google/wiki40b huggingface dataset:
ITIS

המערכת המשולבת למידע טקסונומי (באנגלית: Integrated Taxonomic Information System; מוכרת בקיצור ITIS) היא שותפות אמריקנית של סוכנויות פדרליות שנועדה לספק מידע עקבי ואמין על הטקסונומיה של מינים ביולוגיים. הוקמה במקור בשנת 1996 כקבוצת סוכנויות ממשלתיות בארצות הברית, המשלבת כמה סוכנויות פדרליות, אך כיום מדובר בגוף בינלאומי, עם סוכנויות ממשלתיות משתתפות מטעם קנדה ומקסיקו. מסד הנתונים שואב מידע מתוך קהילה גדולה של מומחים לטקסונומיה. צוות התוכן הראשי שוכן בהמוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע ושירותי ה-IT מסופקים על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בדנוור. ההתמקדות העיקרית של ITIS היא במינים צפון אמריקאים, אך קבוצות רבות הן בין-לאומיות ו-ITIS ממשיכה לשתף פעולה עם גורמים בינלאומיים אחרים כדי להגדיל את סיקור העולמי שלה.

מסד נתונים

המערכת המשולבת למידע טקסונומי מספקת מאגר מידע אוטומטי של שמות שכיחים ומדעיים למינים שונים.
ששון יצחקי

חייו

יצחקי נולד וגדל בעיראק, ב-1949 נמלט עם קבוצת צעירים מעיראק לאיראן במטרה לעלות לישראל, הקבוצה נתפסה והושמה בכלא בדרום איראן. כשהגיע לישראל נקלט בקיבוץ קדמה. התגייס לצה"ל ב-1951 ושירת בחיל השריון. לאחר קורס קצינים שירת בגדוד חרמ"ש 79 כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה. שימש מפקד פלוגה בגדוד 9 ומפקד קורס מכ"ים. 
במלחמת סיני פיקד על פלוגת חרמ"ש בגדוד 52, גדוד בפיקודו של אורי רום שעבר מחטיבת גבעתי לחטיבה 7 והיה בהליכי הסבה לחרמ"ש. הפלוגה השתתפה בקרב סכר הרואיפה בו נכבש מוצב צבא מצרים. לאחר המלחמה פיקד על קורס מפקדי טנקים בבית הספר לשריון, שימש קצין אג"ם של חטיבה 7, סמג"ד בגדוד 9 ומפקד קורס קציני שריון. 
ב-1965 מונה למפקד גדוד 52, תחת פיקודו השתתף הגדוד בקרב על המים מול הסורים ובפעולת סמוע בו תקף הגדוד את משטרת רוג'ם אל מדפע בדרום הר חברון. במלחמת ששת הימים פיקד על הגדוד שהפעיל טנקים מספר מסוג שרמן מ-50 ומ-51 לחם במסגרת חטיבה 14 והשתתף בקרב אום-כתף בו הובקע המערך המצרי בסיני. 
באוקטובר 1968 מונה למפקד חטיבה 401 ופיקד עליה עד יולי 1970, בתקופתו לחמה החטיבה במלחמת ההתשה בגזרת תעלת סואץ וקלטה את ראשוני טנקי המגח 6 בחיל השריון. אחר כך שירת כראש מטה אוגדה 146, ב-1971 יצא לארצות הברית לקורס פיקוד ומטה. בשובו הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובמקביל למד באוניברסיטת תל אביב. 
באוגוסט 1973 מונה יצחקי לראש מטה פיקוד הדרום בדרגת תת-אלוף. במלחמת יום הכיפורים, לאחר שקלמן מגן מונה למפקד אוגדה 252 במקום אלברט מנדלר שנהרג, מונה יצחקי במקום מגן למפקד הגזרה הצפונית של סיני, עם כוח בסדר גודל אוגדתי, שכלל את חטיבה 11 וחטיבה 204, וזכה לכינוי "כוח נמר" או "כוח ששון". בקרב השריון של ה-14 באוקטובר הדפו החטיבות את מתקפת חטיבה 15 המצרית והשמידו 40 טנקים ללא שנגרמו להן אבידות. למחרת הצטרפה לכוח גם חטיבה 274.
דילן ספראוס

ילדותו

דילן תומאס ספראוס נולד בארצו, איטליה, להורים אמריקאים, מתיו ספראוס ומלאני רייט, בזמן שלימדו אנגלית בבית ספר בטוסקנה. דילן נולד 15 דקות לפני אחיו התאום הצעיר קול. ארבעה חודשים לאחר לידתם, דילן וקול ספראוס חזרו אל לונג ביץ', קליפורניה.
בצעירותו, התגרשו הוריו וכתוצאה מכך הוא ואחיו קול ספראוס עברו לגור עם אביהם.

קריירה

ספראוס התחיל את הקריירה שלו בשנת 1993 בטלוויזיה, ביחד עם אחיו התאום קול ספראוס, חולקים את התפקיד של פטריק קלי בגרייס על הכוונת עד 1998. בשנים הקרובות, הוא המשיך להופיע במספר סרטים ותוכניות טלוויזיות עם אחיו. ב-2017, הוא לוהק למותחן בשם "משוחרר" בתור התפקיד הראשי של לוקאס וורד. באותה השנה, הוא השתתף בסרט הקצר "קארט בלאנש" (ייפוי כוח מלא) ולוהק לקומדיה "בננה ספליט" בתור ניק. בשנה שלאחר מכן הוא הצטרף לסרט הקצר "דדי" בתור פול ולסרט סיני "טורנדוט" עם גואן אקסיאטונג בתור הדמות קלף. 
בשנת 2019 לוהק לסרט "אחרי שהתנגשנו" בתפקיד טרוור.
מלון צ'לסי

היסטוריה

הבניין נבנה בין השנים 1883–1885, ונפתח ב-1884, בטרם הסתיימה בנייתו. היה זה אחד מחמשת בנייני הדירות הקואופרטיבים הראשונים בעיר. בעת בנייתו, הבניין בן 12 הקומות היה הגבוה ביותר בעיר ניו-יורק, והשקיף על מרכז העיר ניו-יורק ורובע התאטראות. למרות ייחודו, בחלוף מספר שנים הקואופרטיב פשט את הרגל, והבניין הוסב למלון. בשנת 1939 פשט המלון את הרגל, ונרכש על ידי שלושה שותפים, ג'וזף גרוס, ג'וליוס קראוס ודייוויד בארד, שניהלו אותו עד תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. לאחר פטירתם של קראוס וגרוס, המשיך לנהל את המלון בנו של דייוויד בראד, סטנלי.
במאי 2011 נמכר המלון לסוחר נדל"ן במחיר של 80 מיליון דולר. החל מאוגוסט 2011 הפסיק המלון לקבל הזמנות חדשות במטרה להתחיל בתהליך שיפוצו (אף על פי שדיירים ותיקים ממשיכים לגור בו).

אמנים מתחום הכתיבה

מארק טוויין, או. הנרי, דילן תומאס, ארתור סי. קלארק, ארתור מילר, גור וידאל, טנסי ויליאמס, סימון דה בובואר, ז'אן-פול סארטר, תומאס וולף, קוונטין קריספ, רוברט האנטר, לאונרד כהן ורבים אחרים.
רבים מיוצרי דור הביט חיו ויצרו במלון. בהם ויליאם ס. בורוז, גרגורי קורסו, הרברט הנקה, אלן גינסברג, ג'ק קרואק (שכתב בזמן שהותו במלון את ספרו הידוע "בדרכים"), וצ'ארלס בוקובסקי.
הסופר צ'ארלס ר. ג'קסון (מחבר הספר "סוף השבוע האבוד") התאבד בחדרו בספטמבר 1968.

שחקנים ובמאים

סטנלי קובריק, מילוש פורמן, שירלי קלארק, ג'יין פונדה, אליוט גולד, הקומיקאי מיץ' הדברג, אית'ן הוק, דניס הופר, וינסנט גאלו, אדי איזרד, אומה תורמן, מייקל אימפריולי, אידי סדג'וויק, גבי הופמן ואמה, ויווה, שהייתה שחקנית בסרטיו של אנדי וורהול.

מוזיקאים

חברי להקת הגרייטפול דד, טום וייטס, פטי סמית', איגי פופ, חברי להקת The Velvet Underground, חברי להקת מוד פאן, וירג'יל תומסון, ג'ף בק, צ'יק קוריאה, די די ראמון, ג'וני ת'אנדרס, סולן להקת Thin Lizzy פיל ליינוט, ג'ון קייל, אדית פיאף, ג'וני מיטשל, בוב דילן, אליס קופר, ג'ניס ג'ופלין, ג'ימי הנדריקס, חברי להקת Canned Heat, סיד וישס, ריצ'רד הל מלהקות טלוויז'ן וההארטבקיירס, רופוס ויינרייט, ריאן אדמס, עבדולה איברהים והזמר הקנדי לאונרד כהן (שמזכיר את המלון בשירו הידוע "צ'לסי הוטל מספר 2").
בין דיירי המלון היו גם אנתוני קידיס מלהקת רד הוט צ'ילי פפרז, מדונה (שהתגוררה בו בשנות השמונים וצילמה בחדר 822 את התמונות לספרה SEX), הזמר פאלקו וחברי להקת הליברטינז.

אמנים

הצמד קריסטו וז'אן-קלוד, ג'וליאן שנאבל, פרידה קאלו ודייגו ריברה, ג'ספר ג'ונס, קלאס אולדנבורג, וילם דה קונינג, והצלמים אנרי קרטייה ברסון ורוברט מייפלת'ורפ.

כוכבי וורהול

לעיתים קרובות נקשר בית המלון בשמם של כוכבי אנדי וורהול (חבורה שקודמה על ידי וורהול ביצירותיו ונהגה להתלוות אליו באירועים חברתיים).
בשנת 1966 צילמו וורהול והבמאי פול מורייסי את הסרט "צ'לסי גירלס'" (בנות הצ'לסי) שתיעד את המשתתפים הקבועים ב"בית החרושת" (הפקטורי) של וורהול ואורח חייהם במלון צ'לסי. בין הסופרסטארים של וורהול שנהגו לגור במלון צ'לסי ניתן למנות את אידי סדג'וויק, ויוה, אולטרה ויולט (איזבל קולין דופרסן), מארי וורנוב, הולי וודלון, אנדרה פלדמן, פול אמריקה, בריגיד ברלין ואת הזמרת ניקו (שהייתה שותפה ללהקת הוולווט אנדרגראונד).
אמילי ווף

ביוגרפיה

ווף נולדה גדלה בניוקאסל. אביה, ד"ר רוברט ווף, היה מנהל קרן וורדסוורת' . היא למדה באוניברסיטת אוקספורד. הופעותיה הראשונות על במת התיאטרון היו בטרילוגיית הצגות יחיד "סקס", "סקס 2" ו"סקס 3". חלקים מהצגות אלה מבוצעות על גבי טרפז. אחרי שסיימה את לימודי התואר היא למדה להופיע על טרפז בבריסטול.
הופעותיה של ווף בסרטים "ללכת עד הסוף" (1997), "מצלמים פיות" (1997), "ולווט גולדמיין" (1998) ו"סוחרי העץ" (1998) ביססו את שמה כאחת השחקניות הצעירות המובילות.
בטלוויזיה שיחקה ווף בסדרות דרמה תקופתיות כמו "מידלמארץ'" ו"אוליבר טוויסט", וגם בדרמות עכשוויות כמו "Killer Net" וקומדיות ("המופע של רוני אנקונה"). ב-2016 השתתפה באופרת הסבון "קורוניישן סטריט".
ווף כתבה את המחזות "סקס", "סקס 2", "סקס 3" ו-"Revolver". לרדיו כתבה את "Pianoman", כ "Baby Love" ו-"Home to The Black Sea". עוד כתבה וביימה שני סרטים קצרים "Between The Wars" ו-"Meeting Helen".
במאי 2010 יצא לאור הרומן הראשון של ווף "The Whole Wide Beauty"‏ (ISBN 9780571253999) בהוצאת פאבר ופאבר. הרומן השני שלה "The Lightning Tree" פורסם במרץ 2015.

חיים אישיים

ווף חיה בצפון לונדון ולה שני ילדים.
גשר מודעי

היסטוריה

הקמת הגשר הייתה כרוכה בוויכוח בן עשר שנים בין עיריית רמת גן לעיריית תל אביב-יפו, שחששה שחיבור מתחם הבורסה לתל אביב יגביר את נהירת המשרדים לרמת גן ובכך יפגע בהכנסות העיר. השפעתו של ויכוח זה נותרה גם לאחר הקמת הגשר: במקום המפגש של הכביש שבהמשכו של הגשר עם דרך נמיר אפשרית רק פנייה ימינה (לכיוון צפון), עקב התנגדותה של עיריית תל אביב להתקנת פנייה שמאלה (דרומה). תוצאה זו גורמת לכל הרוצים לנסוע דרומה שלא להשתמש בגשר זה, אלא במחלף ארלוזורוב.
בשנת 2018 נחנך מבנה כניסה ויציאה חדש מתחנת הרכבת תל אביב מרכז ישירות לגשר מודעי.
שלמית בת דברי

שְׁלֹמִית בַּת-דִּבְרִי היא דמות מקראית הנזכרת בספר ויקרא, פרק כ"ד, פסוק י"א (בפרשת אמור). שלמית הייתה בת לשבט דן ואימו של המקלל, אותו ילדה מאיש מצרי.

מדרש שמה

השם שְׁלֹמִית נגזר משלום או שלם. במדרש ויקרא רבה (לב, ה) דרשו כי הייתה פטפטנית ואומרת שלום לכל אחד ומכאן בא שמה  שְׁלֹמִית: - "דהות פטטא בשלמא שלם לך שלם לכון", מפטפטת בדברים, שואלת בשלום הכל (רש"י לספר ויקרא, פרק כ"ד, פסוק י"א). ייתכן גם כי השם נגזר מלשון בריאות ושלימות, אך יש הסוברים כי השם  שְׁלֹמִית הוא שם זר.

ציון שמה בתורה

הרש"ר הירש מסביר את הצורך בהזכרת שם האם ובדרכו תולה את האשמה בחטא קללת ה' של הבן על האם: 
"באותו זמן הייתה זו האישה היחידה בישראל, שעברה עבירה: משום כך קיבלה את הציון המעציב להיות נזכרת בתורה הנצחית. רק משחטא בנה, נזכר שמה. שכן בעצם החטא הזה מתגלה התוצאה הקשה של קלקלתה המוסרית. אלמלא קִלקלה, הרי אותה התפרצות שפלה של נוולות לא יהודית, לא הייתה הופכת מציאות בישראל. פלצות הזוועה על חטא הבן ראתה באם, בשלמית, את הגורמת למעשה."

אחריות האם לחטא בנה

רש"י בפירושו מביא מבט קצת שונה, אך גם הוא בדבריו, תולה את התנהגות הבן בסביבה החברתית שגדל:
"וְשֵׁם אִמּוֹ שְׁלֹמִית בַּת־דִּבְרִי - שבחן של ישראל, שפרסמה הכתוב לזו. רוצה לומר, שהיא לבדה הייתה זונה.
שְׁלֹמִית - דהות פטפטה שלם עלך שלם עלך שלם עליכון מפטפטת בדברים שואלת בשלום הכל.
בַּת־דִּבְרִי- דברנית הייתה מדברת עם כל אדם לפיכך קלקלה. לְמַטֵּה־דָן - מגיד שהרשע גורם גנאי לו גנאי לאביו גנאי לשבטו כיוצא בו (שמות ל"א) אהליאב בן אחיסמך למטה דן שבח לו שבח לאביו שבח לשבטו."

גם מדרש תנחומא תולה את האשם באם: " וירא איש מצרי מכה איש עברי' מי היה איש מצרי? אביו של מגדף... 'מכה איש עברי' (זה) - בעלה של שלומית בת דברי. כיצד? היה אותו נוגש עשוי (אחראי) על מאה ועשרים אנשים והיה מוציא אותם למלאכתם לקריאת הגבר, ומתוך שהיה רגיל להוציאם, היה נכנס ויוצא לבתיהם. ראה לשלומית בת דברי שהיתה יפת תואר שלמה מכל מום, נתן עיניו בה עמד בשעת קריאת הגבר והוציאו מביתו, וחזר אותו מצרי ובא על אשתו והיא סבורה שהיא בעלה. חזר בעלה מצא המצרי יוצא מביתו שאל אותה, ואמר שמא נגע בך? אמרה לו 'הן, וסבורה הייתי שאתה הוא'. כיון שידע הנוגש שהרגיש בדבר, חזר לעבודת פרך והיה מכה אותו. ראה משה ברוח הקודש מה עשה באשתו והיאך היה מכהו, אמר 'לא דייך שענית את אשתו אלא אתה מכהו', כעס על המצרי... 'ויך את המצרי" .
עיטור פאדמה שרי

היסטוריה

פרסי הפאדמה נוסדו בשנת 1954 כדי לתת הכרה לאזרחי הודו על תרומתם בתחומים שונים של פעילות, כולל אמנות, חינוך, תעשייה, ספרות, מדע, ספורט, רפואה, עבודה סוציאלית ורווחה ותקשורת. מדי פעם הפרס מוענק לאנשים שאינם אזרחי הודו כאשר עשייתם תורמת להודו באופן משמעותי.
לזוכי הפרס מוענקת מדליה, ועל פניה מוטבעות המילים "פאדמה" (בסנסקריט - פרח הלוטוס) ו"שרי" (תואר כבוד בסנסקריט), מעל פרח לוטוס, המוקף בדגם גאומטרי.
נכון ל-2017, 2913 אנשים קיבלו את הפרס.
זיו ביילין

ביוגרפיה

זיו ביילין נולדה בגבעה הצרפתית, ירושלים. מתגוררת כיום עם משפחתה בתל אביב.
היא השלישית מבין ארבעה אחים ואחיות.
ביילין למדה בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה (ליד״ה) בירושלים והרחיבה לימודים בתחום הפילוסופיה.
ביילין למדה לימודי תואר ראשון בפילוסופיה והיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום התואר הראשון המשיכה את לימודיה לתואר LLB במשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.
בשנת 2001 הצטרפה כמתמחה לפרקליטות מחוז מרכז ובשנת 2002 החלה לעבוד שם כפרקליטה פלילית.
במסגרת עבודתה בפרקליטות טיפלה ביילין בתיקי מרמה חמורים, שוחד, סחיטה באיומים, הריגה וסמים ועוד. בפרקליטות האזרחית טיפלה בתיקים מנהליים.
לאחר כשמונה שנים של עבודה בפרקליטות הפלילית והאזרחית החליטה ביילין לבצע שינוי תעסוקתי והחלה את דרכה המקצועית בעולם העיתונות הכתובה והאינטרנטית.
ביילין החלה את העיסוק המקצועי בכתיבת תוכן ככתבת במגזין האינטרנטי Xnet (מקבוצת ידיעות אחרונות) ולאחר מכן החלה לשמש כתבת במגזין העסקים ליידי גלובס.
ביילין ונשואה לגיל ביילין, פוליטיקאי ובנו של יוסי ביילין. לזוג שתי בנות.
הצי האווירי הראשון

הצי האווירי הראשון (Dai-ichi Kōkū Kantai 第一航空艦隊) היה צי נושאות המטוסים של הצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. בתחילת המלחמה, היה זה צי נושאות המטוסים הגדול בעולם, והוא התרכז סביב פלגת "קידו בּוּטאי," הפלגה החזקה ביותר בצי.

רקע והקמה

בשנת 1912, הצי המלכותי הבריטי הקים את זרוע האוויר שלו, "שירותי האוויר של הצי המלכותי". הצי היפני, שנבנה על-פי המודל הבריטי, הקים את שירותי האוויר של הצי היפני הקיסרי. ב-1913, הוסבה אוניית התובלה "ואקאמיה" לנושאת מטוסים, ובנוסף נרכשו מספר מטוסים. עם הזמן, הפך הצי האווירי הראשון לחלק מרכזי בצי היפני המשולב.
ב-10 באפריל 1941, הקים הצי הקיסרי את הצי האווירי הראשון, אשר הכיל את כל שבע נושאות המטוסים של הצי היפני, נושאות מטוסים קלות ו-474 מטוסים. היה זה כוח נושאות המטוסים הגדול בעולם. נושאות המטוסים נשאו על סיפונן שלושה סוגי מטוסים: מטוסי קרב, מפציצי צלילה ומפציצי טורפדו. עם תחילת הלחימה באוקיינוס השקט, מנה הצי 10 נושאות מטוסים וכ-600 מטוסים.

קידו בוטאי

קידו בוטאי (Kido Butai (機動部隊) הייתה פלגת נושאות המטוסים העיקרית של הצי, שעל סיפונה פעל הצי האווירי הראשון. פלגה זו הוקמה במיוחד על מנת להוביל את ההתקפה על פרל הארבור, תחת פיקודו של תת-אדמירל צ'ואיצ'י נאגומו, בדצמבר 1941. בהתקפה זו, כללה הפלגה שש נושאות מטוסים (אקאגי, זואיקאקו, היריו, שוקאקו, סוריו וקאגה), שעל סיפוניהן 450 מטוסים, ועוד מספר רב של כלים מלווים. קידו בוטאי השתתפה אף בקרב מידווי, ב-4 ביוני 1942. בקרב זה ספגה הפלגה מכה קשה כאשר ארבע מתוך שש נושאות המטוסים הוטבעו. לאחר קרב זה, ב-14 ביולי, פורק הצי האווירי הראשון ושאריותיו צורפו לצי היפני השלישי.

סיום הפעילות

הצי האווירי הראשון הוקם מחדש ב-1 ביוני 1943. כחלק מתוכנית אסטרטגיה חדשה, קבעה הממשלה היפנית כי הצי ייפרס באיים הקוריליים, איי בונין, איי מריאנה, איי קרוליין, מלאיה, אינדונזיה ובורמה, ויהווה את הכוח העיקרי בתוכנית ההגנה על הטריטוריות היפניות. אולם, לאחר התבוסה בקרב ים הפיליפינים, שונתה התוכנית, והצי האווירי הראשון נפרס מחדש בפיליפינים. באוקטובר 1944, תקפו מטוסי הצי האמריקאי את בסיסי הצי האווירי הראשון בפיליפינים, כמבצע מקדים לנחיתה על האי לייטה, וצמצמו את מספר מטוסיו לכ-30 מטוסים בלבד. מפקד הצי באותו זמן, תת-אדמירל טקיג'ירו אונישי, החליט לנצל את שארית המטוסים למתקפות קמיקזה.

לקריאה נוספת

Thorpe, Donald W. Japanese Naval Air Force Camouflage and Markings World War II, Fallbrook, CA: Aero Publishers, Inc., 1977. ISBN 0-8168-6583-3
Pills N Potions

קליפ השיר

הקליפ לשיר צולם ב-13–14 במאי 2014 על ידי דיאן מרטל, שהייתה אחראית בעבר על הקליפ לשיר "Right Thru Me" של מינאז'. מינאז' פרסמה תמונות מאחורי הקלעים של הסט לקליפ בחשבון האינסטגרם שלה. מינאז' ציינה, דרך עמוד הטוויטר שלה, כי המראה שלה בקליפ יהיה שונה מבקליפים האחרים.
מינאז' פרסמה בערוץ היוטיוב שלה שני סרטוני מילים לשיר ב-28 במאי וב-6 ביוני. ב-6 ביוני שודרה הצצה לקליפ בתוכנית "Good Morning America". ב-9 ביוני 2014 יצא לאור הקליפ, בו משתתף הראפר דה גיים.
אנרי פרנאן דנץ

תולדות חייו

דנץ נולד בצרפת בשנת 1881. היה איש צבא מקצועי, בוגר האקדמיה הצבאית סן-סיר בשנת 1909. טיפס בסולם הדרגות, ובשנים 1934–1937 היה מפקד חטיבה. לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה מילא תפקידי מטה שונים. בפרוץ המלחמה היה מפקד קורפוס ובשנת 1940 נתמנה למפקד האזור הצבאי של פריז הבירה.
בעת פלישת גרמניה הנאצית לצרפת ולארצות השפלה ב-10 במאי 1940, היה דנץ, כמפקד אזור פריז, אחראי להגנת העיר. עם תבוסת צרפת מסר דנץ את כניעת פריז לכוחות הגרמניים בפיקודו של גנרל גאורג פון קיכלר, ב-14 ביוני 1940.
דנץ היה משמעתן קנאי, ועם התבוסה המשיך לסור למרותם של שלטונות וישי ולשרת בצבאם. בשנת 1941 נתמנה על ידי שלטונות וישי לנציב העליון בסוריה ובלבנון ולמפקד צבא וישי בארצות אלה שכונה צבא הלבאנט.
בעת המבצע המשולב של בריטניה ושל כוחות צרפת החופשית, שהחל ב-8 ביוני 1941, לכיבוש סוריה ולבנון מידי כוחות וישי, גילו כוחותיו של הגנרל דנץ התנגדות עזה. לאחר כיבוש דמשק ב-21 ביוני 1941 ולאחר המשך התקדמות בעלות הברית נוכח הגנרל ביולי בתבוסת כוחותיו ושלח את נציגיו לעכו להיפגש עם מפקדי בעלות הברית על מנת לסכם את תנאי הכניעה של כוחותיו. את המשא ומתן על הכניעה ניהל הגנרל ז'וזף דה ורדיליאק המפקד הצבאי הצרפתי בלבאנט (דנץ היה, להלכה, הנציב האזרחי), מכיוון שדנץ סירב לנהל משא ומתן עם אנשי צרפת החופשית, ואילו דה ורדיליאק מצא עמם שפה משותפת. על פי הסכם הכניעה הותר לחיילי וישי, וגנרל דנץ בראשם, לשוב לצרפת (מלבד מיעוט של 6,000 איש שבחר להצטרף לכוחות צרפת החופשית).
זמן קצר לאחר הכניעה התברר כי שבויים בריטים שנפלו בידי אנשי וישי במערכה, נשלחו בחיפזון לצרפת שבשלטון וישי. הבריטים חששו כי הם יוסגרו לידי הנאצים. כאשר נתגלה הדבר הושם הגנרל דנץ, ביחד עם קצינים בכירים נוספים, במעצר כבני ערובה. המעצר פעל את פעולתו והשבויים הבריטים שוחררו. דנץ שב לצרפת ומילא תפקיד משני בחשיבותו כיושב ראש הוועדה להענקת אותות הצטיינות. לאחר שצרפת שוחררה מידי גרמניה הנאצית נעצר דנץ, הועמד לדין בפני בית דין צבאי באשמת בגידה ונדון למוות ב-20 בינואר 1945. הגנרל שארל דה גול המתיק את עונשו למאסר עולם והוא מת בכלא זמן לא רב לאחר מכן, בדצמבר 1945.
בית לאברהם

בית לאברהם הוא כינויו של מנהג הכנסת אורחים בקהילת ביתא ישראל, מנהג זה הוא למעשה מצווה ומנהג חשוב בקהילה.
בקהילת ביתא ישראל יש חשיבות לכך שהבית יהיה פתוח לרווחה לאורחים. מקור הכינוי הוא מספר בראשית שם מסופר שאברהם אבינו היה מכניס אורחים לביתו, עקב כך בית הכנסת אורחים נקרא גם "בית לאברהם" לזכרו של אברהם אבינו.
החוקר דני בודובסקי כותב על המנהג:
קרובי משפחה וחברים יהודים שבאו לבקר היו מוכנסים ל"בית" (בקתת קש עגולה) ומתקבלים בנשיקות ברכה על הלחיים או הכתפיים תוך חילופי ברכות מפורטות לשלום כל בני המשפחה הקרובים, המקנה, הצאן והשדות. אנשים לא מוכרים נחקרו למוצאם ורק לאחר שהוברר שיהודים הם, היו מוכנסים לבית תוך כדי לחיצות ידיים וברכות ושאלות לשלום אותם מכרים משותפים. האורח היה אז מושב במקום של כבוד, ותוך כדי שיחה, בה היה נשאל בין השאר ובעקיפין למטרת בואו, היה מתכבד בשתיית "טלה", תוך מילוי הכוס עד גדותיה כאות כבוד, או שהיה מוזמן לטקס שתיית ה"בונה".
— דני בודובסקי, מאוצר הפתגמים של יהודי אתיופיה
יחד עם הקפה היה מוגש גם כיבוד קל, בדרך כלל פיצוחים, לאחר מכן האורח היה מוזמן לארוחה המבוססת על אנג'רה עם רוטב הווט. חלק נוסף ממנהגי האירוח כלל גם את רחיצת רגלי האורח, כמסופר במקרא על אברהם אבינו.
תורת האוטומטים

אוטומט סופי הוא מכונה מופשטת בתורת החישוביות במדעי המחשב, שהיא בעלת זיכרון מוגבל ומגדירה שפה פורמלית רגולרית.

סיווג

קיימים שני סוגים של אוטומטים סופיים – אוטומט סופי דטרמיניסטי (DFA –‏ Deterministic Finite Automaton) ואוטומט סופי אי-דטרמיניסטי (NFA –‏ Nondeterministic Finite Automaton).
ניתן לתאר אוטומט סופי דטרמיניסטי באמצעות קבוצה סופית של מצבים, המשמשים את האוטומט והוא עובר בהם לפי כללים קבועים מראש במהלך קריאת מילת קלט. חלק ממצבי האוטומט הם מצבים מקבלים. אם בסוף קריאת המילה מגיע האוטומט למצב מקבל, המילה שייכת לשפה המוגדרת על ידיו, אחרת לא. הכללים למעבר ממצב למצב מוגדרים על ידי פונקציית המעברים שמגדירה עבור כל מצב  ואות  מצב יחיד  (ייתכן ש ) אליו עובר האוטומט כאשר הוא נמצא במצב  והאות שהוא קרא מן הקלט היא . כמו כן, אחד המצבים מוגדר כמצב התחלתי שממנו מתחיל האוטומט בקריאת המילים. סדרת מעברי מצבים של אוטומט במהלך קריאה של מילה , ואשר מתחילה מן המצב ההתחלתי, נקראת ריצה של האוטומט על .
אוטומט סופי אי־דטרמיניסטי דומה לאוטומט הדטרמיניסטי, אלא שפונקציית המעברים מוגדרת באופן שונה.
באוטומט האי-דטרמיניסטי, עבור כל מצב  ואות  עשויים להיות מספר כלשהו (גם 0) של מצבים אליהם יכול האוטומט לעבור כאשר הוא נמצא במצב  והאות שהוא קורא מן הקלט היא . במודלים מסוימים, פונקציית המעברים מאפשרת מעברים בין מצבים מסוימים ללא קריאת אף אות מן הקלט (מעברי-). כתוצאה מכך, עשויות להיות מספר ריצות שונות של האוטומט על מילת קלט מסוימת. מבחינה פורמלית, מילה תתקבל אם ורק אם קיימת ריצה של האוטומט שמסתיימת במצב מקבל כלשהו, גם אם קיימת ריצה אחרת שמסתיימת במצב שאינו מקבל, או כזו ש"נתקעת" משום שהגיעה למצב שממנו אין אף מעבר אפשרי עבור האות שנקראת מן הקלט.
לפי ההגדרה, כל אוטומט סופי דטרמיניסטי הוא בפרט גם אוטומט סופי אי-דטרמיניסטי. בכיוון ההפוך, ניתן להוכיח כי כל אוטומט סופי אי־דטרמיניסטי שקול לאוטומט סופי דטרמיניסטי. כלומר, היעדר הדטרמיניזם אינו מוסיף לכוחו החישובי של האוטומט הסופי (בשונה מאשר במודל של אוטומט מחסנית, לדוגמה).
שפות המתקבלות על ידי אוטומט סופי נקראות שפות רגולריות ונוצרות על ידי דקדוקים רגולריים וביטויים רגולריים.

אוטומטי-
  
    
      
        ω
      
    
    {\displaystyle \omega }

ישנם מודלים של אוטומטים סופיים מעל עצמים אינסופיים (למשל, מילים אינסופיות, כלומר סדרות אינסופיות של אותיות מהאלפבית). 
כתוצאה מכך, אין אפשרות להגדיר קבלה של מילה בהתאם למצב שבו נמצא האוטומט בסיומה של הריצה, משום שזו לא מסתיימת.
קיימים מודלים שונים שמגדירים קבלה של מילים אינסופיות.
למשל, באוטומט בוקי (Büchi) תנאי הקבלה מגדיר קבוצת מצבים מקבלים, ומילה מתקבלת אם ורק אם היא מבקרת במצב מקבל אינסוף פעמים.
באוטומט רבין תנאי הקבלה מורכב מזוגות של קבוצות  כאשר ריצה היא מקבלת אם קיים זוג  שעבורו קבוצת המצבים  שבהם מבקרת הריצה אינסוף פעמים מקיימת

ו-
, 
כלומר הריצה מבקרת אינסוף פעמים במצב מ- ומבקרת רק מספר סופי של פעמים בכל מצבי . מלבד שני מודלים אלו קיימים מודלים רבים נוספים אשר מגדירים את אופן קבלת המילים על ידי האוטומט.
שלא כמו במקרה של אוטומטים סופיים מעל מילים סופיות, שבו קיימת שקילות בין המודלים הדטרמיניסטי והאי-דטרמיניסטי, אין שקילות כזו בהקשר של אוטומט בוקי. קיימות שפות פשוטת שעבורן קיים אוטומט בוקי אי-דטרמיניסטי, אבל לא קיים אוטומט דטרמיניסטי שקול (למשל, שפת כל המילים שמכילות רק מספר סופי של אות נתונה). במקרה של אוטומט רבין כן קיימת שקילות כזו. יותר מכך, לכל אוטומט בוקי קיים אוטומט רבין שקול.
יעקב אקהויז

קריירה

אקהויז החל לשחק בהפועל תל אביב לצידו של הבלם דוד פרימו וכשהאחרון פרש באמצע שנות השבעים תפס אקהויז את מקומו כבלם אחורי. אקהויז הצהיר כי פרימו תרם לו רבות ובדומה לו הוא נחשב שחקן הוגן ובלם מעולה, שאינו זקוק לבצע עבירות כדי לחלץ את הכדור. יכולותיו של אקהויז כבלם היו מגוונות מאוד, החל מיכולת טכנית גבוהה, דרך יכולת תיקול מעולה ומיקום טוב וכלה במשחק ראש משובח. יכולות אלה הקנו לו מקום קבוע בהרכב הפועל תל אביב לאורך למעלה מ-16 שנים. אקהויז שיחק לאורך הקריירה הארוכה שלו כבלם אחורי (לצידם של הבלמים הקדמיים קיקו רחמינוביץ' ויוסי זאנה) וכקשר הגנתי כחלק מחוליית קישור שנחשבה לטובה בארץ בשנות השמונים וכללה את ריפעת טורק, אלי כהן ומשה סיני.
אקהויז הוא שיאן ההופעות של הפועל תל אביב, במדיה רשם 454 הופעות בליגה הבכירה ו-30 הופעות בעונה היחידה בה שיחקה הקבוצה בליגת המשנה. אקהויז זכה עם הפועל תל אביב באליפות המדינה בשנים 1981, 1986 ו-1988, וכן בגביע המדינה בשנת 1983. במהלך השנים כבש 12 שערי ליגה.
אקהויז שיחק לראשונה בנבחרת ישראל ב-18 ביוני 1980, במשחק נגד נבחרת שוודיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982. במהלך הקריירה רשם 29 הופעות במדי הנבחרת, האחרונה שבהן במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה ב-4 במאי 1986.
בשנת 1992 פרש ממשחק פעיל, שימש כמאמן בבתי ספר לכדורגל, ולימים גם במחלקת הילדים של הפועל תל אביב. כיום מאמן במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון.
שמו של אקהויז מוזכר במערכון "אופסייד סטורי" של שלישיית הגשש החיוור.
חימנה ברון

חיים אישיים

בעבר הייתה בת זוגו של הכדורגלן הארגנטינאי דניאל אוסבלדו, אשר עזב למענה את אשתו, וברון עברה לחיות עמו באיטליה, שם שיחק. ב-9 במרס 2014 נולד בנם ויחד שבו לארגנטינה בפברואר 2015, כאשר חתם אוסבלדו בקבוצת בוקה ג'וניורס. בחודש מאי 2015 נפרדו. ניהלה מערכת יחסים עם שחקן הטניס הארגנטינאי חואן מרטין דל פוטרו, בשנת 2018 הם נפרדו.

קריירה בטלוויזיה

החלה את הקריירה שלה ב-1998, בהיותה ילדה, בסרט "המגדלור", בו שיחקה בתפקיד אניטה.
בשנים 1998–1999 שיחקה בסדרה "Gasoleros" בתפקיד לולי.  בשנת 2000 שיחקה חימנה בתפקיד אורח בטלנובלה הארגנטינאית "חם" בתפקיד מלנה. 
בשנת 2001 שיחקה בטלנובלה "האח של הילדים שלי" בתפקיד אניטה קמפוס. בשנת 2002 שיחקה בטלנובלה "הם אוהבים" לצד מריאנו מרטינס. שנה לאחר מכן שבה גם לעונתה השנייה. 
בשנים 2004 שיחקה לצד לוסיאנו קסטרו בטלנובלה "הרובלנים" בתפקיד מריה רודלן גונזלס. הסדרה הצליחה מאוד וזכתה לרייטינג גבוה, ושבה לשחק בעונה השנייה שיצאה ב-2005.
בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה "אתה החיים שלי" בתפקיד מריה ויקטוריה לופז. 
בשנת 2008 שיחקה בטלנובלה "מתוך אהבה אלייך" בתפקיד מריה קומפנסון מולינארי. 
בשנים 2009–2010 שיחקה בעונות 3-4 בטלנובלה המצליחה של כריס מורנה "כמעט מלאכים" בתפקיד אספרנסה באוור, לצד אמיליה אטיאס, מריאנה אספוסיטו, ניקולאס ריירה, חואן פדרו לנסאני ואאוחניה סוארס. 
בשנת 2011 שיחקה בסדרה "Los Únicos" ("היחידים") בתפקיד מריה פאולה "פולי" סאיד, לצד ניקולס ואסקס, מריאנו מרטינס ואאוחניה סוארס. 
בשנים 2012–2013 שיחקה בטלנובלה "אתה הגבר שלי" לצד חימנה אקרדי וויקטוריו ד'אלסנדרו, בתפקיד רוזה מונטס. 
בשנים 2015–2016 שיחקה בטלנובלה "אספרנסה" לצד לאלי אספוסיטו ומריאנו מרטינס. 
בשנת 2016 שיחקה למשך כמה פרקים בטלנובלה "לחנך את נינה" בתפקיד בלן. 
בשנת 2017 שיחקה בסדרה הקומית "אני רוצה לחיות לצידך" בתפקיד פלורנסיה, לצד קנדלריה מולפסה ופקונדו ארנה.
שמעיה אביאלי

ביוגרפיה

אביאלי התגייס לצה"ל במאי 1979, התנדב לקורס טיס וסיים אותו בהצטיינות במגמת מסוקי קרב ב-1981. פיקד על טייסת 113, טייסת מסוקי AH-64 אפאצ'י ולאחר מכן יצא ללימודים בארצות הברית. ב-1999 מונה למפקד בסיס עובדה ובשנים 2002 עד 2005 פיקד על בסיס פלמחים. בשנים 2006 עד 2009 שימש נספח חיל האוויר בארצות הברית ובקנדה. בשירות המילואים משמש בתפקידי הדרכה במגמת מסוקים בבית הספר לטיסה.
לאחר שחרורו משירות הקבע, מונה באפריל 2010 לראש האגף לסיוע ביטחוני (סיב"ט) במשרד הביטחון, הוא כיהן בתפקיד עד ספטמבר 2014, אז החליף אותו מישל בן ברוך.
אביאלי בעל תואר ראשון בכלכלה מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת אוברון שבארצות הברית ובוגר הקולג' ללוחמה אווירית של חיל האוויר האמריקאי.