google/wiki40b huggingface dataset:
סיליסטרה (מחוז)

היסטוריה

תחילת ההתיישבות האנושית במקום הייתה בתקופת האבן החדשה, עידן הממלכה התראקית, בהמשך נשלטה על ידי האימפריה הרומית המערבית ואחר כך המזרחית. האזור הווה את בסיס הקמתה של האימפריה הבולגרית הראשונה במאה ה-7 ובמהלך ימי הביניים החליף ידיים בין נסיכות ואלכיה לאימפריה הבולגרית השנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש המחוז על ידי האימפריה העות'מאנית ונשאר בחזקתה, כמעט 500 שנים, עד לשחרורו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עת הפך חלק מנסיכות בולגריה. לאחר מלחמת הבלקן השנייה והסכם בוקרשט, הועבר האזור לשליטת רומניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, שימש זירת קרבות בין הרומנים לבולגרים אשר שאפו להחזיר את החבל לחזקתם. לאחר תבוסת הבולגרים במלחמה, אישר חוזה ניי את הבעלות הרומנית על החבל והוא נותר בחזקתה עד הסכם קראיובה בשנת 1940, עת הוחזר לבולגריה בלחצה של גרמניה הנאצית.

כלכלה ואקלים

האקלים במחוז הוא אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית הגורמת להבדלי טמפרטורה משמעותיים בין הקיץ לחורף, להוציא רצועה לאורך הדנובה בה יש השפעה ממתנת. באזור קיימת חקלאות משגשגת בעיקר גידולי תבואה וגידולים עונתיים של ירקות. בשטח המחוז ישנם מפעלי תעשייה בתחום המזון, ( עיבוד בשר, שימורי פירות ומחלבות), מתכת, מכונות, עיבוד עץ, גומי וטקסטיל. נמל הנהר על הדנובה, בעיר סיליסטרה משמש לייבוא וייצוא סחורות וחומרי גלם לכל אירופה. דרך המחוז עובר עורק התחבורה הפאן אירופאי, מסדרון מספר 7, המקשר את מערב ומזרח אירופה בואכה טורקיה. לאורך תוואי הדנובה העובר במחוז קיימים איים, המשמשים לתיירות נופש וצייד וכן באזור שתי שמורות טבע.
דוב מלאי

תפוצה

תפוצתו במדינות מזרח אסיה: לאוס, קמבודיה, וייטנאם, תאילנד, מלאסיה, סומאטרה, בורנאו, בורמה, בנגלדש והודו. תפוצתו כנראה גדולה מהידוע לנו, בעיקר בשל אזור מחייתו הצפוף.

תיאור פיזיולוגי

המין הקטן ביותר במשפחת הדוביים. אורך הגוף 1 מטר עד 1.4 מטר, אורך הזנב 7-3 ס"מ, גובה הכתף 70 ס"מ, משקלו 65-27 ק"ג. הזכרים גדולים מהנקבות במעט. הראש רחב, קצר ושטוח והאוזניים מעוגלות. המצח עב בשר ועל כן נראה לעיתים מקומט. 
הפרווה קצרה וסבוכה, היא שחורה ברובה למעט אזור הפנים וסימן לבן-כתמתם על החזה בצורת U (לא תמיד נוכח) הייחודי בצורתו בכל פרט, הסימן נותן כמין יתרון לעונד אותו במהלך קרבות בין פרטים וכן יש משמעות לגודלו. כפות הרגליים בהירות באופן ברור משאר הפרווה. 
הגוף מוצק, כפות הרגליים גדולות ובעלות טפרים, הן חסרות שיער כמעט, דבר המסייע לטיפוס. בהליכה מופנות הכפות כלפי פנימה, דבר המשווה לדוב צורת הליכה ייחודית. דבר נוסף יוצא דופן ובולט במין הוא לשונו הארוכה, אורכה עד 25 ס"מ (הארוכה ביותר במיני הדובים), ושימושה מפורט בפרק "תזונה".

תזונה

הדוב אוכל כל, משתמש בכפותיו הקדמיות לרוב מטרות לקיטת המזון. עוקר שובר ושורט עצים כדי ללקט חרקים שונים- דבורים, טרמיטים ותולעי אדמה. לשונו ארוכה ומסייעת לו רבות בתפיסת החרקים. 
 כהשלמת תזונה יאכל אף מכרסמים קטנים, לטאות וציפורים קטנות. פירות, בעיקר אגוזי קוקוס, הם חלק ניכר מהתזונה.
 קרוב למגורי אדם, יאכל פסולת, וחיות משק.

התנהגות

הדוב שוכן ביערות סבוכים בכל הגבהים. הוא פעיל בלילה, על פי רוב ישן במהלך היום על גבי עצים 7-2 מטרים מעל הקרקע. הוא שובר ומעקם ענפים כך שיחזיקו את משקלו, ויגנו עליו במהלך השינה. הדוב ביישן באופיו. אינו זקוק לשנת חורף מאחר שאקלימו טרופי ומזונו נפוץ כל השנה. טפסן מצוין המיטיב להשתמש בכפות רגליו וידיו.
ניסוי שנערך בשבי מצביע על האינטליגנציה של הדוב המלאי: במטרה להגיע לדבר מתיקה שהיה נעול בארונית, הצליח לסובב פתח מנעול בעזרת אחת מטפריו. פרט אחר בשבי פיזר דגנים מתוך קערת האכלה, כדי למשוך תרנגולות לכלובו, שאותן טרף ללא מאמץ.

רבייה וגידול צאצאים

תקופת היריון כ-95 יום, אך בתנאי שבי יכולה להתארך עד 240-170 יום. המלטה מתפרשת על פני כל השנה. בכל המלטה 3-1 גורים הנולדים עיוורים ושוקלים כ-325 גרם.
הגורים נשארים עם אמם עד להגיעם לבגרות מינית. בשבי חי המין עד 24 שנים ו-9 חודשים.

שימור הסביבה

המין קוטלג כמסוכן ביותר בסביבתו הטבעית. גורם נזק למטעי הקוקוס והבננות, שנשתלים צמוד לאזורי מחייתו וגורמים לדלדול שטח המחיה ומקורות המזון הראשוניים.
כיס המרה ושאר חלקי גוף של הדוב, משמשים כתרופות ברפואה העממית, על אף שהוכח כי אין להם ערך רפואי. הדוב ניצוד ונמכר למטרות רווח מזה שנים רבות. גורים עשויים להיות חיות מחמד מעניינות, אולם אחרי מספר שנים נהיים עצבניים ומסוכנים.
המין הוא אחד מהנדירים מבין הדוביים. כמות הפריטים לא ידועה, אך מורגשת ירידה במספרם כתוצאה מציד לא מבוקר. מעט נעשה כדי להחזיר את המין לגדולתו, מאחר שמעט ידוע עליו ועל אופן חייו.
סודאן איירווייז

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1947, במטרה לשמש כחלופה לרכבת שלא הייתה במדינה. החל מסוף מרץ 2010, האיחוד האירופי אוסר על החברה להפעיל קווים אל מדינות אירופה או לטוס מעל המרחב האווירי האירופאי.
סוגה

סוּגָה, או זַ'אנֶר, הוא שם הבא לציין הבחנה פנימית מסורתית בתוך כל סוג אמנות לתת-קבוצות וזרמים. סוגות ספרותיות הן למשל שירה מודרנית, אפוס, קומדיה וטרגדיה.
המילה "סוגה" נגזרת מהמילה "סוג", בעקבות המילה הצרפתית "ז'אנר" (genre), שמשמעותה זהה.

הגדרה ז'אנרית

ז'אנר הוא הכללה מופשטת של אלמנטים (נרטיביים, סגנוניים, העולם המיוצג ביצירה וכדומה) החוזרים בשתי יצירות או יותר. האלמנטים החוזרים בז'אנר מסוים הם חוק ז'אנרי. ניתן, אם כן, לראות ז'אנר כסוג של אינטרטקסטואליות, מערכת קונוונציות ו"כללים" הקודמת ליצירה, והיצירה שומרת עליהן במידה כזו או אחרת. 
בסיפור הבלשי, למשל, אחד מהחוקים הז'אנריים הוא שהפושע מתגלה בסוף הסיפור. עם זאת, לא כל הסיפורים הבלשיים מקפידים לשמור על חוק זה, והם עדיין נחשבים לסיפורים בלשיים. מסתבר, אם כן, שחוקים ז'אנריים, במרבית המקרים, הם חוקים גמישים. יצירה יכולה שלא לקיים כמה מהחוקים הז'אנריים ועדיין להיות מסווגת בתוך ז'אנר. 
בעיה נוספת, שעומדת בפני מי שמנסה להגדיר ז'אנר, היא שז'אנר הוא הכללה אנושית, מילה, שיכולה לשנות את משמעותה בתקופות היסטוריות שונות. המילה רומן, לדוגמה, שימשה במאה ה-18 במשמעות מסוימת (רומאן ריאליסטי), ואילו כיום היא מתארת, כדברי איין פורסטר, כל יצירת סיפורת ארוכה. משמעות הדבר היא שלעיתים קרובות לא ניתן למצוא הגדרה ז'אנרית שתכסה את כל היצירות, שסווגו תחת ז'אנר מסוים לאורך ההיסטוריה, ורק אותן. מי שמנסה להגדיר מהו "רומאן", אם כן, יאלץ להתאים את הגדרתו לאופן בו נתפס רומאן בתקופה מסוימת, כלומר הגדרתו תהיה הגדרה סינכרונית. 
בשל בעיות אלו ואחרות ניתן לספק הגדרות שונות לאותו הז'אנר עצמו. ההבדל בהגדרות נעוץ, בדרך כלל, במטרת המחקר. הגדרה ז'אנרית היסטורית תהיה שונה מהגדרה ז'אנרית סטרוקטוראלית.
ארז צדוק

ביוגרפיה

נולד בחולון, למד במדרשיית נועם, ולאחר מכן למד מנהל עסקים וראיית חשבון, ותואר שני במנהל עסקים במכללה למנהל.
בשנת 2001 הצטרף לבית ההשקעות נשואה זנקס כמנהל תחום השקעות גלובליות וכנציג חברת Invesco בישראל. בשנת 2003 החל לשמש כמרצה במכללה למינהל. בשנת 2004 הקים את בית ההשקעות והפמילי אופיס "גרין בול", אשר נמכר בהמשך ל"סיגמא בית השקעות". בשנת 2012 הקים את בית ההשקעות אביב ניהול קרנות, במסגרתו הוקמה קרן ההשקעות אביב ערכית, המשקיעה בחברות הוגנות בלבד. חברות הוגנות מוגדרות על ידי הקרן כהוגנות לעובדיהן, לספקים וללקוחות שלהן, מקיימות ממשל תאגידי תקין, שומרות על הסביבה, וחברות ששכר המנהלים בהן הוגן ותואם לביצועיהן. מדיניות השקעה זו נובעת מתוך תפיסה שחברות המתקיימות בהוגנות מציגות שיעורי תשואה גבוהים יותר בסיכון נמוך יותר. בשנת 2014, העניק בנק מזרחי טפחות לשר המדע והטכנולוגיה יעקב פרי בונוס, על עבודתו בבנק בשנת 2012. צדוק יצא כנגד המהלך, והודיע במחאה שיסגור את חשבונו בבנק המזרחי. בשנת 2016 החל להגיש תוכנית רדיו שבועית העוסקת בכלכלה בגלי ישראל. 

צדוק תומך בעקרונות השוק החופשי, ולצד זאת תומך בהוגנות של תאגידים. הוא מתנגד לפערי שכר לא ראויים, והביע התנגדותו למתווה הגז. במסגרת התנגדותו למתווה הגז הקדיש טורים רבים בדה-מרקר נגד המתווה, התראיין נגדו באמצעי התקשורת, ואף נאם בהפגנה בתל אביב נגד המתווה. כמתנחל וכאדם המזוהה עם הימין, פעילותו נגד המתווה היוותה שבירת התבנית של שיוך פוליטי שמאלי בלבד המתנגד למתווה.
בינואר 2017 הודיע כי יתמודד על מקום ברשימת הבית היהודי בבחירות לכנסת ה-21. לאחר פרישת יו"ר המפלגה נפתלי בנט לטובת הימין החדש בדצמבר 2018 הודיע צדוק על התמודדותו לתפקיד יו"ר המפלגה. הוועדה המסדרת המליצה על הרב רפי פרץ לראשות המפלגה, וצדוק נבחר למקום העשירי ברשימתה. לאחר הקמת איחוד מפלגות הימין הוצב במקום ה-21 ברשימה המשותפת. צדוק לא התמודד בבחירות לכנסת ה-22 (ספטמבר 2019).
צדוק נשוי ואב לחמישה. הוא מתגורר באלקנה.
מולי האניס

ביוגרפיה

האניס נולדה בסנטה רוזה, קליפורניה. היא התאמנה בקבוצת השחייה של אוניברסיטת טנסי.

2015

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 2015 זכתה האניס במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה וסיימה במקום 11 במשחה ל-100 מטר חזה. באוניברסיאדה שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי אותה שנה היא סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה.

2016

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני ובתחילת יולי 2016 סיימה האניס במקום שני, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.39 דקות אחרי לילי קינג (2:24.08 דקות) ובמקום שלישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.65 דקות, אחרי לילי קינג (1:05.20 דקות) וקייטי מיילי (1:06.07 דקות) ונכללה בנבחרת האמריקאית למשחקים האולימפיים. במשחקים עצמם היא סיימה במקום 16 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.80 דקות. בשלב המוקדמות, היא קבעה תוצאה של 2:24.74 דקות ועלתה מהמקום ה-12.

שיאנית עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.58 שניות, אחרי לילי קינג שקבעה שיא ארצות הברית חדש של 28.92 שניות ושיאנית העולם אליה אטקינסון מג'מייקה (29.11 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.89 דקות, אחרי שיאנית העולם אליה אטקינסון (1:03.03 דקות) ולילי קינג (1:03.35 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.94 דקות. בשלב המוקדמות היא סיימה במקום שביעי בתוצאה של 2:20.82 דקות.

2017

בתחרות שנערכה בטנסי (בריכת 25 יארד) ב-1 בדצמבר 2017 קבעה האניס במשחה ל-100 יארד חזה שיא אישי חדש של 56.64 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בעולם.

2018

בתחרות שנערכה באוסטין טקסס בינואר 2018 קבעה האניס במשחה ל-50 מטר חזה שיא אישי חדש של 29.71 שניות, התוצאה הרביעית בהיסטוריה.
גוסטב בולאנז'ה

קורות חייו וקריירה

בולאנז'ה נולד ב-1824 בפריז. הוא התייתם בגיל 14 ועבר תחת חסותו של דודו, ששלח אותו לבית הספר לאומנות יפה בפריז, שם למד אצל האומנים פול דלרוש ופייר ז'ול ז'ולבה. הוא סיים את בית הספר בהצטיינות בשנת 1840. ב-1849 זכה בפרס רומא באקדמיה לאמנות בפריז על יצירתו "יוליסס". קודם לכן, ב-1845 ביקר בולאנז'ה באלג'יריה, שם ספג את הסגנון האוריאנטלי. בעקבות זכייתו בפרס רומא נשלח להשתלמות בת שנתיים באיטליה, שם גם ביקר את הריסות העיר פומפיי, מראה שתרם לו רעיונות רבים ליצירותיו העתידיות. בנוסף הוא ביקר ביוון ובשאר מדינות צפון אפריקה, דבר שתרם לו בביטוי מדויק של אלמנטים תרבותיים של הסגנון האוריאנטלי ולמיומנותו בציור גוף האישה. בין יצירותיו הידועות ניתן למנות את "הקפה המורמוני" (1848), "קיסר ברוביקון" (1865), "טיול ברחוב הקברים, פומפיי" (1869) ויצירתו הידועה ביותר "שוק העבדים" (1886). במהלך השנים הספיק לזכות לעוד מספר עיטורים נחשקים. ב-1882 החל ללמד במכון של צרפת. תלמידיו העידו עליו כי הוא מורה בעל השפעה חזקה  על תלמידיו, והתבלט מאוד בחוסר אהבתו לסגנון האימפרסיוניסטי. בולאנז'ה נפטר ב-1888 בפריז, בה חיי כל חייו.
יושי שדה

ביוגרפיה

שדה החל את דרכו כטכנאי הקלטות באולפן "טריטון". בתחילת שנות השמונים החל להקליט את שיריו, ויחד איתו באולפן עבדו יזהר אשדות ויאיר ניצני ששמעו אותו מבצע את שירו באנגלית "See You Around", והזמינו אותו להצטרף לפרויקט שהם מקימים. לימים להקת תיסלם.
השיר שהשמיע לאשדות וניצני נכלל באלבומה הראשון של תיסלם (שהיה באנגלית), ובאלבום בכורה בעברית הפך השיר ל"כלניות".

קריירה

בשנת 1981 הקליטה תיסלם את "לילה לילה" (מילים של שדה ולחן של שדה, אשדות וניצני) ובהמשך זכתה להצלחה רבה כששדה היה שותף לכתיבה של להיט הלהקה "לראות אותה היום" שזכה במקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת 1981. ו"שנה שנייה" שהגיע למקום ה-15 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת 1983.
במקביל לפעילותו בתיסלם הקליט קולות רקע ב"שחרר אותי" של שלום חנוך, "חמוש במשקפיים" של אריק איינשטיין ומיקי גבריאלוב, "שביר" של איינשטיין ויצחק קלפטר ובתקליט של דודה.
בשנת 1984 הוציא את תקליט הסולו "שמועות", היה הראשון לעשות כן לאחר פירוקה של הלהקה וכלל שני שירים מוצלחים: "בוא איתי ו"שיר לעת", אך התקליט לא הצליח ובשנת 1985 נסע שדה לארצות הברית שם עסק בהקלטות. בשנת 1991 חזר לישראל ועבד בג'ינגלים. בשנת 1993 הצטרף אל קובי רכט והשניים הקימו את להקת "ההוא", והקליטו והוציאו אלבום חדש - "נגד הלב". באותה השנה שר בתקליט האריה היונה ותרנגולת כחולה והופיע בקלטת ווידאו "כמו גדולים 2" של איינשטיין.
בשנת 2000 זכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר העברי עם השיר "תפילת האור" למילים של נורית בת-שחר צפריר בביצוע של אקי אבני וחיה סמיר.
בשנת 2006 הלחין את המוזיקה עבור הסרט הישראלי אין לה אלוהים. בשנת 2014 הוציא אלבום סולו בשם "י ו ש י", בו התארחו מזי כהן (בשיר "וירטואלי") וחבריו ללהקת תיסלם (בשיר "רק אותך רוצה לאהוב").
בשנת 2018 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, "יהושע". האלבום כולל חומרים שהוקלטו בין השנים 2014-2017.

חיים אישיים

שדה הוא בן זוגה של הזמרת מזי כהן.
תצפית - סוכנות ידיעות

פעילות סוכנות הידיעות

בשנת 2010 תיעד צלם תצפית ביום לכאורה של תג מחיר סמוך לנווה צוף.
בינואר 2013 חשפה סוכנות תצפית מספר אפליקציות של גוגל המציעות "ציטוטים מעוררי השראה של היטלר". בעקבות הכתבה אשר פורסמה במספר רב של כלי תקשורת בעולם, הורידה גוגל את האפליקציות מהחנות.
במאי 2013 תיעדה סוכנות תצפית את דגל גרמניה הנאצית כאשר הוא מתנופף בכפר בית אומר סמוך לחברון. התמונה והדיווח על כך קיבלו הד תקשורתי חזק ברחבי העולם.
ב-2014 סוכנות תצפית כיסתה את אירועי רצח שלושת הנערים ומבצע שובו אחים.
הסוכנות עוסקת גם בסיקור נושאים טכנולוגיים וארכאולוגיים.
חסידות קאפוסט

חסידות קאפוסט היא חצר חסידית, ענף של חסידות חב"ד שפוצלה וניהלה חצר בפני עצמה. החצר התקיימה ופעלה במחצית השנייה של המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 במקביל לענפים אחרים של חב"ד. מייסד השושלת היה המהרי"ל (בנו של האדמו"ר השלישי מחב"ד, הצמח צדק) לאחריו כיהן בנו כאדמו"ר ולאחריו שני בנים נוספים. לאחר שני דורות שבה החצר והתמזגה עם חסידות חב"ד ליובאוויטש. למעשה חצי מהזמן בו התקיים שושלת קאפוסט שימשו באדמורו"ת שני אדמו"רים במקביל באותו הזמן. הענף היה קיים במשך חמישים ושבע שנים מתרכ"ו עד תרפ"ג

רבי יהודה לייב שניאורסון

מייסד השושלת היה רבי יהודה לייב שניאורסון (מהרי"ל מקאפוסט; 1808–1866), בנו השני של האדמו"ר ה"צמח צדק". לאחר פטירת אביו, עבר לעיירה קאפוסט והחל לכהן כאדמו"ר. שאר אחיו נהגו אף הם כאדמו"רים מלבד האח הבכור, אולם לחצרו של רבי יהודה לייב נהרו חסידים רבים, בין השאר בגלל שהיה המבוגר מבין אחיו האדמו"רים ואף הספיק להכיר את רבי שניאור זלמן מלאדי, אבי סבו ומייסד שושלת חב"ד. עם זאת, בית דין שהוקם כדי לדון בשאלת יורשו של ה"צמח צדק", פסק כי האח הצעיר, רבי שמואל שניאורסון (המהר"ש) הוא זה שאמור למלא את מקום אביו. רבי יהודה לייב נפטר כחצי שנה לאחר אביו ונקבר בעיר קאפוסט. את מקומו מילא בנו, רבי שלמה זלמן שניאורסון.

רבי שלמה זלמן שניאורסון

רבי שלמה זלמן שניאורסון (1830–1900), בנו הבכור של המהרי"ל מקאפוסט, כיהן כאדמו"ר בקאפוסט במשך 34 שנים. בין חסידיו המפורסמים נמנו רבי חיים מאיר היילמן, מחבר ספר תולדות חב"ד, "בית רבי", ורבי יוסף רוזין, ה"רוגאטשובי". בית כנסת חב"ד בשכונת מאה שערים בירושלים היה שייך במקורו לחסידיו.
מאמריו התאפיינו בהסברת עניינים עמוקים בלשון קצרה ובהירה. ספרו "מגן אבות" (מגן אבות בגימטריה שלמה זלמן), יצא לאור לראשונה בברדיטשוב בשנת תרס"ב. הספר מכיל "מאמרים" רבים מכתב ידו על סדר פרשיות התורה, מועדי ישראל ועוד, והובא לדפוס על ידי בנו, יהודה לייב. בספר שבעה חלקים, כאשר החלק השביעי מכיל מאמרים שלא נכתבו על ידי רבי שלמה זלמן, אך היו למראה עיניו. ספר נוסף של רבי שלמה זלמן שניאורסון הוא "דרושים יקרים", המכיל שני מאמרים שנרשמו על ידי רבי גדליה אברהם יאנקלזון מפאלעצק, ונדפס בווילנה בשנת תרס"ג.
לאחר פטירתו בשנת תר"ס (1900) החלו שני אחיו הצעירים לכהן כאדמו"רים.

רצ'יצה - רבי שלום דובער שניאורסון

רבי שלום דובער שניאורסון (1834–1908) היה נשוי לנכדתו של רב ייבי, מראשוני תנועת החסידות. כיהן כרב בעיר רצ'יצה (Rechytsa), הסמוכה לעיר הומל בפלך מינסק, ומשנת תר"ס גם כאדמו"ר. היה ידוע כפוסק הלכה מובהק, ותשובות ממנו נתפרסמו בכתבי עת רבים]. חלק מתלמידיו היו מגדולי הרבנים ברוסיה ובפולין. על תלמידיו נמנו בין השאר הרב שלמה יוסף זוין והלל צייטלין.

בברויסק - רבי שמריה נח שניאורסון

הרב שמריה נח שניאורסון (1842–1923), בנו השלישי של המהרי"ל מקאפוסט. משנת תרל"ב כיהן כרב לחסידי העיר באברויסק, ומשנת תר"ס כיהן גם כאדמו"ר מקאפוסט במקביל לאחיו, תפקיד אותו מילא במשך 20 שנה עד לפטירתו. בשנת תרס"א (1901) ייסד ישיבה בעיר בוברויסק שנוהלה בידי בנו הרב מנחם מנדל שניאורסון וממנה יצאו תלמידים רבים שחלקם כיהנו ברבנות קהילות שונות ברוסיה. עמד בראש כולל חב"ד בארץ ישראל.
ספרו "שמן למאור" מכיל דרשות שנאמרו על ידו החל משנת תרס"א. דרשות אלו נדפסו על ידי צאצאיו, חלק ראשון בשנת תשכ"ד וחלק שני בשנת תשכ"ז. הספר מכיל שני כרכים עבים והדרושים הם בסגנון המקובל בחב"ד, של דרושים חב"דיים ארוכים.
לאחר מותו סירבו בניו לכהן כאדמו"רים ובכך נסתיימה תקופת הפיצול בחב"ד, כאשר החסידים קיבלו עליהם את מנהיגותו של האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון (הריי"צ).
סודה לשתייה

הפקה מנתרן הידרוקסידי

נתרן פחמתי יכול להתקבל בתגובה בין נתרן הידרוקסיד (NaOH) ופחמן דו-חמצני (CO₂) לפי הנוסחה: .
לאחר מכן מתרחשת תגובה בין הנתרן הפחמתי, המים ודו תחמוצת הפחמן:
.
תוצר התגובה הוא סודה לשתייה (NaHCO₃).

תגובות סתירה

במים מתפרקת סודה לשתייה לקטיון נתרן (⁺Na) ואניון של מימן פחמתי (⁻HCO₃). מימן פחמתי הוא בסיסי ויגיב במים תוך שחרור הידרוקסיד ודו תחמוצת הפחמן: .
סודה לשתייה תגיב עם חומצות ותנטרל אותן, התגובה תייצר מלחים שונים. כך למשל תגיב סודה לשתייה עם חומצה הידרוכלורית (HCl):
. המלח המתקבל הוא נתרן כלורי (מלח בישול).

פירוק בחום

מעל טמפרטורה של 60°C תתפרק סודה לשתייה ותפלוט הרבה פחמן דו-חמצני. בגלל תכונה זו משתמשים בה בתוך חומר מתפיח באפייה ובמטפים לכיבוי אש. נוסחת ההתפרקות היא: .
חימום נוסף, לטמפרטורה שמעל 850°C, יהפוך את הנתרן הפחמתי לתחמוצת הנתרן וישחרר עוד פחמן דו-חמצני לפי התגובה:

כחומר שחיקה מוצק

משתמשים בהתזה בלחץ באמצעות אוויר דחוס של אבקת סודה לשתייה לניקוי משטחים. סודה לשתייה היא חומר שחיקה עדין מחול כיון שהגרגרים מתפוררים בפגיעה במשטח המנוקה. אחד היישומים הראשונים של טכניקה זו היה בניקוי פסל החירות ב-1980. משתמשים בהתזת סודה להסרת לכות, צבעים או חלודה: בניקוי קירות מגרפיטי, רצפות פרקט, לניקוי מכשור תעשייתי, כלי שיט ושחזור מכוניות עתיקות.

מיתוס היצר המיני

בפולקלור ידוע החומר כמדכא יצר מיני, הסיפור מופיע כשמועה על הוספת סודה לשתייה למזון חיילים כדי שהאנרגיות שלהם יופנו לאפיקים מועילים. הוספת סודה לשתייה למזונם של אסירים לאותו צורך בגרמניה בשנות ה-20 של המאה ה-20 מוזכרת בספרו של ליאון פויכטוונגר, ניצחון: 
בשעות שלאחר חצות מענה לחצו של המין. כל דרי הבית מתייסרים בזה. כדי להפחית את חשקם של האסירים, נותנים סודה במזונם. הסודה נוטלת מהאוכל את שארית טעמו, אבל אינה עוזרת.
— פויכטוונגר, ניצחון, חלק שלישי פרק 7, תרגום: צבי ארד
המיתוס חסר ביסוס: סודה לשתייה היא בסיס ותיצור בקיבה תגובת סתירה.
נטייה מגנטית

נטייה מגנטית (אנגלית: Magnetic declination) היא הזווית שבין מחט המצפן לבין הקוטב הצפוני הגאוגרפי עבור כל נקודה על פני כדור הארץ. זהו כלי עזר לניווט באמצעות מצפן.

הנטייה המגנטית בישראל

הנטייה המגנטית באזורים שונים בישראל בשנת 2006 הייתה בין 3.3° לבין 4.0°, לכן הצפון הגאוגרפי נמצא מערבית (נגד כיוון השעון) לכיוון מחט המצפן.
אף אוזן גרון (להקה)

שלישיית אף אוזן גרון הייתה להקה ישראלית, שפעלה בין השנים 1970 ל-1975.
אף אוזן גרון קמה בשנת 1970 בלהקת חיל התותחנים כשאל יובל דור וצבי רוטשטיין (קיקי) הצטרף עמי מנדלמן. בתחילת דרכם הם הופיעו בתוכנית שכולה לחנים של יוני רכטר, חבר נוסף בלהקה הצבאית. הם הקליטו שמונה שירים ובהם הגרסה הראשונה של "דמעות של מלאכים" של דן מינסטר. השיר הוצג במצעדי הפזמונים, אך לא משך תשומת לב רבה.
לאחר שחרורם משירות סדיר בסוף 1971, הופיעה השלישייה כשלישייה אזרחית ובשנים הבאות היו להם מספר להיטים, גם כשלישייה עצמאית וגם כמלווים קוליים לזמרים דוגמת אבנר גדסי עם השיר "נפרדנו כך".
בין להיטיהם במצעד הפזמונים עד אמצע 1975 היו "שמש אחת", "מלך במלונה", "שרה שרה שיר שמח" שזכה במקום ראשון בפסטיבל שירי הילדים, "עושים היסטוריה", "חגיגה" ו"שלא ייגמר לי הלילה" שהיה להיטה הגדול של השלישייה.
השלישייה השתתפה כמלווים קוליים בפסטיבל הזמר והפזמון 1973 לשירים "ליל חניה" בביצועם של חנן יובל, ירדנה ארזי ואפרים שמיר, הצטרפו לשלישיית בנות חוה לשירים של שלמה ארצי ("שיר בבוקר בוקר") ולגידי גוב ("יעלה ויבוא"), וכמו כן נתנו ליווי קולי בשיר "נצח ישראל לא ישקר".
ב-1975 יצא אלבום הבכורה של השלישייה, "שמש אחת", ובו היו בעיקר שיריהם המקוריים. בין היתר נכללו בו גם חידושים לשירים "חמסינים במשלט" של נעמי שמר בעיבוד רוק של גיל דור ואת "החמה מראש האילנות" של חיים נחמן ביאליק.
שירם האחרון שהצליח במצעדים היה "חגיגה", קטע רוק מורכב, עם הרמוניות קוליות מפתיעות, שהראה מה היה הפוטנציאל הגלום בשלישייה. חבריה בחרו ללכת בדרך אחרת, צירפו אליהם את הזמרת שלומית אהרון והקימו את להקת הכל עובר חביבי.
טיטאן (כלב)

טיטאן (2005 - 31 במרץ 2010) היה כלב דני ענק שהוכתר על ידי ספר השיאים של גינס ככלב הגבוה ביותר בעולם. גובהו הרשמי היה 107.3 סנטימטרים מכתפיו עד לארץ. גובהו של השיאן הקודם בקטגוריה, גיבסון, היה 107.2 סנטימטרים והוא נפטר באוגוסט 2009. ב-22 בפברואר 2010 טיטאן איבד את תוארו לדני ענק אחר מאריזונה בשם "ג'ורג' הענק".

ביוגרפיה

דיאנה טיילור מאטלנטה, בעליו של טיטאן, אימצה אותו בשנת 2005 מארגון צער בעלי חיים. כבר כשהיה בן שלושה חודשים שקל 25 קילוגרמים. היא אף אימצה כלבת דני ענק נוספת בשם ארי, גובהו היה 97 סנטימטרים "בלבד".
טיטאן סבל ממספר בעיות רפואיות, הוא היה אפליפטי, חירש וככל הנראה סבל מעיוורון בדרגה מסוימת. הוא אולף להגיב לפקודות במגע, וקודם לכן כשאחת מעיניו תפקדה במלואה דיאנה למדה אותו שפת סימנים. מצבו הבריאותי הצריך טיפולי אקופונקטורה וטיפולים כירופרקטיים אחת לשלושה שבועות. בשל גודלו העצום ילדים חשבו שהוא מין סוס או פרה.
משקלו הרשמי היה 86 קילוגרמים וגובהו הרשמי (מן הכתפיים ארצה) היה 107.3 סנטימטרים. בעליו שאפה להשתמש בפרסומו כדי ללמד את הציבור על גזע הדני הענק ועל בעיותיו הרפואיות. כלב דני שצבע עורו הוא בעיקר לבן יהיה לרוב חירש ויסבול ומבעיות ראיה כמו של טיטאן.
הוא הוכרז ככלב הגבוה ביותר בעולם ב-13 בנובמבר 2009 ומיד לאחר מכן הופיע בתוכנית האירוח של קונאן או'בריאן.
ב-31 במרץ 2010 הוא מת מסיבוכים הקשורים לקרע במעיים.
גרנד פרי הודו

היסטוריה

בתחילת שנת 1997 תוכנן לקיים מרוץ גרנד פרי בקולקטה. בדצמבר 2003 נחתם הסכם לשבע שנים לקיום מרוץ בהיידראבאד. על פי התכנון המרוץ הראשון תוכנן להתקיים בשנת 2007 במסלול שתוכנן להיבנות במקום. כחודש לאחר החתימה הופעלו לחצים להעביר את המרוץ מהיידראבאד למומבאי. ברני אקלסטון, המחזיק בזכויות המסחריות של הפורמולה 1 הכריז כי המארגנים מצפים לקיום מרוץ בהודו בתוך 3 שנים, לא משנה באיזה משני היעדים הוא יתקיים. במחצית השנייה של שנת 2004 הוכרזו שני הפרויקטים כ"מתים". עיריית מומבאי החליטה "לא לבזבז כסף על מכוניות מזהמות, בעוד ישנן בעיות חמורות יותר". השטח שעליו תוכנן להיבנות המסלול בהיידראבאד שינה את ייעודו להפך לפארק לתעשיות מתקדמות.
לאחר משא ומתן ארוך בין הוועד האולימפי ההודי ואקלסטון הוכרז ביוני 2007 על הסכם לקיום גרנד פרי במסגרת עונת 2009. המרוץ תוכנן להתקיים במסלול שאמור היה להיבנות בעיר גורגאון. בספטמבר אותה שנה הוכרז על העברת המרוץ למסלול בודהה הבינלאומי בעיר גרייטר נוידה ודחייה של שנה. בספטמבר 2008 הוכרזה על דחייה נוספת לעונת 2011.

המירוצים

מסלול בודהה הבינלאומי תוכנן על ידי הרמן טילקה מתוך מטרה להיות המסלול המהיר באליפות עם זמני הקפה של פחות מדקה ועשרים שניות. המסלול נחנך באופן רשמי ב-1 בספטמבר 2011. מרוץ הבכורה התקיים כחודשיים לאחר מכן והיה המרוץ ה-17 מתוך 19 בעונה. בקשת הויזה של חלק מאנשי הצוותים של הקבוצות השונות, ביניהם ניקו רוזברג, נהגה של קבוצת מרצדס, נדחתה. בסופו של דבר הורשו להיכנס למדינה כל אנשי הצוותים. סבסטיאן פטל זינק למרוץ מהפול פוזישן ושמר על ההובלה עד לסיומו של המרוץ במהלכו קבע גם את זמן ההקפה המהירה. ג'נסון באטן ופרננדו אלונסו השלימו את הפודיום.
פטל זינק מהפול פוזישן וניצח את המרוץ גם בשנה השנייה. באטן קבע את זמן ההקפה המהירה. מספר הצופים ירד בצורה חדה מ-95,000 צופים בשנה הראשונה ל-65,000 בשנה השנייה. הניצחון השלישי של פטל הבטיח לו את הזכייה באליפות הנהגים בעונת 2013 ואת הזכייה של קבוצת רד בול באליפות היצרנים.

ביטול המרוץ

בהתאם לתכנון הגרנד פרי אמור היה לצאת להפסקה זמנית של שנה בשנת 2014 ולשוב ללוח המרוצים בעונת 2015. בתחילת עונת 2014 הודיע אקלסטון כי הגרנד פרי ידחה בשנה נוספת לפחות ולא יחזור לפני עונת 2016. הסיבות לדחייה נבעו מוויכוח מתמשך בין FIA ובין השלטון באוטאר פראדש לגבי היקף תשלומי המס הנדרשים. הממשל המקומי ביקש להתייחס למרוצים כאירוע בידור ולא כתחרות ספורט ולהטיל מיסים גם על ההכנסות של הקבוצות מפרסים במהלך המרוץ. הנושא היה נתון במחלוקת מאז קיום המרוץ הראשון ואף הגיע לבית המשפט המקומי. משלא הושגה הסכמה הוחלט על ביטול המרוץ.