google/wiki40b huggingface dataset:
אילה זילברמן

ביוגרפיה

אילה זילברמן נולדה ברמת-גן. בהיותה בת שלוש וחצי עברה למכבים, שם גדלה. כשהייתה בת 15.5 הוריה התגרשו והיא נשארה להתגורר עם אמה. תמיד הייתה לה חיבה לתיאטרון, אבל פרט לחוג דרמה בבית הספר היסודי, לא עסקה בכך. בצה"ל שירתה כמדריכת שריון בבית הספר לשריון בדרום הארץ.
בתום שירותה הצבאי למדה במשך שנה מכינה בסטודיו למשחק ניסן נתיב ואחר-כך למדה במסלול התלת-שנתי בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, היא סיימה את הלימודים בשלהי שנת 2008. בכיתתה למדו בין השאר טל בלנקשטיין, אור מאיר, אנדריאה שוורץ, עודד אהרליך וגלעד אבנת.
בשנה השלישית ללימודיה גילמה את דמותה של חנה רובינא בהצגה "הבימה – הסטודיה הדרמטית מציגה" במסגרת הסטודיו של יורם לוינשטיין. ההצגה מגוללת את סיפור ייסודו של סטודיו "הבימה" במוסקבה, מאת ובבימויה של חגית רכבי-ניקוליבסקי. ההצגה המשיכה לרוץ בצוותא.
משחקת ב"תמול שלשום", עיבוד של פנינה גרי לרומן פרי עטו של ש"י עגנון, המוצג בתיאטרון הערבי-עברי ביפו, בהצגה היא עושה דאבל קאסט עם תמר אלקן, איתה משחקים הילה ספורטס, תומר הלדשטיין, יפתח ארז וליאור מיכאלי. כל אחד מהשחקנים מגלם מספר דמויות.
שיחקה בתפקיד בת' בהצגה "נשים קטנות" בבימויו של ניר ארז, במדיטק.
אילה זילברמן שיחקה ב"תנוחי", דרמה יומית בת 50 פרקים ששודרה ב-HOT3 החל מאפריל 2012. היא גילמה את דמותה של הגר פרימור, חברתו של מתי אייסברג (ישי גולן), ה"ביצ'ית" הצעירה של הסדרה.
שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "סרוגים", "לאהוב את אנה" "23FM", "השועלים" ו"החברים של נאור". בנוסף, הצטלמה לפרסומות ושיחקה בסרטי סטודנטים רבים.
ב-2011 שיחקה בסרט "וידאו קסם" של שיר קומאי לצד אורי יניב. זהו סרט פנטזיה אודות מפגש בין דניאל, בחור בעל אהבה עזה לקולנוע ובחורה מיקום מקביל שעובדת בספריית DVD. הסרט הוא עיבוד לסיפור הקצר "Impossible Dreams", פרי עטו של טים פראט, זוכה פרס ההוגו. הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים וזכה במקום הראשון בפסטיבל אייקון.
שיחקה ב"קרון", סרטם הקצר של ארז אבני ואיתי אדרי (2012), לצידם של ליאור אשכנזי ונתי רביץ. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים הקצרים בגליל ובפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי בתל אביב.
החל מהשנה השלישית ללימודיה, זילברמן משתתפת בערבי מחווה לאמנים שונים, הכוללים ספרות ושירה, מיוזמתו של מאיר עוזיאל. חברה בקבוצת האלתור "למאבאטי".
ביוני 2012 הצטלמה לסדרת הטלוויזיה "יומני החופש הגדול" של ערוץ דיסני ו-yes הטלוויזיה בלוויין.
בשנת 2013 שיחקה בסדרה "פרופיל 64" בערוץ 10 לצד מיכאל מושונוב, דנה פרידר ועוד.
בשנת 2014 הצטרפה ללהקת "אנרגיה חולנית".
בשנת 2014 גילמה זילברמן תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "אניגמה", דרמה יומית בת 150 פרקים לצידו של עופר שכטר ששודרה ביס קומדי.
פאב מלו

קריירת המכללות

מלו שיחק באוניברסיטת סירקיוז במשך שנתיים, כאשר בשנתו השנייה הוא זוכה בתואר שחקן ההגנה של ה"ביג איסט".

קריירת ה-NBA

מלו החליט לעזוב את סירקיוז לאחר שנתיים ולהיכנס לדראפט ה-NBA. הוא נבחר במקום ה-22 בדראפט על ידי הבוסטון סלטיקס.
הוא שיחק במשך רוב העונה בליגת הפיתוח של ה-NBA, שם הצליח יפה, כולל משחק אחד עם טריפל דאבל שכלל 15 נקודות, 16 ריבאונדים ושיא של ליגת הפיתוח, 14 חסימות. מלו חזר לבוסטון, ובמשחקו הראשון ב-NBA חטף חטיפה אחת. את הסל הראשון שלו הוא קלע בניצחון 116-95 על הלוס אנג'לס לייקרס.
באוגוסט 2013 הועבר מלו לקבוצת הממפיס גריזליס בתמורה לדונטה גרין, אך לאחר כשבועיים נופה מסגל הקבוצה, וחתם בדאלאס מאבריקס. כעבור כחודש נופה מסגל המאבריקס.
ב-11 בפברואר 2017 מת מלו בביתו שבז'ואיז דה פלורה, כנראה כתוצאה מהתקף לב.
תחנת הכח סורגוט-2

תחנת הכוח סורגוט-2 היא תחנת כוח ברוסיה המונעת בגז, הגדולה מסוגה בעולם.
התחנה כוללת שמונה יחידות ייצור של חשמל, שהספק כולן יחד הוא יותר מ-5,600 מגוואט.

תיאור התחנה

התחנה שוכנת לגדת הנהר אוב בעיר סורגוט במחוז טיומן שבסיביר המערבית. העיר סורגוט היא מרכז של תעשיית הנפט והגז הרוסית.
ההחלטה על בניית התחנה התקבלה על ידי ממשלת ברית המועצות בשנת 1979 והיא נכנסה לפעולה החל משנת 1985. בשלב הראשון הותקנו בה שש יחידות ייצור חשמל המונעות בגז פחמימני מעובה, שהספק כל אחת מהן כ-800 מגוואט.
בשנת 2011 החלה בנייתן של שתי יחידות ייצור חשמל נוספות בתחנה. יחידות אלו מונעות בגז טבעי. מאז השלמתן מספקת כל אחת מהן כ-400 מגוואט של חשמל.
התחנה נמצאת בבעלות חברת Unipro.
קרופיבניצקי

היסטוריה

השטחים שעליהם נוסדה העיר סופחו לאימפריה הרוסית לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1735–1739 והסכם ניש ב־1739. העיר נוסדה ב־1754 ונקראה בשם יליסבטגרד על שם אליזבת הקדושה, פטרוניתה של הצארינה יליזבטה. העיר נבנתה כמבצר כדי להגן על הגבולות הדרומיים של רוסיה. מראש העיר תוכננה על ידי טובי האדריכלים. ב־1764 נהפכה למרכז חבל יליסבטגרד. בעקבות המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1787–1792 הגבול זז הרבה דרומה, והמבצר איבד מחשיבותו. לעומת זאת מיקום העיר היה בדרכים חשובות ועד מהרה המסחר התחיל לפרוח ביותר, ובכל שנה התקיימו ארבעה ירידים. ב־1922 הפכה העיר לחלק מרפובליקת אוקראינה הסובייטית אשר בברית המועצות. ב־1924 שונה שם העיר לזינובייבסק על שם גריגורי זינובייב, מראשי המפלגה הקומוניסטית. ב־1934 בעקבות סילוקו של זינובייב מהפוליטביורו, והאשמתו כטרוצקיסט וכבוגד על ידי סטלין והירצחו של סרגיי קירוב שונה השם לקירובו. בשנת 1939 שונה השם לקירובוגרד. בין 1941 ל־7 בינואר 1944 הייתה העיר בכיבוש גרמני. ומ־1991 היא מהווה חלק מאוקראינה העצמאית.
ב־14 ביולי 2016 הראדה העליונה של אוקראינה שינתה את שם העיר לקרופיבניצקי במסגרת סדרת חוקים שמשנים את כל שמות המקומות שנגזרו משמות של אישים ואירועים קומוניסטיים. השם מנציח את מרקו קרופיבניצקי (1840–1910), שחקן ומחזאי מפורסם באוקראינה, שנולד ליד העיר. הצעות אחרות לשם העיר היו "יליסבטהרד" (כמו השם שבו נוסדה), "סביאטו-יליסבטהרד" (כדי להדגיש שמדובר באליזבת הקדושה ולא בקיסרית רוסיה), "אינהולסק" (על שם הנהר שהעיר נמצאת על גדותיו). למרות שינוי שם העיר, שם המחוז יישאר "קירובוהרד" עד לתיקון נפרד שצריך לעשות לשם כך בחוקת אוקראינה.
מחוז לינץ

מחוז לינץ (בגרמנית: Bezirk Linz-Land) הוא מחוז במזרח אוסטריה עילית שבאוסטריה. נכון ל-2001 אוכלוסיית המחוז מנתה 129,059 תושבים.
שטחו של המחוז משתרע על 460.3 קמ"ר ויש בו 4 ערים ו-18 עיירות.
הסכם פותי

הסכם פותי היה הסכם זמני בין האימפריה הגרמנית והרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, שבו קיבלה גאורגיה הגנה והכרה מגרמניה. ההסכם נחתם ב-28 במאי 1918, על ידי הגנרל אוטו פון לוסוו מהצד הגרמני וראש הממשלה נואה רמישווילי ושר החוץ אקקי צ'חנקלי מהצד הגאורגי, בעיר הנמל הגאורגית, פותי. 
המנהיגים הפוליטיים המובילים של גאורגיה ראו בהסכם עם גרמניה את הדרך היחידה להימנע מכיבוש על ידי האימפריה העות'מאנית, שהמשיכה במערכה צבאית נחושה נגד הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז, פדרציה חופשית של ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה שקמה בעקבות מהפכת אוקטובר הבולשביקית, משנת 1917 ברוסיה. מצד שני ביקשה גרמניה לנצל את המצב כדי להבטיח את מיקומה לאור המלחמה המתמשכת, והיריבות הגדלה בין גרמניה לאימפריה העות'מאנית על ההשפעה והמשאבים בקווקז. במיוחד שדות הנפט של באקו בים הכספי ומסילת הברזל המשותפת, וצינור הנפט המקשר בין בתומי לבין הים הכספי. 
ההסכם נחתם יומיים אחרי הכרזת העצמאות של גאורגיה ב-26 במאי 1918, וארבעה ימים לאחר ועידת השלום העקרה, בין האימפריה העות'מאנית לבין המדינות של עבר-הקווקז, שהייתה בתיווך הגרמנים, שנסגרה ב-24 במאי 1918. בעידוד קרס פון קרסנשטיין ופרידריך וורנר וון דר שולנברג, נסוגה גאורגיה מהפדרציה, והכריזה על עצמה כרפובליקה נפרדת. בחיפוש הנואש אחר בעלת ברית, ולנוכח מתקפה עות'מאנית מתחדשת, מיהרו השרים הגאורגים לפותי, שם פגשו במשלחת הגרמנית בראשות הרוזן וון לוסוו, שהמתין על סיפון הצוללת "מינה הורן". ב-28 במאי נחתם הסכם זמני, שבו קיבלה גאורגיה הכרה בעצמאותה ואת חסותה של האימפריה הגרמנית. הוועידה סיפקה לגרמניה, בין היתר, גישה חופשית וללא הגבלות למסילות הברזל של גאורגיה, לכל ספינותיה, ולכל נמלי הים שלה, החזקת נקודות אסטרטגיות על ידי כוחות המשלחת הצבאית, הכנסה למחזור של המטבע הגרמני בגאורגיה, ייסוד של חברת כריה משותפת גרמנית-גאורגית, והחלפת נציגויות דיפלומטיות וקונסולריות בין שתי המדינות. בנספח סודי נוסף הבטיח וון לוסוו לעזור בהשגת הכרה בינלאומית לגאורגיה, והגנה על אחדותה הטריטוריאלית. מיד לאחר מכן, עזבה המשלחת הגרמנית לקונסטנצה, כשאתה גם נציגות גאורגית שכללה את צ'חנקלי, זוראב אבליאשווילי וניקו ניקולדזה, שהוסמכו על ידי ממשלת גאורגיה לשאת ולתת על הסכם סופי עם ברלין. למרות זאת, סירבה גאורגיה בהחלטיות להצטרף למעצמות המרכז במלחמה, ועקב כך התארך המשא ומתן על ההסכם הסופי, משא ומתן שנכשל בסופו של דבר, בעקבות תבוסתה הצבאית של גרמניה בנובמבר 1918. 
שיתוף הפעולה הגרמני-גאורגי היה לפיכך קצר, אך הועיל מאוד לרפובליקה הגאורגית החדשה, ותרם להישרדותה בשנת 1918 הסוערת.
קווין-אמאן

קווין-אמאן (בצרפתית: kouign-amann) היא עוגה ברטונית  מחבל ברטאן, שתוארה בניו יורק טיימס בתור "המאפה השמן ביותר בכל אירופה."
שמה של העוגה מגיע מהמילים בשפה הברטונית "חמאה" ו"עוגה". זוהי עוגה עגולה ורבת-שכבות, שבמקור נעשתה עם בצק לחם (כיום משתמשים בבצק שונה), המכיל שכבות של חמאה וסוכר מקופלות, בדומה לבצק עלים אם כי עם פחות שכבות. את העוגה אופים לאט עד שהחמאה מנפחת את הבצק וכתוצאה מכך נוצרות שכבות והחום מקרמל את הסוכר. האפקט דומה לאפיית קרואסון בצורת מאפין (קראונט).

היסטוריה

קווין-אמאן הוא המומחיות של העיר Douarnenez במחוז Finistère, במחוז ברטאן. שם המאפה הומצא בסביבות שנת 1860. ההמצאה מיוחסת לאיב-רנה סקורדיה (1828–1878).

מתכון

המתכון המחמיר דורש יחס של 40% בצק, 30% חמאה ו-30% סוכר. באופן מסורתי, את הקוין-אמאן אופים כמו עוגה גדולה ומגישים בפרוסות, אם כי לאחרונה, במיוחד בצפון אמריקה, מאפים בגודל קאפקייק אישי (kouignettes) הפכו פופולריים יותר.

פופולריות

בשנת 2014,שידר ה-BBC פרק של תוכנית הטלוויזיה בייק-אוף שהציג את קווין-אמאן. בשנת 2015, גדל גם בפופולריות בארצות הברית בעוד מאפיות בולטות בניו יורק, וושינגטון, בוסטון וסן פרנסיסקו הגישו את המאפה. מאפיית דומיניק אנסל בניו יורק, ביתו של הקרונאט האופנתי, מוכרת גרסה של קווין-אמאן הנקראת DKA
גוודלחרה (מקסיקו)

היסטוריה

העיר נוסדה ב־15 בפברואר 1542 לפי פקודתו של קרל ה־5 מלך ספרד וקיסר הקיסרות הרומית הקדושה על ידי מושל החבל נוניו בלטראן דה גוסמאן (Nuño Beltrán de Guzmán) ובאטריס הרננדס בעמק אטמחק. העיר נקראה על שם העיר גוודלחרה בספרד. במקום שהעיר נוסדה עד אז התקיימו 3 כפרים אינדיאניים בשמות: נוכחסטלן, טונלה ולקוטן. מאז ייסודה שימשה כבירת מחוז גליסיה החדשה, שמושלו הראשון היה נוניו בלטראן עצמו, עד למלחמת העצמאות של מקסיקו ב־1810-1821.
העיר התפתחה מאז קבלת העצמאות של מקסיקו ומילאה תפקיד חשוב במהפכה המקסיקנית שהחלה ב־1910. מהעיר יצאו אמנים רבים וכן תורמים חשובים לפיתוח המדינה.
ב־22 באפריל 1992 התרחשו בעיר מספר פיצוצים במערכת הביוב עקב דליפת בנזין לתוכה. כ-200 איש נהרגו, 500 נפצעו, 15,000 נשארו ללא קורת גג ורחובות שלמים נמחקו.
בשנים האחרונות הפכה העיר למרכז תעשיית ההייטק במקסיקו הודות לרמה הגבוהה של מוסדות ההשכלה הגבוהה בה ולמאמצי הפיתוח של הממשל המקומי.

תרבות

העיר נחשבת למרכז התרבותי החשוב ביותר במקסיקו. מתקיים בה פסטיבל סרטים בינלאומי, פסטיבל ספרים והיא אירחה את המשחקים הפאן-אמריקאיים בשנת 2011. בגלל אופייה והארכטיקטוריה הקולוניאלית המאפיינת את מרכז העיר מושכת אליה העיר תיירים ומבקרים רבים.

ארכיטקטורה

השפעת הארכיטקטורה האירופאית על מבנים בעיר שנבנו בתקופה הקולוניאלית הספרדית ניכרת במרכז ההיסטורי המשלב מבנים נאו-קלאסיים עם סגנונות אחרים שמקורם אירופאי. בתקופות מאוחרות יותר ניכרות השפעה של סגנונות צרפתיים ואיטלקיים, ובעידן המודרני באה לידי ביטוי השפעה סגנונית אמריקנית.
קבוצת כדורגל

קבוצת כדורגל היא קבוצת אנשים המשתתפת במשחק כדורגל (הכולל שתי קבוצות בנות 11 שחקנים כל אחת). קבוצת כדורגל עשויה להתארגן למשחק חד-פעמי, אך בספורט התחרותי פועלת קבוצת כדורגל קבועה במסגרת מועדון כדורגל. פעמים רבות משמש המונח "קבוצת כדורגל" במשמעות של "מועדון כדורגל". כמו כן פועלת קבוצת כדורגל כנבחרת לאומית, שבה משתתפים שחקנים בולטים מבין שחקני הכדורגל שהם אזרחים של אותה מדינה.

קבוצת כדורגל

קבוצת כדורגל עולה למשחק עם 11 שחקנים, שלכל אחד מהם תפקיד משלו, במסגרת חוליות אחדות. בקבוצה עצמה פעילים שחקנים נוספים, המשתתפים במשחק כאשר אחד השחקנים העיקריים אינו מסוגל לשחק או כאשר המאמן מחליט על שינוי במערך הקבוצה.
תחרויות בין קבוצות כדורגל נערכות במסגרת ליגת כדורגל, במסגרת משחקי גביע, בתחרויות בינלאומיות ובטורנירים למיניהם.

מועדון כדורגל

מועדון כדורגל פועל לעיתים כמועדון עצמאי, שעיסוקו בכדורגל בלבד, ולעיתים במסגרת מועדון ספורט שבו נכללים ענפי ספורט נוספים. 
במועדון כדורגל פעילות פעמים רבות קבוצות כדורגל אחדות, כגון קבוצת בוגרים, קבוצת מילואים, קבוצת נוער וקבוצת ילדים. 
כ-300,000 מועדונים רשומים בגופים הרשמיים השונים.
מועדוני כדורגל מאוגדים בהתאחדות כדורגל לאומית. התאחדויות לאומיות מאוגדות בהתאחדות יבשתית, כגון אופ"א המאגדת את מדינות אירופה, והארגון הבינלאומי פיפ"א מהווה מוסד עליון בתחום זה.
בכדורגל המקצועני, מועדון כדורגל הוא לרוב נכס הנמצא בבעלותו של משקיע. כמו לכל נכס, גם לקבוצת כדורגל יש שווי הנקבע לפי הישגי הקבוצה, שחקני הקבוצה, הליגה בה משתתפת הקבוצה ועוד. שוויין של קבוצות כדורגל מהצמרת העולמית יכול להגיע עד למיליארדי דולרים.  
טווח תקציבי מועדוני הכדורגל בעולם הוא רחב, ולרוב הוא תלוי באזור בו הם נמצאים. לרוב מועדונים מקצועיים זוכים ל"ספונסר", נותן חסות המפרסם על מדיהם את שמו ובתמורה נותן לקבוצה סכום קבוע. רווחים נוספים נמנים ממכירת זכויות שידור, פרסום באצטדיונים במהלך המשחקים, מוצרים נלווים וכמובן - מכירת כרטיסים למשחקים. התקציבים הגדולים ביותר הם של מועדונים אירופיים בכירים, כגון אלו הנמצאים בראשות הליגות הספרדית, הגרמנית, האיטלקית והאנגלית.
מועדונים חותמים עם שחקניהם על חוזי תעסוקה למשך מספר שנים תמורת משכורת, הכוללת גם בונוס בגין הישגים אישיים או קבוצתיים. לעיתים מחליט מועדון כי עדיף לו למכור את זכויותיו בחוזה של אחד משחקניו למועדון אחר בתמורה כספית. הדבר מוסדר דרך ההתאחדויות וברמות הבכירות הוא מערב סכומי כסף גבוהים במיוחד.
בצלאל זריצקי

בצלאל זריצקי(21 במרץ 1907 – 8 ביולי 2002) היה מחנך בישראל, מייסד בית הספר להנדסאים ע"ש יוסף ורבקה מאירהוף באוניברסיטת תל אביב ומנהלו הראשון (1962 – 1977). מהנדס חשמל ומטלורגיה בהשכלתו.

ראשית חייו

בצלאל זריצקי נולד ב-21 במרץ 1907 בפריז, לאסתר (מבית קויפמן) ילידת חומסק, ומשה זריצקי מקוברין, שניהם נתיני האימפריה הרוסית. כעבור כשנה הגיע עם הוריו לבית סבתו חנה בקוברין, שם למד בחדר מתוקן של אפרים פולונסקי.
בצלאל סיים לימודיו בגימנסיה פולנית עם תעודת בגרות. למד הנדסה (1930 – 1933) בגרנובל, צרפת, ובתום לימודיו עלה ארצה והתחתן עם ידידתו מילדות, המחנכת רחל פולונסקי. בתם האדריכלית ארנונה אקסלרוד נולדה בקיבוץ רמת הכובש (1935), ובנם פרופסור אמריטוס אריה זריצקי (ע"ש דודו אריה פולונסקי) נולד בתל אביב (1942).
אימו ואחותו (שירלי קנטור) היגרו לארצות הברית. אביו ו-4 מ-7 דודיו ודודותיו נספו בשואה. שניים (שבתאי זריצקי וצילה לבונסקי) עלו ארצה וניצלו, ואחד (אוסקר זריצקי) ניצל בארצות הברית וב-1981 זכה בפרס וולף במתמטיקה.
בראשית דרכו בארץ היה בצלאל מובטל, גר בקרית חיים כשעבד בבית יציקה בחיפה קרמנר, ואחר כך במפעל וולקן של סולל בונה. עבר לתל אביב ב-1937, בעקבות העסקתו בבניית תחנת הכוח רדינג.

פעילותו החינוכית והציבורית בישראל

בנערותו היה בצלאל ראש קן בתנועת הנוער הציונית השומר הצעיר.
לאחר שעבר קורסים בארגון ההגנה בשיח' אבריק ובשפיה, שימש כמפקד מחלקה ומאוחר יותר כמדריך במחתרת להפעלת כלי נשק שהגיעו ללא הנחיות שימוש. השתתף בכיבוש לוד במלחמת העצמאות.
את רוב חייו הבוגרים הקדיש לחינוך תוך הוראת מתמטיקה ופיזיקה בתל אביב. לימד בבית הספר המקצועי ע"ש מקס פיין (1938 – 1950), בבית הספר המקצועי שבח (1950 – 1952), ובבית הספר התיכון העירוני ד' (1952 – 1962), אותו גם ניהל (1960 – 1961). הוא ייסד וניהל (1946 – 1960) את בית הספר תיכון ערב לנערים עובדים של הסתדרות העובדים, (רח' לסל, ת"א).
גולת הכותרת של מפעלו החינוכי היה ייסוד בית הספר לטכנאים והנדסאים ע"ש יוסף ורבקה מאירהוף של אוניברסיטת תל אביב (1962) וניהולו במשך 15 שנים עד הגיעו לגיל 70. לאחר פרישתו השתתף בוועד המנהל של בית הספר במשך 20 שנים נוספות.
סהרוריות

מאפיינים

אנשים סהרוריים נראו גם אוכלים, מתלבשים, נוהגים במכונית ושורקים. הם עשוים להתנהג בצורה מוזרה ולא הגיונית, ואף לעשות מעשים מסוכנים (מכיוון ששיקול הדעת פגום). בניגוד לדעה הרווחת רוב ההתנהגות הסהרורית אינה מתבטאת רק בהליכה (ללא הכרה של המהלך), אלא בהתנהגויות אחרות. רוב המקרים של התנהגות סהרורית מתרחשים כאשר מסיבה כלשהי אדם מתעורר במהלך שינה עמוקה (למשל, כיוון שמישהו אחר הפריע לשנתו), הוא עשוי להתיישב במיטתו, להסתכל סביב ומיד לשוב לישון. לעיתים נדירות מבחינים בהתרחשויות קצרות אלה של התנהגות סהרורית, אלא אם כן האדם נמצא במעקב במעבדת שינה.
אנשים מסוימים נוטים לסהרוריות יותר מאחרים, ובתקופות מסוימות יותר מאחרות.  אנשים המהלכים בשנתם עקב התנהגות סהרורית, עושים זאת בעיניים פקוחות - ולא כשעיניהם עצומות וידיהם פשוטות לפנים, כפי שנהוג לתארם בסרטים מצוירים. עיניו של הסהרורי עשויות להראות מזוגגות, אדומות, או אטומות מבע, למתבונן מן הצד. תגובותיו המילוליות של הסהרורי תהיינה איטיות, תגובותיו למשמע שאלות הגיוניות יהיו מבולבלות, והוא יתקשה להגיב באופן מושכל.
התנהגות סהרורית כשלעצמה איננה מהווה סכנה בריאותית, אולם בעת התנהגות זו עשוי האדם להיקלע לתאונות כיוון שאינו מגיב באופן הכרתי. אם אדם מבצע עבירה פלילית תוך כדי התנהגות סהרורית, תעמוד לו הגנה של התנהגות בלתי מודעת (אוטומטיזם). לעומת זאת, במשפט העברי נקבע שאדם אחראי על נזקים שעושה מתוך שינה: "אדם מועד (בעל אחריות מלאה לנזקיו) לעולם; בין ער, ובין ישן" (מסכת בבא קמא דף ב'). מעשים בעלי אופי מיני הנעשים מתוך שינה וללא מודעות אליהם נקראים סקס-סומניה.
אחד המיתוסים הנפוצים באשר להתנהגות סהרורית הוא שלעולם אסור להעיר אדם המהלך בשנתו. במציאות, אין כל סכנה בהערת אדם המהלך בשנתו, אולם האדם עלול להיות נבוך או לאבד התמצאות לכשיתעורר, מה שעלול לגרום לחרדה. אם קיימת סכנה כלשהי בהערתו של אדם סהרורי, הרי שהיא למי שמנסה לעורר את הסהרורי. לעיתים קרובות מפגינים סהרורים התנהגות תוקפנית כאשר מפריעים להם. קיימים מקרים בהם אנשים סהרוריים תקפו באלימות את מי שניסה להעירם ואפילו מקרים (נדירים ביותר) שהסתיימו במוות. עם זאת, סהרוריים עלולים לסכן את עצמם הרבה יותר מאשר אחרים. כאשר סהרוריים מסכנים את עצמם, למשל על ידי ירידה במדרגות תלולות, או אחיזה בסכין חדה, עדיף להעירם (אם כי יש להיזהר מהסכין שבידו של האדם, שעלול לתקוף באמצעותה). קיימים אף דיווחים על סהרוריים שנפלו מחלונות פתוחים אל מותם.
קראטס מתבאי

חייו

קראטס נולד בתבאי שבבויוטיה (יוון התיכונה). בתחילה למד פילוסופיה באתונה והושפע ממשנתו הפילוסופית של סטילפון ממגארה, שעסק בעיקר בלוגיקה ובדיאלקטיקה. קראטס הפך לאחד הפילוסופים הציניקנים בהשפעת דיוגנס שהיה מורהו. אומרים שאיבד את רכושו כתוצאה מפלישתה של מקדוניה ליוון. אך נראה שהעמיד את רכושו לרשותו של בנקאי ואמר לו: "אם בני יהיו כסילים תן אותו להם, ואם יהפכו לפילוסופים תן אותו לעניים."
קראטס הטיף נגד המתירנות המינית של תקופתו ואמר: "רעב הוא תרופה לאהבה." הוא הקדיש את חייו לטיפוח המידות הטובות, ובחר בחיי נדודים, עוני ומחסור, פרישות והתנזרות מתוך משמעת עצמית. תלמידתו היפרכיה התאהבה בו, ואיימה להתאבד אם הוריה העשירים לא ירשו לה להינשא לו. הוא ניסה להניאה מתוכניתה זו בזורקו לרגליה את שק הנדודים שלו ובאומרו לה: "זהו כל אוצרי. חשבי היטב על מעשייך." היא החליטה לנטוש את ביתה העשיר ולהצטרף לקראטס בחיי נדודיו. חייהם המשותפים הפכו לסמל של נאמנות ושל אהבה.
לדברי דיוגנס לארטיוס, קראטס כתב מספר אגרות בנושאים פילוסופיים, פואמה קצרה ומספר מחזות פילוסופיים, אך מכל אלה לא שרד דבר. חשיבותו של קראטס היא בכך שהוא מסמל את המעבר מן הפילוסופים הציניקנים אל האסכולה הסטואית. תלמידו של קראטס היה זנון מקיטיון, מייסדה של האסכולה הסטואית.
ומפייר ויקנד

היסטוריה

עזרא קניג, כריס באיו, רוסטאם באטמנגליג' וכריס תומסון הקימו את ומפייר ויקנד ב-6 בפברואר 2006 כשסיימו את לימודיהם באוניברסיטת קולומביה. 
הלהקה זכתה לתשומת לב ממגוון רחב של בלוגים. 
שם הלהקה, Vampire Weekend (בתרגום חופשי סופשבוע של ערפדים או סופשבוע ערפדי), לקוח מסרט חובבנים שיצר סולן הלהקה, עזרא קניג, באותו שם.
אלבום הבכורה של הלהקה, שנקרא Vampire Weekend, יצא ב-29 בינואר 2008. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית ובבריטניה, ובשיאו הגיע למקומות 17 ו-15 (בהתאמה). מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים:
 "Mansard Roof", "A-Punk", "Oxford Comma" ו-"Kape Code Kwassa Kwassa", ומתוכם המצליח ביותר היה הסינגל "A-Punk", שאף דורג במקום הרביעי ברשימת השירים של המגזין רולינג סטון ברשימת השירים הטובים של שנת 2008.
ב-11 בינואר 2010 הוציאה ומפייר ויקנד את אלבומה השני Contra. האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200, והיה לאלבום השנים עשר המגיע להישג זה מבין האלבומים המופצים באופן עצמאי, גם במצעד האלבומים הקנדי ובמצעד אלבומי האינדי הבריטי הגיע האלבום למקום הראשון. באתר "Metacritic", הנותן ניקוד של עד מאה המתבסס על ביקורות מהמיינסטרים, העניק לאלבום את הניקוד 81 בהתבסס על 38 סיקורים. 
מהאלבום יצאו הסינגלים הבאים: "Horchata", "Cousins", "Giving Up The Gun", "Holiday", ו-"White Sky".
אלבום האולפן השלישי של הלהקה, Modern Vampires of the City, יצא לאור במאי 2013. כתיבתו החלה במהלך מסע ההופעות של אלבומם השני (2010), אך הופסקה לתקופה מסוימת בה המשיכו חברי הלהקה בפרויקטים מוזיקליים עצמאיים שונים. ב-2011 התאחדה הלהקה מחדש בעבודה על האלבום, לראשונה בשיתוף מפיק מוזיקלי חיצוני, אריאל רצ'טשייד.
העבודה על האלבום והקלטתו נעשו במיקומים שונים, תוך מאמץ להתרחק מהסאונד ששויך ללהקה בעקבות אלבומיה הקודמים. ניסויי ברובו, הסאונד באלבום הוא תוצר של מגוון אמצעי הקלטה ייחודיים, דוגמת שינויי גבהים (Pitch shifting). התמונה בעטיפת האלבום צולמה על ידי ניל בונזי בניו יורק ב-1966. עד כה, ניפק האלבום שני סינגלים: "Diane Young"/"Step" ו-"Ya Hey".
חלוציות

חלוציות היא מעשה ראשוני של אדם או קבוצה. המונח מתייחס לרוב לפעולה הנוגעת לתחילת ההתיישבות, הגעה לשטח חדש לצורך בחינתו או בנייתו, מחקר או פיתוחים חדשים בתחומם. חלוציות תיתכן גם במשמעות צבאית, שפירושה הגעה של כוח מצומצם לפתיחת שטח, להנחת יסודות כלשהם או הקדמת כוחות גדולים.

בתנ"ך

מעשה החלוציות טמון עוד בימי התנ"ך, כמסופר בספר במדבר, פרק ל"ב על חלוצי העם העברי בארץ ישראל: "ועבר לכם כל חלוץ את הירדן לפני ה'...ונכבשה הארץ...".

בציונות

כבר בראשית ימיה של הציונות עלה נושא החלוציות כמעשה מרכזי במטרותיה. פעולות חלוציות ראשונות לקראת סוף המאה ה-19 היו קיום העלייה הראשונה והקמת מושבותיה. בשנים מאוחרות יותר היו החלוצים בין היתר, אותם אנשים אשר עברו בארצות מוצאם בגולה הכשרות מקצועיות לקראת עלייתם לארץ ואלו אשר עלו לארץ והתיישבו בה. תנועת "החלוץ" שהוקמה ב-1917 בידי יוסף טרומפלדור, הייתה כוח חלוצי מרכזי באותן שנים. החלוצים עסקו בהקמת התיישבות חקלאית, כאשר פעלו בשנים שלאחר מכן חלוצי העלייה השנייה, העלייה השלישית. חלוצי התיישבות גם המשיכו להגיע בעליה הרביעית למרות כינוייה - "העלייה הבורגנית".

לאחר הקמת מדינת ישראל

הרוח החלוצית לא פסקה עם קום המדינה. בראשית המדינה הוקמו האחזויות נח"ל על ידי הממשלה. בעקבות מלחמת ששת הימים קמו התנחלויות ביהודה ושומרון, בחצי האי סיני, רצועת עזה ורמת הגולן.
בספרו "חזון ודרך" הגדיר דוד בן-גוריון את החלוציות כתופעה יהודית שראשיתה "באיש השח"ל [=שירות חלוצי לישראל] הראשון" - אברהם אבינו, שיצא מחרן "הלוך ונסוע הנגבה". על פי בן-גוריון
חלוציות: "זוהי קודם כל אי-השלמה עם המציאות. אין עם בעולם שיש בתולדותיו גילויי אי-השלמה כתופעה מתמדת, יסודית, אורגנית כאשר יש לאומה היהודית [...] הדברים לא התחילו עם התנועה הציונית, והמפעל הציוני לא התחיל עם הקונגרס הציוני הראשון. יסוד פתח-תקווה קדם לקונגרס, מקווה-ישראל קדם לפתח תקווה, והפרדס של מונטיפיורי קדם אף למקווה ישראל. הדבר שנתחדש בדורותינו - ההתנדבות האקטיבית, רצון המהפכה והכיבוש החיובי. חלוצי ישראל לא הסתפקו עוד באי-כניעה פסיבית, אלא גמרו אומר לשנות גורלם בעצם ידיהם ולבנות לעצמם חיים חדשים. הופיעה חלוציות בונה וכובשת [...] וכל אשר יש לנו בארץ עכשיו הוא פרי מהפכה היוצרת".
סאמר ברטולומיי

ביוגרפיה

ברטולומיי נולדה בעיר מרסד שבקליפורניה, היא החלה להשתתף בתחרויות יופי ב-1973 כשנבחרה למיס הייניקן, ב-1975 זכתה במיס קליפורניה, וכנציגת קליפורניה זכתה במקום הראשון בתחרות מיס ארצות הברית הארצית מול חמישים מתמודדות נוספות מרחבי המדינה. בתחרות מיס תבל שנערכה באל סלוודור נבחרה לסגנית שנייה ולמיס פוטוגניק. בשנים שלאחר מכן היא שימשה מספר פעמים כשופטת בתחרות מיס ארצות הברית.
היא הנחתה מספר פרקים של התוכנית האמריקאית של גלגל המזל, ב-1982 שיחקה בסרט "אהבה היא לנצח" לצד פריסיליה פרסלי, מ-1984 ועד 1989 שימשה כמנחה שותפה לשעשועון הטלוויזיה "מכירת המאה" ("Sale of the Century") ששודר ב-NBC, בנוסף היא הגישה מספר פעמים פרס בטקס פרס בחירת הקהל. ב-1991 השתתפה בפרק של "טוטו משפחתי", הגרסה האמריקאית, בפרק בו התמודדו במשחק מלכות יופי שונות.
אמיר ויסברוד

אמיר ויסברוד (נולד ב-1968) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל בירדן. קודם לכן כיהן כראש חטיבת המזרח התיכון במרכז למחקר מדיני של משרד החוץ.

ביוגרפיה

ויסברוד הוא בוגר תואר ראשון ושני בערבית ובספרות ערבית מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התזה שלו בהנחיית עמנואל סיון הייתה בנושא מנהיג האחים המוסלמים בסודאן חסן אל-תוראבי, ויישום אסלאם קיצוני במדינה.
את שירותו במשרד החוץ החל ב-1995 במסגרת קורס הצוערים. לראשונה הוצב כמזכיר שני בנציגות הישראלית ברבאט שבמרוקו. בשנים 2001–2004 שימש מזכיר ראשון ודובר שגרירות ישראל בירדן. הוא מילא מגוון תפקידים באגף המזרח התיכון במשרד, כולל מנהל לשכת סגן ראש האגף, ראש דסק סוריה ולבנון, סגן ראש האגף לענייני המגרב, סוריה ולבנון, ומנהל מחלקת סוריה ולבנון.
בשנים 2008–2011 היה חבר במשלחת הישראלית למוסדות האו"ם ושימש יועץ מדיני בנושאי המזרח התיכון ומועצת הביטחון. ב-2011 מונה למנהל מחלקת סוריה, לבנון והפלשתינאים במרכז למחקר מדיני. בדצמבר 2013 מונה לראש חטיבת המזרח התיכון במרכז.
בפברואר 2018 אישרה הממשלה את מינויו לשגריר ישראל בירדן. ב-16 באפריל 2018 החל בכהונתו.
ויסברוד נשוי ואב לשלושה.