אשדוד

שנות החמישים והשישים

ב-1955 נשלחה קבוצה של מודדים ומתכננים לאזור סוכריר כדי לבחור מקום לתחנת כוח חדשה בדרום הארץ. למרות הקשיים החלה תחנת אשדוד א' לפעול ב-1958 עם שתי יחידות של 50 מגוואט, ונקראה לימים "תחנת הכוח אשכול". עובדי תחנת הכוח התגוררו ביישובי הסביבה, ובראשית שנות ה-60 הוקם למענם באשדוד "שיכון עובדי חברת החשמל" (ברובע א' שבעיר).
ערב מבצע קדש, שלח ראש הממשלה דוד בן-גוריון מכתב לעובד בן עמי ובו כתב: "עשה בשביל הדרום כפי שעשית בשביל הצפון."
ב-1 במאי 1956 נתן שר האוצר, לוי אשכול, אישור לתוכנית הקמת העיר אשדוד. לקראת סוף אותה השנה הוקמה "חברת אשדוד בע"מ" – חברת בת של "קבוצת בוני ערים בע"מ" – על ידי עובד בן עמי ופיליפ קלוצניק . קלוצניק היה נשיא ארגון בני ברית בארצות הברית ובן עמי היה יזם בתחום העיתונות, היהלומנות ובינוי הערים (הקים גם את נתניה ועמד בראש העירייה שלה). בשנים הראשונות להקמת המדינה, ישראל הייתה זקוקה לאדמות חקלאיות, ולכן נשללה האפשרות להשתמש באדמות אלה לבניית העיר. כתוצאה מכך, הוחלט לנצל את שטחי החולות שלחוף הים התיכון, בסמוך לאתר התנ"כי אשדוד, לתחנת הכוח ולנמל העתידי, ובהם להקים את העיר החדשה.
ב-25 בנובמבר 1956 הגיעו למקום המתיישבים הראשונים, 22 משפחות עולים ממרוקו. בתחילת 1957 הצטרפו אליהם קבוצות עולים ממצרים ורומניה והיישוב החדש שנקרא אז "אשדוד ים" מנה 370 נפש. ביולי 1957 הוענק הזיכיון לחברת אשדוד להקים את העיר. הזיכיון כלל בנייה על שטח של 40,000 דונם, כ-32 ק"מ בקו אווירי מתל אביב, ועם הקמת העיר הוכללו בה רק חלק מהשטחים שהוקצו בזיכיון. בהמשך, ב-1968, הורחבה העיר והועברו אליה 6,000 דונם ממועצה אזורית חבל יבנה. ביולי 1960 מונתה על ידי משרד הפנים המועצה המקומית הראשונה של העיר, בראשות דב גור.
באפריל 1961 החלה הקמתו של נמל אשדוד. הנמל נחנך בנובמבר 1963, ושנתיים לאחר מכן, ב-1965, הוא הופעל לראשונה לפריקה ולטעינה עם בואה של האונייה השוודית "וינגאלגד". ב-1963 נחנך בית משפט השלום בעיר. בינואר 1965 נחתם חוזה בין חברת אשדוד לבין מרכז קופת החולים הכללית לגבי הקמת בית חולים בן 500 מיטות על שטח 250 דונם באשדוד, אך בית חולים זה לא הוקם. ב-14 בפברואר 1968 קיבלה אשדוד מעמד של עיר. באותו חודש נחנך גם הגשר מעל נחל לכיש, שחיבר בין העיר לנמל (גשר שהיה בשעתו הארוך ביותר בישראל), והוקם בית הספר אורט ימי אשדוד שלימים הסב את שמו ל"בית הספר הטכנולוגי לקציני ים אשדוד". ב-1969 החלו לפעול באזור התעשייה הצפוני מפעלי הטקסטיל "רוגוזין" אשר הועברו מארצות הברית על ידי התעשיין היהודי ישראל רוגוזין, במטרה לספק תעסוקה לתושבי העיר.

שנות השבעים והשמונים

מראשית שנות ה-70 ואילך, עם התרחבות העיר, אופי התכנון המקדים לרבעים התבלט. כל רובע בעיר החל משמש כיחידה עצמאית הכוללת מרכז מסחרי, מתנ"ס, בית ספר תיכון, בתי ספר יסודיים, גנים ציבוריים, תחנה לבריאות המשפחה וקופת חולים. ברבעים המזרחיים (רובע ו', רובע ח'), נבנו בריכות שחייה עירוניות. גלי העלייה בשנים אלו שינו את מעמדה של אשדוד מעיירת פיתוח לעיר מתועשת עם אוכלוסייה שגדלה בקצב מהיר.
ב-1969 נבנתה ברובע ג' ישיבת גרודנא, וסביבה שכונה דתית גדולה שנקראה קריית פוניבז'. ב-1970 הגיע לשכונה זו הרבי מפיטסבורג, ואתו קהילה נכבדת של עולים חרדים מארצות הברית. היה זה הגרעין לשכונות דתיות חדשות, שקמו מאוחר יותר סביב שכונה זו. ב-1972 הוכנסו לעיר הרמזורים הראשונים ונחנכה תחנת מגן דוד אדום. בקיץ של אותה שנה הגיעו לרובע ג' עולים מגאורגיה. ההגעה התבצעה בשיירת אוטובוסים ארוכה, ובטקס מחולות וריקודים. מאוחר יותר, כל העולים שלא היו מוכנים להתחייב על שמירת שבת ודת, המשיכו ועברו לשכונות חדשות שנבנו עבורם (רבעים ד', ה', ו' וי"א). ב-1974 נחנך הכביש המהיר לתל אביב אשר קיצר את זמן ההגעה למרכז הארץ באופן ניכר. 
בקידוחי נפט באשדוד בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 הופק נפט לתקופה קצרה מקידוחי "אשדוד 2" ו"אשדוד 5", במקום נתגלה גם גז טבעי שלא הופק.
ב-1982 נפתח המוזיאון הראשון בעיר.
במרץ 1984 אירע הפיגוע הראשון בתולדות העיר, כאשר רימון יד התפוצץ באוטובוס קו 9, שעשה דרכו מה"שוק הפתוח" בחוף הים. באירוע נהרגו שלושה מתושבי העיר ונפצעו שמונה. הפיגוע זעזע את אשדוד, אשר באותה תקופה עבדו בה מאות פועלים ערבים.

שנות התשעים

מ-1990 החלה אשדוד להתפתח בתאוצה, בעיקר דרומה ומזרחה, לכיוון גשר עד הלום, באזור שהיה עד אז אזור-בר לא בנוי, ואוכלוסייה גדולה של עולים מברית המועצות לשעבר התיישבה בעיר (בעיקר ברבעים ט', י' וי"ג). במהלך שנים אלו נבנה המרכז העירוני הראשי (המע"ר) ברובע הקריה ("הסיטי"), ובו משרדי הממשלה, בית הקולנוע, בית העירייה החדש, תחנת האוטובוסים המרכזית, היכל הספורט העירוני וקריית התרבות. אזורי תעשייה ומסחר גדולים נפתחו, זו הייתה "תקופת הקניונים" בישראל. ב-1992 מספר התושבים בעיר חצה את ה-100 אלף. ב-1995 עברה רכבת ישראל התחדשות והתייעלות, והיא החלה להסיע נוסעים לתחנת הנוסעים החדשה באשדוד. עד לאותה עת שימשה מסילת הרכבת להובלת מכולות מהנמל בלבד.
עם גל העלייה הגדול בשנים אלו, הוכנה תוכנית מתאר נוספת לעיר אשדוד במטרה להתמודד עם מסת העולים, אשר כללה את בנייתם של רובעי המגורים י"ג, י"ד וט"ז בפארק החולות ובדיונה הגדולה. החברה להגנת הטבע ניסתה לסכל תוכנית זו, אך ללא הצלחה, ובתים רבים נבנו בחלקו הצפוני של פארק החולות. לאחר מכן התנהל מאבק חריף לשימור הדיונה וסביבותיה מבניית הרבעים החדשים, אליו נרתמו רבים מתושבי אשדוד והסביבה, אשר חתמו על עצומות והעבירו אותן אל ראש העיר, משרד הפנים, משרד השיכון ואף למשרד ראש הממשלה. ביוני 1994 נערך הפנינג גדול בדיונה הגדולה בהשתתפות אלפים מתושבי העיר, אנשי אקדמיה וציבור, החברה להגנת הטבע ואיגוד ערים לאיכות הסביבה. המאבק הניב תוצאות בסופו של דבר, וב-1996 פורסמה תוכנית מתאר חדשה לעיר שנקראה "תוכנית הרוויזיה". התוכנית קיצצה שטחים מרובע י"ג כדי למנוע חסימה של הזנת החול מן הים אל הדיונה, שינתה את השטח העתידי עליו עמד לקום רובע ט"ז, והשהתה את בנייתו של רובע י"ד עד להודעה חדשה.

המאה ה-21

ב-2001, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, ההסתה האנטי-ישראלית על רקע האינתיפאדה השנייה, והתגברות האנטישמיות החדשה באירופה, החלו יהודי צרפת לחוש מאויימים באנטישמיות; שכונות-עשירים גדולות נבנו עבורם ליד החוף, בסגנון שהזכיר את הריביירה הצרפתית, ואוכלוסייה עשירה החלה לנהור לעיר, דבר ששינה את פניה.
כחלק מתוצאות הבחירות לרשויות המקומיות של 2008, הוחלף ראש העיר הוותיק צבי צילקר ביחיאל לסרי. במהלך חודש נובמבר של אותה שנה נחנך מחלף עד הלום בכביש 4, ובכך נפתחה כניסה מהירה נוספת לעיר.
עם פריצתו של מבצע עופרת יצוקה ב-2008, התפוצצו לראשונה בעיר רקטות גראד, ששוגרו על ידי ארגוני טרור פלסטיניים מרצועת עזה. במהלך המבצע, אירעו פגיעות ישירות במבנים בכל רחבי העיר, ובאחת מהן, נהרגה תושבת העיר. בהתלקחות שלאחר מתקפת הטרור בדרום ישראל (2011) פגעו בעיר רקטות אחדות וגרמו לפצועים ולנזק. בהסלמת מרץ 2012 שוב הייתה אשדוד מטרה לרקטות הפלסטיניות, אך רובן יורטו על ידי סוללת "כיפת ברזל" שהוצבה לראשונה בסמוך לעיר. במהלך מבצע עמוד ענן נורו אל העיר למעלה מ-190 רקטות. בקיץ 2014, במהלך מבצע צוק איתן, נורו 236 רקטות לעבר העיר, מתוכן 15 רקטות נפלו בשטחים בנויים וגרמו לנזק ולנפגעים, ורבות אחרות יורטו על ידי מערכת "כיפת ברזל". במהלך הסלמת מאי 2019 ("גן סגור") נורו אל העיר מספר מטחי רקטות שהביאו להרוג נוסף ולמספר פצועים בעיר כתוצאה מפגיעות בשטחים בנויים.
נכון ל-2010, אשדוד היא העיר הגבוהה בישראל, בחישוב מספר המבנים העולים על 8 קומות. הצטמצמות עתודות הקרקע הפנויות באשדוד, בשילוב עליית קצב גידול האוכלוסייה הביאו לכך שהבנייה העיקרית באשדוד היא בנייה לגובה. בשנת 2015, נכנסו לרשימת 20 גורדי השחקים הגבוהים בישראל מגדלי K ‏(באנגלית: K Towers), השוכנים ברובע הקריה באשדוד, והם המגדלים הגבוהים ביותר בישראל מחוץ לגוש דן. גובהם מתנשא ל-150 מטרים והם כוללים 40 קומות מגורים ועסקים.
ביוני 2013 נערך לראשונה באשדוד מצעד גאווה בהשתתפות של כ-1,100 צועדים. בפתיחת האירוע נאמו ח"כ ניצן הורוביץ (מרצ) וח"כ סתיו שפיר (עבודה). באירוע השתתף גם ח"כ אילן גילאון (מרצ) תושב אשדוד.
ביוני 2017, נפתח לציבור בית החולים אסותא אשדוד, בית החולים הציבורי הראשון שהוקם בישראל מזה למעלה מ-30 שנה, אשר מיועד לשרת את תושבי העיר ועוד עשרות אלפים מיישובי הסביבה. בחודש אוגוסט של אותה שנה, העיר חתמה על הסכם הגג הגדול במדינה. ההסכם כולל בנייתן של כ-45 אלף יחידות דיור בעיר, מתוכן כ-30 אלף יחידות במסגרת תוכנית מחיר למשתכן. כמו כן, יוקמו תשתיות תחבורה נרחבות (ביניהן שתי כניסות מהירות ושתי תחנות רכבת חדשות לעיר), מוסדות ציבור וחינוך, קריית ספורט גדולה, והשקעה בהתחדשות עירונית לרובעי העיר הוותיקים במימון המדינה. ההסכם עתיד להגדיל את אשדוד בטווח זמן של פחות מעשור בכ-150 אלף תושבים.

סמל העיר

סמל העיר מורכב מראש אריה ומעוגן, המחוברים על ידי קו המסמל ספינה תנ"כית עתיקת יומין. הסמל תוכנן כך שיכיל בתוכו אלמנטים של אשדוד העתיקה ושל אשדוד המתחדשת. ראש האריה מסמל אגרסיביות, שמאפיינת את הקמתה של אשדוד בעמל ויגע רב לאחר הקמתה של מדינת ישראל, וגם את שבט יהודה, שבחלקו נפלה העיר אשדוד בחלוקת הארץ לשבטים. העוגן מסמל את נמל אשדוד והשימוש בים לתועלת החברתית של בני האדם. אלמנטים אלה יוצרים את פניה של אשדוד כעיר נמל היסטורית ומתפתחת. סמל זה עוצב על ידי האמן יצחק בכר.
הרב משה כהן שאולי, חבר מועצת העיר לשעבר והרב הראשי ליהדות איראן בישראל ובתפוצות בעבר, ראה בעיר אשדוד סמל לפיתוח הארץ ושער לירושלים בהיותה עיר הנמל הקרובה לבירה. תיאורו למשמעות סמל העיר:
ראויה את עירי שתענדי לראשך כתר מלכות, כתר הערים בישראל. שהרי סמל את לפיתוחה של ארץ מכורתנו, לשגשוגה, ופריחתה ברחמי האל... בסמלך עירי חקוק "אריה" מלך החיות, סמל היותך חדורת עוז ותעצומות. גם עוגן בסמלך מצויר כי לשבי ציון ופזורי גולה, את שער. כעוגן הצלה את לנו הותיקים ולאחינו העולים. בך שבטים ועדות מתלכדים. איה עוד עיר בתבל, שפעלה כה רבות למושג "יחד שבטי ישראל".
ב-2016, לציון 60 שנים להקמת העיר, אימצה אשדוד סמל חדש. הסמל מייצג עיר מודרנית ומחבר בין העבר, העושה שימוש בראש אריה, ועם ההווה, על ידי אחד מסמלי העיר הבולטים - כיכר המפרשיות, הצבועות בצבעים מאפיינים: כחול - ים, ירוק - קיימות, כתום - אנרגטיות וחום המאפיינים את תושבי העיר, ראש האריה - בצבע הדיונות והחולות שמהם צמחה אשדוד.

תעשייה

באשדוד קיימים שלושה אזורי תעשייה גדולים; אזור התעשייה הקלה - "קריית חלוצים", אזור התעשייה הכבדה - "קריית איתנים" ואזור התעשייה הצפוני - "פארק קריית עוגנים". אזורי התעשייה של העיר מהווים כ-17 אחוזים משטחה (6,314 דונמים), ומכילים כ-3,000 חברות ועסקים, בהם עובדים מדי יום עשרות אלפי תושבים מאשדוד ומחוצה לה. דרום-מזרחית לאשדוד קיים אזור תעשייה "עד הלום", שאינו שייך לאשדוד, אלא נמצא בשטח המועצה האזורית באר טוביה, ורבים נוטים לייחס אותו לשטח השיפוט שלה. כמו כן, מזרחית לנמל אשדוד ממוקם אזור עורף הנמל המכיל חברות לוגיסטיקה ומחסני אחסון רבים המשרתים את הנמל. שלושה מתחמי תעשייה חדשים נמצאים בתהליכי בנייה: אזור התעשייה הצפוני החדש שיהווה המשך ל"קריית עוגנים"; פארק נמלי ישראל, פארק תעשייה ולוגיסטיקה שימוקם בעורף הצפוני של נמל אשדוד ויכיל גם מסוף עתידי לרכבות מטען; ופארק הייטק אשר ימוקם ברובע המיוחד, סמוך לבית החולים אסותא ומתחם "ביג פאשן".
ב-1958 הושלמה בניית תחנת הכוח אשכול באשדוד. ההספק הכולל של כל תחנת הכוח עומד על 1,549 מגה-ואט, אשר מעמיד אותה במקום הרביעי בישראל מבחינת הספק החשמל. החל מ-2004 פועלת תחנת הכוח בגז טבעי אשר מסופק באופן ישיר מאסדה באתר "ים תטיס". המעבר לייצור בגז הוריד באופן משמעותי את זיהום האוויר בעיר אשדוד, אשר סבלה מהערפיח שהגיע מתחנות הכוח מיום היווסדה.
ב-1965 עברה לאשדוד חברת אלתא מערכות, חברת בת של התעשייה האווירית לישראל, והקימה מתחם של חמישה מפעלים מזרחית לרובע ג'. ב-1969 החלו לפעול באזור התעשייה המפעלים הפטרוכימיים, שקיימו זיקה עם הנמל. ב-1971 עבר לעיר המפעל המרכזי של "אדמה פתרונות לחקלאות". ב-1973 החלו לפעול בעיר בית זיקוק לנפט, ומעת שהופרט ב-2006, הוא פועל בבעלותה של פז בית זיקוק אשדוד.
ב-2001 הורה ראש הממשלה אריאל שרון על הקמת מתקן להתפלת מי ים באשדוד. ב-2011 זכתה חברת מקורות במכרז להקמתו של מתקן ההתפלה אשדוד. המתקן צפוי להפיק כ-100 מיליון קוב מים מותפלים בשנה, ובכך לספק כ-15 אחוזים מסך צריכת המים הביתית בישראל. המתקן באשדוד הוא המתקן החמישי להתפלת מים במדינה והיקף הפרויקט עומד על כ-1.5 מיליארד שקלים.
התעשייה והמסחר בעיר מסתייעים בדרכי התחבורה המפותחות שלה ובמיוחד בנמל אשדוד.

מסחר

המסחר באשדוד מפותח מאוד. שווקים עירוניים, קניונים גדולים, פאוור סנטרים, מרכולים וחנויות מפעל מפוזרים ברחבי העיר ובאזורי התעשייה, ובכל רובע נמצאים מרכזי מסחר משלו המכונים "מרכזונים".
באשדוד שני שווקים עיקריים - השוק העירוני הפתוח מדי יום וממוקם ברובע ב' הוותיק, והשוק הפתוח, אחד מהשווקים הגדולים ביותר בארץ, אשר פועל בימי רביעי ברחבת החנייה של חוף לידו משעות הבוקר ועד השקיעה.
בעיר פועלים ארבעה קניונים גדולים - קניון "לב אשדוד" שנפתח ב-1994 ברובע ה', אחד מ"קניוני עופר" של קבוצת מליסרון. ב-1997 הוקם קניון "הסיטי" אשר מכיל את התחנה המרכזית של אשדוד, וב-2003 הוקם קניון "סי-מול" ("Sea Mall"), המכיל רשתות אופנה בינלאומיות ואת מתחם בתי הקולנוע היחיד של העיר. שני הקניונים ממוקמים ברובע הקריה, בסמוך לבניין העירייה. ב-2015 נפתח בהשקעה של כ-400 מיליון שקלים, אחד ממרכזי הקניות הגדולים בארץ, ביג FASHION אשדוד הממוקם בסמוך ליציאה הדרומית מהעיר ולתחנת הרכבת. המרכז מכיל כ-120 רשתות אופנה, מסעדות ובתי קפה, ובעתיד יכיל מתחם בתי קולנוע מרשת סינמה סיטי. בעבר, פעלו בעיר שני קניונים נוספים - קניון "הפורום" באזור התעשייה הכבדה ו"קניון אשדוד" ברובע א', הראשונים שהוקמו בה. שני הקניונים נסגרו עקב מיעוט קונים וחובות ששקעו בהם. ב-2012 נפתח בצמוד לקניון הסיטי מתחם "גן העיר", ובדומה למתחם בתל אביב, הוא מכיל בעיקר חנויות אופנה, בתי קפה ומסעדות.
בעיר פועל פאוור סנטר מבין הגדולים בארץ - ה"סטאר סנטר", הממוקם מצפון לרובע ב', ומחולק לשני מתחמים המכילים כ-100 חנויות, בתי קפה ומסעדות. בסמוך ליציאה הדרומית מהעיר, פועל פאוור סנטר נוסף, המכונה "קניון עד הלום", אשר אינו שייך מוניציפלית לשטח העיר.

תחבורה

אשדוד שוכנת מערבית לכביש 4 המחבר אותה לגוש דן ולאשקלון, ודרומית לכביש 41, אשר מתחבר עם כביש 7 המהיר, שבהמשך מחבר את העיר ונמל אשדוד לכביש 6 ולכביש 3 המוביל לירושלים. לעיר שתי כניסות מהירות, כניסה צפונית במחלף אשדוד וכניסה דרומית במחלף עד הלום. בעתיד, חברת נתיבי ישראל צפויה להרחיב את כביש 7 המהיר ולבטל את כביש 41 כולו, על ידי תוספת נתיבים ויצירת מחלפים שיחליפו את צומת בני דרום, צומת ניר גלים ואת צומת נמל אשדוד. במהלך 2017 החלו העבודות להקמת מחלף אשדוד צפון אשר צפוי לחבר את נמל אשדוד ואזורי התעשייה הצפוניים של העיר ישירות לכביש 4, זאת כחלק מהשקעת המדינה בהקמת נמל הדרום החדש. העבודות על הקמת המחלף צפויות להסתיים ב-2021. ב-2018, החל תכנונה של יציאה נוספת מדרום העיר, משדרות בן עמי לכביש 4.
סמוך למחלף עד הלום, נמצאת תחנת הרכבת אשדוד – עד הלום אשר שוכנת על מסילת לוד - אשקלון. בנמל אשדוד נמצאת תחנת קצה לפריקת פוספטים המגיעים במסילה מהר צין.
קווי האוטובוס העירוניים ורוב הקווים הבינעירוניים מופעלים על ידי חברת אפיקים. מקצתם של הקווים הבינעירוניים מופעלים על ידי אגד ומטרופולין, בעיקר לירושלים ובאר שבע. התחנה המרכזית בעיר ממוקמת בקניון הסיטי.
ב-2012, נבחרה אשדוד על ידי משרד התחבורה כעיר מודל עתידית לתחבורה ירוקה. בזכות הבחירה הועברו לעיר מאות מיליוני שקלים שיושקעו, בתוכנית רב-שנתית, בפיתוח התחבורה הציבורית בעיר, על ידי פתיחת נתיבים מיוחדים לאוטובוסים בלבד בשדרות הראשיות של העיר, הפעלת מערכת אוטובוסים מהירה (BRTׂ), הקמת תחנות אוטובוס אלקטרוניות, וסלילת שבילים לרוכבי אופניים ולהולכי רגל. כמו כן מתוכננים להיפתח בעיר מסוף אוטובוסים חדש, תחנה להשכרת אופניים חשמליים ומדרחוב חדש במרכז העיר. בנובמבר 2016 העבודות על הפרויקט בעיר יצאו לדרך תחת הסלוגן "Reway", והשלב הראשון שלו הושלם באוגוסט 2019, עם פתיחת נתיבי התחבורה הציבורית בשדרות מנחם בגין ובשדרות הרצל.

מוסדות חינוך

נכון ל-ה'תשע"ו (2015-2016), באשדוד מתגוררים 43,833 תלמידים המתפרשים על 128 בתי ספר יסודיים ועל-יסודיים בעיר. מספר התלמידים הממוצע לכיתה עומד על 24. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס), נכון ל-2012, אחוז הזכאים לבגרות בעיר ללא הפיקוח החרדי עומד על 79%, במקום השני בארץ מבין הערים הגדולות.
בעיר פועלים 14 מתנ"סים בפריסה רובעית, כ-30 מועדוני נוער וכפר הילדים והנוער נווה גלים. בעיר פועלת גם ישיבת ההסדר נווה דקלים, שעברה לעיר אשדוד ב-2007 מהיישוב נווה דקלים לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות.

תיירות

החל מהעשור השני של המאה ה-21 התפתחה מגמת תנופה תיירותית באשדוד. העיר סבלה זמן רב מהזנחה בתחום התיירות, למרות רצועת החוף הארוכה שלה ובניגוד לערי החוף האחרות דוגמת נתניה ואשקלון שבהן התפתח ענף תיירותי, נשארה אשדוד הרחק מאחוריהן. החברה העירונית לפיתוח התיירות באשדוד החלה להוציא לפועל תוכניות רבות אשר ישנו את פניה של העיר בפן התיירותי, במטרה להפכה למוקד אטרקטיבי לתיירות באגן הים התיכון ובישראל בפרט.
בעיר פועלים שני בתי מלון גדולים: מלון "West" אשר נפתח ב-2012 והיה למלון הראשון בעיר ברמת אירוח יוקרתית (5 כוכבים), ומלון "לאונרדו פלאזה" מרשת מלונות פתאל אשר נפתח ב-2014 בריביירה הדרומית. בעונת הקיץ מגיעים לעיר המוני תיירים צרפתים הנופשים בדירות שרכשו בעיר, בעיקר באזור החוף.
ב-2011 הסתיימה בנייתה של טיילת ספורט ונופש על שמו של רוברט חיים, ראש המועצה הראשון של העיר. הטיילת נמשכת שלושה קילומטרים לאורך שדרות משה דיין שברצועת החוף ומכילה מסלולי הליכה ואופניים, ריהוט בטון מעוצב ומתקני אימון וכושר רבים. נקודת התחלתה נמצאת בירידה לחוף לידו הצפוני וסיומה בכיכר עין השמש, בריביירה הדרומית. ב-2018 הסתיימו העבודות על המקטע הראשון של טיילת החוף בצפון העיר, בין חוף מי-עמי לחוף לידו. הטיילת החדשה נבנית כחלק מהתוכנית האסטרטגית העירונית לפיתוח החוף הצפוני של העיר לאזור מלונאות, נופש ומסחר, ויושקעו בה מאות מיליוני שקלים. בחודש אוגוסט של אותה שנה, החלו העבודות לפיתוח ושימור מצודת אשדוד-ים בשיתוף עיריית אשדוד, משרד התיירות ורשות העתיקות, במסגרתו יחוזקו קירות המצודה, יוקם גשר להולכי רגל והאתר יונגש למבקרים.

אולמות ומתחמי מופעים

באשדוד קיימים מספר אולמות מופעים הפזורים ברחבי המתנ"סים וקריית התרבות. הגדול שבהם, הוא המשכן לאמנויות הבמה הפיס אשדוד, אולם המופעים המרכזי של העיר (הקרוי גם בפי הציבור "היכל התרבות של אשדוד") שתוכנן על ידי האדריכל חיים דותן, היה שנים רבות הפיל הלבן המפורסם של אשדוד. הוא נפתח באפריל 2012 עם כנס המימונה האקדמי ונחנך רשמית במאי 2012 עם קונצרט חגיגי לכבוד 9 במאי - יום הניצחון על גרמניה הנאצית. המשכן מכיל כ-930 מקומות ישיבה, מתוכם כ-300 ביציע, ומעוצב בצורת שתי קונכיות המחוברות זו לזו במטרה לסמל את הקרבה לים. בקריה שוכן גם בית יד לבנים שהוקם ב-1991, ובו אולם מופעים מרכזי המכיל כ-400 מקומות ישיבה. אולמות מופעים נוספים נמצאים גם במתנ"ס "דיונה" ברובע י', "אודיטוריום נעים לתרבות" ברובע ה', ובמתנ"ס "בית לברון" ברובע ו', אולם המופעים הוותיק בעיר.
ב"פארק אשדוד-ים" שוכן אמפי אשדוד, שהוא אחד ממבני התיאטרון הגדולים בישראל, ומכיל כ-8,000 מקומות ישיבה. הוא נחנך באוקטובר 2012 עם הופעתו של שלמה ארצי ולהקתו, ומארח מופעי מוזיקה גדולים, טקסים ממלכתיים ופסטיבלים עולמיים.
דרומית לחוף אורנים נמצא אמפי-חוף אורנים, שטח גדול של חוף ים המארח מדי שנה את פסטיבל "חלון לים התיכון", אשר אליו מגיעים מדי שנה כמאה אלף צופים. בחוף מי-עמי קיים שטח חוף גדול אשר מדי שנה מארח את פסטיבל הבירה "גולדסטאר". בחזית המשכן לאומנויות הבמה שוכנת כיכר העיר המחברת בין חלקיה של קריית התרבות, והיא מהווה מוקד לפעילויות רבות במהלך פסטיבלים שונים המתקיימים בעיר, בעיקר באירועי "קיץ ישראלי באשדוד".

אומנות

ב-1990 נוסד המוזיאון הראשון באשדוד, המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן (בשמו הקודם "מוזיאון אשדוד") השוכן ברובע ד'. זהו מוזיאון ארכאולוגי העוסק בתרבות הפלשתים, בהתייחס אל ההיסטוריה של אשדוד כאחת מחמש ערי פלשת. המוזיאון מכיל את תצוגת הקבע הארכאולוגית "עולמם של הפלשתים" המספרת על העיר אשדוד של תקופת התנ"ך ועל תרבותם של הפלשתים שגרו בה. כמו כן, קיימת במוזיאון גלריה לתערוכות המתחלפות אחת לשנה. המוזיאון מקיים לעיתים אירועי תרבות, כנסים מקצועיים, סדנאות ופעילויות לכל המשפחה, מפגשים והרצאות, סיורים מודרכים, סיור חוצות העיר אשדוד וסעודה בסגנון פלשתי למעוניינים בכך. ב-2011 עבר המוזיאון שיפוץ נרחב ונפתח מחדש לקהל ב-2013.
ב-2004 נחנך מוזיאון אשדוד לאמנות השוכן בתוך מרכז מונארט לאומנויות ברובע הקריה, במעמד נשיאי ישראל וגרמניה. מבנה המוזיאון מעוצב כמבנה ספירלי בן שלוש קומות, המכיל שלושה עשר חללי תצוגה ומעליו פירמידת זכוכית בהשראת מוזיאון הלובר בפריז. במוזיאון מתקיימות כשלוש תערוכות של אמנות ישראלית ובינלאומית המתחלפות במשך השנה, וכן פועלת בו "הצוללת הירוקה" שהיא אגף מיוחד שעוסק במיחזור ואקולוגיה בדגש על סביבת הים והחופים. שני המוזיאונים בעיר מוכרים על ידי משרד התרבות, מתוך כ-60 מוזיאונים כאלה ברחבי הארץ. ב-2016 נפתח למרגלות גבעת יונה ברובע א' "בית אמני אשדוד על שם אריה קלנג". בבית האמנים קיים מרכז מבקרים לתולדות אשדוד, וכן מתקיימות בו תערוכות מתחלפות של אמנים מהעיר, כנסים ומופעי מוזיקה קטנים.
באשדוד פועלת להקת הבלט בלט פאנוב, אשר הוקמה ב-1998 על ידי אחד מגדול אמני הבלט הקלאסי, ולרי פאנוב, ומנוהלת על ידיו. הלהקה עורכת מופעי בלט קלאסיים ברחבי הארץ. ב-2014 אוחדו שני הקרקסים המפורסמים בעיר, "קרקס ארנה" וקרקס "Circus Art", לקבוצה אחת בשם קרקס "דורטו", אשר ב-2015 נהיה לקרקס הישראלי הראשון שהתקבל לאיגוד הקרקסים האירופאי (ECA). בעיר מתקיים גם "הפסטיבל הבינלאומי לאומנויות הקרקס", בהשתתפות עשרות מתחרים ושופטים ממדינות העולם ומהארץ. בעיר פועל גם תיאטרון "ברמוזה", תיאטרון רחוב הפועל במסגרת החברה העירונית לתרבות הפנאי. החל מ-2017, התיאטרון מפעיל מופעי תיאטרון שוליים במרחבים הציבוריים של העיר, במסגרת פסטיבל "פרינג'סטייל".

מוזיקה

באשדוד פועלת התזמורת הסימפונית אשדוד אשר החלה את דרכה כ"התזמורת הקאמרית אשדוד" ב-1992 בתמיכת העירייה. בתזמורת למעלה מ-20 נגנים, תושבי אשדוד, המנגנים על כלי נגינה קלאסיים שונים בניצוחו של המנצח והפסנתרן הנודע ואג פפיאן. התזמורת מנגנת מנגינות קלאסיות מכל הזמנים ועורכת קונצרטים למבוגרים ולילדים. בעיר פועלת גם התזמורת המפורסמת התזמורת האנדלוסית הישראלית, תזמורת המנגנת מוזיקה בסגנון חבל ארץ אנדלוס שבדרום ספרד. התזמורת מופיעה ברחבי הארץ ומארחת פייטנים השרים לצידה. תזמורת זו היא תולדה של "התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד" שזכתה בפרס ישראל. במתנ"ס "תקוותינו" ברובע ב' פועל המרכז לתרבות האנדלוסית ולפיוט בישראל שנוסד ב-1988, ומכשיר צעירים ומבוגרים לפיוט, שירי תפילה, חזנות ומוזיקה אנדלוסית קלאסית.
במרכז מונארט לאומנויות ממוקם קונסרבטוריון "אקדמא", מוסד חינוכי מקצועי ללימודי נגינה ומוזיקה בפיקוח משרד החינוך, אשר הוקם ב-1966, ומשמש בית לכ-600 מוזיקאים צעירים בתחומים שונים.
בתחום המוזיקה מתקיימים בעיר פסטיבלים רבים במהלך השנה, ביניהם פסטיבל "חלון לים התיכון", פסטיבל מוזיקה ישראלית עכשווית והמצליח ביותר מבין פסטיבלי המוזיקה בעיר, אשר החל ב-1986 ומתקיים במשך יומיים בחודשי אוגוסט באמפי-חוף אורנים. מדי שנה, הוא מביא איתו קהל של יותר ממאה אלף צופים. בחודשי יולי, מתקיים גם פסטיבל "תוצרת הארץ", שהוא פסטיבל זמר עברי מטעם החברה העירונית לתרבות הפנאי, אשר מתפרש על פני שבוע שלם, ומארח זמרים ישראליים בכל רחבי העיר. החל מ-2015, מתקיים בחול המועד סוכות פסטיבל "אושפיזין מוזיקלי" במתחמי התרבות של העיר. ב-2016 נוסד פסטיבל "אשדודשירה" המתקיים במשך שבוע בחודשי הסתיו, ומארח משוררים ישראלים מכל הגילאים, המופיעים בכל רחבי העיר. ב-2009 החל להתקיים בעיר גם פסטיבל הג'אז הבינלאומי -"Super Jazz Ashdod", המארח נגנים וזמרי ג'אז בינלאומיים, בהשתתפות נגן הג'אז הישראלי לאוניד פטשקה ומתקיים במשך מספר ימים בחודשי הסתיו. החל מ-2013, מתקיים בחול המועד פסח פסטיבל "תור הזהב", פסטיבל שירה, נגינה ופיוט בהשראת תקופת תור הזהב של יהדות ספרד, המארח מדי שנה עשרות אמנים וזמרים ישראליים במתחמי התרבות בעיר.

גנים ציבוריים גדולים (פארקים)

ביולי 2013 הסתיימה בנייתו של הפארק הגדול ביותר בעיר, "פארק אשדוד-ים" הממוקם במקום שנהוג היה להיקרא בפי התושבים "גבעת הטילים" בסמוך לאזור המרינה. הפארק מכיל מרחבי דשא גדולים, בית קפה, טיילות היקפיות להולכי רגל ולרוכבי אופניים, אגם מלאכותי המכיל בתוכו מזרקת מים צבעונית המופעלת כמה פעמים בשעות הערב, מתחם מגרשי ספורט גדול, סקייטפארק, פאמפטרק (רכיבת אופניים), מצפורי נוף, גן סלעים, גן מוזיקלי, ואת אמפי אשדוד, תיאטרון מבין הגדולים בארץ אשר מארח מופעי מוזיקה גדולים. לאורך הגדה הדרומית של נחל לכיש, צפונית לעיר, משתרע פארק לכיש אשדוד (פל"א), אשר מכיל מתחם פינת חי ומתחם צפרות ובו מתקיימות לעיתים פעילויות של החברה להגנת הטבע. מזרחית לפארק זה נמצא "פארק אתגרים" המכיל מתקני ספורט אתגריים ומתקני שעשועים.
ברובע א' נמצא גן ציבורי גדול הנקרא גן אלישבע, הקרוי על שמה של אלישבע קפלן - אשת ראש הממשלה לוי אשכול שתרם רבות לפיתוחה של אשדוד בשנותיה הראשונות. במזרח רובע ב' שוכן אחד הפארקים הגדולים בעיר, פארק בן-גוריון (המכונה גם "פארק המשטרה"). בתחומו נמצא בית משפט השלום של העיר וכן האצטדיון הרב-תכליתי בו מתאמנות קבוצות הספורט השונות של העיר. בנוסף, בכל אחד מרובעי העיר שוכנים פארקים מרכזיים נוספים, דוגמת "פארק מגדלי התאומים" (רובע ד'), "פארק יגאל אלון" (רובע ה'), "פארק הסיטי" (רובע הקריה), "פארק גולדה מאיר" (רובע י"א) ו"פארק אדמונד ספרא" (רובע י"ב).

קבוצות הספורט

באשדוד פועלות קבוצות של ענפי ספורט רבים.
בכדורגל מייצגת את העיר קבוצת מועדון ספורט אשדוד המשתתפת בליגת העל ומארחת באצטדיון הי"א, אצטדיון הכדורגל הרשמי של אשדוד השוכן ברובע א'. בשנת 2015 הוקמו מחדש הקבוצות הפועל אשדוד ומכבי עירוני אשדוד, המשתתפות בליגה א'. ב-2016 הוקמה מחדש קבוצת בית"ר אשדוד ומשתתפת בליגה ג'. הקבוצות הללו משחקות ב"אצטדיון הרב-תכליתי" (הסינתטי) ברובע ב'.
בכדורסל מייצגות את אשדוד קבוצת הגברים של מכבי אשדוד המשתתפת בליגת העל וקבוצת מכבי בנות אשדוד המשתתפת בליגת העל בכדורסל נשים. משחקי הבית של קבוצות הכדורסל מתקיימים ב"היכל טוטו הקריה". כמו כן, בעיר קיימות שתי אגודות כדורסל נוספות המשתתפות בליגות הנמוכות; הפועל אשדוד ובית"ר אשדוד המארחות באולם "בני אשדוד" בתיכון מקיף ד'.
בענף הכדוריד מייצגות את העיר קבוצות הנשים והגברים של הפועל אשדוד בליגת העל בכדוריד. משחקי הבית של קבוצות הכדוריד מתקיימים באולם "בית הפיס" בתיכון מקיף ט'. בענף הכדורעף מייצגות את העיר קבוצות הנשים והגברים של מכבי AOV אשדוד בליגת העל בכדורעף ובליגת העל בכדורעף נשים. משחקי הבית של קבוצת הגברים מתקיימים באולם בית הספר הממ"ד "הקריה" ושל קבוצת הנשים באולם תיכון מקיף ח'.
השחייה האומנותית והשחייה התחרותית בעיר מיוצגות על ידי אגודת מכבי אשדוד. ענף הבדמינטון (כדור נוצה) בעיר מיוצג על ידי מועדון מכבי אשדוד מהוותיקים והמצליחים בישראל. בעיר פועלות עשרות קבוצות ומועדונים בתחומי ספורט נוספים כמו שיט תחרותי ושיט מפרשיות, גלישת גלים, גלישת רוח, כדורעף חופים, כדורשת, טניס, קריקט, התעמלות אמנותית, היאבקות, ג'ודו, קראטה, טאקוונדו, ברידג' ובאולינג המשתתפות בתחרויות ארציות.
באשדוד פועל מועדון שחמט מצליח שהוקם ב-2004, אשר זכה בארבע אליפויות שחמט ארציות וגידל שחקנים לנבחרת ישראל בתחרויות אליפות בינלאומיות. במועדון משחקים מאות תלמידים ותלמידות מכל בתי הספר בעיר.

אתרי עניין

מדריך למטייל בנושא אשדוד בוויקימסע 
דרום-מזרחית לאשדוד מתנשאת הדיונה הגדולה, שמורת טבע של חול, ואחת הבודדות שנותרו בארץ בשטח שבין חדרה לגדרה. גובה הדיונה 30 מטר, אורכה 350 מטר ואורך שיפועה 35 מטר. בדיונה ובחולות שסמוכים לה חיים עשרות צבאים, סמורים, תנים, שועלים, ארנבות וגם זוחלים כגון הכוח האפור, חרדון החולות, מדברית פסים, נחש כיפה ומטבעון מדבר. המקום משמש גם כאתר לטיולי ג'יפים ולסיורים לימודיים.
על רצועת החוף בעיר, בין חוף י"א לבין חוף הריביירה, שוכנת מצודת "אשדוד ים", מצודה אשר נבנתה בתקופה הערבית הקדומה, ושימשה כנראה כביתם של חיילים ששמרו על חוף הים מפני פלישות. חלקה המזרחי של המצודה שימש לחדרי מגורים, וחלקה הדרומי כלל חצר גדולה שנראה ששימשה לאורוות הפרשים שהיו חלק מהשומרים על החוף.
על הגדה הצפונית של נחל לכיש נמצא תל מור, תל ארכאולוגי קדום בגובה 25 מטרים מעל פני הים השוכן בקרבת דרך הים הקדומה, ששימש כעיר הנמל של אשדוד העתיקה. השכבה העמוקה ביותר שהתגלתה בתל היא מסוף תקופת הברונזה המאוחרת.
בצפון-מערב העיר, דרומית לנמל אשדוד, נמצאת גבעת יונה. הגבעה מתנשאת לגובה של 53 מטרים מעל פני הים ולה תצפית של 360 מעלות על הנמל, העיר ונחל לכיש. על פי המסורת המקומית הקדומה, במקום זה נפלט יונה הנביא מהים על ידי לוויתן. על הגבעה נמצא המגדלור של נמל אשדוד שיצא מכלל שימוש ולצדו מגדלי מים מקוּמה של העיר. מהגבעה ניתן לראות את הים התיכון, וקיימות בה מרפסות תצפית ומסעדה. ב-2012 התגלו במקום שרידים ארכאולוגיים המיוחסים לעיר הקדומה אשדוד-ים.
ביציאה הדרומית מהעיר נמצא גשר עד הלום (בערבית: "ג'סר איסדוד"), החוצה את כביש 4, והוא המקום הצפוני ביותר אליו הגיע הצבא המצרי עם פלישתו למדינת ישראל במלחמת העצמאות. הגשר נבנה בסוף המאה ה-19 על ידי השלטון העות'מאני, שבנה אותו על גבי יסודות של גשר מהתקופה הרומית, מעל נחל לכיש שנקרא אז בערבית "ואדי סוכריר". במהלך המרד הערבי הגדול הקימו שלטונות המנדט הבריטי עמדת פילבוקס לשם הגנה על הגשר מפני תושבי איסדוד הערבים שניסו להרוס אותו. חטיבת גבעתי פוצצה את הגשר בעת מבצע ברק והגשר שוקם לאחר מלחמת העצמאות. ממערב לגשר נמצא "פארק עד הלום" ובו קיים קיר הנצחה לנופלים בקרב עד הלום, ואובליסק לזכר החללים המצריים שהונח ב-1987 במסגרת הסכם השלום עם מצרים.