google/wiki40b huggingface dataset:
חיים מאיר יחיאל שפירא (מוגלניצא)

רבי חיים מאיר יחיאל שפירא (תקמ"ט - ט"ו באייר תר"ט), "השרף ממוגלניצא", היה מהבולטים באדמו"רי פולין בזמנו. נכדו של רבי ישראל מקוז'ניץ.

תולדותיו

נולד לפערל בתו של רבי ישראל מקוז'ניץ ולרבי אבי עזרי זעליג שפירא מגרניץ, צאצא של המגלה עמוקות. היה תלמידם של סבו, של החוזה מלובלין, של הרב מאפטא, של היהודי הקדוש מפשיסחה ובעיקר של בנו רבי ירחמיאל רבינוביץ מפשיסחא. נישא לבתו של רבי אלעזר בנו של רבי אלימלך מליז'נסק. 
לאחר פטירת דודו וגיסו רבי משה (בנו של המגיד מקוז'ניץ) בשנת תקפ"ח החל לנהוג באדמו"רות במוגלניצא. חסידיו נאמדו באלפים מרובים ובהם אדמו"רים ורבנים חשובים ובכל זאת עם היותו אדמו"ר, היה נוסע לצדיקים כמו רבי ישכר בר מרדושיץ, רבי ישראל מרוז'ין ולרבי שלום רוקח מבעלז. הוא נודע בקדושתו ובהתלהבותו ועל כך כונה ה'שרף'. היה האדמו"ר המרכזי בפולין של החסידים שלא השתייכו ל"חדר" פשיסחא. לאחר פטירת גיסו רבי משה מקוז'ניץ נהרו אליו רבים מחסידיו וכן לאחר פטירת רבי ישכר בר מרדושיץ, אליו נסע גם לאחר כהונתו כאדמו"ר, הצטרפו אליו רבים מחסידיו וצאצאיו. כמו כן מילא את מקום דוד אשתו רבי יעקב ממוגלניצא. 
היה נשיא כולל רבי מאיר בעל הנס ליהודי פולין בארץ ישראל. נפטר בוורשה בשנת תר"ט.
אדמו"רים רבים היו נוסעים אליו בהם: רבי אלעזר מקוז'ניץ, רבי שלמה מרדומסק, רבי עמנואל וולטפרייד מפשדבורז', רבי ישראל יצחק פינקלר מרדושיץ, רבי נתן דוד רבינוביץ משידלובצא, רבי יצחק מפשיסחה, רבי יוסף ברוך מניישטאט, רבי ישכר דב מוולבורז', רבי לייבוש פסח מליפסק, רבי הלל מרדושיץ ורבי גבריאל "מלאך" מוורשה.

שושלתו

חמשת בניו של רבי חיים יחיאל מאיר שפירא ממוגלניצא כיהנו כאדמו"רים בפולין. חתניו היו רבי יהודה ממעליץ והרב אברהם אלחנן אונגר רב בקוויף ואופטשנה ואדמו"ר בקאלושין, בנו של רבי מרדכי דוד אונגר מדומברובה.

גרודז'יסק

רבי אלימלך שפירא (גרודז'יסק) (תקפ"ד, 1824 – תרנ"ב, 1892), כיהן כאדמו"ר בעיירה גרודז'יסק מזובייצקי. נחשב מגדולי צדיקי דורו והיה גם עסקן ציבורי פעיל. בניו מנישואיו הראשונים מתו עוד בחייו. לאחר פטירתו עברו חלק ניכר מחסידי גרודז'יסק לבית מדרשו של רבי מאיר יחיאל האלשטוק מאוסטרובצא. כאדמו"ר בגרודז'יסק התמנה נכדו, רבי ישראל שפירא (תרל"ד, 1874 – תש"ב, 1942). שני בניו הצעירים של רבי אלימלך מגרודז'יסק מנישואיו השניים היו: רבי קלונימוס קלמיש שפירא (תרמ"ט, 1889 – תש"ד, 1943), בעל ה"אש קודש" ו"חובת התלמידים" ורבי ישעיהו שפירא (תרנ"א, 1891 – תש"ה, 1945), "האדמו"ר החלוץ".

גרויצא

רבי משה יוסף שפירא מגרויצא (–תרמ"ח).

מוגלניצא

רבי אברהם יהושע השל שפירא (–כ"ו בסיון תרל"ח, 1878) - אדמו"ר במוגלניצא. חתן רבי ישראל יצחק מרדושיץ. בנו רבי אבי עזרא זעליג מילא את מקומו.
עוד מצאצאי רבי חיים מאיר יחיאל; המשורר ש. שלום ואחיו המחנך ד"ר יצחק שפירא.
הכל נשבר במשפחה

תקציר העלילה

אבי שחר (דב רייזר) הוא אלמן ואב לשלושה ילדים, המחליט להעסיק את שליחת הפיצה המצחיקה והשטותית ציפי (ציפי שביט) שתשמור על הילדים, תכבס ותעשה את שאר מטלות הבית. ציפי, שאין לה כלל ניסיון עם ילדים, לרוב שלומיאלית ומצחיקה כלפי הילדים של אבי - ליאת (ליאת אזר), עודד (עודד פז) ועמית (עמית בוגדנסקי).
הסדרה עוקבת דרך השתלבותה של ציפי במשפחה.
זאב קרוב

ביוגרפיה

אביו, משה קרובקה, היה עיתונאי ב"שערים". סבו הוא אליהו קורן.
למד במשך שנים רבות בישיבת "מרכז הרב". התמנה לר"מ בישיבת ההסדר קרני שומרון. לאחר מכן שימש במשך כעשור כראש ישיבת השומרון בקרני שומרון. היה דובר איגוד ישיבות ההסדר בין השנים תשע"ג עד תשע"ה וכן היה אחד מראשי האיגוד. בשנותיו האחרונות לימד בישיבות ההסדר באיתמר ובאופקים, העביר סדנאות בנושא חינוך ילדים ועיקר עיסוקו היה בייסוד והפעלת בית מדרש 'יחד' אשר נמצא ברעננה ומיועד למורים ומורות בני הציונות דתית, שמלמדים בבתי ספר ממלכתיים. כמו כן, העביר שיעורים גם במדרשת בינת בשבות רחל במסגרת תוכנית שילובים של המדרשה עם סטודנטיות להוראה ממכללת אורות ישראל.
התגורר עם משפחתו בקרני שומרון. אלמנתו היא חיה לבית אלבה, אב לשבעה. בנו הוא הקצין אהרון קרוב, מפקד מחלקה בצנחנים שנפצע אנושות במבצע עופרת יצוקה והיה לפצוע הקשה ביותר מהמבצע. גיסו הוא הרב משה הררי.
בשנים האחרונות לחייו חלה בסרטן, ונפטר ב-17 בינואר 2018, א בשבט ה'תשע"ח.
הפרלמנט של הממלכה המאוחדת

רקע היסטורי

בתקופת ימי הביניים היו ממלכות נפרדות באנגליה, סקוטלנד ואירלנד, ולכל אחת מהן היה פרלמנט נפרד. בשנת 1707 הוקם הפרלמנט של בריטניה הגדולה (אנגליה וסקוטלנד), ובשנת 1800 הוקם הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (אנגליה, סקוטלנד ואירלנד).

הפרלמנט של אנגליה

מלך אנגליה ויליאם הראשון, שעלה לשלטון בשנת 1066, הקים מועצה שסייעה לו בנושאי חקיקה. בשנת 1215 חברי המועצה החתימו את המלך ג'ון על המגנה כרטה, שחייבה את המלך לקבל את אישור המועצה המלכותית בנושאי מסים. בשנת 1265 נערכו הבחירות האזוריות הראשונות לכהונה בפרלמנט, ובשנת 1295 המלך אדוארד הראשון הקים פרלמנט שהורכב מאצילים ובכירי כנסייה, לצד נבחרי ציבור. בשנת 1327, המלך אדוארד השלישי הקים פרלמנט שהורכב משני בתים נפרדים, וקבע שחקיקת חוק תחייב אישור בשני הבתים.
בעקבות סכסוך שהיה בין המלך צ'ארלס הראשון לפרלמנט על רקע מלחמות הבישופים וגיוס כספים נוספים, החליט המלך לפזר את הפרלמנט בשנת 1629 ולא כינסו מחדש עד 1640. הפרלמנט החדש שכונה הפרלמנט הארוך והונהג על ידי הפוריטנים העביר חקיקה שמנעה את פיזור הפרלמנט ללא הסכמתו, דרשה הסכמה פרלמנטרית להטלת מיסים ואפשרה פיקוח פרלמנטרי על השרים. ההתנגשות בין תפיסות המלך והפרלמנט החריפה והביאה למלחמת האזרחים האנגלית. המלחמה הסתיימה ב-1647, ב-1649 הוצא להורג המלך צ'ארלס הראשון ועלה לשלטון אוליבר קרומוול בשנת 1653, בית הלורדים פורק, והוקם מחדש בשנת 1660. בשנת 1689, המלכים מרי השנייה וויליאם השלישי חתמו על מגילת הזכויות של הפרלמנט, שהפכה את אנגליה למונרכיה חוקתית באופן חלקי.

הפרלמנט של בריטניה הגדולה

בעקבות איחוד אנגליה וסקוטלנד לממלכת בריטניה הגדולה בשנת 1707 שני הפרלמנטים הנפרדים פורקו, ופרלמנט משותף הוקם בלונדון. במהלך המאה ה-18 כוחו של הפרלמנט התחזק - אך רוב חבריו היו אצילים, הוא נשלט למעשה על ידי המלך, והבחירות הכלליות היו נגועות בשחיתות.

הפרלמנט של הממלכה המאוחדת

בריטניה ואירלנד אוחדו בשנת 1800. בתחילת המאה ה-19 בית הלורדים נחשב לבית החזק, וחבריו שלטו גם בחברי בית הנבחרים. בעקבות רפורמות שנערכו בשנת 1832 במטרה לצמצם את התלות של בית הנבחרים בבית הלורדים, הבית התחתון התחזק.
בית הנבחרים הפך לבית החזק בתחילת המאה ה-20, ובשנת 1911 נחקק חוק שמאפשר חקיקה ללא אישור בית הלורדים.
סאל"ט

סאל"ט-1

השיחות שנפתחו ב-1967 הסתיימו ב-26 במאי 1972 כאשר נחתם הסכם סאל"ט-1 בקרמלין במוסקבה בין המזכ"ל של המפלגה הקומוניסטית ליאוניד ברז'נייב ונשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון. במסגרת הסכם סאל"ט-1 נקבעה תקרה למספר הטילים הבליסטיים שמותר ל-2 הצדדים לפרוס- 1700 משגרים לארה״ב ו- 2400 לבריה״מ. על פי ההסכם ניתן היתר להחליף טילים בליסטיים בין יבשתיים בטילים בליסטיים המשוגרים מצוללות, שנתפסו כפגיעים ולכן מגבירים את היציבות. מכיוון שההסכם לא נגע בטילי שיוט, החלו שני הצדדים לפתח טילי שיוט, המסוגלים לשאת ראשי נפץ גרעיניים. תוקפו של ההסכם הוגבל ל-5 שנים ועד אז היו מעצמות העל אמורות לשאת ולתת על הסכם חדש אך הצדדים כיבדו את ההסכם עד 1979, השנה שבה נחתם הסכם סאל״ט 2.

סאל"ט-2

השיחות שהובילו לחתימת ההסכם סאל"ט-2 נפתחו ב-1972 לאחר חתימת הסכם סאל"ט-1 אך תפסו תאוצה ב-1974 לאחר פגישה בין המנהיג הסובייטי ליאוניד ברז'נייב לנשיא האמריקאי ג'רלד פורד ב-1974 בולדיווסטוק שברוסיה. השיחות הסתיימו ב-1979, וב-18 ביוני 1979 ליאוניד ברז'נייב מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית ונשיא ברית המועצות וג'ימי קרטר נשיא ארצות הברית נפגשו בווינה, וחתמו על ההסכם. בהסכם נקבעה תקרה שווה של 2400 משגרים אסטרטגיים, והגבלת משנה של 1320 משגרים כשירים לטילים מונחים מתפצלים למטרות נבחרות. לראשונה נכללו במניין טילים מתפצלים ומפצצים אסטרטגיים. 6 חודשים לאחר חתימת ההסכם פלשה ברית המועצות לאפגניסטן וארצות הברית בתגובה לא אישרה את ההסכם בקונגרס. 
הסכמים נוספים לפיקוח והגבלת נשק נחתמו בין גורבצ'וב ורייגן, ילצין ובוש האב וולדימיר פוטין ובוש הבן.
בוטליך

היסטוריה

בשנת 1859 הגנרל-פילדמרשל אלכסנדר איוואנוביץ' בריאטינסקי הניח את אבן הפינה למצודת פראובראז'נסקי. המצודה הגנה על הדרך היחידה שעברה צמוד לנהר אנדייסקו קויסו. בשל תנאי האקלים הקשים והתפשטות מגפת המלריה המצודה הועתקה ונבנתה צמוד לגשר ברזל. כיום נותרו מהמצודה שני מגדלים מתוך שלושה וחומת המצודה.
באוגוסט 1999 בדלנים צ'צ'ניים פשטו על העיירה והשתלטו עליה באירוע שנודע בתור האירוע שהביא לפתיחת מלחמת צ'צ'ניה השנייה. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ביקר כאן מספר פעמים, לראשונה בספטמבר 1999 בעיצומו של המבצע לדיכוי הצ'צ'נים ובו ניסה להעלות את מורל החיילים ולאחר מכן ביקר ב-2008 וב-2019.

כלכלה

מרבית כלכלת המקום נסמכת על חקלאות וגידול פירות.
בעיר ממוקם בסיס צבאי שהוקם בשנת 2007 ושימש את יחידת 33 חיל המצב המקומי של הצבא הרוסי. ב-2011 המטה הכללי הרוסי הורה על העברת היחידה לעיר מייקופ. בבסיס התמקמו במקומה יחידות של המודיעין הצבאי: יחידה 1327 ויחידת ספצנאז מספר 25908 של משרד ההגנה הרוסי.
גידולי חקלאות לא מנוצלים

גידולים חקלאיים לא מנוצלים הם צמחי מזון בעלי ערך קלורי אשר אינם משמשים עתה בחקלאות הקונבנציונאלית המודרנית, אך ניתן להשתמש בהם עבור מזון, סיבים, מרעה, שמן, רפואה ותבלינים. לרוב גידולים מסוג זה אינם מגודלים בקנה מידה גדול כפי שמקובל בחקלאות המודרנית ולעיתים אף נאספים ישירות מהבר.
מבין כלל מיני הצמחים המוכרים למדע, כ-7,500 מינים שונים מוכרים כצמחי מאכל. למרות זאת, כ-95%  מכלל כמות המזון בעולם מתבססת על שלושים מינים בלבד, בראשם חיטה, אורז ותירס. גידולים עתירי יבול אלו דחקו את קבוצת גידולי החקלאות הלא-מנוצלים, שרבים מהם שימשו בחקלאות המסורתית בעבר, אשר לא התבססה על שיטות אגרו-טכניות והשקיה. לרוב מותאמים גידולים השייכים לקבוצה זו לגידול על אדמות שוליות ובתנאי סביבה קיצוניים.
דניאל קיז

ביוגרפיה

קיז נולד בברוקלין, ניו יורק, ניו יורק. בגיל 17 הצטרף לשירות הימי בארצות הברית ככלכל של ספינה. הוא סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה מברוקלין קולג', ולאחר תקופה בצילום אופנה (הוא היה שותף בסטודיו לצילום), קיבל תואר שני בספרות אנגלית ואמריקאית בלימודי לילה בזמן שלימד אנגלית בבתי ספר ציבוריים בניו יורק סיטי ביום ובסופי שבוע עסק בכתיבה.
בתחילת 1950, הוא היה עורך של מגזין ספרות זולה בשם "Marvel Science Stories" עבור העורך רוברט או. אריסמן (Robert O. Erisman) והמו"ל מרטין גודמן (Martin Goodman), שפרסמו גם את סדרות הקומיקס "Timely Comics" ו-"Atlas Comics", בשנות ה-1940 וה-1950 שבישרו את מארוול קומיקס. לאחר פרישת גודמן, קיז הפך לעורך שותף של קומיקס אטלס, תחת העורך הראשי והארט דיירקטור סטן לי. בסביבות 1952, קיז היה אחד מצוות של סופרים, שקיבלו מעמד של עורכים, שכתבו סיפורי אימה ומדע בדיוני עבור מגזיני קומיקס כמו "Journey into Unknown Worlds".
אחד מהרעיונות שלבסוף לא נמכרו לקומיקס, היווה את הבסיס לסיפור "פרחים לאלג'רנון" מאוחר יותר. קיז נזכר, "משהו אמר לי שהוא צריך להיות יותר מתסריט קומיקס."
בין 1955–1956, קיס כתב לEC קומיקס המוערכים, כולל הכותרים "Shock Illustrated" ו-"Confessions Illustrated", תחת שמו שלו ושמות העט Kris Daniels, A.D. Locke ו- Dominik Georg.
קיז המשיך ללמד כתיבה יוצרת באוניברסיטה ויין סטייט בדטרויט, ובשנת 1966 קודם לפרופסור לאנגלית וכתיבה יצירתית באוניברסיטת אוהיו, באתונה, אוהיו, שם הוא זכה לתואר פרופסור אמריטוס בשנת 2000.
נובל (מטבע)

נובל (באנגלית: Noble) הוא מטבע זהב אנגלי. הוא היה המטבע הראשון שיוצר בכמויות גדולות, שלא כמו הפני המוזהב והפלורין, שיוצרו מוקדם יותר. המטבע יוצר לראשונה בתקופתו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה, בשנים 1344-1346.
לנובל נוצרו גם מטבעות בעלי שווי מופחת של חצי נובל ורבע נובל, שיוצרו אף הם בכמויות גדולות והיו פופולריים.
ערכו של הנובל היה שישה שילינג ושמונה פני. משקלו השתנה מעט בכל הוצאה מחודשת, כדי לשמור על ערכו, עד שנת 1464, בה עלה שוויו. ב-1465 יצאה גרסה חדשה שלו, בשם אנג'ל, מטבע שהפך לפופולרי במקומו בשנים הבאות.
מיאלין

יצרני המיאלין

מעטה המיאלין נוצר בשכבות על מקטע באורך כמילימטר מהסיב, על ידי תאי תמך (גליה). במערכת העצבים המרכזית אלה אוליגודנדרוציטים השולחים זרועות לעטיפת עשרות סיבים עצביים סמוכים. במערכת העצבים ההיקפית אלה תאי שוואן העוטפים בגופם את מקטע הסיב (ראו איור). יצירת מעטה המיאלין נמשכת עד גיל ההתבגרות לערך. תאי שוואן עשויים להתחדש לאחר פגיעה, אך אוליגודנדרוציטים אינם מתחדשים.
בין מקטעי הסיב העטופים במיאלין יש אזורים באורך 1-2 מיקרון העשירים בתעלות יונים ממותגות-מתח. אזורים אלה, הנקראים מרווחי ראנוויה, משמשים להגברת הדחף העצבי העובר בסיב. הדחף העצבי דועך לאטו במעבר ממרווח ראנוויה אחד למשנהו, ובזכות שכבת המיאלין מואטת דעיכה זו.

תפקיד מעטה המיאלין

מעטה המיאלין מקטין באופן ניכר את המוליכות והקיבול החשמליים של קרום הסיב העצבי. כתוצאה מכך, מתארך קבוע הזמן האפייני לזליגת זרם חשמלי מהסיב, ומצטמצמת הנחתת הזרם החשמלי העובר בסיב. בפרט, בסיבים מצופי מיאלין מהירות הדחף העצבי גדלה ביחס ישר לקוטר הסיב, בעוד שבסיבים חשופים היא גדלה ביחס לשורש הריבועי של קוטר הסיב. הודות לכך, סיבי עצב העטופים במיאלין מסוגלים להעביר דחפים עצביים במהירות דומה לזו של סיבים חשופים עבים הרבה יותר. המזעור המושג מאפשר למוחם של בעלי חוליות להכיל מספר גדול הרבה יותר של תאי עצב וסיבים המקשרים ביניהם.
מיאלין ממלא תפקיד מעניין בהולכת תחושת כאב בבני אדם. כאב "חד" מועבר על ידי סיבים "מהירים" המצופים מיאלין (Aδ fiber) ואילו כאב עמום ומתמיד מועבר על ידי סיבים "איטיים" שאינם מצופים מיאלין (C fiber). זהו המקרה היחיד המוכר בבני אדם של סיבים עצביים תחושתיים (סנסוריים) שאינם מצופים במיאלין. בהתאמה, מהירות הולכת דחפים עצביים בסיבים חשופים אלה נמוכה מ-2 מטרים לשנייה.

הרכב המיאלין

המבנה וההרכב הכימי של מעטה המיאלין משתנה בהתאם לסוג התא היוצר אותו, אך תפקידו כמבודד חשמלי זהה כל המקרים. חומצות שומן מהוות כ-80% ממסת המיאלין, והיתר תורמים חלבונים ייעודיים. המרכיב העיקרי במיאלין היא גליקוליפיד בשם גלקטו-צרברוסיד (Galactocerebroside), שהינה חומצת שומן זרחתית עם שייר גלקטוז. 
צבעו הלבנבן של המיאלין הוא המקנה לסיבי עצב עטויי מיאלין את צבעם האופייני, ועל כן האזורים במוח הגדול ובחוט השדרה שמורכבים ברובם מסיבי עצב נקראים "החומר הלבן".
אסיסאט אושואלה

חייה

אושואלה נולדה באוקטובר 1994 בעיר איקורודו שבדרום מערב ניגריה, וכשהייתה בת 15 החלה לשחק במדי "רובו" מהליגה הניגרית. שנתיים לאחר תחילת הקריירה שלה, ב-22 באוקטובר 2011, ערכה אושואלה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ניגריה, במשחק נגד קמרון. מספר חודשים אחר כך, היא לקחה חלק בטורניר הגדול הראשון שלה - אליפות אפריקה שנערכה בגינאה המשוונית, וסיימה עם ניגריה במקום הרביעי.
ב-2013 הצטרפה אושואלה לאחת הקבוצות המובילות בניגריה - ריברס אנג'לס, וכבר בעונה הראשונה זכתה איתה בגביע המדינה. השנה שלאחר מכן הייתה אחת השנים הפוריות ביותר בקריירה של אושואלה: היא זכתה עם קבוצתה בדאבל המקומי, סיימה כמלכת השערים וכשחקנית המצטיינת של גביע העולם עד גיל 20 לאחר שהובילה את ניגריה לגמר הטורניר, ונבחרה לשחקנית המצטיינת בסיומה של אליפות אפריקה שבה זכתה עם הנבחרת הבוגרת. בעקבות הישגיה באותה שנה היא קיבלה מנשיא ניגריה, גודלאק ג'ונתן, את עיטור הכבוד הניגרי (Order of the Niger). 
בינואר 2015 עזבה אושואלה את הליגה הניגרית וחתמה בליברפול ליידיס, אלופת הליגה האנגלית. במהלך עונתה הראשונה בקבוצה היא החמיצה חודשיים עקב פציעה בברך, ושיחקה רק בתשעה משחקי ליגה. בקיץ של אותה שנה, נכללה אושואלה בסגל הנבחרת לטורניר גביע העולם שנערך בקנדה. בטורניר עצמו שובצו הניגריות לבית קשה עם אוסטרליה, ארצות הברית ושוודיה, וסיימו במקום האחרון עם נקודה אחת בלבד. אושואלה, שפתחה בהרכב הראשון בכל שלושת משחקי הטורניר, כבשה שער אחד בתיקו מול שוודיה והציגה יכולת טובה. 
בתחילת 2016, לאחר עונה אחת בלבד בליברפול, הצטרפה אושואלה ליריבתה - ארסנל ליידיס.
עקב גלאפגוס

מאפיינים

עקב גלאפגוס דומה בגודלו לעקב אדום-הזנב: אורכו כ-55 סנטימטרים ממקורו עד לזנבו, מוטת כנפיו כ-120 סנטימטרים. הנקבות גדולות מן הזכרים באופן משמעותי. מלבד הגודל, אין הבדלים משמעותיים בין הזוויגים. אצל הפרטים הבוגרים, רוב הגוף חום כהה-שחור, ונוצות הכנפיים והזנב אפורות או חומות בהירות. מקורם שחור-אפרפר ורגליהם צהובות. הפרטים הצעירים הם חומים-שחורים, עם כתמים צהבהבים-לבנים. מקורם של אלו כחול-אפור, ורגליהם - צהובות ירוקות.
תזונתם של עקבים אלו מורכבת בעיקרה מארבה, מנדלים גדולים, מלטאות לבה קטנות, מנחשים, ממכרסמים ומפגרים. לעיתים רחוקות יותר הם יאכלו איגואנות (יבשתיות או ימיות) וצבים ימיים. הציד מתבצע בקבוצות המונות שניים או שלושה פרטים. בעת הציד העקבים נוסקים לגובה 50 עד 200 מטרים, וכשאחד מהם מאתר טרף, הוא מסמן ליתר חברי הקבוצה. העקב הדומיננטי ביותר ניגש ראשון לטרף ויאכל ממנו עד שישבע, בעוד שיתר הפרטים בקבוצה יחכו בסבלנות לתורם לאכול מן השלל. עופות אחרים באיים מפחדים מעקב זה. אף שהוא לא מסוגל ללכוד עוף אחר כשהוא בוגר ובריא, לעיתים יצליח ללכוד פרטים בוגרים חלשים או חולים, או פרטים צעירים. זהו הטורף היחיד בכל הארכיפלג. הוא אינו פוחד מן האדם, ובצעירותו הסקרנות מביאה אותו להסתובב בסמוך למחנות האדם ולהיזון משאריותיו.
מכיוון שארכיפלג גלאפגוס נמצא בסמוך לקו המשווה, העונות כמעט ואינן משתנות במהלך השנה, ולכן אין עונת רבייה מוגדרת. ההזדווגות נעשית על ענף או בזמן תעופה. היא מתחילה כאשר הזכר מתקיף לכאורה את הנקבה על ידי צלילה לכיוונה מאחור, ואז עוקב אחריה כאשר היא עפה לענפים נמוכים יותר. הזכרים הם לרוב מונוגמיים, בעוד שהנקבות עשויות להזדווג עם (עד) שבעה זכרים במהלך עונת רבייה יחידה. במהלך עונת הקינון, הנקבה ובו זוגה ישתפו פעולה בכל שגרת יומם: בהגנה על הקן, בדגירה על הביצה ובהאכלת הגוזלים.
הקנים נבנים על עצים נמוכים, על סלעי לבה או אף על האדמה. הקן הוא "רב פעמי", כלומר משמש את בעליו משך כמה שנים, ולכן במרוצת הזמן הוא הופך לגדול למדי. כך, קוטרו עשוי להגיע לכמטר ועשרים סנטימטרים. הוא עשוי מקלות, עשבים, קליפות עצים, עלים ומחומרים רכים אחרים המצויים בהישג כנפיו של העקב. הזוגות שוהים יחד רוב זמנם, ועל-פי רוב גם סמוך לקן. הם דואגים לתחזק את הקן באופן שוטף. גודל התטולה נע בין ביצה לשלוש ביצים, שצבען לבנן-ירוק. משך הדגירה כ-37 עד 38 ימים. הצאצאים יעופו לראשונה כ-50 עד 60 ימים לאחר בקיעתם. הם יגיעו לבגרות מינית בגיל שלוש שנים.
מחקר שנערך ב-2005 בדק את הקשר בין עקב גלאפגוס לעקב בונאפרט, שהוא בעל החיים הקרוב ביותר אליו מבחינה גנטית, ומצא כי האב הקדמון של עקבי גלאפגוס התיישב באיים לפני כ-300,000 שנים לערך.

לקריאה נוספת

Bollmer, Jennifer L.; Kimball, Rebecca T.; Whiteman, Noah Kerness; Sarasola, José Hernán & Parker, Patricia G. (2005): Phylogeography of the Galápagos hawk (Buteo galapagoensis): A recent arrival to the Galápagos Islands. Molecular Phylogenetics and Evolution 39(1): 237–247. doi:10.1016/j.ympev.2005.11.014 (HTML abstract)
יום הזיכרון לרחבעם זאבי

יום הזיכרון לרחבעם זאבי נקבע על ידי הכנסת בחוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005, שנחקק בעקבות הצעת חוק פרטית. יום הזיכרון חל בל' בתשרי, יום הירצחו של השר רחבעם זאבי.
אייסטולף

אייסטולף (בכתיב לטיני: Aistulf‏, מת ב-756) היה, מ-744, דוכס פריולי; הפך למלך הלומברדים חמש שנים מאוחר יותר והחל משנת 751 נשא גם בתואר דוכס ספולטו. אייסטולף היה בנו של פמו שהיה הדוקס (Dux) של פריולי.
אחרי שפמו, אביו של אייסטולף, כלא את הפטריארך קליקסטוס ב-731, ציווה מלך לומברדיה ליותפראנד על החלפתו בבנו הבכור, רטכיס. רטכיס ואיילסטולף השתתפו שניהם בקרבותיו של ליותפראנד נגד הדוקס המורד של ספולטו, טרנסמונד השני. לאחר תקופה קצרה שבה מלך הילדפראנד, עלה רטכיס לכס המלוכה. אייסטולף אם כן ירש בהדרגה בתפקידיו את אחיו, רטכיס (ולא את אביו, שנמלט על נפשו עד שרטכיס הצליח לשכך את זעמו של ליותפראנד). אחרי שרטכיס הפך למלך לומברדיה, ירש אייסטולף את תואר הדוקס. ב-749 החליט רטכיס לפרוש למנזר ואייסטולף הפך למלך. אייסטולף המשיך את מדיניות אחיו, של התפשטות ומתקפות נגד הכס הקדוש ונגד האקסרכיה של רוונה מטעם האימפריה הביזנטית. ב-751 הוא הצליח לכבוש את העיר רוונה ואיים על רומא, תוך שהוא דורש מס גולגולת. באותה שנה הצליח גם לכבוש את איסטריה מידי הביזנטים.
האפיפיורים התקשו להתמודד עם הסכנה ועם חוסר האונים של הקיסר הביזנטי, ופנו לבקשת עזרה למאיורדומוס מן השושלת הקרולינגית של ארמון אוסטרזיה, שמלכו בפועל על ממלכת הפרנקים. בשנת 741 ביקש גרגוריוס השלישי סיוע מקרל מרטל, אבל הלה היה עסוק בלחימה באזורים אחרים. ב-753 ביקר האפיפיור סטפנוס השני את בנו של מרטל, פפין הגוץ, שהכריז על עצמו כמלך הפרנקים תוך הסכמה של האפיפיור זכריאס. כאות תודה לתמיכת הכס הקדוש בהמלכתו, חצה פפין את הרי האלפים והביס את אייסטולף (ראו מתת פפין). השטחים שאייסטולף כבש באזור אמיליה-רומאניה ופנטפוליס ניתנו לאפיפיור.
אייסטולף מת בתאונת ציד ב-756 ודזידריוס ירש את כס המלוכה של לומברדיה.
נבחרת ישראל בכדורעף נשים

היסטוריה

אף שליגת העל בכדורעף נשים החלה לפעול ב-1961, השתתפה הנבחרת באליפות העולם שנערכה בפריז ב-1956. בשלב הבתים הפסידה הנבחרת בשלוש מערכות לנבחרות ארצות הברית וברית המועצות (שזכתה בסופו של דבר באליפות העולם), וגברה בתוצאה זהה על נבחרת לוקסמבורג. במשחקי הדירוג על מקומות 17-11, גברה על נבחרות גרמניה המערבית ואוסטריה, והפסידה לנבחרות בלגיה, ברזיל וצרפת, ודורגה במקום ה-14. הייתה זו הפעם היחידה בה השתתפה הנבחרת באליפות העולם.
ב-1967 העפילה הנבחרת הראשונה לאליפות אירופה, שנערכה באיסטנבול. בשלב הבתים סיימה הנבחרת במקום השני, לאחר שגברה על נבחרת שוודיה 0-3 ועל נבחרת טורקיה 1-3, והפסידה לנבחרת בולגריה 3-0. היא העפילה למשחקי הדירוג 8-1, והפסידה בכל משחקיה, לנבחרות ברית המועצות, גרמניה המזרחית, הולנד, הונגריה, פולין וצ'כוסלובקיה. המקום השמיני, בו דורגה, היה גם ההישג הטוב ביותר של הנבחרת באליפויות אירופה.
ב-1971 שוב העפילה הנבחרת לאליפות אירופה, שנערכה באיטליה. בשלב הבתים גברה על נבחרת אנגליה 0-3 והפסידה לנבחרת הונגריה באותה תוצאה, וסיימה במקום השני. במשחקי הדירוג 12-7 גברה רק על נבחרת שווייץ, והפסידה לנבחרותיהן של איטליה, גרמניה המערבית, הולנד ורומניה. בסיום המשחקים דורגה במקום ה-11.

שנת 2007 ואילך

במשך קרוב לארבעים שנה דשדשה הנבחרת, ולא העפילה לאליפות אירופה. בשנת 2007 החליט איגוד הכדורעף בישראל על קידום הנבחרת, במטרה להעפיל לאולימפיאדת לונדון (2012), בפרויקט שזכה לכינוי "פרויקט זלינגר". למאמן הנבחרת מונה אריה זלינגר, מבכירי מאמני הכדורעף בעולם. הנבחרת אימצה תוכנית אימונים שונה מהמקובל בנבחרות אחרות, והיא מתאמנת מדי יום במכון וינגייט. המאמצים נשאו לראשונה פירות בטורניר הליגה האירופית בשנת 2010. הנבחרת סיימה את שלב הבתים, בו התמודדה מול נבחרות טורקיה, יוון וספרד, סיימה במקום השני והעפילה לשלב הפיינל פור שנערך באנקרה. בחצי הגמר הפסידה לנבחרת סרביה, ובמשחק על מדליית הארד הפסידה למארחת טורקיה.
בשנת 2011 העפילה הנבחרת, לראשונה מזה ארבעים שנה, לאליפות אירופה שנערכה בספטמבר באיטליה ובסרביה. היא הפסידה בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים, לנבחרות פולין, צ'כיה ורומניה, ודורגה במקום ה-16 והאחרון. 
בנובמבר 2011 התמודדה הנבחרת על ההעפלה לאולימפיאדת לונדון. בבית המוקדמות גברה על נבחרת יוון 2-3, הפסידה לנבחרת הולנד 3-0 וסיימה במקום השני. בשלב הבא, שנערך בשיטת נוקאאוט, הפסידה לנבחרת קרואטיה 3-1 והודחה מהמוקדמות.
ב-2012 סיימה הנבחרת במקום השלישי בבית במסגרת הליגה האירופית.
ב-2013 סיימה את הליגה ללא ניצחונות.
במסגרת מוקדמות אליפות העולם שתתקיים בהולנד בספטמבר 2015 שיחקה הנבחרת בשלב השני, אך למרות כמה ניצחונות לא הצליחה להעפיל לאליפות עצמה.

סגל הנבחרת

נכון לשנת 2015, חברות בסגל הנבחרת מורן צור (קפטנית), טלי ארטמנקו, גלית דבש, שאנה ברגאגליו, אניה ויליקי, דשה ליקצ'נבקובה, רון פונטי, ג'יזל רודריגז, אניטה גליק, סופי סטאריקוב, שני פחם ואנסטסיה שבוטרוב.
Back to December

רקע ושחרור

על פי סוויפט, "Back to December" הוא הפעם הראשונה שהיא אי פעם מתנצלת למישהו בשיר. היא המשיכה, "אני אף פעם לא הרגשתי צורך להתנצל בשיר לפני כן. אבל בשנתיים האחרונות אני חווה הרבה. סוגים רבים ושונים של הפקת לקחים. ולפעמים אתה לומד לקח מאוחר מדי, בשלב זה אתה צריך להתנצל, כי אתה היית פזיז". המבקרים העריכו כי השיר הוא התנצלותה של סוויפט  להחבר שלה לשעבר, שחקן סדרת דמדומים, טיילור לאוטנר, כאשר הדבר נובע, בחלקו, מהמילים "עורך השזוף, החיוך המתוק שלך". לאוטנר אישר את השמועות הללו ובמקביל קידם את סדרת הטלוויזיה מלכות הצעקה ב-2016. השיר פורסם לראשונה כסינגל שיווקי מהאלבום Speak Now ב-12 באוקטובר 2010 כחלק הבלעדי של הקמפיין על ידי חנות האייטונס לקראת האלבום. ב-15 בנובמבר 2010, השיר יצא לאור בתור הסינגל השני מתוך האלבום.
מנחם תעיזי

מנחם תעיזי (12 במרץ 1978, ד' באדר ב' ה'תשל"ח - 3 בדצמבר 2012, י"ט בכסלו תשע"ג), היה סופר, משורר וצייר קומיקס ומאייר חרדי.

ביוגרפיה

נולד לשמואל וזהבה תעיזי, למד בישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש צפת. לאחר לימודיו נישא לאבישג ולהם ששה ילדים. גיסו הוא העיתונאי אבי רוזן.
אייר ספרים רבים וכתב מספר ספרי קומיקס, ופרסם טורי קומיקס בהמשכים בעיתוני רשת קו עיתונות.
תעיזי היה חסיד חב"ד, ובשנותיו האחרונות שימש כשליח חב"ד באילת.
בי"ט בכסלו תשע"ג ביקר בירושלים, מעד ונפל מחומות העיר העתיקה באזור שער האשפות, ונקבר בחלקת התימנים, בבית הקברות בהר הזיתים.
סיוט ברחוב אלם

תקציר העלילה

לאחר שסבלה מסיוטים, טינה גריי (אמנדה ויס), תלמידת תיכון אמריקאית, מבקשת מחברתה הטובה ננסי תומפסון (הת'ר לאנגנקאמפ) שתבוא לישון אצלה, מאחר שהוריה השאירו אותה בבית לבדה. אל השתיים מצטרפים גלן לנץ (ג'וני דפ), בן-זוגה של ננסי, ורוד ליין (ניק קורי), החבר-לשעבר של טינה. הארבעה מגלים, להפתעתם, שבתקופה האחרונה החלו כולם לחוות סיוטים על אותו אדם נוראי ומזוויע, שיש לו כפפת סכינים, הלבוש בסוודר אדום-ירוק וחובש כובע מגבעת חום.
כשחבריה לכיתה מתחילים למצוא את מותם בזה אחר זה, ננסי מתחילה לחשוד כי ישנו קשר הדוק בין הנעשה באותו חלום משותף, לבין המציאות, והיא חוששת מלהירדם ולישון. אימה האלכוהוליסטית של ננסי, מארג' (רוני בלקלי), לוקחת אותה למעבדת שינה, ושם ננסי מגלה כי יש ביכולתה להפוך את חלומותיה למציאות - היא מתעוררת מחלום כאשר היא אוחזת בכובע מרופט, בו מופיע השם פרד קרוגר, אשר היה בידה כשהייתה בתוך החלום. מארג', מזועזעת מהתגלית, מתוודה בפני ננסי כי אותו יצור מסתורי היה בעבר אדם חי וקיים, שענה לשם פרד קרוגר. קרוגר (רוברט אנגלונד) היה רוצח ילדים מטורף, שהטיל טרור על דיירי רחוב אלם לפני מספר שנים. הוא נתפס לבסוף, אך בשל תקלה טכנית בעת מעצרו, שוחרר לחופשי. בשל כך הורי הקורבנות הנזעמים החליטו לקחת את החוק לידיהם, ושרפו את פרדי בעודו בחיים. לננסי מתברר כי אימה הייתה בין המשתתפים בלינץ', לאחר שנכשלו מלהעמיד את פרדי לדין.
ננסי מחליטה לנסות ולהוציא את קרוגר מהחלום אל המציאות, על מנת שאביה (ג'ון סקסון), ראש תחנת המשטרה המקומית, יוכל לעצור אותו. היא אכן מצליחה להוציא את קרוגר ומנצחת אותו לבסוף, אך לא לפני שהוא הורג את מארג'.
למחרת בבוקר, ננסי נראית נכנסת למכונית ביחד עם גלן, טינה ורוד, כולם בריאים ושלמים שוב, בדרכם לבית הספר. מארג' אומרת לננסי כי היא מתכוונת לוותר על שתייה, וננסי אומרת לה כי ישנה טוב בליל אמש. קרוגר משתלט על מכוניתו של גלן ברגע שננסי נכנסת פנימה, ובעוד המכונית מתרחקת במהירות עם ננסי צורחת אל עבר אמא שלה, מארג' נמשכת דרך החלון שבדלת הכניסה על ידי ידו של קרוגר - שעליה כפפת הלהבים שלו, רמז לכך שקרוגר הצליח להוליך שולל את ננסי, וכי למעשה הוא עדיין חי.

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 94% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes על בסיס 42 ביקורות.