google/wiki40b huggingface dataset:
חדף בתים אסייתי

בתרבות

חדף זה מוזכר בתרבות בספרו המפורסם של רודיארד קיפלינג, ספר הג'ונגל בו חדף בשם "chuchundra", מכונה "חולדת מושק". שם זה גורם לתושבי הודו לבלבול בינו לבין האונדטרה החיה באמריקה הצפונית.
רועה קווקזי

בריאות

לרועה הקווקזי קיימות המחלות הבאות: היפ דיספלסיה, השמנה ובעיות לב. כמו כן, הוא סובל מנשירת שיער מסיבית במהלך כל השנה, לפיכך נדרש לסרק את פרוותו באופן יומיומי.

מזג

על כלב זה לעבור מגיל צעיר אילוף ומגע עם אנשים זרים וחיות מחמד, אחרת יפתח אגרסיביות כלפיהם. חייב לקבל טיולים ארוכים מדי יום. הרועה הקווקזי חזק מאוד, בעל יכולת ניתור לגובה של שניים-שלושה מטרים, למרות משקלו הכבד. הרועה הקווקזי ידוע ככלב שמירה קשוח, מסוכן ולא מתפשר. הוא יתקוף בעוצמה רבה, עד כדי חירוף נפש, על מנת להרוג כל זר הפולש לטריטוריה שעליה הוא אמור לשמור.
איש הטיטניום

איש הטיטניום הראשון

בוריס בולסקי נולד במקייבסקי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות. לפי האלמנה השחורה, בולסקי היה סוכן ק.ג.ב. בצעירותו, והיא הייתה מדריכת האימונים שלו לתקופה מסוימת. בולסקי הורד מדרגתו בידי ממוניו מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
תוכניתו של בולסקי הייתה לזכות חזרה באמון המפלגה בה היה חבר בכך שיזכה לניצחון תעמולתי נגד המערב על ידי הבסת גיבור-העל האמריקני איירון מן. בשעה שעבד כמזכיר במחנה עבודה סיבירי, הוא הורה למדענים כלואים לבנות עבורו חליפת שריון העשויה מחומר טיטניום במעבדתו של אנטון ואנקו, יוצרה של חליפת השריון דינאמו הארגמן המקורית, בהתבסס על טכנולוגיית השריון של איירון מן. אולם, המשאבים המועטים שעמדו לרשותם הובילו ליצירתה של חליפת שריון כפולה בגודלה מזו של איירון מן. בולסקי איתגר את סטארק בבקשה לקרב ביניהם, לה סטארק נענה בחיוב. הוא הביס את בולסקי בשידור חי לעיניהם הצופות של הקהל.
בולסקי לא נתן לניצחון זה לערער את ביטחונו. הוא עיצב מחדש את השריון ועבר טיפולים רפואיים שגרמו לגדילתו ולהתחזקותו. הוא הגיע לארצות הברית, ונלחם מול איירון מן מעל שמי וושינגטון הבירה, אך הובס בשנית. הוא נלקח חזרה בידי צוללת סובייטית לפי הוראות ממוסקבה. לאחר שעבד זמן מה עבור מדען וייטנאמי קומוניסט שהגביר את כוחו פעם נוספת, הוא חזר לעבוד בשירות ממשלת ברית המועצות ונשלח לארצות הברית כדי להשיב את דינאמו הארגמן השלישי, אלכס נבסקי. כאשר מצא אותו ב"תעשיות קורד", התפתח קרב בינו, דינאמו הארגמן ואיירון מן, שבמהלכו איש הטיטניום הרג את ג'ניס קורד, בתו של מנכ"ל "תעשיות קורד", אשר עימה ניהל נבסקי רומן. בזעמו על כך, איירון מן הביס את איש הטיטניום והשליך אותו למעמקי נהר הדסון.

איש הטיטניום השני

איש הטיטניום השני היה קונדראטי טופולוב, מוטאנט שהיה ידוע בזהות "הגרמלין". הוא שירת יחד עם קבוצת גיבורי-העל "חיילי-העל הסובייטים". טופולוב נהרג במהלך קרב עם איירון מן עם תחילתן של "מלחמות השריון" כאשר הטיטניום שבחליפה שלו חרג מהטמפרטורה הנפיצה שלו.
CIME A2

"Cyclecar"

"Cyclecar" הייתה סוג של מכונית קטנה, וזולה שיוצרה באירופה ובארצות הברית בין 1910 לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. מטרתה של ה-"Cyclecar" הייתה למלא פער בשוק בין האופנוע לבין המכונית.
הדיוויזיה ה-28 (ארצות הברית)

היסטוריה

הדיוויזיה ה-28 הוקמה ב-12 במרץ 1879 על בסיס יחידות המשמר הלאומי של פנסילבניה, ובשנת 1898 היא השתתפה במלחמת ארצות הברית-ספרד ובמלחמת ארצות הברית-הפיליפינים. בשנת 1914, במסגרת ארגון מחדש של המשמר הלאומי, הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה ה-7, ובשנת 1916 היא נשלחה למקסיקו להילחם בכוחותיו של פנצ'ו וייה.

מלחמת העולם הראשונה

באביב 1917, בעקבות כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, נשלחו כוחות הדיוויזיה למחנה הנקוק לאימונים. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-55 שהורכבה מהרגימנטים ה-109 וה-110, ומהבריגדה ה-56 שהורכבה מהרגימנטים ה-111 וה-112. יחידות הארטילריה שלה היו רגימנטים ארטילריית השדה ה-107, ה-108 וה-109.
במאי 1918 נחתה הדיוויזיה בצרפת, וביולי אותה שנה היא לחמה בקרב שאטו-תיארי. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב השני על המארן ובמתקפת מז-ארגון, עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,165 הרוגים ו-11,974 פצועים. ב-17 במאי 1919 פוזרה הדיוויזיה, אולם ב-22 בדצמבר 1921 היא הוקמה מחדש.

מלחמת העולם השנייה

ב-17 בפברואר 1941 הופעלה הדיוויזיה מחדש, במסגרת התארגנות צבא ארצות הברית למלחמה. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-109, ה-110 וה-112, רגימנטים הארטילריה ה-107, ה-108, ה-109 וה-229, ויחידות נוספות. הדיוויזיה התאמנה תחת פיקודם של ג'יימס אורד ועומר בראדלי. ב-22 ביולי 1944 נחתה הדיוויזיה בנורמנדי, תחת פיקודו של לויד בראון, ומיד השתתפה במבצע קוברה. עד מהרה הוחלף בראון בג'יימס אדוארד וורטון, אולם הוא נהרג ב-12 באוגוסט מפגיעת צלף. ב-14 באוגוסט 1944 מונה נורמן קוטה למפקד הדיוויזיה, ולאחר שחרור פריז התכבד קוטה לצעוד בראש חייליו לאורך השאנז אליזה ב-29 באוגוסט 1944, כמייצגים את צבא ארצות הברית.
קוטה ואוגדתו השתתפו בקרב יער הורטגן שם היו להם אבידות כבדות. קוטה קיבל על כך הערות ממפקדיו למרות שהיו לו השגות על תכנון הקרב עוד לפני שהתחיל. בתקופה זו ערק החייל אדי סלוביק מיחידתו ונשפט למוות. פסק הדין אושר על ידי קוטה שאמר לאחר מכן שאלה היו 15 הדקות הקשות בחייו אבל לא הייתה לו ברירה אלא לאשר את גזר הדין כדי שיוכל להמשיך להסתכל בעיני חייליו. סלוביק היה אז החייל האמריקאי הראשון שהוצא להורג בעוון עריקה מאז מלחמת האזרחים האמריקאית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב על הבליטה, שם ספגה הדיוויזיה אבדות רבות, אולם בלמה את הכוחות הגרמנים, ולאחר מכן לחמה בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,316 הרוגים ו-9,609 פצועים.

לאחר המלחמה

בדצמבר 1945 שוחררו חיילי הדיוויזיה, אולם בספטמבר 1950 היא גויסה מחדש בשל מלחמת קוריאה, ובשנת 1951 נשלחה לגרמניה המערבית, ושהתה שם עד לשנת 1954. בשנת 2003 נשלחה הדיוויזיה לקוסובו, ושוב נשלחה לשם בשנת 2005, ובשנים שלאחר מכן היא ביצעה כמה סבבי שירות בעיראק. כיום הדיוויזיה היא חלק מהמשמר הלאומי של ארצות הברית, והיא כוללת יחידות מפנסילבניה, מרילנד, אוהיו וניו ג'רזי.
דניאל בהריר

ביוגרפיה

דניאל בהריר נולד באנגליה בקרויודון לסידני ומרים בהריר. בגיל 18 החל בלימודי אמנות בקולג' הרטפורדשייר לאמנות ועיצוב, תחת הכשרתם של המורים ג'והן ו. מילס ומייקל גילספי. לאחר מכן המשיך בלימודי פיסול באוניברסיטת סימון דה מונפורט תחת סידני הרפלי. בשנת 1980 עלה לישראל מלונדון, והחל ללמוד בבצלאל. לאחר שנה החליט לעזוב את הלימודים מכיוון שחש כי רמת הלימוד איננה מתאימה לו, מאחר שסיים חמש שנות לימודי אמנות אקדמאיות באנגליה.
בין השנים 1981–1982 עבד בבית היציקה בעטרות בירושלים, ולאחר מכן בבית היציקה AP בנתניה. בבתי היציקה עבד עבור אמנים אחרים ביצירת תשלילים ובתרכובת פטינה לעבודותיהם. עבודותיו האישיות בתקופה זו עסקו לראשונה בתנועה האנושית, ובהריר יצא פסלים של נשים בתנועות אקרובטיות אשר יוצרות מתח פיזי. בין השנים 1983–1985 שירת בצה"ל ככוון M61 וולקן, בעיקר בלבנון. לאחר סיום שירותו הצבאי פתח בית יציקה עם הפסל ברוך סקציאר בראשון לציון. בין השנים 1985–1987 עבד על הפסל קווים מקבילים המתאר סימטריה שבורה, ומתבסס על נוסחאות מתמטיות.
בשנים 1986–1987 שימש כמרצה לפיסול בבית הספר לאמנות אסכולה-מימד. בשנת 1988 העתיק את הסטודיו שלו לנמל יפו, שם עבד כ-13 שנה. בשנים אלו פיתח את סגנונו הייחודי, ויצר את הפסל "ראש" לבית החולים אסף הרופא, בעקבות דיוקנו של דוקטור וים מאלגו. בשנת 1993 יצר את הפסל "Fantasy of Legends" מחול בלבד, אשר הוצג כחודשיים בחוף ירושלים בתל אביב.
בשנת 1997 השתתף בתערוכה "יד שנייה" במוזיאון תל אביב לאמנות בתל אביב, את פסלו "סימטריה שבורה". באותה שנה השתתף בתערוכה בלונדון בגלריה Cooltan בשם "Pay Roll", והציג את פסלו "אחד מארבע". הפסל הציג ארבע דמויות, אשר לכאורה זהות זו לזו, מלבד שינויים בתספורת ובהעמדת הפסל. בשנת 2001 הציב 21 פסלים קטנים במכון וינגייט, שלושה מתוכם עובדו לפסלי ענק, בגדלים שלושה וחצי מטר גובה בממוצע.
כיום פסליו מוצבים כיום בטוקיו, לונדון, ניו יורק, פריז, יפן ועוד. סדנתו ממוקמת כיום בגבול יפו ותל אביב.
סימאון דה ויט

קורות חייו

סימאון דה ויט נולד למשפחה ידוע באזור ניו יורק ממוצה הולנדי. הוא היה בן דוד של דוויט קלינטון. הוא למד בבית הספר ובאוניברסיטת ראטגרס. לאחר סיומו, כאשר האזור נכבש על ידי הבריטים נמלט לניו יורק והצטרף לצבא.
ביוני 1778, לאחר תקופת התמחות קצרה הוא מונה לעוזר של קולונל רוברט ארסקין ולאחר פטירתו בשנת 1780 מונה במקומו למשרת מודד בצבא.
לאחר סיום מלחמת העצמאות של ארצות הברית הוא ניסה לשכנע את הקונגרס הקונטיננטלי בצורך במיפוי ארצי, אך ללא הצלחה. דה ויט סירב לקבל תפקיד זה.
בשנת 1811 הוא היה חבר בוועידה שעבדה על תוכנית המפקח של 1811 שהגדירה את צורת הרחובות החדשים במנהטן. הוא גם היה חבר בוועדה של תעלת אירי.
משפחת דה ויט התגוררה באחוזה פרטית באולבני.
צילום רנטגן

צילום רנטגן הוא צילום רדיוגרפי, המתבצע בעזרת קרני רנטגן. עקב כושר החדירה הגבוה של הקרניים נוצר על לוח הצילום שיקוף ברור של עצמים צפופים בלבד כגון עצמות ומתכות, ואילו גופים רכים יותר מאפשרים לקרינה לעבור דרכם כמעט ללא בליעה.

השימוש

השימוש העיקרי ביכולת צילום הרנטגן, הוא אבחון רפואי. הרפואה משתמשת בצילום הרנטגן לצורך איתור תקלות או בעיות בתוך הגוף שאינן נראות בעין רגילה.
התחום הרפואי בו משתמשים בעיקר ביכולת זו הוא אורתופדיה לאיתור תקלות או בעיות בעצמות השלד, כגון שברים חבלות או פגמים מולדים.
תחום נוסף בו יש לצילום הרנטגן שימוש רב הוא רפואת שיניים, כדי לאתר חורים בשיניים או פגמים ברקמת השן.

היסטוריה

טכניקת צילום הרנטגן התגלתה במקרה על ידי הפיזיקאי הגרמני וילהלם רנטגן בערבו של יום ה-8 בנובמבר 1895 בשעה שערך ניסויים בשפופרת ריק במעבדתו.
רנטגן זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1901 על תגליתו זו.
צילום הרנטגן המפורסם ביותר שביצע רנטגן הוא של כף ידה של אשתו, ובו ניתן להבחין בעצמות כף היד ובטבעת הנישואין שעל אצבעה, ובתוואי עדין של שאר הרקמות.
בשנת 1913 גוסטב בוקי שיפר באופן משמעותי את איכות הצילום המתקבל.
אחת ממעבדות הרנטגן הראשונות בעולם בבעלות פרטית כבר בשנת 1900 הייתה של הרופא והעסקן היהודי ד"ר אבא לפין מקובנה שבליטא.

עקרונות הצילום

הצילום הרדיוגרפי, וצילום רנטגן בכלל, מבוססים על יכולת החדירה של קרינת הרנטגן (X) בחומר. לקרינה זו אורך גל קצר, שנבלע בחומרים צפופים או עבים, אך חודר חומרים רכים או דקים. הקרינה שלא נבלעה פוגעת בסרט צילום ייעודי, ומייננת את גרעיני ברומיד הכסף שבו. לאחר תהליך פיתוח סרט הצילום, שבו מושחרים הגרעינים המיוננים, מתקבלת תמונה - רדיוגרמה - ובה מוצג שיקוף החלק המצולם.
הצילום מתבצע על פי רוב בעזרת שפופרת ריק קטודית, שפולטת את קרינת הרנטגן המייננת כתגובה לפגיעת אלקטרונים באטומי טונגסטן (ערך זה עוסק בצילום רדיוגרפי על גבי סרט צילום בעזרת שפופרת רנטגן, אך ישנה אפשרות לצילום גם תוך שימוש במאיצי חלקיקים שונים, כגון מאיץ חלקיקים ישר או בתתטרון).

צילום דיגיטלי

בשנים האחרונות חלה התפתחות בצילום הרנטגן, בעקבות מהפכת הצילום הדיגיטלי, ונוצרו מערכות לצילום רנטגן דיגיטלי.
מערכות אלו מתבססות על לוחות צילום שבתגובה לפגיעת הקרינה בהם נוצר בהם מתח חשמלי המתורגם לאות דיגיטלי. ישנם מספר סוגים של לוחות צילום, המבוססים על עקרונות דומים, אך דרכי היישום שונות בין לוח אחד למשנהו. חלקם חד פעמיים, וחלקם רב פעמיים (עם זאת, אין לוח צילום דיגיטלי שהשימוש בו בלתי מוגבל).
היתרון הבולט של רדיוגרפיה דיגיטלית הוא שאין צורך להמתין זמן פיתוח, וניתן לבצע עיבוד דיגיטלי עמוק לשיפור איכות הצילום. מנגד, ללוחות הדיגיטליים אין את הגמישות (כפשוטו) שבשימוש עם סרטי צילום רגילים: הם לרוב קשיחים, שבירים, בלתי ניתנים לגזירה או עיצוב, ועדיין יקרים במידה שלא מצדיקה (על פי רוב) את המרת הצילום המסורתי לדיגיטלי.

בתרבות הפופולרית


בספרות, השם ראיית רנטגן ניתן ליכולת הבדיונית לראות דרך עצמים. יכולת כזו ניתנה לגיבורי על כגון סופרמן.
הלילה הגווע

עלילה

שלושה אסטרונומים, שעובדים על הירח, כוכב חמה והאסטרואיד קרס, נפגשים לראשונה מזה עשר שנים בכנס על כדור הארץ. שם הם פוגשים חבריהם לכיתה, רומירו ויליירס, שנאלץ להישאר על כדור הארץ בגלל מחלה. ויליירס טוען שהמציא מכשיר טלפורטציה המוני, אותו הוא יציג בכנס, אך מת בנסיבות חשודות לפני הצגת המכשיר.
מדען אחר, אשר ראה את המכשיר, חושד שויליירס נרצח על ידי אחד מחבריו לכיתה, ומטיל בהם האשמה. במהלך חקירתו, תיעוד מצולם של עבודתו של ויליירס, אשר מתאר את התאוריה של המכשיר, מתגלה על אדן החלון של החדר, אך הצילום נהרס בעקבות חשיפה לקרני שמש.
כאשר אף אחד מהחשודים לא מודה, ונדל אורת', בלש בעל הצלחה בחקירת פשעים, נכנס לסיפור. הוא מזהה את הפושע כאסטרונום שבילה את שנותיו האחרונות על חמה. המפתח לפתרון נעוץ ברעיון (שבשעת הכתיבה אסימוב האמין שהוא נכון) שצד אחד של חמה מופנה תמיד אל השמש, בעוד הצד השני תמיד חשוך, כך שהפושע החביא את הסרט במקום שהוא חשב שהוא בטוח, כי הוא חשב שהלילה צפוי להמשיך לנצח.
מאז שהסיפור נכתב התגלה שחמה אינו בעל הקפה סינכרונית (עובדה שאסימוב ציין כאשר הסיפור הופיע בקבצים שהודפסו יותר מאוחר).
אידיליה

אידיליה היא סוגה ספרותית לתיאור חיי כפר שלווים, חיים שאין בהם מפנים דרמטיים, חיים הצמודים אל ההווה, ואל מרכיביו  המצומצמים. מקור המושג ביוונית עתיקה: אידיליון - ציור קטן, ציור של החיים הפשוטים, בדרך כלל של השכבות העממיות, הצמודים אל חליפות הטבע ועונותיו. 
מבחינה צורנית, בין אם בפרוזה ובין אם בשירה, האידיליה היא התבוננות מושהית, המתעכבת בכל הפרטים המצויים ובמרכיבי אורח החיים המתואר.
בטעות מערבבים בין אידילי, כלומר דבר הכתוב בסוגת האידיליה, לבין אידיאלי - רצוי, נשאף, שאינו קיים בחיים הנוכחיים. האידיליות התפתחו מאז ראשיתן בעולם הקלאסי, מיצירות ריאליסטיות מובהקות, שתיארו בעיקר את חיי הכפר, ליצירות ספרותיות יותר משוכללות, שבהן תוארו הכיסופים אל עולם שלם שאבד. עם ההתרחקות מן הטבע והכפר, שחלה באירופה בעיקר, הפכה האידיליה לסוגה ספרותית שעוסקת בגעגועים לעבר אידילי ואידיאלי מושלם. עבר שבעצם לא היה קיים במציאות, עבר שהיה יציר הספרות ולא יציר מחקר אמיתי או התייחסות מדעית.
בספרות העברית פורסמו האידיליות הראשונות בתחילת המאה ה-20 על ידי שאול טשרניחובסקי, שנחשב לאבי האידיליה העברית. בעקבותיו נכתבו אידיליות נוספות על ידי דוד שמעוני, שמשון מלצר, יעקב פיכמן ואחרים. בתחילה זכתה האידיליה העברית להימנות בין הסוגות שעוררו את הקוראים להזדהות עם המפעל הציוני. לאחר מכן שימשו האידיליות לתיעוד ספרותי והנצחת חיי העם היהודי בגולה. גישה זו קיבלה דחיפה נוספת לאחר השואה, כאשר כותבי האידיליות ניסו להחיות את העולם היהודי שחרב.  החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ועד ימינו (2016) סוגה זו כמעט נעלמה מנוף הספרות העברית.
פטריקוב (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה פטריקוב 33,960 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 94.29% בלארוסים,  3.55% רוסים, ו-1.26 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (83.53%) ורוסית (14.09%).
פאולה רוזנברג

ביוגרפיה

פאולה רוזנברג נולדה בלה פלאטה שבארגנטינה למשפחה מקומית בשם פאולה ויסמברג. בשנת 1982 עלתה המשפחה לישראל ממניעים ציוניים. את שירותה הצבאי עשתה כקצינת חינוך בנח"ל. 
בשנת 2005, לאחר קריירה קצרה כעורכת דין, החליטה רוזנברג לזנוח את תחום המשפטים, ולעבור לעסוק בנטורופתיה ובתזונה. זאת, לאחר לימודי נטורופתיה במכללת רידמן לרפואה משלימה ואף לימודים מתקדמים. 
הנחתה את תוכנית הרדיו "שישי בבוקר" ברדיו תל אביב עם דליק ווליניץ.
הייתה ובעלת טור באתר האינטרנט mako.
במהלך החודשים פברואר-מאי 2015 הגישה לצדו של בעלה, ליאון רוזנברג, את התוכנית "חשבון משותף", בשידורי קשת של ערוץ 2. מאוקטובר 2015 החלה להגיש לצדו של רוזנברג את תוכנית הבוקר "בוקר בריא" בשידורי קשת. מנובמבר 2015 עד ינואר 2016 הגישה במקביל את התוכנית "פאולה וליאון בשישי", לצדו של רוזנברג. 
בחודשים אפריל עד יוני 2016 הגישה לצדה של איה קרמרמן את העונה הראשונה של תוכנית המציאות "בייק אוף ישראל", בשידורי קשת.
באוקטובר 2017 עברה התוכנית "בוקר בריא", בהגשתה ובהגשת ליאון בעלה, מיתוג מחודש לקראת המעבר של "קשת" לערוץ 12, ונקראה בשם "פאולה וליאון". התוכנית משודרת בימי חול, בשעה 9:00 אחרי "חדשות הבוקר", ועוסקת במגוון נושאים שמחוץ לחדשות, העוסקים לא רק בענייני בריאות לעומת "בוקר בריא".
לרוזנברג קליניקה טיפולית, שבמסגרתה היא מרצה בתחום הנטורופתיה ותזונה טבעית ברחבי הארץ והעולם, ומנחה סדנאות לאורח חיים בריא וניקוי הגוף מרעלים.

חיים אישיים

רוזנברג התגרשה בשנת 2003 מבעלה הראשון. בשנת 2006 התחתנה בשנית, עם מגיש הטלוויזיה ליאון רוזנברג, ולזוג שתי בנות. הם מתגוררים בהוד השרון.
טוטסי רול

טוטסי רול (באנגלית: Tootsie Roll) הוא ממתק מציצה בטעם שוקולד המיוצר בארצות הברית מאז שנת 1896. כיום הממתק מיוצר על ידי חברת תעשיות טוטסי רול , אשר מקום מושבה בשיקגו שבמדינת אילינוי.

היסטוריה

בשנת 1896 ייסד לאו הירשפילד (Leo Hirshfield), מהגר אוסטרי לארצות הברית, חנות ממתקים קטנה בעיר ניו יורק. הירשפילד פיתח ממתק שוקולד שלא יימס בקלות וקרא לו על שם בתו קלרה, שאותה כינו בני משפחתה "טוטסי". 
בשנת 1905, בעקבות הצלחת המוצר, הוקם מפעל לייצורו, ובשנת 1917 הוקמה חברה בשם "חברת הממתקים של אמריקה" (The Sweets Company of America). בשנת 1931 הומצא הממתק טוטסי פופ  – סוכרייה על מקל בטעם טוטסי רול. ממתקים אלה, בשל מחירם הנמוך, זכו לפופולריות רבה בתקופת השפל הכלכלי הגדול, ואף היו פופולריים בקרב חיילי צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה מאחר שבשל יכולתו של הממתק שלא להתקלקל באקלימים שונים הוא הוסף אל מנות הקרב של צבא ארצות הברית.
בשנת 1935 רכש את החברה ברנרד רובין (Bernard D. Rubin), אשר העביר את מפעל החברה ממנהטן להובוקן שבניו ג'רזי. לאחר מותו של רובין בשנת 1948 הפך אחיו, ויליאם רובין, לנשיא החברה, תפקיד שנשא עד שנת 1962. בשנת 1966 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי – תעשיות טוטסי רול.
כיום החברה מייצרת 62 מיליון ממתקי טוטסי רול מדי יום.

תיאור המוצר

הממתק הוא ממתק מציצה בצבע חום ובטעם שוקולד, אף שישנם צבעים וטעמים אחרים. הממתק עשוי סוכר, סירופ תירס, שמן סויה, חלב מרוכז, קקאו, לציטין סויה , וכן חומרי טעם מלאכותיים.
טעמים נוספים של הממתק הם: דובדבן, תפוז, וניל, לימון ולימית.
הממתק מופץ בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, הממלכה המאוחדת, פורטוגל, ספרד, צרפת, הולנד, גרמניה, פולין, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, פינלנד, אוסטריה, אוסטרליה וניו זילנד.
בשנת 2009 הוכרז על הפצת גרסה כשרה של המוצר.
התייחסות עצמית

התייחסות עצמית היא תופעה, בשפה טבעית או מתוכננת, שבה משפט מתייחס אל עצמו, במישרין או בעקיפין.
התייחסות עצמית עומדת בבסיסם של פרדוקסים רבים, שלחלק מהם תפקיד חשוב בפילוסופיה ובמתמטיקה. התייחסות עצמית ממלאת תפקיד חשוב במדעי המחשב, הן בצד התאורטי והן בצד התכנותי (רקורסיה), היא עומדת בבסיסם של פרקטלים רבים, וממלאת תפקיד מרכזי גם באומנות, וכן בשעשועים לשוניים ומתמטיים רבים.
באמנות המונח "ארס פואטיקה" מתאר יצירות המתייחסות לעצמן או לאמנות באופן כללי, וישנן דוגמאות רבות לכך בשירה, בפרוזה, בציור ובפיסול.

פרדוקס השקרן

פרדוקס השקרן סובב סביב המשפט: "המשפט הזה הוא שקר". הפרדוקס טמון בכך שהמשפט הנ"ל לא יכול להיות אמת (שכן אז לפי המשפט הוא שקר), ולא יכול להיות שקר. לפרדוקס זה חשיבות רבה בלוגיקה, משום שהוא מצריך בחינה מחודשת של המושגים 'משפט', 'אמת' ו'שקר'. דרך אחת לפתור את הפרדוקס היא להגדיר בצורה מדוקדקת מהם משפטים בצורה של שלבים: משפטים רגילים מדברים על עצמים, ישנם מטה-משפטים: שהם משפטים שמדברים על משפטים רגילים, מטה-מטה משפטים: משפטים שמדברים על מטה-משפטים וכך הלאה. בבנייה כזאת לא ניתן לבנות משפט המתייחס לעצמו ולכן הפרדוקס נמנע. אפשרות אחרת להתמודדות עם המשפט היא בלוגיקה עמומה: למונח 'אמת' מייחסים את הערך 1, למונח 'שקר' מייחסים את הערך 0, וערך של משפט יכול להיות 0,1 או כל מספר ביניהם. כך, למשל, הערך של "המשפט הזה הוא שקר" הוא 0.5.
לפרדוקס השקרן וריאציות רבות בלוגיקה, במתמטיקה ובמדעי המחשב.

ה'קוגיטו' של דקארט

הפילוסופיה המודרנית בכלל והפילוסופיה של המדע בפרט מבוססת במידה רבה על שיטתו הפילוסופית של רנה דקארט. השלב הראשון של משנתו היה ניסיון להטיל ספק בכל דבר, על מנת שיוכל לבסס את הפילוסופיה על הנחות יסוד ודאיות. הדבר היחיד שבו לא היה יכול להטיל ספק, הייתה העובדה שהוא מטיל ספק; מכאן המשיך דקארט והסיק את קיומו הוא. את המהלך הלוגי ניסח דקארט באמרתו הידועה 'קוגיטו ארגו סום' ('אני חושב, משמע אני קיים'; מכונה בקיצור ה'קוגיטו' של דקארט). משפט זה מכיל התייחסות עצמית עקיפה, שכן הטענה 'אני חושב' נגזרת מעצם יכולתו של דקארט לנסח את הטענה.

רלטיביזם

התייחסות עצמית משמשת לעיתים ככלי ביקורת כנגד תאוריות רלטיביסטיות. המשותף לתאוריות אלה היא הטענה כי לא קיים ערך אחיד של אמת או נכונות. הטענה הבסיסית של רלטיביזם מוסרי, לדוגמה, היא כי אין ערכים מוסריים נכונים, וכי הערכים המוסריים המצויים בתרבות מסוימת הם אלה הנכונים לתרבות זו. השימוש בהתייחסות עצמית ככלי ביקורתי מראה כי הטענה הבסיסית של רלטיביזם מוסרי כלל אינה רלטיביסטית אלא אובייקטיבית. מסקנה כזו מובילה לסתירה בין הבסיס של התאוריה ובין תוצאותיה. ביקורת כזו אפשר להפעיל על כל משפחת התאוריות הרלטיביסטיות.

התייחסות עצמית באמנות

התייחסות עצמית משמשת ככלי חשוב בתחומי אמנות רבים, בדרך כלל למילוי אחת משתי מטרות: יצירת דיון פילוסופי בשאלות הנוגעות לאמנות, או יצירת אפקט הומוריסטי או מבדר. התייחסות עצמית ברמה גבוהה יותר היא הארס פואטיקה בה יצירות אמנות עוסקות באמנות באופן כללי, ובכך הן מתייחסות בעקיפין לעצמן.
חגי רגב

ביוגרפיה

רגב נולד בכפר הרא"ה בעמק חפר ולמד בישיבה תיכונית מדרשיית נעם. התגייס לצה"ל ב-1963 ועשה את מרבית שירותו בחיל השריון. ב-1964 סיים קורס קציני שריון, היה חבר במשלחת החשאית של צה"ל למערב גרמניה שנשלחה לקלוט את טנקי הפטון האמריקאים (שזכו לכינוי מגח בצה"ל) והיה בגרעין המייסד של גדוד 79 בחטיבה 7. במלחמת ששת הימים שימש קצין מבצעים גדודי, לאחר המלחמה יצא לקורס מפקדי פלוגות ובמלחמת ההתשה פיקד על פלוגת טנקים. במלחמת יום הכיפורים שימש קצין אג"ם בחטיבה 7 ונלחם בקרבות ברמת הגולן. בשנים 1976 עד 1978 כיהן כראש לשכת הרמטכ"ל מוטה גור, ליווה אותו בהכנות למבצע אנטבה והיה חבר המשלחת הצבאית לשיחות השלום עם מצרים. ב-1978 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבה 401. ב-1980 מונה למפקד בית הספר לשריון (עוצבת בני חיל), במלחמת לבנון הראשונה פיקד על צוות קרב חטיבתי שמנה שני גדודי שריון שהורכבו מחיילי בית הספר. צוות הקרב בפיקודו לחם פעלו בגזרה המערבית של לבנון, בציר החוף והשתתפו בנחיתה צפונית לנהר האוואלי. ב-1982 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד אוגדה 611, אוגדת שריון מילואים בפיקוד הדרום. 
ב-1985 מונה למזכיר צבאי לשר הביטחון, יצחק רבין. ב-1986 נחשף כי לווה כספים מנהגו שהיה מעורב בסחר בסמים, רגב הועמד לדין משמעתי בפני האלוף במילואים חיים ארז, הורשע בהתנהגות בלתי הולמת ונגזרה עליו נזיפה. הפרקליט הצבאי הראשי, אמנון סטרשנוב שנכנס לתפקידו בנובמבר 1986 דרש שרגב יעזוב את תפקידו אך הוא קיבל גיבוי מרבין, השתחרר באוקטובר 1987 ומונה ליועץ לשר הביטחון לענייני התעשיות הביטחוניות. לאחר מכן שירת כנציג משרד הביטחון בדרום אפריקה עד 1994. במסגרת זו הסתבך בתקרית דיפלומטית כשנחשף כשהועברו דרך חשבון הבנק שלו כספים של יהודים מקומיים (שבשל חוקי דרום אפריקה נמנע מהם להוציא כסף מהמדינה) תמורת עמלות. החקירה נסגרה "מחוסר אשמה".  
ב-2010 מונה למנהל בית החייל ברמת גן. כמו כן משמש מנהל פרויקט "אמץ לוחם" באגודה למען החייל. 
רגב בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ולמד במכללה לביטחון בקרליל בארצות הברית.
רובי שונברגר

רובי שונברגר (נולד ב-1960) הוא פסיכואנליטיקאי, משורר, מבקר ומתרגם ישראלי. 
יליד טימישוארה, רומניה. כיום תושב גבעתיים. 
בוגר החוג לספרות עברית והשוואתית ומוסמך החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה. קיבל תואר מומחה בפסיכולוגיה קלינית ב-1991.
ערך עם אלון אלטרס, אלי הירש וחזי לסקלי את גליונו היחיד של כתב העת "מקום" שראה אור ב-1985.
שונברגר נשוי ואב לבן.
אירית איזקסון

אירית איזקסון (נולדה ב-22 ביולי 1951) היא אשת עסקים ומנהל ישראלית המכהנת כיו"ר הבנק הבינלאומי, לשעבר יו"ר חברת האשראי ישראכרט.

ביוגרפיה

איזקסון נולדה בתל אביב בשם אירית פלאטו. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר. היא בעלת תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בחקר ביצועים אותו למדה בבית ספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. בתחילת שנות ה-90 החלה לעבוד בבנק לאומי, תחילה ככלכלנית בחטיבה הפיננסית ובהמשך בחטיבה העסקית. בתפקידה האחרון שימשה כמנהלת מגזר התעשייה בחטיבה העסקית, ובין השאר הייתה אחראית לחברות הגדולות במשק בתחומי ההיי-טק, התעשיות הביטחוניות והפטרוכימיות. 
ב-1993 הכירה את שרי אריסון, בטקס השקת מוזיאון העלייה בזיכרון יעקב, שהוקם על ידי תד אריסון ואליהו איזקסון, חותנה של אירית איזקסון. מאז נחשבת איזקסון ידידה קרובה של שרי אריסון. 
בשנת 1999 התמנתה איזקסון כחברת דירקטוריון בנק הפועלים. בהמשך התמנתה כחברה בדירקטוריונים נוספים ובהם החברה לישראל, כי"ל ואיי די בי, ברום ים המלח ותרכובות ברום. בשנת 2009 התפטרה מחברותה בדירקטוריון החברה לישראל ובשנת 2012 התפטרה מדירקטוריון איי די בי.
ב-2007 הודיעה אריסון על מועמדותה של איזקסון לסגנית יו"ר בנק הפועלים, אולם המפקח על הבנקים פסל את המינוי בנימוק שהליך המינוי היה לא תקין. ב-2008 מונתה ליו"ר חברת ישראכרט. בדצמבר 2013, בעקבות הנחיית בנק ישראל האוסרת על דירקטור בחברה-אם לשמש בו זמנית גם כדירקטור של חברה-בת, פרשה מתפקידה כיו"ר חברת ישראכרט ונשארה חברת דירקטוריון בנק הפועלים.
משנת 2017 משמשת איזקסון כיו"ר הבנק הבינלאומי. 
איזקסון חברת חבר הנאמנים של מכון ון ליר. 
בשנות 2011 ו-2017 נבחרה על ידי גלובס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל.

חיים אישיים

איזקסון נשואה לעורך הדין ואיש העסקים אורני איזקסון, המשמש קונסול כבוד של נורווגיה בישראל. הם הורים לשלושה ילדים, ומתגוררים בתל אביב. בני הזוג איזקסון פעילים בהתנדבות בארגון אלו"ט והיו ממקימי כפר עופרים לילדים אוטיסטים.
תירס

תיאור הצמח

צמח התירס הוא חד-שנתי ומגיע לגובה של כ-2.5 מטר. התירס נזרע בסוף החורף ונקצר בקיץ; הוא זקוק לאספקת מים שוטפת ולאקלים חם.]

היסטוריה

מקורו של התירס במרכז אמריקה, שם נאכל במגוון צורות במשך אלפי שנים.
הראשונים לגדל תירס היו שבט המאיה ועוד שבטים אינדיאניים באותו אזור. בנוסף, בני המאיה האמינו שהאדם עשוי מתירס.
עם גילוי יבשת אמריקה במאה ה-15, הופץ השימוש בתירס לכל העולם.

אטימולוגיה

צמח התירס קרוי על שם הדמות המקראית תירס, בנו של יפת. טורקיה הייתה תחנה להפצת תירס באירופה, וביידיש נקרא התירס "חיטה טורקית". בעברית, ובהתבסס על כך שצאצאיו של תירס המקראי התיישבו באזור טורקיה, הפך השם ל"חיטי תירס" ובקיצור "תירס".

שימושים

התירס משמש למאכל לאחר בישול או צלייה, להכנת פופקורן, קורנפלקס, קמח תירס, עמילן תירס, שמן תירס, אלכוהול, אצטון ולמאכל בהמות. תירס למאכל משווק בקופסאות שימורים או בחבילות של קלחי תירס, וכן באריזות המכילות גרגרי תירס קפואים או מיובשים.

במחקר

בעזרת צמח התירס נעשו כמה מהתגליות החשובות ביותר בגנטיקה. הגנום של התירס עשיר בטרנספוזונים ומועד למוטציות, דבר המתבטא במגוון צבעי גרעיני התירס כגון: אדום, שחור, סגול, לבן וכו'.
ב-2005 התחיל פרויקט מיפוי הגנום של התירס על ידי צוות חוקרים אמריקאי. בפברואר 2008 כבר פורסמה טיוטה ראשונית של המחקר, הכוללת כ-95% מהמיפוי, שפורסם בעיתון.