העיר קיבלה את מעמדה לא לפני המאה ה-20, אז התבססה באזור תעשיית החשמל. חברת סאאב, מהגדולות במשק השוודי והעולמי בייצור מכוניות, יושבת בטרולהטן.
המפלים של טרולהטן, כמו גם הסכרים והגשר מהגדולים בשוודיה, נמנים עם האטרקציות שמציעה העיר. תעשיית הסרטים הצעירה העניקה למקום את הכינוי "טרוליווד" (Trollywood), על משקל הוליווד.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, בעקבות גירוש אסיאתים מאוגנדה, רבים מהם התיישבו בעיר והוקם מסגד טרולהטן.
לביבת דג

לביבת דג (באנגלית: Fishcake) הוא מאכל מטוגן אשר מכיל פילה דג מעורבב עם מחית תפוח אדמה המצופה בבלילה או בפירורי לחם. לביבת דג בדרך כלל מוגשת במסעדות פיש אנד צ'יפס אנגליות ומורכבת בעיקר מפילה דג של קוד, הדוק ופולוק.
לביבת דג נחשבה בעבר לדרך טובה לניצול שאריות דג ותפוח אדמה. בספרה של איזבלה ביטון,"ספרה של הגברת ביטון לניהול משק הבית", מהמאה ה-19, מופיע המתכון ללביבת דג כמתכון שמורכב משאריות דג ותפוח אדמה קר.
מתכונים מודרניים יותר מציעים גם מרכיבים כמו סלמון מעושן וירקות.
פרדריקטון

היסטוריה

השטח בו בנויה העיר, שימש בעבר כשטחי חקלאות עונתית של השבטים הילידים באזור, כאשר הגידול העיקרי היה תירס. כמו כן, מספר קילומטרים ממיקומה הנוכחי של העיר, שכן ישוב מרכזי של השבטים.

ההתיישבות הצרפתית

במלחמת המלך ויליאם שהתרחשה בסוף המאה ה-17 בנתה ממשלת אקדיה הצרפתית את מבצר נאשוואק (Fort Nashwaak) במפגש הנהרות סנט ג'ון ונאשוואק. המבצר שימש כמרכז ההתיישבות הצרפתית המקומית וכבסיס לפשיטות יזומות על ההתיישבויות הבריטיות באזור. לאחר כמה שנים העביר מושל אקדיה את עיר הבירה שלו למבצר נאשוואק והדבר הוביל ללחץ גדול על ההתיישבויות הבריטיות בניו אינגלנד. בתגובה יצאו הבריטים ב-1696 לקרב על המבצר, אולם הפסידו לכוחות הצרפתיים המבוצרים, וספגו 8 הרוגים ו-17 פצועים לעומת הרוג צרפתי אחד ושני פצועים. לאחר מות המושל הצרפתי ב-1700 ולאחר שיטפון הרסני, נטשו הצרפתים את המבצר.

לאחר שאקדיה עברה לידי הבריטים במסגרת הסכם אוטרכט, הוקמה התיישבות של גולים צרפתים במרחק של מיל מהמבצר ונקראה סיינט אן פוינט. ב-1759, במסגרת מלחמת הצרפתים והאינדיאנים כבשו הבריטים את ההתיישבות ושרפו אותה עד היסוד. ניסיונות התיישבות בריטית במקום לא צלחו, בגלל עוינות הגולים האקדים ושבטי הילידים.

ההתיישבות הבריטית

ב-1783 ייסדו במקום לויאליסטים בריטים שנמלטו מהמהפכה האמריקאית מושבה, ובשנה הראשונה מתו רבים מהם בגלל החורף הארוך והקשה של אותה שנה.

ב-1784, כשניו-ברנזוויק הוגדרה כקולוניה נפרדת מנובה סקוטיה, הפכה סיינט אן פוינט לבירתה והיא הועדפה על פני עיירות אחרות בגלל מיקומה המוגן יחסית מפני התקפות מכיוון ארצות הברית. תכנון רחובות העיר החל, נוסד קולג' שכיום הוא אוניברסיטת ניו ברנזוויק ושמה שונה לפרדריק טאון, על שמו של בנו השני של ג'ורג' השלישי, הנסיך פרדריק אוגסטוס. זמן קצר לאחר מכן, קוצר שמה לפרדריקטון וכך, תוך שלוש שנים, הפך האזור ממיושב חלקית לבירת הקולוניה. ב-1882 נבנה בעיר בית המחוקקים של ניו ברנזוויק שממלא תפקיד זה עד היום.

גאוגרפיה ואקלים

פרדריקטון בנויה בשפך נהר סנט ג'ון ורובה מורכב מפרוורים שנבנו לאחר מלחמת העולם השנייה משני צידיו של הנהר. החלקים שאינם מיושבים בעיר, מיוערים בצפיפות.

האקלים בעיר הוא מושלג - ממוזג קר והוא מתון יחסית למרביתה של קנדה, למרות ריחוקה של העיר מהחוף שגורם לטמפרטורות קיצוניות יותר משל שאר ערי קנדה שבאזור האוקיינוס האטלנטי. הטמפרטורה הממוצעת בחודש ינואר (החודש הקר) היא -9.8 °C ובחודש יולי (החודש החם) הטמפרטורה הממוצעת היא 19.3°C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,100 מ"מ, כשבין נובמבר לאפריל הם יהיו בדרך כלל בצורת שלג שנשאר על הקרקע החל מדצמבר. באביב עולה על גדותיו הנהר וגורם לשטפונות שמציפים את השכונות הנמוכות של העיר.

כלכלה

במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 התבססה כלכלת העיר על תעשיית העץ ומוצרים נלווים. במהלך המאה ה-20 קטנה מאוד תעשיית העץ ואת מקומה תפסו ממשלת המחוז והאוניברסיטה כמעסיקים ראשיים.