google/wiki40b huggingface dataset:
אנטוני ביוור

אנטוני ג'יימס ביוור (באנגלית: Antony James Beevor;‏ נולד ב-14 בספטמבר 1946) הוא היסטוריון בריטי שכתב רבות על מלחמת העולם השנייה בפרט ועל המאה ה-20 בכלל.

ביוגרפיה

ביוור נולד ב-1946 כבן לשושלת של סופרים וגילה עניין רב בהיסטוריה מגיל צעיר. בילדותו חלה במחלת פרתס (Perthes’ disease), הפוגעת בראש עצם הירך, ונאלץ ללכת עם קביים במשך תקופה ארוכה. למד בווינצ'סטר קולג' ובאקדמיה המלכותית הצבאית בסנדהרסט (Royal Military Academy, Sandhurst), ובין שלל מוריו היה ההיסטוריון הצבאי ג'ון קיגן. ב-1965 התגייס לצבא הבריטי, ושירת בגדוד הפרשים האחד-עשר (11th Hussars) בין היתר בגרמניה, וזאת למשך חמש שנים. עם שחרורו מהצבא ניסה את כוחו בתחום הפרסום והשיווק לפני שהתמסר לכתיבה. הוא ידוע בשל ספריו רבי המכר, "סטלינגרד"  ו"נפילת ברלין" (שיצאו לאור בעברית בהוצאת 'יבנה'), על-אודות הקרבות בין ברית המועצות וגרמניה הנאצית בזמן מלחמת העולם השנייה. ו"מלחמת העולם השנייה" (יצא לאור בהוצאת ידיעות), תיאור מקיף על אירועי מלחמת העולם השנייה. הספרים זכו לשבחים על סגנונם החד ומותיר החותם, כמו גם על התייחסותם לחיי היום-יום של לוחמים ואזרחים ושימוש במסמכים שזה-מקרוב אושרו לפרסום מהארכיון הסובייטי. "סטלינגרד", שפורסם לראשונה ב-1998, זכה בפרסים רבים, לרבות בפרס סמואל ג'ונסון, פרס הות'ורנדן לספרות ופרס וולפסון להיסטוריה. 
בשנת 2018 הוחרם ספרו "סטלינגרד" באוקראינה עקב פסקה שבה מוזכר טבח ילדים בבילה צרקווה על ידי לאומנים אוקראינים תומכי הנאצים. ביוור יצא נגד הצנזורה ודרש התנצלות מהרשויות באוקראינה.
בנוסף, הוא חבר מסדר האמנויות והספרות בדרגת אביר, עמית האגודה המלכותית לספרות (FRSL) ויושב-ראש לשעבר של איגוד הסופרים הבינלאומי וכן פרופסור  במחלקה להיסטוריה והארכאולוגיה בבירקבק, אוניברסיטת לונדון.
נשוי לסופרת ארטמיס קופר ואב לשניים.
אבי ברזילי

ביוגרפיה

ברזילי שירת ככתב צבאי וכתב לכלכלה בגלי צה"ל, עבר קורס קצינים ושימש ראש מחלקת החדשות של התחנה. לאחר שחרורו שימש עורך וכתב בערוץ הראשון ובקול ישראל. בהמשך עבד בידיעות אחרונות, ובתפקידו האחרון בעיתון שימש ראש דסק ועורך לילה ראשי. הוא כיהן כמנכ"ל משותף של קבוצת TV3 שהתמודדה ללא הצלחה במכרז להפעלת ערוץ 10. 
בשנים 1996–2000 שימש עורך תוכניות הטלוויזיה "עובדה" בחברת טלעד, ולאחר מכן שימש עורך ראשי של התוכנית "אולפן שישי" בערוץ 2. ב-2005 מונה למנכ"ל חדשות 10 אך הודח לאחר מספר חודשים בתפקיד. 
ב-2007 מונה לעורך ראשי של התוכנית "חדשות הספורט" בערוץ הספורט ושימש המנהל המקצועי של ספורט5 קולג', מכללה לתקשורת ספורט בשיתוף של ערוץ הספורט עם מכון וינגייט. ב-2012 מונה לעורך הראשי של תוכנית הטלוויזיה "יציע העיתונות" בערוץ הספורט ושימש בתפקיד עד 2015. ב-2016 מונה לראש מחלקת אקטואליה בגלי צה"ל. בספטמבר 2017 עזב את גלי צה"ל ומונה לעורך הראשי בתוכניתם של לוסי אהריש ואודי סגל ברשת, שבועות ספורים לאחר מכן סיים את תפקידו. 
ברזילי מתגורר בתל אביב-יפו, נשוי ואב לשלושה.
מוחמד עות'מאן א-סייד

בתור שר בממשלת לוב

בממשלתו של מחמוד אל-מונתסר , הוא היה שר הבריאות מ-24 בדצמבר 1951 עד ל-18 בפברואר 1954.
בממשלתו של מוסטפא אחמד בן חלים , הוא היה שר הבריאות מ-11 באפריל 1954 עד ל-26 במאי 1957.
בממשלתו של עבד אל-מג'יד כובאר , הוא היה שר הבריאות מ-26 במאי 1957 עד ל-24 באפריל 1958, שר הכלכלה מ-15 בפברואר 1960 עד ל-29 בספטמבר 1960, ושר במשרד האוצר של לוב מ-29 בספטמבר 1960 עד ל-16 באוקטובר 1960.

בתור ראש ממשלת לוב

מוחמד דאג לתקן את חוקת לוב  בכך שיסדיר את מעמדם של חבלי הארץ טריפוליטניה , קירנאיקה ופזאן במחוזות לוב. בנוסף, ממשלתו תיקנה את חוקי העושר מהטבע, בעיקר של חוקי נפט, אשר לפי השיטה הפדרלית, הממשלה סיפקה לכל חבל ארץ את הזכות ל-30 אחוזים מרווחי הייצוא שלה לכל עושר מהטבע. יתר 70 האחוזים הוקדשו לשיקום כל חבלי הארץ באופן שווה. תיקון החוקה הביא להכנסות גבוהות יותר של הממשלה .

מותו

למוחמד היו קשרים חזקים עם מלך מרוקו חסן השני, ושם בילה את השנים האחרונות לחייו. מדי פעם, הוא היה אחד מהאנשים שעזרו לנורמליזציה ביחסים בין לוב למרוקו  אף על פי שמדינתו התנגדה לזאת. חסן השני, לא פעם הציע למוחמד לחזור ללוב. מוחמד התנגד לחזור, אך מדי פעם שלח את בניו לבקר בלוב. בשנותיו האחרונות לחייו, הוא התגורר בביתו שברבאט. מוחמד נפטר ב-31 בדצמבר 2007 בביתו שברבאט ב-9 בבוקר (שעון מקומי).
מריאמפולה (מחוז משנה)

יישובים

מלבד בירת המחוז מריאמפולה ישנן במחוז המשנה שש עיירות: דאוקשיאי, גודליאי, איגלישקיליאי, ליודבינבס, ססנבה ושונסקאי; ו-276 כפרים קטנים וחוות.
מאהבת זקנה

עלילה

הסרט עוקב אחר נישואיו של רינו דה מריני (המגולם על ידי פואד איט אטו) להרמנגארד האריסטוקרטית. בטרם נישואין מגלה רינו לסבתה של הרמנגארד כי בעבר ניהל רומאן עם אישה נשואה - וליני (המגולמת על ידי אסיה אג'נטו), על ילדתם המשותפת שנפטרה מהכשת נחש, ועל אהבתו לויליני שפסקה בעקבות מות בתו. הסבתא מסכימה לנישואים לאחר שרינו מבטיח כי הוא אוהב את הרמנגארד, ועל מנת שלא יתפתה עוזבים רינו והרמינגארד את פריז ועוברים לגור בקרבת הים, אולם וליני, האוהבת את רינו רודפת אחריו ומפתה אותו עד שמסכים לבגוד בהרמינגארד.

הפקה וסרטים

תסריט הסרט מבוסס על הרומן מאת ז'ול ברבי ד'אורווילי. הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן עבור במאית הסרט, קתרין ברייה.
סולן

סולן, הוא חבר בלהקה אשר שר את החלק העיקרי של השיר. הסולן גם יכול לנגן על כלי נגינה אחד או יותר.
הסולן בלהקה לעיתים נקרא האיש בחזית (Frontman). מונח זה מתייחס לתפקידים של המוזיקאי המוביל בקרב חברי הלהקה, כחבר עם התרומה המשמעותית ביותר לתדמית הלהקה בתקשורת לרבות דובר הלהקה בראיונות ובפני הציבור.
המונח נפוץ מאד במוזיקת הרוק והפופ.
ישנם מקרים בהם האיש בחזית איננו הסולן. כדוגמת קרי קינג, הגיטריסט של להקת סלייר.
הסולן, בדרך כלל, מכתיב את תדמית הלהקה ואישיותה לציבור כגון בלהקות ג'נסיס ודיפ פרפל. עם זאת, להקות רבות כדוגמת איירון מיידן, AC/DC וואן הלן החליפו את סולנם ושמרו על שם הלהקה המקורית ועל אופייה.
לא בכל להקה יש סולן. בלהקות כדוגמת הביטלס, פינק פלויד וכוורת חברי הלהקה מתחלקים בתפקידי השירה. בלהקות מסוימות, כדוגמת אפוקליפטיקה כלל אין סולן, אלא זמרי אורח מתחלפים.

סולנים כנגנים

ברוק, הסולן, לעיתים קרובות, יכול להיות גם נגן או אחד מהגיטריסטים (לרוב גיטרת מקצב) כיוון שבדרך כלל בשירי רוק, הגיטרה היא המובילה את הלחן והצליל. אולם לפעמים הסולן אינו מנגן על אף כלי (לדוגמה: דני בסן - להקת תיסלם, אנתוני קידיס - להקת רד הוט צ'ילי פפרז), מנגן על גיטרה בס (לדוגמה: רוג'ר ווטרס - להקת פינק פלויד, למי קילמיסטר - להקת מוטורהד, גדי לי- להקת ראש, אבי בללי - להקת נקמת הטרקטור), על גיטרה (לדוגמה: דייב מאסטיין - להקת מגאדת', ג'יימס האטפילד - להקת מטאליקה, קורט קוביין - להקת נירוונה), בתופים (לדוגמה: פיל קולינס - להקת ג'נסיס, מיקי דולנז - להקת המנקיז), או בקלידים (לדוגמה: אקסל רוז - להקת גאנז אנד רוזס, כריס מרטין - להקת קולדפליי).
מודי

היסטוריה

המודי הופיע לראשונה במאה ה-19. נראה שהתפתחותו הייתה לא מתוכננת וכללה הזדווגות ספונטנית של כלבים מסוג פולי ופומי, וייתכן שגם כלבים אחרים. רק ב-1930 כאשר שלושת הגזעים הללו הופרדו וסווגו המודי הוכר רשמית כגזע נפרד. על אף שהמודי מסווג ככלב רועים הרי שתפקידיו היו רבים ומגוונים וכללו שמירה, צייד עכברים, סיוע בצייד חיות בר ועוד.

הופעה

למודי אף ארוך ומחודד ואזניים זקופות, מראה שעשוי להזכיר במידת מה כלב "שפיץ". יש לו חזה עמוק, גב ארוך ורגליים ולסתות שריריות. הפרווה עבה ומקורזלת (למעט על האף שם היא קצרה) ועשויה להגיע לאורך של 5 ס"מ, אולם היא לא יוצרת "ראסטות" כמו אצל קרוב משפחתו, הפולי. הצבע השחור הוא הנפוץ אולם קיימים גם כלבים בעלי צבע פרווה לבן, וכן שילוב של שני הצבעים אף הוא קיים ותואם את תקן הגזע. גובהו של המודי הוא 36-51 ס"מ ומשקלו 8-13 ק"ג.

מזג

המודי הוא כלב אינטֶליגנטי מאוד, בין הכלבים האינטליגנטים ביותר. הוא לומד פקודות במהירות מפתיעה, לא פחות מהבורדר קולי ואולי אף יותר. המודי הוא כלב רגוע מאוד, עצמאי מאוד ואמיץ. כאשר הוא משמש ככלב שמירה הוא לא יהסס ללחום בבעלי חיים גדולים ממנו משמעותית כדי להגן על בעליו. הוא נאמן למשפחתו אם כי בדרך כלל הוא יצור קשר חזק יותר עם אחד מבני המשפחה. הוא יגן בחירוף נפש על בעליו, אולם בחברתם הוא ינהג בעדינות ולכן הוא יכול לשמש כחיית מחמד מצוינת.
המודי יסתדר עם ילדים, אם ישהה במחיצתם מגיל צעיר. הוא גם יסתדר מצוין עם בעלי חיים שאינם כלבים אם חונך לכך מגיל צעיר. המודי חברותי לכלבים אחרים.
המודי חשדן כלפי זרים אולם לא יתקוף. זרים שרוצים להתקרב אל המודי צריכים לרכוש את אמונו קודם לכן.

תוחלת חיים ובעיות בריאות

המודי הוא כלב בריא. הודות להתפתחותו הספונטנית אין לגזע בעיות גנטיות אופייניות. בעיות של היפ דיספלזיה עלולות להופיע אך הן נדירות. המודי חי 13-14 שנים.
שאטורו

גאוגרפיה ואקלים

הטמפרטורות בשאטורו נעות מממוצע של 0.8 C° בינואר, לממוצע של 25.1 C° באוגוסט.

ספורט

ל.ב. שאטורו היא קבוצת הכדורגל העירונית של שאטורו אשר נוסדה בשנת 1883. הקבוצה משחקת בליגה השנייה בצרפת ושיחקה רק עונה אחת בליגת העל הצרפתית בעונת 1997-98. שאטורו הגיעה לגמר הגביע הצרפתי לעונת 2003-04, אז נוצחו 1-0 על ידי פריז סן-ז'רמן וכתוצאה מכך העפילו בעונה שלאחר מכן לגביע אופ"א.
וינסנט יאנסן

קריירת מועדונים

יאנסן התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים מקומיות עד שבגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של ניימכן ובגיל 15 הצטרף לפיינורד עימה זכה באליפות הולנד לנוער. למרות זאת, שוחרר מפיינורד וחתם באלמרה סיטי מהליגה ההולנדית השנייה. ב-3 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו באלמרה בהפסד 2–3 לוולנדם. ב-24 באוגוסט 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1–3 נגד אשילס 29. את עונת הבכורה שלו סיים עם 10 שערים ועונה לאחר מכן בלט עם 19 שערים.
בקיץ 2015 חתם באלקמאר מליגת העל ל-4 שנים. ב-30 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו באלקמאר במשחק נגד איסטנבול במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-4 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית בניצחון 1–3 נגד טוונטה בה גם כבש את שער הבכורה שלו באקלמאר. ב-24 בינואר 2016 הבקיע שלושער בניצחון 2–4 נגד פיינורד, קבוצת נעוריו. ב-16 באפריל 2016 הבקיע רביעייה בניצחון 1–5 נגד זוולה. אחרי שאת הסיבוב הראשון של הליגה סיים עם 7 שערים, בסיבוב השני הבקיע יאנסן 20 שערי ליגה ושבר שיא כיבושים בסיבוב אחד בן 52 שנים. בנוסף לכך יאנסן גם זכה בתואר "הכדורגלן הצעיר של העונה בהולנד"
ב-12 ביולי 2016 חתם ל-4 שנים בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג תמורת 17 מיליון פאונד, ובכך הפך לכדורגלן היקר בהיסטוריה של אלקמאר. ב-8 בספטמבר 2017 הושאל לפנרבחצ'ה עד לסוף העונה לאחר עונת בכורה מאכזבת בטוטנהאם. בפרנרבחצ'ה יאנסן איכזב וכבש רק 4 שערי ליגה. ב-23 ביולי 2019 יאנסן עבר למונטריי מליגת העל המקסיקנית.

קריירה בינלאומית

יאנסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד ב-29 במרץ 2016 במשחק ידידות נגד אנגליה. במשחק עצמו ניצחה הולנד 1–2 כאשר יאנסן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת והוסיף בישול.
בד קשמיר

בד קשמיר הוא בד המיוצר מסיבי צמר טבעי של עזי הקשמיר הגדלות בחבל קשמיר אשר בצפון הודו, בטיבט ובמונגוליה.

סגולות

סיב הקשמיר הוא הסיב הטבעי הדקיק ביותר ועוביו לא עולה על 16 מיקרון (לצורך השוואה עובי השיער אנושי נע בין 17 ל-18 מיקרון), מה שמקנה לו קלות ואווריריות רבה. 
הבד ידוע כאיכותי בזכות היותו בעל מרקם רך ונעים, וכן מונע הזעה וכמבודד חום . 
בנוסף, בניגוד לרוב סוגי הצמר או הבד, המופקים מסיבים מהחי, ניתן לכבס אותו בכביסה ידנית ואין צורך בניקוי יבש 
מחירו הגבוה של הקשמיר נובע הן מסגולותיו המיוחדות וכן ממגבלות התפוקה: עז בוגרת מספקת בשנה כמות שיער המספיקה ליצור חוט לסריגת שליש סוודר או לאריגת צעיף אחד בודד. כמות הקשמיר השנתית המיוצרת בעולם נעה בין 15,000 ל-20,000 טון.

גלגוליו ההיסטוריים

במאה השלוש עשרה הביא מרקו פולו את הקשמיר לאיטליה שם הוא הפך למוצר יוקרה המזוהה עם האריסטוקרטיה. משם התפשט השימוש בו אל שאר חלקי אירופה תוך שימור מעמדו היוקרתי, כשחוטי האריג והקשמיר מועברים בדרכי הרים מסוכנות בתוואי הידוע של דרך המשי לשוקי אירופה.
הגרדיאן

היסטוריה

הגרדיאן נוסד בשנת 1821 במנצ'סטר על ידי איש העסקים ג'ון אדוארד טיילור תחת השם Manchester Guardian "הגרדיאן של מנצ'סטר". הוא הפך לעיתון יומי בשנת 1855. משנת 1872, במשך 57 שנים, ערך את העיתון צ'ארלס סקוט, אחיין של המייסד ג'ון טיילור וחבר במפלגה הליברלית. סקוט העניק לעיתון מגמה יותר רדיקלית, למשל כשהצטרף למחנה של גלאדסטון, הביע התנגדות למלחמה השנייה עם הבורים בדרום אפריקה וכשתמך ב-1895 במאבק לזכויות הנשים להצבעה ולהיבחר לתפקידים ציבוריים. סקוט היה גם ידיד של חיים ויצמן. הוא הפך את העיתון מעיתון מקומי לעיתון כלל-ארצי ובשנת 1907 רכש אותו מידי ג'ון אדוארד טיילור הבן.
בנו של סקוט, אדוארד, הפך בשנת 1929 לעורך העיתון במקום אביו. בהמשך העיתון עבר זעזועים כשצ'ארלס סקוט נפטר בשנת 1932 ואדוארד מת כמה חדשים לאחר מכן בתאונת שיט. בשנת 1936 עבר ה"גרדיאן" לבעלות של נאמנות, מתוך רצון לשמור על עצמאותו ועל המשך קיומו. באותן שנים אימץ הגרדיאן קו אוהד לממשלה הרפובליקנית במלחמת האזרחים בספרד. בשנת 1948, נאמן לרעיונותיו של צ'ארלס סקוט, תמך בהקמת מדינת ישראל. 
בשנת 1959 שונה שם העיתון לשמו הנוכחי שבא להדגיש את אופיו הכלל-ארצי, וכעבור 5 שנים, ב-1964 לונדון הפכה למרכז המטה שלו. 
שנות ה-1970 - 1980 העמידו אתגרים חדשים בפני הנהלת ה"גרדיאן" - בעיות כלכליות, למרות הצלחת המקומון שלו, "מנצ'סטר איוונינג ניוז" והחל משנת 1986 ההתמודדות עם מתחרה חדש - העיתון "אינדפנדנט", בעל השקפות ליברליות-רדיקליות דומות. בשני העשורים האחרונים שני עיתונים אלה בחרו, בין היתר, בקו ביקורתי מאוד כלפי ישראל. ה"גרדיאן" הואשם לא פעם בגישה עוינת כלפי ישראל ובהטיות נגדה בסיקורה ובסיקור הסכסוך הישראלי-פלסטיני בצורה לא מאוזנת. 
"גרדיאן" עבר מתיחת פנים עם העברתו לפורמט מסוג "ברלינר", קנה בשנת 1993 את השבועון "אובזרבר" המופיע בימי א' ופיתח אתר אינטרנט שהפך לפופולרי.
אנומליות רחמיות

אנומליות רחמיות הן וריאנטים אנטומיים במבנה הרחם. מדובר תופעה שכיחה הקיימת ב 3.2% מהנשים בגיל הפוריות.
במרבית המקרים אנומליות רחמיות הן תופעה חסרת תסמינים. האנומליות מתגלות בדרך כלל בבדיקה מקרית, אולם ייתכנו מקרים בהם הן מתגלות עקב כאבים בזמן הוסת או עקב ירידה בפוריות. אנומליות רחמיות מהוות עד 19% מהסיבות להפלות חוזרות. תוארו גם מקרים נדירים של קרע רחמי בהריון של נשים עם אנומליות רחמיות.
קיימים מספר סוגים של אנומליות רחמיות. מבין האנומליות הרחמיות השכיחה ביותר היא מחיצה תוך רחמית (90% מסך האנומליות), לאחריה רחם דו קרני (5%) ורחם כפול (5%). סוגים נוספים נדירים יותר כוללים רחם חד קרני והעדר התפתחות של הרחם. ההיארעות גבוהה יותר בנשים עם הפלות חוזרות או מוקדמות.
עד 30% מהמקרים של אנומליות רחמיות מופיעות יחד עם אנומליות במערכת הכליות והשתן. כן מומלץ שכל הנשים עם אנומליות רחמיות יעברו בדיקות הדמיה של מבנה מערכת השתן והכליות.
אנומליות רחמיות לרוב לא דורשות טיפול. במקרים בהם נדרש טיפול, עקב כאבים או הפרעות בפוריות, הוא יכלול לרוב ניתוח בגישה ישירה או בניתוח זעיר פולשני (היסטרוסקופיה או לפרוסקופיה).

רחם דו קרני

רחם דו קרני הוא רחם שבסיסו מחורץ ואילו הנרתיק הוא במבנה תקין. בתהליך ההתפתחות העוברית מתבצע איחוי של צינורות ה müllerian. איחוי זה יוצר את הנרתיק, הרחם והחצוצרות. כאשר איחוי זה חלקי, נוצרת הפרדה בין קרני הרחם וכך נוצר רחם דו קרני. 
הפרדה זו יכולה להיות מלאה, חלקית או מזערית.

גנטיקה

במעל 90% מהמקרים הקריוטיפ תקין ולא מוצאים הפרעה כרומוזומלית. מעריכים כי מרבית המקרים הם תוצר השפעה של גורמים גנטיים רבים אולם טרם נמצא פגם גנטי ספציפי שגורם ליצירת רחם דו קרני.

תסמינים

כאמור, מרבית המקרים של רחם דו קרני הם א-תסמיניים. ישנם מקרים בהם ייתכן כאב אגני כרוני. 
ברוב המקרים לא תהיה השפעה על פוריות האישה. במיעוט המקרים ייתכנו הפלות מוקדמות, לידה מוקדמת או מצג לא תקין של העובר. יחד עם זאת, בנשים עם חוסר פוריות ראשונית, העראות אנומליות רחמיות זהה לזו שבנשים ללא פגיעה בפוריות.

אבחנה

אבחנה של רחם דו קרני יכולה להתבצע על ידי בדיקת אולטרסאונד או על ידי צילום רחם. ניתן לבצע גם בדיקת תהודה מגנטית לשם אבחנה. לעיתים האבחנה מתקבלת בבדיקת היסטרוסקופיה או לפרוסקופיה.

טיפול

לרוב לא נדרשת התערבות במקרים של רחם דו קרני. טיפול ידרש במקרים נדירים של הפלות חוזרות או כאב אגני קשה. 
הטיפול יהיה ניתוח בו יאוחו שתי הקרניים של הרחם. 
טרם הניתוח יש לשלול סיבות אחרות לתסמיני האשה.
פיני משה

פיני משה (נולד ב-25 בינואר 1960) הוא מעצב ישראלי, המעצב בעיקר תפאורה לתיאטרון ולטלוויזיה.

ביוגרפיה

משה נולד בתל אביב. הוא בוגר החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב במגמת עיצוב תפאורה ותלבושות. הוא עיצב את התפאורה עבור מספר רב של סדרות טלוויזיה, חלק ניכר מהן בטלוויזיה החינוכית; וכמו כן עבור שורה של מחזות ואופרות שהועלו בארץ, מתוכם מחזות פרינג' לצד מחזות קאנוניים כ"בית ברנרדה אלבה" ו"שלוש אחיות". ב-1986 זכה בפרס הראשון בפסטיבל עכו בקטגוריית עיצוב תפאורה ותלבושות, על ההצגה "עור" מאת ענולה שמיר ונגה אשד. כמעצב השתתף בין 2005 ו-2006 בשלוש תערוכות קבוצתיות של אמני תחריט והדפס בבית "אגודת האמנים" ובבית אסיה שבתל אביב עירו, ולימד באוניברסיטה הפתוחה ובמספר מכללות.
עבודותיו בתחום העיצוב לטלוויזיה כוללות סטים של תוכניות ידועות כ"זהו זה!", "תיק תקשורת", "אהבה מעבר לפינה", "פולישוק" ,"בנות הזהב", "חוצה ישראל" ו"פיק אפ", כמו גם "רואים 6/6", "תעלם ותכלם" ו"חצי המנשה", ועוד רבות אחרות. בעיצוב לתיאטרון נגע בכל הסוגות המטופלות בישראל, החל מהצגות מסחריות בתיאטראות הבולטים דרך תלבושות להפקות התזמורת הפילהרמונית ועד תפאורה להפקות בתי הספר השונים למשחק ותיאטראות ילדים וחובבים.
גלן דייוויס

קריירה

דייוויס למד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, ב-2006 נבחר לשחקן השנה על ידי מאמני ה-SEC (חטיבת המכללות אלייה משתייכת לואיזיאנה). באותה עונה הוביל את המכללה שלו להופעה ראשונה מאז 1986 בפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל. במשחק חצי הגמר הפסידה הקבוצה ל-UCLA (אוניברסיטת קליפורניה לוס אנג'לס) כשדייוויס הוביל את קבוצתו עם 17 נקודות.
ב-20 במרץ 2007 דייוויס נבחר בדראפט ה-NBA על ידי הסיאטל סופרסוניקס (כיום האוקלהומה סיטי ת'אנדר), והועבר מיד בטרייד ביחד עם ריי אלן לבוסטון סלטיקס תמורה לוולי זרביאק, דלונטה וסט והבחירה ה-5 באותו דראפט ג'ף גרין.
בעונתו הראשונה (2007-2008) שיחק דייוויס 70 משחקים (פתח בחמישייה פעם אחת) שותף ב-13.6 דקות בממוצע למשחק וקלע 4.5 נקודות. בפלייאוף של אותה עונה שיחק 17 משחקים, קלע רק 2.3 נקודות ושותף ב-8 דקות בלבד, אך זכה עם בוסטון סלטיקס באליפות ה-NBA כשהסלטיקס ניצחו את הלוס אנג'לס לייקרס.
בעונתו השנייה, 2008/2009, שיחק דייוויס 76 משחקים (פתח בחמישייה 16 פעמים) קיבל 21.5 דקות בממוצע וקלע 7 נקודות למשחק. בפלייאוף הגיע עם הסלטיקס לחצי גמר אזור המזרח בו הודחו על ידי האורלנדו מג'יק. באותה סדרה נגד המג'יק דייוויס אף קלע סל ניצחון לסלטיקס במשחק החמישי. ממוצעיו ב-14 משחקי הפלייאוף היו 15.8 נקודות ב-36.4 דקות בממוצע למשחק.
בעונתו השלישית בסלטיקס, 2009/2010, דייוויס נפצע ובסלטיקס הוחתמו הרבה שחקנים שמשחקים בעמדה שלו כמו קווין גארנט, קנדריק פרקינס, ראשיד וולאס, שלדן ויליאמס וטוני גפני ובעקבות זאת שיחק רק 54 משחקים ופתח רק באחד. גם ממוצעיו ירדו, כשב-17.3 דקות בממוצע הוא קלע 6.3 נקודות. בפלייאוף של אותה עונה הוא שיחק ב-24 משחקים ופתח בחמישייה באחד, וממוצעיו עמדו על 7.3 נקודות ב-20.1 דקות. דייוויס היה שותף בפלייאוף הזה לעליה שנייה בשלוש שנים של הסלטיקס לגמר ה-NBA, שבו הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס.
ב-12 בדצמבר 2011 הועבר דייוויס במסגרת טרייד לקבוצת אורלנדו מג'יק. ב-21 בפברואר 2014 שוחרר מהמג'יק בתמורה לתשלום שארית חוזהו.
ב-24 בפברואר 2014 חתם דייוויס בלוס אנג'לס קליפרס, בשורותיה שיחק עד ספטמבר 2015, אז הפך לשחקן חופשי, כאשר פציעת קרסול השביתה אותו לכתריסר שבועות.
בספטמבר 2018 סיכם דייוויס בזדאר הקרואטית, אך עזב את הקבוצה בטרם חתם בשל חילוקי דעות עם הנהלת המועדון.
ב-5 בדצמבר 2018 חתם דייוויס בקבוצת סיינט ג'ונס אדג' מליגת הכדורסל הקנדית.
דייוויס מכונה "ביג בייבי" בשל הניגוד בין ממדי גופו הגדולים ופניו הילדותיים.
יוסף אורג

יוסף (יוסל'ה) אורג (נולד ב-5 באוקטובר 1936), אקורדיוניסט וד"ר לפיזיקה המתמחה בפיזיקה אטומית.

ביוגרפיה

נולד בישראל לדב (טקאץ') אורג ושרה לבית ברזילי. אורג הוא מראשוני להקת הנח"ל, וממייסדי להקת בצל ירוק, בה היה חבר בתפקיד האקורדיוניסט. הוא הלחין מספר משירי הלהקה, ביניהם השירים "הבה נלך לתל אביב" ו"זנב סוס". סגנון נגינתו ואיכויות הליווי הן הטכניות והן ההרמוניות היו ועודם מהווים השראה למעבדי מוזיקה ונגני אקורדיון בארץ. 
לאחר מותו של חבר להקת בצל ירוק, אליהו ברקאי (ברקו) ופירוקה של הלהקה, אורג לקח פסק זמן מחיי הבמה, ופנה ללימודי מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית ולאחר מכן לפוסט דוקטורט בקנדה שם המשיך את עבודותיו בתחום הפיזיקה האטומית. לאחר שובו ארצה עבד בקריה למחקר גרעיני בדימונה.
הוא נשוי לדבורה לבית כהן, ואב ליואב אורג ושאול אורג.
טל פוליטיס

ביוגרפיה

פוליטיס נולד וגדל בנווה דקלים שבגוש קטיף. בנו של אל"ם שלמה פוליטיס, ששימש היועץ המשפטי של פיקוד המרכז. בשנת 1994 (ה'תשנ"ד) זכה בחידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי.
בוגר של הפנימיה הצבאית לפיקוד-אור עציון. התגייס לצה"ל במרץ 1995. במהלך שירותו שימש כסגן מפקד גדס"ר גולני בין השנים 2005–2006, בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. ב-12 באפריל 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 55 ובמקביל למפקד מגמה בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, ושירת בתפקידיו עד 2 באוגוסט 2017. ב-17 בספטמבר 2018 הוחלט על מינויו לראש מחלקת תכנון באג"ת.
פוליטיס נשוי ואב לארבעה. בעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה הוא רץ חובב ובין השאר השתתף במספר ריצות מרתון.
המצודה האדומה בדלהי

תיאור

המצודה בנויה בשילוב של אדריכלות פרסית, הודית ואירופאית, פרטי המבנים והחומות מעוטרים ברמה אומנותית גבוהה בשלל מוטיבים ממקורות אומנותיים שונים. עיצוב המצודה הוא דוגמה מרשימה לאדריכלות שאג'האנית שנוסדה באותה תקופת בנייה של האימפריה המוגולית.
המצודה ניצבת לאורך נהר היאמונה ולה שני שערים עיקריים; 'שער דלהי' ו-'שער לאהור'. שער לאהור נחשב הראשי, הוא פונה לכיוון מערב לרחוב הבזאר הראשי וההיסטורי של העיר (כיום רחוב 'צ'אנדני שוק'), בעוד ששער דלהי פונה לכיוון דרום (הנהר נמצא לאורך הדופן הצפונית והמזרחית של המצודה). ברחבה הפנימית של המבצר ישנם מספר מבנים, גינות ואתרים קדושים שנבנו לאורך השנים. המבנים העתיקים ביותר נבנו בתקופה בה שימוש המבצר כמושב הכס המוגולי, אך לאורך השנים נבנו תוספות ומבנים חדשים, כך לדוגמה מספר מבנים בצד הדרום-מזרחי של המצודה אשר שימשו את הצבא הבריטי.

מצודת סאלימגר

מצפון-מזרח למצודה האדומה מוצבת מצודה קדומה יותר, מצודת סאלימגר ('מצודת סאלים'). המצודה נבנתה על אי לשעבר בנהר בשנה 1546 על ידי סאלים שאה סורי במהלך 9 השנים לקיומה של השושלת הסורית בהודו. המצודה האדומה נבנתה כמעט בצמוד לחומות סאלימגר, כאשר גשר מפריד בין השתיים.
מצודת סאלימגר שימשה לאורך רוב השנים בתור בית מאסר החל מהתקופה המוגולית ועד לעצמאות הודו. תחת השלטון הבריטי המצודה שימשה בית כלא צבאי בנוסף למעונם של מספר יחידות צבא (ביניהם יחידות תותחנים בריטיות). סאלימגר כלולה בשטח המוגדר כאתר מורשת עולמית יחד עם המצודה האדומה.
קופימיזם

קופּימיזם היא דת אשר מאמיניה דוגלים בשיתוף קבצים כדרך חיים. הדת מוכרת באופן רשמי על ידי ממשלת שוודיה מאז 2012.
מייסד הדת, איזק גרסון, סטודנט שוודי לפילוסופיה, הקים את הדת כחלק ממלחמתו במחוקק השוודי שאוסר על שיתוף קבצים בעלי תוכן המוגן בזכויות יוצרים. איזק הגיש שלוש בקשות להכרה בדת החל מ-2010, אך רק ב-2012 התקבלה הבקשה. בעקבות כך, הכנסייה שהקים הוכרה על ידי ממשלת שוודיה כארגון דתי, והדת הפכה לדת רשמית במדינה.
לפי הקופימיזם, מידע הוא קדוש והעתקתו היא דרך פולחן. מאחר שהמידע בעל ערך גם בפני עצמו וגם מפאת תוכנו, יש חשיבות עליונה להפיצו בכמה שיותר עותקים. נכון לתחילת 2011, מנו חבריה בין 1,000 ל-3,000 איש.
דיאתיל אתר

היסטוריה

גילוי התרכובת נזקף לזכותו של האלכימאי רמון ליול (בשנת 1275 לערך), אולם אין עדויות מהימנות לכך. התרכובת סונתזה לראשונה בידי הרופא הגרמני ולריוס קורדוס בשנת 1540. קורדוס כינה את האתר "שמן מתוק של חומצה גופריתית", וציין כמה מתכונותיו הרפואיות של החומר. בערך באותה תקופה גילה האלכימאי והרופא פרצלסוס את תכונות שיכוך הכאבים של האתר.
השם "אתר" ניתן לחומר בשנת 1730, בידי הגרמני אוגוסט זיגמונד פרובניוס. דיאתיל אתר הוא דוגמה אחת לאלפי התרכובות האורגניות המוגדרות כאתר; אתר בהגדרתו הכימית הוא כל תרכובת המכילה את הקבוצה C-O-C, ואין להתבלבל בין המושגים. מצב דומה קיים במושג כוהל, שמה של קבוצת תרכובות אורגניות וכן שמו היום-יומי של החומר הידוע ביותר בקבוצה זו: אתנול.
המנתח האמריקאי קרופורד ויליאמסון לונג היה הראשון שהשתמש בדיאתיל אתר להרדמה כללית (ב-30 במרץ 1842).

סינתזה

דיאתיל אתר מיוצר בתגובה בין חומצה חזקה, לרוב חומצה גופרתית (H₂SO₄) לאתנול. החומצה מתפרקת במים ויוני מימן נקשרים לחמצן האלקטרו-שלילי של האתנול:

בשלב הבא החמצן של מולקולת אתנול אחרת נקשר לחמצן שעבר פרוטונציה לקבלת דיאתיל אתר תוך שחרור מים ויון מימן

התגובה מתבצעת בטמפרטורה הנמוכה מ-150°C כדי למנוע יצירת אתילן מהאתנול. 
התגובה ליצירת דיאתיל אתר הפיכה (רברסיסבלית) כך שיווצר שיווי משקל בין אתנול לדיאתיל אתר. כדי לקבל ניצולת גבוהה נדרש זיקוק להוצאת האתר כך שעל פי עקרון לה שטלייה תתקדם הריאקציה לכיוון התוצר הרצוי.
יובל רז

ביוגרפיה

בין השנים 1992–1996 למד בתיכון תלמה ילין. בצה"ל שירת בחיל המשטרה הצבאית. ב-2003 סיים 3 שנות לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב לצד רועי אסף, לוסי דובינצ'ק, ליאת אזר ואודי רוטשילד. במהלך לימודיו זכה במלגות קרן שרת מטעם קרן ישראל אמריקה לשנים 2002 ו-2003

בקולנוע ובטלוויזיה

ב-2003 גילם את עוזיאל רוטנברג בסדרת הטלוויזיה שיצר דניאל טאוב ושודרה בערוץ התכלת "החצר" לצד שיר אידלסון, אביתר לזר, עמוס לביא ואיילת מרגלית. ב-2005 גילם את טל לצד דניאל אפרת בסרטו של יאיר הוכנר "ילדים טובים". ב-2007 גילם את בן ברמן לצד שרון אלכסנדר וחני פירסטנברג בסדרת הטלוויזיה "מסכים" שביים עודד לוטן, ושיחק תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "המקום" שביים אבי כהן ושודרה בערוץ 10. ב-2008 גילם את מיקי בסרטו של יאיר הוכנר "אנטארקטיה". ב-2010 החל לגלם את אלון חג'ג' בסדרת הטלוויזיה שביים יובל שפרמן "אבודים באפריקה".

בתיאטרון

ב-2003 שיחק במופע התנועה "פולחן האביב" שהועלה בפסטיבל עכו בבימויו של רובי אדלמן;  שיחק בהצגה "מחזמר" שהוצגה בתיאטרון צוותא וביים משה נאור ושיחק במופע תנועה לילדים בשם "תינוקות מעופפים" של תיאטרון DRAK מצ'כיה בבימויו של יאקוב קרופטה. ב-2004 גילם את היימן ואת השומר במחזה "אנטיגונה" שביים נעם פלג בתיאטרון "במהות". ב-2004 שיחק בתיאטרון הנגב בהצגה "משלוש יוצאת אני" בבימוי רולאן סולטאן. ב-2007 שיחק בהצגה "דון פרלימפלין ואהבתו לבליסה בגן ביתו" בבימויה של אנה בניאל בתיאטרון תמונע. ב-2008 השתתף בהצגה שכתב וביים יואב ברתל "חומוס צ'יפס סלט" בתיאטרון הערבי עברי ביפו. ב-2010 השתתף בהצגה "הסכסוך: מחזמר" בבימוי שלמה פלסנר בתיאטרון תמונע, וגילם (לצד דני שטג ואביב אלוש) את וסרמן, מילואימניק נוירוטי ומבוהל בהצגה שהוצגה בתיאטרון צוותא "לשחרר את הבננה" שביימה שרית הררי וכתב אהוד עזריאל מאיר. ב-2011 השתתף במחזמר "מועדון המלאכים" שביים אסף בלאו בצוותא, ההצגה הזוכה בפסטיבל צו קריאה.
בתיאטרון הבימה שיחק בהצגות: ב-2004 השתתף במחזמר שביים אילן רונן "שלמה המלך ושלמי הסנדלר". ב-2005 שיחק לצד טלי אורן ואושרי סהר בהצגה "הכבש השישה עשר" שכתב מיקי גורביץ' ע"פ יונתן גפן. באותה שנה השתתף לצד רותם זיסמן כהן בהצגה "טקסי" שכתבה וביימה סיגל אבין. ב-2006 גילם את גבריאל לצד עידית טפרסון, רונית אלקבץ, דב רייזר ודביר בנדק בהצגה שכתבה וביימה רביד דברה "פירורים". ב-2007 גילם את חמורו של אחמד (גסאן עבאס), יום אביב חמים, יום כפור וסופה בהצגה שכתב תמיר גרינברג "חברון" בבימויו של עודד קוטלר.