רואה חשבון

מקצוע ראיית החשבון בישראל

בישראל, החוק המסדיר את מקצוע ראיית החשבון הוא חוק רואי חשבון, תשט"ו-1955. על פי חוק משרד המשפטים הקים את מועצת רואי חשבון בישראל, גוף סטטוטורי שאחראי על מתן רישיון לעיסוק במקצוע. המועצה עורכת מבחנים, שעמידה בהם, יחד עם תנאים נוספים, מעניקה את הזכות לקבל רישיון. לימודי החשבונאות לתואר ראשון באוניברסיטאות ובמכללות משולבים בדרך כלל עם נושאים כגון כלכלה, מנהל עסקים ומשפטים. הלימודים במוסדות מוכרים מקנים פטורים מחלק מבחינות מועצת רואי חשבון. תקופת ההתמחות נמשכת שנתיים.

הגדרה חוקית בישראל

הגדרת מקצוע ראיית החשבון בישראל היא:
"ראיית חשבון" פירושו - בדיקתם, בקרתם או אישורם של כל מאזן, חשבון ריווח והפסד, חשבון הכנסות והוצאות, חשבון תקבולים ותשלומים וכל חשבון כיוצא בהם, ומילוי כל תפקיד אחר שנתייחד או שיתייחד בחיקוק לרואה חשבון, להוציא ניהול חשבונות;
"רואה חשבון" - מי שבידו רישיון בר תוקף שניתן לפי חוק זה.
— חוק רואי חשבון תשט"ו-1955, סעיף 1

מבנה הלימודים בישראל

לימודי ראיית החשבון בישראל נעשים לרוב במוסדות אקדמיים כמו אוניברסיטאות או מכללות. אף על פי שקיימת אפשרות ללמוד את החומר הנדרש באופן עצמאי ולגשת בצורה עצמאית למבחנים של מועצת רואי החשבון, מעט מאוד בוחרים באפשרות זו.
הלימודים מתחלקים לשלושה תחומים עיקריים - ביקורת, חשבונאות פיננסית וקורסים נוספים. במסגרת קורסי הביקורת לומדים הסטודנטים לראיית חשבון כיצד לבצע ביקורת בחברות, מהם הדברים הנדרשים בבדיקה של חברות ציבוריות, כיצד לעשות ביקורת למערכות המידע שלהן ועוד. מטרת הביקורת על הדוחות הכספיים, שהיא תפקידו של רואה חשבון מבקר, היא לוודא שהדוחות הכספיים שמפרסמת חברה תואמים את המצב הכספי שלה ומציגים אותו בצורה נאותה. כלומר, שאכן הדוחות הכספיים משקפים את מצב החברה כפי שהוא באמת ולפי הכללים המקובלים. בכך מאפשרים רואי החשבון לציבור, לרשויות ולמשתמשים נוספים בדוחות, להסתמך על מהימנות המידע המופיע בהם.
במסגרת החשבונאות הפיננסית לומדים הסטודנטים כיצד להכין את הדוחות הכספיים לפי תקני דיווח פיננסיים בינלאומיים (IFRS). בעצם זהו הצד של רואי החשבון אשר עובדים בחברות עצמן ולא בפירמות ראיית החשבון. במהלך הלימודים לומדים הסטודנטים כיצד להציג בדוחות הכספיים את מצב החברה בהתאם לתקנים השונים. לדוגמה, כיצד להציג רכוש קבוע, מלאי, התחייבויות פיננסיות ועוד. 
הקורסים הנוספים אשר מועברים במסגרת התואר כוללים קורסים שונים במימון, משפטים, דיני תאגידים, מיסוי על הכנסה, מיסוי רווח הון, מיסוי חברות, מיסים בינלאומיים, מיסוי מקרקעין ועוד. בנוסף כוללים הקורסים הנוספים קורסים בחשבונאות ניהולית אשר כוללת בתוכה תמחיר מוצרים לפי שיטות שונות, ועוד.

תפקידי רואה החשבון ועיסוקם

רואי חשבון מועסקים במשק במגוון של תפקידים. מעבר לעיסוקם בביקורת חשבונות כבעלי משרדי רו"ח או שכירים במשרדים אלה, עובדים רואי החשבון גם כמנהלי כספים, חשבים בחברות, כלכלנים או יועצים פיננסיים, מבקרי פנים, וכן בתפקידים שונים ברשויות ממשלתיות כמו רשות ניירות ערך, רשות המיסים, או משרד האוצר, בחברות ביטוח וכדומה.

התמחות רואי חשבון

לאחר סיום שני שלישים מהלימודים, ניתן להתחיל לבצע התמחות. על פי חוק, על מנת לקבל את רישיון רואה החשבון יש לעבור התמחות. התמחות רואי חשבון נמשכת שנתיים, ובה באפשרות רואה החשבון המתמחה (נקרא גם סטאז'ר), להתמחות בתחומי ראיית חשבון. ניתן לבצע התמחות בחשבונאות במסגרת פירמות ראיית החשבון במחלקות השונות (ביקורת, מיסים, כלכלית, מקצועית, ייעוץ וכו'), במסגרת ארגונים ממשלתיים כמו רשות ניירות ערך, רשות המיסים, החשב הכללי ועוד, או במשרד רואי חשבון פרטי. במקרים נדירים ניתן גם לבצע התמחות במסגרת חברות שמציעות את האפשרות הזו. על המתמחה בחשבונאות לעמוד במכסת שעות שבועית על מנת שהתקופה בה הוא עובד כמתמחה תיספר לו כתקופת התמחות. 
עם ההגעה למשרד נחשב המתמחה כ"ג'וניור", כלומר עובד חדש בפירמה. עם הזמן והוכחת היכולת ניתן להתקדם בדרגות ולהגיע לדרגת סניור, המהווה כבר דמות בעלת ניסיון בפירמה אשר יכולה גם להנחות עובדים אחרים. לאחר מכן ניתן להתקדם לתפקיד סניור בכיר, תפקיד הדורש ניסיון רב יותר. בשלב הבא מגיעים לתפקיד מנג'ר. מנג'ר הוא תפקיד בכיר יחסית בפירמה, המאפשר לנהל פרויקטים באופן עצמאי. התפקיד הבא הוא מנג'ר בכיר, ולאחר מכן דירקטור או שותף.

התאגדויות

רואי החשבון העוסקים בביקורת מאוגדים בלשכת רואי חשבון בישראל, שהיא גוף וולונטרי-מקצועי, וחייבים בתשלום שנתי. 
ישנם רואי חשבון המועסקים בחברות העסקיות כחשבים או כמנהלי כספים ראשיים. חלק מהם נוטל חלק בפעילות פורום מנהלי כספים ראשיים CFO.

הביקוש לרואי חשבון

בתקופות של גאות כלכלית הדרישה למתמחים במשרדים הגדולים גוברת ומגבירה אף את הביקוש ביתר המשרדים זאת בשל יכולתם של משרדי ראיית החשבון הגדולים לקלוט מאות מתמחים. לעומת זאת, בתקופות של שפל כלכלי, משרדי רואי החשבון הגדולים לא קולטים מתמחים ואף מפטרים מתמחים ורואי חשבון צעירים והסטודנטים שסיימו את התואר מוצאים עצמם ללא מקומות התמחות מספיקים, בדומה למצב השורר בשוק עורכי הדין.

מקור השם

הצירוף רואה חשבון החל לשמש בעברית כבר בסוף המאה התשע עשרה. בוועד הלשון הוצע תחילה (בשנות הארבעים של המאה העשרים) רואה חשבונות ומבקר חשבונות, ואולם במילון למונחי החשבונאות של האקדמיה ללשון העברית (בראשית שנות השישים) כבר נקבע רואה חשבון. אפשר לשער שהשימוש בשורש רא"י נעשה בעקבות המילה הבינלאומית רוויזור ('מבקר', 'מפקח', מן הפועל הלטיני videre - 'לראות', ומכאן גם vision ו-video ועוד) ואולי בעקבות המונח rewident המשמש בפולנית דווקא בעבור רואה חשבון.