יזהר באר

ביוגרפיה

יזהר באר, תושב ירושלים, נולד ב-1955 במושב שרונה בגליל התחתון, בן זקונים לאפרים באר (רובינשטיין) ולמרים.  
באר התגייס לצה"ל ב-1973, בשלהי מלחמת יום הכיפורים, שירת בצנחנים ובנח"ל, ולאחר מכן במילואים בחיל האוויר וביחידת קצין חינוך ראשי עד לשחרורו בדרגת סרן. כחייל השתתף במלחמת ההתשה ברמת הגולן (1974) וכקצין מילואים במלחמת לבנון הראשונה (1982). 
באר סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים והיסטוריה של ארצות האסלאם באוניברסיטה העברית בירושלים. 
באמצע שנות השמונים החל לעבוד ככתב של העיתון הירושלמי "כל העיר" בתחום הפלילים והמשפט, ואחר כך התמנה לכתב השטחים של העיתון. ככתב שטחים סיקר את האינתיפאדה הראשונה. בשנת 1989 עבר לעיתון "הארץ" והמשיך לסקר עבורו את האינתיפאדה ככתב השטחים. 
בשנת 1991 התמנה באר למנכ"ל "בצלם – מרכז המידע לזכויות האדם בשטחים" ועמד בראש הארגון במשך שש שנים. 
בשנת 1997 הקים, יחד עם קבוצה של אנשי רוח, את עמותת "קשב - מרכז להגנת הדמוקרטיה בישראל". משנת 2016 מפיק באר פודקאסט/בלוג, שעוסק בבחינה ביקורתית של מיתוסים ישראליים. 
בשנת 2009 זכה באר בפרס "אליאב-סרטאווי לעיתונות המזרח התיכון" מטעם ארגון "קומון גראונד".
בשנת 2010 זכה בפרס העיתונות בקטגוריית תרבות ומורשת של קרן אנה לינד בזכות רשימתו "העיר והכלבים", שפורסמה במקור באתר "הפינגטון פוסט" האמריקאי.
באר אב לשלושה.

עבודתו כעיתונאי

מרבית חייו המקצועיים עסק באר בנושאי הסכסוך הישראלי פלסטיני בהקשריו השונים. ככתב השטחים בעיתונים "כל העיר" ו"הארץ" היה מן העיתונאים הישראלים הראשונים שסיקרו מקרוב את המתרחש בשטחים בתקופת האינתיפאדה הראשונה. 
בהיותו כתב ב"כל העיר" חשף את פרשת קבורתם של ארבעה פלסטינים בכפר סאלם שליד שכם בשנת 1988. בעקבות החשיפה נפתחה חקירה של מצ"ח והאחראים הועמדו למשפט צבאי.   
בתחקיר נוסף שביצע באר ככתב ב"כל העיר" הוא חשף את נסיבות הריגתו של רועה פלסטיני בירי לכאורה ממסוק שבו טס מח"ט אזור יהודה, אל"ם משה גבעתי. בעקבות הפרסום הועמד גבעתי לדין בפני סגן הרמטכ"ל, האלוף אהוד ברק, וננזף.

מנכ"ל בצלם

בתקופת כהונתו כמנכ"ל "בצלם", חשף באר מקרים רבים של פגיעה בזכויות אדם בשטחים, שקיבלו חשיפה תקשורתית רחבה. 
בתקופת כהונתו פרסם, יחד עם החוקר הפלסטיני ד"ר צאלח עבד אל ג'וואד, מחקר מקיף על תופעת משתפי הפעולה הפלסטינים בשטחים, שכותרתו: "משתפי-הפעולה בשטחים בתקופת האינתיפאדה: הפרות ופגיעות בזכויות האדם", הוצאת בצלם 1994. המחקר על תופעת משתפי הפעולה בשטחים עסק באופן גיוסם של משתפי הפעולה הפלסטינים על ידי השלטונות הישראליים, אך חקר גם את הפגיעות הקשות של הארגונים הפלסטינים בחשודים בשיתוף פעולה, וכלל הצגת עדויות על רצח של "משתפי פעולה" ממניעים אחרים, כמו סכסוכים פנימיים וכבוד המשפחה. 
בספטמבר 1993, במהלך עבודתם המשותפת על המחקר, ראיינו באר ועבד אל ג'וואד, באישור שר המשטרה דאז, משה שחל, את ראש תנועת החמאס דאז שייח' אחמד יאסין, בעת היותו אסיר בכלא אשמורת, בנוגע לגישת החמאס כלפי תופעת משתפי הפעולה הפלסטינים.

מנכ"ל קשב

בשנת 1998 הקים באר יחד עם קבוצה של אנשי ציבור ורוח את עמותת "קשב - מרכז להגנת הדמוקרטיה בישראל", שמטרתה לאתר, לחקור ולפעול מול תופעות הפוגעות לטענתה בצביונה הדמוקרטי של מדינת ישראל. החל משנת 2005, עיקר פעילות העמותה התמקד בפרויקט "מעקב תקשורת", המתמקד בניטור ובניתוח של הסיקור התקשורתי בישראל בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני בקבוצות מיעוט ובאוכלוסיות חלשות בחברה. 
בתקופת כהונתו כמנכ"ל קשב הציג באר ביקורת כלפי התנהלותה של התקשורת הישראלית בסיקור הסכסוך הישראלי-פלסטיני וביקר את אופן היווצרותם של נרטיבים מכוננים בתולדות הסכסוך.
בעקבות העיסוק התקשורתי הרחב בפרשת הילד מוחמד א-דורה טען באר כי כלי תקשורת רבים בישראל התמסרו בקלות לטענות קונספירציה, דבר שהעיד על הידלדלות השיח הציבורי. 
מנגד טענו מבקרי גישה זו כי באר זלזל בנתונים שהביאו מומחים ישראלים, אשר חיזקו את התאוריה שלפיה נהרג א-דורה מאש פלסטינית.
מאז שנת 2017 מפעיל באר את הפודקאסט/בלוג "פרות קדושות - מיתוסים ישראליים", שעוסק בבחינה ביקורתית של סיפורים, שאמיתותם לא נבחנה עד הסוף. הפרקים עוסקים בצדדים הלא מוכרים של דמויות כמו, יצחק שמיר, אורד וינגייט, יאסר ערפאת, ואחר', בפרשיות לא פתורות, כמו, מי הרג את עבד אל-קאדר אל-חוסייני, בסדרה בת 8 פרקים על הצדדים הלא מוכרים של עזה מאז כיבושה בידי ישראל ב-1967, בקיבוצים הלא ידועים, שהוקמו לפני דגניה, במיתוס "מעטים מול רבים" בתש"ח ובעוד נושאים.