google/wiki40b huggingface dataset:
כנס האוקיינוס הארקטי

מחלוקת

הכללת רק חלק מחברי המועצה הארקטית, ואי שיתופם של אחרים (עמים ילידים של האזור, איי פארו, איסלנד ושוודיה) עוררה מחלוקת.
בניסיון להגן על החלטת דנמרק שלא לשתף חברים מסוימים של המועצה הארקטית בכנס, הצהיר תומאס וינקלר (Thomas Winkler), שעמד בראש המחלקה למשפט בינלאומי של דנמרק: "מפגש זה באילוליסאט אינו מהווה תחרות למועצה הארקטית. הנושאים עליהם אנו הולכים לדון יהיו נושאים שהם בתחום אחריותן של חמש המדינות השוכנות לחוף האוקיינוס הארקטי."
תגובתו של אקאלוךּ לינגה (Aqqaluk Lynge), פוליטיקאי גרינלנדי ונשיא לשעבר של "מועצת האינואיטים שסביב הקוטב", הייתה חשש שהעמים הילידים של האזור הארקטי "נדחקים לשוליים". "לאינואיטים יש הגדרה משלהם לריבונות".
טום רוב סמית

טרילוגיית לב דמידוב

ילד 44. בברית המועצות של סטלין אין פושעים ואין מעשי פשע מלבד פשעים נגד המדינה. כשגופתו של ילד נמצאת על פסי רכבת במוסקבה, נשלח אל הוריו לב סטפנוביץ' דמידוב, סוכן נאמן של המשרד לביטחון המדינה, כדי לשכנע אותם שבנם מצא את מותו בתאונה. אבל האם הוא משוכנע בכך בעצמו? ואולי בכל זאת פועל בגן העדן הקומוניסטי רוצח סדרתי? בחשאי ובניגוד לעמדת הממונים עליו, כשהוא נרדף על ידי עמיתיו משירותי הביטחון הסובייטיים, נסחף לב לחקירה שתוביל אותו למצוד עוצר נשימה אחרי רוצח אכזרי ברחבי ברית המועצות, מצוד שבסיומו תחכה לו הפתעה מצמררת. "ילד 44" הוכתר עם צאתו לאחד מספרי המתח המשובחים ביותר, תורגם לשפות רבות וזכה בפרס "דוקרן הפלדה" למותחן הטוב ביותר של שנת 2008.
הנאום הסודי. ב-25 בפברואר 1956 נשא ניקיטה חרושצ'וב, יורשו של יוסיף סטלין, נאום חשאי בפני קונגרס המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בנאום ששינה את פני ההיסטוריה וזכה לכינוי "הנאום הסודי", חשף חרושצ'וב לראשונה את פשעי משטרו הרצחני של סטלין והוקיע את מבצעיהם. ימים אחדים לאחר שנישא הנאום הסודי נשלחו עותקים מודפסים שלו, במעטפה חומה שצלב מצויר עליה, לכמה סוכנים של השירות החשאי. מישהו רמז להם שהיוצרות התהפכו - הנאשמים נהפכו למאשימים והרודפים לנרדפים. אחד העותקים נשלח ללב סטפנוביץ' דמידוב, הגיבור הבלתי-נשכח מהרומן "ילד 44", לשעבר סוכן השירות החשאי ועכשיו ראש מחלק הרצח במשטרת מוסקבה. כאשר עמיתיו לשעבר בקג"ב נרצחים בזה אחר זה, הוא מבין שמישהו מבקש לנקום ומתחיל לחקור. כשבתו נחטפת, הוא מבין שהנוקמים מתכוונים להגיע גם אליו. "הנאום הסודי" הוא ספר ההמשך לרב-המכר "ילד 44".
סוכן מספר 6. כעשור לאחר מות סטלין, לב סטפנוביץ' דמידוב כבר איננו סוכן השירות החשאי. כמו ברית המועצות, לב מנסה להשאיר מאחוריו את זוועות המשטר שלהן היה שותף ולבנות חיים חדשים במוסקבה עם אשתו ראיסה ובנותיו המאומצות זויה ואלנה. אבל כאשר ראיסה והבנות נוסעות לניו יורק, בעיצומה של המלחמה הקרה, עולמו שוב מתהפך עליו. הטרגדיה שמתרחשת שם מפרידה את לב ממשפחתו ומכריחה אותו לצאת למסע ממושך, רב-תהפוכות ומזעזע, שיסתיים רק שנים רבות לאחר מכן, באפגניסטן. והוא איננו לבדו במסע הזה. בכל מקום שהוא יגיע אליו הוא יגלה את "סוכן מספר 6". "סוכן מספר 6" הוא הספר האחרון בטרילוגיה.

החווה

אביו של דניאל מתקשר ומספר לו שאמו עברה התקף פסיכוטי ואושפזה בבית חולים פסיכיאטרי. דניאל המום. הוא אורז מזוודה וממהר לשדה התעופה כדי לטוס לשוודיה, שם גרים הוריו. ואז אמו מתקשרת. היא אומרת שהיא מדברת מטלפון ציבורי וטוענת שאינה משוגעת. דניאל המבוהל פוגש את אמו בלונדון ומאזין לסיפור שהיא פורשת לפניו: על חבורה של גברים תאבי כוח ומושחתים, על הפשע המחריד שהם ביצעו, על הניסיונות להסתירו, והנורא מכול, על חלקו של אביו בפרשה. עכשיו על דניאל להחליט מי מהוריו דובר אמת ומה עליו לעשות.
זהו ספר מותחן שיצא לאור שנת 2014 וזכה לשבחים רבים.
מייק מילס

ביוגרפיה

מילס נולד בקליפורניה להורים מוזיקליים - אביו היה זמר ואמו מורה לפסנתר. כבר בגיל צעיר משפחתו עברה לג'ורג'יה שם פגש את ביל ברי במהלך לימודיהם בבית הספר התיכון. מילס וברי הקימו להקה ולאחר שפגשו את פיטר באק ומייקל סטייפ החליטו הרביעייה להקים להקה חדשה בשם אר.אי.אם. .
עיקר תרומתו של מילס ללהקה היא בלחנים, נגינה על גיטרה בס וקלידים. כמו כן, רוב ההרמוניות בשירי הלהקה אורגנו ובוצעו על ידו. במספר מקרים (כמו "Texarkana", "Near Wild Heaven") הוא אף לקח חלק בתור הסולן הראשי.

פרויקטים אחרים

מילס השתתף ביצירותיהם של אמנים רבים אחרים, בתור נגן ובתור מפיק. בין הפרויקטים להם תרם ניתן לציין את להקת Hindu Love Gods (שם חבר לשותפו מאר.אי.אם. פיטר באק) וסיבוב ההופעות משנת 2003 "Tell Us the Truth" שכוון נגד ממשל הנשיא, ג'ורג' ווקר בוש.

חייו האישיים

בשנת 1999, זכה מילס בתחרות של עיתון ספורט מקומי בג'ורג'יה כאשר הצליח לנחש בתחילת העונה את ארבע הקבוצות שיעפילו ל"פיינל פור" של טורניר אליפות המכללות בכדורסל.
כמו כן, מילס הוא אב לג'וליאן, שנולד בשנת 1989.
פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

ביוגרפיה

פרדיננד נולד ב-9 ביולי 1578 לקרל השני, ארכידוכס אוסטריה ומריה אנה מבוואריה, בתם של אלברכט החמישי, דוכס בוואריה ואנה, ארכידוכסית אוסטריה. פרדיננד התחנך על ידי הישועים, ולאחר מכן למד באוניברסיטת אינגולשטדט. בשנת 1595 קיבל פרדיננד את השליטה בנחלותיו, שבהן פעל בן דודו מקסימיליאן השלישי, ארכידוכס אוסטריה כעוצר, ומיד פתח בדיכוי הפרוטסטנטים בנחלותיו.
מכיוון שלבן דודו מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לא היו ילדים, הוכתר פרדיננד בשנת 1617 למלך בוהמיה. הכתרתו של פרדיננד, שבמקור היה הארכידוכס של שטיריה (Styria) כמלך בוהמיה, נמנתה עם הגורמים לפרוץ מלחמת שלושים השנה. במהלך רוב המלחמה כיהן גם כשליט האימפריה הרומית הקדושה. פרדיננד היה קתולי אדוק ולחם למען השבת מעמד הבכורה של הקתוליות ברחבי אירופה. הוא היה מאבירי הקונטרה-רפורמציה הקתולית במהלך מלחמת שלושים השנה והיה חסיד השלטון האבסולוטי.
בשנת 1630 הצטרף גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה לאויביו, ובשנת 1632 ספג צבאו של פרדיננד תבוסה מידי השוודים בקרב ליצן. בשנת 1635 חתם פרדיננד על שלום פראג, אולם המלחמה לא הסתיימה בכך.
ב-15 בפברואר 1637 מת פרדיננד בווינה, ובנו פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו.
אורתוגרפיה

אוֹרְתּוֹגְרַפְיָה (מיוונית, אורתו – "נכון" (ορθο), גרפוֹס – "שכותב" (γραφος)) היא מערכת הסימנים והכללים המשמשים לייצוג גרפי של שפה. האורתוגרפיה כוללת הן את הסימנים הגרפיים המשמשים לכתיבה (אותיות, לוגוגרמות, סימנים דיאקריטיים, סימני פיסוק, וכו'), והן את החוקים המתארים כיצד יש להשתמש בהם, כולל חוקי כתיב ופיסוק.
בחלק מהשפות מתייחסת המילה אורתוגרפיה לחוקי הכתיב בלבד. יש להבדיל בין אורתוגרפיה לטיפוגרפיה (אמנות סידור הדף המודפס והספר).
אורתוגרפיה של שפה כוללת גם את הכתב – האורתוגרפיה העברית היא אלפביתית, פונמית ומורפמית. דוגמאות לחוקים אורתוגרפיים הם חוקי הכתיב החסר והמלא.
באנגלית יש 26 אותיות המייצגות עיצורים ותנועות, אך אין סימני הטעמה. לעומת זאת כל אות אנגלית יכולה לייצג צלילים שונים וכל צליל (פונמה) יכול להיכתב במגוון אותיות. בנוסף, קיימים צירופי אותיות הנקראים דיגרפים כגון th, המייצגים צליל אחד. שפות שונות המשתמשות באלפבית אנגלי לא בהכרח חולקות אותם חוקים אורתוגרפים.
האורתוגרפיה היפנית נחשבת לאחת המסובכות בעולם. היא משלבת אלפי סימנים לוגוגרפיים (במקור סיניים) הנקראים "קאנג'י" ומייצגים מורפמות, עם מאה אותיות נוספות הנקראות "קאנה" (שכוללות את מערכי האותיות היראגאנה, קאטאקאנה, ומאניוגאנה ומייצגות הברות) וכן עם אותיות לטיניות הנקראות רומאג'י. כל המילים בשפה היפנית יכולות להיכתב בכל אחת מהשיטות היראגאנה, קאטאקאנה ורומאג'י ורובן גם בסימני קאנג'י. הבחירה באיזה כתב להשתמש מתבצעת לרוב על פי סטנדרטים נהוגים, קלות הקריאה ובחירה סגנונית. קיים ויכוח אם האורתוגרפיה הסינית היא לוגוגרפית או אידאוגרפית.
יוסי סילמן

ביוגרפיה

סילמן נולד בישראל. הוא בוגר הישיבה התיכונית מדרשיית נעם, מחזור כ"ט. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון ועבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. ערב מלחמת שלום הגליל ובמהלכה שימש כקמב"צ גדוד קק"ש (גדוד 196), בין היתר בקרב קמ"ט-קק"ש. תוך כדי המלחמה החליף את אחד המ"פ בגדוד שנהרג. בהמשך שובץ כמפקד פלוגה בחטיבה 500 ובמסגרתה לחם, בין היתר, בקרבות בביירות. לאחר המלחמה שימש סילמן במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד גדוד טנקים. בין השנים 1999–1997 שימש כמפקד חטיבה 500 ולאחר מכן כקצין אג"ם של פיקוד המרכז. בשנים 2002–2001 שימש כמפקד עוצבת סיני בדרגת תא"ל. בשנת 2003 השתחרר מצה"ל, לאחר שחרורו כיהן כיושב ראש מנהלת מגורים של צה"ל במסגרת מעבר צה"ל לנגב. בבחירות לכנסת התשע עשרה כיהן כראש מטה השטח של מפלגת יש עתיד. במאי 2013 מונה למנכ"ל משרד הרווחה, תחת השר מאיר כהן. החל ממרץ 2017 הוא מכהן כמנכ”ל עיריית חולון.
סילמן הוא בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון.

עמדותיו

ביולי 2013 הביע סילמן תמיכה בקיצוץ קצבאות ילדים בנימוק שיש אנשים, בפרט במגזר החרדי והבדואי, שמסתמכים על קצבאות הילדים "אני רוצה להגיד שהגיע הזמן שנלמד גם את אומנות התעסוקה, ולא רק שיחיו על קצבאות ילדים. יש אוכלוסיות, שלצערי, חיות מקצבאות ילדים". ביחס לביטחון התזונתי אמר כי "במדינת ישראל לא מתים מרעב. יש רעבים, יש אולי ילדים רעבים, אבל לא מתים מרעב..נכון שיש משפחות שאוכלות בשר רק פעם בשבוע, אבל אנשים עם בטן נפוחה, כמו במדינות אחרות בעולם, אין פה. ממש לא. למרות זאת, אני לא אומר שהמצב פה מושלם".
טובה (נקניק)

טובה (ברומנית: toba) היא מין נקניק רחב מאוד המיוצר מבשר חזיר.
את הטובה מייצרים בעת שחיטת החזיר על ידי מילוי הממברנה של קיבת החזיר עם ג'לטין של חזיר, חתיכות קטנות של בשר חזיר, במיוחד האוזניים, הזנב וחלקים בשר מהרגליים וגם חתיכות שומן וחלקים פנימיים קצוצים, כבד, כליות ותבלינים. באם מוסיפים גם דם של החזיר, לפני שנקרש, תהיה זאת "טובה דמית". את הטובה דוחסים היטב ומבשלים. הנקניק הנוצר כך הוא בעל קוטר של כעשרה סנטימטרים וקשה לפרוס ממנו פרוסות דקות.
הטובה דומה בהרכבה לקלטבוש, אך מכילה יותר בשר. אפשר להכין טובה גם מבשר תרנגול הודו.
יצחק לבנון

קורות חייו

לבנון נולד בצפת, בשנת 1914, למשפחה של יינן, דור ששי בארץ. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר יחד עם משפחתו לאודסה ולאחר שנה חזר יחד עם משפחתו לצפת ולמד בבית הספר "תחכמוני" שבעיר. בשנת 1946 השתקע בתל אביב, והיה בין עובדי העיתון "דבר". בשנת 1955-1960 השתתף לפרקים בעריכת "דבר לילדים ".
לבנון החל את עבודתו העיתונאית ברשימות ודיווחים, ראיונות ומאמרי ביקורת, ואחר כך הרחיב את עבודתו לתחומי הספרות. הוא הפך לסופר ומתרגם עצמאי, חיבר ספרי מדע לנוער, עיבד ותרגם, והעמיד לרשות הנוער העברי ספרי יסוד שהיו חסרים אז מאוד.  
היה חלוץ ביצירת ספרי-עיון לילדים והציע לקורא הצעיר מבחר רחב של נושאים, מוגשים בצורה מעניינת, במגוון מתכונות. בין ספריו אלו ראו לציין את: "מלוא הטנא: אוצר ידיעות לילד ולנוער",  "אלף אישים" (תחת שם העט יעקב אבישי), "ארצות תבל", "נכסי התרבות", "ספורי התנ"ך לילדים", "על כל שאלה תשובה" (הוצאת עמיחי). בנוסף, לבנון היה העורך של "אנציקלופדיה אביב" לילדים ונוער (הוצאת מסדה).   
יצחק לבנון היה סופר רבגוני, חרוץ, שקדן ופורה מאד. רשימת פרסומיו כוללת מאות כותרים בכל התחומים שעסק בהם. למעלה משלוש מאות ועשרים כותרים רשומים על שמו בקטלוג הספרייה הלאומית. ספרו "על כל שאלה תשובה" אף מוזכר בסרט גבעת חלפון אינה עונה, באחת הסצנות המפורסמות המתרחשת ב"מסעדת הוויקטור".
לבנון שלט בשמונה שפות כולל ארמית.
נפטר בגיל 93 והובא למנוחות במושב אחיעזר.
השאיר בן, בת, ארבעה נכדים וחמישה נינים.
פדרציית החתירה הבינלאומית

היסטוריה

הפדרציה יוסדה בידי נציגי ענף החתירה מצרפת, שוודיה, בלגיה ואיטליה ב-25 ביוני 1892 בטורינו כתגובה לפופולריות ההולכת וגדלה של ענף ספורט החתירה, גם הנסיבות הצריכו אחידות תקנות כמו אורך המרוץ, סניית הסירה, וקטגוריות משקל. כמו כן הימורים על מרוצי חתירה באותו זמן היו דבר נפוץ, והחותרים או המאמנים היו לעיתים קרובות מהמרים בעצמם. מצב בחובבים לא היה ידוע בספורט. מצב כזה יכול היה להביא אסון על הספורט כמו מרוצים מכורים.
FISA הקימה את המשרד הראשי שלה בלוזאן, שווייץ ב-1922.
טומי להרן

ביוגרפיה

להרן נולדה ברפיד סיטי שבדקוטה הדרומית. ב-2014 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס, במהלך לימודיה הגישה והפיקה תוכנית טלוויזיה של האוניברסיטה, והתמחתה אצל חברת בית הנבחרים של ארצות הברית קריסטי נואם.
לאחר הלימודים עברה לסן דייגו והחלה לעבוד ברשת החדשות השמרנית "OANN", בה הגישה החל מאוגוסט תוכנית פרשנות פוליטית בשם "On Point". ביולי 2015 הפך מונולוג שלה לויראלי, זכה למיליוני צפיות ולהתייחסות התקשורת הבינלאומית והאמריקאית. במונולוג זה התייחסה להרן לפיגוע ירי בו נרצחו חמישה חיילים אמריקאים במרכז גיוס של הצי בצ'טנוגה, וביקרה את תגובתו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה לנושא וסירובו לכנות פיגוע זה ופיגועים נוספים כטרור איסלאמי רדיקלי.
בנובמבר 2015 עברה להגיש את התוכנית "Tomi" ברשת הטלוויזיה השמרנית "TheBlaze". במסגרת התוכנית ביקרה את שחקן הפוטבול קולין קאפרניק, אשר מחה על אלימות משטרתית כלפי מיעוטים וסירב לעמוד בעת נגינת המנון ארצות הברית. להרן נוהגת לבקר את הקהילה האפרו-אמריקאית באופן תכוף, ביניהם גם מפורסמים כג'יי זיי וביונסה, ובין היתר עוררה סערה כאשר השוותה בציוץ בטוויטר את תנועת Black Lives Matter לקו קלוקס קלאן. בהמשך מחקה את הציוץ. מבקריה מאשימים אותה בגזענות, האשמות אשר אותן היא דוחה. אתר החדשות The Daily Beast תיאר אותה כ'ימנית-פרובוקטיבית'.
במרץ 2017 הופסקה תוכניתה והיא הושעתה ללא הגבלת זמן משידורים ברשת TheBlaze, זאת לאחר שהביעה התנגדות לרעיון שהממשלה תאסור הפלות מלאכותיות. להרן הגישה בתגובה תביעה נגד הרשת ובעליה גלן בק.
במאי 2017 הצטרפה לארגון הפוליטי Great America Alliance, במטרה לתמוך בנשיא המכהן דונלד טראמפ.
באוגוסט 2017 הצטרפה לרשת פוקס ניוז בה תשמש כפרשנית.
טוני מגדירה את עצמה כשמרנית-חוקתית. היא לא מגדירה את עצמה פמיניסטית, ומאמינה ששינוי אקלים הוא מיתוס. היא בעלת דעות פרו ישראליות ומדי פעם מפרסמת מונולוגים בנושא.
כיכר פייסל

היסטוריה

הכיכר נמצאת על יד המקום בו שכן בעבר השער המזרחי בחומת חיפה העותמאנית, שנבנתה בשנת 1761 על ידי דאהר אל-עומר. הכיכר נוצרה עם היציאה מן החומות בתחילת המאה ה-19.

תחנת הרכבת חיפה מזרח

בינואר 1904 נחנכה על יד הכיכר תחנת הרכבת חיפה מזרח, תחנת הקצה של רכבת העמק. בתקופת המנדט הבריטי הורחבה התחנה, ויצאו ממנה רכבות לשלוש יבשות שונות - אפריקה, אסיה ואירופה. בשנת 1946 פוצץ מבנה התחנה על ידי האצ"ל. מאז שנות ה-90 אין מעבר נוסעים בתחנה, והיא משמשת כתחנה תפעולית, כמחסן, כמוזיאון וכנקודת האפס של רכבת ישראל.

האנדרטה למלך פייסל

בשנות השלושים של המאה ה-20 עבר בכיכר ארונו של פייסל הראשון, מלך עיראק, בדרכו משווייץ לעיראק דרך נמל חיפה. לרגל המאורע שונה שמה של הכיכר לשמה הנוכחי, והוקמה בה רחבה מרוצפת ואנדרטה. צורת האנדרטה כעמוד קטוע, ועל בסיסה קבועה כתובת בערבית: "לזכר העברת גופת הוד מלכותו, המנוח הגדול של הערבים, המלך פייסל הראשון", וכן אִמרה המיוחסת לפייסל: "העצמאות נלקחת ולא ניתנת - חירות העם בידיו". מיקום הרחבה והעמוד השתנה במהלך השנים בעקבות שינויים שנעשו בנתיבי הנסיעה. בתחילה שימשה הרחבה כמעגל תנועה והעמוד הוצב במרכזה, לאחר מכן בוטל מעגל התנועה והעמוד הוצב ממזרח לכביש ליד גדר בית הקברות, ולאחר מכן הועבר למקומו הנוכחי ממערב לכביש.

מבנה הכיכר וסביבתה

מהכיכר יוצאים שדרות הפל"ים והרחובות העצמאות, חטיבת גולני (לפנים רחוב פייסל) ושיבת ציון. בסמוך עובר רחוב קיבוץ גלויות - בו שוכן שוק הפשפשים. רוב שטח הכיכר משמש ככביש לתנועה הנוסעת בכיוון צפון-דרום, בחלקו נת"צ המשמש את המטרונית העוברת בכיכר. במערב הכיכר רחבה מרוצפת קטנה המשמשת בחלקה כחניון, ובה האנדרטה למלך פייסל. לידה בתים ערביים ישנים בני 2–5 קומות. בדרום הכיכר שטח דשא ופרחים, וממזרח לה נמצאים מבני תחנת הרכבת חיפה מזרח ההיסטורית, ובית קברות קטן של משפחת אל-חלילי. מעבר להם נמצאים פסי הרכבת של התחנה.
סיימון גולדברג

חייו

גולדברג החל לנגן בכינור בילדותו בוורשה. ב-1917 עבר לברלין והחל ללמוד כינור אצל קרל פלש.
אחרי רסיטל בוורשה בשנת 1921, הוזמן לנגן עם התזמורת הפילהרמונית של דרזדן ובשנים 1925 עד 1929 כיהן ככנר הראשי של תזמורת זו. ב-1929 התמנה לכנר ראשי של הפילהרמונית של ברלין, אבל עליית הרייך השלישי כפתה עליו להתפטר ב-1934, על אף מאמציו של וילהלם פורטוונגלר לשמור על נגניה היהודים של התזמורת. אחרי שעזב את גרמניה הנאצית יצא לסיורי קונצרטים באירופה. בארצות הברית הופיע לראשונה בניו יורק בשנת 1938. בזמן סיור באסיה נעצר ונשלח למחנה הסגר יפני ביאוה, משנת 1942 עד 1945.
אחרי מלחמת העולם השנייה השתקע בארצות הברית והיה לאזרח אמריקאי בשנת 1953. בין השנים 1951 ל-1965 לימד בבית הספר אספן למוזיקה. במקביל עסק גם בניצוח. ב-1955 ייסד את התזמורת הקאמרית ההולנדית באמסטרדם וניצח עליה עד 1979. בשנים אלה יצא עם התזמורת לסיורים רבים. משנת 1977 עד 1979 ניצח על הקאמרטה של מנצ'סטר באנגליה.
גולדברג לימד באוניברסיטת ייל בשנים 1978–1982, בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק משנת 1978, במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה משנת 1980 ובבית הספר מנהטן למוזיקה בניו יורק משנת 1981. משנת 1990 עד מותו ניצח על התזמורת הפילהרמונית החדשה של יפן בטוקיו. הוא מת באויאמה-מאצ'י שביפן.
רועי דיין

קריירה

דיין החל את הקריירה בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, ובשנת 2003 ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת. בעונת 2004/2005 הושאל לקבוצת הכח רמת גן מהליגה הלאומית, ולאחר מכן המשיך במכבי תל אביב עד שנת 2007. ביולי 2007 חתם דיין על חוזה בקבוצת סנט מירן הסקוטית לאחר שסיים את חוזהו במכבי תל אביב, אך לאחר שהאחרונים דרשו דמי השבחה של 400 אלף יורו בוטלה העסקה.
בעונת 2007/2008 עבר דיין להפועל תל אביב, אך באותה עונה נקלעה הקבוצה לתחתית הטבלה ודיין שותף במעט משחקים בליגת העל, ברובם עלה כמחליף. בעונה שלאחר מכן עבר להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, ובאמצע העונה עבר להפועל עכו, ועלה עמה לליגת העל. בעונת 2009/2010 כבש 5 שערים וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל, ובעונה שלאחר מכן הפך לשחקן מפתח בקבוצה וכבש 14 שערי ליגה. בקיץ 2011 סיים את חוזהו במועדון והפך לשחקן חופשי.
לקראת עונת 2011/2012 חתם בקבוצת בירסחוט הבלגית. דיין שיחק שנתיים במדי בירסחוט, עד שבסוף עונת 2012/2013 הגיעה הקבוצה לפשיטת רגל, והוא הפך לשחקן חופשי.
ב-20 באוגוסט 2013 חתם דיין לשלוש שנים בקבוצת אולימפיאקוס וולו מליגת המשנה ביוון, אך כעבור שבועיים סיכמו הצדדים על התרת החוזה, מבלי ששיחק במדי הקבוצה. ב-15 בספטמבר חתם במכבי פתח תקווה. בעונת 2013/2014 כבש תשעה שערים, כולל צמד בניצחון 2–1 על הפועל חיפה במחזור האחרון, שהבטיח את הישארות הקבוצה בליגת העל. בעונת 2014/2015 כבש שער אחד ב-18 הופעות בליגה, כשהקבוצה סיימה במקום השישי בפלייאוף העליון.
ביולי 2015 חתם דיין לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת במועדון ספורט אשדוד, לאחר שהקבוצה ירדה לליגה הלאומית ב-10 באוגוסט 2015 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק גביע הטוטו נגד מכבי קריית גת, ובליגה כבש שלושה שערים ב-15 הופעות בעונת 2015/2016 וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל.
ב-8 באוגוסט 2016 חותם דיין לעונה אחת במכבי נתניה. לאחר שכבש ארבעה שערי ליגה ב-22 הופעות וסייע לקבוצתו להעפיל בחזרה לליגת העל בתום עונת 2017/2018, שוחרר דיין מהמועדון. ב-21 באוגוסט 2017 חתם דיין בהכח עמידר רמת גן מליגה א'. ב-30 בנובמבר 2017 חתם במ.כ. חולון ירמיהו מליגה א'.
לדיין 10 הופעות בנבחרת הנוער של ישראל, במדיה כבש 4 שערים. בנבחרת הצעירה הופיע ב-5 משחקים וכבש שער אחד.
מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה

המרכז למוזיקה

המרכז למוזיקה ע"ש פליציה בלומנטל נפתח בשנת 1997 כפרויקט של קרן תל אביב יפו לפיתוח. בשנת 1998 הוקמה עמותה לצידו "על מנת ליזום, לארגן, לנהל ולהפיק אירועי תרבות בתחום המוזיקה, לקיים פעילות חינוכית במטרה להכשיר את דור המוזיקאים הבא, לשתף אמנים וגופים אמנותיים מישראל ואורחים מחו"ל ובעיקר להביא את אהבת המוזיקה אל קהל רחב".
אולם הקונצרטים מכיל כ-115 מקומות ישיבה ופעילות מוזיקלית שוטפת נערכת בו. האירועים מופעלים על ידי העמותה ע"ש פ. בלומנטל.
בשנת 1999 יסדה העמותה את פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה במוזיאון תל אביב לאמנות. הפסטיבל מתקיים מאז מדי שנה.
אילנה אליה

חייה

אליה נולדה בירושלים למשפחה יוצאת כורדיסטן העיראקית, וגדלה בקטמונים. לאורך ילדותה היא נחשפה לשירתו של אביה החזן שהיה מאזין בביתם לרדיו ממחוזות ילדותו, הכפרים ההרריים שלגבול עיראק-טורקיה. בנעוריה לא היה אף מקום שבו ניתן היה ללמוד מוזיקה מזרחית, ולאחר חיפוש שלחו אותה הוריה ללמוד פיתוח קול בימקא, שם שרה אריות וגוספל. השירה השורשית-המזרחית נותרה אפוא בשמיעה, עד לשלב מאוחר יותר.
היא החלה לעסוק בחומרים עממיים-כורדיים רק לאחר שאביה נפטר, ב-1988, ולמעשה, החלה בקריירה המוזיקלית שלה לא לפני גיל 37. בשנת 1992 יצא תקליטה הראשון, שנשא את השם "ג'אבליו" ("בן-ההרים"), שם שנבחר להישאר גם עם להקת הליווי עימה אליה מופיעה, הכוללת ארבעה נגנים על כלים אותנטיים.
שירתה מתאפיינת בהידהוד, מתח, גרוניות והבעות-פנים והשירים שהיא מעלה הם בנושאים מגוונים וכוללים מחאה פוליטית ומחאה נשית, כמו גם שירי אהבה וחתונה. סגנון שירתה, עם זאת, שואב לתוכו גוון מערבי, עובדה שמיקמה את אליה בדיאלוג מורכב עם קהלים מרקע מגוון.
אליה השתתפה במספר פרויקטים עם יוצרים ישראליים בעלי-שם ובהם מרק קופיטמן ואבי בללי, והופיעה הופעות רבות ברחבי מערב אירופה, שם זכתה לביקורים של מאזינים כורדים. היא שרה בין היתר בפסטיבל למוזיקה יהודית בקרקוב ב-2010, ובאקדמיה למוזיקה של ברוקלין.
הקרב השמיני על האיזונצו

מהלך הקרב

הקרב השמיני היה המשכו של הקרב השביעי על האיזונצו. מטרת ההתקפה הייתה זהה – העיר טריאסטה. בנוסף לכך התקיימה התקפת הסחה בין ויפאך וסט' פטר ליד גוריצה. האיטלקים הצליחו לכבוש עמדות אחדות ממזרח לגוריצה, וכן שטח קרקעי קטן ליד הודי לוג וקוסטניביקה.
CNN

היסטוריה

הרשת הוקמה ב-1980. ב-1985 היא התרחבה מחוץ לגבולות ארצות הברית, כשטרנר ייסד את "CNN International", שמרכזה נמצא בלונדון והיא מסקרת אירועים שונים ברחבי העולם. ב-30 באוגוסט 1995 הושק אתר האינטרנט של CNN, והפך עד מהרה לאחד האתרים הפופולריים ברשת.
ב-1991 תרמה מלחמת המפרץ רבות לפרסום הערוץ. CNN סיקרה את המלחמה מהשטח, באופן אינטנסיבי ותוך שיתוף פעולה הדוק עם הצבא והממשל האמריקני. כתב הרשת פיטר ארנט, סיקר את המלחמה מבגדד לאחר שכל שאר צוותי הטלוויזיה עזבו, והביא ל-CNN מוניטין של רשת שמביאה דיווחים חיים מהשטח. באותה תקופה שימש ג'רולד קסל, עיתונאי ישראלי ממוצא דרום-אפריקאי, ככתב הערוץ בישראל.
הישג נוסף של הרשת היה סיקור אירועי פיגועי 11 בספטמבר, ובמיוחד העלייה המהירה לשידור בשעה 8:49, שלוש דקות בלבד לאחר התרסקות המטוס הראשון על המגדל הצפוני של מרכז הסחר העולמי, והייתה לרשת החדשות הראשונה שדיווחה על האירוע. בשנת 2005 הערוץ שידר אל למעלה מ-88 מיליוני בתים בארצות הברית ולכ-900 אלף חדרי מלון. הערוץ, אשר הרבה לרכוש ולשתף פעולה עם שרותי חדשות בכל העולם, מהווה כיום רשת עצומה המשודרת לכמיליארד וחצי אנשים בעולם, ב-212 מדינות. המשרדים הראשיים של הערוץ נמצאים באטלנטה, ג'ורג'יה, אולם גם בלונדון ובהונג קונג נמצאים מרכזי פעילות חשובים. בסך הכל, לרשת 37 שלוחות ברחבי העולם, מתוכן רק 10 נמצאות בתוך תחומי ארצות הברית, והיתר נמצאות בערים מרכזיות בעולם. אחת מהשלוחות נמצאת בירושלים. בנוסף, לרשת שבעה מרכזי הפקה.
במהלך השנים הופקו ב-CNN תוכניות בנושאים שבשולי החדשות: תיירות, תרבות, אמנות. השדרן המוכר ביותר ב-CNN היה ככל הנראה לארי קינג; הוא הנחה תוכנית ראיונות בשידור חי, שאירחה בדרך כלל אישיות בודדה בכל שידור ושילבה שאלות טלפוניות מקהל הצופים בבית. לארי קינג הפך למותג והרבה להופיע (בתפקיד עצמו) בסדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע רבים.
הצלחתה של CNN הביאה להקמתם של ערוצי חדשות נוספים המשדרים במתכונת הדומה לה, כגון BBC World Service ופוקס ניוז.
ב-24 בפברואר 2017 עלתה CNN לכותרות, כאשר כתבי הערוץ ואתר החדשות לא הורשו להיכנס לתדרוך דובר הבית הלבן, בצעד חריג וחסר תקדים שלא נראה בעשורים האחרונים. לטענת הנשיא טראמפ, CNN משדרים פייק ניוז, ועל כן לא אושרה כניסתם לתדרוך. מלבד כתבי ה-CNN, גם כתבי עם ה-BBC, הגארדיאן ומערכות עיתונים נוספות לא הורשו להיכנס לתדרוך. ערוץ פוקס ניוז, שכתביו כן הורשו להיכנס, שידר בתגובה תמיכה מוחלטת בערוץ CNN והתנגד לטענות כי הידיעות המפורסמות בו אינן נכונות, או שמגיעות ממקורות מומצאים - כפי שטען הנשיא.

טענות על יחס הערוץ כלפי ישראל


כנגד CNN נטען כי היא נוקטת במדיניות אנטי-ישראלית בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני. כך למשל טען הפרשן הפוליטי האמריקני בן שפירו במהלך מבצע צוק איתן, כי CNN מסקרת את המבצע באופן המוטה לטובת הצד הפלסטיני בסכסוך.
פאני ואלכסנדר

עלילה

בסרט מתוארים שני ילדים, פאני ואלכסנדר, שגרים במשפחה מורחבת תוססת וחילונית, בעשור הראשון של המאה העשרים. הם שמחים בחברת הוריהם, דודיהם ודודניהם, עד שאביהם מת במפתיע. אימם, שרוצה דמות אב עבור ילדיה, מתחתנת בשנית. בעלה החדש הוא כומר צדקן, שתלטן וחסר שמחת חיים. 
האם והילדים סובלים מאוד מהאב החדש ולא מצליחים ליזום גירושים בעצמם. הדודים הביולוגים של הילדים מביאים לעזרתם את ידיד המשפחה היהודי, הסוחר. כשהוא מספק סחורה לכומר, הוא מזמין את הילדים לברוח בכרכרה שלו. בביתו של היהודי, פוגשים הילדים את בנו בעל הלקות, שהוא גאון בקבלה, אך גר כאסיר בחדר מרופד. אחרי בריחת הילדים, הדודים מאלצים את הכומר לחתום על מסמכי הגירושין.
פארק יצחק רבין

שם הפארק

הפארק נקרא על שם ראש הממשלה יצחק רבין, אשר היה מפקד חטיבת הראל של הפלמ"ח במלחמת השחרור. אחד מתפקידיה החשובים של החטיבה היה להגן על הדרך מהשפלה לירושלים באזור שער הגיא. מבנה הח'אן בשער הגיא שהיה נטוש שנים רבות, שוקם על ידי הקרן קיימת לישראל ובעתיד יהיה בו מרכז מידע למבקרים בפארק רבין. תהליך השיקום הופסק ובשנת 2008 היה המקום שוב עזוב.

מאפיינים

הפארק נמצא בשפלת יהודה ובהרי יהודה וחוצות אותו דרך בורמה, דרך הג'יפים, רכס השיירות ורכס המשלטים. שער הגיא הוא נקודת חיבור בין שתי יחידות הנוף המרכזיות בפארק שהן שפלת יהודה והרי יהודה. שפלת יהודה הוא האזור ממערב לכביש צומת שער הגיא - צומת שמשון כביש 3 והרי יהודה הם האזור ממזרח לכביש. ברחבי הפארק דרכי עפר המתאימות לנסיעה ברכב פרטי, מצפורים וחניוני נופש. בפארק מצויים אתרי מורשת קרבות תש"ח, כמו דרך בורמה והמשלטים בשמורת המסרק. בפארק מדרגות ושרידי חקלאות קדומה באזור דרך המשלטים ודרך דיפנבייקר (על שם ג'ון דיפנבייקר שהיה ראש ממשלת קנדה). במסלולי הפארק נמצאים שרידי דרך רומית ומבנים ביזאנטיים ועות'מאנים. הפארק כולל גם את חאן שער הגיא, את רכס השיירות, את רכס המשלטים, את מצפה הראל, את תצפית נווה שלום, את עיינות סוסין ואת מרכז הקרן הקיימת באשתאול. 
בפארק נמצא גן יפני על שם האב טקג'י אוצוקי אשר פותח בסיוע אגודת הנוצרים היפנים ידידי ישראל (בית שלום יפן).
רוב שטחו של הפארק מכוסה יערות נטועים וחורש טבעי. באשתאול נמצאת משתלה גדולה של הקרן הקיימת והיא מספקת את רוב העצים לייעור במקום. היער הראשון באזור ניטע בשנת 1930 בידי מחלקת הנטיעות של ממשלת המנדט הבריטי. המטרה הייתה להאט את סחף הקרקע מהרי יהודה ולהחזיר לנוף את המראה המקורי מהעבר המקראי בו הייתה נפוצה חקלאות מדרגות. בשנות ה-50 של המאה ה-20, בימי העלייה הגדולה לישראל, הועסקו עולים רבים בעבודות ייעור ונטיעה במקום. ב-2 ביולי 1995 פרצה במקום שריפה גדולה, שפגעה בשטחי יער נרחבים ופגעה גם ביישובים שנמצאו בשולי היער. בשנים האחרונות הורחבו המגוון של מיני העצים שנטעו ביער כדי לחזור ליער הטבעי. סך כל שטח היערות בפרוזדור ירושלים הוא כ-100 אלף דונם ונטועים בו כ-7 מיליון עצים שקרן קיימת לישראל החלה בנטיעתם בשנות ה-20 של המאה ה-20.