google/wiki40b huggingface dataset:
ספיר

סַפִּיר היא אבן חן השייכת למגוון צבעים של המינרל קורונדום. קורונדום באיכות של אבן חן שצבעה אדום מכונה "אודם" (רוּבי) ושאר גוני הקורונדום באיכות של אבן חן מכונים "ספיר".

מאפיינים

אבני ספיר מצויות בטבע באמריקה הצפונית, במדגסקר, בברזיל, בהודו, בתאילנד וסרי לנקה בתוך סלעים ובחלוקי נחל. לעיתים ניתן למצאן ליד נהרות, שלשם נפלטו בתהליך טבעי. חברת שפע ימים טענה שמצאה אבני ספיר באגן הניקוז של נחל הקישון.
הקורונדום (אודם וספיר) הוא המינרל הטבעי בעל הקשיות הגבוהה ביותר אחרי המואסניט והיהלום. הקשיות של הקורונדום נובעת בעיקר מהקשרים של חמצן ואלומיניום במינרל. קשרים אלה של שני יסודות קלים יחסית גורמים לאטומי החמצן והאלומיניום להיות קשורים בצפיפות גבוהה, ולכן, בנוסף לקשיותו, לקורונדום גם צפיפות גבוהה במיוחד.
צבעה הטבעי הנפוץ של אבן הספיר הוא כחול, שנוצר כתוצאה מתוספת ברזל וטיטניום. הגוון השחור באבני הספיר נוצר כתוצאה מנוכחות מגנטיט או ספינל.
תופעה אופטית מעניינת, המאפיינת אבני ספיר, היא התופעה המכונה "אסטריזם" – שלושה קווי אור על פי האבן היוצרים צורת כוכב. תופעה זו נוצרת רק בספיר מלוטש המכיל מחטים של המינרל רוטיל.
בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הספיר היא אבן ההולדת של חודש ספטמבר.

ספיר מלאכותי

הודות לעמידותו בפני שריטות וחול, ושקיפותו, כולל לתת אדום, הספיר משמש לייצור חיפויים לשעוני יוקרה, ראשי טילים ועוד. 
בטכנולוגיה משמש ספיר מלאכותי אשר מיוצר בשיטות של גידול גבישים, או שיטות מהירות יותר כמו לחיצה איזוסטטית חמה.
אחת השיטות הנפוצות ביותר לייצור ספיר היא שיטת צ'וחרלסקי (Czochralski) שבה גרעין התגבשות בצורת מוט ספיר קצר ודק מוכנס לתמיסת קורונדום, ואחר-כך נמשך החוצה בתנועה סיבובית איטית מאוד. התמיסה מתגבשת על המוט באותו כוון גבישי לכדי חד-גביש באיכות גבוהה. ספיר מלאכותי הוא בעל צבע שקוף לחלוטין, אלא אם נוספו לו אילוחים בכוונה תחילה לצורך שימוש כמוליך למחצה.
ספיר מלאכותי משמש במערכות אופטיות בהן נדרשת שקיפות גבוהה וקשיות גבוהה, למניעת שחיקה ושריטות בתנאי סביבה קשים, בייחוד שחיקה מחול.
הקפה סינכרונית

הקפה סינכרונית היא תכונה אסטרונומית המתארת לוויין של גוף אחר, שזמן ההקפה שלו זהה לזמן הסיבוב של הגוף סביב צירו.
הקפה סינכרונית אפשרית רק בגובה מסלול אחד ויחיד של הלוויין, זאת מאחר שתקופת ההקפה נקבעת על פי הגובה.
עבור חלק מכוכבי הלכת במערכת השמש הקפה סינכרונית אינה אפשרית, שכן מסלול ההקפה נמצא בתוך כוכב הלכת עצמו. כך למשל המצב עבור צדק ושבתאי. 
בכל מערכת השמש ידוע על גרם שמיים טבעי יחיד הנמצא בהקפה סינכרונית כארון, הירח של פלוטו.
סביב כדור הארץ מצויים לוויינים מלאכותיים רבים בהקפה סינכרונית מעל קו המשווה, כך שהם נמצאים תמיד מעל אותה נקודה על קו המשווה. לכך ניתן שם בנפרד - מסלול גאוסטציונרי.
הצריף הראשון (הוד השרון)

היסטוריה

מגדיאל הוקמה בחודש יולי 1924 לפי החלטת שנים עשר מייסדיה, אשר התכנסו בתל אביב. המייסדים פנו לחברת הכשרת היישוב והחליטו לקנות 4,000 דונם באזור הכפר הערבי ביאר עדס. השטח נקנה מהשייח' אבו כישכ, ועל הגבעה הקימו חיים ומינדל קולטון, עולים מפולין שהגיעו ארצה מספר חודשים קודם, את הצריף הראשון. צריף העץ של משפחת חיים קולטון, כמו צריפים אחרים במושבות, נקנה מחיל האוויר הבריטי בסוף מלחמת העולם הראשונה. הוא פורק והובל למגדיאל על גבי חמורים, והורכב בה מחדש. אחד משלושת חדרי הצריף הושכר ונחשב לבית המלון הראשון במגדיאל. במשך כשנה הייתה משפחת קולטון המשפחה היחידה במושבה, ויתר המייסדים עזרו לעבד את האדמה אך התגוררו בכפר סבא. לימים פתחה אשתו של חיים קולטון מסעדת פועלים בצריף, ובו נערך סדר הפסח הראשון במושבה, חתונות ואסיפות. עם ההכרזה על הקמת ישראל בשנת 1948 היה הצריף למקום בו התקיימו החגיגות. באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, בשל הקשיים הכלכליים, מכר קולטון את נכסיו, ועבר להתגורר בפתח תקווה. הצריף עבר מיד ליד, ובין היתר שימש כחנות המכולת של היישוב, וכבית קפה שפעל עד סוף שנות ה-50 של המאה ה-20. לאחר מכן  הושכר למישפחת סנדק שגרו בו עד סוף שנות ה-70.לאחר עזיבתם הצריף ננטש ומצבו התדרדר.

המקום כיום

בשנת 2003 שוחזר הצריף, ובמרץ 2005 נחנך בו "מוזיאון הראשונים" לתולדות הוד השרון. במקום מוצגים כלים, חפצים, מסמכים ותמונות, והוא מספר על חיי התושבים בשנותיה הראשונות של מגדיאל.
החתונה (מחזה)

החתונה (בגרמנית: Die Kleinbürgerhochzeit) הוא מחזה מסוגת הפארסה, פרי עטו של המחזאי הגרמני ברטולט ברכט. המשמעות המילולית של שם המחזה בגרמנית הוא "חתונה זעיר בורגנית".

אודות המחזה

"החתונה" שייך לאסופה של חמישה מחזות קצרים שכתב ברכט בצעירותו, ב-1919 והוא היחיד מביניהם שהוצג בחייו. הצגת הבכורה נערכה בשאשפילהאוס של פרנקפורט, בבימויו של מלכיוור ווישר, ב-11 בדצמבר 1926. המחזות ראו אור בדפוס לראשונה ב-1966. המחזה הנדפס נקרא בשם "חתונה זעיר בורגנית", אולם ככל הנראה לא היה זה הנוסח הסופי, מכיוון שהוא חסר את רעש המיטה הנשברת בסיום המחזה. ‏

תקציר העלילה

מסיבת הכלולות של זוג צעיר נערכת בדירה זעיר בורגנית. המסיבה שמתחילה ברוח טובה, ממשיכה בלעג, עוקצנות ורכילות בין המשתתפים השונים. במקביל, כסמל חיצוני לעלילה, מתפרקים הרהיטים בדירה, רהיטים אותם בנה החתן.
דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון

דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון (בסינית מסורתית: 史記索隱; בסינית מפושטת: 史记索隐; בפין-יין: shǐjì suǒyǐn, שְׁה גִ'י סְווֹ יִין) היא מחקר על "רשומות ההיסטוריון" (שְׁה-גִ'י) אשר נעזר בהצלבת מידע ובמחקר טקסטואלי על מנת לאמת את הטקסט. היצירה נכתבה על ידי סְה-מָה גֶ'ן, פקיד בכיר בתקופת שושלת טאנג, כ-800 שנים לאחר "רשומות ההיסטוריון".

מבנה היצירה

היצירה כוללת 30 מגילות.

הרקע לכתיבה

בשל הגלגולים שעברו על העותקים השונים של רשומות ההיסטוריון מימי שושלת האן ועד ימי שושלת ג'ין, נוצרו הבדלים בסימנים ובמשפטים בין הגרסאות. כאשר חקרו את הטקסט בתקופת שושלת ג'ין, נתגלה צורך לפרש אותו, מאחר שמילים וביטויים שהופיעו בו כבר לא היו חלק מן השפה המקובלת. כתוצאה מכך נוצרו גם פרשנויות על שגיאות העתקה, ועד תקופת שושלת טאנג כבר נוצר סבך של חומר מקורי ושגוי, ותילים של פרשנויות אשר בנויים על גבו. כאשר כתב סְה-מָה גֶ'ן את "דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון" כיוון לפתרון העניין הזה, כמו גם למילוי חורים, להוספת מקורות, ולאיתור חומר אבוד.

חשיבות

ביצירת הטקסט השתמש סְה-מָה גֶ'ן ביותר מ-400 מקורות ובכך שימר אוסף עשיר של מסמכים היסטוריים. רשימות הספרים של ה"דרישה" אִפשרו לדורות מאוחרים ללקט ולשחזר יצירות, ולהסתמך עליהן בלימוד מקורות.
הישגיה של "דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון" בתחום חקר הטקסט גם הם מרשימים, וסוקרים שמות, עובדות היסטוריות, ואף פרטים מחייו של סְה-מָה צְ'ייֵן.
סְה-מָה גֶ'ן נחשב לאחד הפרשנים החשובים ביותר של רשומות ההיסטוריון.

גרסאות

הגרסה שנמצאת כיום בספריות האקדמיות, מקורה בסוף שושלת מינג.
האסק (ארגון)

ארגון האסק (Hebrew Academy For Special Children ובראשי תיבות "HASC" בתרגום לעברית: אקדמיה עברית לילדים מיוחדים) הוא ארגון יהודי אמריקאי המטפל ונותן מסגרת לילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית בניו-יורק. הארגון הוקם ב-1963 על ידי הרב מקס ובלנס קאהן. יש בו מסגרות שונות לילדים מהגילאים הצעירים ועד הבוגרים. האסק גם עורך מחנה-קיץ עבור מוגבלים ובו משתתפים כל הגילאים והם זוכים לאטרקציות שונות בחודשי הקיץ.

מופע האסק

האסק גם נודע בשל ארגון מופע מוזיקלי הנקרא "A Time for Music" המיועד גם לגיוס תרומות, בו מתארחים אומנים בעיקר מתחום המוזיקה החסידית מדי שנה, מעל לחצי יובל. הוא נערך באולמות מפוארים בניו יורק כמדיסון סקוור גארדן ו'לינקולן סנטר' במנהטן והוא בעל השפעה על האוכלוסייה האורתודוקסית בארצות הברית. המופע הוא ככל הנראה ההופעה הגדולה ביותר של המוזיקה החסידית בעולם וככזה הוא מארח מדי שנה אמנים נחשבים. בין האמנים שהשתתפו בו במהלך השנים, מרדכי בן דוד, אברהם פריד, יעקב שוואקי, ישי לפידות, אוהד מושקוביץ, בני פרידמן, יידל ורדיגר, אייבי רוטנברג ודדי גראוכר. מהמופע הופקו דיסקים שזכו להצלחה משמעותית. את המופע מפיק אלי גרסטנר, ניצחו בו ישראל לאם יואלי דיקמן ורפי גריידי.
המופע האחרון (מספר 31) היה ב-7 בינואר 2018 בו הופיעו מוזיקאים בולטים בהם אברהם פריד והמעבד משה לאופר.
בן-אזן

בן-אזן (בתעתיק לאנגלית: "Ben-Azen") היה פקיד ממוצא כנעני או מזרח תיכוני ששירת בחצרות הפרעונים רעמסס השני ובנו מרנפתח, תפקידו הרשמי של בן-אזן היה "נושא הגביע" - כלומר: האדם שמגיש לפרעה את ספל השתייה שלו. עצם תפקידו המוגדר והרם מעלה מעיד על השתלבותם המוצלחת של מהגרים מהלבנט במצרים העתיקה, שלמרות שהוסללו לעבודות בזויות בשל מוצאם הזר, חלקם הצליח לטפס למשרות רמות מעלה במוסדות כמו מקדשים ומשרות אמון בחצרו של המלך עצמו. מארק ואן דה מיירופ טוען כי רבים מה"משרתים" (התואר שניתן לפקידים ממוצא זר) הללו בתקופה הרעמססית היו ממוצא לבנטיני.
כתובת שמכילה את שמו נתגלתה והשם המצרי שניתן לו בחצרו של רעמסס השני היה: "Ramesses-em-per-Ra" שמשמעותו היא "רעמסס בביתו של האל רע", הכתובת מציינת כי נולד באזור צפון ירדן של ימינו. משמו עולה כי כפי הנראה שם אביו היה אזן.
דייוויד גודמן

ביוגרפיה

בשנת 1975 הוא זכה באליפות העולם צעירים (עד גיל 18).
בנבחרת אנגליה בשחמט שכללה בין היתר גם ג'ון ספילמן וג'ונתן מסטל הוא זכה באליפות העולם לגיל עד 26 בשנת 1978 ובאליפות העולם לסטודנטים בשנת 1977 סיים במקום השלישי.
בשנת 1983 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי. זמן קצר לאחר מכך הוא הפסיק להשתתף בתחרויות באופן תדיר.
גודמן סיים לימודים באוניברסיטת אוקספורד ועבר לקריירה של עיתונאי.
גודמן היגר לארצות הברית ועובד כמאמן שחמט.
חד-קרן

חד-קרן הוא יצור שמקורו באגדות והמיתולוגיות של אירופה העתיקה וימי הביניים. 
הוא מתואר כיצור דמוי תיש או סוס לבן צחור, בעל קרן אחת על מצחו, הנחשבת לבעלת תכונות קסומות ואציליות. 
לפי האגדה, החד-קרן נצפה רק בקרבת בתולות, שהן היחידות שיכלו להתקרב אליו. בין הסיפורים אודות החד-קרן מופיעים סיפורי ציידים שנארגו על גבי שטיחי קיר או סופרו בעל פה. סיפורים אלו עוסקים בציידים חמדנים, שהיו שולחים בתולות צעירות ליערות על מנת למצוא ולפתות את אותם יצורים במטרה לקחת מהם את הקרן שלהם.
החד-קרן מופיע במיתולוגיות שונות, אך המשותף לכל הסיפורים הוא שבכולם החד-קרן מתואר כחיה נאצלת וטהורה.

מסופר על החד-קרן שצבעו צחור, קרנו כסופה, ושאינו פוגע בחי ובצומח ומתקיים רק מטל הבוקר.

מקורות לחד-קרן

אחת הסברות היא שהחד-קרן נוסף למיתולוגיה, בייחוד הבריטית והצרפתית, אחרי שאנשים מהעולם הישן (אירופה) ביקרו באפריקה וחזו בפעם הראשונה בקרנפים, כיוון שהחד-קרן מזכיר את האמונות הרווחות במזרח לגבי הסגולות ה"טמונות" בקרנו של הקרנף, בייחוד לצורכי שיפור האון הגברי.
סברה אחרת היא שמקור האגדה בשן של לווייתן החדשן חדקרן או דמותו של הראם - מין של אנטילופה בעלת שתי קרניים דקות וישרות, שממבט מן הצד נראות כמו קרן אחת. לחלופין הוצע גם מראה של סוס עם קרן על החוטם.
מקור יהודי אפשרי לחד-קרן הוא בדברי התלמוד (שבת כח, ב): "אמר רב יהודה: שור שהקריב אדם-הראשון, קרן אחת הייתה לו במצחו, שנאמר (ספר תהילים, פרק ס"ט, פסוק ל"ב) "וְתִיטַב לַיהֹוָה מִשּׁוֹר פָּר מַקְרִן מַפְרִיס". כמו כן בגמרא מדובר אודות בעל חיים בשם 'תחש', שנתגלה לבני ישראל במדבר, שגם הוא היה בעל קרן אחת בלבד.
זוטרמר

תחבורה בזוטרמר

בזוטרמר שתי תחנות רכבת, וכן נבנה קו "טראם" (רכבת קלה), שבנייתו היא חלק מפרויקט רנדסטד רייל. 
זוטרמר נמצאת ליד הכביש המהיר A12 בין האג לאוטרכט.

טבע

בזוטרמר מספר רב של פארקים. הגדול ביניהם הוא "Westerpark" שבמערב העיר, גודלו כמעט זהה לסנטרל פארק בניו יורק.

היסטוריה

בין השנים 900 עד 1000 לספירה הייתה זוטרמר כפר קטן עם חקלאים ודייגים. עד המאה ה-13 היא נקראה בשמה הנוכחי, אך מהמאה ה-13 עד 1935 היא נקראה זוטרמר דורפסטררט. 
עד 1935 מרכז הכפר כפי שאנו מכירים היום התחלק בין שני כפרים שנקראו זוטרמר וזגוארד. זוטרמר החלה לגדול לראשונה כאשר שירות הרכבות החל בשנת 1868, אך הצמיחה האמיתית התרחשה בשנת 1966, כאשר הייתה צריכה גדולה של בתים סביב האג, ובתקופה זו נבנו רבעים חדשים סביב מרכז הכפר. 
כיום זוטרמר היא עיר מודרנית, אך עדיין ישנם סימנים לתקופה שהייתה עיר כמו האזור המרכזי עם הבתים הקטנים, הכנסייה ומגדל הפעמון מן המאה ה-15.
משוואה דיפרנציאלית חלקית

במתמטיקה, משוואה דיפרנציאלית חלקית היא משוואה הקושרת בין פונקציה בשני משתנים בלתי תלויים או יותר, לבין נגזרותיה החלקיות, כאשר הפונקציה היא הנעלם במשוואה. לעומתה, משוואה דיפרנציאלית רגילה קושרת בין פונקציה במשתנה יחיד לנגזרותיה.
דוגמה למשוואה דיפרנציאלית חלקית היא משוואת החום, שבה הפונקציה הנעלמת היא הטמפרטורה שתלויה בזמן ובמיקום. המשוואה קושרת בין קצב ההתחממות (נגזרת הטמפרטורה לפי הזמן) להפרשי הטמפרטורות (נגזרת הטמפרטורה לפי המיקום).
דוגמה לבעיה המתוארת באמצעות משוואת החום היא בעיית זרימת חום במעבד עם צלעות קירור (ראו איור).

סימונים

נגזרת חלקית של הפונקציה  לפי המשתנה , תסומן כ- או .
באופן דומה נגזרת חלקית לפי  ואחריו לפי , תסומן כ- או  וכן הלאה.

משוואות ליניאריות מסדר שני

תופעות רבות בטבע ניתנות לתיאור על ידי משוואות ליניאריות עם נגזרות עד סדר שני, בהצגת המשוואות באופן הבא: . ניתן למיין משוואות אלו  לפי ערך הביטוי : המשוואה היא מסוג היפרבולי כאשר הביטוי חיובי, מסוג פרבולי כאשר הביטוי מתאפס, ומסוג אליפטי כאשר הביטוי שלילי. סיבת חלוקה שכזו מובנת כאשר  הם קבועים, ו- : במקרה זה תמיד ישנו הפתרון , וכאשר נציבו במשוואה, נקבל את הקשר , ומגאומטריה אנליטית ידוע שזהו למעשה משטח קוני במשתנים  אשר סוג חתכיו (הפרבולי, פרבולי, אליפטי) נקבעים על ידי הביטוי .

פתרונות אמיתיים ופתרונות מוכללים

פתרון נקרא פתרון אמיתי אם הוא גזיר עד סדר המשוואה ומקיים את תנאי ההתחלה. כל פתרון אחר יקרא פתרון מוכלל.
שקופית

שקופית (באנגלית: Reversal Film ‏; סרט היפוכי) הוא סרט צילום ובו דימוי פוזיטיבי שקוף בצבע או בשחור לבן, לרוב הוא חתוך ונתון בתוך מסגרת קרטון או פלסטיק ומיוצר בגדלים שונים, החל מסרט רול בגודל 35 מ"מ ועד לגיליונות של  8x10 אינץ', השימוש בדימוי פוזיטיבי מאפשר לגוונים עשירים הדומים לצבעם במציאות.
השקופית המורכבת באופן בודד משמשת במיוחד עבור הקרנה על גבי מסך באמצעות מקרן שקופיות דבר המאפשר לתמונה להיות נצפית על ידי קהל גדול בבת אחת. צורתה הנפוצה ביותר מגיעה בסרט חתוך של 35 מ"מ עם מסגרת של 2x2 אינץ'. ישנן מעבדות מיוחדות המייצרות שקופיות מתמונות במצלמה דיגיטלית ובפורמטים כדוגמת JPEG או קבצים שמקורם בגרפיקה ממוחשבת.
שקופית משמשת לעיתים גם בסרט קולנוע, בעיקר ב-16 ו-8 מ"מ, במטרה להניב תמונה חיובית במצלמה המקורית בה צולם ומניעת ירידה באיכות כתוצאה מתהליך צילום נגטיבי שיש להעתיקו לפוזיטיבי. ובנוסף, כדי לייצר סרט שניתן להקרינו ישירות במקרן, בלי צורך בעיבודים נוספים.

היסטוריה

בשנת 1903 רשמו האחים לומייר פטנט על צילום צבעוני בצבעים טבעיים, שנקרא "אוטוכרום לומייר" אשר הופץ באופן מסחרי בשנת 1907. בשיטה זו השתמשו בחיבור הצבעים הנראים לעין באמצעות תחליב רגיש לאור אשר ציפה צלוחית או פלטת זכוכית דקה ועליה שכבה של גרגרי עמילן תפוח אדמה צבועים. שיטת הצלוחיות הופסקה בשנות ה-30 ולאחריה נכנסו סרט הצילום הצבעוני המודרני הראשון הקודכרום (1935) של חברת קודאק וכן צלוחיות סרטי הקולנוע של אגפא, אך כל אלה יצאו מייצור וכבר לא היו קיימים בשנת 1961.
סרט הנגטיב המוקדם דרש עלות גבוהה של עיבוד והדפסה, עם איכות צבע בינונית, דהייה מהירה ושינויי צבע שהתגלו לאחר מספר שנים. לכן צלמים חובבים שהיה להם ציוד להקרנת סרטים השתמשו בעיקר בו, גם כי עלות רכישת המקרן קוזזה בצורך להדפיס את הדימויים. אולם החל משנות ה-70 ירדו מחירי ההדפסה ונעשו שיפורים באיכות, כך הפך הנגטיב לשיטה המועדפת על צלמים חובבים. 
עד סביבות 1995 הייתה העדפה לשקופיות צבע בפרסום והשתמשו בה באופן נרחב בצילום מסחרי, עיתונות, ספורט וצילומי טבע, לאחר מכן היא הוחלפה בהדרגה על ידי המדיה הדיגיטלית.
ג'לי צלופחים

היסטוריה

בשלהי המאה ה-18 וראשית המאה ה-19, הביאה המהפכה התעשייתית לנדידה מהכפרים אל העיר לונדון ולבניית שכונות פועלים רחבות. בשכונות אלה הוקמו פאבים אשר מכרו מזון מהיר וזול. אחד ממאכלים אלה היה הצלופח הנפוץ בנהר התמזה, והצלופח הפך למעשה למזון העיקרי של עניי לונדון. הפופולריות של מאכל זה הגיעה לשיאה בתקופת הקיצוב במזון במהלך ואחרי מלחמת העולם השנייה. באותה עת פעלו בלונדון מאות מסעדות שמכרו מאכלי צלופחים. זיהום התמזה במהלך שנות ה-50 הביא להפחתה בדיג הצלופחים ועליית מחירם, ובשל כך לסגירת מסעדות רבות וירידת הפופולריות שלהם.

הכנה

להכנת המאכל הצלופחים נחתכו לפרוסות, הורתחו במים ובחומץ עם אגוז מוסקט ומיץ לימון. לאחר בישולם קוררו הצלופחים. בשל הקולגן שבצלופחים הציר המקורר התגבש למקפא. כיום, לעיתים, מוסיפים ג'לטין כדי להקל על ההתגבשות.
נאות סמדר

הקמת נאות סמדר

החלשותה של התנועה הקיבוצית באמצע שנות השמונים הביאה לעזיבה של בני הגרעינים שבחרו להתיישב במקום, ובמקומם התיישבו בו חברי קיבוץ נאות סמדר.
הקיבוץ הוקם על ידי קבוצת חברים מירושלים שעזבו את העיר בשנת 1989 והתיישבו בנגב על מנת להקים קהילה לומדת שליבה מכוון לשיתוף פעולה בין אדם לחברו ולסביבתו.

הקיבוץ כיום

במקום כ-200 חברים המתפרנסים בעיקר מחקלאות אורגנית ותוצריה: כרמים, זיתים, תמרים, עיזים, יין, שמן וגבינות. התוצרת החקלאית של הקיבוץ נמכרת ברשתות השיווק ובחנויות טבע ברחבי הארץ. הקיבוץ עוסק בבנייה מדברית מגוונת, הכוללת מגדלי צינון פסיבי, לבני בוץ, בנייה בבלות קש ועוד. ברחבי הקיבוץ מפוזרים מבנים רבים הבולטים באסתטיקה המיוחדת שלהם ושנבנו במהלך השנים על ידי אנשי המקום, העוסקים גם בבניה מחוץ לתחומי היישוב לפרנסתם. בתחומי האומנות והיצירה מתקיימים במקום כמה מפעלים: סדנאות אומנות של בית האומנויות שתוצריהן נמכרים במקום, ובית מלאכה למוצרים אדריכליים לבניין, המייצר גם שולחנות טרצו. ענף התיירות נכנס לתמונה בשנים האחרונות וכיום מתקיימים בנאות סמדר מדי יום סיורים מודרכים, הכוללים ביקור בבית האמנויות וביקב. 
פונדק נאות סמדר היושב בצומת שיזפון הוא מסעדת דרכים צמחונית ובית קפה, וחנות המפעל של מוצרי נאות סמדר.
הקיבוץ קולט מתנדבים - צעירים רבים מהארץ ומהעולם באים לתקופות שונות ומצטרפים לעשייה ולחיים במקום.

אורח החיים

אורח החיים בקיבוץ מתנהל מתוך כוונה לקיים קהילה לומדת. הקהילה מעלה שאלות לדיון כמו: "האם אדם יכול להבין את עצמו דרך שיתוף פעולה עם אחרים? האם אפשר לחיות חיים שאינם רק למען עצמי, מתוך כוונה לקחת אחריות על חיי?" בנאות סמדר אין אידאולוגיה ואין ניסיון להקים קהילה אוטופית. מציאות החיים היומיומית היא שדה הלימוד, ואין כאן תורה או דרך לחיים. עם זאת, ודבריהם של קרישנמורטי, גורדייף, אקהרט טולה ואחרים נקראים כאן מדי פעם. יוסף ספרא, האיש בעל החזון, אסף סביב הנושאים האלה אנשים בירושלים ויזם את הקמת נאות סמדר, טיפח בנאות סמדר קו של התרחקות מסמכויות רוחניות ומיסטיקות למיניהן, על מנת להיצמד לכנות בלתי מתפשרת, במהלך החיים עצמם. הוא סירב להיות מורה רוחני, והחיים בנאות סמדר, ממשיכים במסלולם זה.
דניאל כפרי

ביוגרפיה

דניאל כפרי נולד בצ'כוסלובקיה ועלה לישראל בשנת 1949. גדל בקריית מוצקין ובגיל 21 החל ללמוד בבצלאל בעזרת מלגת לימודים שקיבל מקרן ידידות אמריקה-ישראל. בשנות ה-70 יצר עבודות פיסול שונות עבור הסוכנות היהודית ועיריית ירושלים. בשנת 1971 זכה בפרס ראשון בתחרות לאמנים צעירים בביאנלה במונקו. בשנת 1976 זכה בפרס ירושלים לפיסול.
עבודותיו של דניאל כפרי, הכוללות בעיקר פסלים ותבליטי קיר, מוצגות במספר רב של ערים ברחבי ישראל, בין השאר במתחם בית החולים סורוקה, במתחם מרכז רפואי שיבא, במכון ויצמן, ביפו העתיקה, באילת (פסל הנפת דגל הדיו), במלון הילטון בטאבה, במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, נמל התעופה בן-גוריון ועוד.
כיום דניאל כפרי חי בירושלים ועוסק בעיקר בפיסול.
פרסידנסיה רוקה סאנס פניה

היסטוריה

העיר נוסדה כמושבה חקלאית על ידי אנשי הצבא הארגנטינאים פדרו אמרנטה וקרלוס דומינגו פרנאנדס ב-1 במרץ 1912. כשפרנאנדס נסע לבואנוס איירס הוא ביקש את רשותו של נשיא ארגנטינה באותו זמן רוקה סאנס פניה לכך שהמושבה תישא את שמו. הוא הסכים וב-24 באוקטובר 1912 המושבה קיבלה את השם "פרסידנסיה רוקה סאנס פניה" (מילולית: "[תקופת] נשיאותו של רוקה סאנס פניה").
בשנים שלאחר מכן האזור יושב על ידי מהגרים צ'כוסלובקים והאוכלוסייה גדלה עד שב-1923 המושבה קיבלה מעמד של עיר.

כלכלה

כלכלת העיר מתבססת על חקלאות, בעיקר גידול כותנה ושעועית, עיבוד התוצרת החקלאית ותעשייה.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה פרסידנסיה רוקה סאנס פניה הנמצא במרחק של כ-5 קילומטרים מהעיר.
סאנס פניה נמצאת על מסלולם של הכבישים הלאומיים 16, המקשר בין העיר קוריינטס בפרובינציית קוריינטס ובין סן חוסה דה מטאן בפרובינציית סלטה, ו-95, המקשר בין ויז'ה חנרל גואמס בפרובינציית פורמוסה ובין סרס בפרובינציית סנטה פה.
מיטומיצין

מנגנון פעולה

בגלל מבנהו הכימי ותכונותיו הכימיות-פיזיקליות (הדמיון בינו לבין חומצות הגרעין ממשפחת הפורין) מיטומיצין גורם להצלבות בחומר התורשתי (DNA). כאשר נוצרת הצלבה זו, מופעלים מערכות של הרג עצמי בתא.

אנלוגים

משפחת מיטומיצין מכילה גם את מיטומיצין A, מיטומיצין K, מיטומיצין F ועוד. ההבדל הוא בקבוצות הפונקציונליות, ברם, לכולם אותו בסיס מיטומיצין.
במחקר, משתמשים לפעמים במולקולה דומה בעלת שלד מיטומיצין הנקראת פרופירומיצין.
הקפאת עוברים

הקפאת עוברים (באנגלית: Cryopreservation of embryos) היא תהליך שימור עוברים בטמפרטורה מאוד נמוכה, שנוצרו בדרך כלל כתוצאה מהפריה חוץ-גופית לצורך היריון עתידי.

התוויה

הקפאת עוברים היא טכניקה לשימור עוברים עודפים, שנותרו לאחר טיפול הפריה חוץ-גופית. במקרה בו ההיריון נכשל, ניתן להשתמש בעוברים אלה מבלי לעבור מחדש את כל מחזור טיפולי ההפריה, הכולל מתן הורמונים ושאיבת ביציות. לחלופין, לאחר הריון מוצלח אפשר לחזור ולהשתמש בעוברים שהוקפאו על מנת להיכנס להריון נוסף. ניתן להקפיא עוברים גם למטרות של שימור פריון, למשל, טרם תחילת טיפולים העלולים לפגוע בפוריות האישה כמו כימותרפיה או הקרנות. באמצעות שימור העוברים אפשר למעשה להאריך את תקופת הפריון הטבעית של האישה ולהגדיל את סיכוייה להרות גם בגיל מבוגר יותר.

השיטה

הקפאת עוברים לרוב מתבצעת כחלק מתהליך הפריה חוץ-גופית, שלרוב כוללת גם מתן טיפול הורמונלי לגירוי שחלתי, שאיבת ביציות והפריית הביציות במעבדה. ניתן לבצע את ההקפאה הן בשלב חלוקת התאים (2–3 ימים לאחר ההפריה) והן בשלב הבלסטוציסט (5–6 ימים מההפריה).
השיטות העיקריות בהן נעשה שימוש כיום להקפאת העובר הן הקפאה איטית וזיגוג (ויטריפיקציה), יחד עם תמיסות מגן שנועדו להגן על העוברים בפני פגיעה של נזקי ההקפאה. שיטת ההקפאה האיטית נמצאת בשימוש מאז שנות ה-80 ומבוססת על הורדת הטמפרטורה בהדרגה תוך שימוש במערכת ממוחשבת. הסיכון בשימוש בשיטה זו הוא היווצרות גבישי קרח בתוך התאים במהלך הורדת הטמפרטורה, העלולה לגרום לנזק בלתי הפיך על ידי שבירת ממברנות התאים. שיטת הזיגוג, אשר נכנסה לשימוש בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, מתבססת על קירור מהיר מאוד המאפשר הקפאה ללא יצירת גבישים. מחקרים שמטרתם להשוות בין שתי שיטות ההקפאה מראים יתרון לשימוש בשיטת הזיגוג. שרידות העובר לאחר ההקפאה הייתה פי 1.6 לעומת עוברים שהוקפאו בשיטה האיטית, ובשל השרידות הגבוהה יותר, התקבלו בהתאם גם שיעורים גבוהים יותר של הריונות קליניים (פי 1.9) ולידות (פי 2.2) למחזור טיפול. מעבר לכך, הוכח כי שיטת הזיגוג מביאה לירידה בסיכון לנזק ל-DNA לעומת הקפאה איטית.
לאחר שלב ההקפאה, העובר מוכנס למיכל חנקן נוזלי, ונשמר בטמפרטורה של 196- מעלות צלזיוס בתוך מבחנות או קשיות.

תוצאי היריון

באמצעות הטכנולוגיה הזמינה כיום, אין הבדל בסיכוי להשרשה מוצלחת של עובר שעבר הקפאה לעומת עובר טרי. בשימוש בעוברים קפואים מושגים הריונות מוצלחים, ללא עלייה בשיעורי מומים מולדים ובעיות התפתחותיות. מעבר לכך, נמצא כי משקל הלידה של עוברים שעברו הקפאה בשיטת הזיגוג גבוה ממשקלם של עוברים שהוחזרו לרחם טריים, או מעוברים שעברו הקפאה איטית והוחזרו לרחם אחרי הפשרה.
קיימים דיווחים על הריונות שהושגו בעזרת עוברים שהיו מאוחסנים בהקפאה במשך 16 שנים. מחקר שסקר מעל 11,000 עוברים מוקפאים הראה כי אין השפעה ממשית של זמן האחסון על שרידות העוברים לאחר ההפשרה. בנוסף, משך זמן האחסון לא השפיע על השרשת העוברים, הפלות, מספר לידות חי, או היבט קליני אחר של ההיריון.

היסטוריה

ההיריון הראשון אשר נוצר מהשרשה של עוברים שהוקפאו והופשרו תואר ב-1983 על ידי אלן טרונסון ולינדה מור (ההיריון הסתיים בהפלה ספונטנית לאחר עשרה שבועות), והיילוד הראשון שמקורו בעובר מופשר נולד ב-1984. מאז, הקפאת עוברים הפכה למרכיב חשוב של טיפולי פוריות, כאשר ב-2013 היוותה כ-23% ממחזורי טיפולי הפוריות באירופה וב-2016 היוותה כ-25% ממחזורי טיפולי הפוריות בארצות הברית.
מגדל בין ערים

מיקום

המגדל מתוכנן להבנות על מגרש בשטח של כ-6 דונם המהווה חלק מחלקה בת 11 דונם, בסמוך לצומת "על פרשת דרכים" שליד תחנת הרכבת תל אביב מרכז. השטח, הנמצא בבעלות עיריית תל אביב, ממוקם בקרבת "מתחם הבורסה" ברמת גן ו"מתחם הסיטי" של גבעתיים. באזור זה קיימת תוכנית בניין עיר מאושרת לבניית מספר מגדלים בני 40 עד 70 קומות.

המבנה

על פי התוכנית, השטח הבנוי הכולל של המגדל יהיה כ-121,500מטרים רבועים, הוא יתנשא לגובה של כ-400 מטרים מעל פני הקרקע ויכלול 100 קומות (ועוד 6 קומות תת-קרקעיות לחניון). שתי הקומות הראשונות בשטח של כ-2,000 מטר רבוע מיועדות לשימוש כלובי ולצורכי מסחר, חמש הקומות שמעליהן בשטח של כ-6,000 מטר רבוע מיועדות לצורכי ציבור ו-71 הקומות הבאות מיועדות לשימוש כמשרדים. מעל קומות המשרדים מתוכנן חלל בגובה שלוש קומות לשימוש כלובי נפרד לבית מלון כשמעליו 15 קומות עם כ-900 חדרים ועל גג המבנה בריכת שחייה לאורחי המלון.
צורתו החיצונית של המבנה עוצבה ותוכננה בשנת 2014 על ידי האדריכל משה כץ ממשרד מילוסלבסקי-שוורץ אדריכלים והושפעה ממיקומו של המבנה בגבול שלוש הערים אליהן מופנות שלוש החזיתות. כל חזית נראית כבעלת תנועה המשכית ועצמאית משלה, שנפתחת בקצה העליון אל השמים. תנועות אלו, בניגוד לגורדי שחקים אחרים בסביבה, עומדות בניגוד לצורה השלמה-סגורה הידועה בעיצוב מבנים מסוג זה (קובייה, גליל, חרוט). במבט על, המבנה בעל צורה כללית של מנסרה משולשת בעלת צלעות גליות שאינן צמודות זו לזו, וממחישות באופן סמלי את הדינמיות והתנועה של העיר ת"א ממנה נלקחה ההשראה לעיצוב המבנה.
תכנון המבנה המיועד לשימושים מעורבים חייב את האדריכלים למצוא פתרון אשר יאפשר הפרדה מקסימלית ביניהם כך שכל אחד מן השימושים המיועדים במבנה יכלול דרכי גישה נפרדות. לשם כך תוכננו במבנה 24 מעליות לשירות משתמשי מוסדות הציבור, עובדי המשרדים ואורחי המלון.
אחת הדרישות ממתכנני המגדל הייתה ליצירת מרחבים ירוקים בלב מתחם כבישים סואן הנעדר גינות או פארקים. לשם כך הוחלט להקים גינה בשטח של כשלושה דונם על גגו של החלק המסחרי התחתון שיהיה רחב יותר מן המגדל שמעליו. בנוסף לכך תוכננו כאמור לכל גובהו של המגדל מרווחים בין שלוש הצלעות שלו וביניהן מרפסות בסגנון "גנים תלויים" כהשראה מרעיון עיר הגנים של ת"א.
בתחילת 2018 פורסם כי לבקשת עיריית ת"א ומהנדס העיר ת"א עודד גבולי נבחנה האפשרות להוסיף לבניין המתוכנן עוד 20 קומות (ביחד 120) והגבהתו לגובה סופי של עד 500 מטרים וזאת גם כתחרות לבניין 111 (כמספר הקומות המתוכננות בו) המתוכנן במתחם הבורסה בר"ג שגובהו המיועד כ-440 מטרים וכן לתוספת דמי השבחה למימון פרויקט קירוי חלק מנתיבי איילון בתל אביב. תוספת הגובה למגדל בין ערים נועדה להבטיח כי יעבור זמן רב עד שיתוכנן מבנה גבוה ממנו בישראל.
ב-5 ביוני 2018 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה תל אביב סופית את התוכנית להקמת המגדל.