google/wiki40b huggingface dataset:
גולדה בנצ'יק

חייה

גולדה בנצ'יק נולדה בקישינב, האימפריה הרוסית וכעבור כמה שנים, ב-1918 החבל (בסרביה) סופח לרומניה. גולדה או בשם הרוסי "אולגה", שנולדה במשפחה של יהודים עניים, עבדה בבית מלאכה לתפירת מזרנים ובגיל 12 נעצרה לראשונה באשמת השתתפות בשביתה. למרות גילה הצעיר הוכתה ונכלאה. היא המשיכה לפעול במסגרת ארגוני העובדים ולהשתתף בשביתות והפגנות. היא נישאה למשורר הקומוניסטי אלכסנדרו ז'ר ויחד פעלו במסגרות של פועלים. בשנת 1933 נעצרה במהלך הפגנה אנטי פשיסטית ונידונה לכמה חודשי מאסר. לאחר שחרורה החליטו השניים לעזוב את רומניה ובשנת 1938 עברו לצרפת, שם פעלה במתן סיוע לפליטים הרפובליקנים של מלחמת האזרחים בספרד (בעלה נלחם שם לצד הרפובליקנים) ובהעברת נשק לצד הרפובליקני.
בשנת 1939 ילדה את בתה, דולורס, הקרויה על שם הלוחמת הקומוניסטית הספרדיה, דולורס איברורי שכונתה La Pasionaria. לאחר כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית הצטרפה לרזיסטנס ופעלה באזור פריז במסגרת הקבוצה המפורסמת של מיסאק מנוחיאן, F.T.P. – M.O.I. - Francs-Tireurs Partisans שפעלה במסגרת Main d’Oeuvre Immigrée, הגלגול החדש של מה שהיה Mouvement Ouvrier International עם אותם ראשי תיבות. 
הקבוצה כללה מעט יותר מעשרים לוחמים, מרביתם מהגרים וכמחציתם יהודים. במסגרת תפקידיה בקבוצה, גולדה בנצ'יק, במסווה שם הקוד Pierrette, הרכיבה פצצות והעבירה חומרי נפץ וכלי נשק ממקום למקום, לפי הצרכים המבצעיים. הקבוצה ביצעה במהלך 20 חודשים 229 פעולות מזוינות, כולל חיסולו של גנרל אס אס יוליוס ריטר, הממונה על עבודות הכפייה. במהלך התקופה הזאת מסרה גולדה את בתה למשפחה כפרית והייתה מבקרת אותה רק בשבתות.
בנובמבר 1942 נעצרו על ידי הגסטפו 23 מפעילי הקבוצה ובהם גם גולדה בנצ'יק שנעצרה בשעה שנפגשה עם אחד מראשי הקבוצה, מרסל ראימן (Marcel Rayman). אחרי משפט מהיר הוצאו להורג ביריה כל הגברים. על פי חוקי צרפת לא היה עונש מוות לנשים, לכן אולגה הועברה לשלטונות גרמניה הנאצית בשטוטגרט, ששפטו אותה מחדש ודנו אותה למוות. גם אחרי שנידונה למוות נמשכו חקירותיה בעינויים, אך היא לא הלשינה על חבריה. בעמוד 103 של המדריך למשפט פלילי של הוורמכט נכתב:
...חולי נפש ונשים בהריון לא יכולים להיות נידונים למוות; ביום גזר הדין השופט קובע את השעה והמקום של ביצוע גזר הדין ומוסר אותם למעוניינים בכך, אך לא לנידונים: ביצוע גזר הדין של הגברים נעשה בירי ושל הנשים בעריפה.
ב-20 במרץ 1944 היא הועברה לקארלסרוהה לתא מואר יום ולילה. לגולדה נודע על גזר דינה מכך שארוחותיה שופרו וניתנו לה סיגריות ואלכוהול באופן חופשי. ביום הולדתה ה-32, בשעה 5:00 בבוקר, הוצאה להורג באמצעות גיליוטינה.  לפני מותה היא כתבה מכתב פרידה לבתה הפעוטה, מכתב שהשתמר למרות הגלגולים שעבר ולבסוף הצלב האדום העביר אותו לידי הבת.
רומניה הקומוניסטית התגאתה בה ופיארה אותה ורחובות נקראו על שמה, אך לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי שונו שמות הרחובות, הלוחות עם שמה נעקרו ממקומם והיא אינה מוזכרת עוד.
יורוליג (נשים)

מחזיקות הגביע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
מינור (אלגברה ליניארית)

באלגברה ליניארית, מינור של מטריצה ריבועית נתונה הוא המטריצה המתקבלת ממחיקת שורות ועמודות במספר שווה. את המטריצה המתקבלת ממחיקת השורה ה- והעמודה ה- ב- A, מסמנים ב-  או ב- . לעיתים מעדיפים להגדיר מינור דווקא כדטרמיננטה של מטריצה זו. לדוגמה, עבור המטריצה , 
המינור  שווה למטריצה , או (לפי ההגדרה השנייה) שווה לסקלר .
אם השורות והעמודות הן בעלות אותם מספרים סידוריים, המינור הוא מינור ראשי, למשל עבור המטריצה  המוזכרת להעיל, המינורים הראשיים (לפי ההגדרה הראשונה) שלה הם .
אחד השימושים העיקריים של מינורים הוא בנוסחת קרמר, המאפשרת לחשב את המטריצה ההפכית למטריצה נתונה, באופן הבא:   (נוסחה זו מתקבלת גם מן המשפט המרכזי עבור המטריצה המצורפת). שימוש נוסף הוא שיטת חישוב לדטרמיננטה הנקראת "פיתוח לפי מינורים".
פרוטאין קינאז A

פרוטאין קינאז A (ובקיצור PKA), שייך למשפחה של אנזימים שפעילותם תלויה ברמת ה-cyclic AMP בתא. אנזים זה משמש במספר תפקידים בתא ובהם: בקרה על גליקוגן, סוכר ומטבוליזם של ליפידים. PKA הוא הטרו-טטרמר המורכב מדימר (שתי יחידות) רגולטורי ושתי יחידות קטליטיות.

פעילותו של PKA

PKA מזרחן חלבונים שונים וכך משפיע על פעילותם, יכול לשפעל או לעכב אותם. הזירחון נעשה בשיירים של תראונין או סרין. PKA משמש לתפקידים שונים בהתאם לאופי התא שבו הוא נמצא. לדוגמה, PKA מזרחן אנזימים רבים החשובים בתהליכי מטבוליזם.

מנגנון הפעילות

cAMP משמש כאפקטור אלוסטרי חיובי של האנזים. כאשר ריכוז ה-cAMP נמוך, תתי היחידות הקטליטיות קשורות לתתי היחידות הרגולטוריות. במצב זה היחידות הרגולטוריות חוסמות את האתר הפעיל של היחידות הקטליטיות ולכן הן אינן פעילות. כאשר ריכוז ה-cAMP עולה (לדוגמה בעקבות שפעול של אדנילאט ציקלאז על ידי חלבון Gαs) ה-cAMP נקשרים לאתרי הקישור ביחידות הרגולטוריות (שני אתרים בכל שרשרת רגולטורית; סה"כ 4 יחידות cAMP). הקישור משרה שינוי מבני באנזים וגורם לשחרור של היחידות הקטליטיות. לאחר ניתוקן מהרגולטוריות, תתי היחידות הקטליטיות פעילות.

עיכוב

PKA מבוקר על ידי רמת cAMP כפי שתואר קודם לכן. ישנה בקרה נוספת על תת-היחידות הקטליטיות על ידי פוספורילציה. הבקרה מתרחשת על ידי עיכוב בהיזון חוזר. אחד הסובסטרטים שמשופעל על ידי קינאז הוא פוספודיאסטראז שיודע להמיר cAMP ל-AMP, דבר אשר גורם לירידה ברמת ה cAMP אשר יכולים לשפעל את PKA.
Virtual XI

נושאי שירים

כאמור, השירים והליריקות חורגים מעט מהסגנון הרגיל של איירון מיידן, כנראה עקב השפעתו של הסולן בלייז ביילי. "The Angel and the Gambler" עוסק במישהו שלא מפחד לקחת סיכונים, "Lightning Strikes Twice" מבקש מאיתנו שלא לדחות משהו רק משום שהוא נראה בלתי סביר. "The Clansman" מספר על ניסיונם של הסקוטים לקבל עצמאות מבריטניה של ימי הביניים, "The Educated Fool" הוא שיר פילוסופי שעוסק בעובדה שעל כל בן אדם לקבל יותר ויותר אחריות כבוגר מבלי לקבל תשובות על החיים. "Don't Look to the Eyes of a Stranger" מראה את השקפת העולם של סטיב האריס לגבי הסכנות שקיימות בעולם מנקודת מבטו של אבא. השיר האחרון, "Como Estais Amigos" מוקדש לנופלים במלחמת פוקלנד בין בריטניה לארגנטינה. זהו האלבום היחידי בו השיר הסוגר של האלבום לא נכתב על ידי סטיב האריס. בנוסף, זהו אחד משני השירים היחידים של איירון מיידן ששמותם אינם באנגלית (השיר השני הוא "El Dorado" מהאלבום The Final Frontier).
עם חזרתם של ברוס דיקנסון ואדריאן סמית' ללהקה בשנת 1999, רק השירים "Futureal" ו-"The Clansman" נשארו בסט של הלהקה בהופעות חיות- "Futureal" בוצע בסיבוב ההופעות של 1999, ואילו "The Clansman" בוצע בכל סיבוב הופעות של הלהקה בין השנים 1998-2003. כמו כן גרסה חיה של "The Clansman" מופיעה באלבום ההופעה Rock in Rio שהוקלט בשנת 2001.
הסטוג'ס

הסטוג'ס היא להקת רוק אמריקאית הנחשבת למבשרת מוזיקת הפאנק (Punk).
הסטוג'ס בהנהגת הזמר איגי פופ פעלה משנת 1967 ועד לשנת 1974. בתקופה זו הקליטה הלהקה מספר אלבומי אולפן אשר נחשבו פורצי דרך בתחום המוזיקה, על ידי הצליל הגס והאלים שבישר למעשה את סגנון הפאנק שהופיע בסוף שנות ה-70. הופעותיה של הלהקה נחשבו גם הם לאירועים מושכי תשומת לב, וזאת בזכות הופעותיו הבוטות והפרועות של סולן הלהקה איגי פופ, שהופיע לרוב ללא חולצה, התפרע על הבמה וקפץ אל תוך הקהל.
בעקבות סכסוכים פנימיים בין חבריה, התפרקה הלהקה בשנת 1974, וכל אחד מחברי הלהקה פנה לדרכו, כשהבולט מבין החברים, איגי פופ יצא לקריירת סולו מצליחה.
בשנת 2003 שבו חברי הלהקה להופיע בפני קהל, ואף הוציאו אלבום חדש.

היסטוריה

איגי פופ הנער ניגן במספר להקות מאזור אן ארבור שבמישיגן ביניהן הפריים מוברס והאיגואנס. איגי ספג השראה שהובילה אותו להקים את הסטוג'ס לאחר שחזה בהופעה של להקת הדלתות באן ארבור.
רון אשטון היה הגיטריסט וסקוט אשטון אחיו היה המתופף. אל האחים הצטרף נגן הבס דייב אלכסנדר. הופעת הבכורה של הלהקה הייתה באוניברסיטת מישיגן בשנת 1967. הסטוג'ס תויגו בכינוי "הסטוג'ס הפסיכדליים" כאשר נגנו עם להקת MC5 בגראנד בולרום שבדטרויט. בהופעה זו איגי צלל לתוך הקהל וספג חבטות מאיש בקהל.
הסטוג'ס במהרה זכו לתדמית פרועה. איגי היה ידוע כמשולהב במיוחד על הבמה. בהופעה אחת אף ניסה לנגן על שואב אבק.
בשנת 1968 הוחתמה הלהקה על ידי Elektra Records ושנה לאחר מכן הוציאה את אלבום הבכורה שלה שנקרא בפשטות The Stooges.
בין שיריה המוכרים של הלהקה: "1969", "I Wanna Be Your Dog", "No Fun", "Loose","T.V. Eye", "Raw Power", "Gimme Danger" ו-"Search and Destroy".
בשנת 2007 לאחר שנים רבות של הפסקת פעילות באולפני הקלטות, שבה הלהקה והוציאה את אלבום האולפן הרביעי של הלהקה "The Weirdness", כמו כן הקליטה הלהקה שיר מחווה "You Better Run", לנגן הבלוז הוותיק ג'וניור קימברוג'. בין השנים 2003-2008 הופיעה הלהקה בכל רחבי העולם. במהלך מסע זה הופיעה הלהקה לראשונה בישראל (ב-7 ביולי 2007). מסע ההופעות נקטע מספר פעמים בשל אירועים מצערים שפקדו את הלהקה ובהם גניבת הציוד כולו במונטריאול. בספטמבר הופיעה הלהקה בפעם האחרונה עם רון אשטון שנפטר מהתקף לב בינואר 2009.
בראיון במאי 2009, הכריז פופ כי הוא עומד לשוב ולאחד את חברי הלהקה יחד עם הגיטריסט ג'יימס וויליאמסון ולהופיע עם שירי האלבום Raw Power תחת השם "איגי והסטוג'ס". בדצמבר של אותה שנה, הוכרז כי הלהקה מועמדת להצטרף להיכל התהילה של הרוק במהלך שנת 2010.
אריסטובולוס הראשון

קורות חייו

אריסטובולוס ואחיו אנטיגונוס הראשון שיתפו פעולה, עוד בתקופת חיי אביהם, במלחמה לכיבוש השומרון והנחילו תבוסה למלך הסלאוקי אנטיוכוס התשיעי שבא לעזרתה. במסגרת המלחמה הזו הם כבשו את בית שאן והגלו את תושביה, וגם כבשו את שומרון, הרסו אותה, והגלו אף את תושביה.
על פי יוספוס את משרת הנשיאות ייעד הורקנוס לאשתו, אך משעלה אריסטובולוס לשלטון הוא כלא את אמו עד שגוועה, וגם את אחיו, פרט לאנטיגונוס הראשון, שהיה קרוב אליו בשנים ואהוב עליו, אשר על כן חלק לו מכבודו.
הישגו הגדול של אריסטובולוס, שבוצע על ידי אחיו, היה כיבוש שטחי הגליל ובעיקר כיבושם וגיורם של היטורים, שבט ערבי צפוני. בתקופת שלטונו הקצרה, שארכה שנה בלבד, הספיק יהודה אריסטובולוס לכבוש את עמק יזרעאל ולגייר את תושבי הגליל העליון. לדעת קלוזנר, גיורם מעיד שלמרות קרבתו ליוונים לא היה אריסטובולוס מתייוון ממש.
מששמע אריסטובלוס על ניצחונות אחיו אנטיגונוס, חשש שמא זה יתפוס את מקומו. הוא הורה שזה לא יבוא אליו מזוין בנשק, וציווה גם שכל מי שיבוא למלך חמוש ייהרג לאלתר. המלכה, אשתו של אריסטובולוס, ששטמה את אנטיגונוס, הורתה לספר לו שאחיו רוצה לראות אותו עם כל כלי נשקו, כיאות לגיבור מנצח. כך הוא אכן עשה, וכצפוי הרגו אותו השומרים.
יש שפקפקו בתיאורים אלה (כגון יוסף קלוזנר]) וראו בהם השמצות של אויבי יהודה אריסטובולוס, שהתנגדו לו משום שהכריז על עצמו כמלך.
האשמה שחש על מות אחיו הגבירה את מחלת המלך אריסטובולוס הראשון עד מותו בשנת 103 לפני הספירה.
לאחר מותו, שחררה אלמנתו שלומציון את אחיו שנאסרו על ידו, נישאה למבוגר שבהם - אלכסנדר ינאי, ומינתה אותו למלך.
מחר (שיר)

מחר הוא שירה של המשוררת והפזמונאית נעמי שמר, אשר גם הלחינה את מילותיו. הלחן מנוגן כמארש במפגני צה"ל ובטקסים ואירועים ממלכתיים במעגל המועדים וימי הזיכרון, וכן מושר באירועים קהילתיים ובתוכניות מוזיקה. השיר הקורא לשלום וחוזה שלום, מושמע באירועים צבאיים ומדיניים כחלק מתפיסת העולם היהודית-הישראלית.
"מחר" הוא השיר הראשון באסופת שיריה של נעמי שמר "כל השירים", אשר ראתה אור לראשונה בתל אביב ב-1967.

פרקי השיר ותכניו

השיר המחורז, הכולל חמישה בתים ופזמון, זכה לביצועים רבים, מלבד של שמר, בין השאר על ידי נחמה הנדל, להקת חיל הים, להקת הנח"ל, ירדנה ארזי, חוה אלברשטיין.
נושאי השיר הם המאוויים והתקוות לחיי שלום ויצירה בארץ ישראל. השיר מתאר את בקשתם בכל תחומי החיים הציבוריים, ובהם בניית בתים לבני אדם, עליזות ושמחה, צמיחה ופריחה ומימוש הרצונות של כל בני האדם, ובמיוחד השכנת השלום המדיני בארץ ישראל ובסביבתה, עד כדי תיאור אוטופי של נטישת כלי הנשק, ברוח הפסוק בתנ"ך בספר ישעיהו על אחרית הימים: „וְכִתְּתוּ חַרְבוֹתָם לְאִתִּים וַחֲנִיתוֹתֵיהֶם לְמַזְמֵרוֹת לֹא יִשָּׂא גוֹי אֶל גּוֹי חֶרֶב וְלֹא יִלְמְדוּ עוֹד מִלְחָמָה:”.
פזמון "מחר" מנוסח בחיוך ובשנינה, כביכול מודעת הדוברת לדמיוניות של המאוויים והתקוות, אבל אינה מוותרת עליהם כאפשרות עתידית:
"כל זה אינו משל ולא חלום

זה נכון כאור בצהריים

כל זה יבוא מחר אם לא היום

ואם לא מחר אז מחרתיים"
הבית הראשון מתחיל במילים: "מחר אולי נפליגה בספינות" ובו מובעת התקווה לתנועה חופשית מחוף אילת עד החופים באפריקה, כאשר על סיפוניהן של „המשחתות הישנות”, אשר תוצאנה משימוש צבאי, ותוטענה במיטב התוצרת החקלאית של מדינת ישראל אז, שמייצגם הבולט היו תפוזים.
הבית השני מפרט תיאור של עתיד מלא שמחה שבו מצלצלים "פעמונים" ו"ענבלים", השיר משוחח עם הפסוק בספר ישעיהו: „וְגָר זְאֵב עִם כֶּבֶשׂ וְנָמֵר עִם גְּדִי יִרְבָּץ וְעֵגֶל וּכְפִיר וּמְרִיא יַחְדָּו וְנַעַר קָטֹן נֹהֵג בָּם:”, ואף מגביר את משמעיו; בפסוק התנ"כי נכתב על נער קטון שיוביל את החיות המסוכנות זו לזו, ואילו ב"מחר" מנהיג האריה את מטרות הציד לשעבר, את בהמות המרעה:
"מחר אולי בכל המשעולים

ארי בעדר צאן ינהג."
הבית השלישי מתאר את הבתים הרבים שייבנו בעתיד ואת השירה שתצלצל בהם. האובדן והכאב ינוחמו בצמיחה ופריחה צבעונית חדשה:
 "ושלל כלניות וצבעונים

יעלו מתוך ההריסות."
הבית הרביעי מתאר את החלום הרחוק, כאשר ישרור שלום על פני האדמות בין בני האדם והאומות השונות; המשוררת מציגה הסבה ממעמד פקודת ה"דום" הצבאית, אל חיי הנפש ואל הרגשות במילותיה:
"מחר כשהצבא יפשוט מדיו 

ליבנו יעבור לדום"
ובהמשכו מתארות המילים את הגשמת רצונו של כל אדם במו ידיו:
"אחר כל איש יבנה בשתי ידיו 

את מה שהוא חלם היום."
אליהו יצחק פריסמן

הרב אליהו יצחק פריסמן (תרס"ב, 1902 - י"ג באדר ב' תשל"ו, מרץ 1976) היה מקבוצת המייסדים של מכון הרי פישל לדרישת התלמוד ומשפט התורה והשתתף בכתיבת ובעריכת חיבורים תורניים.

תולדותיו

נולד בריטובה שבליטא לאליעזר זאב פריסמן, תלמיד ישיבות סלבודקה וטלז ופעיל למען יישוב ארץ ישראל. 
למד בישיבת טלז. כשעזב את הישיבה ליווהו ראש הישיבה, הרב יוסף יהודה לייב בלוך]. בשנת תרפ"ה (1925) עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת מרכז הרב. הראי"ה קוק והרב יעקב משה חרל"פ למדו איתו לעיתים בחברותא. הרב אברהם אהרן בורשטיין מטבריג, שהכיר את משפחתו מהשנים שבהן כיהן כאב"ד ריטובה ולימד כתשעה חודשים בישיבת מרכז הרב, אמר עליו שהוא היחיד שמבין את כל דבריו בשיעור].  
היה מעשרת התלמידים שנבחרו בידי הרב קוק כדי להקים את "מכון הרי פישל לדרישת התלמוד", ובהמשך במערכת "הלכה פסוקה" על חלק חושן משפט של שולחן ערוך ב"מכון למשפט התורה" שהקים הרב יצחק אייזיק הרצוג. עבודתו נכללה בכרך הראשון של המפעל שיצא לאור בתשכ"ב. 
השתתף בכתיבת תיקונים והערות לחלק ב' של "שיטה למועד קטן" לתלמיד רבי יחיאל מפאריש (עם הרב מרדכי ליב זק"ש, ירושלים תרצ"ז) ובכתיבת הגהות וביאורים לכרך ד' של 'ראבי"ה' (עם הרב שאר ישוב כהן, שם תשכ"ה). כתב חומר לערכים עבור "האנציקלופדיה התלמודית". עם פטירתו של חברו הרב שמעון סטרליץ בשנת תשט"ו ערך עם הרב יוסף כהן את ספר כתביו "שם משמעון". היה מבאי ביתו של הרב צבי פסח פרנק והיה שותף בעריכת כתביו. הרב פרנק מזכירו כמה פעמים בספריו.
נפטר בירושלים ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
בנו הוא אליעזר זאב אפרסמון, מרבני מכון הלכה ברורה.
והה, מלך מזרח אנגליה

והה (באנגלית: Wehha;‏ נפטר בשנת 571 לערך) היה מלך ממלכת מזרח אנגליה באמצע המאה השישית. ככל הנראה היה והה ראשון מלכי הממלכה לאחר איחוד "אנשי הצפון" (נורפוק - Norfolk) עם "אנשי הדרום" (סאפוק - Suffolk) לממלכה אחת.
והה היה אביו של ואפה אשר מלך אחריו, ואשר נחשב לאבי משפחת המלוכה של מזרח אנגליה (בני המשפחה קראו לעצמם וופינגס (Wuffings) על שמו).
על פי גנאלוגיה (רשימת צאצאים) מימי הביניים ובהם כתביו של בדה ונרביליס, והה היה בנו של וילהלם (Wilhelm), שהיה בנו של הריפ (Hryp), שהיה בנו של הרות'מונד (Hroðmund), שהיה בנו של טירגיל (Trygil), שהיה בנו של (Tyttman), שהיה בנו של קאסר (Caser) שהיה בנו של וודן (Woden).
הפרדס

הפרדס היה ירחון רבני-תורני שנוסד בוורשה בשנת 1913 על ידי הרב שמואל אהרן הלוי פרדס. בשנת 1925 עבר העיתון לארצות הברית, שם יצא לאור בשיקגו. מאוחר יותר החל הרב שמחה עלברג לערוך את הירחון. הירחון שימש כביטאון של אגודת הרבנים האורתודוקסים.
בעיתון מפורסמים מאמרים תורניים מפרי עטם של רבנים בני התקופה וכתבי יד שטרם ראו אור. בצד זה מפורסמים בעיתון חדשות ודיונים של רבנים בארצות הברית.
עקרון הסימטריה

בתורת המשחקים במשחק מיקוח ישנם מספר עקרונות מנחים לפתרון המשחק אשר הוצגו על ידי ג'ון נאש. נאש הוכיח כי קיים פתרון יחיד המקיים את עקרון הסימטריה, עקרון היעילות, עקרון הקווריאנטיות תחת טרנספורמציות אפיניות ועקרון האי-תלות באפשרויות לא רלוונטיות. גם בפתרון קלעי סמורודינסקי למשחק מיקוח מופיע עקרון הסימטריה בנוסף לעקרון היעילות, עקרון האי-תלות ביחידות מדידה ועקרון המונוטוניות המוגבלת.
עקרון הסמטריה דורש שאסור לבורר להעדיף שחקן אחד על פני השני, כלומר אם משחק מיקוח סימטרי, ההסכם שמציע הבורר ישקף זאת.

במשחק מיקוח בו יש יותר משני שחקנים קיים עקרון האנונימיות האומר שכאשר משנים את שמות השחקנים הפתרון המוצע על ידי בורר משתנה בהתאם לשינוי השמות. פתרון המקיים את עקרון האנונימיות מקיים גם את עקרון הסימטריה. כלומר, הפתרון אינו מפלה שחקן בגלל שמו.

בתורת המשחקים במשחקים בצורה קואליציונית קיים ערך שפלי הנותן פתרון למשחק שיתופי בו ישנם כמה שחקנים, שיכולים להתאגד בקבוצות כדי לצבור רווח. כללי המשחק קובעים כמה תקבל כל קבוצה, והבעיה היא למצוא חלוקה הוגנת של הזכייה בין כל השותפים, שתתחשב בכח המיקוח של כל שותף ושותף. לפי שפלי קיים מושג פתרון אחד ויחיד המקיים את עקרונות היעילות, החיבוריות, שחקן האפס ועקרון הסמטריה.

ניסוח פורמלי לעקרון הסימטריה במשחקים בצורה קואליציונית

שני שחקנים שונים  הם שחקנים סימטריים במשחק בצורה קואליציונית 
אם לכל קואליציה S שאינה מכילה את שניהם, , מתקיים:
כלומר, לכל קואליציה S שנבחר כך שהיא אינה מכילה את i ו-j, השווי שלה יהיה זהה אם נצרף אליה את השחקן i או אם נצרף אליה את השחקן j.

פתרון  מקיים את עקרון הסימטריה אם לכל משחק  ולכל זוג שחקנים סימטריים i ו-j במשחק
מתקיים: 
זהו, למעשה, עיקרון של אי-אפליה שלפיו שני שחקנים שקולים, בעלי אותו מעמד, יקבלו אותו הסכום.
כלומר, כאשר לשני שחקנים תרומות שוות לכל הקואליציות, הפתרון לא יהיה תלוי בשמותיהם.
אהרן צבי לנדא

רבי אהרן צבי לנדא (-ז' בסיוון תר"ע, 1910) היה אדמו"ר לחלק מחסידי אלכסנדר שפרשו לאחר פטירת רבי ירחמיאל ישראל יצחק דנציגר. לימים הפכה חצר זו לחסידות סטריקוב.

ביוגרפיה

בנם של רבי דב בעריש מביאלה, בנו של רבי אברהם מטשכנוב ורחל בתו של ר' ארצ'ה מגריצא-ביאלה. אביו כיהן כאדמו"ר לחסידי וורקא לאחר פטירת רבי מנחם מנדל מוורקא. נישא לאסתר בת הרב נתן נטע טעננבוים חתן חתנו של רבי עקיבא איגר. הוא עסק במסחר בבדים, כשאת עיקר העסק ניהלה אשתו והוא רוב זמנו עסק בתורה.
לאחר פטירת אביו, פנה כשאר חסידיו לרבי יחיאל מאלכסנדר ואחריו לרבי ירחמיאל ישראל יצחק מאלכסנדר. הוא היה מקורב לרבי ירחמיאל ישראל יצחק וכתב את דברי תורתו בחיבור בשם "בר בי רב". לאחר פטירת רבי ירחמיאל ישראל יצחק בטבת תר"ע, הכתירוהו חלק מהחסידים לאדמו"ר. אמו הביעה התנגדות עזה לכך שבנה יקבל את האדמו"רות באומרה שזו סכנה עבורו, אך בשל לחץ החסידים שגברו הוא קיבל את ההנהגה. חסידים רבים היו נוסעים אליו מדי שבת, ואף הייתה יוצאת כל יום ה' בשבוע רכבת עם חסידים מורשה לביאלה, וסיפרו עליו סיפורי מופתים. הוא היה חלוש ונסע לאוטבוצק למנוחה. הוא אמר לחסידיו שאם יעזבוהו יבריא כי אין בכוחותיו לקחת את עול ההנהגה, אך הם סירבו.
כארבעה חודשים לאחר התמנותו נפטר ביום טוב שני של שבועות תר"ע. ונקבר בבית הקברות בורשה, בעיתוני התקופה הוארך מספר המשתתפים בלוויה בכ-50,000 איש. את מקומו מילא אחיו רבי אלימלך מנחם מנדל לנדא.
אחיו הקים לזכרו את "ישיבת בית אהרן" בזגרז'.
בנו רבי מנחם מנדל, נישא לחיה בת הרב משה וייס מטומשוב מזובייצקי. הוא סירב לכהן באדמו"רות. כשנסעו אליו חסידים הוא ברח מהעיר. לאחר מספר חודשים פנו אליו מספר חסידים חשובים בהם גיסו הרב שמואל וייס רבה של ונגרוב, הרב משה מקוטנא, הרב מקרשניק ורבה של טומשוב ולחצו עליו, אז נאות לכהן כאדמו"ר. כיהן תחילה בביאלה והתגורר בבית אביו, בהמשך בסודלובצה (סלדוביץ), ובשנת תרפ"ה היגר לארצות הברית. נפטר בב' באלול תרצ"ז. חיבר ספר בשם שמש ומגן, ובראשו נכתבו תולדות השושלת על ידי בנו ר' יחיאל. בספר זה הובאו מדברי תורתו של רבי אהרן צבי.
סטרטגיקון

הסטרטגיקון (יוונית: Στρατηγικόν) הוא ספר תאוריה צבאית שכתיבתו במאה השישית מיוחסת לקיסר הביזנטי מאוריסוס, והוא נועד, כדברי ההקדמה, לשמש "ספר בסיסי לאלו המיעדים עצמם לפיקוד על צבא".
הטקסט הידוע בשם סטרטגיקון נכתב ככל הנראה במטרה ליצור אחידות מבנית ורעיונית לתורת הלחימה של האימפריה הביזנטית בימי הביניים וכקודקס חוקים לרפורמה הצבאית של הקיסר הלוחם מאוריסוס. בקרב ההיסטוריונים המודרניים חלוקות הדעות בשאלה מיהו מחברו האמיתי של הסטרטגיקון, ויש סברה כי הקיסר מאוריסוס הזמין את כתיבתו וכי גנרלים אלמונים של האימפריה עסקו במלאכת איסוף החומר והכתיבה. הסטרטגיקון נחשב לאחד הטקסטים הצבאיים החשובים של ימי הביניים ובסיס לספרי תאוריה צבאית ביזנטיים מאוחרים יותר. 
הסטרטגיקון מחולק ל 12 פרקים המכונים לעיתים "ספרים", וכל פרק מכסה פן אחד של טקטיקה בשימוש הצבא הביזנטי במאה השישית והשביעית. משקל רב ניתן לתימרונים של חיל הפרשים אך מקום נכבש שמור גם למבנה ופעולה של חיל רגלים, טקטיקות מצור, מערכות אספקה, אימונים צעידות וסיכום של החוק הצבאי. ספרים 7 ו-8 מהווים מעין תמצית של הסטרטגיקון וכתובים במשפטים קצרים ובפתגמים היוצרים "מתכון" לניהול קרבות.

לקריאה נוספת

George T. Dennis Maurice's Strategikon: Handbook of Byzantine Military Strategy (Middle Ages) University of Pennsylvania Press ( 2001)
הורסט בוכהולץ

ביוגרפיה וקריירה

הוא נולד בברלין לאם ממוצא דני שנישאה בשנית ב-1938 לסנדלר הוגו בוכהולץ. במלחמת העולם השנייה פונה לשלזיה ואחר כך לצ'כוסלובקיה. הוא חזר לברלין המזרחית ובגיל צעיר עבר לברלין המערבית והחל להופיע בתפקידים קטנים בתיאטרון ובתפקידי דיבוב לסרטים.
משנת 1952 החל להופיע בסרטים גרמניים ועד מהרה התפרסם בגרמניה וכונה שם "ג'יימס דין הגרמני". הוא הופיע בשני סרטים עם רומי שניידר, שאתה ניהל מערכת יחסים קצרה.
ב-1958 הופיע בסרט "התחייה" (Auferstehung) לפי ספרו של טולסטוי, ביחד עם אשתו, השחקנית הצרפתייה מרים ברו.
הוא שאף לפרוץ את המסגרת של שחקן גרמני. הזדמנות כזאת נקרתה בדרכו ב-1959 כאשר כיכב בתפקיד ראשי בסרט "עד ראייה" (Tiger Bay), לצדם של היילי מילס ואביה, השחקן ג'ון מילס. הצלחת הסרט הקנתה לו תפקידים ראשיים במספר סרטים שהעלו אותו לדרג כוכב על באירופה ובארצות הברית, בהם "שבעת המופלאים" (1960) בתפקיד צ'יקו - צעיר המופלאים, "אחת, שתיים, שלוש" (1961), לצדו של ג'יימס קגני ובבימויו של בילי ווילדר, "פאני" (1961), לפי הטרילוגיה של מרסל פניול, לצדם של לסלי קארון ומוריס שבלייה, "תשע שעות לראמה" (1963), בתפקיד הראשי של המתנקש בגנדי.
בשנות ה-70 חלה ירידה בפופולריות שלו. הוא הופיע בסרטים חשובים פחות, והתרכז בתפקידים בטלוויזיה. ב-1983 הופיע בסרטו של מנחם גולן, סהרה, לצדה של ברוק שילדס. ב-1988 הופיע בתפקיד ראשי בסרטו של אלכסנדר רמתי והכינורות חדלו לנגן. ב-1997 הופיע בתפקיד קטן של רופא נאצי בסרטו של רוברטו בניני "החיים יפים".

חיים אישיים

אף שלא נהג לשתף הרבה מחייו הפרטיים, בראיון משנת 2000 עבור המגזין הגרמני "Bunte" יצא מהארון וסיפר כי הוא ביסקסואל. בראיון אמר, "כן, אני אוהב גברים. בסופו של דבר, אני ביסקסואל. ...תמיד נהגתי לחיות את חיי בדרך בה רציתי". הוא הסביר כי לו ולאשתו מזה 42 שנה היה הסדר מתמשך לפיו מרכז חייה היה בפריז ואילו מרכז חייו היה בברלין, העיר אותה אהב. בנו, כריסטופר בוכהולץ, שחקן אף הוא, שהפיק בשנת 2005 סרט דוקומנטרי אודות הורסט בוכהולץ בשם "אבא שלי", הודה באופן פומבי בנטייתו המינית של אביו. 
הוא נפטר באופן פתאומי בגיל 69 מדלקת ריאות בה לקה לאחר שעבר ניתוח לתיקון שבר בצוואר הירך. הוא נקבר בברלין, בבית הקברות הרשטראסה (Friedhof Heerstraße).
יונה כהן (פולטבר)

הרב יונה כהן (מכונה ר' יונה פולטבר על שם עיר הולדתו פולטבה. ה'תרנ"ח - כ"ב בשבט ה'תש"ט) היה מנהל רשת ישיבות תומכי תמימים המחתרתיות ברוסיה הסובייטית, מראשי "ועד הבריחה" בלבוב ומארגן "הבריחה הגדולה" של אלפי חסידי חב"ד מרוסיה בשנים ה'תש"ו וה'תש"ז. נאסר, הוגלה לסיביר ונרצח בעינויים בשל פעילותו המחתרתית לשמירת יהדות בברית המועצות.
הלחין את הניגון "שהשלום שלו", שבוצע בין היתר על ידי הזמר נמואל הרוש.

ביוגרפיה

נולד בפולטבה והתחנך בישיבת תומכי תמימים בלובביץ', בשצ'דרין, בקרמנצ'וג וברוסטוב. 
בה'תרצ"ה החל לנהל את רשת ישיבות תומכי תמימים במקום הרב אברהם דרייזין שהחליף את הרב אלחנן דב מרוזוב בתפקיד. בשנת ה'תש"ו ניהל את הבריחה הגדולה ביותר בהיסטוריה של חסידי חב"ד מברית המועצות, שכונתה "הבריחה הגדולה", והבריחה אלפים באמצעות דרכונים פולניים מזויפים, זאת במסגרת פעילותו ב"ועד הבריחה" בלבוב.
לאחר שנתגלתה הבריחה, הסתתר מעין המשטר בלבוב, לאחר מכן שהה במוסקבה ועבד במפעל קטן שהקים אברהם אשר קוגן. מאוחר יותר עבר להסתתר בלנינגרד. בלנינגרד הוא נתפס ונאסר בעקבות הלשנה בי"ט בכסלו ה'תש"ח, ומאוחר יותר הוגלה לסיביר, שם נרצח על ידי עינויים והכאות.

לקריאה נוספת

אוצר החסידים, חלק ד' - בברית המועצות ובפולין. עמ' 235 - 250. יוסף אשכנזי, הוצאת חזק ה'תשע"ה.
תנין גינאה החדשה

מאפיינים

תנין גינאה החדשה יכול להגיע לאורך של 3.5 מטר ולשקול בין 40 ל-100 ק"ג, אך נחשב לקטן ביחס למינים אחרים בסוגו, ביניהם נמצא תנין הים, הגדול בזוחלים שיכול להגיע לאורך של 7 מטרים וגם הוא מצוי בגינאה החדשה ומאיים על תנינים קטנים או איטיים. תנינים אלה אפורים בצבעם ובעלי לסתות גדולות ושיניים חדות הבולטות החוצה גם כשהפה סגור.
התנין מצוי לאורך כל האי, באינדונזיה ובפפואה ניו גיני ומצוי בסמוך ליערות טרופיים ובנהרות ואגמים. אוכלוסייתם בטבע מוערכת ב 50,000-100,000 פרטים בוגרים.
התנין הוא טורף המחפש טרף קטן או בינוני כמו פרוקי רגליים שונים כמו חרקים, חסילונים וסרטנים, חלזונות מים מתוקים, דו-חיים, לטאות, נחשים, עופות, דגים, זוחלים ויונקים קטנים עד בינוניים. התנין תוקף טרף שמתקרב למים או מחפש בקרקעית המים רכיכות וסרטנים. כמו כן הוא יכול לקפוץ מעלה ולחטוף עטלפים או ציפורים מנמיכי עוף. הוא אינו מסוכן לאדם.
תנין גינאה החדשה מצוי בשתי אוכלוסיות נפרדות בצפון ודרום האי, כשביניהן מפריד רכס הרים (שהוא כמעט בלתי עביר לתנינים). מחקר שפורסם ב-2019 קבע ששתי האוכלוסיות מייצגים מינים נפרדים, והאוכלוסיה הדרומית הוגדרה כמין חדש תנין האלי (Crocodylus halli) על שם המדען שחקר אותם.