מרקו עבוד

ביוגרפיה

מרקו נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב. הוא הצטרף למועדון הכדורגל בני יהודה תל אביב בגיל 13 וכבר בגיל 16, בעונת 1950 נמנה עם סגל הקבוצה הבוגרת ואף לבש את אפודת השוער הראשון. מרקו, אשר שיחק במדיה של קבוצת בני יהודה עד סיומה של עונת הכדורגל 1965 התפרסם בזכות מסירותו ואומץ והיה שותף לקבוצה המופלאה של בני יהודה שהעפילה לראשונה לליגה הראשונה בשנת 1958 וזכתה לכינוי המחייב "ברזיל הקטנה", בזכות המדים שהזכירו את אלופת העולם דאז ולפרקים גם בזכות סגנון המשחק. למרות קומתו הנמוכה היה ידוע מרקו במשחק גובה משובח הודות ליכולת הניתור יוצאת הדופן ולעבודת הרגליים שלו. שמו של מרקו עבוד נחקק בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי הודות למספר אירועים יוצאי דופן בהן בלטו אהבתו למשחק ומסירותו למועדון ודמותו המיוחדת. לאלו שזכו לראותו משחק זכורות התגובות שלו לאחר ספיגת שער או הפסד. מרקו היה לוקח את ההתרחשות במגרש ללב וחי אתה ימים ארוכים אחרי המשחק.

1954- מרקו מזנק על ...השופט

היה זה בעיצומו של משחק מכריע על העלייה לליגה השנייה בין בני יהודה ת"א להכח תל אביב. הכח הובילה 0:1 ולזכותה נפסקה בעיטת עונשין מ 11 מטר. שחקני בני יהודה מיאנו לקבל את רוע הגזרה והשופט החליט על סיומו המוקדם של המשחק. מרקו, עזב את עמדת השופט ובסיומו של ספרינט ריחף מעל דבוקת השחקנים ואחז בשופט. הזינוק נתן את האות לפריצת אוהדיה של בני יהודה למגרש ועלה למרקו בהרחקה מהמגרשים לשלוש שנים. חייו של מרקו ללא הכדורגל לא היו חיים. הוא לא אכל ולא שתה והסתובב עצבני רוב שעות היממה. רק לאחר שאמו וחברתו פנו לבית הדין המשמעתי של ההתאחדות, נאות האחרון לחון את מרקו והוא חזר למגרשים לאחר ששה חודים.

1955/6- השוער שהפך למלך השערים של הליגה

מרקו חזר לשחק במדי בני יהודה, ששוב התמודדה על העלייה לליגה א', אך לרוע המזל כבר בתחילת העונה נפצע החלוץ המרכזי שלה. מרקו הוזעק לחלל שנוצר בעמדת החלוץ כדי למלא מקום עד אשר ימצא פתרון הולם. הוא נותר בעמדה עד למחזור האחרון של העונה, בסיומה הוכתר ל"מלך השערים" של הליגה, כשבאמתחתו 25 שערים. הודות לניתורו יוצא הדופן כבש באותה עונה 20 שערים בנגיחות ראש.

1958/9- בני יהודה מעפילה לליגה הראשונה. מרקו ספג הכי מעט שערים בישראל

ב-1958 נרשמה היסטוריה בשכונת התקווה. השכונה המוזנחת של תל אביב, החצר האחורית של העיר העברית הראשונה, זקפה לראשונה את ראשה: הכתר שעליו, קבוצת הכדורגל, העפילה לליגה הראשונה ולראשונה זכו תושבי השכונה להכרה ממלכתית.
שחקני בני יהודה, ביניהם יעקב גרונדמן, זכי מזרחי, יוסף מהלל, מרקו עבוד, אחיו- אברהם (ברה) עבוד היו למלכי שכונת התקווה. מרקו סיים את העונה כשברשתו 15 שערים בלבד, הכמות הנמוכה ביותר באותה שנה בליגות הבכירות בארץ.

1962- מרקו מסרב למכור משחק

התנהלותו הספורטיבית של מרקו הייתה לשם דבר, בעיקר בתקופה בה מכירות משחקים והשפעה על תוצאותיהם הפכו לתופעה רווחת.
כלל ידוע הוא שאם מבקש מאן דהוא להשפיע על תוצאת משחק הכתובת המועדפת היא ...השוער. כך חשבו אז גם מספר אנשים שפנו למרקו בשמה של מכבי פתח תקווה, ערב המשחק בן שתי הקבוצות, והציעו לשוערה של בני יהודה "6 בלאטות", הון עתק במושגים של התקופה ההיא. מהפגישה שהתקיימה בסמוך להיכל הספורט ביד אליהו, שם מרקו את פעמיו היישר לביתו של מאמן הקבוצה דאז, יוסף מירמוביץ' ופרש בפניו את ההתרחשות. מרקו ביקש שבמשחק הקרוב תופיע הקבוצה בהרכבה החזק ביותר, וכך היה. בסיומו של המשחק (0:0) פנה מרקו, מלווה באנשי מודיעין אזרחי לעבר יציע אוהדי פ"ת והצביע על האנשים אשר הציעו לו ימים לפני כן לוותר על רוחו הספורטיבית תמורת ממון.

1965- גמר גביע המדינה מול מכבי תל אביב

בשנת 1965 העפילה בני יהודה לראשונה בתולדותיה למשחק גמר גביע המדינה מול מכבי תל אביב. למרות הופעה מצוינת הפסידה הקבוצה משכונת התקווה 2:1 . היה זה משחקו האחרון של מרקו בשורות המועדון בו גדל. הוא עבר להתגורר באשדוד, שם שיחק בשערה של הפועל המקומית ואף אימן. הוא פרש ממשחק שנתיים אחר כך ושב ב-1975 לשמש מנג'ר של הקבוצה האשדודית בליגת המשנה.
בשנת 1984 נפטר מהתקף לב והוא בן 50 בלבד.