google/wiki40b huggingface dataset:
סרגיוס השלישי

ביוגרפיה

סרגיוס נולד למשפחת אצולה רומאית ואביו נקרא בנדיקטוס. כהונתו הייתה בתקופת אי סדר במרכז איטליה, בה הייתה האפיפיורות כלי משחק בידיהן של משפחות אצולה יריבות. עם זאת, כל המסמכים הרשמיים אודותיו אבדו ומרבית המידע עליו מגיע מיריביו ומתנגדיו.

הוא היה דיאקון לפני שפורמוסוס מינה אותו לבישוף של צ'רווטרי, כדי להרחיקו מרומא. מאוחר יותר, ב-898 סרגיוס הוכרז על ידי תומכיו ובראשם הפטרון שלו, תאופילאקטוס הראשון (Theophylactus), רוזן טוסקולום (עיר עתיקה בלאטיום) כאפיפיור החדש. אולם יריביו שתמכו ביוחנן התשיעי הצליחו להכתיר אותו ולגרום לנידוי של גרגוריוס שנאלץ לנטוש את כס הבישוף ולהימלט לתקופה מסוימת. לאחר שיוחנן התשיעי ויורשו מתו, תפס האנטי-אפיפיור כריסטופר את הכס למשך שנה והדיח את לאו החמישי. אז התמרדו תומכיו של סרגיוס, גירשו את כריסטופר והזמינו את סרגיוס לשוב מגלותו. יום שובו נחשב ליום תחילת כהונתו. מעשיו הראשונים היו לבטל את כל הצווים של יריבו המת מזה כבר, פורמוסוס ולקבוע שכל הסמכוֹת הבישופים שנעשו על ידו, אינן בתוקף - החלטה שבוטלה שוב לאחר מותו של סרגיוס. כמו כן, הוא שיבח וטבע סימן כבוד על מצבתו של האפיפיור סטפנוס השביעי שהוציא מהקבר, שפט והעניש את גופתו של פורמוסוס. לפי דיווחים מסוימים, הוא אף הוציא שוב את גופתו של פורמוסוס מהקבר, שפט ומצא אותו אשם וערף את ראשו. מקורות היסטוריים אחרים לעומת זאת, אינם מזכירים סיפור זה, עובדה שמטילה בספק את אמיתותו.

על פי מקורות מסוימים, הוא כלא את האנטי-אפיפיור כריסטופר ואת האפיפיור הקודם, לאו החמישי ולאחר זמן ציווה להוציאם להורג בחניקה. האנציקלופדיה הקתולית מכחישה את הסיפור ומכנה אותו "מפוקפק ביותר". עם זאת, בגלל היותו האפיפיור היחיד שידוע עליו שציווה על רצח של אפיפיור אחר והיותו האפיפיור היחיד שבנו הלא חוקי התמנה גם הוא לאפיפיור (יוחנן האחד עשר), נקראת הכהונה שלו "העגומה והבזויה".
 כהונתו תוארה על ידי ההיסטוריון האיטלקי מהמאה ה-10, ליוטפראנד כתחילתה של "התקופה האפלה" (בלטינית: Saeculum obscurum) בתולדות הוותיקן שכונתה גם "שלטון הפרוצות", תקופה בה התנהל השלטון מאחורי הקלעים על ידי נשים חזקות, כדוגמת תאודורה שהייתה חברת הסנאט ברומא והייתה כמשוער פילגשו של סרגיוס ה-3. גם בתה של תאודורה, מרוזיה, הייתה פלגשו של סרגיוס והיא אמו של יוחנן האחד עשר, מידע שהגיע בעיקר מכתביו של ליוטפראנד.

במהלך כהונתו שיפץ סרגיוס את בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו שנהרסה ברעידת אדמה ב-897. סרגיוס השלישי הוא האפיפיור הראשון שמתואר כשהוא חבוש בכתר אפיפיורי.
מגרש פדקס

היסטוריה

האצטדיון הוקם ב-1997 ונקרא אצטדיון ג'ק קנת קוק לזכרו של בעל הקבוצה, קוק, שנפטר ביום פתיחת האצטדיון. אתר האצטדיון נקרא "ראלג'ון" (באנגלית: Raljon) איחוד שמות בניו של קוק, ראלף וג'ון. לפני פטירתו קוק רשם חוקית את האתר בשם ראלג'ון ברשות הדואר האמריקנית.
בכביש המהיר הסמוך לאצטדיון נבנתה יציאה מיוחדת לכיוון האצטדיון. היציאה נפתחת רק בימים שיש אירועים באצטדיון.
בשנת 1999 הועברה הבעלות על אצטדיון והקבוצה לדניאל סניידר הבעלים החדש באותה עת של הוושינגטון רדסקינס. סניידר מכר את הזכויות לשם האצטדיון לפדקס ששינתה את שמו למגרש פדקס תמורת כ-7.6 מיליון דולר בשנה .
למרות היותו האצטדיון הגדול ביותר ב-NFL, רשימת ההמתנה למנוי עונתי משתרעת על פני יותר מעשר שנים. עד כה מעולם לא נמכרו כל המושבים באצטדיון, השיא עומד על 91,665 במשחק המכללות בין קבוצות הפוטבול של וירג'יניה טק ואוניברסיטת דרום קליפורניה. שיא האוהדים במשחק של הרדסקינס הוא 90,910 אוהדים במשחק נגד הדאלאס קאובויס והוא גם שיא הקהל הגדול ביותר (במקומות ישיבה) במשחק NFL.
ג'רג' לוקאץ'

קורות חיים

לוקאץ' נולד ב-13 באפריל 1885 בבודפשט, שהייתה אז באימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר השלמת לימודיו לתואר דוקטור באוניברסיטת ברלין בשנת 1906, ערך מספר מסעות לאיטליה, ולאחר מכן שהה ארבע שנים בהיידלברג, שם למד אצל הפילוסוף היינריך ריקרט והסוציולוג והפילוסוף מקס ובר. בגרמניה גם הושפע מתפיסות קומוניסטיות-מרקסיסטיות.
ב-1919 היה קומיסר לענייני תרבות וחינוך בממשלת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית קצרת הימים של הקומוניסט (ממוצא יהודי) בלה קון.
ב-1923, עם שובו להונגריה, פרסם את ספרו החשוב ביותר, "היסטוריה ותודעה מעמדית", שסתר מספר עקרונות מהתפיסה המרקסיסטית הלניניסטית, ולכן הוחרם על ידי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. 
לוקאץ' תרם את רעיונות החפצון (ראיפיקציה) והתודעה המעמדית לפילוסופיה המרקסיסטית. בחיבורו "חזיון הראיפיקציה" (1923), הוא מבקר את הפטישיזם הנעוץ בקפיטליזם המודרני, ההופך את העובד לחפץ ולסחורה. 
בתחום ביקורת הספרות פרסם לוקאץ' את הספרים "הריאליזם בספרות" (1951) ו"הרומן ההיסטורי" (1955), שהשפיעו על המחשבה הריאליסטית בספרות.
בזמן המרד ההונגרי ב-1956 כיהן לוקאץ' תקופה קצרה כשר התרבות בממשלתו האנטי-סובייטית של אימרה נוג'. עם פלישת הכוחות הרוסים ודיכוי המרד הוא הוגלה, זמנית, כשאר חברי הצמרת המהפכנית לסנגוב, ברומניה. בשנת 1957 הוא שב להונגריה, הצליח לשרוד את הטיהורים של יאנוש קאדאר, ונפטר בשיבה טובה בבודפשט ב-1971.
נועם לייש

ביוגרפיה

לייש גדל בתמרת והחל את דרכו בקבוצת עמק יזרעאל בליגת העל לתיכונים. הוא שיחק באליפות אירופה דרג ב' כקפטן בנבחרת הנוער ובהמשך בנבחרת העתודה של ישראל בכדורסל עמה השתתף גם כן באליפות אירופה. באליפות הוא העמיד ממוצעים של 10.5 נקודות, 3.1 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-1.5 חטיפות ב-25 דקות משחק, לאחר סיום התיכון בנובמבר 2011 עבר לשחק בארצות הברית במכללת מיין
לאחר כשנה חזר לייש לישראל וחתם באליצור קריית אתא מהליגה הלאומית תחת אימונו של שרון אברהמי בקריית אתא שיחק לייש שנתיים כאשר בעונה הראשונה קלע בממוצע נק' למשחק יחד עם 2 ריב' ובעונותו השנייה בקבוצה קלע 9.7 נק' בממוצע 2 ריב' ו-2 אס'
בעונת 2014-15 חתם לייש במכבי אשדוד באר טוביה מליגת העל בכדורסל לשלוש שנים. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק 5.9 דק' בממוצע בהן קלע 1.2 בממוצע.
בעונתו השנייה באשדוד לא הרבה לייש לשחק כאשר שותף בשני משחקים בהן קלע שלשה בודדת שלאחריה נפצע וגמר את העונה
לאחר הפסקה ארוכה עקב הפציעה חזר לייש לעונה שלישית באשדוד בה שותף ב-13 משחקים במהלכן קלע 2 נק' בממוצע למשחק, במהלך אותה עונה עבר למכבי קריית גת גם היא מליגת העל ושיחק במדייה 18 משחקים 15.5 דק' בממוצע וקלע 3.7 נק' למשחק, בסיום עונה זו ירדה קריית גת לליגה הלאומית לאחר שסיימה במקום האחרון
בעונת 2017–2018 חתם לייש בהפועל רמת גן-גבעתיים מהליגה הלאומית במדייה קלע 8.4 נק' ו-1.9 ריב' למשחק בממוצע.
בעונת 2018–2019 חתם בהפועל חיפה מהליגה הלאומית, במדייה קלע 9.4 נק', 2 ריב' ו-1.7 אס' למשחק בממוצע. בעונה זו סיים במקום הראשון בליגה באחוזים הקליעה מחוץ לקשת עם ממוצע של 44.12%
עכבר

מאפיינים

אורכם של רוב העכברים מגיע לכ-9–12 ס"מ. כל גופם מכוסה בפרווה, פרט לזנבם. צבעם של רוב העכברים הוא בין חום ללבן, עכברי מעבדה הם בעלי מגוון צבעים - חלקם לבנים, שחורים, בעלי גוונים שונים של חום ואף מטולאים. עכברים הם לרוב צמחוניים, אך למעשה הם אוכלי כל - הם אינם בוחלים בבשר חלזונות ובגופות של עכברים אחרים, וכבר נצפו עכברים שניזונו מזנבם שלהם בשעת רעב. מאחר שההתפתחות האבולוציונית של העכברים הביאה אותם להיות פעילים בלילה, טורפיהם של העכברים הם רבים, ועמם נמנים שועלים, עופות דורסים, חתולים ונחשים.
ההיריון של נקבת העכבר נמשך כעשרים יום, ובסופו היא ממליטה חמישה עד שמונה גורים. בגיל חודש עומדים כבר הגורים ברשות עצמם, ו-6 ימים אחרי ההמלטה יכולה הנקבה להרות שוב. העכבר הופך בשל מינית בגיל חודשיים. תוחלת חייו כ־2-3 שנים.

יחסים עם האדם

עכברים הם חיות מחמד פופולריות. מינים מסוימים של עכברים משמשים בניסויים מדעיים. העכבר הוא אחת מחיות המודל החשובות ביותר במדעי החיים בתחומים רבים כמו גנטיקה, ביולוגיה התפתחותית, פיזיולוגיה ועוד. מחקר אינטנסיבי לאורך שנים הפך את העכבר למודל רב-עוצמה, וכיום ניתן "להנדס" עכברים שיבטאו או לא יבטאו גנים מסוימים. בעולם מספר מעבדות המתמחות בגידול עכברים המשמשים לניסויים מדעיים. אחת המרכזיות היא מעבדת Jackson  שבארצות הברית, המגדלת מאות זנים שונים של עכברים ומספקת אותם לכל העולם.
עכברים עלולים להיות גם מזיקים, כיוון שהם עלולים לפגוע בגידולים חקלאיים ולהפיץ מחלות. נוהגים ללכוד עכברים באמצעות מלכודות עכברים.

בתרבות

עכברים פופולריים בקולנוע, במשחקי וידאו, בטלוויזיה ובספרות - בעיקר באלו המיועדים לילדים. עם עכברים בדיוניים מוכרים נמנים מיקי מאוס, ג'רי מ"טום וג'רי", מייטי מאוס ודיינג'ר מאוס. בחברת האחים וורנר מוכרות דמויותיהם של ספידי גונזלס ושל פינקי והמוח. פיקאצ'ו מהזיכיון "פוקימון" מבוסס על עכבר. קיימים משחקי וידאו רבים שבהם דמותו של השחקן היא עכבר. משחק אחד מסוגה זו הוא "טרנספורמייס".
נובה סקוטיה

היסטוריה

כבר לפני כ-11,000 שנים התגוררו על חצי האי אינדיאנים משבט פלאו. החל מלפני כ-6,000 שנה ועד לפני כ-1,000 שנים התגוררו באזור אינדיאנים משבט מיקמאק.
החוקר ג'ון קאבוט ביקר בכף ברטון בשנת 1497, אך ההתיישבות האירופית הראשונה בנובה סקוטיה הייתה ההתיישבות הצרפתית באקדיה, שנוסדה עלי ידי פייר דוגה בשנת 1605 ונקראה פורט רויאל - עיר זו הייתה הבירה הראשונה של המושבה, ומראשוני היישובים בקנדה.
בשנת 1620 נשלחה קבוצה של סקוטים על ידי המלך צ'ארלס הראשון להקים את המושבה של "סקוטלנד החדשה" - "נובה סקוטיה", אולם לאחר שאנגליה חתמה על הסכם שלום עם צרפת, והטריטוריה נמסרה לשליטת הצרפתים, נאלצו הסקוטים לנטוש את משימתם טרם הקמת המושבה.
הצרפתים הקימו את מצודת לואיבור באי איל-רויאל כדי להגן על הכניסה לקוויבק מכיוון הים.
במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, בשנת 1758, כבשו הכוחות הבריטיים את המצודה.
אנשי הממשל הבריטי התנגדו לנוכחותם של האקאדים הקתולים דוברי הצרפתית, אשר מספרם עלה על מספר המתיישבים הבריטיים, ושסירבו להישבע אמונים לכתר הבריטי. בשנת 1755 החליט השלטון הבריטי לגרש את המתיישבים הצרפתיים - ורובם התיישבו בטריטוריית לואיזיאנה.
בשנת 1763 הפך האי קייפ ברטון לחלק מנובה סקוטיה, ובשנת 1769 נפרד האי סנט ג'ון מהפרובינציה (כיום זהו אי הנסיך אדוארד) והפך למושבה עצמאית. ב-1784 הפך החלק המערבי של המושבה למושבה נפרדת (כיום - פרובינציית ניו ברנזוויק. קייפ ברטון הפך למושבה עצמאית בשנת 1784 אולם ב-1820 אוחד מחדש עם נובה סקוטיה.
במחצית השנייה של המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19 נמשכה הגירת מתיישבים מהממלכה המאוחדת לאזור, רבים מהם היו מהגרים מסקוטלנד. בשנת 1848 הפכה המושבה למושבה בעלת שלטון עצמאי, והייתה אחת הפרובינציות המקוריות שייצרו את הקונפדרציה של קנדה בשנת 1867.

גאוגרפיה

חלקה היבשתי וגם חלקה הגדול של פרובינציית נובה סקוטיה הוא חצי אי הנושא שם זהה, המחובר ליבשת צפון אמריקה (ולפרובינציית ניו ברנזוויק) במצר צ'יגנקטו . קייפ ברטון הוא אי גדול מצפון מזרח לחצי האי ומהווה חלק מהפרובינציה. האי מופרד מחצי האי נובה סקוטיה על ידי מצר קנסו שאותו אפשר לחצותו דרך סוללת קנסו . הפרובינציה כוללת בנוסף גם את האי סייבל, השוכן כ-180 ק"מ דרום-מזרחית לחצי האי נובה סקוטיה, שנודע בשל הספינות הטרופות הרבות שלחופיו, ואת האי קייפ סייבל  בחודו הדרומי של חצי האי (וכן איים קטנים אחרים נוספים).
מדרום-מערב לחצי האי נובה סקוטיה ועד לקייפ קוד, שוכן מפרץ מיין .  
נובה סקוטיה היא אחת מהפרובינציות הקטנות ביותר בקנדה בשטחה, והיא גדולה רק מפרובינציית אי הנסיך אדוארד. העיר הגדולה ביותר ובירתה של הפרובינציה נובה סקוטיה היא הליפקס.

דמוגרפיה

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. 
כ-3% בלבד דוברי השפה הצרפתית, ויתר התושבים דוברי אנגלית. מרבית התושבים נוצרים, על הזרמים השונים.

כלכלה

כלכלת נובה סקוטיה נמצאת בירידה ב-20 שנים האחרונות, עקב ירידה בביקוש במשאבים. ענפי הדיג והכריה נפגעו, עם זאת תעשיית הטכנולוגיה והתיירות מתפתחות.

אזכורים תרבותיים

עלילת סדרת ספרי "האסופית" מתרחשת בחלקה בנובה סקוטיה, בה היה מיקומו של בית היתומים של אן שרלי עד שאומצה.
בעילת קטינה

בעילת קטינה הוא כינוי משפטי למספר עבירות העוסקות בקיום יחסי מין עם קטינים. במשפט הישראלי המונח "בעילת קטינה" מיוחד רק לעבירה לפי סעיף 346 לחוק העונשין העוסקת בבעילה אסורה בהסכמה, אך ישנן עבירות נוספות המתייחסות ליחסי מין עם קטינים שלעיתים מתייחסים אליהן בשיח הציבורי כ"בעילת קטינה".
בחלק מהמדינות, קיום יחסי מין עם קטינים מתחת לגיל ההסכמה נחשב בכל מקרה לאונס ומכונה אונס סטטוטורי. החוק במדינת ישראל מבחין בין כמה וכמה מצבים בהם מעורבים קטינים ביחסי מין, ובין כמה וכמה דרגות חומרה. כן רואה החוק את העובדה כי עבירה פלילית בוצעה כנגד קטין, כנסיבה מחמירה המביאה להחמרה בעונש, או להחמרה אחרת, כגון הארכת תקופת ההתיישנות. כן חלה חובת הדיווח על בעלי מקצועות מסוימים, כגון עובדים סוציאליים,  כאשר הם מגלים כי נעברה עבירה מסוג זה כלפי קטין. המונח "קטין" על פי החוק הישראלי בעבירות אלו הוא גמיש, ויכול להגיע בנסיבות מסוימות עד ל-21 שנים.

מעשה סדום

החוק מגן רק על קטינה מפני בעילה, ואינו עוסק בקטין. סעיף 347(ג) לחוק העונשין מגדיר כמעשה סדום החדרת כל איבר או חפץ לפי הטבעת של אדם, או החדרת איבר המין לפיו. הסעיף חל בצורה שווה על נשים ועל גברים. חוק העונשין מחיל על ביצוע מעשה סדום את המדרג הגילאי שהוא מחיל על בעילה.

מעשה מגונה

החוק אוסר על ביצוע מעשה מגונה, המוגדר כמעשה שנעשה לשם גירוי, ביזוי או סיפוק מיניים, בקטין, אף בהסכמתו, בנסיבות מסוימות. על פי סעיף 348, העושה מעשה מגונה באדם שטרם מלאו לו 14 שנים, דינו מאסר שבע שנים, והעושה מעשה מגונה בקטין שטרם מלאו לו 18 שנים תוך ניצול יחסי תלות, מרות, חינוך או השגחה, דינו מאסר ארבע שנים, והעושה מעשה מגונה בפומבי בפני אדם שטרם מלאו לו 16 שנים, דינו מאסר שלוש שנים.

בעילת קטינה כנסיבה מחמירה

על פי סעיף 346 לחוק העונשין, אם מעשה אונס בוצע בקטינה, שגילה פחות מ-16 שנים, הרי שזו נסיבה מחמירה שיש בה כדי להחמיר את העונש מ-16 שנים ל-20 שנים. כך גם, בהתאמה, בנוגע למעשה סדום ומעשה מגונה, ולעבירות בתוך המשפחה. עבירות מין בקטינים בתוך המשפחה (בנוסף לכל עבירות האונס) נושאות גם עונש מינימלי שלא יפחת מרבע העונש המקסימלי, ולא ירוצה כולו במאסר על תנאי, אלא יש צורך בתקופת מאסר בפועל.

התיישנות

סעיף 354 לחוק העונשין מאריך את תקופת ההתיישנות. מניין ההתיישנות בעבירה שנעברה בקטין מתחיל, בדרך כלל, בהגיעו לגיל 18. מניין ההתיישנות בעבירת מין שנעברה בקטין על ידי קרוב משפחה או אחראי מתחיל בהגיעו לגיל 28.

נישואים

כשהקטינה עברה את גיל 14 ובעילתה אינה מסווגת סטטוטורית כאונס, אז בעילתה בהסכמה אסורה על פי החוק רק במקרה בו הבועל אינו נשוי לקטינה. מכאן שהחוק צופה מצב בו קטינה שגילה פחות מ-16 תהיה נשואה. על פי חוק גיל הנישואין, תש"י-1950, אין לערוך נישואין או קידושין של נער או נערה שטרם מלאו להם 18 שנים. כל המעורב בטקס מסוג זה, לרבות בני הזוג, עורך הנישואין והורי הקטינים, דינו מאסר שנתיים. עם זאת, במקרים מיוחדים הנדונים בחוק רשאי בית המשפט לענייני משפחה להתיר נישואי קטינים.
איחטימן

היסטוריה

במהלך המאה ה-1 הקימו הרומאים מצודה בשם סטיפון בסמוך למיקומה של העיר המודרנית. לאחר החלוקה באימפריה הרומית עברה המצודה לחזקת האימפריה הביזאנטית ובהמשך לידי האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. במהלך המאה ה-14 נפלה המצודה בידי צבא האימפריה העות'מאנית ומסביבה התפתח ישוב. בתעודות עות'מאניות מהמאה ה-15 מתועד היישוב בשמו המודרני איחטימן. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) עבר היישוב לחזקת נסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

כלכלה ותחבורה

בעידן הקומוניסטי של בולגריה הייתה איחטימן עיר תעשייתית והוקמו בה מפעלים ליצור מוצרי צריכה חשמליים. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי פרץ בבולגריה משבר כלכלי חריף שלא פסח על איחטימן וענף התעשייה קרס. בראשית המאה ה-21 הוקמו מפעלי טקסטיל, קוסמטיקה ועיבוד מזון.
בסמוך לעיר עובר הכביש המהיר "תארקיה" החוצה את בולגריה לרוחבה והיא ממוקמת בתוואי מסילת הרכבת בין סופיה לפלובדיב.

דמוגרפיה

אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה ובשל הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה. בין 2005 ל-2010 קטנה אוכלוסיית איחטימן בשיעור של 5.7 אחוזים. כ-90 אחוזים מהאוכלוסייה הם ממוצא בולגרי והשאר ממוצא טורקי או בני רומה. מרבית התושבים מחזיקים בדת הנוצרית אורתודכסית ומיעוטם מוסלמים סונים.
דמבה בה

קריירת מועדונים

בה התחיל את הקריירה שלו בשנת 2005 כאשר חתם ברואן. כבר בעונתו הראשונה במועדון הבקיע 22 שערים ב-26 משחקים, ובקיץ 2006 חתם במוסקרון. באוגוסט 2006 נפצע והחמיץ את רוב שלבי העונה. באפריל 2007 חזר לשחק והבקיע 8 שערים ב-12 משחקים.
ב-29 באוגוסט 2007, חתם בהופנהיים. בה היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לבונדסליגה. בעונת 2008/2009 הבקיע 14 שערים בליגה. ביולי 2009, סיכם בשטוטגרט, אך המהלך לא יצא לפועל, לאחר שנכשל בבדיקות הרפואיות. בדצמבר 2009 האריך את חוזהו עד 2013.
ב-18 בינואר 2011 עזב את הופנהיים וחתם בוסטהאם יונייטד ל-3 שנים. ב-6 בפברואר 2011, ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1-0 נגד ברמינגהאם סיטי. בסיום העונה המועדון ירד ליגה, ובה הפך לשחקן חופשי לאחר שניצל את הסעיף בחוזהו המאפשר לו לעשות זאת.
ב-17 ביוני 2011, בה בניוקאסל יונייטד לשלוש שנים. ב-13 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד ארסנל. ב-24 בספטמבר 2011 הבקיע את שעריו הראשונים במועדון כאשר כבש שלושער בניצחון 1-3 נגד בלקבורן רוברס. הוא הבקיע שלושער נוסף בניצחון 1-3 נגד סטוק סיטי. בדצמבר 2011 זכה בתואר שחקן החודש בפרמייר ליג. את העונה סיים בתור מלך השערים של המועדון עם 16 שערים. לפני תחילת עונת 2012/2013 זכה עם המועדון בגביע גוודיאנה. ב-17 בספטמבר 2012, הוא הבקיע את השער ה-1000 של ניוקאסל בפרמייר ליג בתיקו 2-2 נגד אברטון.
ב-4 בינואר 2013, בה חתם בצ'לסי, לשלוש וחצי שנים במועדון והפך לשחקן הסנגלי הראשון אי פעם במועדון. ב-5 בינואר 2013 בה ערך את הופעת הבכורה שלו נגד סאות'המפטון במסגרת הסיבוב השלישי של הגביע האנגלי, בהופעתו הראשונה הבקיע צמד בניצחון 1-5 של קבוצתו. ב-16 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו נגד סאות'המפטון בה הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו. ב-6 בנובמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו באירופה בניצחון 0-3 נגד שאלקה 04 שהיה גם שער הבכורה שלו לעונת 2013/2014. את עונת 2013/2014 הוא סיים עם 5 שערים בלבד ב-19 משחקים.
לאחר הגעתו של דייגו קוסטה, ב-16 ביולי 2014 חתם בבשיקטש הטורקית תמורת 8 מיליון פאונד. ב-30 ביולי 2014 בה ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-2 נגד פיינורד במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. שבוע לאחר מכן כבש שלושער ראשון במועדון בניצחון 1-3 נגד פיינורד.
ב-28 ביוני 2015 חתם ל-3 שנים בשאנגחאי שנחווה. ב-17 ביולי 2016 במהלך משחק ליגה נגד שאנגחאי SIPG, שבר בה את רגלו לאחר התנגשות עם שחקן יריב. ב-31 בינואר 2017 חזר בה לבשיקטש והושאל עד לסוף העונה. ב-31 בינואר 2018 חתם בה בגוזטפה הטורקית עד לסוף העונה. ב-16 ביוני 2018 חזר לשאנגחאי שנחווה. ב-22 בינואר 2019 הושאל לאיסטנבול בשאקשהיר עד לסוף העונה.

נבחרת לאומית

בה שנולד בצרפת, בחר לייצג את נבחרת סנגל ארץ הולדתם של הוריו. ביוני 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד טנזניה. בה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2012. לזכותו של בה 4 שערים ב-17 משחקים.
האיא א-שועייבי

קריירה

ב-2001, יצרה א-שועייבי שיתוף פעולה מצליח עם השחקן והיוצר טאריק עלי, והשניים הופיעו במופעי קומדיה בטלוויזיה ובהופעות תיאטרליות, כאשר אחת הפופולריות ביניהם הייתה תוכנית האירוח "טאריק הוינה" (طارق وهيونة). בעת החזרות האחרונות להצגה "מתחת לאפס" ( تحت الصفر) ב-2015, התעוררה מחלוקת בין השניים, אשר התפרצה במלחמות במדיה החברתית, ואף הגיעה לבית משפט כאשר עלי תבע את א-שועייבי ואת בעלה על השפלה ציבורית. על השניים נגזרו קנסות ועל א-שועייבי אף מאסר בפועל עם עבודה קשה. פסק הדין נדחה בערעור, וא-שועייבי זוכתה.
בין הופעותיה הפופולריות, מ-2013 הסדרות "שוק ההרמון" (سوق الحريم) עם הכוכבת הכוויתית פאקריה חמיס, ו"כרמש" (قرمش) עם טאריק עלי, וכן הופעה בגרסה הערבית של סאטרדיי נייט לייב ב-2016.

חיים אישיים

א-שועייבי נישאה פעמיים, וילדה בן, פהד, בנישואיה הראשונים, ובת ובן בנישואיה השניים להאני א-טַבַּאח' - פאטימה (2013), וג'מאל (2015).
לאסרו בורחס

ביוגרפיה

בורחס רשם את הישגו הראשון בזירה הבינלאומית ב-2005, כשזכה במדליית הזהב באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה שנערכה בנסאו. שלוש שנים מאוחר יותר שמר על תוארו באליפות שנערכה בסנטיאגו דה קאלי. באותה שנה ייצג את קובה באולימפיאדת בייג'ינג, אך נפסל בכל ניסיונות הקפיצה שלו ולא העפיל לשלב הגמר. בשנת 2010 זכה בתואר נוסף באליפות האיברו-אמריקאית באתלטיקה שנערכה בסן פרננדו שבספרד. 
בשנת 2011 רשם בורחס את הישג השיא שלו, באליפות העולם שנערכה בטגו. בורחס קפץ לגובה של 5.90 מ', כמו הפולני פאוול וויצ'כובסקי, אך עקב מספר פסילות רב יותר הסתפק במדליית הכסף בעוד מדליית הזהב הוענקה לוויצ'כובסקי. התוצאה שקבע מהווה שיא לאומי.
בהמשך 2011 זכה בורחס במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה, ובשנת 2012 זכה במדליית זהב באליפות העולם באולמות סגורים שנערכה באיסטנבול. באולימפיאדת לונדון (2012) לא הצליח בורחס לעבור את שלב המוקדמות. במהלך המוקדמות נשבר המוט שלו באחת הקפיצות.
חיוך גלאזגו

חיוך גלאזגו (ידוע גם בכינוי חיוך צ'לסי, או גלאזגו, או חיוך חתול צ'שייר) הוא פצע אשר נגרם על ידי ביצוע חתכים קטנים בפינות פיו של הקורבן, ולאחר דקירתו או הכאתו, שרירי פניו מתכווצים- דבר שגורם לחתכים להתרחב כלפי לחייו של הקורבן, ולעיתים עד אוזניו. חתכים אלו משאירים צלקות בצורת חיוך, ומכאן השם.
המעשה מבוצע בדרך כלל על ידי סכין יפנית או פיסת זכוכית שבורה, ומותיר צלקת הגורמת לקורבן להיראות כאילו הוא מחייך חיוך רחב.
נאמר כי מקורו של המעשה הוא בגלאזגו, סקוטלנד אך נהיה פופולרי בקרב כנופיות רחוב אנגליות (בעיקר כנופיית ה"Chelsea Headhunters," המבוססת בלונדון, שבקרב אנשיה המעשה ידוע בתור "חיוך צ'לסי"- "Chelsea grin").
עמק הבכא

עֵמֶק הַבָּכָא הוא עמק שצמחו בו עצי ערבה או עצי צפצפה שהפך לאתר סמלי של סבל יהודי וכלל אנושי.

המשמעות המקראית

השם נגזר מלשון "בכא", כנראה מין עץ. השם נזכר לראשונה בתנ"ך, בספר שמואל ב' פרק ה פסוקים כ"ג וכ"ד ("כג וַיִּשְׁאַל דָּוִד בַּה' וַיֹּאמֶר לֹא תַעֲלֶה הָסֵב אֶל-אַחֲרֵיהֶם וּבָאתָ לָהֶם מִמּוּל בְּכָאִים כד וִיהִי כְּשָׁמְעֲךָ אֶת-קוֹל צְעָדָה בְּרָאשֵׁי הַבְּכָאִים אָז תֶּחֱרָץ כִּי אָז יָצָא ה' לְפָנֶיךָ לְהַכּוֹת בְּמַחֲנֵה פְלִשְׁתִּים"), והמפרשים אומרים שמדובר בעמק מצפון לגיא בן הנום, שהיו צומחים בו עצים כאלה, שעליהם היו משמיעים מעין קול דמוי בכי.
בתרגום התנ"ך לאנגלית של מסורה, מופיעה המילה Mulberry Tree ובתרגום לעברית - עץ תות. ייתכן והכוונה היא לתות שחור בכותי שהוא זן ממשפחת תות עץ אשר נראה כעץ בוכה ועל כן שמו.
פירוש אחר אומר שהמלה "בכא" נגזרת מ"פיכה" - נזל, ירד. והכוונה לשרף של העצים, כנראה עצי מיש דרומי, שהיה מפכה ונוזל מן העצים.
חוקר הצמחים יהודה פליקס מזהה את הבכא עם אלת המסטיק, כיוון שצמח זה משמיע קול בעת שבירת זרדיו ועליו (בשל קשיותם ושברירותם), ומיכוון שלאחר שבירתם נוזל צרי בצורת דמעות, הרי הוא תבלין המסטיקא המפורסם הנמכר עד ימינו בצורת "דמעות" (ושהיה מוכר מאוד בעת העתיקה כמסטיק ללעיסה - מקור שמו כנראה פיניקי-עברי, כיוון שהיה "משתיק" את לועסו) .

המשמעות הסמלית

"עמק הבכא" קיבל את משמעותו הסמלית, היהודית ואחר כך גם הכלל אנושית, הרבה יותר מאוחר, כשהפך לכינוי למקום עינויים וסבל, וסמל של גלות עם ישראל המתמשכת. פירוש זה נזכר לראשונה בתפילה, ובפיוט "לכה דודי". ביטוי זה הוא גם כינוי לעולם הזה ותלאותיו. במאה ה-16 כתב ההיסטוריון היהודי ר' יוסף הכהן הרופא ספר היסטוריה בשם "עמק הבכא", ובמאה ה-19 חיבר הסופר מנדלי מוכר ספרים ספר בשם "בעמק הבכא".

מלחמת יום הכיפורים

בהיסטוריה של מדינת ישראל, "עמק הבכא" הוא כינוי של עמק נרחב ברמת הגולן, בין הר חרמונית לבין העיירה קונייטרה, שדרכו ניסו לפרוץ הדיוויזיות הסוריות במלחמת יום הכיפורים. טנקים של חטיבה 7 ושל חטיבה 188 בעזרת סיוע של גדוד 405 בלמו שם את כוחות השריון הסורים, בקרב דמים קשה שנמשך כארבע יממות. הכוח הישראלי מנה 150 טנקים ומולו התייצבו כ-450 טנקים סוריים. הודות לקרב בלימה שנוהל על ידי מפקד גדוד 77 של חטיבה 7, אביגדור קהלני, נכשלה המתקפה של הצבא הסורי והושמדו כ- 300 טנקים סוריים. צה"ל איבד 76 לוחמים ולזכרם הוקמה במקום אנדרטה. לקרב ניתן הכינוי קרב עמק הבכא בסדרת כתבות של רנן שור בעיתון במחנה בנובמבר 1973.
צ'ארלי קאופמן

ביוגרפיה

קאופמן הוא בן למשפחה יהודית מניו יורק. בגיל 14 עבר יחד עם הוריו ואחותו לגור במדינת קונטיקט. בתום לימודי התיכון בשנת 1976 למד זמן מה באוניברסיטת בוסטון, אך החליט לעבור לבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת ניו יורק, בו התעניין בעיקר בלימודי משחק ובימוי והצטיין כשחקן קומי. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 התגורר במינאפוליס ולמד עבודות שונות לפרנסתו.
ב-1991 עבר לגור בהוליווד.
קאופמן החל את עבודתו כתסריטאי של סדרות טלוויזיה. התנסותו הראשונה בקולנוע הייתה בסרטו של הבמאי ספייק ג'ונז משנת 1999, "להיות ג'ון מלקוביץ'", שעל תסריטו הוא זכה בפרסי האקדמיה הבריטית לסרטים ולטלוויזיה (BAFTA) ובמועמדות לפרס האוסקר האמריקאי.
בשנת 2001 קאופמן כתב את התסריט לסרט "המין האנושי" שלא נחל הצלחה רבה. הסרט מבוסס באופן רופף על הסיפור הקצר "דין-וחשבון לאקדמיה" מאת פרנץ קפקא.
לאחר מכן קאופמן שב לעבוד עם ספייק ג'ונס בסרטו מ-2002, "אדפטיישן" ("הסתגלות" או "עיבוד" באנגלית). עבודה זאת העניקה לו מועמדות אוסקר שנייה ופרס נוסף של האקדמיה הבריטית. הסרט נוצר כחוויה אישית שלו, כשנשכר לעבד ספר ביוגרפי על סחלבים לסרט, והבין שהספר פשוט לא מתאים להיות מוסרט, והעיבוד נעשה לסיפורו של תסריטאי שמנסה לעבד ספר שלא יכול להיות מתוסרט. קאופמן העביר את התסריט למעסיקיו, בהבטחה שהוא לעולם לא יעבוד שוב, אך הם נהנו מהתסריט כל כך עד שהחליטו לבטל לחלוטין את הפרויקט המקורי לטובת הגרסה של קאופמן. לאחר מכן, באותה שנה, כתב את "וידויים של מוח מסוכן", סרט ביוגרפי על חייו של צ'אק באריס, מנחה שעשועוני טלוויזיה נודע. הסרט גם היווה את הבכורה של ג'ורג' קלוני כבמאי.
ב-2004 כתב את התסריט לסרט "שמש נצחית בראש צלול", עליו הוא קיבל את פרס האוסקר הראשון שלו כתסריטאי הטוב ביותר, והפרס השלישי שלו מהאקדמיה הבריטית.
ב-2008 כתב, הפיק וביים את הסרט "סינקדוכה, ניו יורק", העוסק בבמאי תיאטרון המנסה להפיק הצגה המקיפה את חייו שלו עצמו במלואם. 
ב-2015 כתב, ביים והפיק את הסרט "אנומליסה" שזכה לביקורות חיוביות.
יום ניקיון לאומי

יום הניקיון הלאומי מתקיים בישראל אחת לשנה, ביום שלישי האחרון של חודש אדר, ובשנה מעוברת - ביום שלישי האחרון של חודש אדר ב', כך נקבע בסעיף 21ב בחוק שמירת הניקיון שכותרתו "יום ניקיון ארצי".
כבר ב-2004 התחילו לתכנן את החוק והחוק אושר בשנת 2008, לאחר שנקבע שהוא יתקיים בחודש אדר (בדרך כלל מרץ) ולא בספטמבר כמו בארצות אחרות כדי שהתזמון יתאים לאקלים הישראלי.
גם בעבר הרחוק היה יום ניקיונות, לפי מסכת שקלים א', א', (בחמישה עשר באדר) קורין את המגילה בכרכים, ומתקנים את הדרכים ואת הרחובות ואת מקוות המים; ועושין כל צורכי הרבים, ומציינין על הקברות, ויוצאין אף על הכלאיים.
ביום הניקיון של 2011 נאספו כ-50 טון פסולת מרשות הרבים.
התזמורת הלאומית של בלגיה

התזמורת הלאומית של בלגיה (בהולנדית:  Nationaal Orkest van België, בצרפתית: Orchestre national de Belgique) היא התזמורת הראשונה במעלה בבלגיה. היא נוסדה בשנת 1931 על ידי דזירה דפו בשם "התזמורת הסימפונית של בריסל", ובשנת 1936 עברה ארגון מחדש וקיבלה את שמה הנוכחי. מקום מושבה הקבוע הוא בהיכל האמנויות היפות (Palais des Beaux-Arts או Paleis voor Schone Kunsten) בבריסל. כיום היא מופיעה ב-70 קונצרטים בעונה (מספטמבר עד יולי) בבלגיה ומחוצה לה. התזמורת נהנית מתמיכת הממשלה הבלגית ומעסיקה 93 נגנים. היא מתמחה במוזיקה של המאה ה-19 והמאה ה-20 ומבצעת גם מוזיקה לסרטים.
התזמורת הלאומית של בלגיה נודעת גם בליווי הסיבוב הגמר של תחרות המוזיקה על שם המלכה אליזבת, בניצוחו של ז'ילבר וארגה.
עד למינויו של אנדרה קלויטנס כמנצחה הקבוע, בשנת 1958, עבדה התזמורת עם מנצחים שונים, ביניהם קרל בהם, דזירה דפו, אריך קלייבר ופייר מונטה.